title: Predmet T-713/21: Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/47

      Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA
      (Predmet T-713/21)
      (2022/C 73/60)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung (Elsbethen, Austrija) (zastupnik: A. Steindl, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za lijekove

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi EMA-inu odluku od 21. rujna 2021. (EMA/468888/2021) kojom je odbijen prigovor tužitelja od 13. kolovoza 2021. protiv EMA-ine odluke od 28. srpnja 2021. (EMA/421922/2021);

                  —

                  odobri pristup Studiji „c4591001-interim-ado-report-body”, na temelju koje je doneseno izvješće o procjeni EMA/CHMP/282047/2021 Rev. 1 od 22. srpnja 2021. odnosno provedbena odluka Komisije C(2021)4034(final) od 31. svibnja 2021.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe slijedeće tužbene razloge.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: ništavost zbog pogreške koja se tiče prava u pogledu kvalifikacije anonimiziranih skupova podataka studije C4591001, koji se odnose na američke sudionike, kao osobnih podataka u skladu s Uredbom 2018/1725 (1).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: ništavost zbog pogreške koja se tiče prava koju je počinila EMA jer, prema njezinom mišljenju, studija C4591001 još nije zaključena u pogledu izmjene pedijatrijske indikacije te je u skladu s „EMA Policy(0070) on Clinical Data Publication” (EMA/144064/2019).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: ništavost zbog pogreške koja se tiče prava, zbog ocjene da je članak 4. stavak 2. prva alineja Uredbe br. 1049/2001 (2) („komercijalnih interesa fizičke ili pravne osobe, uključujući intelektualno vlasništvo”) primjenjiv.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: Ništavost zbog pogreške koja se tiče prava, zbog ocjene da ne postoji prevladavajući javni interes u smislu članka 4. stavka 2. posljednje rečenice Uredbe 1049/2001.

         (1)  Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018., L 295, str. 39.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).


title: Predmet T-733/21: Tužba podnesena 16. studenoga 2021. – Greenspider/Eismea

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/48

      Tužba podnesena 16. studenoga 2021. – Greenspider/Eismea
      (Predmet T-733/21)
      (2022/C 73/61)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Greenspider GmbH (Germering, Njemačka) (zastupnici: G. Vignolo i V. Palmisano, odvjetnici)

         Tuženik: Izvršna agencija Europskog vijeća za inovacije i MSP-ove

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom u skladu s člankom 272. UFEU-a;

                  —

                  utvrdi i proglasi da je društvo Greenspider pravilno ispunilo ugovorne obveze koje ima na temelju GA-a (Grant Agreement);

                  —

                  utvrdi i proglasi da, na temelju članka 1162. belgijskog Građanskog zakonika, u slučaju sumnje tumačenje ugovora koje je dalo društvo Greenspider ima prednost nad EISMEA-inim tumačenjem;

                  —

                  utvrdi nepostojanje pretpostavki za izdavanje Debit notea koji je EISMEA uputila društvu Greenspider i, slijedom toga, da ne postoji dugovanje koje se njime potražuje;

                  —

                  utvrdi i proglasi neispunjenje ugovora od strane EISMEA te da joj posljedično naloži plaćanje iznosa od 111 475,00 eura u korist društva Greenspider;

                  —

                  naloži EISMEA-i snošenje sudskih troškova društva Greenspider u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na neispunjenju ugovora od strane EISMEA-e.

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da se ovaj tužbeni razlog temelji na neosnovanosti razloga na koje se Agencija poziva na temelju odbijanja plaćanja preostalog iznosa prihvatljivih troškova Projekta i priznavanja jediničnih troškova.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava koje se primjenjuje na ugovor.

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da se ovaj tužbeni razlog temelji na povredi članka 126. Uredbe br. 966/2012 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012.; na povredi načela autonomije volje; na povredi i neprimjeni članka 1163. belgijskog Građanskog zakonika i članaka 3. i 5. Direktive Vijeća 93/13/EEZ (2) od 5. travnja 1993.; na povredi načela dobre vjere prilikom izvršavanja ugovora i zlouporabi prava; na povredi načela dobre uprave; na povredi načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja; na povredi načela proporcionalnosti.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.)

         (2)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim [odredbama] u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-739/21: Tužba podnesena 19. studenoga 2021. – Eurecna/Komisija

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/49

      Tužba podnesena 19. studenoga 2021. – Eurecna/Komisija
      (Predmet T-739/21)
      (2022/C 73/62)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Eurecna SpA (Venecija, Italija) (zastupnik: R. Sciaudone, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijane odluke o prijeboju tražbina sadržane u Komisijinim dopisima od 10. rujna 2021., 16. rujna 2021. i 30. rujna 2021. kojima je Komisija naložila povrat gotovo cijelog iznosa isplaćenog u okviru projekta financiranog od strane Europske unije i za koji je naložen povrat nakon nepravilnosti koje su navodno počinjene u fazi financijskog izvještavanja; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju pravnog temelja u odnosu na odluku od 10. rujna 2021.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane u odnosu na odluku od 10. rujna 2021.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju sporne tražbine.

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu ističe povredu načela dobre uprave i dužne pažnje u upravnom postupku u odnosu na računovodstvenu provjeru koju je provelo društvo Ernst & Young (EY); povredu prava obrane u odnosu na računovodstvenu provjeru koju je provelo društvo EY; povredu načela dobre uprave zbog nepoštovanja dužnosti nepristranog postupanja u upravnom postupku; i pogrešno tumačenje ugovora u izvještaju je društva EY.


title: Predmet T-763/21: Tužba podnesena 7. prosinca 2021. – SE/Komisija

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/50

      Tužba podnesena 7. prosinca 2021. – SE/Komisija
      (Predmet T-763/21)
      (2022/C 73/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: SE (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 23. travnja 2021. o odbijanju tužiteljeve kandidature za Junior Professional Pilot program (u daljnjem tekstu: JPP program);

                  —

                  po potrebi, poništi odluku od 27. kolovoza o 2021. o odbijanju tužiteljeve žalbe od 27. travnja 2021;

                  —

                  naloži naknadu pretrpljene imovinske štete koja je posljedica gubitka mogućnosti da njegov ugovor bude preoblikovan u ugovor člana privremenog osoblja AD 5 počevši od 1. listopada 2021., kako je procijenjena u tužbi;

                  —

                  naloži naknadu pretrpljene imovinske štete koja je posljedica gubitka mogućnosti da postane stalni dužnosnik na temelju sudjelovanja u internim natječajima ograničenima na članove privremenog osoblja AD razine, kako je procijenjena u tužbi;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na diskriminaciji na osnovi dobi, protivno članku 21. stavku 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članku 1.d. Pravilnika o osoblju i članku 10. stavku 1. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti i/ili nenadležnost.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je poziv za iskazivanje interesa nezakonit.


title: Predmet T-765/21: Tužba podnesena 7. prosinca 2021. – Imdea Materiales/Komisija

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/50

      Tužba podnesena 7. prosinca 2021. – Imdea Materiales/Komisija
      (Predmet T-765/21)
      (2022/C 73/64)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Fundación Imdea Materiales (Madrid, Španjolska) (zastupnici: P. Suárez Fernández, J. Salinas Casado i Z. Marcos Vaquero, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da Europska komisija nije poštovala članak II.22.5 Općih uvjeta ugovora naslovljen „FP7 Grant Agreement – Annex II General Conditions”, te da se stoga postupak vrati u fazu iznošenja argumenata pred Europskom komisijom;

                  —

                  utvrdi da IMDEA (Fundación Imdea Materiales) nije povrijedila ugovorne uvjete te da stoga naložene mjere za naplatu i naknadu štete nemaju nikakav učinak;

                  —

                  podredno, primjenom načela proporcionalnosti ponovno izračuna iznos koji Europska komisija treba naplatiti.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija povrijedila članak II.22.5 Općih uvjeta s obzirom na to da je IMDEA-i odbila pristup dokumentima i informacijama, tako da ih nije mogla uzeti u obzir u trenutku iznošenja argumenata.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na istinitosti troškova koje je IMDEA prijavila Europskoj komisiji u pogledu istraživača koji su bili dio Projekta Compose3, u vezi s člancima II.14 i II.15 Općih uvjeta.

