title: Presuda Suda (deseto vijeće) od 4. ožujka 2015.#„Oliver Medical“ SIA protiv Valsts ieņēmumu dienests.#Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administratīvā rajona tiesa, Rīgas tiesu nams.#Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EEZ) br. 2658/87 – Zajednička carinska tarifa – Tarifno razvrstavanje – Kombinirana nomenklatura – Tarifni brojevi 8543, 9018 i 9019 – Laserski i ultrazvučni aparati kao i njihovi dijelovi i pribor.#Predmet C-547/13.

text:
         PRESUDA SUDA (deseto vijeće)
      4. ožujka 2015. (
            *1
         )
      „Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EEZ) br. 2658/87 — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Tarifni brojevi 8543, 9018 i 9019 — Laserski i ultrazvučni aparati kao i njihovi dijelovi i pribor“
      U predmetu C‑547/13,
      povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio administratīvā rajona tiesa, Rīgas tiesu nams (Latvija), odlukom od 11. listopada 2013., koju je Sud zaprimio 21. listopada 2013., u postupku

         „Oliver Medical“ SIA

      protiv

         Valsts ieņēmumu dienests,

      SUD (deseto vijeće),
      u sastavu: C. Vajda (izvjestitelj), predsjednik vijeća, A. Rosas i E. Juhász, suci,
      nezavisni odvjetnik: N. Wahl,
      tajnik: A. Calot Escobar,
      uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 16. listopada 2014.,
      uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:

               —

               za „Oliver Medical“ SIA, G. Senkāns, advokāts,

               —

               za latvijsku vladu, I. Kalniņš i K. Freimanis kao i D. Pelše, u svojstvu agenata,

               —

               za španjolsku vladu, L. Banciella Rodríguez‑Miñón, u svojstvu agenta,

               —

               za Europsku komisiju, A. Caeiros i A. Sauka, u svojstvu agenata,

         odlučivši, nakon saslušanja nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez njegovog mišljenja,
      donosi sljedeću

         Presudu

               1

               Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje tarifnih brojeva 8543, 9018 i 9019 kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.), u njezinim verzijama koje su uzastopno proizlazile iz Uredbe Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007. (SL L 286, str. 1.), Uredbe Komisije (EZ) br. 1031/2008 od 19. rujna 2008. (SL L 291, str. 1.), Uredbe Komisije (EZ) br. 948/2009 od 30. rujna 2009. (SL L 287, str. 1.), Uredbe Komisije (EU) br. 861/2010 od 5. listopada 2010. (SL L 284, str. 1.) i Uredbe Komisije (EU) br. 1006/2011 od 27. rujna 2011. (SL L 282, str. 1., u daljnjem tekstu: KN).

               2

               Zahtjev je upućen u okviru spora između društva „Oliver Medical“ SIA (u daljnjem tekstu: Oliver Medical) i Valsts ieņēmumu dienests (latvijska porezna uprava, u daljnjem tekstu: VID) o tarifnom razvrstavanju aparata namijenjenih liječenju dermatoveneroloških i dermatoloških tegoba u KN‑u.

         Pravni okvir

         Harmonizirani sustav nazivlja i brojčanog označavanja robe

               3

               Vijeće za carinsku suradnju, koje je postalo Svjetska carinska organizacija (WCO), uspostavljeno je Konvencijom o osnivanju navedenog vijeća sklopljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. Harmonizirani sustav nazivlja i brojčanog označavanja robe (u daljnjem tekstu: HS) koji je izradio WCO uspostavljen je Međunarodnom konvencijom o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe (u daljnjem tekstu: Konvencija o HS‑u) sklopljenom u Bruxellesu 14. lipnja 1983. i prihvaćenom zajedno s Protokolom o njezinim izmjenama od 24. lipnja 1986. u ime Europske ekonomske zajednice Odlukom Vijeća 87/369/EEZ od 7. travnja 1987. (SL L 198, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 6., str. 3.).

               4

               Na temelju članka 3. stavka 1. Konvencije o HS‑u, svaka ugovorna stranka obvezuje se uskladiti svoje tarifne i statističke nomenklature s HS‑om, koristiti se svim njegovim brojevima i podbrojevima bez dodavanja ili izmjena s pripadajućim oznakama te slijediti brojčano označavanje istog sustava. Svaka ugovorna stranka također se obvezuje primjenjivati opća pravila tumačenja HS‑a kao i sve napomene u odsjecima, poglavljima i podbrojevima HS‑a te ne mijenjati njihov opseg.

