title: Predmet T-346/13: Tužba podnesena 2. srpnja 2013. — Helenska Republika protiv Komisije

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/8

         Tužba podnesena 2. srpnja 2013. — Helenska Republika protiv Komisije
   (Predmet T-346/13)
   2013/C 245/19
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias, X. Basakou i A. Vasilopoulou)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj zahtijeva od Općeg suda da

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije 2013/214/EU od 2. svibnja 2013. koja izuzima iz financiranja Europske unije određene izdatke koji nastanu državama članicama u okviru komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EAGGF), Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EAGF) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EAFRD), priopćenu pod brojem C(2013) 2436 i objavljenu u SL 2013 L 123, str. 11., i to u dijelu koji se odnosi na Helensku Republiku, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U odnosu na financijske korekcije koje su određene osporavanom Provedbenom odlukom Komisije od 2. svibnja 2013. koja izuzima iz financiranja Europske unije određene izdatke koji nastanu državama članicama u okviru Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EAGGF), Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EAGF) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EAFRD), priopćenu pod brojem C(2013) 2436 i objavljenu u SL 2013 L 123, str. 11., u dijelu u kojem se tom odlukom određuje financijska korekcija za Helensku Republiku u iznosu od 6 175 094,49 eura za izdatke koji su joj nastali u okviru Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj, grana 2., 2007.-2013., mjere koje se odnose na površinu za financijske godine 2009. i 2010. (godine za podnošenje zahtjeva 2008. i 2009.), Helenska Republika iznosi sljedeće tužbene razloge za poništenje:

               U okviru prvog tužbenog razloga za poništenje, Helenska Republika tvrdi da odluci nedostaje pravna osnova i obrazloženje po pitanju predložene paušalne korekcije od 5 %, s obzirom na to da provjere na licu mjesta svih preuzetih obveza nisu izvršene na svim poljoprivrednim česticama iz zahtjeva za pomoć za godine na koje se odnosi istraga.

               U okviru drugog tužbenog razloga za poništenje, Helenska Republika tvrdi da je odluka o određivanju paušalne korekcije od 2 %, zbog općenito utvrđenih nedostataka u sljedivosti AEM nadzornih izvještaja, u suprotnosti s člankom 28. stavkom 1. Uredbe Komisije br. 796/2004 (1), donesena na temelju činjeničnih pogrešaka te da u svakom slučaju nisu navedeni razlozi odluke.

               U okviru trećeg tužbenog razloga za poništenje, Helenska Republika tvrdi da odluci nedostaje pravna osnova i obrazloženje po pitanju određivanja paušalne korekcije od 2 % u posebnim područjima „Organska poljoprivreda“ i „Organski uzgoj stoke“ s obzirom na to da je uz provođenje, kako je to dokazano tijekom postupka, posebnih provjera koje se odnose na mjere u pitanju od strane specijaliziranih akreditiranih nadzornih tijela agencija za plaćanja bila dužna provesti i vlastiti nadzor.

               U okviru četvrtog tužbenog razloga za poništenje, Helenska Republika tvrdi da je predloženom paušalnom korekcijom od 5 % prekršeno načelo proporcionalnosti s obzirom na to da se određene obveze, a posebno one koje se odnose na uporabu gnojiva, proizvoda za zaštitu bilja, pesticida i drugih sličnih tvari, prate uglavnom vizualno. Obrazloženje odluke koje je Komisija navela je nedorečeno odnosno proturječno.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. kojom se utvrđuju podrobna pravila za provedbu uvjeta međusobnog usklađivanja, modulacije i cjelovitog sustava upravljanja i nadzora nad plaćanjem iz Uredbe Vijeća (EZ) br. 1782/2003, kojom se utvrđuju zajednička pravila za programe izravne potpore unutar zajedničke poljoprivredne politike te određeni programi potpore poljoprivrednicima (SL 2004 L 141, str. 18.).


title: Predmet C-577/15 P: Žalba koju je 9. studenoga 2015. podnio SV Capital OÜ protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. rujna 2015. u predmetu T-660/14, SV Capital OÜ protiv Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/22

         Žalba koju je 9. studenoga 2015. podnio SV Capital OÜ protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. rujna 2015. u predmetu T-660/14, SV Capital OÜ protiv Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA)
   (Predmet C-577/15 P)
   (2016/C 016/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: SV Capital OÜ (zastupnik: M. Greinoman, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA), Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 9. rujna 2015. u predmetu T- 660/14 u dijelu u kojem ona 1) proglašava tužbu protiv EBA-ine Odluke C 2013 002 nedopuštenom, 2) djelomično poništava Odluku 2014-C1-02 žalbenog vijeća Europske nadzorne agencije od 14. srpnja 2014. u dijelu koji se odnosi na dopuštenost žaliteljeve žalbe i (3) odlučuje o troškovima;

               —

               predmet vrati Općem sudu;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova žalbe i intervenijentu snošenje vlastitih troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti svoje žalbe protiv presude Općeg suda od 9. rujna 2015. u predmetu T-660/14, žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge i argumente:
   Opći sud odlučio je ultra petita;
   Opći sud povrijedio je članak 60. stavak 1. Uredbe 1093/2010/EU (1) jer je tužba protiv EBA-ine Odluke C 2013 002 bila pravodobna s obzirom da je o njoj prvo odlučilo žalbeno vijeće Europske nadzorne agencije;
   Opći sud povrijedio je članak 48. stavak 2. Poslovnika Općeg suda (na snazi do 31. prosinca 2014.);
   Opći sud povrijedio je članak 263. UFEU-a jer je tužba protiv EBA-ine Odluke C 2013 002 bila pravodobna s obzirom da je upravni postupak trajao do 14. srpnja 2014.;
   Opći sud povrijedio je članak 45. Statuta Suda Europske unije jer je tužba protiv EBA-ine Odluke C 2013 002 bila pravodobna s obzirom na nepredvidive okolnosti;
   Opći sud povrijedio je članak 263. UFEU-a i članak 60. stavak 1. te članak 61. stavak 1. Uredbe 1093/2010/EU jer je tužba protiv EBA-ine Odluke C 2013 002 bila dopuštena zbog, s jedne strane, činjenice da je odluka bila upućena žalitelju i, s druge strane, jer se na njega izravno i osobno odnosila;
   EBA-ina Odluka C 2013 002 zahvaćena je pogreškom koja se tiče činjenica;
   EBA-ina Odluka C 2013 002 zahvaćena je pogreškom u ocjeni;
   EBA-ina Odluka C 2013 002 zahvaćena je povredom članka 39. stavka 1. Uredbe 1093/2010/EU i članka 16. Kodeksa dobrog upravnog ponašanja EBA-e;
   EBA-ina Odluka C 2013 002 zahvaćena je povredom članaka 3.3., 3.4. i 3.5. Internih pravila EBA-e u Odluci EBA C 2013 002;
   EBA-ina Odluka zahvaćena je zlouporabom ovlasti i EBA-inim nerazumnim postupanjem.

      (1)  Uredba (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ SL L 331,str. 12. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 12., str. 80.)


title: Predmet C-318/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2015. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Tecnoedi Costruzioni Srl protiv Comune di Fossano

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2015. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Tecnoedi Costruzioni Srl protiv Comune di Fossano
   (Predmet C-318/15)
   (2015/C 311/29)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tecnoedi Costruzioni Srl

      Tuženik: Comune di Fossano

      Prethodno pitanje

   Treba li članke 49. i 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i načela slobode poslovnog nastana, slobode pružanja usluga, jednakog postupanja, proporcionalnosti i zabrane diskriminacije tumačiti na način da im je protivna odredba poput one koja je trenutno na snazi u Italiji, predviđena člankom 122. stavkom 9. i člankom 253. stavkom 20-bis Zakonodavne uredbe br. 163 iz 2006., u vezi s automatskim isključivanjem ponuda s neuobičajeno niskim cijenama u postupcima za dodjelu ugovora o javnoj nabavi radova čija je vrijednost ispod praga, te mogu imati prekogranični interes?


title: Predmet T-1/15: Tužba podnesena 2. siječnja 2015. – SNCM protiv Komisije

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/29

         Tužba podnesena 2. siječnja 2015. – SNCM protiv Komisije
   (Predmet T-1/15)
   (2015/C 056/40)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Marseille, Francuska) (zastupnici: F.-C. Laprévote i C. Froitzheim, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi u cijelosti, na osnovi članaka 107. i 263. UFEU-a i članka 41. Povelje, Odluku C(2013) 7066 final od 20 studenoga 2013.;

               —

               poništi u cijelosti Odluku u mjeri u kojoj uzima u obzir da prodaja 75 % SNCM-a po negativnoj cijeni od 158 milijuna eura predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. UFEU-a;

               —

               podredno, djelomično poništi Odluku u mjeri u kojoj uzima da povećanje kapitala od 8,75 milijuna eura koje je upisalo društvo CGMF predstavlja državnu potporu;

               —

               podredno, djelomično poništi Odluku u mjeri u kojoj uzima da uplata predujma od 38,5 milijuna eura predstavlja državnu potporu;