                              —

                              U tom pogledu podneseni su brojni dokazi čija zajednička ocjena dovodi do zaključka da su troškovi bili stvarni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka II.22.6 Općih uvjeta koja proizlazi iz povrede načela proporcionalnosti, s obzirom na to da Europska komisija nije provela nikakvo ponderiranje naloženih sankcija.


title: Predmet T-771/21: Tužba podnesena 11. prosinca 2021. – Bategu Gummitechnologie/Komisija

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/51

      Tužba podnesena 11. prosinca 2021. – Bategu Gummitechnologie/Komisija
      (Predmet T-771/21)
      (2022/C 73/65)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Bategu Gummitechnologie GmbH (Beč, Austrija) (zastupnik: G. Maderbacher, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom;

                  —

                  naloži Uniji, koju zastupa Komisija, plaćanje 70 695 720,35 eura;

                  —

                  naložiti Uniji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj u skladu s člankom 268. UFEU-a zahtijeva naknadu štete koju je pretrpio uslijed teških povreda koje je Komisija počinila u obavljanju svojih dužnosti. Suprotno svojim obvezama, Komisija nije utvrdila i nije otklonila povrede članaka 101. i 102. UFEU-a koje su počinili određeni proizvođači željezničkih vozila. Komisija je stvorila legitimna očekivanja i potaknula tužitelja na ulaganja.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na Komisijinoj zlouporabi ovlasti i očitoj pogrešci u ocjeni
                  Komisija je propustila pažljivo ispitati sve činjenične i pravne elemente službene pritužbe koju je tužitelj podnio u skladu s člankom 7. Uredbe br. 1/2003 (1).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na teškoj povredi načela zaštite legitimnih interesa i pravne sigurnosti koju je počinila Komisija
                  Komisija je dala jasna, bezuvjetna i dosljedna jamstva da materijali koji se koriste u željezničkim vozilima moraju ispunjavati zahtjeve koje je ona sama postavila. S obzirom na ta jamstva, tužitelj je izvršio velika ulaganja osobito u razvoj tehnologije koja ispunjava te zahtjeve, a koja bi postala bezvrijedna zbog Komisijina nepostupanja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na teškoj povredi od strane Komisije tužiteljevog temeljnog prava na vlasništvo iz članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2)

                  U skladu sa sudskom praksom Europskog suda za ljudska prava o članku 1. Dodatnog protokola br. 1. uz Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava koji se u skladu s člankom 52. Povelje treba uzeti u obzir pri njezinu tumačenju, Komisija je dužna poduzeti pozitivne mjere radi zaštite tužiteljeva intelektualnog vlasništva. Komisija nije poduzela takve mjere.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava tužitelja na dobru upravu u skladu s člankom 41. Povelje
                  Komisiji je trebalo oko četiri godine nakon što je tužitelj podnio službenu protumonopolsku pritužbu da obavijesti tužitelja da nema namjeru okončati navodnu povredu na temelju te pritužbe i da do danas nije donijela konačnu odluku o pritužbi. Međutim, u dijelovima spisa koje je objavila Komisija ne postoji ništa što bi opravdalo duljinu postupka. Komisija je stoga povrijedila članak 41. Povelje.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)

         (2)  Povelja Europske unije o temeljnim pravima (SL 2012., C 326, str. 391.)


title: Predmet T-772/21: Tužba podnesena 13. prosinca 2021. – Brobet/EUIPO – Efbet Partners (efbet)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/52

      Tužba podnesena 13. prosinca 2021. – Brobet/EUIPO – Efbet Partners (efbet)
      (Predmet T-772/21)
      (2022/C 73/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Brobet ltd. (Ta'Xbiex, Malta) (zastupnik: F. Bojinova, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Efbet Partners OOD (Sofija, Bugarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije efbet – žig Europske unije br. 10 818 748

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. rujna 2021. u predmetu R 624/2021-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku, odnosno dio njezina poglavlja 3. u kojem je žalba društva Brobet Limited odbijena u odnosu na opoziv prava iste stranke u EUTM-u br. 010818748 za sljedeće proizvode i usluge: Snimljeni računalni programi, koji se mogu prenijeti na drugog nositelja; Oprema za elektroničke igre; i usluge iz razreda 9. i Zabavne usluge (osim kockarskih igara); Informativne usluge na području zabave (osim kockarskih igara); Igre (osim kockarskih igara) iz razreda 41;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova koje je tužitelj imao u vezi s ovom tužbom za poništenje.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 95. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  podredno, povreda članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, kako ga tumači sudska praksa Suda Europske unije;

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-779/21: Tužba podnesena 15. prosinca 2021. – Financiere Batteur/EUIPO – Leno Beauty (by L.e.n.o beauty)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/53

      Tužba podnesena 15. prosinca 2021. – Financiere Batteur/EUIPO – Leno Beauty (by L.e.n.o beauty)
      (Predmet T-779/21)
      (2022/C 73/67)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Financiere Batteur (Hérouville-Saint-Clair, Francuska) (zastupnici: P. Greffe i F. Donaud, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Leno Beauty Sas (Ventimiglia, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije by L.e.n.o beauty – prijava za registraciju br. 18 083 647

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. listopada 2021. u predmetu R 514/2021-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-781/21: Tužba podnesena 18. prosinca 2021. – EAA/Komisija

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/54

      Tužba podnesena 18. prosinca 2021. – EAA/Komisija
      (Predmet T-781/21)
      (2022/C 73/68)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: European Aluminium Association (EAA) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: B. O’Connor i M. Hommé, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članak 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2021/1784, kojim Komisija ne nalaže naplatu privremenih pristojbi;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova koji su tužitelju nastali zbog ove tužbe.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe za poništenje članka 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2021/1784 (1), tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se navodi da je Komisija povrijedila Uredbu 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća (2), a osobito njezin članak 10. stavak 2., cilj i svrhu Uredbe 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća i utvrđenu praksu Komisije kojom se nalaže naplata privremenih pristojbi.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da Komisija nije poštovala obvezu obrazlaganja koju ima na temelju članka 296. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se navodi da Komisija nije poštovala načela zakonitog postupanja i dobre uprave.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2021/1784 оd 8. listopada 2021. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz plosnatih valjanih proizvoda od aluminija podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL 2021., L 359, str. 6.)

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: Predmet C-828/21 P: Žalba koju je 22. prosinca 2021. podnio European Union Copper Task Force protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-153/19, European Union Copper Task Force/Komisija

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/31

      Žalba koju je 22. prosinca 2021. podnio European Union Copper Task Force protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-153/19, European Union Copper Task Force/Komisija
      (Predmet C-828/21 P)
      (2022/C 73/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: European Union Copper Task Force (zastupnici: I. Moreno-Tapia Rivas i C. Vila Gisbert, abogadas)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Europski parlament, Vijeće Europske unije

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  donese presudu o meritumu tužbe za poništenje ili, podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova žalbenog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj žalbi žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge.
      Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava u odnosu na doseg sudskog nadzora te je povrijedio žaliteljevo pravo na učinkovitu sudsku zaštitu.
      Opći sud je povrijedio načelo zabrane arbitrarnosti time što nije zahtijevao usklađen pristup u području primjene kriterija PBT (postojanost, bioakumulativnost i toksičnost).
      Opći sud je povrijedio načelo predostrožnosti i načelo proporcionalnosti.
      Opći sud je povrijedio pravila postupka time što je odbio žaliteljev zahtjev da se imenuje stručnjak.


title: Predmet T-627/16 RENV: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Češka Republika/Komisija („EFJP i EPFRR – Izdaci isključeni iz financiranja – Izdaci nastali Češkoj Republici – Proizvodno nevezane izravne potpore – Tradicionalne kontrole na terenu i kontrole na terenu daljinskim istraživanjem – Odstupanja u rezultatima kontrola – Vinogradarski i vinarski sektor – Kontrole uzorkovanjem na mjestu ulaganja”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/32

