title: Predmet C-591/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. studenoga 2015. uputio High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) – The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. studenoga 2015. uputio High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) – The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury
   (Predmet C-591/15)
   (2016/C 027/22)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

      Prethodna pitanja

               1.

               Za potrebe članka 56. UFEU-a i s obzirom na ustavne odnose između Gibraltara i Ujedinjene Kraljevine:

                           1.1.

                           Treba li Gibraltar i UK smatrati kao da su dijelom jedne države članice za potrebe prava EU-a tako da se članak 56. UFEU-a ne primjenjuje, osim u mjeri u kojoj se može primijeniti na unutarnju mjeru? Podredno,

                           1.2.

                           S obzirom na članak 355. stavak 3. UFEU-a, ima li Gibraltar ustavni položaj zasebnog područja UK-a unutar EU-a tako da se pružanje usluga između Gibraltara i UK-a treba smatrati trgovinom unutar EU-a za potrebe članka 56. UFEU-a? Podredno,

                           1.3.

                           Treba li Gibraltar smatrati trećom zemljom ili područjem s učinkom da se pravo EU-a primjenjuje samo na trgovinu između njih u okolnostima u kojima pravo EU-a ima učinak između države članice i države nečlanice? Podredno,

                           1.4.

                           Treba li prema ustavnom odnosu između Gibraltara i UK-a postupati na neki drugi način za potrebe članka 56. UFEU-a?

               2.

               Predstavljaju li nacionalne mjere oporezivanja s obilježjima poput onih u Novom poreznom sustavu ograničenje slobode kretanja usluga za potrebe članak 56. UFEU-a?

               3.

               Ako da, predstavljaju li ciljevi, za koje je sud koji je uputio zahtjev utvrdio da ih domaće mjere (poput Novog poreznog sustava) slijede, legitimne ciljeve, kojima se može opravdati ograničenje prava na slobodu kretanja usluga prema članku 56. UFEU-a?


title: Predmet C-198/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social n ° 1 de Benidorm – Španjolska) – Víctor Manuel Julián Hernández i dr. protiv Puntal Arquitectura SL i dr. (Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca — Direktiva 2008/94/EZ — Područje primjene — Pravo na naknadu štete poslodavca u odnosu na državu članicu na temelju plaća isplaćenih radniku tijekom postupka osporavanja njegovog otkaza nakon isteka 60. radnog dana nakon podnošenja tužbe za osporavanje — Nepostojanje prava na naknadu štete u slučaju ništetnih otkaza — Subrogacija prava na naknadu štete poslodavca radniku u slučaju privremene insolventnosti poslodavca — Diskriminacija radnika kojima je dan ništavan otkaz — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Područje primjene — Članak 20.)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/13

         Presuda Suda (peto vijeće) od 10. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm – Španjolska) – Víctor Manuel Julián Hernández i dr. protiv Puntal Arquitectura SL i dr.
   (Predmet C-198/13) (1)

   ((Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca - Direktiva 2008/94/EZ - Područje primjene - Pravo na naknadu štete poslodavca u odnosu na državu članicu na temelju plaća isplaćenih radniku tijekom postupka osporavanja njegovog otkaza nakon isteka 60. radnog dana nakon podnošenja tužbe za osporavanje - Nepostojanje prava na naknadu štete u slučaju ništetnih otkaza - Subrogacija prava na naknadu štete poslodavca radniku u slučaju privremene insolventnosti poslodavca - Diskriminacija radnika kojima je dan ništavan otkaz - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Područje primjene - Članak 20.))
   2014/C 315/19
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Víctor Manuel Julián Hernández, Chems Eddine Adel, Jaime Morales Ciudad, Bartolomé Madrid Madrid, Martín Sellé Orozco, Alberto Martí Juan, Said Debbaj

      Tuženici: Puntal Arquitectura SL, Obras Alteramar SL, Altea Diseño y Proyectos SL, Ángel Muñoz Sánchez, Vicente Orozco Miro, Subdelegación del Gobierno de España en Alicante

      Izreka

   Nacionalni propis, kao što je onaj u glavnom postupku, prema kojem poslodavac može od države članice u pitanju tražiti isplatu plaća nepodmirenih tijekom postupka osporavanja otkaza nakon isteka 60. radnog dana nakon podnošenja tužbe i prema kojem, ako poslodavac nije isplatio te plaće i privremeno je insolventan, radnik u pitanju može, na temelju zakonske subrogacije, izravno od te države tražiti isplatu navedenih plaća, ne ulazi u područje primjene Direktive 2008/94 Europskog Parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca te se stoga ne može ispitati u odnosu na jamstva iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima, a osobito na njezin članak 20.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet F-99/12: Rješenje Službeničkog suda od 8. travnja 2016. – Chevalier protiv Odbora regija

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/54

         Rješenje Službeničkog suda od 8. travnja 2016. – Chevalier protiv Odbora regija
   (Predmet F-99/12) (1)

   (2016/C 191/79)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 343, 10. 11. 2012., str. 24.


title: Predmet C-391/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 17. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof — Njemačka) — RLvS Verlagsgesellschaft mbH protiv Stuttgarter Wochenblatt GmbH (Direktiva 2005/29/EZ — Nepoštene poslovne prakse — Polje primjene s obzirom na osobe — Zavaravajuća izostavljanja u promidžbenim člancima — Propisi neke države članice koji zabranjuju bilo kakvo besplatno objavljivanje bez navođenja „oglas” ( „Anzeige” ) — Potpuna usklađenost — Strože mjere — Sloboda tiska)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/18

         Presuda Suda (treće vijeće) od 17. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof — Njemačka) — RLvS Verlagsgesellschaft mbH protiv Stuttgarter Wochenblatt GmbH
   (Predmet C-391/12) (1)

   (Direktiva 2005/29/EZ - Nepoštene poslovne prakse - Polje primjene s obzirom na osobe - Zavaravajuća izostavljanja u promidžbenim člancima - Propisi neke države članice koji zabranjuju bilo kakvo besplatno objavljivanje bez navođenja „oglas” („Anzeige”) - Potpuna usklađenost - Strože mjere - Sloboda tiska)
   2013/C 367/31
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

      Tuženik: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Bundesgerichtshof — Tumačenje Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2005/29/EZ od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 149, str. 22) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.) i, naročito, njegovog članka 3. stavka 5., članka 4. i članka 7. stavka 2. kao i točke 11. njegovog priloga I — Zavaravajuća izostavljanja u promidžbenim člancima — Propisi neke države članice koji zabranjuju bilo kakvo besplatno objavljivanje bez navođenja „oglas” („Anzeige”)

      Izreka

               1.

               U ovakvim okolnostima kakve su u glavnom postupku, ne može se pozivati na Direktivu Europskog parlamenta i Vijeća 2005/29/EZ od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća 2005/29/EZ („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) protiv tiskovnih nakladnika u smislu da se u ovim okolnostima ova direktiva mora tumačiti na način da se ne protivi primjeni nacionalne odredbe na temelju koje su ovi nakladnici obvezni pobrinuti se da se na sve objave u njihovim časopisima za koje primaju naknade stavi posebna oznaka, u predmetnom slučaju pojam „oglas” („Anzeige”), osim ako određenje ili koncept ovih objava na općeniti način omogućuju da se prepozna njihova promidžbena narav.

      (1)  SL C 343, 10.11.2012.


title: Predmet T-390/14: Tužba podnesena 3. lipnja 2014. – Établissement Amra protiv OHIM-a (KJ KANGOO JUMPS XR)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/64

         Tužba podnesena 3. lipnja 2014. – Établissement Amra protiv OHIM-a
   (KJ KANGOO JUMPS XR)
   (Predmet T-390/14)
   2014/C 315/108
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Établissement Amra (Vaduz, Lihtenštajn) (zastupnik: S. Rizzo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. ožujka 2014. u predmetu R 1511/2013-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: pozicijski žig koji se sastoji od donjeg dijela opruge sprave za sport i vježbanje te sadrži verbalne elemente „KJ KANGOO JUMPS XR” za proizvode iz razreda 28 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 7 26  494

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbacivanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-133/11: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. — B.V. protiv Komisije (Javna služba — Imenovanje — Kandidati koji su upisani na rezervnu listu natječaja za koje je obavijest objavljena prije stupanja na snagu novog pravilnika — Razvrstavanje u razred — Načelo jednakosti postupanja — Diskriminacija na temelju dobi — Sloboda kretanja osoba)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/27

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. — B.V. protiv Komisije
   (Predmet F-133/11) (1)

   (Javna služba - Imenovanje - Kandidati koji su upisani na rezervnu listu natječaja za koje je obavijest objavljena prije stupanja na snagu novog pravilnika - Razvrstavanje u razred - Načelo jednakosti postupanja - Diskriminacija na temelju dobi - Sloboda kretanja osoba)
   2014/C 39/48
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: B.V. (Berlin, Njemačka) (zastupnik: P. Goergen, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i B. Eggers, agenti)

      Intervenijent: Vijeće Europske unije (zastupnici: J. Herrmann i A. F. Jensen, agenti)

      Predmet

   Poništenje odluke Komisije o razvrstavanju tužitelja, koji je upisan na rezervnu listu natječaja EPSO/A/17/04, za koji je obavijest objavljena prije stupanja na snagu novog pravilnika, u razred AD 6 stupanj 2, primjenom manje povoljnih odredaba.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               B.V. će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske komisije.