               —

               podredno, djelomično poništi odluku Komisije jer zajedno analizira usklađenost bilance od 15,81 milijuna eura isplaćenih u okviru potpora za restrukturiranje iz 2002. s cjelokupnim mjerama iz 2006.;

               —

               još podrednije, djelomično poništi Odluku u mjeri u kojoj se njome zaključuje da predmetne mjere predstavljaju državne potpore koje su nespojive sa zajedničkim tržištem;

               —

               naloži Komisiji snošenje ukupnih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u svojoj tužbi zahtjeva poništenje Odluke Komisije 2014/882/EU od 20. studenoga 2013. [priopćene pod brojem dokumenta C(2013) 7066 final] kojom je Komisija utvrdila da, jednim dijelom, iznos pomoći za restrukturiranje koju su 18. veljače 2002. priopćile francuske vlasti, od 15,81 milijuna eura, i drugim dijelom, tri mjere koje su francuske vlasti provele 2006. u korist tužitelja, odnosno prodaja 75 % tužitelja po negativnoj cijeni od 158 milijuna eura, povećanje kapitala od 8,75 milijuna eura koje je upisalo društvo Compagnie générale maritime et financière i uplata predujma od 38,5 milijuna eura predstavljaju nezakonite državne potpore nespojive s unutarnjim tržištem. Komisija je stoga naložila njihov povrat.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog u okviru kojeg se navodi povreda članaka 108. stavka 2. i članka 266. UFEU-a, kao i članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, jer je Komisija odbila zatvoriti formalni ispitni postupak nakon djelomičnog poništenja Odluke Komisije 2009/611/EZ od 8. srpnja 2008. (1), presudom Općeg suda od 11. rujna 2012. koja je donesena u predmetu T-565/08, Corsica Ferries France protiv Komisije (2).

               2.

               Drugi tužbeni razlog u okviru kojeg se navodi povreda članka 107. UFEU-a, obveze obrazlaganja i načela jednakosti postupanja, kao i pogreška koja se tiče prava i očita pogreška u ocjeni, jer je Komisija procijenila da negativna prodajna cijena predstavlja državnu potporu.

               3.

               Treći tužbeni razlog u okviru kojeg se podredno navodi povreda načela proporcionalnosti i očita pogreška u ocjeni, jer je Komisija smatrala da uplata kapitala od 8,75 milijuna eura predstavljadržavnu potporu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog u okviru kojeg se podredno navodi očita pogreška u ocjeni, jer je Komisija procijenila da mjere pomoći pojedincu u iznosu od 38,5 milijuna eura predstavljaju državnu potporu.

               5.

               Peti tužbeni razlog u okviru kojeg se podredno navodi pogreška koja se tiče prava i očita pogreška u ocjeni, jer je Komisija zajedno ispitivala usklađenost bilance od 15,81 milijuna eura, isplaćenih u okviru pomoći za restrukturiranje 2002., s ukupnošću mjera iz 2006.

               6.

               Šesti tužbeni razlog u okviru kojeg se podredno navode očite pogreške u ocjeni i povreda obveze obrazlaganja, jer je Komisija potpore za restrukturiranje isplaćene 2002. i 2006. proglasila nespojivima sa zajedničkim tržištem.

      (1)  Odluka Komisije 2009/611/EZ od 8. srpnja 2008. o mjerama C 58/02 (prije N 118/02) koje je Francuska izvršila u korist Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) [priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 3182] (SL 2009, L 225, str. 180.).

      (2)  Presuda od 11. rujna 2012., Corsica Ferries France protiv Komisije (T-565/08, EU:T:2012:415).


title: Predmet C-35/16: Žalba koju je 21. siječnja 2016. podnio Matratzen Concord GmbH protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 19. studenoga 2015. u predmetu T-526/14, Matratzen Concord GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/16

         Žalba koju je 21. siječnja 2016. podnio Matratzen Concord GmbH protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 19. studenoga 2015. u predmetu T-526/14, Matratzen Concord GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-35/16)
   (2016/C 270/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Matratzen Concord GmbH (zastupnik: I. Selting, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Mariano Barranco Rodriguez, Pablo Barranco Schnitzler
   Sud Europske unije (šesto vijeće) je rješenjem od 28. travnja 2016. odbio žalbu i odlučio da žalitelj treba snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-198/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Bugarske (Povreda obveze države članice — Unutarnje tržište energije — Transport plina — Uredba (EZ) br. 715/2009 — Članak 14. stavak 1. i članak 16. stavci 1. i 2. točka (b) — Obveza jamčenja maksimalnog kapaciteta — Virtualni transportni kapacitet plina u suprotnom smjeru — Dopustivost)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 5. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Bugarske
   (Predmet C-198/12) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Unutarnje tržište energije - Transport plina - Uredba (EZ) br. 715/2009 - Članak 14. stavak 1. i članak 16. stavci 1. i 2. točka (b) - Obveza jamčenja maksimalnog kapaciteta - Virtualni transportni kapacitet plina u suprotnom smjeru - Dopustivost))
   2014/C 253/06
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann, S. Petrova, O. Beynet i T. Scharf, agenti)

      Tuženik: Republika Bugarska (zastupnici: D. Drambozova, E. Petranova i J. Atanasov, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice – Povreda članka 14. stavka 1. i članka 16. stavka 1. i 2. točka (b) Uredbe (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uvjetima za pristup mrežama za transport prirodnog plina i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1775/2005 (SL L 211, str. 36.) – Obveza jamčenja maksimalnog kapaciteta svim sudionicima na tržištu – Nedostatak fizičkog spoja između sustava prijenosa i nacionalnog sustava transporta plina – Međuvladini sporazumi koji predstavljaju prepreku za izvršenje obveza stavljanja na raspolaganje maksimalnog kapaciteta – Opseg obveze koja je istaknuta u čl. 351. stavku 2. UFEU-a

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet F-2/14: Rješenje Službeničkog suda od 7. svibnja 2014. – Deweerdt i Lebrun protiv Europskog revizorskog suda

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/65

         Rješenje Službeničkog suda od 7. svibnja 2014. – Deweerdt i Lebrun protiv Europskog revizorskog suda
   (Predmet F-2/14) (1)

   2014/C 421/99
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća naložio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 61, 1.3.2014., str. 22.


title: Predmet T-191/12: Rješenje Općeg suda od 7. listopada 2013 — Roland protiv OHIM-a — Textiles Well (wellness inspired by nature) ( „Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka” )

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/13

         Rješenje Općeg suda od 7. listopada 2013 — Roland protiv OHIM-a — Textiles Well (wellness inspired by nature)
   (Predmet T-191/12) (1)

   (Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka)
   2013/C 359/23
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Roland SE (Essen, Njemačka) (zastupnici: O. Rauscher i C. Onken, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Textiles Well (Le Vigan, Francuska) (zastupnici: E. Cornu i É. De Gryse, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 15. veljače 2012. (predmet R 2552/2010-1) koja se odnosi na postupak prigovora između Textiles Well SA i Roland SE, ranije Roland-Schuhe GmbH & Co. Handels KG.

      Izreka

               1.

               Nema mjesta odlučivanju o tužbi.

               2.

               Tužitelju i intervenijentu nalaže se da snose svoje vlastite troškove kao i da svaki snosi polovicu troškova tuženika.

      (1)  SL C 209 od 14.7.2012.


title: Predmet C-291/14 P: Žalba koju je 12. lipnja 2014. podnio Faci SpA protiv presude Općeg suda (treće vijeće) donesene 20. ožujka 2014. u predmetu T-46/10: Faci SpA protiv Europske komisije

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/20

         Žalba koju je 12. lipnja 2014. podnio Faci SpA protiv presude Općeg suda (treće vijeće) donesene 20. ožujka 2014. u predmetu T-46/10: Faci SpA protiv Europske komisije
   (Predmet C-291/14 P)
   2014/C 303/26
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Faci SpA (zastupnici: Messrs S. Piccardo, Avvocato, S. Crosby, Advocaat)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 20. ožujka 2014. u predmetu T-46/10 ili

               —

               podredno ukine ili značajno smanji novčanu kaznu izrečenu žalitelju ili

               —

               vrati predmet Općem sudu na preispitivanje i

               —

               u svakom slučaju naloži Europskoj komisiji snošenje troškova žalitelja u prvom stupnju i ovoj žalbi.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba se podnosi protiv presude Općeg suda Europske unije od 20. ožujka 2014. u predmetu T-46/10. Opći sud je u presudi odbio žaliteljevu tužbu od 28. siječnja 2010. protiv Odluke Komisije C(2009) final od 11. studenoga 2009. o postupku primjene članka 81. (UEZ-a) i članka 53. Sporazuma o EGP-u (Predmet COMP/38589 – Toplinski stabilizatori) (1).
   Žalitelj ističe dva žalbena razloga:
   Prvim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije ispitao težinu povrede nakon studenoga 1996. s obzirom na promjenu naravi zabranjenog sporazuma, zbog čega nije uzeo u obzir sve okolnosti koje su važne za izračun novčane kazne izrečene žalitelju i čime je povrijedio točku 20. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. i/ili članak 23. Uredbe 1/2003 (2) i članak 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
   Drugim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da Opći sud nije izvršio učinkovito i detaljno sudsko preispitivanje odluke time što je bez ispitivanja činjenica utvrdio da se žalitelj ponašao točno kao svi drugi uključeni poduzetnici, osim da je njegova provedba bila manje stroga i odbivši bez ikakve ocjene argument da je tržišno natjecanje narušeno na štetu žalitelja primjenom točke 35. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni na konkurentsko društvo Bärlocher.

