title: Predmet C-45/17: Presuda Suda (deseto vijeće) od 18. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Frédéric Jahin protiv Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre des Affaires sociales et de la Santé (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje kapitala — Članci 63. i 65. UFEU-a — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Članak 11. — Porezna davanja na dohodak od kapitala koji sudjeluje u financiranju socijalne sigurnosti države članice — Izuzeće za građane Europske unije osigurane u sustavu socijalne sigurnosti druge države članice — Fizičke osobe osigurane u sustavu socijalne sigurnosti treće države — Različito postupanje — Ograničenje — Opravdanje)

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/5

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 18. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Frédéric Jahin protiv Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (Predmet C-45/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje kapitala - Članci 63. i 65. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 11. - Porezna davanja na dohodak od kapitala koji sudjeluje u financiranju socijalne sigurnosti države članice - Izuzeće za građane Europske unije osigurane u sustavu socijalne sigurnosti druge države članice - Fizičke osobe osigurane u sustavu socijalne sigurnosti treće države - Različito postupanje - Ograničenje - Opravdanje))
   (2018/C 083/07)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Frédéric Jahin

      Tuženici: Ministre de l'Économie et des Finances, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Izreka

   Članke 63. i 65. UFEU-a treba tumačiti na način da im se ne protivi zakonodavstvo države članice poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, prema kojem državljanin te države članice koji boravi u trećoj državi, koja nije država članica EGP-a ili Švicarska Konfederacija, a u njoj je osiguran u sustavu socijalne sigurnosti, u navedenoj državi članici podliježe poreznim davanjima na dohodak od kapitala na ime doprinosa u sustav socijalne sigurnosti koji je ta država članica uspostavila, dok je građanin Unije, osiguran u sustavu socijalnog osiguranja druge države članice izuzet od tog davanja zbog načela jednog primjenjivog zakonodavstva u području socijalne sigurnosti prema članku 11. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti.

      (1)  SL C 121, 18. 4. 2017.


title: Predmet T-35/17: Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2018. – Weber-Stephen Products protiv EUIPO-a („Žig Europske unije — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig iGrill — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/24

         Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2018. – Weber-Stephen Products protiv EUIPO-a
   (Predmet T-35/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig iGrill - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2018/C 094/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Weber-Stephen Products LLC (Palatine, Illinois, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Niebel i A. Jauch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. studenoga 2016. (predmet R 538/2016-2) koja se odnosi na međunarodnu registraciju u kojoj je naznačena Europska unija verbalnog žiga iGrill.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Weber-Stephen Products LLC se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 70, 6. 3. 2017.


title: Predmet C-553/17 P: Žalba koju je 21. rujna 2017. podnio Windfinder R & L Co. KG protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 20. srpnja 2017. u predmetu T-395/16, Windfinder R & L Co. KG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/2

         Žalba koju je 21. rujna 2017. podnio Windfinder R & L Co. KG protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 20. srpnja 2017. u predmetu T-395/16, Windfinder R & L Co. KG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-553/17 P)
   (2018/C 094/02)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Windfinder R & L Co. KG (zastupnik: B. Schneider, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Sud Europske unije (deseto vijeće) je rješenjem od 24. siječnja 2018. odbio žalbu i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet T-69/17: Presuda Općeg suda od 24. siječnja 2018. – Constantin Film Produktion protiv EUIPO-a (Fack Ju Göhte) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Fack Ju Göhte — Apsolutni razlog za odbijanje — Žig protivan javnom poretku ili prihvaćenim moralnim načelima — Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EU) 2017/1001”))

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/24

         Presuda Općeg suda od 24. siječnja 2018. – Constantin Film Produktion protiv EUIPO-a (Fack Ju Göhte)
   (Predmet T-69/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Fack Ju Göhte - Apsolutni razlog za odbijanje - Žig protivan javnom poretku ili prihvaćenim moralnim načelima - Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EU) 2017/1001”)))
   (2018/C 094/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Constantin Film Produktion GmbH (München, Njemačka) (zastupnici: E. Saarmann i P. Baronikians, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Fischer i D. Walicka, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. prosinca 2016. (predmet R 2205/2015–5) koja se odnosi na zahtjev za registraciju verbalnog znaka Fack Ju Göhte kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Constantin Film Produktion GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 104, 3. 4. 2017.


title: Predmet T-44/16: Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2018. – Novartis protiv EUIPO-a – SK Chemicals (Prikaz flastera) („Žig Europske unije — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije koji prikazuje flaster — Apsolutni razlog za odbijanje — Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za dobivanje tehničkog rezultata — Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EU)2017/1001)”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/17

         Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2018. – Novartis protiv EUIPO-a – SK Chemicals (Prikaz flastera)
   (Predmet T-44/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije koji prikazuje flaster - Apsolutni razlog za odbijanje - Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za dobivanje tehničkog rezultata - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EU)2017/1001)”))
   (2018/C 094/21)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnici: u početku M. R. Douglas, zatim A. Nordemann-Schiffel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. Kunz, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Njemačka) (zastupnici: R. Dissmann, J. Bogatz, i C. Lindenthal, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. studenoga 2015. (predmet R 2342/2014-5) koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između društava SK Chemicals i Novartis.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Novartis AG se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet T-18/18: Tužba podnesena 17. siječnja 2018. – Lillelam protiv EUIPO-a – Pfaff (LITTLE LAMB)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/31

         Tužba podnesena 17. siječnja 2018. – Lillelam protiv EUIPO-a – Pfaff (LITTLE LAMB)
   (Predmet T-18/18)
   (2018/C 094/41)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lillelam A/S (Oslo, Norveška) (zastupnik: N. Köster, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Nick Pfaff (Ammanford, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „LITTLE LAMB” – žig Europske unije br. 8 121 675

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. studenoga 2017. u predmetu R 536/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               poništi žig Europske unije br. 8 121 675 „LITTLE LAMB” barem za razrede „Odjeća” i „Odjevni dodaci”

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 58. stavka 1. točke (a) i članka 18. stavka 1. Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet C-706/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. prosinca 2017. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Achema” AB, „Orlen Lietuva” AB, „Lifosa” AB protiv Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. prosinca 2017. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Achema” AB, „Orlen Lietuva” AB, „Lifosa” AB protiv Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)
   (Predmet C-706/17)
   (2018/C 094/11)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji:„Achema” AB, „Orlen Lietuva” AB, „Lifosa” AB

      Druga stranka u postupku: Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)

      Prethodna pitanja

   Treba li zakonodavni okvir pružanja usluga od javnog interesa u elektroenergetskom sektoru (u daljnjem tekstu: predmetne usluge) i njihovog financiranja (plaćanja) (u daljnjem tekstu: sustav predmetnih usluga) – koji je uspostavljen litavskim Zakonom o električnoj energiji, litavskim Zakonom o energiji iz obnovljivih izvora, litavskim Zakonom o integraciji elektroenergetskog sustava u europske elektroenergetske sustave, litavskim Zakonom o provedbi Zakona o izmjeni i dopuni članaka 2., 11., 13., 14., 16., 20. i 21. Zakona o energiji iz obnovljivih izvora i pravnim mjerama za provedbu tih zakona, uključujući Pravilnikom o postupku pružanja usluga od javnog interesa u elektroenergetskom sektoru, koji je odobren Rezolucijom br. 916. Vlade Republike Litve od 18. srpnja 2012., Pravilnikom o postupku dodjele sredstava za usluge od javnog interesa u elektroenergetskom sektoru, koji je odobren Rezolucijom br. 1157 Vlade Republike Litve od 19. rujna 2012., i tako dalje – kakav se primjenjivao 2014., ili njegov dio, smatrati državnom potporom (programom državne potpore) u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, uključujući sljedeća pitanja:

               —

               treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u predmetnom slučaju, iznose za predmetne usluge treba smatrati državnim sredstvima?

               —

               treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da uređenje kojim se distributerima električne energije (poduzetnicima) nameće obveza da električnu energiju kupuju izravno od proizvođača električne energije po fiksnoj cijeni (stopi) i/ili da uravnotežuju električnu energiju, te prema kojem se gubici distributera naknađuju iznosima koji su možebitno pripisivi državnim sredstvima, ne treba smatrati potporom koja se proizvođačima električne energije dodjeljuje putem državnih sredstava?

               —

               treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u predmetnom slučaju, za sljedeću potporu treba smatrati da je selektivna i/ili da može utjecati na trgovinu među državama članicama: potpora poduzetniku koji provodi projekt od strateške važnosti, kao što je „NordBalt”; potpora poduzetnicima kojima je na određeno razdoblje povjerena zadaća osiguravanja sigurnosti opskrbe električnom energijom; potpora radi naknade troškova koji odražavaju tržišne uvjete i koje su subjekti, poput graditelja fotonaponskih solarnih elektrana o kakvima se radi u predmetnom slučaju, doista ostvarili zato što država (zbog izmjena u nacionalnom regulatornom okviru) nije ispunila obveze koje je preuzela; potpora poduzetnicima (distributerima električne energije) radi naknade stvarnih troškova koje imaju pri izvršavanju obveze da električnu energiju po fiksnoj cijeni kupuju izravno od proizvođača električne energije koji pružaju predmetne usluge i da uravnotežuju električnu energiju?