               3.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 133, 5.5.2013., str. 29.


title: Predmet T-242/15: Tužba podnesena 18. svibnja 2015. – ACDA i dr. protiv Komisije

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/45

         Tužba podnesena 18. svibnja 2015. – ACDA i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-242/15)
   (2015/C 236/61)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Automobile Club des Avocats – ACDA (Pariz, Francuska), Organisation des Transporteurs Routiers Européens – OTRE (Bordeaux, Francuska), Fédération française des motards en colère – FFMC (Pariz), Fédération française de motocyclisme (Pariz) i Union nationale des automobile clubs (Pariz) (zastupnik: M. Lesage, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi njihovu tužbu dopuštenom;

               —

               poništi Mišljenje SA.38271 Europske komisije od 28. listopada 2014. o Državnoj potpori SA.2014/N 38271 koja se odnosi na Plan širenja autoceste na francuskom državnom području, objavljen 20. veljače 2015. u Službenom listu Europske unije (SLEU).

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na činjenici da se planom širenja francuske autoceste (u daljnjem tekstu: PŠA) osobito daje prednost koncesionarima autocesta, uz potporu javnih sredstava.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na PŠA-ovom utjecaju na tržišno natjecanje.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na predviđenim prekomjernim troškovima koncesionara autocesta koji su nespojivi s obavljanjem njihove zadaće u općem gospodarskom interesu koja im je povjerena.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na trgovinskim preprekama između država članica.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na nezakonitosti izmjena uvedenih s PŠA-om bez nove obavijesti Europskoj komisiji od Mišljenja SA.38271.


title: Predmet C-684/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je Vestre Landsret (Danska) uputio 23. prosinca 2013. — Johannes Demmer protiv Fødevareministeriets Klagecenter

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je Vestre Landsret (Danska) uputio 23. prosinca 2013. — Johannes Demmer protiv Fødevareministeriets Klagecenter
   (Predmet C-684/13)
   2014/C 85/27
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vestre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Johannes Demmer

      Tuženik: Fødevareministeriets Klagecenter

      Prethodna pitanja

               1.

               Trebaju li se zahtjev da se poljoprivredna površina ne koristi za „nepoljoprivredne aktivnosti” u smislu članka 44. stavka 2. Uredbe br. 1782/2003 (1) i zahtjev da se poljoprivredna površina koristi „za obavljanje poljoprivredne aktivnosti ili […] pretežito koriste za obavljanje poljoprivredne aktivnosti” u smislu članka 34. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 73/2009 (2) tumačiti na način da je uvjet za potporu taj da je osnovna svrha upotrebe površine poljoprivredna aktivnost?

                           (a)

                           U slučaju potvrdnog odgovora, koje se kriterije mora uzeti u obzir prilikom odlučivanja koja je svrha upotrebe „osnovna” upotreba ako se površina istovremeno koristi za više različitih svrha?

                           (b)

                           U slučaju potvrdnog odgovora, znači li to, ukoliko je primjenjivo, da su sigurnosne površine koje okružuju uzletno-sletne staze i staze za vožnju i zaustavljanje, koje su s jedne strane dio zračne luke te na koje se primjenjuju posebna pravila i ograničenja, kao što su ona o kojima je riječ u ovom predmetu, a koja se odnose na upotrebu zemljišta, ali koje se s druge strane istovremeno koriste za uzgoj sijena za proizvodnju peleta stočne hrane, po svojoj naravi i upotrebi ispunjavaju uvjete za potporu na temelju gore navedenih odredbi?

               2.

               Treba li se zahtjev da je poljoprivredno zemljište dio poljoprivrednikovog „gospodarstva” u smislu članka 44. stavka 2. Uredbe br. 1782/2003 i članka 34. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 73/2009 tumačiti na način da su sigurnosne površine koje okružuju uzletno-sletne staze i staze za vožnju i zaustavljanje, koje su s jedne strane dio zračne luke i na koje se primjenjuju posebna pravila i ograničenja, kao što su ona o kojima je riječ u ovom predmetu, a koja se odnose na upotrebu zemljišta, ali koje se s druge strane istovremeno koriste za uzgoj sijena za proizvodnju peleta stočne hrane, ispunjavaju uvjete za potporu na temelju gore navedenih odredbi?

               3.

               Ukoliko na pitanje 1(b) i/ili pitanje 2 valja dati negativan odgovor, hoće li, zato što se predmetne zemljišne čestice osim za uzgoj sijena za proizvodnju peleta stočne hrane također koriste i kao sigurnosne površine koje okružuju uzletno-sletne staze i staze za vožnju i zaustavljanje, doći do

                           (a)

                           greške koju je poljoprivrednik opravdano mogao zamijetiti u smislu članka 137. Uredbe br. 73/2009 s obzirom na to da su prava na plaćanje unatoč tomu dodijeljena?

                           (b)

                           greške koju je poljoprivrednik opravdano mogao zamijetiti u smislu članka 73. stavka 4. Provedbene uredbe Komisije br. 796/2004 (3) s obzirom na to da su potpore za spomenute površine unatoč tomu isplaćene?

                           (c)

                           neopravdano plaćanja u svezi kojeg se ne može smatrati da je korisnik postupao u dobroj vjeri u smislu članka 73. stavka 5. Provedbene uredbe Komisije br. 796/2004 s obzirom na to da su potpore za spomenute površine unatoč tomu isplaćene?

               4.

               Koji trenutak treba uzeti u obzir radi ocjene

                           (a)

                           postoji li greška koju je poljoprivrednika opravdano mogao zamijetiti u smislu članka 137. Uredbe br. 73/2009,

                           (b)

                           postoji li greška koju je poljoprivrednika opravdano mogao zamijetiti u smislu članka 73. stavka 4. Provedbene uredbe Komisije br. 796/2004,

                           (c)

                           može li se smatrati da je korisnik postupao u dobroj vjeri u smislu članka 73. stavka 5. Provedbene uredbe Komisije br. 796/2004?

               5.

               Mora li se ocjena iz pitanja 4 (a) do (c) provesti za svaku predmetnu godinu ili za plaćanja u cjelini?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (SL 2003 L 270, str. 1.). [neslužbeni prijevod]

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (SL 2009 L 30, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).

      (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. o detaljnim pravilima za provedbu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog sustava upravljanja i kontrole predviđenim u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1782/2003 o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike (SL 2004 L 141, str. 18.) [neslužbeni prijevod]


title: Predmet C-666/16 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. srpnja 2017. – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH protiv Europske agencije za kemikalije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Uredba (EU) br. 528/2012 — Stavljanje na raspolaganje na tržištu i korištenje biocidnih proizvoda — Članak 95. — Europska agencija za kemikalije (ECHA) — Objava popisa aktivnih tvari — Uključivanje društva kao dobavljača aktivne tvari)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/9

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. srpnja 2017. – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH protiv Europske agencije za kemikalije
   (Predmet C-666/16 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Uredba (EU) br. 528/2012 - Stavljanje na raspolaganje na tržištu i korištenje biocidnih proizvoda - Članak 95. - Europska agencija za kemikalije (ECHA) - Objava popisa aktivnih tvari - Uključivanje društva kao dobavljača aktivne tvari))
   (2017/C 300/12)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (zastupnici: M. Grunchard i K. Van Maldegem i P. Sellar, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä i C. Buchanan, agenti, uz asistenciju P. Olivera, barristera)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvima Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH i Ecolab Deutschland GmbH nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Društva Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Europska agencija za kemikalije (ECHA) te društva BASF SE i Oxea GmbH snose svaki svoje troškove vezane za zahtjev za intervenciju.