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Češka Republika/Komisija
      (Predmet T-627/16 RENV) (1)

      („EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Izdaci nastali Češkoj Republici - Proizvodno nevezane izravne potpore - Tradicionalne kontrole na terenu i kontrole na terenu daljinskim istraživanjem - Odstupanja u rezultatima kontrola - Vinogradarski i vinarski sektor - Kontrole uzorkovanjem na mjestu ulaganja”)
      (2022/C 73/36)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, O. Serdula, J. Pavliš i J. Vláčil, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Walkerová i J. Aquilina, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, F. Bergius i H. Shev, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2016/1059 оd 20. lipnja 2016. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2016., L 173, str. 59.) jer se njome ne prihvaćaju plaćanja Češke Republike s osnove EFJP-a u iznosu od 462 517,83 eura u pogledu proizvodno nevezanih izravnih potpora i u iznosu od 636 516,20 eura u pogledu troškova ulaganja u vinogradarski i vinarski sektor.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Provedbena odluka Komisije (EU) 2016/1059 оd 20. lipnja 2016. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) jer se njome ne prihvaćaju sljedeća plaćanja Češke Republike s osnove EFJP-a:

                              —

                              u pogledu proizvodno nevezanih izravnih potpora za financijska razdoblja od 2013. do 2015., iznos od 69 054,23 eura u pogledu nedostataka analize rizika;

                              —

                              u pogledu programa potpora u vinogradarski i vinarski sektor za financijska razdoblja od 2011. do 2014., iznos od 636 516,20 eura.

                  2.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  3.

                  Češka Republika i Europska komisija snosit će vlastite troškove za postupke pred Općim sudom i Sudom.

                  4.

                  Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 392, 24. 10. 2016.


title: Predmet T-693/16 P RENV-RX: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – HG/Komisija („Žalba – Javna služba – Dužnosnici – Raspored u treću zemlju – Obiteljski smještaj koji je na raspolaganje stavila uprava – Nepoštovanje obveze boravka u tom smještaju s obitelji – Stegovni postupak – Stegovna sankcija suspenzije napredovanja u viši stupanj – Naknada štete nastale Uniji – Članak 22. Pravilnika o osoblju – Odbijanje tužbe u meritumu – Ukidanje povodom žalbe – Presuda povodom žalbe koju je preispitao i ukinuo Sud – Vraćanje predmeta Općem sudu”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/33

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – HG/Komisija
      (Predmet T-693/16 P RENV-RX) (1)

      („Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Raspored u treću zemlju - Obiteljski smještaj koji je na raspolaganje stavila uprava - Nepoštovanje obveze boravka u tom smještaju s obitelji - Stegovni postupak - Stegovna sankcija suspenzije napredovanja u viši stupanj - Naknada štete nastale Uniji - Članak 22. Pravilnika o osoblju - Odbijanje tužbe u meritumu - Ukidanje povodom žalbe - Presuda povodom žalbe koju je preispitao i ukinuo Sud - Vraćanje predmeta Općem sudu”)
      (2022/C 73/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HG (zastupnik: L. Levi, odvjetnica)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: T. Bohr, agent, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

         Predmet

      Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 19. srpnja 2016., HG/Komisija (F-149/15, EU:F:2016:155), kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 19. srpnja 2016., HG/Komisija (F-149/15).

                  2.

                  Iznos naknade štete koju osoba HG duguje Europskoj uniji određuje se na 80 000 eura na dan objave ove presude.

                  3.

                  U preostalom dijelu tužba u predmetu F-149/15 se odbija.

                  4.

                  Osoba HG i Europska komisija snosit će vlastite troškove u predmetima F-149/15, T-693/16 P, T-440/18 RENV i T-693/16 P-RENV-RX.

         (1)  SL C 441, 28. 11. 2016.


title: Predmet T-127/19: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Dyson i dr./Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Energija – Direktiva 2010/30/EU – Označivanje potrošnje energije uz pomoć oznaka i standardiziranih informacija o proizvodu – Delegirana uredba (EU) br. 665/2013 – Označivanje energetske učinkovitosti usisavača – Energetska učinkovitost – Metoda mjerenja – Poništenje Općeg suda – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/33

      Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Dyson i dr./Komisija
      (Predmet T-127/19) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Energija - Direktiva 2010/30/EU - Označivanje potrošnje energije uz pomoć oznaka i standardiziranih informacija o proizvodu - Delegirana uredba (EU) br. 665/2013 - Označivanje energetske učinkovitosti usisavača - Energetska učinkovitost - Metoda mjerenja - Poništenje Općeg suda - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2022/C 73/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Dyson Ltd (Malmesbury, Ujedinjena Kraljevina) i 14 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu presudi (zastupnici: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe i M. Healy, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, Y. Marinova i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog nezakonitosti Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 665/2013 od 3. svibnja 2013. o dopuni Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti usisavača (SL 2013., L 192, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12. svezak 5., str. 307.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Dyson Ltd i drugim tužiteljima čija su imena navedena u prilogu nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet T-556/19: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Cipar/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI – Raniji nacionalni verbalni certifikacijski žigovi ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Sličnost usluga i proizvoda – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/34

      Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Cipar/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI)
      (Predmet T-556/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI - Raniji nacionalni verbalni certifikacijski žigovi ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Sličnost usluga i proizvoda - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 73/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, i V. Marsland, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska) (zastupnici: P. Nihlmark i L. Zacharoff, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. svibnja 2019. (predmet R 1284/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Republike Cipar i društva Fontana Food.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 29. svibnja 2019. (predmet R 1284/2018-4).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje, osim vlastitih, i troškova Republike Cipar.

                  3.

                  Društvo Fontana Food AB snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet T-593/19: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Cipar/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI BURGER – Raniji nacionalni verbalni certifikacijski žigovi ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI – Relativni razlozi za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Nepostojanje povrede ugleda – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/35

      Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Cipar/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Predmet T-593/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI BURGER - Raniji nacionalni verbalni certifikacijski žigovi ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI - Relativni razlozi za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nepostojanje povrede ugleda - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 73/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, i V. Marsland, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Gája i D. Botis, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska) (zastupnici: P. Nihlmark i L. Zacharoff, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. lipnja 2019. (predmet R 1297/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Republike Cipar i društva Fontana Food.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Republici Cipar nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet T-595/19: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI BURGER – Raniji zajednički verbalni žig Europske unije HALLOUMI – Relativni razlozi za odbijanje – Nepostojanja vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Nepostojanje povrede ugleda – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/35

      Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Predmet T-595/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI BURGER - Raniji zajednički verbalni žig Europske unije HALLOUMI - Relativni razlozi za odbijanje - Nepostojanja vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nepostojanje povrede ugleda - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 73/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, i V. Marsland, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska) (zastupnici: P. Nihlmark i L. Zacharoff, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. lipnja 2019. (predmet R 1356/2018-4), u vezi s postupkom povodom prigovora između Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi i društva Fontana Food.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Foundationu for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet T-247/20: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – JP/Komisija („Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Dokumenti koji se odnose na otvoreni natječaj EPSO/AD/363/18 organiziran za zapošljavanje administratora (AD 7) u području oporezivanja – Ograničenje zahtjeva za pristup – Odbijanje pristupa – Članak 4. stavak 3. Uredbe br. 1049/2001 – Izuzeće koje se odnosi na zaštitu postupka odlučivanja – Članak 6. Priloga III. Pravilniku o osoblju – Tajnost rada povjerenstva za odabir – Djelomični pristup – Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/36

      Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – JP/Komisija
      (Predmet T-247/20) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na otvoreni natječaj EPSO/AD/363/18 organiziran za zapošljavanje administratora (AD 7) u području oporezivanja - Ograničenje zahtjeva za pristup - Odbijanje pristupa - Članak 4. stavak 3. Uredbe br. 1049/2001 - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu postupka odlučivanja - Članak 6. Priloga III. Pravilniku o osoblju - Tajnost rada povjerenstva za odabir - Djelomični pristup - Izvanugovorna odgovornost”)
      (2022/C 73/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: JP (zastupnici: S. Rodrigues i A. Champetier, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i D. Milanowska, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2020) 1195 final od 24. veljače 2020. koja se odnosi na tužiteljev ponovljeni zahtjev za pristup dokumentima na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.) i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži naknada neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Odluka Komisije C(2020) 1195 final od 24. veljače 2020. koja se odnosi na tužiteljev ponovljeni zahtjev za pristup dokumentima na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 poništava se u dijelu u kojem se njome odbija pristup osobe JP pitanjima navedenim u odjeljcima „Anchor” i „Possible questions” procjene koju su proveli ocjenjivači o njegovim odgovorima danim tijekom intervjua u vezi s predmetnim područjem (dokument br. 1) te se odbija pristup pitanjima navedenim u odjeljcima „Situacija 1”, „Situacija 2” i „Situacija 3” procjene koju su proveli ocjenjivači o njegovim odgovorima danim tijekom intervjua s naglaskom na opće kompetencije (dokument br. 2) u okviru natječaja EPSO/AD/363/18.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Predmet T-294/20: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Talleres de Escoriaza/EUIPO – Salto Systems (KAAS KEYS AS A SERVICE) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije KAAS KEYS AS A SERVICE – Apsolutni razlozi za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Nepostojanje opisnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) – Oznake ili podaci koji su postali uobičajeni – Članak 7. stavak 1. točka (d) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (d) Uredbe 2017/1001) – Obveza obrazlaganja – Pravo na saslušanje – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/37

      Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Talleres de Escoriaza/EUIPO – Salto Systems (KAAS KEYS AS A SERVICE)
      (Predmet T-294/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije KAAS KEYS AS A SERVICE - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Nepostojanje opisnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) - Oznake ili podaci koji su postali uobičajeni - Članak 7. stavak 1. točka (d) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (d) Uredbe 2017/1001) - Obveza obrazlaganja - Pravo na saslušanje - Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 73/43)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Talleres de Escoriaza, SA (Irun, Španjolska) (zastupnici: T. Müller i F. Togo, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Salto Systems, SL (Oiartzun, Španjolska) (zastupnik: A. Alejos Cutuli, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. veljače 2020. (predmet R 1363/2019-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Talleres de Escoriaza i Salto Systems.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Talleres de Escoriaza, SA, nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 247, 27. 7. 2020.


title: Predmet T-569/20: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisija („Okoliš – Uredba (EZ) br. 1367/2006 – Obveza država članica da zaštite i poboljšaju kvalitetu zraka – Zahtjev za interno preispitivanje – Odbacivanje zahtjeva kao nedopuštenog”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/37

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisija
      (Predmet T-569/20) (1)

      („Okoliš - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Obveza država članica da zaštite i poboljšaju kvalitetu zraka - Zahtjev za interno preispitivanje - Odbacivanje zahtjeva kao nedopuštenog”)
      (2022/C 73/44)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Nizozemska) (zastupnici: T. Malfait i A. Croes, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Haasbeek, G. Gattinara i M. Noll-Ehlers, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, M. de Ree, J. Langer i J. Hoogveld, agenti), Europski parlament (zastupnici: W. Kuzmienko i C. Ionescu Dima, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: K. Michoel i A. Maceroni, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Komisijine odluke od 6. srpnja 2020. kojom je kao nedopušten odbačen zahtjev za interno preispitivanje odluke o okončanju postupka po pritužbi CHAP (2019) 2512.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Stichting Comitéu N 65 Ondergronds Helvoirt nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Nizozemska, Europski parlament i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 378, 9. 11. 2020.


title: Predmet T-623/20: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Sun West i dr./Komisija („Državne potpore – Proizvodnja električne energije u fotonaponskim postrojenjima – Obveza kupnje električne energije po cijeni višoj od tržišne cijene – Odbijanje pritužbe – Članak 12. stavak 1. drugi podstavak i članak 24. stavak 2. Uredbe (EU) 2015/1589”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/38

      Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2021. – Sun West i dr./Komisija
      (Predmet T-623/20) (1)

      („Državne potpore - Proizvodnja električne energije u fotonaponskim postrojenjima - Obveza kupnje električne energije po cijeni višoj od tržišne cijene - Odbijanje pritužbe - Članak 12. stavak 1. drugi podstavak i članak 24. stavak 2. Uredbe (EU) 2015/1589”)
      (2022/C 73/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Sun West (Saint-Allouestre, Francuska), JB Solar (Saint-Allouestre), Azimut56 (Saint-Allouestre) (zastupnici: S. Manna, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i B. Stromsky, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 28. srpnja 2020. kojom se odbija pritužba tužitelja glede državnih potpora koje je Francuska Republika nezakonito isplatila proizvođačima fotonaponske energije na temelju tarifnih rješenja od 10. srpnja 2006., od 12. siječnja 2010. i od 31. kolovoza 2010., kako bi se utvrdilo da nisu spojive s unutarnjim tržištem.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društva Sun West, JB Solar i Azimut56 snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 414, 30. 11. 2020.


title: Predmet T-689/20: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – HB/EIB („Javna služba – Osoblje EIB-a – Otkaz – Očita pogreška u ocjeni – Načelo dobre uprave – Nenadležnost donositelja akta”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/39

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – HB/EIB
      (Predmet T-689/20) (1)

      („Javna služba - Osoblje EIB-a - Otkaz - Očita pogreška u ocjeni - Načelo dobre uprave - Nenadležnost donositelja akta”)
      (2022/C 73/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: HB (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Faedo i K. Carr, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije za poništenje odluke EIB-a od 27. travnja 2020. o otkazu tužiteljice.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osoba HB snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske investicijske banke (EIB).

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet T-705/20: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – OI/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Zapošljavanje – Interni natječaj COM/03/AD/18 (AD 6) – Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata na natječaju – Obveza obrazlaganja – Tajnost rada povjerenstva za odabir – Nepriopćavanje prijelaznih ocjena i odvagivanja elemenata od kojih se testiranje sastoji i koji su predviđeni u obavijesti o natječaju”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/39

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – OI/Komisija
      (Predmet T-705/20) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Zapošljavanje - Interni natječaj COM/03/AD/18 (AD 6) - Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata na natječaju - Obveza obrazlaganja - Tajnost rada povjerenstva za odabir - Nepriopćavanje prijelaznih ocjena i odvagivanja elemenata od kojih se testiranje sastoji i koji su predviđeni u obavijesti o natječaju”)
      (2022/C 73/47)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: OI (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Milanowska i T. Lilamand, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje odluke povjerenstva za odabir na internom natječaju COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori, od 25. ožujka 2020., kojom se odbija tužiteljev zahtjev za preispitivanje odluke tog povjerenstva od 16. prosinca 2019. o tome da se njegovo ime ne uvrsti na popis uspješnih kandidata navedenog natječaja.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka povjerenstva za odabir na internom natječaju COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori, od 25. ožujka 2020., o neuvrštavanju osobe OI na popis uspješnih kandidata za zapošljavanje administratora u razredu AD 6 u području razvojne suradnje i susjedske politike.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet T-69/21: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Rotondaro/EUIPO – Pollini (COLLINI) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije COLLINI – Raniji nacionalni verbalni žig i verbalni žig Europske unije POLLINI i STUDIO POLLINI – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/40

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Rotondaro/EUIPO – Pollini (COLLINI)
      (Predmet T-69/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije COLLINI - Raniji nacionalni verbalni žig i verbalni žig Europske unije POLLINI i STUDIO POLLINI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 73/48)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Carmine Rotondaro (Monaco, Monako) (zastupnik: M. Locatelli, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Pollini SpA (Gatteo, Italija) (zastupnik: F. Sanna, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. prosinca 2020. (predmet R 2518/2019-1), u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Pollini i C. Rotondara.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Carmineu Rotondaru nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 98, 22. 3. 2021.


title: Predmet T-85/21: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – QF/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Zapošljavanje – Interni natječaj COM/03/AD/18 (AD 6) – Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata na natječaju – Obveza obrazlaganja – Tajnost rada povjerenstva za odabir – Nepriopćavanje prijelaznih ocjena i odvagivanja elemenata od kojih se testiranje sastoji i koji su predviđeni u obavijesti o natječaju”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/40