      (1)  SL C 307, 12.11.2010., str. 9.

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, 04.01.2003, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet T-669/14: Tužba podnesena 15. rujna 2014. – Trioplast Industrier protiv Komisije

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/50

         Tužba podnesena 15. rujna 2014. – Trioplast Industrier protiv Komisije
   (Predmet T-669/14)
   2014/C 409/72
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švedska) (zastupnik: T. Pettersson, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva slijedeće:

               1)

               Poništenje

                           a)

                           da poništi dopis Europske komisije od 3. lipnja 2014. u predmetu COMP/38354 – Industrijske vreće – Trioplast Industrier AB;

                           b)

                           da tužitelja oslobodi od plaćanja zateznih kamata u iznosu od 674.033,32 eura čije plaćanje je Komisija dopisom naložila tužitelju, ili smanji njihovu visinu , ,

                           c)

                           da naloži Komisiji da naknadi tužitelju troškove u iznosu od 4.686,64 eura koje je imao zbog osiguranja plaćanja zateznih kamata.

               2)

               Podredno, naknada štete sukladno članku 340. stavku 2. UFEU-a zbog povrede prava Europske unije navedene u tužbi, za:

                           a)

                           iznos zateznih kamata ili jednog dijela tih kamata,

                           b)

                           troškove u iznosu od 4.686,64 eura koji su nastali povodom osiguranja plaćanja zateznih kamata.

               3)

               Naknada štete sukladno članku 340. stavku 2. UFEU-a zbog povrede prava Europske unije koja se odnosi na vremensko razdoblje u kojemu Komisija nije oslobodila ili smanjila iznos bankarske garancije u skladu s presudom Općeg suda donesene u predmetu T-40/06 za troškove koji su nastali povodom osiguranja plaćanja, do iznosa od 22.783,90 eura ili dijela tog iznosa.

               4)

               Utvrđenje da postoji obveza plaćanja kamata na takve iznose.

               5)

               Nalog Komisiji da snosi troškove postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na nepostojanju pravnog temelja dopisa Komisije:

                           —

                           Odluka Komisije od 30. studenog 2005., kako je izmijenjena odlukom Komisije od 7. prosinca 2005., donesene u predmetu COMP/38354 – Industrijske vreće – Trioplast Industrier AB (u daljnjem tekstu:odluka iz 2005.) nikad nije predstavljala valjani pravni temelj za zahtjev upućen tužitelju koji se tiče naloga za plaćanje zateznih kamata, s obzirom na to da u njoj nije naveden točan iznos novčane kazne koju tužitelj mora platiti. Osim toga, Opći je sud poništio tu odluku presudom od 13. rujna 2010. donesene u predmetu T-40/06 Trioplast Industrier AB protiv Komisije (u daljnjem tekstu: presuda iz 2010.) u dijelu koji se odnosi na izricanje novčane kazne tužitelju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na bitnoj povredi postupka i na nenadležnosti:

                           —

                           Dopis Komisije predstavlja odluku koju su nezakonito donijeli članovi Glavne uprave za proračun koji nisu bili nadležni obvezati Komisiju takvom odlukom. Ne može se smatrati da se dopisom Komisije izvršava ranija odluka te se dopis kao takav ne može smatrati uzgrednom mjerom upravljanja. Naprotiv, s obzirom da iznos koji je tužitelj dužan platiti nije određen ni u odluci iz 2005. ni u presudi iz 2010., dopis Komisije predstavlja odluku kojom se utvrđuje stvarni iznos novčane kazne. Takvu odluku ne može donijeti samo Kolegij povjerenika, kako bi ona imala obvezujući pravni učinak.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela pravne sigurnosti i načela individualnosti kazne:

                           —

                           Time što od tužitelja traži plaćanje spornog iznosa zatezne kamate, Komisija zapravo tužitelja sankcionira za situaciju koja je proizišla iz vlastite povrede načela pravne sigurnosti i načela individualnosti kazne. Komisija nije još ispravila tu povredu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 266. UFEU-a:

                           —

                           Komisija je prekršila članak 266. UFEU-a zbog toga što nije postupala u skladu s presudom iz 2010. Dopis Komisije dokazuje da je njezina konačna odluka da ne donese novu formalnu odluku u kojoj će biti određen točan iznos koji tužitelj mora platiti, unatoč njegovoj obvezi da to učini nakon presude iz 2010. Dopis je, dakle, konačna izjava koja pokazuje da Komisija neće ispuniti svoje obveze iz članka 266. UFEU-a.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti:

                           —

                           Komisija je povrijedila načelo proporcionalnosti kada je naložila tužitelju plaćanje zateznih kamata na iznos novčane kazne, čiji iznos nikada nije bio određen i koji je bio poništen u cijelosti, a da Komisija pritom nije donijela novu konačnu odluku o tome koji iznos tužitelj mora platiti. Cilj pravila koja Komisiji daju ovlast da u drugim slučajevima zatraži zatezne kamate nisu ispunjena u ovom slučaju. Podredno, barem je neproporcionalno naložiti plaćanje zateznih kamata koje imaju kazneni karakter, s obzirom na to da je tužitelj bio spriječen izbjeći taj trošak zbog postupanja Komisije.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je odbila osloboditi depozit bankarske garancije nakon donošenja presude iz 2010.:

                           —

                           U navedenoj presudi Opći sud je poništio odluku iz 2005. kojom je naloženo plaćanje novčanih kazni i slijedom toga Komisija nije mogla ostvariti nikakav pravni zahtjev prema tužitelju, sve do donošenja nove odluke. Time što je odbila ukinuti iznos bankarske garancije nakon donošenja presude iz 2010. Komisija je postupila suprotno presudi. Pogreška koja se tiče prava je tužitelju direktno prouzročila daljnje troškove zbog održavanja bankarske garancije. Podredno, Komisija je barem trebala odmah nakon donošenja presude smanjiti iznos bankarske garancije na najviši iznos koji je odredio Opći sud.


title: Predmet T-351/15: Tužba podnesena 30. lipnja 2015. – Papapanagiotou protiv Parlamenta

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/49

         Tužba podnesena 30. lipnja 2015. – Papapanagiotou protiv Parlamenta
   (Predmet T-351/15)
   (2015/C 311/54)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Papapanagiotou AVEEA (Serres, Grčka) (zastupnici: S. Pappas i I. Ioannidis, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku D(2015)12887 od 27. travnja 2015. glavnog direktora Glavne uprave za infrastrukturu i logistiku jer je tužiteljeva ponuda za grupe 1., 2. i 4. u postupku javne nabave „Uredski namještaj” br. INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 „za nabavku standardnog, direktorskog i vrhunskog uredskog namještaja i opreme” odbijena i kojom je glavni direktor obavijestio tužitelja da nije uzeo u obzir jedan od kriterija dodjele, koji je naveden u dokumentaciji za nadmetanje, za ocjenu svih ponuda u gore navedenom postupku javne nabave;

               —

               naloži tuženiku snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom navodi se da je pobijana odluka nezakonita jer je u postupku javne nabave isključen potkriterij dodjele „izrada (otpornost na lom, abraziju, ogrebotine i gubitak boje)” u suprotnosti s uvjetima navedenim u dokumentaciji za nadmetanje, članak 110. stavak 1. i članak 113. stavak 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (Financijska uredba) i opća načela jednakog postupanja i transparentnosti.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom navodi se da je javni naručitelj osobito propustio obrazložiti obilježja i relativne prednosti uspješnih ponuditelja, čime je povrijeđen članak 113. stavak 2. Financijske uredbe, članak 161. stavak 3. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (Pravila primjene Financijske uredbe), članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 296. UFEU-a.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom navodi se povreda načela transparentnosti prema članku 102. Financijske uredbe i članku 15. stavku 3. UFEU-a, s obzirom na to da javni naručitelj nije dao podatke i dokaze o tome jesu li uzorci koje su ponuditelji dali radi nove evaluacije ponuda bili isti kao i uzorci koji su početno evaluirani u prvom postupku evaluacije koji je naknadno poništen.


title: Predmet C-191/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. travnja 2014. uputio Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Austrija) – Borealis Polyolefine GmbH protiv Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. travnja 2014. uputio Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Austrija) – Borealis Polyolefine GmbH protiv Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Predmet C-191/14)
   2014/C 303/06
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Borealis Polyolefine GmbH

      Tuženo tijelo: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li Odluka 2013/448/EU (1) nevaljana i povređuje li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ (2) u dijelu u kojem iz osnovice za izračun u skladu s člankom 10.a stavkom 5. drugom alinejom podstavcima (a) i (b) isključuje emisije u vezi s otpadnim plinovima koje proizvode postrojenja koja ulaze u Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ, odnosno isključuje toplinu koju koriste postrojenja koja ulaze u Prilog I. Direktive 2003/87/EZ i koja potječe od postrojenja koja istovremeno proizvode toplinu i struju, a za koje je dopuštena besplatna dodjela na temelju članka 10.a stavka 1. i članka 10.a stavka 4. Direktive 2003/87/EZ i Odluke 2011/278/EU (3)?