               —

               treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a, u vezi s člankom 106. stavkom 2. UFEU-a, tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u predmetnom slučaju, sustav predmetnih usluga (ili njegov dio) zadovoljava kriterije iz točaka 88. do 93. presude Suda Europske unije od 24. srpnja 2003. u predmetu Altmark Trans i Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00)?

               —

               treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u predmetnom slučaju, sustav predmetnih usluga (ili njegov dio) narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje?


title: Predmet C-653/17 P: Žalba koju je 21. studenoga 2017. podnio VM Vermögens-Management GmbH protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 7. rujna 2017. u predmetu T-374/15, VM Vermögens-Management protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/3

         Žalba koju je 21. studenoga 2017. podnio VM Vermögens-Management GmbH protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 7. rujna 2017. u predmetu T-374/15, VM Vermögens-Management protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-653/17 P)
   (2018/C 094/04)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: VM Vermögens-Management GmbH (zastupnici: T. Dolde i P. Homann, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 7. rujna 2017. u predmetu T-374/15;

               —

               vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu Europske unije.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Prvim žalbenim razlogom, ističe se povreda članka 65. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 (1) u vezi s pravom na saslušanje iz članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i pravom na vlasništvo iz članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Razlog tome je što Opći sud nije uzeo u obzir retroaktivni učinak izmjene popisa usluga žiga Europske unije „Vermögensmanufaktur”, nakon izjave u skladu s člankom 28. stavkom 8. Uredbe br. 207/2009, te je pobijanom odlukom žig EU-a proglasio ništavim i za novododane usluge, a da nije u tom smislu ispitao mogućnost registracije žiga EU-a. Stoga Opći sud nije smio odbaciti zahtjeve žalitelja za izmjenu pobijane odluke kao nedopuštene.
   Drugim žalbenim razlogom ističe se povreda članka 36. Statuta Suda, iz razloga što je Opći sud zahtjeve za izmjenu pobijane odluke koje je postavio žalitelj paušalno odbio kao nedopuštene, a da se nije meritorno očitovao o retroaktivnom učinku izmjene popisa usluga žiga EU-a „Vermögensmanufaktur” nakon izjave u skladu s člankom 28. stavkom 8. Uredbe br. 207/2009.
   Treći žalbenim razlogom ističe se povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009, jer se utvrđenja Općeg suda o opisnom karakteru zasnivaju na pogrešnim razmatranjima o poimanju naznake „Vermögensmanufaktur” od strane relevantne javnosti, te ne postoji dovoljno izravna i konkretna povezanost između žiga EU-a i usluga kako su opisane, koja bi omogućila da se žig Europske unije smatra opisnim.
   Četvrtim žalbenim razlogom ističe se povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009, jer je Opći sud nepostojanje razlikovnog karaktera žiga EU-a obrazložio jedino time da se „Vermögensmanufaktur” od strane relevantne javnosti shvaća samo kao hvalisava izjava i reklamna informacija, a da nije protumačio zbog čega žig EU-a istovremeno ne može predstavljati i naznaku o podrijetlu koju odlikuje razlikovni karakter.
   Petim žalbenim razlogom ističe se povreda članka 75. druge rečenice Uredbe br. 207/2009, jer je Opći sud odbio postojanje povrede prava na saslušanje ističući samo to da žalbeno vijeće nije uzelo u obzir dokumente koji su u postupku pred EUIPO-om podneseni nepravovremeno, te da se pobijana odluka ne temelji na istima, iako iz spisa nedvojbeno proizlazi da je žalbeno vijeće svoju ocjenu doslovno prepisalo iz njih, te žalitelju nikada nije dana prilika da se o tim dokazima očituje.
   Šestim žalbenim razlogom ističe se povreda članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009, iz razloga što se pobijana odluka temelji na dokazima koji su u prvostupanjskom postupku pred EUIPO-om podneseni nepravovremeno, pa ih je i žalbeno vijeće moralo smatrati nepravovremenima. Opći je sud u pobijanoj presudi stoga došao do pogrešnog zaključka da žalbeno vijeće nije uzelo u obzir te dokaze, te da isti nisu bili od odlučujuće važnosti za donošenje pobijane odluke.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet C-707/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2017. uputio Rayonen sad Svilengrad (Bugarska) – kazneni postupak protiv Daniele Pinzaru i Robert-Andrei Cirstinoiu

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2017. uputio Rayonen sad Svilengrad (Bugarska) – kazneni postupak protiv Daniele Pinzaru i Robert-Andrei Cirstinoiu
   (Predmet C-707/17)
   (2018/C 094/12)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rayonen sad Svilengrad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rayonna prokuratura Svilengrad

      Tuženik: Daniela Pinzaru, Robert-Andrei Cirstinoiu

      Prethodna pitanja

               1.1.

               Treba li članak 65. stavak 3. UFEU-a i članak 9. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (1) tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba koja za povredu obveze prijavljivanja iz članka 3. Uredbe predviđa sankcije takve vrste i opsega, kao što su one sadržane u članku 251. bugarskog Nakazatelnog kodeksa (Kazneni zakon) (NK) – koji u stavku 1. propisuje alternativu između kazne od najviše šest godina zatvora, koja se može bezuvjetno izreći čak i slučaju prvog prijestupa, i novčane kazne u visini dvostrukog iznosa vrijednosti predmeta kaznenog djela, pri čemu u stavku 2. istog članka propisuje kumulativno i uz jednu i uz drugu kaznu zapljenu punog iznosa neprijavljene gotovine u korist države, a da nije potrebno ispitati njeno porijeklo i namjenu – s obzirom na to da je riječ o kombinaciji sankcija koje protivno načelu razmjernosti kaznenih djela i kazni iz članka 49. stavka 3. Povelje prekoračuju ono što je nužno za ostvarivanje ciljeva te uredbe i predstavljaju prikriveno ograničenje slobode kretanja kapitala?

               1.2.

               Treba li navedene propise Unije, točnije članak 65. stavak 3. UFEU-a, članak 9. stavak 1. Uredbe br. 1889/2005 i članak 49. stavak 3. Povelje tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis, osobito članak 251. stavak 2. NK-a, koji za povredu obveze prijavljivanja iz članka 3. Uredbe br. 1889/2005 povrh propisanih kaznenopravnih sankcija dodatno propisuje zapljenu punog iznosa neprijavljene gotovine u korist države, neovisno o njenom porijeklu i namjeni?

               1.3.

               Treba li članak 17. stavak 1. Povelje tumačiti na način da se nacionalnom odredbom iz članka 251. stavka 2. NK-a mjera zapljene, kojom se sankcionira samo neispunjenje obveze prijavljivanja, ne poštuje stroga ravnoteža između javnog interesa i zahtjeva zaštite prava vlasništva iz članka 17. Povelje?

      (1)  SL 2005, L 309, str. 9.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 224.


title: Predmet T-715/16: Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – Pebagua protiv Komisije („Tužba za poništenje — Okoliš — Zaštita od invazivnih stranih vrsta — Sprječavanje unošenja i širenja invazivnih stranih vrsta i upravljanje istima — Uredba (EU) br. 1143/2014 — Provedbena Uredba (EU) 2016/1141 — Donošenje popisa invazivnih stranih vrsta koje izazivaju zabrinutost u Uniji — Uvođenje vrste Procambarus clarkii — Nepostojanje osobnog utjecaja — Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere — Očita nedopuštenost”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/25

         Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – Pebagua protiv Komisije
   (Predmet T-715/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Okoliš - Zaštita od invazivnih stranih vrsta - Sprječavanje unošenja i širenja invazivnih stranih vrsta i upravljanje istima - Uredba (EU) br. 1143/2014 - Provedbena Uredba (EU) 2016/1141 - Donošenje popisa invazivnih stranih vrsta koje izazivaju zabrinutost u Uniji - Uvođenje vrste Procambarus clarkii - Nepostojanje osobnog utjecaja - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Očita nedopuštenost”))
   (2018/C 094/33)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (Isla Mayor, Španjolska) (zastupnik: A. Uceda Sosa, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes i E. Sanfrutos Cano, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 2016/1141 od 13. srpnja 2016., o donošenju popisa invazivnih stranih vrsta koje izazivaju zabrinutost u Uniji u skladu s Uredbom (EU) br. 1143/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2016., L 189, str. 4.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 441, 28. 11. 2016.


title: Predmet C-708/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2017. uputio Rayonen sad Asenovgrad (Bugarska) – EVN Bulgaria Toplofikatsia EAD protiv Nikoline Stefanove Dimitrove

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2017. uputio Rayonen sad Asenovgrad (Bugarska) – EVN Bulgaria Toplofikatsia EAD protiv Nikoline Stefanove Dimitrove
   (Predmet C-708/17)
   (2018/C 094/13)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rayonen sad Asenovgrad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: EVN Bulgaria Toplofikatsia EAD

      Tuženik: Nikolina Stefanova Dimitrova

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 13. [stavku] 2. Direktive 2006/32/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2006. mogućnost opskrbljivača toplinskom energijom da zahtijeva naknadu za potrošenu toplinsku energiju koju potroše zajednički uređaji centraliziranog grijanja u zgradi koja se nalazi u suvlasništvu, proporcionalno volumenu stana u etažnom vlasništvu koji se može zagrijati u skladu s tlocrtom, a da pri tome ne uzima u obzir količinu stvarno potrošene toplinske energije stana u etažnom vlasništvu?

