title: Predmet T-299/15: Tužba podnesena 8. lipnja 2015. – Nova protiv Komisije

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/20

         Tužba podnesena 8. lipnja 2015. – Nova protiv Komisije
   (Predmet T-299/15)
   (2015/C 254/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. (Trani, Italija) (zastupnici: M. Astolfi, avvocato, M. Petrucci, avvocato)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  Primarno:

                           —

                           utvrdi da su ugovorne obveze predviđene Grant Agreement br. HOME/2011/PPRS/AG/2176 Abac br. 30-CE-0495809/00-94 u cijelosti ispunjene i slijedom toga:

                                       —

                                       utvrdi pravo tužitelja da zadrži iznos od 80  242,78 eura, već primljen u okviru „pre-financing payment” koji je trenutno predmet obavijesti o terećenju izdane od strane Europske komisije – Directorate General Migration and Home Affairs – Directorate E: Migration and Security Funds – Unit E2: Asylum, Migration and Integration Fund – HOME E2/FL/2015, prot 1 520 007 od 1. travnja 2015. koja se odnosi na HOME/2011/PPRS/AG/2176 TORRE – Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe br. 3241503771, a koju je tuženik izdao radi povrata navedenog iznosa.

                                       —

                                       naloži tuženiku isplatu preostalog dugovanog iznosa od 52  146,36 eura, kao „final payment”, uvećanog za zatezne kamate koje teku do potpunog ispunjenja u smislu članka II.16.3 Grant Agreement i naknadu pravnih troškova koje je u postupku snosio tužitelj.

                  Podredno:

                           —

                           poništi odluku Europske komisije – Directorate General Migration and Home Affairs – Directorate E: Migration and Security Founds – Unit E2”: Asylum, Migration and Integration Fund – HOME E2/FL/2015, prot. 1 520 007 od 1. travnja 2015. koja se odnosi na „HOME/2011/PPRS/AG/2176 TORRE – Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe – obavijest o terećenju br. 3241503771” koja se odnosi na povrat iznosa od 80  242,78 eura i bilo koji prethodni, povezani i/ili posljedični akt.

                           —

                           naloži tuženiku isplatu preostalog dugovanog iznosa od 52  146,36 eura za izvršenje Grant Agreement n. HOME/2011/PPRS/AG/2176 Abac br. 30-CE-0495809/00-94 kao „final payment” uvećanog za zatezne kamate koje teku do potpunog ispunjenja u smislu članka II.16.3 Grant Agreement i naknadu pravnih troškova koje je u postupku snosio tužitelj.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na neisplatu preostalog iznosa i povredu obveza iz članka II.15.4 G.A.-a.

                           —

                           U vezi s time tužitelj ističe da je povrijeđeno načelo kontradiktornosti u pogledu Komisijina postupanja, kao i načelo transparentnosti, nepristranosti i neutralnosti neovisnog procjenitelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na neispunjenje obveza objektivne procjene rezultata u odnosu na Annex I – LogFrame del Grant Agreement i na ograničenja smanjenja preostalog iznosa u smislu članka II.17.5 Grant Agreement te na ograničenja kazni iz članka II.12.

                           —

                           U vezi s time tužitelj ističe postojanje Komisijina doprinosa u neispunjenju rezultata, Komisijina stjecanja bez osnove, povrede načela dobrog upravljanja u vezi s procjenom ciljeva projekta i imajući u vidu stvarni doprinos Komisije, kao i postojanje povrede načela poštovanja postupovnih zahtjeva.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na neispunjenje ugovornih obveza.

                           —

                           U vezi s time tužitelj ističe da je povrijeđeno načelo proporcionalnosti, načelo lojalne suradnje, načelo obrane u vezi Komisijina postupanja tijekom postupka provjere i namirenja duga i članak 42. stavka 2. točke (a) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na obveze iz članka II.14.

                           —

                           U vezi s time tužitelj ističe da je povrijeđeno načelo legitimnih očekivanja kad je riječ o prihvatljivosti troškova za ljudske resurse i istraživačke djelatnosti.


title: Predmet F-114/13: Tužba podnesena 29. studenoga 2013. — ZZ i ZZ protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/53

         Tužba podnesena 29. studenoga 2013. — ZZ i ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-114/13)
   2014/C 52/102
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i ZZ (zastupnici: A. Salerno i B. Cortese, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke tijela za imenovanje kojom se odbija priznavanje zakonitosti odluke lokalnog odbora osoblja u Luxembourgu kojom se osobi kojoj je bio dodijeljen oduzima ovlaštenje za njegovo zastupanje u središnjem odboru osoblja Komisije.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku tijela za imenovanje kojom se odbija priznavanje zakonitosti odluke lokalnog odbora osoblja u Luxembourgu kojom se opoziva s dužnosti osoba određena da ga zastupa u centralnom odboru osoblja Komisije;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-481/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. rujna 2013. podnio Oberlandesgerichts Bamberg (Njemačka) — kazneni postupak protiv Mohammada Ferooza Qurbanija

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. rujna 2013. podnio Oberlandesgerichts Bamberg (Njemačka) — kazneni postupak protiv Mohammada Ferooza Qurbanija
   (Predmet C-481/13)
   2013/C 352/05
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgerichts Bamberg

      Stranka glavnog postupka

   Mohammad Ferooz Qurbani

      Prethodna pitanja

               1.

               Uključuje li osobni razlog za suspenziju kazne iz članka 31. Ženevske konvencije o pravnom položaju izbjeglica (ŽK), iako to u njoj nije izričito navedeno, krivotvorenje dokumenata, počinjeno davanjem na uvid krivotvorene putovnice policijskom službeniku pri ulasku u Saveznu Republiku Njemačku zračnim putem, iako uporaba krivotvorene putovnice uopće nije neophodna za traženje azila u toj državi?

               2.

               Isključuje li korištenje usluga krijumčara ljudi pozivanje na članak 31. ŽK?

               3.

               Treba li uvjet primjene članka 31. ŽK o „
                     neposrednom
                  ” dolasku iz područja u kojem su ugroženi život ili sloboda takve osobe biti tumačen na način da je takav uvjet također ispunjen ukoliko je takva osoba prvo ušla u područje druge države članice (u ovom slučaju: Grčke) od kuda je doputovala u drugu državu članicu (u ovom slučaju: Saveznu Republiku Njemačku) u kojoj traži azil?


title: Predmet T-229/16: Tužba podnesena 6. svibnja 2016. – Pio De Bragança protiv EUIPO-a – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/48

         Tužba podnesena 6. svibnja 2016. – Pio De Bragança protiv EUIPO-a – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)
   (Predmet T-229/16)
   (2016/C 270/55)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugal) (zastupnik: J. Sardinha, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ordem de São Miguel da Ala (Lisabon, Portugal)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „quis ut deus” – žig Europske unije br. 005747936

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. veljače 2016. u predmetu R 621/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i posljedično proglasi potpuni opoziv zbog nepostojanja stvarne uporabe spornog žiga uključujući što se tiče proizvoda s „oznakama u metalu” koji su razvrstani u razred 6;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

   Povreda članka 15. stavka 1. i članka 51. stavka 1. točke (a) i stavka 2. Uredbe br. 207/2009, pri čemu je tužba podnesena na temelju članka 65. Uredbe (EU) 2015/2424 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice i Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95, o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice te o stavljanju izvan snage Uredbe Komisije (EZ) br. 2869/95 o pristojbama koje se plaćaju Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni).


title: Predmet F-89/14: Tužba podnesena 2. rujna 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/62

         Tužba podnesena 2. rujna 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-89/14)
   2014/C 421/91
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Komisije kojom se odbija isplata naknade za život u inozemstvu s pripadajućim kamatama počevši od tužiteljeva stupanja u službu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku Tijela za imenovanje, Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO) kojom se odbija isplata naknade za život u inozemstvu od 11. studenog 2013., dostavljenu 1. studenog 2013.;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje te naknade tužitelju od dana njegova stupanja u službu pri Komisiji;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje kamata po stopi koju primjenjuje ESB na operacije refinanciranja na iznos svakog pojedinačnog obroka naknade od dana dospijeća do dana potpunog ispunjenja;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-496/13 P: Žalba koju je 16. rujna 2013. podnio GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 3. srpnja 2013. u predmetu T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/13

         Žalba koju je 16. rujna 2013. podnio GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 3. srpnja 2013. u predmetu T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-496/13 P)
   2013/C 313/24
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zastupnici: I. Memmler, S. Schulz, Rechtsanwältinnen)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Villiger Söhne GmbH

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 3. srpnja 2013. u predmetu T-78/12 kao i odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. prosinca 2011., broj predmeta: R 2109/2010-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj kao jedini žalbeni razlog ističe pogrešno tumačenje i primjenu članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) 207/2009 (1) te nepoštivanje pravila dokazivanja prilikom primjene ovog propisa.
   U prilog žalbi žalitelj navodi sljedeće:

               Prilikom uspoređivanja znakova Opći sud nije pravilno primijenio doktrinu sveobuhvatne ocjene, jer je paušalno usporedio elemente „LIBERTAD“ i „LlBERTE“ i pritom zanemario sve druge elemente žigova.