      (1)  SL C 53, 20. 2. 2017.


title: Predmet C-194/14 P: Žalba koju je 17. travnja 2014. podnio AC-Treuhand AG protiv presude Općeg suda (treće vijeće) donesene 6. veljače 2014. u predmetu T-27/10, AC-Treuhand AG protiv Europske komisije

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/20

         Žalba koju je 17. travnja 2014. podnio AC-Treuhand AG protiv presude Općeg suda (treće vijeće) donesene 6. veljače 2014. u predmetu T-27/10, AC-Treuhand AG protiv Europske komisije
   (Predmet C-194/14 P)
   2014/C 184/24
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: AC-Treuhand AG (zastupnici: C. Steinle i I. Bodenstein, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da,

               1.

               ukine pobijanu presudu;

               2.

               poništi Odluku Komisije K(2009) 8682 final od 11. studenoga 2009. (predmet COMP/38.589 – Toplinski stabilizatori), u dijelu u kojem pogađa žalitelja;
               podredno, smanji novčane kazne određene žalitelju u članku 2. točke. (17) i (38) navedene odluke;

               3.

               podredno točki 2. žalbenog zahtjeva, vrati predmet Općem sudu kako bi on odlučio u skladu s pravnom ocjenom iz presude Suda;

               4.

               u svakom slučaju naloži Komisiji snošenje troškova žalitelja u postupku pred Općim sudom i u postupku pred Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žalba je usmjerena protiv presude Općeg suda Europske unije od 6. veljače 2014. u predmetu T-27/10. U toj je presudi Opći sud odbio tužbu žalitelja od 27. siječnja 2010. protiv Odluke Europske komisije K(2009) 8682 final od 11. studenoga 2009. u postupku primjene članka 81. [EZ] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38.589 – Toplinski stabilizatori).

               2.

               Žalitelj ističe ukupno četiri žalbena razloga:

               3.

               Prvim žalbenim razlogom žalitelj prigovara da je Opći sud pogrešno primijenio pravo široko tumačeći članak 81. EZ-a (sada: članak 101. UFEU-a), čime je povrijedio načelo zakonitosti (nullum crimen sine lege i nulla poena sine lege) iz članka 49. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) tako da stupanj preciznosti i predvidivosti koji pravna država zahtijeva u pogledu elemenata povrede iz članka 81. EZ-a predmetnom slučaju više ne postoji. Time je Opći sud povrijedio članak 81. EZ-a i članak 49. stavak 1. Povelje.

               4.

               Drugim žalbenim razlogom žalitelj prigovara da je Opći sud pogrešno primijenio pravo kada je odbio četvrti tužbeni razlog nepoštujući ograničenja koja načelo zakonitosti (članak 49. stavak 1. Povelje) i načelo jednakog postupanja u predmetnom slučaju nameću diskrecijskoj ovlasti Komisije za određivanje novčanih kazni.

               5.

               Trećim žalbenim razlogom žalitelj prigovara da je Opći sud povrijedio članak 23. stavke 2. i 3. Uredbe 1/2003 i Smjernice o metodi za utvrđivanje novčanih kazni. Žalitelj ističe da se novčane kazne koje su mu određene nisu mogle odrediti paušalno, nego na temelju primljenih naknada za isporučene usluge povezane s povredama, u skladu s metodologijom iznesenom u Smjernicama iz 2006. Opći sud je pogrešno odbio taj argument i pogrešno smatrao da je iznos novčane kazne prikladan.

               6.

               Četvrtim žalbenim razlogom žalitelj prigovara zbog povrede članka 261. UFEU-a, članka 23. stavka 3. i članka 31. Uredbe 1/2003, jer je Opći sud nedovoljno i pogrešno izvršio svoju neograničenu nadležnost. Osim toga, prilikom izvršavanja te nadležnosti, Opći sud je također povrijedio načela zakonitosti (članak 49. stavak 1. Povelje), jednakog postupanja i proporcionalnosti.


title: Predmet T-567/15: Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Monster Energy protiv EUIPO-a – Mad Catz Interactive (Prikaz crnog kvadrata s četiri bijele linije) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje crni kvadrat s četiri bijele crte — Figurativni žig Europske unije koji prikazuje tri vertikalno postavljene kandže — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/23

         Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Monster Energy protiv EUIPO-a – Mad Catz Interactive (Prikaz crnog kvadrata s četiri bijele linije)
   (Predmet T-567/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje crni kvadrat s četiri bijele crte - Figurativni žig Europske unije koji prikazuje tri vertikalno postavljene kandže - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 314/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Monster Energy Company (Corona, Kalifonija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. srpnja 2015. (predmet R 2368/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Monster Energy Company i Mad Catz Interactive.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Monster Energy Company se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet C-45/16 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 26. siječnja 2017. – d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Arbitražna klauzula — Ugovor „Multi-level patient — specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand-on training (ARTreat)” sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) — Raskid tog ugovora zbog nepravilnosti počinjenih u izvršenju drugog ugovora sklopljenog s Europskom komisijom — Dobra vjera — Opravdana očekivanja glede neraskidanja)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/23

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 26. siječnja 2017. – d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis protiv Europske komisije
   (Predmet C-45/16 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Arbitražna klauzula - Ugovor „Multi-level patient - specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand-on training (ARTreat)” sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) - Raskid tog ugovora zbog nepravilnosti počinjenih u izvršenju drugog ugovora sklopljenog s Europskom komisijom - Dobra vjera - Opravdana očekivanja glede neraskidanja))
   (2017/C 104/33)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (zastupnik: K. Damis, dikigoros)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnik: R. Lyal, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 98, 14. 3. 2016.


title: Predmet C-16/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. siječnja 2017. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) – TGE Gas Engineering GmbH — Sucursal em Portugal protiv Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/34

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. siječnja 2017. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) – TGE Gas Engineering GmbH — Sucursal em Portugal protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-16/17)
   (2017/C 104/49)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: TGE Gas Engineering GmbH — Sucursal em Portugal

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prethodno pitanje

   Treba li članke 44., 45., članak 132. stavak 1. točku (f), članke 167., 168., 169., 178., 179. i članak 192. točku (a) te članke 193., 194. i 196. Direktive o PDV-u (Direktiva 2006/112) (1), članke 10. i 11. Provedbene uredbe (EU) br. 282/2011 (2) i načelo neutralnosti tumačiti na način da im se protivi to da portugalska porezna uprava uskrati pravo na odbitak PDV-a podružnici njemačkog društva, u situaciji u kojoj:

               —

               njemačko društvo ishodilo je porezni identifikacijski broj u Portugalu kao nerezidentni subjekt bez stalnog poslovnog nastana, radi izvršenja samo jednog posla, odnosno „stjecanja poslovnog udjela”;

               —

               nakon toga je u Portugalu registrirana podružnica navedenog njemačkog društva i dodijeljen joj je vlastiti porezni identifikacijski broj kao stalnom poslovnom nastanu tog društva;

               —

               kasnije je njemačko društvo, koristeći prvi porezni identifikacijski broj, sklopilo s drugim poduzetnikom ugovor o osnivanju gospodarskog interesnog udruženja (GIU), radi izvršenja ugovora o izvođenju radova u Portugalu;

               —

               potom je podružnica, koristeći vlastiti porezni identifikacijski broj, sklopila podugovor s GIU-om, u kojem su ugovorene uzajamne obveze između podružnice i GIU-a i prema kojem potonji mora podugovarateljima obračunati nastale troškove u odgovarajućim omjerima;

               —

               u obavijestima o terećenju za obračuna troškova podružnici, GIU je naveo njezin porezni identifikacijski broj i odbio PDV;

               —

               podružnica je odbila PDV obračunan u obavijestima o terećenju;

               —

               djelatnosti GIU-a (putem podugovora) sastoje se od djelatnosti podružnice i drugog poduzetnika koji je dio GIU-a, pri čemu su potonji GIU-u zaračunali ukupan prihod koji je GIU obračunao izvođaču radova?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

      (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 282/2011 od 15. ožujka 2011. o utvrđivanju provedbenih mjera za Direktivu 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2011., L 77, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 375.)


title: Spojeni predmeti C-523/11 i C-585/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjevi za prethodnu odluku Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe — Njemačka) — Laurence Prinz protiv Region Hannover (C-523/11) i Philipp Seeberger protiv Studentenwerk Heidelberg (C-585/11) (Građanstvo Unije — Članci 20. i 21. UFEU-a — Pravo slobodnog kretanja i boravka — Financijska pomoć za obrazovanje koja se državljaninu jedne države članice dodjeljuje za studij u drugoj državi članici — Obveza imati prebivalište u državi članici podrijetla najmanje tri godine prije početka studija)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/9

         Presuda Suda (treće vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjevi za prethodnu odluku Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe — Njemačka) — Laurence Prinz protiv Region Hannover (C-523/11) i Philipp Seeberger protiv Studentenwerk Heidelberg (C-585/11)
   (Spojeni predmeti C-523/11 i C-585/11) (1)

   (Građanstvo Unije - Članci 20. i 21. UFEU-a - Pravo slobodnog kretanja i boravka - Financijska pomoć za obrazovanje koja se državljaninu jedne države članice dodjeljuje za studij u drugoj državi članici - Obveza imati prebivalište u državi članici podrijetla najmanje tri godine prije početka studija)
   2013/C 260/15
   Jezik postupka: njemački

      Sudovi koji su postavili prethodno pitanje

   Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Laurence Prinz (C-523/11), Philipp Seeberger (C-585/11)

      Tuženici: Region Hannover (C-523/11), Studentenwerk Heidelberg (C-585/11)

      Predmet

   Zahtjevi za prethodnu odluku — Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe — Tumačenje članaka 20. i 21. UFEU-a — Pravo na financijsku pomoć za obrazovanje (Ausbildungsförderung) — Nacionalni propis koji ograničava to pravo na jednu godinu za građane koji studiraju u inozemstvu, a imali su na početku studija prebivalište u tuzemstvu manje od tri godine

      Izreka

   Članke 20. UFEU-a i 21. UFEU-a treba tumačiti u smislu da se oni protive pravnom propisu države članice koji za dodjeljivanje financijske pomoći za obrazovanje na razdoblje dulje od jedne godine, za studij koji se pohađa u drugoj državi članici, postavlja jedan jedinstveni uvjet, poput onoga predviđenog člankom 16. stavkom 3. Saveznog zakona o individualnom poticanju obrazovanja [Bundesgesetz über individuelle Förderung der Ausbildung (Bundesausbildungsförderungsgesetz)] kako je izmijenjen i dopunjen 1. siječnja 2008. Dvadeset drugim zakonom o izmjenama i dopunama Saveznog zakona o individualnom poticanju obrazovanja, kojim se podnositelju zahtjeva nameće obveza da na državnom području te države članice tijekom razdoblja od najmanje tri godine prije početka navedenog studija ima stalno prebivalište u smislu tog zakona.