               5

               WCO dopušta, pod uvjetima određenima u članku 8. Konvencije o HS‑u, napomene s objašnjenjem i mišljenja o razvrstavanju koja usvaja Odbor HS‑a.

               6

               Na datume podnošenja uvoznih deklaracija o kojima je riječ u glavnom postupku, Napomena s objašnjenjem HS‑a o broju 9018 glasile su kako slijedi:
               „[...]
               Ovaj tarifni broj pokriva ukupnost – iznimno široku – instrumenata i aparata od bilo kojeg materijala (što obuhvaća plemenite kovine) prije svega obilježenih činjenicom da njihova uobičajena uporaba u većini slučajeva zahtijeva uključivanje medicinskog osoblja (liječnik, kirurg, zubar, veterinar, primalja itd.) kada je potrebno postaviti dijagnozu, spriječiti ili liječiti bolest, operirati itd. U njega se također razvrstavaju instrumenti i aparati za anatomske zahvate ili seciranje, za autopsije i pod određenim uvjetima instrumenti i aparati za zubotehničke laboratorije [...]
               [...]
               Instrumenti i aparati o kojima je riječ mogu, a da i dalje ulaze u ovaj tarifni broj, sadržavati optičke naprave ili zahtijevati izvor električne energije, bilo da je riječ o ulozi motora ili prijenosnika ili kako bi djelovali s preventivnim učinkom, učinkom liječenja ili u dijagnostičke svrhe.
               Ovaj tarifni broj obuhvaća također instrumente i aparate za obradu laserom ili drugim svjetlosnim ili fotonskim snopom kao i ultrazvučne instrumente i aparate.“
               [neslužbeni prijevod]

               7

               Na datume podnošenja uvoznih deklaracija o kojima je riječ u glavnom postupku, Napomene s objašnjenjem HS‑a o broju 9019 glasile su kako slijedi:
               „[...]
               I.‑ Aparati za mehanoterapiju
               Ovi aparati koriste se prije svega za liječenje bolesti zglobova ili mišića, kojima se nastoji mehanički reproducirati različite pokrete. Takvo liječenje općenito se obavlja prema uputama ili pod nadzorom liječnika, iz čega proizlazi da ovi aparati ne smiju biti zabunom zamijenjeni s uobičajenim aparatima za tjelovježbu ili takozvanu medicinsku gimnastiku koji se koriste u domu ili u specijaliziranim dvoranama i među kojima možemo navesti: ekspandere ili sprave za vježbanje s konopima ili elastičnim kablovima, sprave svih vrsta za kontrakciju s oprugama, takozvane veslačke sprave koje omogućavaju izvođenje pokreta veslanja u komori, određene vrste bicikala za treniranje ili razvoj mišića nogu učvršćenih na jednom kotaču (potonji uređaji su iz tarifnog broja 95.06).
               [...]“
               [neslužbeni prijevod]

         KN

               8

               Carinsko razvrstavanje robe uvezene u Europsku uniju uređeno je KN‑om.

               9

               Članak 2. Uredbe br. 2658/87, kako je izmijenjen Uredbom Vijeća (EZ) br. 254/2000 od 31. siječnja 2000. (SL L 28, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 216., u daljnjem tekstu: Uredba br. 2658/87), glasi kako slijedi:
               „Integriranu tarifu Europskih zajednica, u daljnjem tekstu ‚TARIC’, koja udovoljava zahtjevima Zajedničke carinske tarife, statističkih podataka vanjske trgovine, gospodarske, poljoprivredne i drugih politika Zajednice koje se odnose na uvoz i izvoz robe, određuje Komisija.
               Tarifa se temelji na NC‑u i uključuje:
               [...]

                        d)

                        carinske stope i druga uvozna i izvozna davanja, uključujući izuzeća od plaćanja carine i povlaštene tarifne stope primjenjive na uvoz ili izvoz posebne robe;

                  [...]“

               10

               Na temelju članka 12. stavka 1. Uredbe br. 2658/87, Komisija svake godine Uredbom donosi cjelokupnu verziju KN‑a i carinske stope, kako proizlazi iz mjera koje su usvojili Vijeće ili Komisija. Navedena Uredba primjenjuje se od 1. siječnja sljedeće godine.