               Prije svega je Opći sud pri pravilnoj primjeni doktrine sveobuhvatne ocjene veći značaj trebao pridodati nekim drugim elementima suprotstavljenih žigova, među ostalim kombinaciji boja pobijanog žiga i žiga protiv kojeg se podnosi prigovor i oznake „LA“ žiga protiv kojeg se podnosi prigovor kao i oznake „brunes“ pobijanog žiga.

               Opći sud je pogrešno primijenio i načelo pojmovne sličnosti koje je ustanovio Sud jer nije dovoljno uzeo u obzir različite jezike žigova.

               Nadalje, Opći sud je ignorirao pravila dokazivanja koja su propisana Poslovnikom time što je polazio od pretpostavki za koje nije imao dokaze u pogledu izgovora žiga „LA LlBERTAD“ i svoju odluku utemeljio na takvim pretpostavkama.

               Sveukupno je Opći sud time došao do pogrešnog zaključka.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet T-219/16: Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – ALDI protiv EUIPO-a (ViSAGE) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije ViSAGE — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/27

         Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – ALDI protiv EUIPO-a (ViSAGE)
   (Predmet T-219/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije ViSAGE - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 161/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim na Rajni, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen i N. Bertram, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. veljače 2016. (predmet R 507/2015-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka ViSAGE kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Aldi GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 232, 27. 6. 2016.


title: Predmet C-169/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 20. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Benelux Gerechtshof – BENELUX) – Montis Design BV protiv Goossens Meubelen BV (Zahtjev za prethodnu odluku — Industrijsko i trgovinsko vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava — Direktiva 93/98/EEZ — Članak 10. stavak 2. — Trajanje zaštite — Nepostojanje ponovnog uspostavljanja zaštite kao posljedica Bernske konvencije)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 20. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Benelux Gerechtshof – BENELUX) – Montis Design BV protiv Goossens Meubelen BV
   (Predmet C-169/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Industrijsko i trgovinsko vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava - Direktiva 93/98/EEZ - Članak 10. stavak 2. - Trajanje zaštite - Nepostojanje ponovnog uspostavljanja zaštite kao posljedica Bernske konvencije))
   (2016/C 475/07)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Benelux Gerechtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Montis Design BV

      Tuženik: Goossens Meubelen BV

      Izreka

   Članak 10. stavak 2. Direktive 93/98/EEZ od 29. listopada 1993. o usklađivanju trajanja zaštite autorskog prava i određenih srodnih prava, u vezi s člankom 13. stavkom 1. iste, treba tumačiti na način da se trajanje zaštite predviđeno tom direktivom ne primjenjuje na autorska prava prvotno zaštićena prema nacionalnom zakonodavstvu, ali koja su prestala prije 1. srpnja 1995.
   Direktivu 93/98 treba tumačiti na način da joj se ne protivi nacionalno zakonodavstvo u kojem je prvotno odobrena zaštita na temelju autorskih prava na nekom djelu, kao u glavnom predmetu, ali u kojem su zatim konačno prestala ta prava, prije 1. srpnja 1995., zbog toga što nije ispunjena neka formalna pretpostavka.

      (1)  SL C 228, 13. 7. 2015.


title: Predmet C-221/14 P: Žalba koju je 7. svibnja 2014. podnio H protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-490/13, GJ protiv Suda Europske unije

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/7

         Žalba koju je 7. svibnja 2014. podnio H protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-490/13, GJ protiv Suda Europske unije
   (Predmet C-221/14 P)
   2014/C 235/10
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: H (zastupnik: S. Sagias, Δικηγόρος)

      Druga stranka u postupku: Sud Europske unije

      Žalbeni zahtjev

               —

               ukinuti pobijano rješenje;

               —

               vratiti predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje, ili podredno, u potpunosti prihvatiti zahtjev iznesen u prvom stupnju;

               —

               naložiti drugoj stranci u žalbenom postupku snošenje troškova tog postupka te postupka u prvom stupnju.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe tri prigovora protiv rješenja Općeg suda donesenog 27. veljače 2014.
   U okviru prvog žalbenog razloga, žalitelj najprije navodi da je Opći sud pogrešno protumačio članak 263. UFEU-a, članke 90. i 91. Pravilnika o osoblju (1) te članke 2. i 35. Zajedničkih pravila o zdravstvenom osiguranju za dužnosnike Europskih zajednica. S jedne strane, žalitelj smatra da pobijano rješenje zahvaćeno pogreškom koja se tiče prava jer je Opći sud ocijenio da tužba bivših članova Suda protiv akata kojima im se nanosi šteta u području pokrivenosti zajedničkim sustavom zdravstvenog osiguranja (RCAM) isključivi temelj nalazi u članku 263. UFEU-a pa je treba podnijeti u roku od 2 mjeseca koji predviđa ta odredba. S druge strane, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava ocijenivši da članak 90. stavak 2. Pravilnika o osoblju nije primjenjiv na članove i bivše članove Suda.
   Žalitelj, potom, u okviru drugog žalbenog razloga, ističe da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava odbijajući primijeniti sudsku praksu u pogledu pogreške koja se može opravdati.
   U okviru trećeg žalbenog razloga, žalitelj navodi da je primjena članka 111. Poslovnika Općeg suda zahvaćena pogreškom koja se tiče prava kao i povredom postupka. Žalitelj, naime, osporava da je tužba podnesena Općem sudu ocijenjena „očito” nedopuštenom, što ga je spriječilo da se izjasni o prihvaćenom razlogu nedopuštenosti. Opći je sud protivno članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima također povrijedio pravo žalitelja na pravično suđenje i njegova prava obrane, a osobito pravo da bude saslušan te pravo na učinkovito pravno sredstvo.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 723/2004 od 22. ožujka 2004. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europskih zajednica kao i uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuje na ostale službenike Europskih zajednica (SL L 124, str. 1).


title: Predmet T-416/11: Presuda Općeg suda od 25. listopada 2013. — Biotronik SE protiv OHIM-a — Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice CARDIO MANAGER — Raniji nacionalni verbalni žig CardioMessenger — Relativni razlog za odbijanje — Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Nedostatak dokaza o stvarnoj uporabi ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/7

         Presuda Općeg suda od 25. listopada 2013. — Biotronik SE protiv OHIM-a — Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)
   (Predmet T-416/11) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice CARDIO MANAGER - Raniji nacionalni verbalni žig CardioMessenger - Relativni razlog za odbijanje - Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nedostatak dokaza o stvarnoj uporabi ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 359/11
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Biotronik SE & Co. KG (Berlin, Njemačka) (zastupnici: A. Reich, S. Pietzcker i R. Jacobs, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda (Sao Paulo, Brazil)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. svibnja 2011. (predmet R 1156/2010-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Biotronik SE & Co. KG i Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Biotronik SE & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 298, 8.10.2011.


title: Predmet F-107/13: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 15. listopada 2014. – de Brito Sequeira Carvalho protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Dužnosnik u mirovini — Stegovni postupak — Stegovna mjera — Uskrata dijela mirovine — Saslušanje svjedoka optužbe od strane stegovnog povjerenstva — Propuštanje saslušanja dužnosnika o kojem je riječ — Nepoštovanje prava saslušanja)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/52

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 15. listopada 2014. – de Brito Sequeira Carvalho protiv Komisije
   (Predmet F-107/13) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Dužnosnik u mirovini - Stegovni postupak - Stegovna mjera - Uskrata dijela mirovine - Saslušanje svjedoka optužbe od strane stegovnog povjerenstva - Propuštanje saslušanja dužnosnika o kojem je riječ - Nepoštovanje prava saslušanja))
   2014/C 421/73
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho (Lisabon, Portugal) (zastupnici: É. Boigelot i R. Murru, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije kojom se tužitelju izriče stegovna mjera na temelju članka 9. stavka 2. Priloga IX. Pravilnika o osoblju kao i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske štete te zahtjev za povrat već uskraćenih iznosa.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Europske komisije od 14. ožujka 2013. kojom se J. A. de Britu Sequeiri Carvalhu izriče stegovna mjera uskrate trećine mjesečnog neto iznosa njegove mirovine u trajanju od dvije godine.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova J. A. de Brita Sequeire Carvalha.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014., str. 41.


title: Predmet C-96/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2014. uputio tribunal de grande instance de Nîmes (Francuska) – Jean-Claude Van Hove protiv CNP Assurance SA

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2014. uputio tribunal de grande instance de Nîmes (Francuska) – Jean-Claude Van Hove protiv CNP Assurance SA
   (Predmet C-96/14)
   2014/C 142/31
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de grande instance de Nîmes

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jean-Claude Van Hove

      Tuženik: CNP Assurance SA

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 4. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1) tumačiti na način da pojam odredbe koji se odnosi na definiciju glavnog predmeta ugovora iz tog stavka obuhvaća odredbu iz ugovora o osiguranju kojoj je cilj osigurati preuzimanje obveza koje se duguju zajmodavcu u slučaju potpune nesposobnosti za rad zajmoprimca, koja isključuje mogućnost da se osiguranik koristi tim jamstvom ako se utvrdi da se sposoban baviti djelatnošću za koju se ne prima naknada?