      (1)  SL C 13, 14.1.2012.

      SL C 49, 18.2.2012.


title: Predmet C-633/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. prosinca 2016. uputio Sø- og Handelsretten (Danska) – Ernst & Young P/S protiv Konkurrencerådet

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. prosinca 2016. uputio Sø- og Handelsretten (Danska) – Ernst & Young P/S protiv Konkurrencerådet
   (Predmet C-633/16)
   (2017/C 046/19)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sø- og Handelsretten

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ernst & Young P/S

      Tuženik: Konkurrencerådet

      Prethodna pitanja

               1.

               Koje kriterije treba primijeniti kod ocjene primjenjuje li se na postupanje ili mjere poduzetnika zabrana iz članka 7. stavka 1. Uredbe Vijeća br. 139/2004 (1) o kontroli koncentracija između poduzetnika (zabrana uranjene provedbe) i zahtjeva li provedbena mjera iz članka 7. stavka 1. da mjera u cijelosti ili djelomično, činjenično ili pravno predstavlja element stvarne promjene kontrole ili spajanja djelatnosti koje nastavljaju obavljati poduzeća sudionici, koji – pod uvjetom da su ispunjene pretpostavke o nužnim pragovima – stvara obvezu prijave?

               2.

               Može li okončanje sporazuma o suradnji, kao u ovom slučaju, koje je objavljeno u okolnostima koje su opisane u zahtjevu za prethodnu odluku, predstavljati provedbenu mjeru na koju se primjenjuje zabrana iz članka 7. stavka 1. Uredbe Vijeća br. 139/2004, i koje kriterije treba primijeniti kod donošenja takve odluke?

               3.

               Utječe li na odgovor na drugo pitanje okolnost da je okončanje dovelo do tržišnih učinaka značajnih za pravo tržišnog natjecanja?

               4.

               Ako je odgovor na treće pitanje potvrdan, traži se pojašnjenje o kriterijima i stupnju vjerojatnosti koji treba primijeniti kod odlučivanja u konkretnom slučaju je li okončanje dovelo do takvih tržišnih učinaka, kao i o značaju mogućnosti da se ti učinci mogu pripisati drugim uzrocima.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (SL 2004., L 24, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.).


title: Predmet T-519/12: Rješenje Općeg suda od 10. rujna 2014. – mobile.international protiv OHIM-a – Komisija (PL mobile.eu) ( „Žig Zajednice — Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim — Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim — Obustava postupka” )

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/39

         Rješenje Općeg suda od 10. rujna 2014. – mobile.international protiv OHIM-a – Komisija (PL mobile.eu)
   (Predmet T-519/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim - Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim - Obustava postupka”))
   2014/C 409/56
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Njemačka) (zastupnik: T. Lührig, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Europska komisija

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. rujna 2012. (predmet R 1401/2011-1), u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između Europske komisije i mobile.international GmbH.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Nalaže se tužitelju snošenje vlastitih troškova, kao i onih tuženika.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet C-430/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) dana 29. srpnja 2013. — Baradics e.a. protiv QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/38

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) dana 29. srpnja 2013. — Baradics e.a. protiv QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam
   (Predmet C-430/13)
   2013/C 344/67
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Ilona Baradics, Adrienn Bóta, Éva Emberné Stál, Lászlóné György, Sándor Halász, Zita Harászi, Zsanett Hideg, Katalin Holtsuk, Gábor Jancsó, Mária Katona, Gergely Kézdi, László Korpás, Ferencné Kovács, Viola Kőrösi, Tamás Kuzsel, Attila Lajtai, Zsolt Lőrincz, Ákos Nagy, Attiláné Papp, Zsuzsanna Peller, Ágnes Petkovics, László Pongó, Zsolt Porpáczy, Zsuzsanna Rávai, László Román, Zsolt Schneck, Mihály Szabó, Péter Szabó, Zoltán Szalai, Erika Szemeréné Radó, Zsuzsanna Szigeti, Nikolett Szőke, Péter Tóth, Zsófia Várkonyi, Mónika Veress

      Tuženici: QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam

      Prethodna pitanja

               1.

               Ispunjava li nacionalni zakonodavac obveze iz članaka 7. i 9. Direktive Vijeća 90/314/EEZ od 13. lipnja 1990. o putovanjima, odmorima i kružnim putovanjima u paket aranžmanima (1) — drugim riječima, osigurava li odgovarajuću zaštitu pojedincima od rizika insolventnosti ili stečaja organizatora i prodavatelja putovanja — kada propisuje da vrijednost financijskog jamstva kojeg osigurava organizator ili prodavatelj putovanja mora odgovarati utvrđenom postotku neto prihoda od prodaje organiziranog putovanja ili minimalnom iznosu?

               2.

               Ako postoji povreda kad je riječ o mađarskoj državi, je li to dovoljno za zaključak o postojanju odgovornosti koja dovodi do prava na naknadu štete?

      (1)  SL 1990, L 158, str. 59.


title: Predmet T-518/11: Rješenje Općeg suda od 5. svibnja 2014. – BTL Diffusion protiv OHIM-a – dm-drogerie markt (babyTOlove) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prigovora — Obustava postupka” )

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/17

         Rješenje Općeg suda od 5. svibnja 2014. – BTL Diffusion protiv OHIM-a – dm-drogerie markt (babyTOlove)
   (Predmet T-518/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   2014/C 339/19
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BTL Diffusion (St Cloud, Francuska) (zastupnik: A. Berendes, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: K. Klüpfel i D. Botis, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Njemačka) (zastupnici: C. Mellein i B. Beinert, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. srpnja 2011. (predmet R 883/2010-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između dm-drogerie markt GmbH & Co. KG i BTL Diffusion.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Tužitelju i intervenijentu nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i da svaki snosi polovicu troškova tuženika.

      (1)  SL C 355, 3.12.2011.


title: Predmet T-143/14: Tužba podnesena 3. ožujka 2014. – EE protiv OHIM-a (Naprava žućkastog uzorka)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/57

         Tužba podnesena 3. ožujka 2014. – EE protiv OHIM-a (Naprava žućkastog uzorka)
   (Predmet T-143/14)
   2014/C 135/74
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: EE Ltd (Hatfield, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: P. Brownlow, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. studenoga 2013. u predmetu R 703/2013-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji predstavlja napravu žućkastog uzorka za proizvode i usluge iz razreda 7, 9, 16, 25, 35-39, 41, 42 i 45 – prijava registracije žiga Zajednice br. 11 388 311

      Odluka ispitivača: odluka da prijavljeni znak ne udovoljava uvjetima za registraciju

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26.veljače 2009. o žigu Zajednice


title: Predmet C-23/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sø- og Handelsretten – Danska) – Post Danmark A/S protiv Konkurrencerådet (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 82. UEZ-a — Zloporaba vladajućeg položaja — Tržište za distribuciju masovnih pošiljki — Izravne promidžbene pošiljke — Sustav retroaktivnih rabata — Učinak isključivanja — Kriterij jednako učinkovitoga konkurenta — Stupanj vjerojatnosti i ozbiljnost protutržišnog učinka)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/4

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sø- og Handelsretten – Danska) – Post Danmark A/S protiv Konkurrencerådet
   (Predmet C-23/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 82. UEZ-a - Zloporaba vladajućeg položaja - Tržište za distribuciju masovnih pošiljki - Izravne promidžbene pošiljke - Sustav retroaktivnih rabata - Učinak isključivanja - Kriterij jednako učinkovitoga konkurenta - Stupanj vjerojatnosti i ozbiljnost protutržišnog učinka))
   (2015/C 389/04)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sø- og Handelsretten

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Post Danmark A/S

      Tuženik: Konkurrencerådet

      Izreka

               1.