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – QF/Komisija
      (Predmet T-85/21) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Zapošljavanje - Interni natječaj COM/03/AD/18 (AD 6) - Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata na natječaju - Obveza obrazlaganja - Tajnost rada povjerenstva za odabir - Nepriopćavanje prijelaznih ocjena i odvagivanja elemenata od kojih se testiranje sastoji i koji su predviđeni u obavijesti o natječaju”)
      (2022/C 73/49)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: QF (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Milanowska i T. Lilamand, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje odluke povjerenstva za odabir na internom natječaju COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori, od 15. travnja 2020., kojom se odbija tužiteljev zahtjev za preispitivanje odluke tog povjerenstva od 16. prosinca 2019. o tome da se njegovo ime ne uvrsti na popis uspješnih kandidata navedenog natječaja.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka povjerenstva za odabir na internom natječaju COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori, od 15. travnja 2020., o neuvrštavanju osobe QF na popis uspješnih kandidata za zapošljavanje administratora u razredu AD 6 u području europske javne uprave.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 98, 22. 3. 2021.


title: Predmet T-515/16: Rješenje Općeg suda od 29. studenoga 2021. – Kanellou/Vijeće („Javna služba – Dužnosnici – Reforma Pravilnika o osoblju iz 2014. – Godišnja naknada putnih troškova i priznavanje vremena za putovanje – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/41

      Rješenje Općeg suda od 29. studenoga 2021. – Kanellou/Vijeće
      (Predmet T-515/16) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Reforma Pravilnika o osoblju iz 2014. - Godišnja naknada putnih troškova i priznavanje vremena za putovanje - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 73/50)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Despina Kanellou (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Europski parlament (zastupnici: E. Taneva i M. Ecker, agenti), Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i B. Mongin, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se u bitnome traži poništenje odluke da se od 1. siječnja 2014. ukine godišnja naknada putnih troškova kako bi tužiteljica mogla zadržati vezu s mjestom iz kojeg dolazi.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Despini Kanellou nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Europska komisija i Europski parlament snosit će svaki svoje troškove.

         (1)  SL C 395, 10. 11. 2014. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-77/14 i prenesen na Opći sud Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet T-521/16: Rješenje Općeg suda od 29. studenoga 2021. – Bergallou/Vijeće („Javna služba – Ugovorno osoblje – Reforma Pravilnika o osoblju iz 2014. – Godišnja naknada putnih troškova i priznavanje vremena za putovanje – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               14.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/42

      Rješenje Općeg suda od 29. studenoga 2021. – Bergallou/Vijeće
      (Predmet T-521/16) (1)

      („Javna služba - Ugovorno osoblje - Reforma Pravilnika o osoblju iz 2014. - Godišnja naknada putnih troškova i priznavanje vremena za putovanje - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 73/51)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Amal Bergallou (Lot, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnica)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europski parlament (zastupnici: E. Taneva i M. Ecker, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se u bitnome traži, s jedne strane, da se ponište odluke da se od 1. siječnja 2014. tužiteljici više ne priznaju vrijeme za putovanje i godišnja naknada putnih troškova kako bi mogla zadržati vezu s mjestom iz kojeg dolazi i, s druge strane, da se tuženiku naloži naknada materijalne i nematerijalne štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Amal Bergallou nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Europski parlament snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 431, 1. 12. 2014. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-98/14 i prenesen na Opći sud Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet C-255/20: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 9. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale del Lazio – Italija) – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl („Prethodno pitanje – Članak 99. Poslovnika Suda – Oporezivanje – Usklađivanje zakonodavstava – Trošarine – Direktiva 92/12/EEZ – Članak 3. stavak 2. – Direktiva 2008/118/EZ – Članak 1. stavak 2. – Neizravni porezi na trošarinsku robu za posebne namjene – Regionalni porez na motorno benzinsko gorivo – Posebne svrhe – Nepostojanje”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/21

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 9. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale del Lazio – Italija) – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl
      (Predmet C-255/20) (1)

      („Prethodno pitanje - Članak 99. Poslovnika Suda - Oporezivanje - Usklađivanje zakonodavstava - Trošarine - Direktiva 92/12/EEZ - Članak 3. stavak 2. - Direktiva 2008/118/EZ - Članak 1. stavak 2. - Neizravni porezi na trošarinsku robu za posebne namjene - Regionalni porez na motorno benzinsko gorivo - Posebne svrhe - Nepostojanje”)
      (2022/C 84/25)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Commissione Tributaria Regionale del Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta

         Tuženik: Punto Nautica Srl

         Izreka

      Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji uvodi regionalni porez na motorno benzinsko gorivo, s obzirom na to da se za taj porez, čija isključiva namjena je općeniti doprinos proračunu lokalnih i regionalnih vlasti, ne može smatrati da ima „posebnu svrhu”, u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet C-586/20 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. prosinca 2021. – P. Krücken Organic GmbH/Europska komisija („Žalba – Institucionalno pravo – Tužba za naknadu štete – Pretpostavke nastanka izvanugovorne odgovornosti Europske unije – Uredba (EZ) br. 834/2007 – Ekološka proizvodnja i označivanje ekoloških proizvoda – Članak 33. stavak 3. – Pojam „odgovarajući nadzor” – Uredba (EZ) br. 1235/2008 – Režim za uvoz ekoloških proizvoda iz trećih zemalja – Privatno kontrolno tijelo priznato radi ostvarivanja jednakovrijednosti – Pripisivost postupanja tog tijela Europskoj Komisiji”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/20

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. prosinca 2021. – P. Krücken Organic GmbH/Europska komisija
      (Predmet C-586/20 P) (1)

      („Žalba - Institucionalno pravo - Tužba za naknadu štete - Pretpostavke nastanka izvanugovorne odgovornosti Europske unije - Uredba (EZ) br. 834/2007 - Ekološka proizvodnja i označivanje ekoloških proizvoda - Članak 33. stavak 3. - Pojam „odgovarajući nadzor” - Uredba (EZ) br. 1235/2008 - Režim za uvoz ekoloških proizvoda iz trećih zemalja - Privatno kontrolno tijelo priznato radi ostvarivanja jednakovrijednosti - Pripisivost postupanja tog tijela Europskoj Komisiji”)
      (2022/C 84/24)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: P. Krücken Organic GmbH (zastupnik: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Dawes, B. Hofstötter i B. Eggers, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu P. Krücken Organic GmbH nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet C-114/21 P: Žalba koju je 24. veljače 2021. podnio Cinkciarz.pl sp. z o.o. protiv presude Općeg suda od 16. prosinca 2020. u predmetu T-665/19, Cinkciarz.pl/EUIPO

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/6

      Žalba koju je 24. veljače 2021. podnio Cinkciarz.pl sp. z o.o. protiv presude Općeg suda od 16. prosinca 2020. u predmetu T-665/19, Cinkciarz.pl/EUIPO
      (Predmet C-114/21 P)
      (2021/C 368/03)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Žalitelj: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (zastupnici: E. Skrzydło-Tefelska, pravni savjetnik, K. Gajek, odvjetnik, M. Żuk, pravni savjetnik)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem od 22. lipnja 2021. Opći Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) nije dopustio žalbu.


title: Predmet C-379/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2021. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – TBI Bank EAD

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2021. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – TBI Bank EAD
      (Predmet C-379/21)
      (2021/C 368/04)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofijski rajonen sad (Bugarska)

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva iz glavnog postupka: TBI Bank EAD

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 6. stavak 1. Direktive 93/13/EEZ (1) tumačiti na način da je nacionalni sud, u postupcima u kojima dužnik nije stranka do izdavanja sudskog naloga za trenutačno plaćanje, dužan po službenoj dužnosti ispitati nepoštenost ugovorne odredbe i ne primijeniti je u slučaju postojanja osnova sumnje u nepoštenost?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: je li nacionalni sud dužan u cijelosti odbiti izdavanje sudske odluke kojom se nalaže trenutačno plaćanje ako se samo dio zahtjeva temelji na ugovornoj odredbi koja je vjerojatno nepoštena i koja povećava iznos potraživanja, uključujući u slučajevima u kojima u postupcima u kojima dužnik nije stranka do izdavanja sudskog naloga za trenutačno plaćanje, nije moguće utvrditi konkretni iznos svih sastavnih dijelova potraživanja koja se temelje na odredbama u pogledu kojih ne postoji sumnja da su nepoštene?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i niječnog odgovora na drugo pitanje: je li nacionalni sud dužan odbiti izdavanje sudske odluke kojom se nalaže plaćanje u odnosu na onaj dio zahtjeva koji se temelji na nepoštenoj odredbi?