               2.

               Je li u skladu s člankom 27. Direktive 2011/83/EU (2) nacionalna odredba koja potrošače, vlasnike stanova u zgradama koje podliježu propisima o suvlasništvu, obvezuje na plaćanje naknade za neiskorištenu toplinsku energiju kojom su opskrbljeni uređaji centraliziranog grijanja u zgradi, ako su oni prestali koristiti toplinsku energiju na način da su uklonili toplinske uređaje u svojim stanovima ili da su na njihovu želju zaposlenici opskrbljivača toplinskom energijom tehnički onemogućili toplinski uređaj da proizvodi toplinu?

               3.

               Predstavlja li takva nacionalna odredba nepoštenu poslovnu praksu u smislu Direktive 2005/29/EZ (3) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća?

      (1)  Direktiva 2006/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2006. o energetskoj učinkovitosti u krajnjoj potrošnji i energetskim uslugama te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 93/76/EEZ (Tekst značajan za EGP) (SL 2006., L 114, str. 64.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 3., str. 61.).

      (2)  Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (Tekst značajan za EGP) (SL 2011., L 304, str. 64.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 260.).

      (3)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi) (Tekst značajan za EGP) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.).


title: Predmet C-654/17 P: Žalba koju je 22. studenoga 2017. podnio Bayerischen Motoren Werke AG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. rujna 2017. u predmetu T-671/14, Bayerische Motoren Werke AG protiv Europske komisije

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/4

         Žalba koju je 22. studenoga 2017. podnio Bayerischen Motoren Werke AG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. rujna 2017. u predmetu T-671/14, Bayerische Motoren Werke AG protiv Europske komisije
   (Predmet C-654/17 P)
   (2018/C 094/05)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Bayerische Motoren Werke AG (zastupnici: M. Rosenthal, G. Drauz i M. Schütte, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Freistaat Sachsen

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               1.

               ukine presudu Općeg suda Europske unije (peto vijeće) od 12. rujna 2017. u predmetu T-671/14,

               2.

               odluku protivnika žalitelja od 9. srpnja 2014. u predmetu SA.32009 (2011/C) poništi na temelju članka 263. stavka 4. UFEU-a u dijelu u kojem se njome iznos zatražene potpore koji prelazi iznos od 17 milijuna eura (28 257 273 eura), od potpore koja je zatražena u ukupnom iznosu od 45 257 273 eura, utvrđuje nespojivim s unutarnjim tržištem; ako i u mjeri u kojoj se Sud ne bi smatrao u stanju donijeti definitivnu odluku, podredno se zahtijeva vraćanje predmeta Općem sudu Europske unije;

               3.

               podredno, odluku protivnika žalitelja od 9. srpnja 2014. u predmetu SA.32009 (2011/C) poništi na temelju članka 263. stavka 4. UFEU-a u dijelu u kojem se njome zabranjuje i proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem dodjela potpore za investicijske projekte žalitelja koja ne podliježe prijavi na temelju članka 6. stavka 2. Uredbe o općem skupnom izuzeću u verziji od 6. kolovoza 2008., u dijelu u kojem ona prelazi iznos od 17 milijuna eura,

               4.

               sukladno članku 138. stavku 1. i članku 184. stavcima 1. i 2. Poslovnika, protivniku žalitelja naloži snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe slijedeće žalbene razloge:

               1.

                  Prvi žalbeni razlog: povreda članka 107. stavka 3. UFEU-a

               Presudom se povrjeđuje članak 107. stavak 3. UFEU-a, jer je Opći sud – da nije počinio pogrešku koja se tiče prava – morao doći do utvrđenja da propuštanje provođenja zasebnog ispitivanja o tome ima li odobravanje potpore – te u kojoj mjeri ima – učinka na iskrivljavanje tržišnog natjecanja, predstavlja povredu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a.
               U pobijanoj se presudi zanemaruje da protivnik žalitelja svoje ispitivanje nije smio ograničiti samo na obično ispitivanje ex ante procijenjenih dodatnih troškova projekta u nepovoljnom mjestu, te nije smio za sve potpore koje ih premašuju „pretpostaviti” – bez uzimanja u obzir konkretnog tržišnog položaja protivnika žalitelja – da iskrivljavaju tržišno natjecanje.

               2.

                  Drugi žalbeni razlog: povreda članka 288. UFEU-a, članaka 3. i 13. stavka 1. Uredbe o općim skupnim izuzećima, kao i zabrane diskriminacije

               Presudom se povrjeđuje članak 288. UFEU-a, kao i članak 3. i članak 13. stavak 1. Uredbe o općem skupnom izuzeću iz 2008., jer Opći sud – da nije počinio pogrešku koja se tiče prava – protivniku žalitelja nije smio dodijeliti dodatnu nadležnost za ispitivanje potpora i utvrđivanje njihove nespojivosti s unutarnjim tržištem putem odluke, ako su te potpore do iznosa praga iz članka 6. stavka 2. Uredbe o općem skupnom izuzeću iz 2008. već materijalno utvrđene spojivima s unutarnjim tržištem na temelju sekundarnog prava Unije, koje ima viši rang.
               Osim toga, posljedica je pobijane presude to da se žalitelja – u odnosu na njegove konkurente – diskriminira zabranom primanja potpore u iznosu većem od 17 milijuna eura, do iznosa praga iz Uredbe o općem skupnom izuzeću iz 2008. Naime, svaki bi sudionik na tržištu – čak i onaj koji se nalazi u dominantnom položaju – u usporedivoj situaciji za investiciju usporedive visine mogao dobiti, u skladu s njemačkim InvZulG-om, potporu do iznosa praga.


title: Predmet C-725/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2017. uputio Sofiyski rayonen sad (Bugarska) – Toplofikatsia Sofia EAD protiv Mitka Simeonova Dimitrova

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2017. uputio Sofiyski rayonen sad (Bugarska) – Toplofikatsia Sofia EAD protiv Mitka Simeonova Dimitrova
   (Predmet C-725/17)
   (2018/C 094/14)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sofiyski rayonen sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Toplofikatsia Sofia EAD

      Tuženik: Mitko Simeonov Dimitrov

      Prethodna pitanja

               1.

               Direktiva (1) izuzima iz svog područja primjene propise tradicionalnog ugovornog prava o sklapanju ugovora, međutim izuzima li iz njega i uređenje te posve neuobičajene, zakonski propisane strukture za nastanak ugovornih odnosa?

               2.

               U slučaju da Direktiva u ovom slučaju ne isključuje uređenje vlastitim pravilima: je li riječ o ugovoru u smislu članka 5. Direktive ili o nečemu drugomu? Ako je riječ o ugovoru ili ako i nije riječ o ugovoru: primjenjuje li se Direktiva u ovom slučaju?

               3.

               Je li ta vrsta činjeničnih ugovora obuhvaćena Direktivom neovisno o tome kada su oni nastali ili Direktiva važi samo za novo stečene stanove ili – još uže – samo za novo izgrađene stanove (dakle korisničke uređaje koji zahtijevaju priključak na mrežu centraliziranog toplinskog sustava)?

               4.

               U slučaju da se Direktiva primjenjuje: povređuje li nacionalno uređenje članak 5. stavak 1. točku (f) u vezi sa stavkom 2., koji propisuje pravo odnosno načelnu mogućnost raskida pravnog odnosa?

               5.

               U slučaju da treba sklopiti ugovor: je li za to propisan oblik i koji sadržajni opseg moraju imati informacije koje se potrošaču (ovdje: pojedinačnom vlasniku stana, a ne zajednici suvlasnika) moraju staviti na raspolaganje? Utječe li na nastanak pravnog odnosa izostanak pravodobnih i dostupnih informacija?

               6.

               Je li potreban izričit zahtjev, odnosno formalno izražena volja potrošača, kako bi on postao strana takvog pravnog odnosa?

               7.

               Ako je bio sklopljen ugovor, bilo formalno ili neformalno, je li grijanje zajedničkih dijelova zgrade (osobito stubišta) dio predmeta ugovora i je li potrošač naručio uslugu u odnosu na taj dio usluge, ako u tom smislu ne postoji izričit zahtjev s njegove strane ili čak zajednice suvlasnika zgrade (primjerice ako se odstrane toplinski uređaji, što će se trebati pretpostaviti u većini slučajeva – naime vještaci ne navode nikakve toplinske uređaje u zajedničkim dijelovima zgrade)?