               Radi određivanja može li sustav rabata, poput onog u glavnom postupku koji je uspostavio poduzetnik u vladajućem položaju, imati učinak isključivanja na tržištu koji predstavlja povredu članka 82. UEZ-a, treba ispitati ukupne okolnosti slučaja, osobito kriterije i načine odobravanja rabata, raširenost vladajućeg položaja dotičnog poduzetnika i posebne uvjete tržišnog natjecanja na relevantnom tržištu. Okolnost da je navedenim sustavom rabata obuhvaćena većina korisnika usluga na tržištu može biti koristan pokazatelj važnosti te prakse i njezina utjecaja na tržište, koji može pojačati vjerojatnost protutržišnog učinka isključivanja.

               2.

               Primjena kriterija jednako učinkovitoga konkurenta nije preduvjet za utvrđivanje da sustav rabata predstavlja zloporabu u smislu članka 82. UEZ-a. U situaciji poput one u glavnom postupku, primjena kriterija jednako učinkovitoga konkurenta nije relevantna.

               3.

               Članak 82. UEZ-a treba tumačiti na način da protutržišni učinak sustava rabata koji primjenjuje poduzetnik u vladajućem položaju, poput onog u glavnom postupku, kako bi bio obuhvaćen područjem primjene tog članka, mora biti vjerojatan, pri čemu nije potrebno dokazivati da je ozbiljan ili znatan.

      (1)  SL C 78, 15. 03. 2014.


title: Predmet C-667/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV protiv Paula Adriaensena i dr.

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV protiv Paula Adriaensena i dr.
   (Predmet C-667/15)
   (2016/C 106/14)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Loterie Nationale – Nationale Loterij NV

      Tuženici: Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW

      Prethodna pitanja

               1.

               Podrazumijeva li primjena točke 14. Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, da zabranjeni piramidalni sustav postoji samo ako izvršenje financijskog obećanja postojećim članovima

                           —

                           prije svega ili načelno ovisi o izravnom prosljeđivanju doprinosa novih članova („izravna povezanost”),
                           ili

                           —

                           je dovoljno da izvršenje financijskog obećanja postojećim članovima ponajviše ili načelno ovisi o neizravnom plaćanju od doprinosa postojećih članova, to jest postojeći članovi ne dobivaju naknadu ponajviše ili načelno zbog toga jer su kupili ili konzumirali proizvod ili uslugu, već radi izvršenja njihova financijskog obećanja ponajviše ili načelno ovise o uvođenju novih članova i njihovim doprinosima („neizravna povezanost”)?

      (1)  SL L 149, str. 22.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.


title: Predmet C-324/13 P: Žalba od 14. lipnja 2013. koju je podnio Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda protiv presude Općeg suda (peto vijeće) donesene 10. travnja 2013. u predmetu T-360/11, Fercal — Consultadoria e Serviços protiv OHIM-a — Parfums Rochas (Patrizia Rocha)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/19

         Žalba od 14. lipnja 2013. koju je podnio Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda protiv presude Općeg suda (peto vijeće) donesene 10. travnja 2013. u predmetu T-360/11, Fercal — Consultadoria e Serviços protiv OHIM-a — Parfums Rochas (Patrizia Rocha)
   (Predmet C-324/13 P)
   2013/C 260/39

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-586/13: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a – Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW — Raniji nacionalni verbalni i raniji nacionalni figurativni žig GAUFF te raniji verbalni i raniji figurativni žig Zajednice GAUFF — Relativni razlozi za odbijanje — Djelomično odbijanje registracije — Zahjev za povrat u prijašnje stanje — Članak 81. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/21

         Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a – Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)
   (Predmet T-586/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW - Raniji nacionalni verbalni i raniji nacionalni figurativni žig GAUFF te raniji verbalni i raniji figurativni žig Zajednice GAUFF - Relativni razlozi za odbijanje - Djelomično odbijanje registracije - Zahjev za povrat u prijašnje stanje - Članak 81. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 262/27)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Nuremberg, Njemačka) (zastupnik: G. Schneider-Rothhaar, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nuremberg, Njemačka) (zastupnik: A. Molnar, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. rujna 2013. (predmet R 118/2013-1), koja se odnosi na zahtjev za povrat u prijašnje stanje.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG nalaže se snošenje, osim vlastitih, troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

               3.

               Društvo Gauff GmbH & Co. Engineering KG snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet T-844/16: Tužba podnesena 29. studenoga 2016. – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner protiv EUIPO-a (Klosterstoff)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/41

         Tužba podnesena 29. studenoga 2016. – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner protiv EUIPO-a (Klosterstoff)
   (Predmet T-844/16)
   (2017/C 038/54)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG (Alpirsbach, Njemačka) (zastupnici: W. Göpfert i S. Hofmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Sporni žig: verbalni žig Europske unije „Klosterstoff” – prijava za registraciju br. 13 945 944

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. listopada 2016. u predmetu R 2064/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (g) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009.


20150731067617172015/C 270/568212014TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150619424215Predmet T-821/14: Rješenje Općeg suda od 19. lipnja 2015. – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2702015HR4250120150619HR0056425421Rješenje Općeg suda od 19. lipnja 2015. – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. protiv Komisije
   (Predmet T-821/14) (
         1
      )2015/C 270/56Jezik postupka: talijanskiPredsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet C-366/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 1. srpnja 2013. — Profit Investment SIM SpA, in liquidazione protiv Stefana Ossija i Commerzbank AG

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 1. srpnja 2013. — Profit Investment SIM SpA, in liquidazione protiv Stefana Ossija i Commerzbank AG
   (Predmet C-366/13)
   2013/C 260/55
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Corte suprema di cassazione

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Profit Investment SIM SpA, in liquidazione

      Tuženici: Stefano Ossi, Commerzbank AG

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se smatrati da postoji povezanost između različitih predmeta, u smislu članka 6. točke 1. Uredbe 44/2001 (1), u slučaju kada postoji razlika u predmetu tužbenih zahtjeva istaknutih u dvjema tužbama i pravnoj osnovi na temelju koje su istaknuti tužbeni zahtjevi, a da među njima ne postoji odnos podređenosti ili pravno-logičkog nesklada, ali bi se moguće priznanje osnovanosti jednog od njih potencijalno moglo stvarno odraziti na opseg prava čija je zaštita zatražena u okviru drugog zahtjeva?

               2.

               Može li se smatrati ispunjenim zahtjev iz članka 23. stavka 1. točke (a) spomenute Uredbe da sporazum o nadležnosti suda mora biti zaključen u pisanom obliku u slučaju kada je takva klauzula sadržana u ispravi (Information memorandum) koju je jednostrano sastavio izdavatelj obveznica s ciljem da se odredi primjenjivost sporazuma o nadležnosti na sporove koji nastanu u odnosu na bilo kojeg naknadnog stjecatelja tih obveznica po pitanju njihove valjanosti; odnosno može li se unošenje klauzule sa sporazumom o nadležnosti u ispravu čija je svrha urediti obveznice namijenjene prekograničnom prometu smatrati oblikom dopuštenim međunarodnim trgovačkim običajima u smislu članka 23. stavka 1. točke (c) iste Uredbe?

               3.

               Treba li izraz „stvari koje se odnose na ugovore” iz članka 5. stavka 1. spomenute Uredbe razumjeti na način da se odnosi samo na sporove u kojima se pred sud namjerava iznijeti pravni odnos koji proizlazi iz ugovora, te sporove koji su s navedenim odnosom usko povezani ili se može proširiti i na sporove u kojima se tužitelj ne poziva na ugovor, već negira postojanje pravno valjanog ugovornog odnosa i traži povrat iznosa uplaćenog s naslova koji je prema njegovom mišljenju lišen bilo kakve pravne osnove?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim predmetima, SL L 12, 2001., str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.


title: Predmet T-344/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 1. rujna 2015. – Francuska protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Pristup dokumentima institucija — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti poslani od strane francuskih tijela Komisiji u okviru postupka predviđenog Direktivom 98/34/EZ — Prigovor Francuske na objavu dokumenata — Odluka kojom se trećima odobrava pristup dokumentima — Zahtjev za suspenziju primjene — Hitnost — Fumus boni juris — Odvagivanje interesa”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/30

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 1. rujna 2015. – Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-344/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Pristup dokumentima institucija - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti poslani od strane francuskih tijela Komisiji u okviru postupka predviđenog Direktivom 98/34/EZ - Prigovor Francuske na objavu dokumenata - Odluka kojom se trećima odobrava pristup dokumentima - Zahtjev za suspenziju primjene - Hitnost - Fumus boni juris - Odvagivanje interesa”))
   (2015/C 346/36)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas i F. Fize, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene Odluke GESTDEM 2014/6064 od 21. travnja 2015. o odobrenom zahtjevu za pristup dokumentima s naslova Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.) kojom je Komisija odobrila pristup dvama dokumentima francuskih tijela koja su ih poslala u okviru postupka predviđenoga Direktivom 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa (SL L 204, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 42., str. 58.).

      Izreka

               1.