      (1)  (SL L 95, str. 29) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-588/13 P: Žalba koju je 20. studenog 2013. podnio Telefónica S.A. protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 9. rujna 2013. u predmetu T-430/11, Telefónica protiv Komisije

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/10

         Žalba koju je 20. studenog 2013. podnio Telefónica S.A. protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 9. rujna 2013. u predmetu T-430/11, Telefónica protiv Komisije
   (Predmet C-588/13 P)
   2014/C 24/18
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Telefónica S.A. (zastupnici: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller i J. Domínguez Pérez, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

               —

               Ukinuti pobijano rješenje;

               —

               Proglasiti dopuštenom tužbu za poništenje u predmetu T-430/11 i vratiti predmet Općem sudu radi odlučivanja o meritumu spora;

               —

               Naložiti Komisiji snošenje svih troškova nastalih u postupcima vezanima za dopuštenost u oba stupnja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Opći sud pogrešno je primijenio pravo tumačeći članak 263. stavak 4. in fine UFEU-a i potvrđujući da odluke o programima državnih potpora poput pobijane zahtijevaju provedbene mjere u smislu nove odredbe Ugovora.

               2.

               Opći sud je povrijedio pravo Unije tumačeći sudsku praksu koja se odnosi na pojam stvarnog korisnika kako bi ispitao dopuštenost tužbi protiv odluka kojima se program potpora proglašava nezakonitim i nespojivim. Konkretno:

                           —

                           Opći sud pogrešno tumači sudsku praksu koja se odnosi na pojam stvarnog korisnika i iskrivljava činjenice primjenjujući ju na radnje koje je tužitelj izvršio nakon 21. prosinca 2007.;

                           —

                           Opći sud također pogrešno primjenjuje pravo što se tiče radnji izvršenih prije 21. prosinca 2007., tumačeći pojam stvarnog korisnika iz sudske prakse.

               3.

               Opći sud pogrešno je primijenio pravo donošenjem odluke kojom se krši pravo na učinkovitu sudsku zaštitu. Pobijanim se rješenjem prihvaća čisto teoretska predodžba tog prava čime se tužitelja onemogućava da, pravovremeno i ne povređujući pravo, pristupi prethodnom postupku kako bi osporio pobijanu odluku.


title: Predmet T-710/14: Tužba podnesena 6. listopada 2014. – Herbert Smith Freehills protiv Vijeća

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/63

         Tužba podnesena 6. listopada 2014. – Herbert Smith Freehills protiv Vijeća
   (Predmet T-710/14)
   2014/C 409/84
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Herbert Smith Freehills LLP (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: P. Wytinck, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku 18/c/01/14 Vijeća Europske unije od 23. srpnja 2014.; i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova tužitelja u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom tužitelj traži poništenje Odluke Vijeća 18/c/01/14 od 24. srpnja 2014. kojom je Vijeće odbilo tužiteljev ponovni zahtjev za pristup, prema Uredbi br. 1049/2001 (1) , određenim dokumentima koji se tiču donošenja Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (2).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog
               Prvim tužbenim razlogom navodi da je Vijeće prekršilo članak 4. stavak 2. drugu alineju Uredbe br. 1049/2001 jer i) ne ulaze svi dokumenti koje je utvrdilo Vijeće u područje primjene iznimke u pogledu zaštite pravnog savjetovanja; i ii) sukladno tužiteljevom zahtjevu za pristup postoji prevagujući javni interes za otkrivanje utvrđenih dokumenata.

               2.

               Drugi tužbeni razlog
               Drugim tužbenim razlogom navodi da je Vijeće prekršilo članak 4. stavak 6. Uredbe br. 1049/2001 utoliko što nije odobrilo djelomičan pristup zatraženim dokumentima.

               3.

               Treći tužbeni razlog
               Trećim tužbenim razlogom navodi da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u procjeni u odnosu na doseg tužiteljeva zahtjeva za pristup dokumentima.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43).

      (2)  SL 2014 L 127, str. 1.


title: Predmet C-373/11: Presuda Suda (peto vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Symvoulio tis Epikrateias — Grčka) — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou protiv Ypogyrgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Zahtjev za prethodnu odluku — Ocjena valjanosti — Zajednička poljoprivredna politika — Uredba (EZ) br. 1782/2003 — Dodatno plaćanje propisano za posebne vrste poljoprivrednih djelatnosti i proizvodnju posebne kakvoće — Margina prosudbe prepuštena državama članicama — Diskriminacija — Članci 32. Ugovora o EZ i 34. Ugovora o EZ)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/9

         Presuda Suda (peto vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Symvoulio tis Epikrateias — Grčka) — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou protiv Ypogyrgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
   (Predmet C-373/11) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Ocjena valjanosti - Zajednička poljoprivredna politika - Uredba (EZ) br. 1782/2003 - Dodatno plaćanje propisano za posebne vrste poljoprivrednih djelatnosti i proizvodnju posebne kakvoće - Margina prosudbe prepuštena državama članicama - Diskriminacija - Članci 32. Ugovora o EZ i 34. Ugovora o EZ)
   2013/C 344/13
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou

      Tuženici: Ypogyrgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Symvoulio tis Epikrateias — Tumačenje Uredbe (EZ) Vijeća br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o zajedničkim pravilima za programe izravne potpore u sklopu zajedničke poljoprivredne politike i o uvođenju određenih programa potpore poljoprivrednicima, o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (SL L 270, str. 1.) — Tumačenje članka 2., 32. i 34. Ugovora o EZ — Dodatno plaćanje propisano za posebne vrste poljoprivrednih djelatnosti — Mogućnost dodijeljena državama članicama da utvrde različite dijelove sredstava iz njihovih nacionalnih gornjih granica u svrhu dodjele dodatne potpore — Nejednakost u postupanju s proizvođačima istih proizvoda na osnovi načina na koji je određena država članica iskoristila tu mogućnost.

      Izreka

   Proučavanjem prethodnog pitanja nije došlo do otkrivanja bilo kakvog elementa koji bi bio takve naravi da bi utjecao na valjanost članka 69. Uredbe (EZ) Vijeća br. 1782/2003 od 29. rujna 2003., o zajedničkim pravilima za programe izravne potpore u sklopu zajedničke poljoprivredne politike i o uvođenju određenih programa potpore poljoprivrednicima o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, EZ br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (SL L 270, str. 1.)

      (1)  SL C 269, 10.9.2011.


title: Predmet T-402/13: Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Orange protiv Komisije („Tržišno natjecanje – Upravni postupak – Odluka kojom se nalaže pretraga – Proporcionalnost – Primjerenost – Nužnost – Odsutnost proizvoljnosti – Obrazloženje”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/35

      Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Orange protiv Komisije
      (Predmet T-402/13) (1)

      („Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Odluka kojom se nalaže pretraga - Proporcionalnost - Primjerenost - Nužnost - Odsutnost proizvoljnosti - Obrazloženje”)
      (2015/C 016/56)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Orange (Pariz, Francuska) (zastupnici: J.-P. Gunther i A. Giraud, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Dawes i F. Ronkes Agerbeek, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Odluke C (2013) 4103 final i Odluke C (2013) 4194 final Komisije od 25. lipnja 2013. u vezi s postupkom primjene članka 20. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003, koje se odnose na France Télécom SA i Orange kao i sva društva nad kojima oni imaju neposrednu ili posrednu kontrolu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se Orange snošenje troškova.