               8.

               Je li za svojstvo potrošača vlasnika koji je zahtijevao grijanje zajedničkih dijelova zgrade značajno (odnosno čini li razliku) ako je prekinuta opskrba toplinskom energijom stana koji je u njegovu etažnom vlasništvu?

      (1)  Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (Tekst značajan za EGP) (SL 2011., L 304, str. 64.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 260.).


title: Predmet C-677/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2017. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – M. Çoban protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2017. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – M. Çoban protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Predmet C-677/17)
   (2018/C 094/06)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: M. Çoban

      Tuženik: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Prethodno pitanje

   S obzirom na članak 59. Dodatnog protokola, treba li članak 6. stavak 1. Odluke br. 3/80 (1) tumačiti na način da mu se protivi zakonsko uređenje države članice, kao što je članak 4.a TW-a, na temelju kojeg se ukida dodijeljeno uvećanje nadnice ako se korisnik preseli u Tursku iako je na vlastitu inicijativu napustio državno područje te države članice? Je li pritom bitna okolnost da dotična osoba u vrijeme svojeg odlaska više nema pravo boravka na temelju režima pridruživanja, ali ima boravišnu dozvolu EU-a za osobu s dugotrajnim boravištem? Je li pritom bitna okolnost da dotična osoba na temelju nacionalnih propisa ima mogućnost vratiti se u roku od godine dana nakon svojeg odlaska i tako ponovno steći pravo na dodatnu naknadu te da takva mogućnost postoji sve dok ima boravišnu dozvolu EU-a za osobu s dugotrajnim boravištem?

      (1)  Odluka Vijeća za pridruživanje br. 3/80 od 19. rujna 1980. o primjeni sustava socijalne sigurnosti država članica Europskih zajednica na turske radnike i članove njihovih obitelji (SL 1983., C 110, str. 60.)


title: Predmet T-91/16: Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – Talijanska Republika protiv Komisije („ESF — Operativni program koji pripada cilju br. 1. za Regiju Sicilija — Umanjenje prvotno dodijeljenih financijskih potpora — Metoda izračuna ekstrapolacijom — Proporcionalnost — Članak 39. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 1260/1999 — Obveza obrazlaganja”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/18

         Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – Talijanska Republika protiv Komisije
   (Predmet T-91/16) (1)

   ((„ESF - Operativni program koji pripada cilju br. 1. za Regiju Sicilija - Umanjenje prvotno dodijeljenih financijskih potpora - Metoda izračuna ekstrapolacijom - Proporcionalnost - Članak 39. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 1260/1999 - Obveza obrazlaganja”))
   (2018/C 094/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tuženik: Europska Komisija (zastupnici: P. Arenas i F. Tomat, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2015) 9413 od 17. prosinca 2015. o smanjenju doprinosa iz Europskog socijalnog fonda (ESF) Operativnom programu za Regiju Sicilija koji je dio okvira za potporu Zajednice za strukturnu pomoć Zajednice regijama u Italiji na koje se odnosi cilj br. 1 (CCI 1999IT 161PO011).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Talijanskoj Republici se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet C-679/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2017. uputio Hof van beroep Antwerpen (Belgija) – Vlaamse Gewest, koju zastupa Vlaamse regering, koju predstavlja Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, i Vlaamse Gewest, koju zastupa Vlaamse regering, koju predstavlja Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw protiv Johannesa Huijbrechtsa

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2017. uputio Hof van beroep Antwerpen (Belgija) – Vlaamse Gewest, koju zastupa Vlaamse regering, koju predstavlja Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, i Vlaamse Gewest, koju zastupa Vlaamse regering, koju predstavlja Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw protiv Johannesa Huijbrechtsa
   (Predmet C-679/17)
   (2018/C 094/07)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Vlaamse Gewest (Flamanska regija), koju zastupa Vlaamse regering (flamanska vlada), koju predstavlja Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie (flamanski ministar za proračun, financije i energetiku), i Vlaamse Gewest (Flamanska regija), koju zastupa Vlaamse regering (flamanska vlada), koju predstavlja Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw (flamanski ministar za prostorno uređenje, okoliš i poljoprivredu)

      Druga stranka u žalbenom postupku: Johannes Huijbrechts

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li riječ o povredi slobodnog kretanja kapitala u smislu članka 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije ako se nasljedniku šumskog područja koje se nalazi u inozemstvu i kojim se upravlja na održivi način ne priznaje izuzeće od poreza na nasljedstvo za to šumsko područje na temelju članka 55.quater Vlaams wetboek der successierechten (WS) (Zakon o porezu na nasljedstvo Flamanske regije) (sada članak 2.7.6.0.3 Vlaamse Codex Fiscaliteit (CF) (Porezni zakonik Flamanske regije, CF)), dok se nasljedniku šumskog područja koje se nalazi u tuzemstvu i kojim se upravlja na održivi način priznaje izuzeće od poreza na nasljedstvo za to šumsko područje na temelju članka 55.quater WS-a (sada članak 2.7.6.0.3 CF-a)?

               2.

               Je li interes očuvanja flamanskih šuma u smislu članka 55.quater WS-a (sada članak 2.7.6.0.3 CF-a) važan razlog u općem interesu koji opravdava uređenje u kojem se primjena izuzeća od poreza na nasljedstvo ograničava na šumska područja koja se nalaze u Flandriji i kojima se upravlja na održivi način?


title: Predmet T-762/16: Rješenje Općeg suda od 15. siječnja 2018. – ArcelorMittal Belval & Differdange i ThyssenKrupp Steel Europe protiv ECHA („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti u ECHA-inu posjedu — Zahtjev koji se odnosi na dokumente i identitet podnositelja prvotnog zahtjeva za pristup informacijama u kojima se navode tvari na temelju Uredbe (EZ) br. 1907/2006 — Djelomično odbijanje pristupa — Poništavanje odluke o djelomičnom odbijanju pristupa — Obustava postupka”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/26

         Rješenje Općeg suda od 15. siječnja 2018. – ArcelorMittal Belval & Differdange i ThyssenKrupp Steel Europe protiv ECHA
   (Predmet T-762/16) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti u ECHA-inu posjedu - Zahtjev koji se odnosi na dokumente i identitet podnositelja prvotnog zahtjeva za pristup informacijama u kojima se navode tvari na temelju Uredbe (EZ) br. 1907/2006 - Djelomično odbijanje pristupa - Poništavanje odluke o djelomičnom odbijanju pristupa - Obustava postupka”))
   (2018/C 094/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: ArcelorMittal Belval & Differdange SA (Esch-sur-Alzette, Luksemburg) i ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Njemačka) (zastupnici: H. Scheidmann i M. Kottmann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: M. Heikkilä, C. Buchanan i E. Maurage, zatim M. Heikkilä, C. Buchanan i M. Broere, agenti, uz asistenciju G. Gilmore, barrister)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke ECHA-e ATD/52/2016 od 26. rujna 2016., dostavljene tužiteljima 28. rujna 2016., kojom se dodjeljuje djelomičan pristup dokumentima koji se odnose na raniji zahtjev za pristup dokumentima u posjedu ECHA-e.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Obustavlja se postupak povodom zahtjeva za intervenciju Europske agencije za lijekove (EMA).

               3.

               Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosi, osim vlastitih, i troškove društava ArcelorMittal Belval & Differdange SA i ThyssenKrupp Steel Europe AG.

               4.

               EMA snosi vlastite troškove vezane uz zahtjev za intervencijom.

      (1)  SL C 14, 16. 1. 2017.


title: Predmet T-28/18: Tužba podnesena 22. siječnja 2018. – Marriott Worldwide protiv EUIPO-a – AC Milan (AC MILAN)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/33

         Tužba podnesena 22. siječnja 2018. – Marriott Worldwide protiv EUIPO-a – AC Milan (AC MILAN)
   (Predmet T-28/18)
   (2018/C 094/44)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marriott Worldwide Corp. (Bethesda, Maryland, Sjedinjene Države) (zastupnik: A. Reid, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: AC Milan SpA (Milano, Italija)

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „AC MILAN” – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 182 615

      Podaci o postupku pred EUIPO-m

      Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. studenoga 2017. u predmetu R 356/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odbije prijavu za registraciju žiga Europske unije za sporne usluge; i

               —

               naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova u okviru ove tužbe.