               Suspendira se primjena Odluke GESTDEM 2014/6064 od 21. travnja 2015. o odobrenom zahtjevu za pristup dokumentima s naslova Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije kojom je Komisija odobrila pristup dvama dokumentima francuskih tijela koja su ih poslala u okviru postupka predviđenoga Direktivom 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-694/14: Tužba podnesena 22. rujna 2014. – EREF protiv Komisije

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/56

         Tužba podnesena 22. rujna 2014. – EREF protiv Komisije
   (Predmet T-694/14)
   2014/C 409/77
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Renewable Energies Federation (EREF) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: U. Prall, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odredbe Komunikacije Komisije od 28. lipnja 2014. – Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.-2020. (SL C 200/1) u vezi s procjenom spojivosti na temelju članka 107. stavka 3. točke (c) Ugovora u poglavlju 3.3.2. o izradi programa potpore za obnovljivu energiju pod naslovom „Operativne potpore za energiju iz obnovljivih izvora”.

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova postupka, uključujući troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na nenadležnosti.

                           —

                           Komisija je bila nenadležna za donošenje Smjernica zato jer europski zakonodavac ima ograničenu nadležnost u području energije. Na temelju članka 194. UFEU-a, tehnološki neutralni programi potpore obnovljive energije ne mogu se nametnuti državama članicama jer utječu na njihova suverena energetska prava. Europska komisija nije Unijin zakonodavac i ne može koristiti Smjernice radi donošenja „kvazi zakonodavstva” koji se protive odredbama sekundarnog prava Unije, to jest, Direktivi 2009/28/EZ o obnovljivoj energiji.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

                           —

                           Komisija je donošenjem Smjernica povrijedila obvezu obrazlaganja te je stoga počinila bitnu povredu postupka. Ni u samim Smjernicama ni u procjeni utjecaja ne može se pronaći dovoljno opravdanje za izbor politike kojom se od svih država članica u načelu zahtijeva usvajanje tehnološki neutralnog sustava konkurentnog nadmetanja za potporu obnovljive energije.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                           —

                           Komisija Smjernicama nadalje krši načelo proporcionalnosti jer se njima predlažu instrumenti koji nisu prikladni za deklarirane ciljeve promicanja Unijinih ciljeva kad je riječ o obnovljivoj energiji uz smanjenje narušavajućih učinaka. Ti instrumenti nisu ni proporcionalni, jer se njima pretjerano opterećuju i države članice koje će, gotovo sve, morati izmijeniti svoje programe potpore obnovljive energije i pojedinci na koje će također pasti administrativni teret uzrokovan sudjelovanjem u postupcima konkurentnog nadmetanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na zloporabi ovlasti.

                           —

                           Smjernice predstavljaju zloporabu ovlasti Komisije. Čini se da Komisija Smjernicama pokušava donositi propise u područjima u kojima Unijin zakonodavac nije nadležan, i ukazuje na to da bi svrha mjera čiji je suštinski cilj usklađivanje potpore za obnovljivu energiju u Uniji bila osiguravanje usklađenosti nekih mjera državnih potpora s unutarnjim tržištem.


title: Predmet T-169/08 RENV: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – DEI protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zloporaba vladajućeg položaja — Grčko tržište opskrbe lignitom i tržište trgovine na veliko električnom energijom — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 86. stavka 1. UEZ-a u vezi s člankom 82. UEZ-a — Dodjeljivanje ili zadržavanje prava na iskorištavanje javnih nalazišta lignita javnom poduzeću — Određivanje predmetnog tržišta — Postojanje nejednakih mogućnosti — Obveza obrazlaganja — Legitimna očekivanja — Zloporaba ovlasti — Proporcionalnost”)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/21

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – DEI protiv Komisije
   (Predmet T-169/08 RENV) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zloporaba vladajućeg položaja - Grčko tržište opskrbe lignitom i tržište trgovine na veliko električnom energijom - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 86. stavka 1. UEZ-a u vezi s člankom 82. UEZ-a - Dodjeljivanje ili zadržavanje prava na iskorištavanje javnih nalazišta lignita javnom poduzeću - Određivanje predmetnog tržišta - Postojanje nejednakih mogućnosti - Obveza obrazlaganja - Legitimna očekivanja - Zloporaba ovlasti - Proporcionalnost”))
   (2017/C 038/28)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atena, Grčka) (zastupnik: P. Anestis, odvjetnik)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Helenska Republika (zastupnici: P. Mylonopoulos i K. Boskovits, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou, agent, uz asistenciju A. Oikonomoua, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Elpedison Paragogi Ilektrikis Energeias AE (Elpedison Energeiaki), prije Energeiaki Thessalonikis AE (Marousi, Grčka) i Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & D SA) (Kifisia, Grčka) (zastupnici: P. Skouris i E. Trova, odvjetnici) i Mytilinaios AE (Atena), Protergia AE (Atena) i Alouminion tis Ellados VEAE, prije Alouminion AE (Atena) (zastupnici: N. Korogiannakis, I. Zarzoura, D. Diakopoulos i E. Chrisafis, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojom se traži poništenje Odluke C(2008) 824 final Komisije od 5. ožujka 2008. o dodjeljivanju ili zadržavanju DEI-a prava na iskorištavanje lignita od strane Helenske Republike.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije, društva Elpedison Paragogi Ilektrikis Energeias AE (Elpedison Energeiaki), društva Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & D SA), društva Mytilinaios AE, društva Protergia AE i društva Alouminion tis Ellados VEAE.

               3.

               Helenska republika snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 183, 19. 7. 2008.


title: Predmet T-186/12: Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2015. – Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a – Maquet (LUCEA LED) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice LUCEA LED — Raniji verbalni žig Zajednice LUCEO — Žig koji nije raniji — Zahtijevanje prvenstva — Datum prvenstva upisan u registar — Dokumenti o prvenstvu — Ispitivanje po službenoj dužnosti — Pravo na obranu”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/16

         Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2015. – Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a – Maquet (LUCEA LED)
   (Predmet T-186/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice LUCEA LED - Raniji verbalni žig Zajednice LUCEO - Žig koji nije raniji - Zahtijevanje prvenstva - Datum prvenstva upisan u registar - Dokumenti o prvenstvu - Ispitivanje po službenoj dužnosti - Pravo na obranu”))
   (2015/C 262/21)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Ujedinjena Kraljevina) kojemu je dopušteno stupanje u postupak na mjesto društva Verus EOOD (zastupnici: S.Vykydal, zatim F. Henkel, avocats)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Maquet SAS (Ardon, Francuska) (zastupnik: N. Hebeis, avocat)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. veljače 2012. (predmet R 67/2011-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Capella EOOD i Maquet SAS.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Copernicus-Trademarks Ltd snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i društva Maquet SAS.

      (1)  SL C 200, 7. 7. 2012.


title: Predmet C-580/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2014. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Odvjetnica Sandra Bitter kao stečajni upravitelj društva Ziegelwerk Höxter GmbH protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2014. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Odvjetnica Sandra Bitter kao stečajni upravitelj društva Ziegelwerk Höxter GmbH protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-580/14)
   (2015/C 096/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: Odvjetnica Sandra Bitter kao stečajni upravitelj društva Ziegelwerk Höxter GmbH

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelu proporcionalnosti uređenje u članku 16. stavku 3. drugoj rečenici Direktive 2003/87 (1) prema kojem sankcija zbog prekomjerne emisije za svaku ispuštenu tonu ekvivalenta ugljikovog dioksida za koje operater ili operator zrakoplova nije predao emisijske jedinice iznosi 100 eura?

      (1)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.).


title: Predmet C-270/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. siječnja 2014. — Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije (Uredba (EU) br. 236/2012 — Kratka prodaja i određeni aspekti kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza — Članak 28. — Valjanost — Pravna osnova — Intervencijske ovlasti dodijeljene Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala u iznimnim okolnostima)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/4

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. siječnja 2014. — Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije
   (Predmet C-270/12) (1)

   (Uredba (EU) br. 236/2012 - Kratka prodaja i određeni aspekti kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza - Članak 28. - Valjanost - Pravna osnova - Intervencijske ovlasti dodijeljene Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala u iznimnim okolnostima)
   2014/C 85/06
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: A. Robinson, agent uz asistenciju J. Stratforda, QC i A. Henshawa, barrister)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: A. Neergaard i R. Van de Westelaken kao i D. Gauci i A. Gros-Tchorbadjiyska, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: H. Legal i A. De Elera kao i E. Dumitriu-Segnana, agenti)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: Kraljevina Španjolska (zastupnici: A. Rubio González, agent), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas i E. Ranaivoson, agenti), Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju F. Urbani Neri, avvocato dello Stato), Europska komisija (zastupnici: T. van Rijn, B. Smulders i C. Zadra kao i R. Vasileva, agenti)