         (1)  SL C 313, 26.10.2013.


title: Predmet T-568/12: Presuda Općeg suda od 4. travnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – Derby Cycle Werke (FOCUS extreme) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za figurativni žig Zajednice FOCUS extreme — Raniji nacionalni verbalni žig FOCUS — Relativni razlog odbijanja — Vjerojatnost zabune — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/23

         Presuda Općeg suda od 4. travnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – Derby Cycle Werke (FOCUS extreme)
   (Predmet T-568/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za figurativni žig Zajednice FOCUS extreme - Raniji nacionalni verbalni žig FOCUS - Relativni razlog odbijanja - Vjerojatnost zabune - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 159/31
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sofia Golam (Atena, Grčka) (zastupnik: N. Trovas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Derby Cycle Werke GmbH (Cloppenburg, Njemačka) (zastupnik: U. Gedert, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. listopada 2012. (predmet R 2327/2011-4), vezane uz postupak povodom prigovora između Derby Cycle Werke GmbH i S. Golam.

      Izreka

               1.

               Tužba je odbijena.

               2.

               Sofia Golam snosit će troškove postupka.

      (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Predmet T-220/17: Tužba podnesena 12. travnja 2017. – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse protiv EUIPO-a (100 % Pfalz)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/31

         Tužba podnesena 12. travnja 2017. – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse protiv EUIPO-a (100 % Pfalz)
   (Predmet T-220/17)
   (2017/C 178/46)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG (Mutterstadt, Njemačka) (zastupnik: C. Gehweiler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „100 % Pfalz” – prijava za registraciju br. 15 085 475

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. veljače 2017. u predmetu R 1549/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. stavka 1. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-152/12: Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2017. – Deutsche Post protiv Komisije („Državne potpore — Poštanski sektor — Potpore koje su njemačka tijela dodijelila u korist Deutsche Posta — Povećanje cijena poštanskih maraka zajedno sa subvencijama isplaćenim radi pokrivanja troškova mirovina radnika koji imaju status državnih službenika — Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem — Obustava postupka”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/15

         Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2017. – Deutsche Post protiv Komisije
   (Predmet T-152/12) (1)

   ((„Državne potpore - Poštanski sektor - Potpore koje su njemačka tijela dodijelila u korist Deutsche Posta - Povećanje cijena poštanskih maraka zajedno sa subvencijama isplaćenim radi pokrivanja troškova mirovina radnika koji imaju status državnih službenika - Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem - Obustava postupka”))
   (2017/C 178/18)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Post AG (Bonn, Njemačka) (zastupnici: J. Sedemund, T. Lübbig i M. Klasse, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Grespan, T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: UPS Europe NV/SA (Bruxelles, Belgija) i United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Njemačka) (zastupnici: E. Henny i T. Ottervanger, a zatim T. Ottervanger, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja članaka 1. i 4. do 6. Odluke Komisije 2012/636/EU od 25. siječnja 2012. o mjeri C 36/07 (ex NN 25/07) koju je Njemačka provela u korist društva Deutsche Post AG (SL 2012, L 289, str. 1).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom ove tužbe.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova društva Deutsche Post AG.

               3.

               Društva UPS Europe i United Parcel Service Deutschland snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 165, 9. 6. 2012.


title: Predmet C-269/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2014. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Kansaneläkelaitos, Suomen Palvelutaksit ry, Oulun Taksipalvelut Oy

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2014. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Kansaneläkelaitos, Suomen Palvelutaksit ry, Oulun Taksipalvelut Oy
   (Predmet C-269/14)
   2014/C 261/22
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kansaneläkelaitos, Suomen Palvelutaksit ry, Oulun Taksipalvelut Oy

      Druge stranke u postupku: Suomen Taksiliitto ry, Turun Seudun Invataksit ry, Hämeen Taksi Oy, Itä-Suomen Maakunnallinen Taksi Oy, Kainuun Taksivälitys Oy, Keski-Suomen Taksi Oy, Lounais-Suomen Taxidata Oy, Pohjois-Suomen Taksi Oy

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li sudsku praksu Suda o koncesijama za usluge tumačiti na način da ne obuhvaća sveobuhvatno uređenje koje obuhvaća plaćanje povrata putem sustava izravnog povrata za koji je organizacijski odgovorno jedno tijelo, a istodobno i sustav rezervacije prijevoznih sredstava za koji to tijelo nije nadležno?

               2.

               Kakvo značenje treba dati posljedici – koja posredno proizlazi iz tog uređenja – da je cilj sustava rezervacija smanjenje putnih troškova Kansaneläkelaitosa, a koji se plaćaju iz javnih sredstava?


title: Predmet T-56/14: Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2015. – Evyap protiv OHIM-a – Megusta Trading (nuru) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice kojim se prikazuje vijugava linija — Raniji nacionalni i međunarodni verbalni i figurativni žigovi DURU — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/11

         Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2015. – Evyap protiv OHIM-a – Megusta Trading (nuru)
   (Predmet T-56/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice kojim se prikazuje vijugava linija - Raniji nacionalni i međunarodni verbalni i figurativni žigovi DURU - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 221/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş. (Istanbul, Turska) (zastupnik: J. Güell Serra, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Megusta Trading GmbH (Zürich, Švicarska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. studenoga 2013. (predmet R 1861/2012-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş. i Megusta Trading GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet C-635/13: Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul București – Rumunjska) – SC ALKA CO SRL protiv Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, prije Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Broj 1207 — Uljano sjeme — Broj 1209 — Sjeme za sjetvu — Broj 1212 — Sjeme koje se uglavnom rabi za ljudsku prehranu, ako nije navedeno niti uključeno na drugom mjestu — Uvoz sirovih sjemenki bundeve u ljusci podrijetlom iz Kine)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/7

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul București – Rumunjska) – SC ALKA CO SRL protiv Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, prije Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București
   (Predmet C-635/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Broj 1207 - Uljano sjeme - Broj 1209 - Sjeme za sjetvu - Broj 1212 - Sjeme koje se uglavnom rabi za ljudsku prehranu, ako nije navedeno niti uključeno na drugom mjestu - Uvoz sirovih sjemenki bundeve u ljusci podrijetlom iz Kine))
   (2015/C 205/09)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunalul București

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC ALKA CO SRL

      Tuženici: Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, prije Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului BucureștiPredmet

      Izreka

   Na sudu je koji je uputio zahtjev da u svrhu tarifnog razvrstavanja sjemenki bundeve o kojima je riječ u glavnom predmetu odredi služe li one obično za ekstrakciju prehrambenih ili industrijskih ulja ili masnoća, iako nisu predviđene brojevima 1201 do 1206 Kombinirane nomenklature, koja se nalazi u Prilogu I. Uredbi Vijeća br. (EEZ) 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je naknadno izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006. i Uredbom Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007. Ako je tome tako, spomenuto sjeme treba razvrstati pod broj 1207 Kombinirane nomenklature zbog njegovog obilježja uljanog sjemena i to neovisno o tome upotrebljava li se doista za ekstrakciju prehrambenih ili industrijskih ulja ili masnoća u svrhu sjetve ili u svrhu ljudske prehrane. U suprotnom slučaju će spomenuto sjeme potpadati pod broj 1209 Kombinirane nomenklature ako još ima moć klijanja u trenutku kad ga se uvozi, i to neovisno o tome koristi li ga se doista u svrhu sjetve ili u svrhu ljudske prehrane, odnosno pod broj 1212 Kombinirane nomenklature ako više nema moć klijanja.

      (1)  SL C 39, 8.2.2014.


title: Predmet T-713/16: Rješenje Općeg suda od 26. lipnja 2017. – Fair deal for expats i dr. protiv Komisije

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/35

         Rješenje Općeg suda od 26. lipnja 2017. – Fair deal for expats i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-713/16) (1)

   (2017/C 269/47)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 428, 21. 11. 2016.


title: Predmet T-84/15: Tužba podnesena 18. veljače 2015. – Laboratorios Thea protiv OHIM-a – Sebapharma (Sebacur)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/42

         Tužba podnesena 18. veljače 2015. – Laboratorios Thea protiv OHIM-a – Sebapharma (Sebacur)
   (Predmet T-84/15)
   (2015/C 118/54)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Laboratorios Thea, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: D. Mallo Saint-Jalmes, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „Sebacur” – prijava žiga Zajednice br. 1 0 5 54  194

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 18. prosinca 2014. u predmetu R 2403/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se odbacuje tužiteljev zahtjev za poništenje odluke Odjela za prigovore i nalaže tužitelju naknaditi iznos od 550 eura Sebapharma GmbH & Co.;

               —

               naloži stranci koja ne uspije u sporu snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-664/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 25. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija protiv Kasparsa Nīmanisa (Zahtjev za prethodnu odluku — Prijevoz — Vozačka dozvola — Produljenje od strane države članice koja ju je izdala — Zahtjev boravišta na području te države članice — Prijava boravišta)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/9

         Presuda Suda (peto vijeće) od 25. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija protiv Kasparsa Nīmanisa
   (Predmet C-664/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Prijevoz - Vozačka dozvola - Produljenje od strane države članice koja ju je izdala - Zahtjev boravišta na području te države članice - Prijava boravišta))
   (2015/C 279/10)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

      Tuženik: Kaspars Nīmanis

      Izreka

   Članak 12. Direktive 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama treba tumačiti na način da se protivi propisu države članice na temelju kojeg je jedino sredstvo kojim raspolaže osoba koja zahtijeva izdavanje ili produljenje vozačke dozvole u toj državi članici za dokazivanje da ispunjava zahtjev „uobičajenog boravišta”, u smislu tog članka 12., na području navedene države članice, predviđen člankom 7. stavkom 1. točkom (e) i stavkom 3. točkom (b) te direktive, utvrđivanje postojanja prijavljenog prebivališta na području predmetne države članice.