               2.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 3.e i 3.u Direktive 2003/87/EZ sam za sebe i/ili u vezi s člankom 10.a stavkom 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem određuje da su emisije CO2- u vezi s otpadnim plinovima – koje proizvode postrojenja koja ulaze u Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ – odnosno toplina koja se koristi u postrojenjima koja ulaze u Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ i koju su proizvela postrojenja koja istovremeno proizvode toplinu i struju emisije „proizvođača električne energije”?

               3.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li ciljeve Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem stvara asimetriju isključivanjem emisija u vezi sa sagorijevanjem otpadnih plinova i topline koja je proizvedena kogeneracijom iz osnovice za izračun iz članka 10.a stavka 5. druge alineje podstavaka (a) i (b) dok postoji pravo na besplatnu dodjelu u vezi s njima u skladu s člankom 10.a stavkom 1. i člankom 10.a stavkom 4. Direktive 2003/87/EZ i u skladu s Odlukom 2011/278/EU?

               4.

               Je li Odluka 2011/278/EU nevaljana i povređuje li članak 290. UFEU-a i članak 10. stavak 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem njezin članak 15. stavak 3. mijenja članak 10.a stavak 5. drugu alineju podstavke (a) i (b) Direktive 2003/87/EZ tako da uputu na „postrojenja koja ne ulaze u stavak 3.” zamjenjuje onom na „postrojenja koja nisu proizvođači električne energije”?

               5.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 23. stavak 3. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem nije donesena na temelju regulatornog postupka s kontrolom koji je propisan u članku 5.a Odluke Vijeća 1999/468/EZ i članku 12. Uredbe 182/2011/EU?

               6.

               Treba li članak 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima razumjeti tako da isključuje zadržavanje besplatnih dodjela na temelju nepravilnog izračuna međusektorskog faktora korekcije?

               7.

               Treba li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ sam za sebe i/ili u vezi s člankom 15. stavkom 3. Odluke 2011/278/EU razumjeti tako da isključuje primjenu pravnog propisa unutarnjeg prava koji propisuje primjenu nepravilno izračunatog jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije kako je određen u članku 4. Odluke 2013/448/EU i njezinom Prilogu II. na besplatne dodjele u državi članici?

               8.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem uključuje samo emisije iz postrojenja koja su bila u sustavu Zajednice od 2008. tako da isključuje one emisije koje su povezane s djelatnostima koje su bile u sustavu Zajednice od 2008. (u izmijenjenom Prilogu I. Direktive 2003/87/EZ) ako su se te djelatnosti odvijale u postrojenjima koja su već prije 2008. bila u sustavu Zajednice?

               9.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem uključuje samo emisije iz postrojenja koja su bila u sustavu Zajednice od 2013. tako da isključuje one emisije koje su povezane s djelatnostima koje su bile u sustavu Zajednice od 2013. (u izmijenjenom Prilogu I. Direktivi 2003/87/EZ) ako su se te djelatnosti odvijale u postrojenjima koja su već prije 2013. bila u sustavu Zajednice?

      (1)  Odluka Komisije od 5. rujna 2013. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 240, str. 27.

      (2)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.).

      (3)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa Unije za usklađenu besplatnu raspodjelu emisijskih kvota na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 130, str. 1.


title: Predmet T-539/14: Tužba podnesena 16. srpnja 2014. – North Drilling protiv Vijeća

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/55

         Tužba podnesena 16. srpnja 2014. – North Drilling protiv Vijeća
   (Predmet T-539/14)
   2014/C 303/66
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (zastupnici: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea i J. Iriarte Ángel, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. Odluke Vijeća 2014/222/ZVSP od 16. travnja 2014. u dijelu u kojem se odnosi na njega i u kojem ga isključuje iz svog priloga;

               —

               poništi članak 1. Provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 397/2014 od 16. travnja 2014. u dijelu u kojem se odnosi na njega i u kojem ga isključuje iz svog priloga, i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na očitu pogrešku u ocjeni činjenica na kojima se temelje pobijane odredbe s obzirom da one nemaju stvarnog činjeničnog niti dokaznog temelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na neispunjenje obveze obrazloženja s obzirom da, kada je riječ o NDC-u, obrazloženje pobijanih normi nema stvarni temelj te je neprecizno, nije konkretno, opće je te tužitelju onemogućava primjerenu pripremu obrane.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu prava na djelotvornu sudsku zaštitu kada je riječ o obrazloženju odredbi, nedostatku dokaza navedenih prigovora i prava na obranu i vlasništvo s obzirom da nije poštovana obveza obrazloženja niti potreba podnošenja stvarnih dokaza, što utječe na ostala prava.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se zloporabu ovlasti s obzirom da postoje objektivne, precizne i podudarne indicije koje dopuštaju tvrdnju da je Vijeće, prilikom donošenja sankcija, zloporabljujući svoj položaj i prijevarno, imalo druge ciljeve od onih koje je tvrdilo da ima.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na pogrešno tumačenje primijenjenih pravnih pravila s obzirom da su ona tumačena i primijenjena pogrešno i široko, a to je nedopustivo kada je riječ o odredbama kojima se propisuju sankcije.

               6.

               Šesti tužbeni razlog odnosi se na povredu prava vlasništva jer je ono ograničeno bez stvarnog opravdanja i ne poštujući načelo proporcionalnosti.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog odnosi se na povredu načela jednakog postupanja jer se bez razloga naštetilo kompetitivnom položaju tužitelja.


title: Predmet T-587/13: Tužba podnesena 4. studenoga 2013. — Schwerdt protiv OHIM-a — Iberamigo (cat&clean)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/28

         Tužba podnesena 4. studenoga 2013. — Schwerdt protiv OHIM-a — Iberamigo (cat&clean)
   (Predmet T-587/13)
   2014/C 24/50
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Miriam Schwerdt (Porta-Westfalica, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt K. Kruse)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: Iberamigo, SA (Rubi, Španjolska)

      Zahtjevi

   Tužitelj zahtijeva:

               —

               poništenje odluke žalbenog vijeća tuženika br. R 1799/2012-4 od 3. rujna 2013.;

               —

               nalaganje tuženiku snošenja troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: Figurativni žig u različitim bojama, koji sadrži prikaz mačke i verbalne elemente „cat&clean”, za proizvode iz razreda 31 – Prijava žiga Zajednice br. 9 612 301

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Iberamigo, SA

      Navedeni žig ili znak: Španjolski verbalni žig „CLEAN CAT” za proizvode iz razreda 31

      Odluka odjela za prigovore: Prigovor se prihvaća

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 8. stavka 1. točke b Uredbe (EZ) br. 207/2009 kao i članka 29. i dalje Ugovora o funkcioniranju Europske unije.


title: Predmet T-509/14: Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – Decal España protiv Komisije

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/56

         Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – Decal España protiv Komisije
   (Predmet T-509/14)
   2014/C 292/68
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Decal España, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: M. Silva Sánchez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju SEAF (španjolski sustav financijskog leasinga), kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora protivno općim načelima prava EU;

               —

               u svakom slučaju, poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata, u potpunosti ili na način da ograniči nepostojanje utjecaja na isplativost transakcija i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima koji su navedeni u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Predmet T-48/16 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 25. kolovoza 2017. – Sigma Orionis protiv Komisije „Privremena pravna zaštita — Arbitražna klauzula — Sedmi okvirni program Europske zajednice (2007.-2013.) i Okvirni program Obzor 2020. za istraživanje i inovacije — Odluka o obustavi isplata i raskidu ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava nakon provedene financijske revizije — Sredstva koja Komisija navodno duguje u sklopu provedbe ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava — Zahtjev za naknadu štete — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti — Odvagivanje interesa”

text:
               9.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/14

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 25. kolovoza 2017. – Sigma Orionis protiv Komisije
   (Predmet T-48/16 R)
   („Privremena pravna zaštita - Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program Europske zajednice (2007.-2013.) i Okvirni program Obzor 2020. za istraživanje i inovacije - Odluka o obustavi isplata i raskidu ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava nakon provedene financijske revizije - Sredstva koja Komisija navodno duguje u sklopu provedbe ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava - Zahtjev za naknadu štete - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti - Odvagivanje interesa”)
   (2017/C 338/14)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francuska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis i M. Siekierzyńska, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži da Komisija odmah isplati različita sredstva na temelju nekoliko ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, te da suspendira primjenu odluke o raskidu tih ugovora.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-329/14: Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Finske

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/21

         Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Finske
   (Predmet C-329/14)
   2014/C 292/26
   Jezik postupka: finski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Hetsch, K. Herrmann i I. Koskinen)

      Tuženik: Republika Finska

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da Republika Finska nije ispunila svoje obveze iz članka 28. stavka 1. Direktive 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o energetskoj učinkovitosti zgrada (1), jer za finsko kopneno područje nije donijela zakone i druge propise koji su potrebni za provedbu članka 2. točke 2. i članka 9. stavka 1. te direktive u nacionalnom pravu ili ih u svakom slučaju nije dostavila Komisiji i jer za regiju Åland nije donijela zakone i druge propise koji su potrebni za provedbu navedene direktive u nacionalnom pravu ili ih u svakom slučaju nije dostavila Komisiji,

               —

               Republici Finskoj u skladu s člankom 260. stavkom 3. UFEU-a naloži plaćanje novčane kazne u visini od 19  178,25 eura dnevno od dana izricanja presude Suda Europske unije, koji treba uplatiti na račun „vlastita sredstva Europske unije” jer je povrijedila svoju obvezu priopćavanja mjera za prenošenje direktive donesene na temelju zakonodavnog postupka,

               —

               naloži Republici Finskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Rok za prenošenje direktive istekao je 9. srpnja 2012.