      Predmet

   Tužba za poništenje — Valjanost članka 28. Uredbe (EU) br. 236/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2012. o kratkoj prodaji i određenim aspektima kreditnih izvedenica na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza (SL L 86, str. 1.) — Institucionalna ravnoteža — Povreda uvjeta utvrđenih sudskom praksom Suda za delegaciju ovlasti agencijama — Povreda članaka 290. i 291. UFEU-a — Povreda članka 114. UFEU-a — Dodjela intervencijskih ovlasti Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA-i) — Margina prosudbe dodijeljena (ESMA-i) kad je riječ o nužnosti njezine intervencije i mjerama koje treba donijeti — Narav mjera koje može donijeti (ESMA)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Talijanska Republika i Europska komisija snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


20150731037616952015/C 270/503472015TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150618404121Predmet T-347/15: Tužba podnesena 18. lipnja 2015. – Uganda Commercial Impex protiv Vijeća
 ---documentbreak--- C2702015HR4010120150618HR0050401412Tužba podnesena 18. lipnja 2015. – Uganda Commercial Impex protiv Vijeća
   (Predmet T-347/15)2015/C 270/50Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Uganda Commercial Impex (UCI) Ltd (Kampala, Uganda) (zastupnici: A. Meskarian, S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, Solicitors, i R. Blakeley, Barrister)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/620 (
                  1
               ) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 2015/614 (
                  2
               ) u dijelu u kojem se primjenjuju na UCI (uključujući uvrštavanje UCI-ja u točku (b) 9 Priloga Odluci i Uredbi);

            —

            proglasi, ako je to potrebno, članak 9. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1183/2005 od 18. srpnja 2005. (kako je izmijenjena) neprimjenjivim na UCI; i

            —

            naloži Vijeću snošenje troškova UCI-ja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

            1.

            Prvim tužbenim razlogom tvrdi se da Vijeće nije obavilo neovisnu ocjenu odnosno nije obavilo odgovarajuću neovisnu ocjenu UCI-jevog uvrštenja, što je bilo dužno učiniti.

            2.

            Drugim tužbenim razlogom tvrdi se da je Vijeće u svakom slučaju počinilo očitu pogrešku u ocjeni i/ili da je UCI-jevo uvrštavanje nezakonito jer kriteriji za uvrštenje u njegovom slučaju nisu ispunjeni.

            3.

            Trećim tužbenim razlogom tvrdi se da su povrijeđena UCI-jeva postupovna prava, osobito njegovo pravo na obranu i pravo na djelotvornu sudsku zaštitu te da Vijeće nije dalo odgovarajuće obrazloženje.

            4.

            Četvrtim tužbenim razlogom tvrdi se da su UCI-jevim uvrštenjem u svakom slučaju povrijeđena njegova temeljna prava i načelo proporcionalnosti.

      (
         1
      )	Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/620 od 20. travnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL L 102., 21.4.2015., str. 43.)
   (
         2
      )	Provedbena uredba Vijeća (EU) 2015/614 od 20. travnja 2015. o provedbi članka 9. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL L 102., 21.4.2015, str.10.)


title: Predmet T-716/13: Tužba podnesena 27. prosinca 2013. – Harry's New York Bar protiv OHIM-a – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/38

         Tužba podnesena 27. prosinca 2013. – Harry's New York Bar protiv OHIM-a – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)
   (Predmet T-716/13)
   2014/C 112/50
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Harry's New York Bar SA (Pariz, Francuska) (zastupnik: S. Arnaud, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Harrys Pubar AB (Göteborg, Švedska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 8. listopada 2013. donesenu u spojenim predmetima R 946/2012-1i R 995/2012-1.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „HARRY’S BAR” za proizvode i usluge iz razreda 25, 29, 30, 32, 33 i 43 – prijava žiga Zajednice br. 3 378 031

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: švedski žigovi registrirani pod br. 356 009, 320 026, 315 142, 55 6513-1066 za proizvode i usluge iz razreda 25 i 42

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor se djelomično prihvaća

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se djelomično prihvaća u predmetu 995/2012-1, a u cijelosti odbija u predmetu R 946/2012-1

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-334/14: Tužba podnesena 14. svibnja 2014. – Roca Sanitario protiv OHIM-a – Villeroy & Boch (Slavina)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/26

         Tužba podnesena 14. svibnja 2014. – Roca Sanitario protiv OHIM-a – Villeroy & Boch (Slavina)
   (Predmet T-334/14)
   2014/C 261/49
   Jezik na kojem je tužba podnesena:španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: R. Guerras Mazón, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku trećeg žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 21. veljače 2014. u predmetu R 812/2012-3;

               —

               naloži snošenje troškova OHIM-u te intervenijentu, ako se potonji uključi u postupak i usprotivi ovoj tužbi.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani dizajn Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje dizajna ništavim: dizajn slavine – registrirani dizajn Zajednice br. 1 264 568-0004

      Nositelj dizajna Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje dizajna Zajednice ništavim: Villeroy & Boch AG

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim: nepostojanje novosti i individualnog karaktera u odnosu na dizajn slavine druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem (br. 00 584 560-0004)

      Odluka Odjela za poništaje: prihvaćanje zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 6. Uredbe br. 6/2002, u vezi s njezinim člankom 25. stavkom 1. točkom (b)


title: Predmet C-558/13: Rješenje predsjednika Suda od 4. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský súd v Prešove – Slovačka) – CD Consulting s. r. o. protiv Mariáne Vasko

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/20

         Rješenje predsjednika Suda od 4. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský súd v Prešove – Slovačka) – CD Consulting s. r. o. protiv Mariáne Vasko
   (Predmet C-558/13) (1)

   2014/C 261/36
   Jezik postupka: slovački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 45, 15.2.2014.


20150731053617062015/C 270/352082015TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150424282811Predmet T-208/15: Tužba podnesena 24. travnja 2015. – Universiteit Antwerpen protiv REA-e
 ---documentbreak--- C2702015HR2810120150424HR0035281281Tužba podnesena 24. travnja 2015. – Universiteit Antwerpen protiv REA-e
   (Predmet T-208/15)2015/C 270/35Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Universiteit Antwerpen (Antwerpen, Belgija) (zastupnici P. Teerlinck iP. de Bandt, odvjetnici)

      Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (REA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            utvrdi da se ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava br. 238214 „C7” (Cerebellar-Cortical Control: Cells, Circuits, Computation, and Clinic) i ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava br. 238686 „CEREBNET” (Timing and plasticity in the olivo-cerebellar system), sklopljeni u razdoblju pokrivenom sedmim okvirnim programom (FP7-PEOPLE-ITN-2008) radi potpore osposobljavanju i razvoju karijere istraživača i mreža za početnu izobrazbu, ne mogu tumačiti na način da se njima korisnike obvezuje da osposobljavanje za istraživače na početku karijere organiziraju isključivo u vlastitim prostorijama i, slijedom toga, potvrdi da REA ne može odbiti kao neprihvatljiv dio troškova povezan s osposobljavanjem istraživača na početku karijere na temelju tog tumačenja;

            —

            naloži REA-i snošenje troškova osposobljavanja istraživača na početku karijere koje je tužitelj prijavio u okviru ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava „C7” i „CEREBNET”, uvećanih za kamate od dana dospijeća plaćanja; i

            —

            naloži REA-i snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvim tužbenim razlogom tvrdi se da REA svoje stajalište temelji na pogrešnom tumačenju ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava „C7” i „CEREBNET”. Prvi tužbeni razlog sastoji se od tri dijela: ograničavanje mogućnosti obavljanja osposobljavanja na prostorije korisnika bilo bi protivno ciljevima sedmog okvirnog programa, programa „People”, „2008 PWP” i Europske povelje za istraživače (prvi dio); iz odredbi ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava i Vodiča za podnositelje zahtjevâ može se zaključiti da se obveza korisnika da organiziraju osposobljavanje može ispuniti izvan njihovih prostorija (drugi dio); nijedna odredba ugovorâ o dodjeli bespovratnih sredstava ili ikoji drugi mjerodavni instrument ne navode da se osposobljavanje treba obaviti isključivo u prostorijama korisnika (treći dio).

            2.