      (1)  SL C 71, 8. 3. 2014.


title: Predmet T-306/12: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Spirlea protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Članak 4. stavak 2. treća alineja — Zahtjevi za pružanje informacija koje je Komisija uputila Njemačkoj u okviru postupka EU Pilot — Uskrata pristupa — Obveza provođenja konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Prevladavajući javni interes — Djelomični pristup — Obveza obrazlaganja”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/38

      Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Spirlea protiv Komisije
      (Predmet T-306/12) (1)

      ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 4. stavak 2. treća alineja - Zahtjevi za pružanje informacija koje je Komisija uputila Njemačkoj u okviru postupka EU Pilot - Uskrata pristupa - Obveza provođenja konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Prevladavajući javni interes - Djelomični pristup - Obveza obrazlaganja”))
      (2014/C 395/46)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Darius Nicolai Spirlea i Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore, Italija) (zastupnici: V. Foerster i T. Pahl, a zatim V. Foerster i E. George, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira, agent, uz asistenciju A. Krämera i R. Van der Houta, a zatim R. Van der Houta, odvjetnikâ)

         Intervenijenti koji podupiru tužitelje: Kraljevina Danska koju su zastupali V. Pasternak Jørgensen i C. Thorning, a zatim C. Thorning i K. Jørgensen, agenti); Republika Finska (zastupnici: S. Hartikainen, agent); i Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, A. Falk, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson, K. Ahlstrand-Oxhamre i H. Karlsson, a zatim C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, L. Swedenborg, C. Hagerman i E. Karlsson, agenti)

         Intervenijenti koji podupiru tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, T. Müller i D. Hadroušek, agenti); i Kraljevina Španjolska (zastupnici: S. Centeno Huerta, a zatim M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Odluke Komisije od 21. lipnja 2012. kojom je tužiteljima uskraćen pristup dvama zahtjevima za pružanje informacija koje je 10. svibnja i 10. listopada 2011. Komisija uputila Saveznoj Republici Njemačkoj u okviru postupka EU Pilot 2070/11/SNCO.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Svaka će stranka snositi svoje troškove.

         (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet C-391/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2016. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – M protiv Ministerstvo vnitra

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2016. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – M protiv Ministerstvo vnitra
   (Predmet C-391/16)
   (2016/C 350/20)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší správní soud

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: M

      Tuženik: Ministerstvo vnitra

      Prethodno pitanje

   Je li članak 14. stavci 4. i 6. Direktive 2011/95/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite nevaljan jer povrjeđuje članak 18. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članak 78. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i opća načela prava Unije u smislu članka 6. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji?

      (1)  SL 2011., L 337, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.)


title: Predmet C-461/14: Tužba podnesena 7. listopada 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/16

         Tužba podnesena 7. listopada 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-461/14)
   (2014/C 462/25)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Wilms i D. Loma-Osorio Lerena, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da je Kraljevina Španjolska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 3. Direktive 85/337/EEZ (1) o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš, kako je izmijenjena direktivama 97/11/EZ (2) i 2003/35 (3), članka 4. stavka 4. Direktive 2009/147/EZ (4) o očuvanju divljih ptica do 29. srpnja 2008., datuma proglašavanja područja posebne zaštite (SPA) za ptice, te članka 6. stavka 2. Direktive 92/43/EZ (5) o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, od navedenog datuma proglašavanja područja posebne zaštite (SPA) za ptice;

               —

               naložiti Kraljevini Španjolskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Činjenice se odnose na projekt nove brze željezničke linije između Seville i Almeríe, na dionicama „Marchena-Osuna I”, „Marchena-Osuna II” i „Variante de Osuna”, te na mogućnost da su nadležna španjolska tijela pogrešno primijenila relevantne odredbe Direktive o procjeni učinka na okoliš, Direktive o divljim pticama i Direktive o staništima. Do takvog se zaključka dolazi imajući ponajprije u vidu moguće posljedice radova i naknadne izvedbe transverzalnog željezničkog pravca u Andaluziji njegovim prolaskom kroz Područje posebne zaštite (SPA) za ptice „Campiñas de Sevilla”, a koje, prema mišljenju Komisije, nisu primjereno razmotrene.

      (1)  Direktiva Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (SL L 175, str. 40.)

      (2)  SL L 73, str. 5.

      (3)  Direktiva 2003/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. o osiguravanju sudjelovanja javnosti u izradi određenih planova i programa koji se odnose na okoliš i o izmjeni direktiva Vijeća 85/337/EEZ i 96/61/EZ s obzirom na sudjelovanje javnosti i pristup pravosuđu (SL L 156, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 26., str. 48.)

      (4)  Direktiva 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (SL L 20, str. 7.)

      (5)  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL L 206, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.)


title: Predmet T-483/14: Tužba podnesena 26. lipnja 2014. – Banco de Albacete protiv Komisije

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/52

         Tužba podnesena 26. lipnja 2014. – Banco de Albacete protiv Komisije
   (Predmet T-483/14)
   2014/C 261/81
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Banco de Albacete, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo i A. Biondi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi osporavanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima u predmetu T-700/13, Bankia protiv Komisije.


title: Predmet T-421/17: Tužba podnesena 6. srpnja 2017. – Leino-Sandberg protiv Parlamenta

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/38

         Tužba podnesena 6. srpnja 2017. – Leino-Sandberg protiv Parlamenta
   (Predmet T-421/17)
   (2017/C 293/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Päivi Leino-Sandberg (Helsinki, Finska) (zastupnici: O. Brouwer i S. Schubert, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Parlamenta od 3. travnja 2017. o odbijanju pristupa tužitelju Odluci Parlamenta od 8. srpnja 2015. donesenu kao odgovor na ponovni zahtjev treće strane na temelju Uredbe br. 1049/2001;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava, očitoj pogrešci u ocijeni i nepostojanju obrazloženja u vezi s primjenom izuzeća koje se odnosi na zaštitu sudskog postupka iz druge alineje članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001.

                           —

                           Tužitelj navodi da je traženi dokument konačni upravni dokument, koji nije zaštićen na temelju povjerljivosti ili bilo kojeg drugog izuzeća na temelju pravila o neotkrivanju. Nadalje, čak i ako bi se u ovom slučaju primjenjivalo takvo izuzeće, tužitelj navodi da je tuženik počinio očitu pogrešku u vezi s njegovim tumačenjem ili s njegovom primjenom jer nije dokazao na koji način bi otkrivanje traženog dokumenta ugrozilo zaštitu sudskog postupka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava, očitoj pogrešci u ocijeni i nepostojanju obrazloženja u vezi s primjenom testa prevladavajućeg javnog interesa kako se traži drugom alinejom članka 4. stavka 2. gore te uredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se ističe podredno, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava, očitoj pogrešci u ocijeni i nepostojanju obrazloženja u vezi s primjenom članka 4. stavka 6. te uredbe.


title: Predmet T-548/14: Tužba podnesena 24. srpnja 2014. – Španjolska protiv Komisije

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/69

         Tužba podnesena 24. srpnja 2014. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-548/14)
   2014/C 315/114
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi Odluku od 15. svibnja 2014. kojom se ustvrđuje da je u određenom slučaju otpust uvoznih carina opravdan u odnosu na određeni iznos, a nije opravdan u odnosu na drugi iznos (spis REM 03/2013), i

               —

               tuženoj instituciji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbu tužitelj navodi tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 220. stavka 2. točke (b), petog podstavka Uredbe Komisije (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.).