                  4.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje: je li nacionalni sud dužan – i ako jest, pod kojim uvjetima – po službenoj dužnosti uzeti u obzir posljedice nepoštenosti odredbe ako postoje podaci o plaćanju koje se na njoj temelji, među ostalim, i na način da izvrši prijeboj tog plaćanja s drugim, nepodmirenim dugovanjima iz ugovora, kao što je to predviđeno nacionalnim pravom u sličnim slučajevima?

                  5.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo, treće i četvrto pitanje: je li nacionalni sud vezan uputama višeg suda koje su na temelju nacionalnog prava obvezujuće za niži sud ako se njima ne uzimaju u obzir posljedice nepoštenosti ugovorne odredbe u potrošačkom ugovoru?

         (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-390/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association internationale Vereinigung ohne Gewinnerzielungsabsicht – IvoG – belgischen Rechts und Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA und PSA Automobiles SA

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association internationale Vereinigung ohne Gewinnerzielungsabsicht – IvoG – belgischen Rechts und Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA und PSA Automobiles SA
      (Predmet C-390/21)
      (2021/C 368/05)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association internationale Vereinigung ohne Gewinnerzielungsabsicht – IvoG – belgischen Rechts, Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Tuženik: Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Primjenjuju li se odredbe poglavlja XIV. Uredbe (EU) 2018/ 858 (1) (članak 61. i sljedeći članci, uključujući Prilog X.) i na modele vozila koji su prvi put homologirani u skladu s Uredbom (EZ) br. 715/2007 (2) već prije 1. rujna 2020.?
                  U slučaju niječnog odgovora na to pitanje, postavlja se dodatno pitanje:
                  primjenjuje li se na ta „otpadna vozila” i dalje poglavlje III. Uredbe (EZ) br. 715/2007 i osobito članak 7. Uredbe (EU) br. 715/2007 u pogledu izračuna naknada?

                  2.

                  Obuhvaća li pojam „pristup” navedenim informacijama, koji proizvođači trebaju omogućiti u skladu s člankom 61. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/858, ovlaštenje izdavača tehničkih informacija u skladu s člankom 3. točkom 45. Uredbe (EU) 2018/858 da te informacije ponovno upotrebljavaju za zadatke povezane sa svojim aktivnostima u lancu opskrbe na preprodajom tržištu ili je za takvo ovlaštenje za ponovnu upotrebu potreban poseban ugovor o licenciji za ponovnu upotrebu i ponovno izdavanje, koja u tom slučaju s obzirom na naknadu koju u tom pogledu zahtijeva proizvođač nije obuhvaćena člankom 63. Uredbe (EU) 2018/858?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo prethodno pitanje i primjene poglavlja III. Uredbe (EZ) br. 715/2007 na otpadna vozila, postavlja se dodatno pitanje:
                  obuhvaća li pojam „pristup” navedenim informacijama, koji proizvođači trebaju omogućiti u skladu s člankom 6. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 715/2007, ovlaštenje izdavača tehničkih informacija u skladu s člankom 3. točkom 15. Uredbe (EZ) br. 715/2007 da te informacije ponovno upotrebljavaju za zadatke povezane sa svojim aktivnostima u lancu opskrbe na preprodajom tržištu ili je za takvo ovlaštenje za ponovnu upotrebu potreban poseban ugovor o licenciji za ponovnu upotrebu i ponovno izdavanje, koja u tom slučaju s obzirom na naknadu koju u tom pogledu zahtijeva proizvođač nije obuhvaćena člankom 7. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

                  3.

                  Treba li pojam „razumne i razmjerne naknade” u skladu s člankom 63. stavkom 1. prvom rečenicom Uredbe (EU) 2018/858 tumačiti na način da proizvođač treba jednako postupati sa svim neovisnim subjektima u smislu članka 3. točke 45. Uredbe (EU) 2018/858 prilikom izračuna naknada, neovisno o njihovoj poslovnoj djelatnosti?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo prethodno pitanje i primjene poglavlja III. Uredbe (EZ) br. 715/2007 na otpadna vozila, postavlja se dodatno pitanje:
                  treba li pojam „razumna i razmjerna naknada” u skladu s člankom 7. stavkom 1. prvim dijelom rečenice Uredbe (EZ) br. 715/2007 tumačiti na način da proizvođač treba jednako postupati sa svim neovisnim operatorima u smislu članka 3. točke 15. Uredbe (EZ) br. 715/2007 prilikom izračuna naknada, neovisno o njihovoj poslovnoj djelatnosti?
                  U slučaju niječnog odgovora na treće prethodno pitanje:

                  4.

                  Treba li pojam „razumne i razmjerne naknade” u skladu s člankom 63. stavkom 1. prvom rečenicom Uredbe (EU) 2018/858 tumačiti na način da naknada u načelu smije pokriti samo proizvođačeve troškove?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo prethodno pitanje i primjene poglavlja III. Uredbe (EZ) br. 715/2007 na otpadna vozila, postavlja se dodatno pitanje:
                  treba li pojam „razumna i razmjerna naknada” u skladu s člankom 7. stavkom 1. prvim dijelom rečenice Uredbe (EZ) br. 715/2007 tumačiti na način da naknada u načelu smije pokriti samo proizvođačeve troškove?

         (1)  Uredba (EU) 2018/858 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o homologaciji i nadzoru tržišta motornih vozila i njihovih prikolica te sustavâ, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila, o izmjeni uredaba (EZ) br. 715/2007 i (EZ) br. 595/2009 te o stavljanju izvan snage Direktive 2007/46/EZ (SL 2018., L 151, str. 1.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)


title: Predmet C-393/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited i dr.

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited i dr.
      (Predmet C-393/21)
      (2021/C 368/06)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH

         Druge stranke u revizijskom postupku: Arik Air Limited i dr.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Uzimajući u obzir ciljeve Uredbe br. 805/2004 (1), među ostalima cilj da se ubrza i pojednostavi izvršenje sudskih odluka država članica i djelotvorno zaštiti pravo na pošteno suđenje, kako treba tumačiti izraz „posebne okolnosti” iz članka 23. točke (c) Uredbe br. 805/2004? Koliku diskrecijsku ovlast nadležna tijela države članice izvršenja imaju prilikom tumačenja izraza „posebne okolnosti”?

                  2.

                  Treba li okolnosti, poput onih iz ovog predmeta, povezane sa sudskim postupkom u državi podrijetla u kojem se odlučuje o pitanju ukidanja sudske odluke na temelju koje je izdan europski nalog za izvršenje smatrati relevantnima prilikom odlučivanja o primjeni članka 23. točke (c) Uredbe br. 805/2004? Prema kojim se kriterijima mora ocijeniti žalbeni postupak u državi članici podrijetla te koliko opsežno nadležna tijela države članice izvršenja moraju ocijeniti postupak koji se vodi u državi članici podrijetla?

                  3.

                  Što je predmet ocjene kada se odlučuje o primjeni izraza „posebne okolnosti” iz članka 23. Uredbe br. 805/2004: mora li se ocijeniti utjecaj odnosnih okolnosti spora kada je u državi podrijetla podnesen prijedlog za ispitivanje sudske odluke države podrijetla, mora li se razmotriti moguća korist odnosno šteta od odnosne mjere predviđene u članku 23. te uredbe, ili se moraju razmotriti dužnikove ekonomske mogućnosti da provede sudsku odluku odnosno druge okolnosti?