      (1)  (SL L 153, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 3., str. 124.).


title: Predmet T-277/14: Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2014. – Mabrouk protiv Vijeća „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata u odnosu na situaciju u Tunisu — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba zbog propusta — Zahtjev za pristup dokazima u posjedu Vijeća protiv fizičke osobe obuhvaćene tim mjerama — Pristup koji je odobrilo Vijeće — Bespredmetnost spora — Obustava postupka”

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/20

         Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2014. – Mabrouk protiv Vijeća
   (Predmet T-277/14) (1)

   („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata u odnosu na situaciju u Tunisu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba zbog propusta - Zahtjev za pristup dokazima u posjedu Vijeća protiv fizičke osobe obuhvaćene tim mjerama - Pristup koji je odobrilo Vijeće - Bespredmetnost spora - Obustava postupka”)
   (2015/C 056/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunis) (zastupnici: J.-R. Farthouat, J.-P. Mignard, N. Boulay, odvjetnici, i S. Crosby, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. De Elera i G. Étienne, agenti)

      Predmet

   Tužba za utvrđenje propusta Vijeća zbog njegova nezakonita propusta djelovanja povodom zahtjeva tužitelja za pristup spisu u kojem su bili sadržani dokazi na temelju kojih je Vijeće naložilo zamrzavanje njegovih financijskih sredstava u Europskoj uniji.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe obustavlja se.

               2.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 194, 24.6.2014.


title: Predmet C-602/15 P: Žalba koju je 10. studenoga 2015. podnio Monster Energy Company protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2015. u predmetu T-633/14: Monster Energy protiv EUIPO-a

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/15

         Žalba koju je 10. studenoga 2015. podnio Monster Energy Company protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2015. u predmetu T-633/14: Monster Energy protiv EUIPO-a
   (Predmet C-602/15 P)
   (2016/C 270/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Monster Energy Company (zastupnik: P. Brownlow, solicitor)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
   Žalba je rješenjem Suda (osmo vijeće) od 4. svibnja 2016. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-520/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. rujna 2013. uputio Sąd Rejonowy w Płocku (Poljska) – Urszula Leśniak-Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz protiv Prokuratura Okręgowa w Płocku

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. rujna 2013. uputio Sąd Rejonowy w Płocku (Poljska) – Urszula Leśniak-Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz protiv Prokuratura Okręgowa w Płocku
   (Predmet C-520/13)
   2014/C 253/19
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy w Płocku

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Urszula Leśniak-Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz

      Tuženik: Prokuratura Okręgowa w Płocku
   Rješenjem od 27. ožujka 2014. Sud je odlučio da je očito nenadležan za davanje odgovora na pitanje koje mu je postavio Sąd Rejonowy w Płocku.


title: Predmet C-631/13: Presuda Suda (osmo vijeće) od 15. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Patent- und Markensenat – Austrija) – Arne Forsgren protiv Österreichisches Patentamt (Zahtjev za prethodnu odluku – Lijekovi za ljudsku primjenu – Svjedodžba o dodatnoj zaštiti – Uredba (EZ) br. 469/2009 – Pojam ‚aktivnog sastojka’ – Konjugirano cjepivo protiv pneumokoka – Pedijatrijska upotreba – Proteinski nosač – Kovalentna veza)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/7

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 15. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Patent- und Markensenat – Austrija) – Arne Forsgren protiv Österreichisches Patentamt
      (Predmet C-631/13) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Lijekovi za ljudsku primjenu - Svjedodžba o dodatnoj zaštiti - Uredba (EZ) br. 469/2009 - Pojam ‚aktivnog sastojka’ - Konjugirano cjepivo protiv pneumokoka - Pedijatrijska upotreba - Proteinski nosač - Kovalentna veza)
      (2015/C 073/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Patent- und Markensenat

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Arne Forsgren

         Tuženik: Österreichisches Patentamt

         Izreka

                  1.

                  Članak 1. točku (b) i članak 3. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove treba tumačiti tako da se u načelu ne protive tome da se za aktivni sastojak može dodijeliti svjedodžba o dodatnoj zaštiti kada je taj aktivni sastojak u kovalentnoj vezi s drugim aktivnim sastojcima koji su sastavni dijelovi lijeka.

                  2.

                  Članak 3. točku (b) Uredbe br. 469/2009 treba tumačiti tako da se protivi dodjeli svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za aktivni sastojak čiji terapeutski učinak ne spada u terapeutske indikacije obuhvaćene tekstom odobrenja za stavljanje proizvoda u promet.

                  3)

                  Članak 1. točku (b) Uredbe br. 469/2009 treba tumačiti tako da se proteinski nosač konjugiran kovalentnom vezom na polisaharidni antigen može smatrati „aktivnim sastojkom” u smislu te odredbe samo ako je utvrđeno da ima vlastiti farmakološki, imunološki ili metabolički učinak obuhvaćen terapeutskim indikacijama odobrenja za stavljanje proizvoda u promet, a zadaća je suda koji je uputio zahtjev da to provjeri s obzirom na sve činjenice u glavnom postupku.

         (1)  SL C 1.3.2014.


title: Predmet C-637/13 P: Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Laufen Austria AG protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-411/10, Laufen Austria protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/28

         Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Laufen Austria AG protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-411/10, Laufen Austria protiv Komisije
   (Predmet C-637/13 P)
   2014/C 52/51
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Laufen Austria AG (zastupnik: E. Navarro Varona, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

               —

               Prihvatiti argumente koje Laufen Austria AG iznosi u ovoj žalbi.

               —

               Djelomično ukinuti presudu Općeg suda od 16. rujna 2013. u predmetu T-411/10.

               —

               Prihvatiti zahtjeve Laufen Austria AG smanjujući iznos novčane kazne koja mu je izrečena.

               —

               Naložiti Komisiji snošenje troškova Laufen Austria AG u ovom postupku kao i u predmetu T-411/10, u pogledu istih razloga.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

                     Prvi žalbeni razlog
                   temelji se na pogrešnoj primjeni članka 23. stavka 2. Uredbe br. 1/2003 (1) te načelâ proporcionalnosti i osobne odgovornosti u pogledu novčane kazne pojedinačno izrečene Laufen Austria AG za povredu nastalu prije nego ga je kupio Roca Sanitario, S.A.

               2.

                     Drugi žalbeni razlog
                   temelji se na povredi prava počinjenoj prilikom primjene sudske prakse Suda Europske unije i povredi načelâ jednakog postupanja, proporcionalnosti, obrazlaganja i zaštite legitimnih očekivanja prilikom primjene Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (2).

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima (101.UFEU-a) i (102. UFEU-a) (SL 2003, L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)

      (2)  (SL 2006, C 210, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 58.)


title: Predmet C-304/15: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. rujna 2016. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (Povreda obveze države članice — Direktiva 2001/80/EZ — Članak 4. stavak 3. — Prilog VI. dio A — Ograničenje emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje — Primjena — Elektrana Aberthaw)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/21

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. rujna 2016. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
   (Predmet C-304/15) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 2001/80/EZ - Članak 4. stavak 3. - Prilog VI. dio A - Ograničenje emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje - Primjena - Elektrana Aberthaw))
   (2016/C 419/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Mifsud-Bonnici i S. Petrova, agenti)

      Tuženik): Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: J. Kraehling i L. Christie, agenti, uz asistenciju G. Facenne QC)

      Izreka

               1.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske je, time što na elektranu Aberthaw (Ujedinjena Kraljevina) nije pravilno primijenila Direktivu 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. te direktive, u vezi s njezinim Prilogom VI. dijelom A.

               2.

               Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet C-618/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Concurrence SARL protiv Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Sudska nadležnost — Područje delikta ili kvazidelikta — Mreža selektivne distribucije — Preprodaja izvan mreže na internetu — Tužba za prestanak protupravne radnje — Poveznica)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/18

         Presuda Suda (treće vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Concurrence SARL protiv Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl
   (Predmet C-618/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Sudska nadležnost - Područje delikta ili kvazidelikta - Mreža selektivne distribucije - Preprodaja izvan mreže na internetu - Tužba za prestanak protupravne radnje - Poveznica))
   (2017/C 053/21)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Concurrence SARL

      Tuženik: Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

      Izreka

   Članak 5. točku 3. Uredbe (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, radi određivanja sudske nadležnosti koju ta odredba dodjeljuje za odlučivanje o tužbi za utvrđivanje odgovornosti za povredu zabrane prodaje izvan mreže selektivne distribucije proizašle iz ponude proizvoda na internetskim stranicama u različitim državama članicama koji su predmet te mreže, treba tumačiti na način da se mjestom na kojem je nastala šteta treba smatrati područje države članice koja navedenu zabranu prodaje štiti pomoću tužbe u pitanju, područje za koje podnositelj zahtjeva tvrdi da je na njemu pretrpio smanjenje svojih prodaja.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet C-164/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2017. uputio Supreme Court (Irska) – Edel Grace, Peter Sweetman protiv An Bord Pleanala

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2017. uputio Supreme Court (Irska) – Edel Grace, Peter Sweetman protiv An Bord Pleanala
   (Predmet C-164/17)
   (2017/C 178/13)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Edel Grace, Peter Sweetman

      Tuženik: An Bord Pleanala

      Prethodno pitanje

   Ako

               (a)

               je temeljna svrha zaštićenog područja pružiti stanište za određene vrste

               (b)

               je obilježje staništa koje je pogodno za tu vrstu to da će se pogodni dio područja nužno s vremenom izmijeniti, i

               (c)

               je u okviru predloženog projekta predviđena izrada plana upravljanja za područje kao cjelinu (uključujući i promjene u upravljanju dijelovima područja na koja projekt izravno ne utječe), čija je namjena osigurati da se veličina područja koje je pogodno za stanište, kao što je navedeno, nikada ne smanji, odnosno da se možda i poveća; ali

               (d)

               tijekom razvojnog projekta na dijelu područja neće biti moguće pružiti odgovarajuće stanište,
               mogu li se mjere, poput onih opisanih pod (c) pravilno smatrati mjerama ublažavanja?


title: Predmet C-204/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2015. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv SIA Latspas

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2015. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv SIA Latspas
   (Predmet C-204/15)
   (2015/C 228/08)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Valsts ieņēmumu dienests

      Druga stranka u postupku: SIA Latspas

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 29. stavak 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (1) od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice tumačiti na način da se metoda ustanovljena u tom članku primjenjuje i onda kada je do uvoza robe i njezina stavljanja u slobodni promet na carinskom području Zajednice došlo zbog činjenice da je ta roba, koja podliježe plaćanju uvoznih carina, tijekom provoznog postupka bila nezakonito izuzeta od carinskog nadzora, a nije prodana radi izvoza na carinsko područje Zajednice nego radi izvoza izvan tog područja?

               2.

               Treba li prilog „redom” iz članka 30. stavka 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, u vezi s pravom na dobru upravu koje je utvrđeno u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, a osobito s obzirom na načelo obrazlaganja upravnih akata, tumačiti na način da carinsko tijelo ima obvezu u svakom upravnom aktu obrazložiti zašto u okolnostima slučaja smatra da ne može primijeniti metode određivanja carinske vrijednosti iz članaka 29. i 30. spomenute uredbe te, shodno tome, zaključuje da valja primijeniti metodu iz njezina članka 31.?

      (1)  SL L 302, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.).


title: Predmet F-35/13: Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Spitzer protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/45

         Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Spitzer protiv Komisije
   (Predmet F-35/13) (1)

   (2016/C 222/61)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 207, 20. 7. 2013., str. 58


title: Predmet C-469/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 27. travnja 2017. – FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište banana u Grčkoj, Italiji i Portugalu — Usklađeno utvrđivanje cijena — Dopuštenost dokaza koje su proslijedila nacionalna porezna tijela — Prava obrane — Izračun iznosa novčane kazne — Opseg sudskog nadzora — Kvalifikacija kao „sporazuma koji ima za cilj ograničavanje tržišnog natjecanja)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/2

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 27. travnja 2017. – FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA protiv Europske komisije
   (Predmet C-469/15 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište banana u Grčkoj, Italiji i Portugalu - Usklađeno utvrđivanje cijena - Dopuštenost dokaza koje su proslijedila nacionalna porezna tijela - Prava obrane - Izračun iznosa novčane kazne - Opseg sudskog nadzora - Kvalifikacija kao „sporazuma koji ima za cilj ograničavanje tržišnog natjecanja))
   (2017/C 202/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA (zastupnici: P. Vlaemminck i B. Van Vooren, advocaaten, C. Verdonck, odvjetnica, J. Auwerx, advocaat, i B. Gielen, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Biolan, M. Kellerbauer i P. Rossi, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvima FSL Holdings NV, Firma Léon Van Parys NV i Pacific Fruit Company Italy SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 389, 23. 11. 2015.


title: Predmet F-95/15: Rješenje Službeničkog suda od 3. svibnja 2016. – Pals protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/50

         Rješenje Službeničkog suda od 3. svibnja 2016. – Pals protiv Komisije
   (Predmet F-95/15) (1)

   (2016/C 222/79)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015., str. 84


title: Predmet T-117/14: Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Cargill protiv Vijeća

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/23

         Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Cargill protiv Vijeća
   (Predmet T-117/14)
   2014/C 151/30
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cargill SACI (Buenos Aires, Argentina) (zastupnici: J. Bellis i R. Luff, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u odnosu na tužitelja poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2.); i

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim se navodi da su institucije, zaključivši da je postojalo iskrivljenje cijena soje u zrnu i sojinog ulja koje opravdava primjenu drugog podstavka članka 2. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe, (1) počinile očitu pogrešku u ocjeni činjenica.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da se drugi podstavak članka 2. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe, kako ga u ovom slučaju tumače institucije, ne smije primijeniti na uvoze iz države članice WTO-a jer nije u skladu s Antidampinškim sporazumom WTO-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojim se navodi da se ocjenom štete propuštaju uzeti u obzir čimbenici koji prekidaju uzročnu vezu između navodne štete i navodnog dampinškog uvoza suprotno članku 3. stavku 7. Osnovne antidampinške uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009. L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)


title: Predmet T-526/13: Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – H&M Hennes & Mauritz protiv OHIM-a – Yves Saint Laurent (ručne torbe) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašenje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja ručne torbe — Raniji dizajn — Razlog ništavosti — Individualni karakter — Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002 — Obveza obrazlaganja”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/24

         Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – H&M Hennes & Mauritz protiv OHIM-a – Yves Saint Laurent (ručne torbe)
   (Predmet T-526/13) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja ručne torbe - Raniji dizajn - Razlog ništavosti - Individualni karakter - Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 346/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: H. Hartwig i A. von Mühlendahl, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Yves Saint Laurent SAS (Pariz, Francuska) (zastupnik: N. Decker, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 8. srpnja 2013. (predmet R 208/2012-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje ništavosti između H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG i Yves Saint Laurent SAS.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG se nalaže snošenje troškova, uključujući troškove Yves Saint Laurent SAS u postupku pred žalbenim vijećem Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 359, 7. 12. 2013.


title: Predmet F-3/15: Tužba podnesena 9. siječnja 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/25

         Tužba podnesena 9. siječnja 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-3/15)
   (2015/C 096/32)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i ZZ (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka Komisije kojima se odbijaju zahtjevi tužitelja za naknadu dijela doprinosa u mirovinski sustav Unije koji su naplaćeni na temelju njihovih naknada kao i zahtjev za preispitivanje priznanja koje se odnosi na prijenos mirovinskih prava stečenih prije stupanja u službu u sustav EU.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Utvrditi neprimjenjivost članka 22. Priloga VIII. Pravilnika u verziji koja je na snazi od 1. studenog 2014.;

               —

               poništiti pobijane odluke;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet C-403/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2015. uputio Cour administrative (Luksemburg) – Maxime Lefort protiv Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2015. uputio Cour administrative (Luksemburg) – Maxime Lefort protiv Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Predmet C-403/15)
   (2015/C 302/37)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour administrative

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Maxime Lefort

      Tuženik: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Prethodna pitanja

   Treba li radi ispunjavanja zahtjeva nediskriminacije, s obzirom na odredbe članka 7. stavka 2. Uredbe EU 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. (1) o slobodi kretanja radnika u Uniji, zajedno s člankom 45. stavkom 2. UFEU-a, u kontekstu članka 33. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, prilikom uzimanja u obzir stvarnog stupnja povezanosti nerezidentnog studenta, koji traži financijsku pomoć za visoke studije, s društvom i tržištem rada u Luksemburgu, koji je država članica u kojoj je prekogranični radnik bio zaposlen ili je obavljao svoju djelatnost u uvjetima iz članka 2.a Zakona od 22. lipnja 2000. o državnoj financijskoj pomoći za visoke studije, kako je dopunjen Zakonom od 19. srpnja 2013. kao izravna posljedica presude Suda Europske unije od 20. lipnja 2013. (predmet C-20/12) (2),

               —

               pretpostavku za navedenog studenta da je „dijete” navedenog prekograničnog radnika kvalificirati kao da je on njegov „potomak u izravnoj liniji i prvom stupnju za kojeg je pravno utvrđeno posvojenje” stavljajući naglasak na vezu posvojenja uspostavljenu između studenta i prekograničnog radnika, za koju se pretpostavlja da je temelj predviđene povezanosti, ili

               —

               naglasak valja staviti na činjenicu da prekogranični radnik „nastavlja skrbiti o uzdržavanju studenta”, bez da je nužno da ga pravna veza posvojenja povezuje sa studentom, osobito utvrđivanjem dostatne povezanosti životne zajednice koja je takve naravi da prekograničnog radnika povezuje s jednim od roditelja studenta u odnosu na kojeg je posvojenje pravno utvrđeno?