                           —

                           U tom pogledu se navodi da se obavijest uvoznicima objavljena 21. svibnja 2010. odnosi isključivo na uvoze pripravaka od tune iz Kolumbije i Salvadora a ne Ekvadora i s tek općom napomenom u smislu da nije moguće isključiti nepravilnosti u drugim državama u vezi s kumulacijom podrijetla. Objavljena obavijest ispunjava uvjete bilo koje obavijesti u odnosu na Kolumbiju i Salvador, ali ne može se proizvoljno proširiti na druge zemlje samim uključivanjem opće napomene o pukoj mogućnosti da postoje nepravilnosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 239. Carinskog zakonika Zajednice

                           —

                           U tom pogledu se navodi da se u predmetnom slučaju čitav postupak dobivanja potvrda o podrijetlu odvija u skladu s pravilima koja su u tu svrhu donijele nadležne vlasti koje pogrešno primjenjuju zakonodavstvo i ne ispunjavaju svoje obveze u području izdavanja potvrda i nadzora ispravnog funkcioniranja sustava. Osim toga, riječ je o nastavljenom postupanju koje stvara legitimna očekivanja gospodarskih subjekata. Stoga su ispunjeni zahtjevi za priznanje posebnog položaja u okviru povlaštenih postupanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 200. stavka 2. točke (b) petog podstavka Carinskog zakonika Zajednice u vezi s pravilom o regionalnoj kumulaciji iz Provedbene uredbe.

                           —

                           U tom pogledu se tvrdi da, budući da se pripadnost istoj regionalnoj skupini izravno povezuje s pravilom o regionalnoj kumulaciji i obavijest uključuje kumulaciju u svojoj općoj napomeni o mogućnosti postojanja nepravilnosti, to nikako ne može utjecati na pravo pozivanja na dobru vjeru u odnosu na radnje u kojima se nije primijenilo pravilo o kumulaciji s državama na koje se obavijest odnosi. U ovom slučaju, ograničenje se ne može primijeniti na one uvoze u kojima nema proizvoda koji potječu iz Kolumbije i Salvadora.


title: Predmet C-77/11: Presuda Suda (veliko vijeće) od 17. rujna 2013. — Vijeće Europske unije protiv Europskog parlamenta (Tužba za poništenje — Konačno usvajanje općeg proračuna Unije za proračunsku godinu 2011. — Akt predsjednika Parlamenta kojim se proglašava konačno usvajanje proračuna — Članak 314. stavak 9. UFEU-a — Utvrđivanje godišnjeg proračuna Unije od strane Parlamenta i Vijeća — Članak 314. prva alineja UFEU-a — Načelo institucionalne ravnoteže — Načelo dodijeljenih ovlasti — Obveza lojalne suradnje — Poštivanje bitnih odredaba postupka)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 17. rujna 2013. — Vijeće Europske unije protiv Europskog parlamenta
   (Predmet C-77/11) (1)

   (Tužba za poništenje - Konačno usvajanje općeg proračuna Unije za proračunsku godinu 2011. - Akt predsjednika Parlamenta kojim se proglašava konačno usvajanje proračuna - Članak 314. stavak 9. UFEU-a - Utvrđivanje godišnjeg proračuna Unije od strane Parlamenta i Vijeća - Članak 314. prva alineja UFEU-a - Načelo institucionalne ravnoteže - Načelo dodijeljenih ovlasti - Obveza lojalne suradnje - Poštivanje bitnih odredaba postupka)
   2013/C 325/02
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Maganza i M. Vitsentzatos, agenti)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: C. Pennera, R. Passos, D. Gauci i R. Crowe, agenti)

      Intervenijent koji podržava tužitelja: Kraljevna Španjolska (zastupnik: N. Díaz Abad, agent)

      Predmet

   Tužba za poništenje — Akt predsjednika Europskog parlamenta od 14. prosinca 2010. kojim se utvrđuje godišnji proračun za proračunsku godinu 2011 — Izbor pravne osnove — Neusklađenost tog atipičnog nezakonodavnog akta s novim proračunskim postupkom ustanovljenim UFEU-om — Nepoštivanje institucionalne ravnoteže — Povreda načela dodijeljenih ovlasti i obveze lojalne suradnje — Povreda bitnih odredaba postupka — Privremeno održavanje učinaka proračuna

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Kraljevina Španjolska snosit će svoje troškove.

      (1)  SL C 120, 16.4.2011.


title: Predmet T-145/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Kanyama protiv Vijeća („Privremena pravna zaštita — Mjere ograničavanja — Demokratska Republika Kongo — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/26

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Kanyama protiv Vijeća
   (Predmet T-145/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Mjere ograničavanja - Demokratska Republika Kongo - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 178/38)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Célestin Kanyama (La Gombe, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: O. Okito i A. Ouannès, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene Uredbe Vijeća (EU) 2016/2230 od 12. prosinca 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2016., L 336I, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-378/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen protiv Tomislawa Trapkowskog. (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Članak 67. — Uredba (EZ) br. 987/2009 — Članak 60. stavak 1. — Priznanje prava na obiteljska davanja u slučaju razvoda — Pojam „uključena osoba” — Zakonodavstvo države članice kojim se predviđa priznanje prava na obiteljske doplatke roditelju s kojim dijete živi u zajedničkom kućanstvu — Boravište tog roditelja u drugoj državi članici — Nepodnošenje zahtjeva za obiteljske doplatke od strane tog roditelja — Eventualno pravo drugog roditelja da podnese zahtjev za priznanje prava na te obiteljske doplatke)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/8

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen protiv Tomislawa Trapkowskog.
   (Predmet C-378/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 67. - Uredba (EZ) br. 987/2009 - Članak 60. stavak 1. - Priznanje prava na obiteljska davanja u slučaju razvoda - Pojam „uključena osoba” - Zakonodavstvo države članice kojim se predviđa priznanje prava na obiteljske doplatke roditelju s kojim dijete živi u zajedničkom kućanstvu - Boravište tog roditelja u drugoj državi članici - Nepodnošenje zahtjeva za obiteljske doplatke od strane tog roditelja - Eventualno pravo drugog roditelja da podnese zahtjev za priznanje prava na te obiteljske doplatke))
   (2015/C 414/11)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

      Tuženik: Tomislaw Trapkowski

      Izreka

               1.

               Članak 60. stavak 1. drugu rečenicu Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti treba tumačiti na način da fikcija koja je predviđena tom odredbom može dovesti do toga da se prizna pravo na obiteljska davanja osobi koja nema boravište na području države članice koja je nadležna za njihovu isplatu kada su ispunjene sve druge pretpostavke za priznanje prava na navedena davanja predviđene nacionalnim pravom, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi.

               2.

               Članak 60. stavak 1. treću rečenicu Uredbe br. 987/2009 treba tumačiti na način da ne zahtijeva da se roditelju djeteta u odnosu na koje je priznato pravo na obiteljska davanja, koji boravi u državi članici koja je dužna isplaćivati navedena davanja, mora priznati pravo na navedena davanja zbog toga što drugi roditelj koji boravi u drugoj državi članici nije podnio zahtjev za obiteljska davanja.

      (1)  SL C 395, 10. 11. 2014.


title: Predmet C-264/16 P: Žalba koju su 12. svibnja 2016. podnijeli Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 29. veljače 2016. u predmetu T-267/12, Deutsche Bahn AG i drugi protiv Europske komisije

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/25

         Žalba koju su 12. svibnja 2016. podnijeli Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 29. veljače 2016. u predmetu T-267/12, Deutsche Bahn AG i drugi protiv Europske komisije
   (Predmet C-264/16 P)
   (2016/C 243/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd (zastupnik: F. Montag, Rechtsanwalt, F. Hoseinian, odvjetnik, M. Eisenbarth, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 29. veljače 2016. u predmetu T-267/12 Deutsche Bahn AG i dr./Europska komisija;

               —

               poništi članak 1. stavak 2. točku (g), članak 1. stavak 3. točku (a), članak 1. stavak 3. točku (b) i članak 1. stavak 4. točku (h) Komisijine odluke od 28. ožujka 2012. u predmetu COMP/39462 – Provoz (u daljnjem tekstu: Odluka) ili podredno vrati predmet Općem sudu na odlučivanje;

               —

               poništi, ili podredno, umanji novčane kazne iz članka 2. stavka 2. točke (g), članka 2. stavka 3. točke (a), članka 2. stavka 3. točke (b) i članka 2. stavka 4. točke (h) Odluke ili podredno vrati predmet Općem sudu na odlučivanje; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji ističu pet žalbenih razloga:

               1.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da se Komisija ispravno pouzdala u zahtjev za imunitet Deutsche Posta, da nije prekršeno načelo zabrane dvostrukog zastupanja i da Komisija nije trebala istraživati moguću povredu navedenog načela.