      Tužbeni razlog

   Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe 2017/1001.


title: Predmet T-157/17: Rješenje Općeg suda od 22. siječnja 2018. – Cristalfarma protiv EUIPO-a („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije ILLUMINA — Opoziv pobijane odluke — Prestanak postojanja predmeta spor — Obustava postupka”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/26

         Rješenje Općeg suda od 22. siječnja 2018. – Cristalfarma protiv EUIPO-a
   (Predmet T-157/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije ILLUMINA - Opoziv pobijane odluke - Prestanak postojanja predmeta spor - Obustava postupka”))
   (2018/C 094/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cristalfarma Srl (Milano, Italija) (zastupnik: R. Almaraz Palmero, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. King i D. Gája, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Novartis AG (Basel, Švicarska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. siječnja 2017. (predmet R 1187/2016-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Novartis i Cristalfarma.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za suspenzijom kojeg je podnijelo društvo Cristalfarma Srl se odbija.

               2.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               3.

               Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Cristalfarma.

               4.

               Društvo Novartis AG snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 129, 24. 4. 2017.


title: Predmet C-687/17 P: Žalba koju su 7. prosinca 2017. podnijeli Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 28. rujna 2017. u predmetu T-138/15: Aanbestedingskalender BV i drugi protiv Europske komisije

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/7

         Žalba koju su 7. prosinca 2017. podnijeli Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 28. rujna 2017. u predmetu T-138/15: Aanbestedingskalender BV i drugi protiv Europske komisije
   (Predmet C-687/17 P)
   (2018/C 094/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV (zastupnici: C. T. Dekker, L. Fiorilli, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Nizozemska, Slovačka Republika

      Zahtjevi

   Tužitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine, u cijelosti ili djelomično, presudu protiv koje je žalba podnesena u dijelu kojom se njome odbija tužba koju je žalitelj podnio u predmetu T-138/15 i, posljedično:

               —

               poništi predmetnu odluku, u cijelosti ili djelomično; i/ili

               —

               alternativno, u cijelosti li djelomično ukine presudu protiv koje je podnesena žalba u dijelu u kojem se njome odbija tužba koju su žalitelji podnijeli u predmetu T-138/15 i vrati predmet Općem sudu na odlučivanje o meritumu s obzirom na smjernice koje će mu pružiti Sud;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, pogrešno ocijenio relevantne činjenice te propustio obrazložiti odluku na primjeren i dosljedan način utvrđujući i smatrajući da žaliteljev jedini tužbeni razlog treba odbiti pa stoga i tužbu u cijelosti odbiti jer je Komisija bila ovlaštena utvrditi da aktivnosti koje je obavljao TenderNed nisu bile gospodarske po naravi i da predmetna mjera u ovom slučaju nije uključivala državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
   Žalitelji tvrde da gospodarska ili negospodarska narav aktivnosti TenderNed-a, osobito njegov modul za podnošenje, ne mogu smatrati vidovima jedne aktivnosti te da se TenderNed-ov modul za podnošenje treba smatrati po naravi gospodarskim i time odvojivim od javnih ovlasti. Žalitelji tvrde da Opći sud nije postupio u skladu s praksom Suda s obzirom na test je li određena aktivnost po naravi gospodarska ili ne.


title: Predmet T-30/18: Tužba podnesena 23. siječnja 2018. – Yado protiv EUIPO-a (Jastuk za sjedala)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/34

         Tužba podnesena 23. siječnja 2018. – Yado protiv EUIPO-a (Jastuk za sjedala)
   (Predmet T-30/18)
   (2018/C 094/45)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: slovački

      Stranke

      Tužitelj: Yado s.r.o. (Handlová, Slovačka) (zastupnik: D. Futej, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Češka Republika)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 2 371 591-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. studenoga 2017. u predmetu R 1017/2017-3.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku o nedopuštenosti žalbe;

               —

               naloži tuženiku da postupi po žalbi i o njoj odluči;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova tužitelja u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi

               —

               pogreška koja se tiče prava, u smislu članka 57. Uredbe br. 6/2002 i članka 65. Uredbe br. 2245/2002;

               —

               povreda tužiteljeva temeljnog prava na saslušanje;

               —

               povreda članka 7. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-689/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. prosinca 2017. uputio Landgericht München I (Njemačka) – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia” protiv Land Niedersachsen

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. prosinca 2017. uputio Landgericht München I (Njemačka) – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia” protiv Land Niedersachsen
   (Predmet C-689/17)
   (2018/C 094/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht München I

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia”

      Tuženik: Land Niedersachsen

      Prethodno pitanje

   Jesu li ostaci nakon havarije u obliku otpadaka metala i sredstva za gašenje požara pomiješanog s muljem i ostacima tereta na brodu „otpad nastao u vozilima, u vlakovima, zrakoplovima i brodovima” u smislu članka 1. stavka 3. točke (b) Uredbe (EZ) 1013/2006 (1)?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o pošiljkama otpada, SL L 190, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 16., str. 86.)


title: Predmet T-113/16: Presuda Općeg suda od 30. siječnja 2018. – Arctic Cat protiv EUIPO-a – Slazengers (Prikaz mačke koja skače udesno) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig koji prikazuje mačku koju skače udesno — Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje mačku koja skače ulijevo — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/18

         Presuda Općeg suda od 30. siječnja 2018. – Arctic Cat protiv EUIPO-a – Slazengers (Prikaz mačke koja skače udesno)
   (Predmet T-113/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig koji prikazuje mačku koju skače udesno - Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje mačku koja skače ulijevo - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2018/C 094/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Arctic Cat, Inc. (Thief River Falls, Minnesota, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Hartmann i S. Fröhlich, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Slazengers Ltd (Burnham, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. siječnja 2016. (predmet R 2953/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Slazengers i Arctic Cat.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Arctic Cat, Inc. se nalaže snošenje, osim vlastitih, i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet T-178/17: Rješenje Općeg suda od 18. siječnja 2018. – W&O medical esthetics protiv EUIPO-a – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE) („Žig Europske unije — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije HYALSTYLE — Loša vjera — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001] — Zahtjev za saslušanje svjedoka — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001) — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/27

         Rješenje Općeg suda od 18. siječnja 2018. – W&O medical esthetics protiv EUIPO-a – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)
   (Predmet T-178/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije HYALSTYLE - Loša vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001] - Zahtjev za saslušanje svjedoka - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001) - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”))
   (2018/C 094/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: W&O medical esthetics GmbH (Oberursel, Njemačka) (zastupnik: A. Finkentey, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Söder, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Italija) (zastupnici: R. Kunz-Hallstein i H. Kunz-Hallstein, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. siječnja 2017. (predmet R 872/2016-1) koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između društava W&O medical esthetics i Fidia farmaceutici.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo W&O medical esthetics GmbH snosi, osim vlastitih, i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Fidia farmaceutici SpA.

      (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet C-11/18 P: Žalba koju je 5. siječnja 2018. podnio Oleksandr Viktorovič Klimenko protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 8. studenoga 2017. u predmetu T-245/15: Klimenko protiv Vijeća

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/12

         Žalba koju je 5. siječnja 2018. podnio Oleksandr Viktorovič Klimenko protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 8. studenoga 2017. u predmetu T-245/15: Klimenko protiv Vijeća
   (Predmet C-11/18 P)
   (2018/C 094/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Oleksandr Viktorovič Klimenko (zastupnik: M. Phelippeau, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtjeva da ukine presudu Općeg suda (šesto vijeće) od 8. studenoga 2017. u predmetu T-245/15.
   Žalitelj od Suda zahtjeva da usvoji zahtjeve u dolje navedenim postupcima pred Općim sudom i to:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. (1); i Provedbenu Uredbu Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. (2);

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2016/318 od 4. ožujka 2016. (3), i Provedbenu Uredbu Vijeća (EU) 2016/311 od 4. ožujka 2016. (4);

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2017/381 od 3. ožujka 2017. (5); i Provedbenu Uredbu Vijeća (EU) 2017/374 od 3. ožujka 2017. (6),

         u dijelu u kojem se ti akti odnose na žalitelja; i naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova žalbenog postupka i tužbe za poništenje sadržane u podnesku o izmjeni tužbenog zahtjeva.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi žalitelj ističe tri žalbena zahtjeva.

      Prvo, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogrešno smatrao da je Vijeće Europske unije uspjelo prepoznati konkretne i posebne razloge koji opravdavaju uvođenje mjera ograničavanja u odnosu na njega te da je Opći sud pogrešno opisao Ured državnog odvjetnika Ukrajine kao „visoko pravosudno tijelo”.

      Drugo, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogrešno smatrao da kriterij za uvrštavanje na popis sadržan u predmetnim aktima odgovara ciljevima ZVSP-a.

      Treće, žalitelj ustraje da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da mjera ograničavanja ne predstavlja povredu prava vlasništva.

      (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015. L 62 str. 25.)

      (2)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015 L 62, str. 1.)