               —

               treba li u ovom drugom slučaju neobavezan doprinos prekograničnog radnika, kada on nije isključiv nego usporedan s doprinosom jednog ili oba roditelja koji su sa studentom povezani pravnom vezom posvojenja i stoga ga u načelu pravno obvezni uzdržavati, ispunjavati određene kriterije dosljednosti?

      (1)  SL L 141, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 264.

      (2)  EU:C:2013:411


title: Predmet F-78/14: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 3. lipnja 2015. – Gross protiv ESVD-a (Javna služba — Osoblje ESVD-a — Dužnosnici — Promaknuće — Članak 43. i članak 45. stavak 1. Pravilnika — Usporedba zasluga svih dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće — Dužnosnici koje su službe ESVD-a predložile i oni koje nisu predložile — Uzimanje u obzir izvješća o ocjeni — Isključivo doslovne ocjene)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/27

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 3. lipnja 2015. – Gross protiv ESVD-a
   (Predmet F-78/14) (1)

   ((Javna služba - Osoblje ESVD-a - Dužnosnici - Promaknuće - Članak 43. i članak 45. stavak 1. Pravilnika - Usporedba zasluga svih dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće - Dužnosnici koje su službe ESVD-a predložile i oni koje nisu predložile - Uzimanje u obzir izvješća o ocjeni - Isključivo doslovne ocjene))
   (2015/C 228/39)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Philipp Oliver Gross (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici, a zatim J.-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odlukâ da se tužitelje ne promakne u viši razred u sklopu postupka promaknuća za 2013. Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD).

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka tijela za imenovanje Europske službe za vanjsko djelovanje od 9. listopada 2013. kojom se utvrđuje popis dužnosnika promaknutih u sklopu postupka promaknuća za 2013. jer na tom popisu nije navedeno ime M. Grossa.

               2.

               Europska služba za vanjsko djelovanje snosi vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova M. Grossa.

      (1)  SL C 388, 3.11.2014., str. 31


title: Predmet T-463/13: Tužba od 30. kolovoza 2013. — Comunidad Autónoma de Galicia protiv Komisije

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/25

         Tužba od 30. kolovoza 2013. — Comunidad Autónoma de Galicia protiv Komisije
   (Predmet T-463/13)
   2013/C 304/43
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Španjolska) (zastupnici: M. Lorenzo Outón, P. Egerique Mosquera, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem utvrđuje da su mjere primijenjene u slučaju Comunidad Autónoma de Galicia predstavljale nezakonitu državnu potporu;

               —

               podredno, u slučaju neprihvaćanja prethodnog zahtjeva, poništi pobijanu odluku utvrđujući da RETEGAL nije ni izravni ni neizravni korisnik nezakonite državne potpore; i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odluka koja se pobija u ovom predmetu ista je kao u predmetima T-461/13, Španjolska protiv Komisije i T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco i Itelazpi protiv Komisije.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovrsni su onima koji su izneseni u tim predmetima.
   Tužitelj osobito navodi sljedeće:

               1.

               Komisija je pogrešno primijenila pravo utvrdivši postojanje državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Komisija je povrijedila članak 106. stavak 2. UFEU-a time što je utvrdila da su osporavane mjere nesukladne s unutarnjim tržištem.

               3.

               Pobijanom odlukom povrijeđen je članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a u mjeri u kojoj je državna potpora ocijenjena nesukladnom s unutarnjim tržištem zbog povrede načela tehnološke neutralnosti, iako je priznato da u javnom sektoru o kojemu je riječ postoji strukturna slabost i da se spornom javnom intervencijom slijedi cilj od općeg interesa.

               4.

               Komisija je pogrešno ocijenila nezakonitima državne potpore dodijeljene RETEGAL-u, instrumentu Comunidad Autónoma de Galicia, u mjeri u kojoj je taj instrument ograničen na pribavljanje i instalaciju kapitalnih dobara koja se financiraju iz spornih javnih fondova radi njihova kasnijeg davanja na korištenje općinama kako bi potonje mogle pružati javnu uslugu televizijskog emitiranja u ruralnim i udaljenim područjima i tako otkloniti tržišne nedostatke koji postoje u tim zonama.


title: Predmet T-158/17 R: Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 21. travnja 2017. – Post Telecom protiv EIB-a („Privremena pravna zaštita — Ugovori o javnoj nabavi usluga — Postupak javne nabave — Pružanje komunikacijskih usluga putem gradske mreže za zgrade i urede Grupe EIB-a u Luksemburgu — Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju — Zahtjev za obustavu primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/30

         Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 21. travnja 2017. – Post Telecom protiv EIB-a
   (Predmet T-158/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Postupak javne nabave - Pružanje komunikacijskih usluga putem gradske mreže za zgrade i urede Grupe EIB-a u Luksemburgu - Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju - Zahtjev za obustavu primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 195/42)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Post Telecom SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: M. Thewes, C. Saettel i T. Chevrier, odvjetnici)

      Tuženik: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: T. Gilliams, P. Kiiver i C. Solazzo, agenti, uz asistenciju M. Belmessierija i B. Schutysera, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke EIB-a od 6. siječnja 2017. kojom se odbija tužiteljeva ponuda za seriju radova br. 1. javne nabave OP-1305 naslovljene „Komunikacijske usluge putem gradske mreže i mreže proširene u korist Grupe Europske investicijske banke” i odluke o dodjeli te serije radova drugom ponuditelju.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               Ukida se rješenje od 15. ožujka 2017. doneseno u predmetu T-158/17 R.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet F-69/13: Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Schmidt protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/46

         Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Schmidt protiv Komisije
   (Predmet F-69/13) (1)

   (2016/C 222/64)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 274, 21. 9. 2013., str. 31


title: Predmet T-786/14: Tužba podnesena 1. prosinca 2014. – Bourdouvali i dr. protiv Vijeća i dr.

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/40

      Tužba podnesena 1. prosinca 2014. – Bourdouvali i dr. protiv Vijeća i dr.
      (Predmet T-786/14)
      (2015/C 073/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Cipar) i 47 drugih tužitelja (zastupnik: P. Tridimas, Barrister)

         Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska unija koju zastupa Europska komisija, Euroskupina koji zastupa Vijeće Europske unije, Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži tuženicima da isplati tužiteljima iznose navedene u Popisu priloženom uz tužbu uvećane za kamate koje teku od 16. ožujka 2013. do donošenja presude Suda;

                  —

                  naloži tuženicima da snose troškove.

            Podredno, tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  utvrdi izvanugovornu odgovornost Europske unije i/ili tuženih institucija;

                  —

                  utvrdi kojim postupkom se može ustanoviti naknadivi gubitak koji su tužitelji zaista pretrpjeli;

                  —

                  naloži tuženicima da snose troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelji (njih ukupno 48) su deponenti i/ili dioničari i/ili imatelji obveznica Bank of Cyprus Public Company Ltd i/ili Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. Oni zahtijevaju naknadu štete sukladno člancima 268., 340. stavku 2. i 340. stavku 3. UFEU-a koji uređuju izvanugovornu odgovornost EU-a, za gubitke koje su pretrpjeli kao posljedicu mjera koje su donijele tužene institucije namećući Republici Cipar mjere sanacije vlastitim sredstvima.
      Tužitelji smatraju da su tužene institucije uvele mjere sanacije vlastitim sredstvima za Republiku Cipar što je izravno dovelo do gubitka njihovih depozita i dioničkih udjela. Prema mišljenju tužitelja, mjere sanacija vlastitim sredstvima koje je donijela Republika Cipar, uvedene su samo kako bi se provele mjere koje su donijeli tužitelji te su ih također odobrile tužene institucije.
      Tužitelji smatraju da mjere sanacije vlastitim sredstvima krše pravo na vlasništvo kako je zaštićeno člankom 17. stavkom 1. Povelje EU o temeljnim pravima i članak 1. Protokola 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Tužitelji također tvrde da mjere sanacije vlastitim sredstvima krše načelo proporcionalnosti, načelo zaštite legitimnih očekivanja i načelo nediskriminacije.


title: Predmet T-604/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Almashreq Investment Fund protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/21

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Almashreq Investment Fund protiv Vijeća
   (Predmet T-604/14)
   2014/C 361/32
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Almashreq Investment Fund (Damas, Sirija) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužiteljeva tužba dopuštena i osnovana,

               —

               slijedom toga, poništi odluku 2014/309/ZVSP od 28. svibnja 2014. i njezine naknadne provedbene akte u dijelu u kojem se odnose na tužitelja,

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koja su u osnovi istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13


title: Predmet C-116/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2017. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Reinhard Nagel protiv Swiss International Air Lines AG

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2017. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Reinhard Nagel protiv Swiss International Air Lines AG
   (Predmet C-116/17)
   (2017/C 178/07)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Reinhard Nagel

      Tuženik: Swiss International Air Lines AG

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li zračni prijevoznik uvijek izvršiti odbitak ili on ovisi o tome u kojoj ga mjeri nacionalno pravo dopušta ili ga sud smatra prikladnim?