               2.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava tumačenjem članka 1. Uredbe 141/62 (1) kao neprimjenjivog na ponašanja koja se odnose na „Advance Manifest System”.

               3.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da Komisija nije prekršila članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, načelo dobre uprave i obvezu obrazlaganja na temelju članka 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU-a) odlučivši da društvo The Brink’s Company nije solidarno odgovorno s društvom Schenker China Ltd. (kao slijednikom društva BAX Global (China) Co. Ltd.) za ponašanja koja se odnose na „Chinese Currency Adjustment Factor”.

               4.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava kad je, iskrivivši sadržaj Odluke, prekoračivši ovlasti koje su mu dodijeljene člankom 264. UFEU-a i propustivši provesti ponderiranje prilikom primjene načela proporcionalnosti, zaključio da Komisija prilikom izračuna novčane kazne nije prekršila članak 23. Uredbe 1/2003 (2) kao ni načela proporcionalnosti te primjerenosti kazne.

               5.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava potvrdivši stope umanjenja koje je Komisija primjenjivala na temelju Obavijesti o suradnji iz 2006 (3). Opći je sud iskrivio sadržaj Odluke i prekršio žaliteljeva prava na pošteno suđenje.

      (1)  EEZ: UredbaVijeća br. 141 o izuzimanju prijevoza iz područja primjene Uredbe Vijeća br. 17

      SL 124, str. 2751.

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)

      (3)  Obavijest Komisije o oslobađanju od kazni i smanjenju kazni u slučajevima kartela (SL 2006., C 298, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 62.)


title: Predmet T-643/16: Tužba podnesena 11. rujna 2016. – Gamaa Islamya Egypte protiv Vijeća

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/50

         Tužba podnesena 11. rujna 2016. – Gamaa Islamya Egypte protiv Vijeća
   (Predmet T-643/16)
   (2016/C 419/66)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Gamaa Islamya Egypte (Egipt) (zastupnik: L. Glock, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2016/1136 od 12. srpnja 2016. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2015/2430 (SL L 188od 13. srpnja 2016., str. 21. ) u dijelu u kojem se odnosi na Gamaa Islamya Égypte;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2016/1127 od 12. srpnja 2016. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2015/2425 (SL L 188od 13. srpnja 2016., str. 1. ) u dijelu u kojem se odnosi na Gamaa Islamya Égypte;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 1. stavka 5. Zajedničkog stajališta Vijeća od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma (2001/931/ZVSP; SL 2001., L 344, str. 93., u daljnjem tekstu: Zajedničko stajalište 2001/931).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 1. stavka 4. Zajedničkog stajališta 2001/931.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na pogreškama Vijeća koje je navodno počinilo u odnosu na postojanje činjenica koje se tužitelju stavljaju na teret.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na pogrešci u ocjeni Vijeća u odnosu na svojstvo „terorističke skupine” tužitelja.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 1. stavka 6. Zajedničkog stajališta 2001/931.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na povredi pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu.

               8.

               Osmi tužbeni razlog temelji se na činjenici da navodi iz obrazloženja nisu potkrijepljeni.


title: Predmet C-119/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2017. uputio Tribunalul Sibiu (Rumunjska) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean protiv OTP BAAK NYRT posredstvom OTPBANK SA posredstvom Sucursala Sibiu, OTP BAAK NYRT posredstvom OTPBANK SA

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2017. uputio Tribunalul Sibiu (Rumunjska) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean protiv OTP BAAK NYRT posredstvom OTPBANK SA posredstvom Sucursala Sibiu, OTP BAAK NYRT posredstvom OTPBANK SA
   (Predmet C-119/17)
   (2017/C 178/08)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunalul Sibiu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean

      Tuženici: OTP BAAK NYRT posredstvom OTPBANK SA posredstvom Sucursala Sibiu, OTP BAAK NYRT posredstvom OTPBANK SA

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se članak 4. stavak 1. Direktive Vijeća 93/[1]3/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1), u vezi s načelom „in dubio pro consumer”, koje proizlazi iz članka 5. stavka 1. druge rečenice te direktive, i sa sudskom praksom Unije, tumačiti na način da se odredbe iz ugovora o bankarskom kreditu:

                           —

                           kojima se korisniku kredita odobrava iznos novca izražen u (stranoj) valuti i kojima ga se obvezuje da vrati taj iznos u istoj (stranoj) valuti, ali iz okolnosti oko sklapanja i izvršenja ugovora proizlazi da je zajam zapravo stavljen na raspolaganje u potpuno drugoj valuti, te da je obračunska valuta korištena samo prividno i radi obračuna;

                           —

                           kojima se čitav rizik aprecijacije vanjske i/ili unutarnje vrijednosti prividno korištene (strane) obračunske valute prenosi na korisnika kredita (potrošača), iako je kredit primio u drugoj, stvarno upotrijebljenoj valuti plaćanja;

                           —

                           kojima se na transparentan način ne objašnjava konkretno funkcioniranje tečajnog mehanizma prividno korištene obračunske valute, kako bi potrošač na temelju jasnih i razumljivih kriterija mogao procijeniti ekonomske posljedice koje proizlaze iz potpisivanja ugovora;

                           —

                           kojima se potrošaču određuje novčana obveza plaćanja iznosa obroka kredita koji proizlaze iz razlike između obroka obračunatih u obračunskoj valuti prividno stavljenoj na raspolaganje korisniku kredita i obroka obračunatih u stvarno upotrijebljenoj valuti plaćanja;

                     mogu smatrati nepoštenima?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, koji su kriteriji koje nacionalni sud treba primijeniti radi ocjene takve eventualne nepoštenosti, s obzirom na činjenice opisane u prvom pitanju?

               3.

               Može li se za odredbe opisane u prvom pitanju smatrati da nisu obuhvaćene glavnim predmetom ugovora o kreditu?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-534/12 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 5. prosinca 2013. — Luigi Marcuccio protiv Europske komisije (Žalba — Prijedlog za ponavljanje postupka — Rješenje Općeg suda Europske unije kojim se prijedlog proglašava nedopuštenim — Raspoređivanje — Ponovno raspoređivanje izaslanstva u Luandi (Angola) u Brisel (Belgija) — Odluka o pakiranju i selidbi osobnih predmeta tužitelja u njegovoj odsutnosti — Posljedice kasnije odluke Općeg suda)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/22

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 5. prosinca 2013. — Luigi Marcuccio protiv Europske komisije
   (Predmet C-534/12 P) (1)

   (Žalba - Prijedlog za ponavljanje postupka - Rješenje Općeg suda Europske unije kojim se prijedlog proglašava nedopuštenim - Raspoređivanje - Ponovno raspoređivanje izaslanstva u Luandi (Angola) u Brisel (Belgija) - Odluka o pakiranju i selidbi osobnih predmeta tužitelja u njegovoj odsutnosti - Posljedice kasnije odluke Općeg suda)
   2014/C 52/38
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (zastupnik: G. Cipressa, avvocato)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 11. rujna 2012., Marcuccio protiv Komisije (T-241/03 REV), kojom je Opći sud odbio zahtjev za ponavljanje postupka u kojem je doneseno rješenje Općeg suda od 17. svibnja 2006., Marcuccio protiv Komisije (T-241/03) — Povreda članka 64. stavka 4. prvog podstavka i članka 127. stavka 2. Poslovnika Općeg suda — Povreda članka 44. stavaka 1. i 2. Statuta Suda — Povreda članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Luigiu Marcucciu snošenje troškova.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet T-130/16: Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2016. – Coesia protiv EUIPO-a (Prikaz dviju crvenih nagnutih krivulja) („Žig Europske unije — Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije koji se sastoji od dviju crvenih zakrivljenih linija — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza ocjene razlikovnog karaktera žiga s obzirom na percepciju koju relevantna javnost ima o njemu”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/30

         Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2016. – Coesia protiv EUIPO-a (Prikaz dviju crvenih nagnutih krivulja)
   (Predmet T-130/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije koji se sastoji od dviju crvenih zakrivljenih linija - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza ocjene razlikovnog karaktera žiga s obzirom na percepciju koju relevantna javnost ima o njemu”))
   (2017/C 078/41)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Coesia SpA (Bologna, Italija) (zastupnik: S. Rizzo, agent)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. siječnja 2016. (predmet R 1933/2015-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji se sastoji od dviju crvenih nagnutih krivulja.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 26. siječnja 2016. (predmet R 1933/2015-2).

               2.