      (3)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2016/318 od 4. ožujka 2016. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2016 L 60, str.76.);

      (4)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) 2016/311 od 4. ožujka 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2016 L 60, str. 1.);

      (5)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2017/381 od 3. ožujka 2017. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2017 L 58, str.34.);

      (6)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) 2017/374 od 3. ožujka 2017. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2017 L 58, str. 1.)


title: Predmet T-46/18: Tužba podnesena 30. siječnja 2018. – Comune di Milano protiv Vijeća

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/35

         Tužba podnesena 30. siječnja 2018. – Comune di Milano protiv Vijeća
   (Predmet T-46/18)
   (2018/C 094/46)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Comune di Milano (Milano, Italija) (zastupnici: F. Sciaudone i M. Condinanzi, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi, u smislu članka 263. UFEU-a, odluku Vijeća donesenu usporedo sa 3579. sastankom Vijeća u sastavu za opće poslove, održanim 20. studenoga 2017., koja se odnosi na odabir novog sjedišta Europske agencije za lijekove („EMA”) i koja je objavljena u priopćenju za medije koje sadržava izvješće o predmetnoj odluci (Outcome of the Council Meeting (3579th Council meeting), Presse 65, provisional version), u dijelu u kojem je odlučeno da novo sjedište Europske agencije za lijekove bude u Amsterdamu;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na zloupotrebi ovlasti

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe da je cilj Vijeća u postupku odabira bio utvrditi najbolju ponudu za premještaj sjedišta EMA-e, s obzirom na prethodno utvrđene kriterije za odabir. Međutim, određivanje novog sjedišta EMA-e izvlačenjem, bez ikakve prethodne istrage, protivno je cilju odabira najbolje ponude u transparentnom postupku odlučivanja, na temelju tehničkih procjena i posebnih prethodno utvrđenih kriterija, a koji cilj je postavljen u trenutku određivanja pravila postupka, čime je onemogućeno utvrđivanje da kandidature Milana i Amsterdama nisu bile jednakovrijedne.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela dobre uprave i transparentnosti

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe da je pobijana odluka nezakonita s obzirom na to da je ona rezultat postupka odlučivanja obilježenog (i) nepoštovanjem formalnosti i modaliteta za osiguravanje potrebne transparentnosti i (ii) propustom odgovarajućeg uzimanja u obzir elemenata relevantnih za procjenu o kojoj je riječ.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi Odluke Vijeća od 1. studenoga 2009. o donošenju njegova internog Pravilnika te povredi Poslovnika od 31. listopada 2017.

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe da su modaliteti provođenja glasovanja i donošenja Odluke od 20. studenoga 2017. također uzrok nezakonitosti te odluke, zbog povrede posebnih odredaba koje je Vijeće bilo dužno poštovati.


title: Predmet T-784/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. siječnja 2018. – Strabag Belgium protiv Parlamenta („Privremena pravna zaštita — Javna nabava radova — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Rok mirovanja — Neuobičajeno niska ponuda — Fumus boni juris — Hitnost — Odvagivanje interesa”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/28

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. siječnja 2018. – Strabag Belgium protiv Parlamenta
   (Predmet T-784/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Javna nabava radova - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Rok mirovanja - Neuobičajeno niska ponuda - Fumus boni juris - Hitnost - Odvagivanje interesa”))
   (2018/C 094/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Strabag Belgium (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: M. Schoups, K. Lemmens i M. Lahbib, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: Z. Nagy i B. Simon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 278. i 279. UFEU-a radi, s jedne strane, ishođenja suspenzije primjene odluke Parlamenta od 24. studenoga 2017. o odbijanju tužiteljeve ponude i dodjeli petoro ponuditelja javne nabave koja se odnosi na okvirni ugovor koji uključuje radove za glavnog izvoditelja za zgrade Europskog parlamenta u Bruxellesu (Belgija) (poziv na nadmetanje 06/D 20/2017/M036) i, s druge strane, naloga Parlamentu da dostavi različite dokumente.

      Izreka

               1.

               Suspendira se odluka Europskog parlamenta od 24. studenoga 2017. kojom se odbija ponuda društva Strabag Belgium i dodjeljuje petero ponuditelja javna nabava koja se odnosi na okvirni ugovor koji uključuje radove za glavnog izvoditelja za zgrade Europskog parlamenta u Bruxellesu (Belgija) (poziv na nadmetanje 06/D 20/2017/M036).

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               Ukida se rješenje od 6. prosinca 2017. Strabag Belgium/Parlament (T-784/17 R).

               4.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-21/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2018. uputio Svea hovrätt (Švedska) – Textilis Ltd, Ozgur Keskin protiv Svenskt Tenn Aktiebolag

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2018. uputio Svea hovrätt (Švedska) – Textilis Ltd, Ozgur Keskin protiv Svenskt Tenn Aktiebolag
   (Predmet C-21/18)
   (2018/C 094/16)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Svea hovrätt

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Textilis Ltd, Ozgur Keskin

      Druga stranka u postupku: Svenskt Tenn Aktiebolag

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 4. Uredbe (EU) 2015/2424 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice, itd., tumačiti na način da znači to da se članak 7. stavak 1. podstavak (e) točku (iii), njegov novi tekst, primjenjuje na sudsko ocjenjivanje ništavosti (prema članku 52. stavku 1. točki (a) Uredbe o žigu) koje se provodi nakon stupanja na snagu izmjene, odnosno nakon 23. ožujka 2016., čak i ako se tužba odnosi na proglašavanje ništavosti kada je tužba ponesena prije toga datuma pa se stoga odnosi na žig registriran prije toga datuma?

               2.

               Treba li članak 7. stavak 1. točku (e) podtočku (iii) Uredbe o žigovima, u primjenjivoj verziji, tumačiti na način da njegovo područje primjene obuhvaća znak koji se sastoji od dvodimenzionalnog prikaza dvodimenzionalnog proizvoda, na primjer tkanine ukrašene predmetnim znakom?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan, u skladu s kojim načelima treba tumačiti tekst „znakovi koji se sastoje isključivo od oblika (ili druge karakteristike) koji proizvodima daje bitnu vrijednost” iz članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke (iii) Uredbe o žigovima, u situaciji kada registracija obuhvaća širok raspon razreda proizvoda i proizvoda i kada znak može biti na različite načine pričvršćen na proizvode? Treba li ocjenu izvršiti u skladu s kriterijem koji je više objektivan/općenit, na primjer krenuvši od činjenice kako žig izgleda i na koji se način pričvršćuje na različite vrste proizvoda, odnosno bez obzira na način na koji je nositelj žiga de facto pričvrstio ili namjeravao pričvrstiti znak na razne proizvode?

      (1)  SL 2015 L 341, str. 21.


title: Predmet T-172/16: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2018. – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni protiv Komisije („Državne potpore — Smanjenje poreza i doprinosa za poduzetnike sa sjedištem u područjima zahvaćenim prirodnim katastrofama do kojih je došlo u Italiji — Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem i kojom se nalaže njihov povrat — Tužba za poništenje — Potencijalni korisnik koji je nositelj stečenog prava — Izravni i osobni utjecaj — Dopuštenost — Jednako postupanje — Legitimna očekivanja”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/19

         Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2018. – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni protiv Komisije
   (Predmet T-172/16) (1)

   ((„Državne potpore - Smanjenje poreza i doprinosa za poduzetnike sa sjedištem u područjima zahvaćenim prirodnim katastrofama do kojih je došlo u Italiji - Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem i kojom se nalaže njihov povrat - Tužba za poništenje - Potencijalni korisnik koji je nositelj stečenog prava - Izravni i osobni utjecaj - Dopuštenost - Jednako postupanje - Legitimna očekivanja”))
   (2018/C 094/24)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni Srl (Catane, Italija) (zastupnik: E. Castorina, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Stancanelli i V. Bottka, agenti)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za „kompromisnim tumačenjem” Odluke (EU) 2016/195 Komisije od 14. kolovoza 2015. u vezi s mjerom SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) koju je provela Italija i kojom se osigurava smanjenje poreza i doprinosa povezanih s prirodnim katastrofama (u svim sektorima osim poljoprivrede) i SA.35083 (12/C) (ex 12/NN), koju je provela Italija i kojom se osigurava smanjenje poreza i doprinosa povezanih s potresom koji je 2009. pogodio regiju Abruzzo (u svim sektorima osim poljoprivrede) (SL 2016., L 43, str. 1.), i, podredno, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Centro Clinico e Diagnostico G. B. Morgagni Srl se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet C-692/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2017. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Paulo Nascimento Consulting — Mediação Imobiliária L.da protiv Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2017. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Paulo Nascimento Consulting — Mediação Imobiliária L.da protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-692/17)
   (2018/C 094/10)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Paulo Nascimento Consulting — Mediação Imobiliária L.da

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prethodno pitanje

   U svrhu primjene izuzeća iz članka 135. stavka 1. točke (b) Direktive o PDV-u (1), obuhvaćaju li pojmovi „odobravanje”, „ugovaranje” ili „upravljanje kreditima” naplatni ustup trećemu postupovnog položaja obveznika PDV-a u postupku povodom tužbe radi isplate određenog iznosa, koji je priznat sudskom odlukom i proizlazi iz neispunjenja ugovora o posredovanju u prometu nekretninama, uvećanog za PDV koji je na snazi u trenutku isplate i za već dospjele zatezne kamate ili one koje će tek dospjeti do potpune isplate?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-610/16: Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – PC protiv EASO-a