               11

               Verzije KN‑a koje se primjenjuju na činjenice o kojima je riječ u glavnom postupku, a koje su nastupile tijekom razdoblja od 2008. do 2012., jesu one koje proizlaze iz uredaba br. 1214/2007, 1031/2008, 948/2009, 861/2010 i 1006/2011.

               12

               Što se tiče teksta općih pravila za tumačenje KN‑a, naslova odsjeka XVI. KN‑a i napomene 2. tog odsjeka, tarifnih brojeva poglavlja 85 KN‑a, naslova njegovog odsjeka XVIII., napomene 2. poglavlja 90 KN‑a kao i tarifnih brojeva i tarifnih podbrojeva 9018, 9018 11 00, 9018 12 00, 9018 13 00, 9018 14 00, 9018 19, 9018 19 90, 9019, 9019 10, 9019 10 10, 9019 10 90 i 9019 20 00 na koje se odnose prethodna pitanja, navedene verzije se ne razlikuju.

               13

               Opća pravila za tumačenje KN‑a, koja se nalaze u njegovom prvom dijelu, odsjeku 1. A, određuju:
               „Razvrstavanje robe u kombiniranu nomenklaturu uređuju sljedeća načela.

                        1.

                        Naslovi odsjeka, poglavlja i potpoglavlja služe samo za lakše snalaženje; za zakonske potrebe, razvrstavanje se vrši na temelju naziva tarifnih brojeva i svih odgovarajućih napomena uz odsjeke i poglavlja, te na temelju sljedećih pravila pod uvjetom da iz naziva tarifnih brojeva ili napomena ne proizlazi drukčije.

                        2.

                                 (a)

                                 Smatra se da svako spominjanje proizvoda u nazivu tarifnog broja uključuje i necjelovit ili nedovršen proizvod, pod uvjetom da u stanju u kojem je podnesen posjeduje bitne značajke cjelovitog ili dovršenog proizvoda. Također se smatra da uključuje pozivanje na proizvod koji je cjelovit ili dovršen (ili proizvod koga se razvrstava kao cjelovitog ili dovršenog primjenom ovog pravila), a podnesen je u nesastavljenom ili u rastavljenom stanju.

                                 (b)

                                 Smatra se da svako spominjanje materijala ili tvari u nazivu tarifnog broja uključuje i mješavine ili kombinacije tog materijala ili tvari s drugim materijalima ili tvarima. Smatra se da svako spominjanje proizvoda od navedenog materijala ili tvari uključuje i proizvod izrađen u cijelosti ili djelomično od tog materijala ili tvari. Proizvode koji se sastoje od više od jednog materijala ili tvari razvrstava se po načelima općeg pravila 3.

                        3.

                        Proizvode koje bi se, primjenom općeg pravila 2(b) ili zbog bilo kojeg drugog razloga, na prvi pogled moglo razvrstati u dva ili više tarifnih brojeva, razvrstava se na sljedeći način:

                                 (a)

                                 tarifni broj koji sadrži najodređeniji opis ima prednost u odnosu na tarifne brojeve s općenitijim opisom. Međutim, ako se u nazivu svakog od tih tarifnih brojeva navodi samo dio materijala ili tvari sadržanih u mješavini ili složenoj robi ili samo dio proizvoda pripremljenih u setu za pojedinačnu prodaju, te se tarifne brojeve smatra podjednako određenima u odnosu na predmetnu robu, čak i kada jedan od njih sadrži potpuniji ili određeniji opis robe;

                                 (b)

                                 mješavine, složenu robu koja se sastoj[i] od različitih materijala ili je izrađena od različitih komponenti i proizvode pripremljene u setovima za pojedinačnu prodaju, koje se ne može razvrstati primjenom općeg pravila 3.a, razvrstava se kao da se sastoje od materijala ili komponente koja im daje bitnu značajku, u mjeri u kojoj se taj kriterij može primijeniti;

                                 (c)

                                 ako se robu ne može razvrstati pozivanjem na opće pravilo 3(a) ili 3(b) razvrstava je se u tarifni broj koji dolazi posljednji po redu od onih tarifnih brojeva koji podjednako dolaze u obzir.

                        4.

                        Roba koja se ne može razvrstati primjenom prethodnih pravila razvrstava se u tarifni broj robe kojoj je ona najsličnija.

                  [...]

                        6.