            Drugim tužbenim razlogom tvrdi se da REA-ino tumačenje povređuje načelo pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja te načelo proporcionalnosti.


title: Predmet T-37/17: Tužba podnesena 23. siječnja 2017. – Bank Tejarat protiv Vijeća

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/52

         Tužba podnesena 23. siječnja 2017. – Bank Tejarat protiv Vijeća
   (Predmet T-37/17)
   (2017/C 104/73)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bank Tejarat (Teheran, Iran) (zastupnici: S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, A. Meskarian, Solicitors, T. Otty, R. Blakeley, V. Zaiwalla i H. Leith, Barristers)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži Vijeću da tužitelju nadoknadi štetu koju je pretrpio zbog toga što je Vijeće odredilo mjere ograničavanja sljedećim aktima koji se odnose na mjere ograničavanja protiv Irana: Odluka Vijeća 2012/35/ZVSP od 23. siječnja 2012. (SL 2012., L 19, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 12., str. 170.), Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 54/2012 od 23. siječnja 2012. (SL 2012., L 19, str. 1.), Uredba Vijeća (EU) br. 267/2012 od 24. ožujka 2012. (SL 2012., L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.), Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 709/2012 od 2. kolovoza 2012. (SL 2012., L 208, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 227.), Odluka Vijeća (ZVSP) od 7. travnja 2015. (SL 2015., L 92, 8. 4. 2015., str. 101.) i, Provedbena uredba Vijeća (EU) 2015/549 od 7. travnja 2015. (SL 2015., L 92, str. 12.); sljedeće iznose treba platiti tužitelju: 1 494 050 000 USD na ime imovinske štete, 1 000 000 eura na ime neimovinske štete i kamate na te iznose;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Tužitelj navodi da određivanje mjera ograničavanja koje je tužitelju učinilo Vijeće predstavlja dovoljno ozbiljnu povredu obvezâ čija je svrha prenijeti prava na pojedince pa je zbog toga nastala izvanugovorna odgovornosti Europske unije. Ta povreda je izravno uzrokovala znatnu imovinsku i neimovinsku štetu tužitelju za koju ima pravo na naknadu.


title: Predmet C-528/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. listopada 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès protiv Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. listopada 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès protiv Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt
   (Predmet C-528/16)
   (2017/C 014/29)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d’État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès

      Tuženici: Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

      Prethodna pitanja

               1.

               Predstavljaju li organizmi dobiveni mutagenezom genetski modificirane organizme u smislu članka 2. Direktive 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. (1), iako su temeljem članka 3. i Priloga I.B navedene direktive izuzeti od obveza u vezi s uvođenjem i stavljanjem na tržište genetski modificiranih organizama? Konkretno, mogu li se tehnike mutageneze, a osobito nove tehnike dirigirane mutageneze koje primjenjuju postupke genetičkog inženjeringa, smatrati tehnikama nabrojenim u Prilogu I.A na koji upućuje članak 2.? U skladu s time, treba li članke 2. i 3. i Priloge I.A i I.B Direktive 2001/18 od 12. ožujka 2001. tumačiti na način da sve genetski modificirane organizme i sjemenje dobiveno mutagenezom izuzimaju od mjera opreza, ocjene učinka i mogućnosti praćenja, ili to čine samo s organizmima dobivenima konvencionalnim metodama slučajne mutageneze ionizirajućim zračenjem ili izlaganjem mutagenim kemijskim agensima koji su postojali prije donošenja navedenih propisa?

               2.

               Predstavljaju li sorte dobivene mutagenezom genetski modificirane sorte u smislu članka 4. Direktive Vijeća 2002/53/EZ od 13. lipnja 2002. o zajedničkom katalogu sorata poljoprivrednih biljnih vrsta (2), koje nisu izuzete od obveza predviđenih tom direktivom? Nasuprot tome, je li područje primjene te direktive identično onome koje proizlazi iz članaka 2. i 3. i Priloga I.B Direktive od 12. ožujka 2001., te izuzima li i sorte dobivene mutagenezom od obveza predviđenih Direktivom od 13. lipnja 2002. za upis genetski modificiranih sorata u zajednički katalog sorata poljoprivrednih biljnih vrsta?

               3.

               Predstavljaju li članci 2. i 3. i Prilog I.B Direktive 2001/18/EZ od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama, u mjeri u kojoj isključuju mutagenezu iz područja primjene obveza predviđenih direktivom, mjeru potpunog usklađivanja koja državama članicama zabranjuje da organizme dobivene mutagenezom podvrgnu svim ili dijelu obveza predviđenih direktivom, ili bilo kojoj drugoj obvezi, ili države članice raspolažu – prilikom njihova prenošenja – marginom prosudbe kako bi utvrdile propise koji se primjenjuju na organizme dobivene mutagenezom?

               4.

               Može li se dovesti u pitanje valjanost članaka 2. i 3. i Priloga I.A i I.B Direktive 2001/18 od 12. ožujka 2001., s obzirom na načelo opreznosti zajamčeno člankom 191. stavkom 2. UFEU-a, iz razloga što te odredbe ne podvrgavaju genetski modificirane organizme dobivene mutagenezom mjerama opreza, ocjene učinka i mogućnosti praćenja, a uzimajući u obzir razvoj postupaka genetičkog inženjeringa, pojavu novih biljnih sorata dobivenih zahvaljujući tim tehnikama i trenutno znanstveno nepoznavanje njihova utjecaja i potencijalnih rizika koji od njih proizlaze za okoliš i zdravlje ljudi i životinja?

      (1)  Direktiva 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/220/EEZ (SL L 106, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32., str. 35.).

      (2)  Direktiva Vijeća 2002/53/EZ od 13. lipnja 2002. o zajedničkom katalogu sorata poljoprivrednih biljnih vrsta (SL L 193, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 56., str. 212.).


title: Predmet T-526/15: Tužba podnesena 7. rujna 2015. – HK Intertrade protiv Vijeća

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/36

         Tužba podnesena 7. rujna 2015. – HK Intertrade protiv Vijeća
   (Predmet T-526/15)
   (2015/C 371/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong-Kong) (zastupnici: J. Grayston, P. Gjørtler, G. Pandey, i D. Rovetta, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/1008 od 25. lipnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2015 L 161, str. 19.) i Provedbenu odluku Vijeća (EU) 2015/1001 od 25. lipnja 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2015 L 161, str. 1.), u dijelu u kojem ti akti uvrštavaju tužitelja u kategoriju osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja,

               —

               poništi Odluku Vijeća sadržanu u dopisu od 26. lipnja 2015. upućenom odvjetnicima tužitelja, koja se odnosi na preispitivanje popisa utvrđenih osoba i subjekata navedenog u Prilogu II. Odluci 2010/413/ZVSP i Prilogu IX. Uredbi (EU) br. 267/2012, u dijelu u kojem se tom odlukom odbija brisanje tužitelja s popisa osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničivanja,

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na nedostatno obrazloženje

                           —

                           Odluka od 26. lipnja 2015. (u daljnjem tekstu: sporna odluka o preispitivanju) služila je i kao obavijest o Odluci Vijeća (ZVSP) 2015/1008 i Provedbenoj odluci Vijeća (EU) 2015/1001 (u daljnjem tekstu: sporni akti), ali u tom dopisu nije pruženo obrazloženje za donošenje spornih akata. Osim toga, obrazloženje koje je pružilo Vijeće ne udovoljava standardima koje je utvrdila sudska praksa.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na očitu pogrešku u ocjeni

                           —

                           Iako u vlasništvu NIOC-a, tužitelj čini zasebni pravni subjekt osnovan u Hong Kongu koji djeluje na odvojenom tržištu Azije, izrazito udaljenom od svake navodne kontrole koju NIOC izvršava nad poslovanjem tužitelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se odnosi na povredu prava na obranu

                           —

                           Dopustivši da pojedina neutvrđena država članica uputi Vijeće na donošenje odluke bez provjere bilo kakvih relevantnih dokumenata ili dokaza koji bi toj odluci išli u prilog, Vijeće je jednostrano uspostavilo novi postupak donošenja odluka koji nema pravnu osnovu u članku 215. UFEU-a ili drugim odredbama Ugovora. Takav način postupanja remeti ravnotežu između istražnih ovlasti Vijeća i njegove ovlasti donošenja odluka kao i pravo tužitelja na sudsku zaštitu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu temeljnog prava na vlasništvo

                           —

                           Vijeće nije pružilo obrazloženje za ograničenja nametnuta tužitelju. Činjenica da je tužitelj, odnosno društvo sa sjedištem u Hong Kongu koje djeluje na azijskom tržištu, uvršten na popis, ne može ni na koji način doprinijeti održavanju međunarodnog mira i sigurnosti, a Vijeće ne može pružiti dokaze o suprotnome.


title: Predmet T-70/15: Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Trajektna luka Split protiv Komisije

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/37

         Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Trajektna luka Split protiv Komisije
   (Predmet T-70/15)
   (2015/C 118/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Trajektna luka Split d.d. (Split, Hrvatska) (zastupnici: M. Bauer, H. Freund i S. Hankiewicz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2014) 9236 final od 28. studenoga 2014. o predmetu AT.40199 Luka Split;

               —

               naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja;

               —

               vrati predmet Europskoj komisiji radi detaljnijeg ispitivanja i ponovnog odlučivanja; i

               —

               naloži poduzimanje takvih ostalih ili dodatnih aktivnosti koje smatra potrebnim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava zbog povrede Komisijinih obveza vezanih uz rješavanje pritužbe jer je pogrešno ocijenjen interes Europske unije u pogledu sva tri razloga koja je iznijela Komisija;

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava zbog povrede Komisijinih obveza vezanih uz rješavanje pritužbe, osobito propuštanja uzimanja u obzir svih relevantnih pravnih i činjeničnih okolnosti.