               Nalaže se EUIPO-u snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet T-437/14: Presuda Općeg suda od 28. rujna 2016. – Ujedinjena Kraljevina protiv Komisije („EFSJP, Komponenta za jamstva — EFJP i EPFRR — Izdatci isključeni iz financiranja — Integrirani administrativni i kontrolni sustav — Smanjenja i ukidanja u slučaju nepridržavanja pravila o višestrukoj sukladnosti — Paušalni financijski ispravak koji je Komisija naložila sukladno internim smjernicama usvojenim u tom području — Teret dokazivanja — Tumačenje Priloga II. Uredbi (EZ) br. 73/2009”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/12

         Presuda Općeg suda od 28. rujna 2016. – Ujedinjena Kraljevina protiv Komisije
   (Predmet T-437/14) (1)

   ((„EFSJP, Komponenta za jamstva - EFJP i EPFRR - Izdatci isključeni iz financiranja - Integrirani administrativni i kontrolni sustav - Smanjenja i ukidanja u slučaju nepridržavanja pravila o višestrukoj sukladnosti - Paušalni financijski ispravak koji je Komisija naložila sukladno internim smjernicama usvojenim u tom području - Teret dokazivanja - Tumačenje Priloga II. Uredbi (EZ) br. 73/2009”))
   (2016/C 410/14)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: M. Holt i J. Kraehling, agenti, uz asistenciju V. Wakefielda, barristera)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Skelly i D. Triantafyllou, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i B. Koopman, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja devet stavki priloga Provedbenoj odluci Komisije 2014/191/EU оd 4. travnja 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2014., L 104, str. 43.) u pogledu unosa u prilogu Odluci koji se odnosi na financijske ispravke primijenjene na izdatke Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske u Škotskoj tijekom financijskih godina 2008., 2009. i 2010. u iznosu od 5 606 459,48 eura zbog njihove neusklađenosti s pravilima Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove kao i one Europske komisije.

               3.

               Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet C-337/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Elvira Mandl, Helmut Mandl protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/42

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Elvira Mandl, Helmut Mandl protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-337/14)
   2014/C 315/68
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Elvira Mandl, Helmut Mandl

      Tuženik: Condor Flugdienst GmbH

      Prethodno pitanje

   Treba li zračni prijevoznik iznijeti i dokazati da je poduzeo sve razumne mjere kako bi izbjegao predvidive posljedice izvanrednih okolnosti u obliku otkazivanja leta ili značajnog kašnjenja ili da nije imao mogućnost poduzeti takve razumne mjere kako bi mogao koristiti mogućnost oslobođenja od odgovornosti iz članka 5. stavka 3. Uredbe (1)?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, SL L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.).


title: Predmet T-702/15: Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – BikeWorld protiv Komisije

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/30

         Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – BikeWorld protiv Komisije
   (Predmet T-702/15)
   (2016/C 068/39)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: BikeWorld GmbH (St. Ingbert, Njemačka) (zastupnik: J. Jovy, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 1. listopada 2014., u dijelu u kojem se odnosi na njega;

               —

               odredi privremenu suspenziju primjene navedene odluke u odnosu na tužitelja, do donošenja konačne odluke o tužbi (članak 278. UFEU-a).

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetnom tužbom tužitelj zahtijeva djelomično poništenje Odluke Komisije C (2014) 3634 final od 1. listopada 2014. o državnoj potpori u korist Nürburgringa (SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN))
   Tužitelj u bitnome ističe sljedeće navode u prilog tužbi:

               1.

               Tužitelj više nije istovjetan sa sudionikom postupka donošenja odluke. Zbog toga nije pasivno legitimiran.

               2.

               Tužitelj nije sudjelovao u postupku koji je doveo do sporne odluke. Zbog toga mu je povrijeđeno pravo na saslušanje.

               3.

               Sadašnji članovi društva – tužitelja nemaju ni najmanje veze s osobama koje su bile članovi društva/imatelji u vrijeme kada su odobreni zajmovi.

               4.

               Svrha traženja povrata, to jest „sprečavanje toga da pojedinac ostvari konkurentske prednosti” ne može se ostvariti navedenom odlukom jer tužitelj ni s kim nije u odnosu tržišnog natjecanja i to nije slučaj još od vremena kada je odobren posljednji zajam.

               5.

               Tužitelj je izjavio da je spreman provesti postupak likvidacije i prestanka društva ako to bude potrebno kako bi izbjegao prijeteći stečaj, koji neće moći izbjeći ako išta bude morao platiti na ime povrata potpora.


title: Predmet C-261/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2014. uputio Curtea de Apel Bacău (Rumunjska) – Județul Bacău protiv Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2014. uputio Curtea de Apel Bacău (Rumunjska) – Județul Bacău protiv Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Predmet C-261/14)
   2014/C 292/20
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Bacău

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Județul Bacău

      Tuženik: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 98. stavak 2. drugu rečenicu Uredbe (EZ) br. 1083/2006 (1) tumačiti na način da financijski ispravci država članica, u slučaju kad se oni primjenjuju na troškove koji se sufinanciraju iz strukturnih fondova zbog nepoštivanja odredbi u području javnih nabava, predstavljaju upravne mjere u smislu članka 4. Uredbe (EZ) br. 2988/1995 (2) ili da predstavljaju upravne kazne u smislu članka 5. točke (c) navedene uredbe?

               2.

               U slučaju da odgovor na prvo pitanje glasi da su financijski ispravci upravne kazne, treba utvrditi je li primjenjivo načelo retroaktivne primjene manje stroge kazne iz članka 2. stavka 2. druge rečenice Uredbe (EZ) br. 2988/1995.

               3.

               U slučaju da odgovor na prvo pitanje glasi da su financijski ispravci upravne kazne, protivi li se, u situaciji u kojoj se financijski ispravci primjenjuju na troškove koji se sufinanciraju iz strukturnih fondova zbog nepoštivanja odredbi u području javnih nabava, članak 2. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 2988/1995 u vezi s člankom 98. stavkom 2. drugom rečenicom Uredbe (EZ) br. 1083/2006 tome da država članica primijeni financijske ispravke uređene unutarnjim pravnim aktom koji je stupio na snagu nakon što je utvrđeno da je došlo do navodne povrede pravila o javnim nabavama?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999 (SL L 210, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str 120.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str 5.)


title: Predmet C-220/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 27. listopada 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke (Povreda obveze države članice — Slobodno kretanje robe — Direktiva 2007/23/EZ — Stavljanje pirotehničkih sredstava na tržište — Članak 6. — Slobodno kretanje pirotehničkih sredstava usklađenih sa zahtjevima direktive — Nacionalni propis koji stavljanje na tržište pirotehničkih sredstava uvjetuje dodatnim zahtjevima — Obveza prethodne prijave nacionalnom tijelu koje je ovlašteno pregledati i izmijeniti upute za uporabu pirotehničkih sredstava)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/16

         Presuda Suda (treće vijeće) od 27. listopada 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-220/15) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Slobodno kretanje robe - Direktiva 2007/23/EZ - Stavljanje pirotehničkih sredstava na tržište - Članak 6. - Slobodno kretanje pirotehničkih sredstava usklađenih sa zahtjevima direktive - Nacionalni propis koji stavljanje na tržište pirotehničkih sredstava uvjetuje dodatnim zahtjevima - Obveza prethodne prijave nacionalnom tijelu koje je ovlašteno pregledati i izmijeniti upute za uporabu pirotehničkih sredstava))
   (2017/C 006/19)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Kukovec i C. Becker, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, J. Möller i K. Petersen, agenti)

      Izreka

               1.

               Savezna Republika Njemačka je, time što je, prekoračujući zahtjeve Direktive 2007/23/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. svibnja 2007. o stavljanju na tržište pirotehničkih sredstava i unatoč prethodnoj ocjeni sukladnosti pirotehničkih sredstava, propisala, s jedne strane, da u odnosu na njih treba primijeniti postupak iz članka 6. stavka 4. Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (Prva uredba o Zakonu o eksplozivima,), kako je izmijenjena Zakonom od 25. srpnja 2013., prije njihova stavljanja na tržište i, s druge strane, da Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Savezni institut za istraživanje i ispitivanje materijala, Njemačka) na temelju te odredbe ima ovlast pregledati i, po potrebi, izmijeniti njihove upute za uporabu, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 6. stavka 1. te direktive.

               2.

               Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 228, 13. 7. 2015.


title: Predmet T-260/17: Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2017. – Bank of New York Mellon protiv EUIPO-a – Nixen Partners (NEXEN PULSE)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/41

         Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2017. – Bank of New York Mellon protiv EUIPO-a – Nixen Partners (NEXEN PULSE)
   (Predmet T-260/17) (1)

   (2017/C 309/56)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 221, 10. 7. 2017.