               2.

               U slučaju da je mjerodavno nacionalno pravo ili da sud treba donijeti diskrecijsku odluku: treba li odšteta prema članku 7. Uredbe (1) nadoknaditi samo neugodnosti i gubitak vremena putnikâ zbog otkazivanja leta ili i imovinsku štetu?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-635/14: Tužba podnesena 22. kolovoza 2014. – Urb Rulmenti Suceava protiv OHIM-a – Adiguzel (URB)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/28

         Tužba podnesena 22. kolovoza 2014. – Urb Rulmenti Suceava protiv OHIM-a – Adiguzel (URB)
   (Predmet T-635/14)
   2014/C 361/42
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Rumunjska) (zastupnik: I. Burdusel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Harun Adiguzel (Diosd, Mađarska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 23. lipnja 2014. donesenu u predmetu R 1974/2013-4.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašenje žiga ništavim: Figurativni žig koji sadrži verbalni element „URB” za proizvode i usluge iz razreda 4., 6.-9., 11., 12., 16., 17., 35., 37. i 39.-42. – Žig Zajednice br. 8 6 56  605

      Nositelj žiga Zajednice: stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: Apsolutni razlozi ništavosti iz članka 52. stavka 1. točke (b) i relativni razlozi ništavosti iz članka 8. stavka 1. točaka (a) i (b) u vezi s člankom 53. stavkom 1. točkom (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice

      Odluka Odjela za poništaje: odbijen zahtjev za utvrđivanje ništavosti

      Odluka žalbenog vijeća: odbijena žalba

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 52. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 1. točaka (a) i (b) u vezi s člankom 53. stavkom 1. točkom (a) i člankom 53. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice


title: Predmet T-54/16: Tužba podnesena 5. veljače 2016. – Netguru protiv EUIPO-a (NETGURU)

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/34

         Tužba podnesena 5. veljače 2016. – Netguru protiv EUIPO-a (NETGURU)
   (Predmet T-54/16)
   (2016/C 111/41)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Netguru sp. z o.o. (Poznanj, Poljska) (zastupnik: K. Jarosiński, radca prawny)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „NETGURU” – prijava za registraciju br. 12 994 166

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. prosinca 2015. u predmetu R 144/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo od 18. prosinca 2015. u predmetu R 144/2015-5;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 75. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               pogrešna primjena članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-591/12 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 8. svibnja 2014. – Bimbo, SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Panrico, SA (Žalba — Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice BIMBO DOUGHNUTS — Raniji španjolski verbalni žig DOGHNUTS — Relativni razlozi za odbijanje — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Opća ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Nezavisna razlikovna uloga elementa složenog verbalnog žiga)

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 8. svibnja 2014. – Bimbo, SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Panrico, SA
   (Predmet C-591/12 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice BIMBO DOUGHNUTS - Raniji španjolski verbalni žig DOGHNUTS - Relativni razlozi za odbijanje - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Opća ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nezavisna razlikovna uloga elementa složenog verbalnog žiga))
   2014/C 202/06
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Bimbo, SA (zastupnici: C. Prat, abogado, R. Ciullo, barrister)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i J. Crespo Carrillo, agenti), Panrico, SA (zastupnik: D. Pellisé Urquiza, abogado)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 10. listopada 2012. u predmetu T-569/10, Bimbo, S c/Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) kojom je Opći sud odbio tužbu podnositelja prijave verbalnog žiga „BIMBO DOUGHNUTS”, za proizvode iz razreda 30, radi poništenja odluke R 838/2009-4 četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajn) (OHIM) od 7. listopada 2010., kojom je odbijena žalba protiv odluke odjela za poništaje, kojom je odbijena registracija navedenog žiga u okviru prigovora koji je podnio nositelj međunarodnih i nacionalnih verbalnih žigova „DONUT”, „DOGHNUTS” i „DONUTS” i figurativnih međunarodnih i nacionalnih žigova koji sadrže verbalni element „donuts”, za proizvode iz razreda 30 – Članak 8. stavak 1. točka b) Uredbe (EZ) 207/2009 – Vjerojatnost dovođenja u zabludu

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Bimbu SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 55, 23.2.2013.


title: Predmet T-521/09: Presuda Općeg suda od 27. studenoga 2014. – Alstom Grid protiv Komisije („Tržišno natjecanje – Zabranjeni sporazumi – Tržište strujnih transformatora – Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u – Sporazum o podjeli tržišta – Obavijest o suradnji iz 2002. – Oslobađanje od kazne – Legitimno očekivanje – Obveza obrazlaganja”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/27

      Presuda Općeg suda od 27. studenoga 2014. – Alstom Grid protiv Komisije
      (Predmet T-521/09) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište strujnih transformatora - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u - Sporazum o podjeli tržišta - Obavijest o suradnji iz 2002. - Oslobađanje od kazne - Legitimno očekivanje - Obveza obrazlaganja”)
      (2015/C 016/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Alstom Grid SAS, prethodno Areva T&D SAS (Pariz, Francuska) (zastupnici: A. Schild, C. Simphal i E. Estellon, a zatim J. Derenne, A. Müller-Rappard i M. Domecq, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet, N. von Lingen i K. Mojzesowicz, a zatim A. Bouquet, K. Mojzesowicz i P. van Nuffel, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2009) 7601 final od 7. listopada 2009. koja se odnosi na postupak primjene članka 81. UEZ-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.129 – Strujni transformatori).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Alstom Grid SAS nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 51, 27.2.2010.


title: Predmet T-647/13: Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2014. – Meda protiv OHIM-a – Takeda (PANTOPREM)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/47

      Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2014. – Meda protiv OHIM-a – Takeda (PANTOPREM)
      (Predmet T-647/13) (1)

      (2015/C 016/70)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 39, 8.2.2014.


title: Predmet F-97/13: Tužba podnesena 20. prosinca 2013. — ZZ protiv FRA

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/26

         Tužba podnesena 20. prosinca 2013. — ZZ protiv FRA
   (Predmet F-97/13)
   2014/C 85/44
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Laure, M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o imenovanju drugog kandidata na mjesto višeg voditelja programa u FRA i prešutne odluke o neimenovanju tužiteljice na drugo radno mjesto višeg voditelja programa, navedeno u oglasu natječaja.

      Tužbeni zahtjev

               —

               Poništenje odluke direktora od 5. veljače 2013. kojom se tužiteljicu obavještava da je direktor FRA odlučio izabrati drugog kandidata za radno mjesto višeg voditelja programa — društvena istraživanja (AD8), i slijedom toga, ne izabrati nju za to radno mjesto;

               —

               poništenje nedatirane i prešutne odluke da se tužiteljicu ne imenuje na drugo radno mjesto višeg voditelja programa iz oglasa natječaja za radno mjesto;

               —

               poništenje bilo koje odluke donesene na temelju ovih nezakonitih odluka;

               —

               poništenje odluke od 11. srpnja 2013. u dijelu u kojem se odbija prigovor tužiteljice i u kojem se odbija provođenje administrativne istrage koju bi proveo neupitno neutralan, nepristran i objektivan istražitelj u svrhu utvrđivanja činjenica;

               —

               nadoknaditi tužiteljici imovinsku štetu procijenjenu na iznos od 550 651 eura;

               —

               nadoknaditi tužiteljici neimovinsku štetu procijenjenu na iznos od 70 000 eura;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet T-560/14: Rješenje Općeg suda od 18. svibnja 2015. – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding i dr. protiv Parlamenta i Vijeća („Tužba za poništenje — Uredba (EU) 511/2014 — Mjere usklađivanja za korisnike Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji — Nepostojanje osobnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/14

         Rješenje Općeg suda od 18. svibnja 2015. – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding i dr. protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-560/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Uredba (EU) 511/2014 - Mjere usklađivanja za korisnike Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   (2015/C 228/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV (Hoorn NH, Nizozemska) i drugi tužitelji čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnici: P. de Jong, P. Vlaemminck i B. Van Vooren, odvjetnici)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio, J. Rodrigues i R. Van de Westelaken, agenti); i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Moore i M. Simm, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe (EU) br. 511/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o mjerama usklađivanja za korisnike Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji (SL L 150, str. 59.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli European Seed Association (ESA) i Association internationale des producteurs de l’horticulture (AIPH)

               3.

               ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV i drugi tužitelji čija su imena navedena u prilogu snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 388, 3.11.2014.