                  4.

                  Dopušta li se člankom 23. Uredbe br. 805/2004 istovremena primjena više mjera predviđenih u tom članku? Ako je odgovor na to pitanje potvrdan, kojim se kriterijima nadležna tijela države izvršenja moraju voditi prilikom odlučivanja o osnovanosti i proporcionalnosti primjene više tih mjera?

                  5.

                  Treba li na sudsku odluku države podrijetla koja se odnosi na suspenziju (ili ukidanje) izvršivosti primijeniti pravno uređenje iz članka 36. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima ili je primjenjivo pravno uređenje slično onomu iz članka 44. stavka 2. te uredbe?

         (1)  Uredba (EZ) br. 805/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uvođenju europskog naloga za izvršenje za nesporne tražbine (SL 2004., L 143, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 172.)

         (2)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)


title: Predmet C-395/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – D. V./M. A.

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – D. V./M. A.
      (Predmet C-395/21)
      (2021/C 368/07)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku: D. V.

         Druga stranka u kasacijskom postupku: M. A.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 4. stavak 2. Direktive 93/13 (1) tumačiti na način da riječi „glavni predmet ugovora” obuhvaćaju ugovornu odredbu – o kojoj se nije pojedinačno pregovaralo, a koja se nalazi u ugovoru o pravnim uslugama sklopljenom između poslovnog subjekta (odvjetnika) i potrošača – u pogledu cijene i načina njezina izračunavanja?

                  2.

                  Treba li upućivanje u članku 4. stavku 2. Direktive 93/13 na jasnoću i razumljivost ugovorne odredbe tumačiti na način da je u ugovornoj odredbi o cijeni (kojom je cijena za stvarno pružene usluge utvrđena po satu) dovoljno navesti satnicu koja se plaća odvjetniku?

                  3.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje niječan: treba li zahtjev transparentnosti tumačiti na način da obuhvaća obvezu odvjetnika da u ugovoru navede cijenu usluga čija se konkretna tarifa može jasno i unaprijed odrediti ili se, ako je prilikom sklapanja ugovora nemoguće odrediti broj (ili trajanje) određenih radnji i njihovu točnu cijenu, moraju navesti mogući rizici koji dovode do povećanja ili smanjenja cijene te okvirna cijena usluga (preliminarna cijena za pravne usluge)? Je li za potrebe ocjenjivanja usklađenosti ugovorne odredbe o cijeni sa zahtjevom transparentnosti relevantno jesu li informacije o cijeni pravnih usluga i načinu njezina izračunavanja potrošaču pružene na bilo koji prikladan način ili su navedene u samom ugovoru? Može li se činjenica da prije sklapanja ugovora nije pruženo dovoljno informacija nadoknaditi pružanjem informacija tijekom izvršavanja ugovora? Utječe li na ocjenu ispunjenosti zahtjeva transparentnosti ugovorne odredbe činjenica da konačna cijena pruženih pravnih usluga postaje jasna tek nakon što se te usluge pruže? Je li za potrebe ocjenjivanja usklađenosti ugovorne odredbe o cijeni sa zahtjevom transparentnosti relevantna činjenica da ugovor ne obvezuje odvjetnika da potrošaču periodički dostavlja izvješća o pruženim uslugama ili mu periodički izdaje račune, što bi potrošaču omogućilo da pravovremeno odluči o odbijanju pravnih usluga ili o izmjeni ugovorne cijene?

                  4.

                  Ako nacionalni sud odluči da ugovorna odredba kojom je cijena stvarno pruženih usluga utvrđena po satu nije jasno i razumljivo sastavljena, kako zahtijeva članak 4. stavak 2. Direktive 93/13, mora li razmotriti je li ta ugovorna odredba nepoštena u smislu članka 3. stavka 1. te direktive (to jest, prilikom razmatranja je li ugovorna odredba nepoštena, mora se utvrditi uzrokuje li ona na štetu potrošača „znatniju neravnotežu” u pravima i obvezama stranaka ugovora) ili je za proglašenje ugovorne odredbe o cijeni nepoštenom, uzimajući u obzir činjenicu da se odnosi na bitne informacije o ugovoru, dovoljno da ona nije transparentna?

                  5.

                  Znači li činjenica da ugovor o pravnim uslugama nije obvezujuć kada je ugovorna odredba o cijeni proglašena nepoštenom, u skladu s člankom 6. stavkom 1. Direktive 93/13, da je potrebno uspostaviti situaciju u kojoj bi potrošač bio da ta nepoštena odredba nije uvrštena u ugovor? Znači li uspostava takve situacije da potrošač nije obvezan platiti već pružene usluge?

                  6.

                  Ako priroda ugovora o pružanju usluga za naknadu onemogućuje uspostavu situacije u kojoj bi potrošač bio da odredba koja je proglašena nepoštenom nije uvrštena u ugovor (usluge su već pružene), protivi li se utvrđivanje naknade za usluge koje je odvjetnik pružio cilju članka 7. stavka 1. Direktive 93/13? Ako je odgovor na to pitanje niječan, da li bi se stvarna ravnoteža kojom bi se ponovno uspostavila jednakost između stranaka postigla: (i) ako bi se odvjetniku za pružene usluge platilo po satnici predviđenoj u ugovoru; (ii) ako bi se odvjetniku platila najmanja cijena pravnih usluga (primjerice, cijena utvrđena u nacionalnom pravnom aktu, to jest u preporukama o najvećoj tarifi za odvjetničku pomoć); (iii) ako bi se odvjetniku za usluge platio razuman iznos koji bi sud utvrdio uzimajući u obzir složenost slučaja, odvjetnikove kvalifikacije i iskustvo, klijentovu financijsku situaciju i druge relevantne okolnosti?

         (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-399/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedska) – IRnova AB/FLIR Systems AB

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedska) – IRnova AB/FLIR Systems AB
      (Predmet C-399/21)
      (2021/C 368/08)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: IRnova AB

         Tuženik: FLIR Systems AB

         Prethodno pitanje

      Je li tužba kojom se zahtijeva utvrđenje jačeg prava na izum, koja se temelji na zahtjevu izumiteljstva ili suizumiteljstva u skladu s nacionalnim prijavama patenta ili patentima registriranim u trećoj zemlji obuhvaćena isključivom nadležnošću u smislu članka 24. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima?

         (1)  SL 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)


title: Predmet C-406/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. srpnja 2021. uputio Korkein oikeus (Finska) – A Oy/B Ky i nasljednička zajednica osobe C

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. srpnja 2021. uputio Korkein oikeus (Finska) – A Oy/B Ky i nasljednička zajednica osobe C
      (Predmet C-406/21)
      (2021/C 368/09)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein oikeus

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: A Oy

         Druge stranke u žalbenom postupku: B Ky i nasljednička zajednica osobe C

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 12. stavak 4. Direktive 2011/7 (1) tumačiti na način da države članice mogu iz područja primjene te direktive izuzeti ugovornu praksu koja se odnosi na nepozivanje na posljedice zakašnjelog plaćanja, a koja se prije 16. ožujka 2013. među strankama neprekidno primjenjivala na pojedinačne narudžbe, čak i ako su pojedinačne narudžbe na koje se odnose posljedice zakašnjelog plaćanja izvršene nakon tog datuma?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo prethodno pitanje: treba li članak 7. stavak 2. i 3. Direktive 2011/7 tumačiti na način da se ugovorna praksa opisana u prvom prethodnom pitanju treba smatrati ugovornim uvjetom ili postupanjem u smislu tih odredbi kojima se isključuju kamate na zakašnjelo plaćanje ili naknada za troškove naplate?