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/36

         Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – PC protiv EASO-a
   (Predmet T-610/16) (1)

   (2018/C 094/47)
   Jezik postupka: finski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 269, 14. 8. 2017.


title: Predmet C-36/18: Tužba podnesena 18. siječnja 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/14

         Tužba podnesena 18. siječnja 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-36/18)
   (2018/C 094/17)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou, M Morales Puerta i G. von Rintelen)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Helenska Republika, time što nije donijela zakone i druge propise, potrebne za usklađivanje s odredbama Direktive 2014/89/EU Europskog Parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o uspostavi okvira za prostorno planiranje morskog područja (1) ili, u svakom slučaju, time što nije obavijestila Komisiju o donošenju tih propisa, povrijedila svoje obveze iz članka 15. spomenute direktive;

               —

               naloži Helenskoj Republici isplatu novčane kazne u dnevnom iznosu od 31 416 eura, počevši od dana objave presude Suda;

               —

               naloži Helenskoj Republici snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               —

               u skladu s člankom 15. Direktive, države članice trebale su Direktivu o uspostavi okvira za prostorno planiranje morskog područja prenijeti u svoje unutarnje pravo do 18. rujna 2016. i o tome obavijestiti Komisiju. Međutim, Komisija nije zaprimila nikakav odgovor niti na pismo opomene niti na obrazloženo mišljenje poslano Helenskoj Republici te stoga zahtijeva da se utvrdi povreda obveze zbog neprenošenja obvezujuće Direktive, u smislu članka 258. UFEU-a.

               —

               kako bi se uspostavio postupak u kojemu tijela svake države članice mogu procjenjivati i organizirati ljudske djelatnosti na morskom području u svojoj nadležnosti, kako bi se ostvarili ciljevi povezani s okolišem te gospodarski i socijalni ciljevi, Komisija, u skladu sa svojom objavljenom komunikacijom o primjeni članka 260. stavka 3. UFEU-a (2), zahtijeva i izricanje novčane kazne u dnevnom iznosu od 31 416 eura, uzimajući u obzir, osobito, težinu povrede obveze (odnosno uzimajući u obzir ciljeve Direktive koji se odnose na zajedničku ribarstvenu politiku, pomorski promet, očuvanje i zaštitu okoliša i energiju, ali i utjecaj na zainteresirane subjekte).

      (1)
         SL 2014., L 25, str. 135.

      (2)
         SL 2011., C12, str. 1.


title: Predmet T-367/16: Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – Brunner protiv EUIPO-a – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE — Raniji verbalni žig Europske unije HOLY — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001])”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/20

         Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – Brunner protiv EUIPO-a – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE)
   (Predmet T-367/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE - Raniji verbalni žig Europske unije HOLY - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001])”))
   (2018/C 094/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Gerd Brunner (Moosthenning, Njemačka) (zastupnici: N. Maenz i D. Oerter, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švicarska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. svibnja 2016. (predmet R 2943/2014–5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva CBM i G. Brunnera.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Gerdu Brunneru se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 305, 22. 8. 2016.


title: Predmet T-820/17: Tužba podnesena 15. prosinca 2017. – Frinsa del Noroeste protiv EUIPO-a – Alimentos Friorizados (Alfrisa)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/28

         Tužba podnesena 15. prosinca 2017. – Frinsa del Noroeste protiv EUIPO-a – Alimentos Friorizados (Alfrisa)
   (Predmet T-820/17)
   (2018/C 094/38)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španjolska) (zastupnik: J. Botella Reyna, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alimentos Friorizados, SA (Barberá del Vallés, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Alfrisa” – prijava za registraciju br. 14 899 223

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. rujna 2017. u predmetu R 956/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               donese odluku o poništenju EUIPO-ovih odluka o odbijanju tužiteljevih prigovora i žalbe koji se odnose na žig Zajednice br. 14 899 223 „Alfrisa” za proizvode i usluge iz razreda 29. i 35.;

               —

               u skladu s odredbama članka 85. Uredbe o žigu Unije i pravila 94. Uredbe o žigu Zajednice, naloži snošenje troškova podnositelju prijave spornog žiga.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-561/16: Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – Galocha protiv Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije („Javna služba — Ugovorno osoblje — Postupak odabira u zajedničkom poduzeću Fusion for Energy — Popis uspješnih kandidata — Nepravilnost u postupku odabira — Kasniji akti koji se odnose na treće osobe — Interes trećih osoba — Interes službe”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/20

         Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – Galocha protiv Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije
   (Predmet T-561/16) (1)

   ((„Javna služba - Ugovorno osoblje - Postupak odabira u zajedničkom poduzeću Fusion for Energy - Popis uspješnih kandidata - Nepravilnost u postupku odabira - Kasniji akti koji se odnose na treće osobe - Interes trećih osoba - Interes službe”))
   (2018/C 094/26)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Yosu Galocha (Madrid, Španjolska) (zastupnici: A. Asmaryan Degtyareva i R-B. Dan, odvjetnici)

      Tuženik: Europsko zajedničko poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije (zastupnici: R. Hanak, G. Poszler i S. Bernal Blanco, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Duron, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a, među ostalim, radi poništenja odluke odbora za odabir, koju je voditelj odjela za ljudske resurse Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije 4. lipnja 2015. dostavio elektroničkom poštom, da tužiteljevo ime ne uvrsti na popise uspješnih kandidata postupka odabira F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, radi poništenja navedenih popisa uspješnih kandidata i radi poništenja odluka o zapošljavanju uspješnih kandidata koji se nalaze na tim popisima.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka odbora za odabir, koju je voditelj odjela za ljudske resurse Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije 4. lipnja 2015. dostavio elektroničkom poštom, da se ime Yosua Galoche ne uvrsti na popis uspješnih kandidata postupka odabira F4E/CA/ST/FGIV/2015/001.

               2.

               Poništavaju se popisi uspješnih kandidata postupka odabira F4E/CA/ST/FGIV/2015/001.

               3.

               Poništavaju se odluke Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije o zapošljavanju kandidata čija se imena nalaze na popisima uspješnih kandidata postupka odabira F4E/CA/ST/FGIV/2015/001.

               4.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               5.

               Europskom zajedničkom poduzeću za ITER i razvoj energije fuzije nalaže se snošenje troškova, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-117/15 i proslijeđen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016).


title: Predmet T-642/16: Rješenje Općeg suda od 18. siječnja 2018. – Iame protiv EUIPO-a – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/36

         Rješenje Općeg suda od 18. siječnja 2018. – Iame protiv EUIPO-a – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)
   (Predmet T-642/16) (1)

   (2018/C 094/48)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 392, 24. 10. 2016.


title: Predmet C-59/18: Tužba podnesena 30. siječnja 2018. – Talijanska Republika protiv Vijeća Europske unije

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/15

         Tužba podnesena 30. siječnja 2018.– Talijanska Republika protiv Vijeća Europske unije

   (Predmet C-59/18)
   (2018/C 094/18)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, S. Fiorentino i C. Colelli, avvocati dello Stato)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda Europske unije zahtijeva da:

               —

               poništi odluku donesenu usporedo sa sastankom Vijeća Europske unije u sastavu za opće poslove, održanim 20. studenoga 2017. – 14559/17, objavljenu u priopćenju za medije koje sadržava izvješće o predmetnoj odluci [Outcome of the Council meeting (3579th Council meeting)], u dijelu u kojem je odlučeno da novo sjedište Europske agencije za lijekove bude u Amsterdamu te, slijedom toga, odluči da sjedište treba dodijeliti gradu Milanu.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Talijanska vlada pred Sudom Europske unije pobija odluku donesenu usporedo sa sastankom Vijeća Europske unije u sastavu „Vanjski poslovi”, održanim 20. studenoga 2017. – 14559/17, objavljenu u priopćenju za medije koje sadržava izvješće o predmetnoj odluci [Outcome of the Council meeting (3579th Council meeting)], u dijelu u kojem je odlučeno da novo sjedište Europske agencije za lijekove bude u Amsterdamu. U prilog osnovanosti tužbe talijanska vlada iznosi jedan tužbeni razlog koji se temelji na zloupotrebi ovlasti zbog neprovođenja istrage te iskrivljavanja činjenica, s obzirom na to da činjenično stanje sjedišta u Amsterdamu ne odgovara podacima iznesenima u ponudi.


title: Predmet T-8/18: Tužba podnesena 11. siječnja 2018. – easyJet Airline protiv Komisije

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/29

         Tužba podnesena 11. siječnja 2018. – easyJet Airline protiv Komisije
   (Predmet T-8/18)
   (2018/C 094/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: P. Willis, solicitor, i E. Bourtzalas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije (EU) 2017/1861 (1) u cijelosti, a svakako u dijelu u kojem se odnosi na navodno nezakonitu državnu potporu isplaćenu tužitelju; i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih troškova

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je pobijana odluka zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni činjenica i pogreškom koja se tiče prava zbog zaključka da su operateri zračne luke postupali samo u svojstvu „posrednika” Regije Sardinija i da je stoga financiranje tužitelja uključivalo državna sredstva i pripisivo je državi.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je pobijana odluka zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni činjenica i pogreškom koja se tiče prava s obzirom na zaključak da je financiranje tužitelja od operatera zračne luke omogućilo neopravdanu prednost tužitelju i posebno da je Komisija pogrešno primijenila načelo subjekta u tržišnom gospodarstvu.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je pobijana odluka zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni činjenica i pogreškom koja se tiče prava s obzirom na zaključak da financiranje dotičnih zračnih prijevoznika narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje i utječe na trgovinu među državama članicama.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je pobijana odluka zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni činjenica i pogreškom koja se tiče prava s obzirom na zaključak da se za navodnu potporu za koju je Komisija utvrdila da je isplaćena tužitelju ne može smatrati da je spojiva s unutarnjim tržištem u skladu s jednim od izuzeća iz članka 107. stavka 3. UFEU-a.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je pobijana odluka narušena očitom pogreškom u ocjeni činjenica i pogreškom koja se tiče prava zbog toga što je Komisija povrijedila načelo zaštite legitimnih očekivanja s obzirom na to da je tužitelj imao legitimno očekivanje da njegovi odnosi s operaterima zračne luke ne uključuju državne potpore.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je pobijana odluka narušena nedostatnim obrazloženjem u odnosu na: (a) zaključak da su operatori zračne luke bili samo „posrednici” Regije Sardinija i da je prema tome njihovo financiranje tužitelja uključivalo državne potpore i bilo pripisivo državi; i (b) primjenu načela subjekta u tržišnom gospodarstvu kako bi se utvrdilo da je tužitelj imao neopravdanu prednost.

      (1)  Odluka Komisije (EU) 2017/1861 od 29. srpnja 2016. o državnoj potpori SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italija – Kompenzacija zračnim lukama na Sardiniji za obveze pružanja javnih usluga (SGEI) (SL 2017. L 268, str. 1.).


title: Predmet T-818/14: Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – BSCA protiv Komisije („Državne potpore — Potpore koje je Belgija dodijelila u korist BSCA — Odluka kojom se potpore djelomično proglašavaju spojivima i djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem — Pravno obvezujući akt — Rok zastare — Gospodarska narav ILS-a — Razmjer gospodarske uporabe postrojenja — Pogrešni brojčani podaci — Zahtjev za prilagodbu — Utvrđivanje stvarne vrijednosti — Obveza obrazlaganja — Narušavanje tržišnog natjecanja — Legitimno očekivanje”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/16

         Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2018. – BSCA protiv Komisije
   (Predmet T-818/14) (1)

   ((„Državne potpore - Potpore koje je Belgija dodijelila u korist BSCA - Odluka kojom se potpore djelomično proglašavaju spojivima i djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem - Pravno obvezujući akt - Rok zastare - Gospodarska narav ILS-a - Razmjer gospodarske uporabe postrojenja - Pogrešni brojčani podaci - Zahtjev za prilagodbu - Utvrđivanje stvarne vrijednosti - Obveza obrazlaganja - Narušavanje tržišnog natjecanja - Legitimno očekivanje”))
   (2018/C 094/19)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Brussels South Charleroi Airport (BSCA) (Charleroi, Belgija) (zastupnici: P. Frühling, S. Golinvaux, H. Tacheny i J. Delarue, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Noë, R. Sauer i B. Stromsky, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Société Wallonne des Aéroports SA (Sowaer) (zastupnici: A. Lepièce i H. Baeyens, odvjetnici)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Brussels Airport Company SA (zastupnici: T. Janssens, F. Hoseinian i T. Oeyen, odvjetnici) i Brussels Airlines SA/NV (zastupnici: u početku J. Derenne, J. Blockx, D. Vallindas i D. Dauchez, zatim J. Derenne i D. Vallindas, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članaka 3. do 6. Odluke Komisije C(2014) 6849 final od 1. listopada 2014. koja se odnosi na mjere SA. 14093 (C76/2002) koje je Belgija provela u korist društava BSCA i Ryanair.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europska komisija snosi vlastite troškove kao i polovinu troškova društva Brussels South Charleroi Airport (BSCA).

               3.

               Društva Société wallonne des aéroports SA (Sowaer), Brussels Airport Company SA i Brussels Airlines SA/NV snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet T-13/18: Tužba podnesena 15. siječnja 2018. – Crédit mutuel Arkéa protiv EUIPO-a – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/30

         Tužba podnesena 15. siječnja 2018. – Crédit mutuel Arkéa protiv EUIPO-a – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)
   (Predmet T-13/18)
   (2018/C 094/40)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Crédit mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Francuska) (zastupnici: A. Casalonga, F. Codevelle i C. Bercial Arias, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Confédération nationale du Crédit mutuel (Pariz, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: Verbalni žig Europske unije „Crédit Mutuel” – žig Europske unije br. 9 943 135

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2017. u predmetu R 1724/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome priznaje da je žig Europske unije br. 9 943 135 „Crédit Mutuel” uporabom stekao razlikovni karakter za određene proizvode iz razreda 9., 35. i 36.;

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome potvrđuje razlikovni karakter žiga Europske unije br. 9 943 135 „Crédit Mutuel” za određene proizvode iz razreda 9., 16., 36., 38., 42. i 45.;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 52., stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-196/15 P: Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2018. – Gyarmathy protiv FRA („Žalba — Javna služba — Privremeno osoblje — Zapošljavanje — Oglas za slobodno radno mjesto — Odbijanje prijave — Odvijanje postupka odabira — Iskrivljavanje dokaza — Obveza obrazlaganja — Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe — Nepristranost Službeničkog suda”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/17

         Presuda Općeg suda od 31. siječnja 2018. – Gyarmathy protiv FRA
   (Predmet T-196/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Privremeno osoblje - Zapošljavanje - Oglas za slobodno radno mjesto - Odbijanje prijave - Odvijanje postupka odabira - Iskrivljavanje dokaza - Obveza obrazlaganja - Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe - Nepristranost Službeničkog suda”))
   (2018/C 094/20)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Mađarska) (zastupnik: A. Cech, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) (zastupnici: C. Manolopoulos, agent, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 5. ožujka 2015., Gyarmathy/FRA (F-97/13, EU:F:2015:7) s ciljem ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Valériji Anni Gyarmathy se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 86, 20. 3. 2017.


title: Predmet T-181/17: Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – PC protiv EASO-a

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/36

         Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – PC protiv EASO-a
   (Predmet T-181/17) (1)

   (2018/C 094/49)
   Jezik postupka: finski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 357, 23. 10. 2017.


title: Predmet T-625/16: Presuda Općeg suda od 30. siječnja 2018. – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej protiv ECHA-e („REACH — Naknada za registraciju tvari — Smanjenje odobreno MSP-ima — Pogreška u izjavi o veličini poduzeća — Odluka kojom se određuje upravna pristojba — Prestanak proizvodnje određene tvari — Kriteriji izračuna iznosa upravne pristojbe — Preporuka 2003/361/EZ — Pravna sigurnost — Legitimna očekivanja — Proporcionalnost — Jednako postupanje”)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/21

         Presuda Općeg suda od 30. siječnja 2018. – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej protiv ECHA-e
   (Predmet T-625/16) (1)

   ((„REACH - Naknada za registraciju tvari - Smanjenje odobreno MSP-ima - Pogreška u izjavi o veličini poduzeća - Odluka kojom se određuje upravna pristojba - Prestanak proizvodnje određene tvari - Kriteriji izračuna iznosa upravne pristojbe - Preporuka 2003/361/EZ - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Proporcionalnost - Jednako postupanje”))
   (2018/C 094/27)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Grajewo, Poljska) (zastupnik: T. Dobrzyński, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: u početku E. Maurage, J.-P Trnka i M. Heikkilä, a zatim J.-P Trnka i M. Heikkilä, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje, kao prvo, ECHA-ine Odluke br. SME (2016) 2851 od 23. lipnja 2016. u kojoj je utvrđeno da tužitelj ne ispunjava uvjete za sniženje pristojbi za srednje poduzetnike i kojom mu se određuje upravna pristojba, kao drugo, računa br. 10058238 i 10058239 koje je izdala ECHA i koji su priloženi Odluci SME(2016) 2851 i, kao treće, Odluku br. 14/2015 Upravnog odbora ECHA-e od 4. lipnja 2015. o izmjeni Odluke MB/D/29/2010, kako je izmijenjena Odlukom MB/21/2012, o klasifikaciji usluge za koje se naplaćuju pristojbe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. se nalaže snošenje troškova, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 402, 31. 10. 2016.


title: Predmet T-281/17: Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/36

         Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-281/17) (1)

   (2018/C 094/50)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 269, 14. 8. 2017.