         (1)  Direktiva 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (SL 2011., L 48, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 200.)


title: Predmet C-414/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2021. uputio Hof van Cassatie (Belgija) – VP Capital NV/Belgische Staat, druge stranke u postupku: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2021. uputio Hof van Cassatie (Belgija) – VP Capital NV/Belgische Staat, druge stranke u postupku: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV
      (Predmet C-414/21)
      (2021/C 368/10)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van Cassatie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VP Capital NV

         Tuženik: État belge

         Druge stranke u postupku: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

         Prethodno pitanje

      Je li nacionalni propis, poput onoga o kojem je riječ, protivan slobodi poslovnog nastana, zajamčenoj člankom 49. UFEU-a, ako je njegov učinak to da se luksemburško društvo, koje uknjiži gubitak vrijednosti dionica u Luksemburgu, i načelno ga odbije od svojeg oporezivog prihoda, iako to zapravo ne može učiniti zbog postojanja pozicije poreznog gubitka, u Belgiji oporezuje u vezi s otpisom tog gubitka nakon preseljenja svojeg registriranog sjedišta u Belgiju, osim ako je dobit, koja se krije iza tog otpisa, uknjižena na nedostupni konto pasive, dok belgijsko društvo, koje je uknjižilo gubitke vrijednosti dionica u Belgiji, neće biti oporezovano u vezi s otpisom tih gubitaka, osim ako gubitci nisu prethodno bili odbijeni od oporezivog prihoda u Belgiji, pri čemu dobit, koja se krije iza tog otpisa, ne mora biti uknjižena na nedostupni konto pasive?


title: Predmet C-422/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Ministero dell’Interno/TO

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Ministero dell’Interno/TO
      (Predmet C-422/21)
      (2021/C 368/11)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Ministero dell’Interno

         Druga stranka u žalbenom postupku: TO

         Prethodna pitanja

      Protivi li se članku 20. stavcima 4. i 5. Direktive 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. (1) nacionalno zakonodavstvo kojim se predviđa ukidanje mjera prihvata za punoljetnog podnositelja zahtjeva koji nije obuhvaćen kategorijom „ranjivih osoba” u slučaju u kojem se sam podnositelj zahtjeva smatra počiniteljem opasnog nasilnog ponašanja do kojeg je došlo izvan centra za smještaj i koje se očitovalo u upotrebi fizičkog nasilja nad državnim i/ili javnim službenicima, pri čemu je žrtvama nanio ozljede zbog kojih su morale tražiti pomoć lokalne hitne službe?

         (1)  Direktiva 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (preinaka) (SL 2013., L 180, str. 96.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 137.)


title: Predmet C-429/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2021. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Europski uhidbeni nalog protiv osobe TZ, druga stranka u postupku: Openbaar Ministerie

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2021. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Europski uhidbeni nalog protiv osobe TZ, druga stranka u postupku: Openbaar Ministerie
      (Predmet C-429/21)
      (2021/C 368/13)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke glavnog postupka

         Europski uhidbeni nalog protiv: TZ

         Druga stranka u postupku: Openbaar Ministerie

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 28. stavak 3. Okvirne odluke 2002/584/PUP (1), u vezi s pravom na djelotvornu sudsku zaštitu, tumačiti na način da:

                              —

                              osoba predana državi članici izdavateljici protiv koje je izdan naknadni europski uhidbeni nalog mora moći ostvariti svoje pravo na saslušanje u pogledu zahtjeva za pristanak na naknadnu predaju, na temelju članka 28. stavka 3. Okvirne odluke2002/584/PUP u državi članici izdavateljici, pred pravosudnim tijelom te države članice, a u okviru postupka izvršenja europskog uhidbenog naloga koji je naknadno izdala treća država zbog djela počinjenih prije predaje; ili na način da

                              —

                              ta osoba mora moći ostvariti svoje pravo na saslušanje pred pravosudnim tijelom izvršenja u okviru postupka za davanje pristanka na naknadnu predaju u državi članici koja je ranije izvršila njezinu predaju?

                  2.

                  Ako predana osoba mora moći ostvariti svoje pravo na saslušanje u pogledu zahtjeva za pristanak na naknadnu predaju, na temelju članka 28. stavka 3. Okvirne odluke 2002/584/PUP, u državi članici koja je ranije izvršila njezinu predaju, na koji joj način ta država članica to treba omogućiti?

         (1)  Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)


title: Predmet C-466/21 P: Žalba koju je 29. srpnja 2021. podnio Land Rheinland-Pfalz protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 19. svibanj 2021. u predmetu T-218/18, Deutsche Lufthansa AG/Europska komisija

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/14

      Žalba koju je 29. srpnja 2021. podnio Land Rheinland-Pfalz protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 19. svibanj 2021. u predmetu T-218/18, Deutsche Lufthansa AG/Europska komisija
      (Predmet C-466/21 P)
      (2021/C 368/14)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Land Rheinland-Pfalz (zastupnici: R. van der Hout, advocaat, C. Wagner, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Deutsche Lufthansa AG, Europska komisija, Savezna Republika Njemačka

         Žalbeni zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda (deveto vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-218/18, Deutsche Lufthansa/Komisija i konačno odbije tužbu;

                  —

                  društvu Deutsche Lufthansa AG naloži snošenje troškova u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba se temelji na pet žalbenih razloga:

                  —

                     Prvi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da društvo Deutsche Lufthansa AG (u daljnjem tekstu: DLH) ima aktivnu procesnu legitimaciju na temelju članka 263. stavka 4. UFEU-a. Taj sud pogrešno je pretpostavio da je DLH zainteresirana strana u svrhu članka 1. točke (h) i članka 24. Uredbe (EU) 2015/1589 (1) i da se svojom tužbom pozvao na povredu svojih postupovnih prava. Opći sud usto nije pružio dostatno obrazloženje relevantnih aspekata svoje odluke u pogledu aktivne procesne legitimacije.

                  —

                     Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je svoju ocjenu prihvatnog područja temeljio samo na tekstu pobijane odluke a da nije uputio na relevantan kontekst i dokumentaciju iz upravnog postupka.

                  —

                     Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer je presudu temeljio na tome da je Komisija prilikom ocjene prihvatnog područja propustila uzeti u obzir odredišne zračne luke i druge posebnosti. Budući da DLH to nije pobijao u svojoj tužbi, Opći sud nije trebao prihvatiti tužbu na temelju tog razloga.

                  —

                     Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da Komisija nije otklonila sve sumnje u pogledu spojivosti prihvatnog područja s unutarnjim tržištem. Pritom je Opći sud propustio utvrditi da Komisija (i.) prilikom odlučivanja o okončanju postupka prethodnog ispitivanja mora odlučiti na temelju informacija kojima u tom trenutku raspolaže, i da (ii.) nije imala nikakve osnove za sumnje prilikom ispitivanja sukladnosti s kriterijima Smjernica o potpori zrakoplovstvu.

                  —

                     Peti žalbeni razlog: Opći sud povrijedio je članak 264. stavak 2. UFEU-a jer je poništio pobijanu odluku a da nije naveo učinke koji su se trebali nastaviti primjenjivati. Pritom je povrijedio svoju obvezu obrazlaganja jer nije obrazložio vremenski učinak odluke.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: Predmet C-474/20: Rješenje predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vrhovni sud Republike Hrvatske) – I. D./Z b. d.d.

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/15

      Rješenje predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vrhovni sud Republike Hrvatske) – I. D./Z b. d.d.
      (Predmet C-474/20) (1)

      (2021/C 368/15)
      Jezik postupka: hrvatski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 423, 7. 12. 2020.


title: Predmet C-526/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – IO, SP, DR/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/15

      Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – IO, SP, DR/Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-526/20) (1)

      (2021/C 368/16)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-528/20: Rješenje predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – CT/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/15

      Rješenje predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – CT/Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-528/20) (1)

      (2021/C 368/18)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  JO C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-529/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – AP/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/16

      Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – AP/Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-529/20) (1)

      (2021/C 368/19)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-565/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – DS/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/16

      Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – DS/Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-565/20) (1)

      (2021/C 368/20)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet C-566/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – DG/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/16

      Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – DG/Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-566/20) (1)

      (2021/C 368/21)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-627/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/OP

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/16

      Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/OP
      (Predmet C-627/20) (1)

      (2021/C 368/22)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 72, 1. 3. 2021.


title: Predmet C-628/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/BA

text:
               13.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 368/17

      Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/BA
      (Predmet C-628/20) (1)

      (2021/C 368/23)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 72, 1. 3. 2021.