                        Za zakonske potrebe, razvrstavanje robe u podbrojeve tarifnog broja vrši se sukladno nazivu tih podbrojeva i svih odgovarajućih napomena za podbrojeve te, mutatis mutandis, u skladu s gore navedenim pravilima, podrazumijevajući da se može uspoređivati samo podbrojeve na istoj razini. U smislu ovog pravila, primjenjuju se i odgovarajuće napomene uz odsjeke i poglavlja, osim ako iz konteksta ne proizlazi drukčije.“

               14

               Drugi dio KN‑a sadrži odjeljak XVI., naslovljen „Strojevi, aparati i mehanički uređaji; električna oprema; njihovi dijelovi; aparati za snimanje i reprodukciju zvuka, aparati za snimanje i reprodukciju televizijske slike i zvuka, njihovi dijelovi i pribor“.

               15

               Napomena 2. Odsjeka XVI. KN‑a glasi kako slijedi:
               „Uzimajući u obzir napomenu 1. uz ovaj odsjek, napomenu 1. uz poglavlje 84 i napomenu 1. uz poglavlje 85 dijelove strojeva (osim dijelova proizvoda iz tarifnog broja 8484, 8544, 8545, 8546 ili 8547) razvrstava se prema sljedećim pravilima:

                        (a)

                        dijelove koji predstavljaju robu navedenu u bilo kojem tarifnom broju poglavlja 84 ili 85 (osim tarifnih brojeva 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 i 8548) u svim se slučajevima razvrstava u svoje odgovarajuće tarifne brojeve;

                        (b)

                        druge dijelove, prikladne za uporabu samo ili uglavnom za određenu vrstu stroja ili za više strojeva iz istog tarifnog broja (uključujući strojeve iz tarifnog broja 8479 ili 8543), razvrstava se s tim strojevima ili u tarifni broj 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 ili 8538, ovisno o slučaju. Međutim, dijelove koji su jednako prikladni za uporabu uglavnom s robom iz tarifnih brojeva 8517 i 8525 do 8528, razvrstava se u tarifni broj 8517;

                        (c)

                        sve se ostale dijelove razvrstava u tarifni broj 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 ili 8538 ako su primjenjivi ili, ako to nije moguće, u tarifni broj 8487 ili 8548.“

               16

               Odjeljak XVI. KN‑a sadrži poglavlje 85, naslovljeno „Električni strojevi i oprema, te njihovi dijelovi; aparati za snimanje ili reprodukciju zvuka, televizijski aparati za snimanje ili reprodukciju slike i zvuka i njihovi dijelovi i pribor“. To poglavlje sadrži među ostalim sljedeće tarifne brojeve:
               „8543 Električni strojevi i aparati, s posebnim funkcijama, nespomenuti niti uključeni na drugom mjestu u ovom poglavlju:
               [...]
               8543 70 – ostali strojevi i aparati:
               [...]
               8543 70 90 – – ostalo
               8543 90 00 – dijelovi“.

               17

               U skladu s člankom 9. stavkom 1. Uredbe br. 2658/87, Komisija može donijeti Napomene s objašnjenjem u KN‑u. Iz Napomena s objašnjenjem Kombinirane nomenklature Europskih zajednica (SL 2008., C 133, str. 1., u daljnjem tekstu: Napomene s objašnjenjem KN‑a o podbroju 8543 70 90) među ostalim proizlazi da podbroj 8543 70 90 KN‑a ne sadrži „uređaje s ultraljubičastim zračenjem za uporabu u medicini, čak i ako ih se ne rabi u liječničkoj praksi (tarifni broj 9018)“.

               18

               Pod naslovom „Optički, fotografski, kinematografski, mjerni, kontrolni, ispitni, medicinski ili kirurški instrumenti i aparati; satovi; glazbala; njihovi dijelovi i pribor“, odjeljak XVIII. KN‑a obuhvaća poglavlje 90, naslovljeno „Optički, fotografski, kinematografski, mjerni, kontrolni, ispitni, medicinski ili kirurški instrumenti i aparati; njihovi dijelovi i pribor“.

               19

               Napomena 2. toga poglavlja glasi kako slijedi:
               „Uzimajući u obzir [...] napomenu 1., dijelove i pribor za strojeve, aparate, instrumente ili proizvode iz ovog poglavlja razvrstava se prema sljedećim pravilima:

                        (a)

                        dijelove koji predstavljaju robu navedenu u bilo kojem tarifnom broju poglavlja 84, 85 ili 91 (osim one iz tarifnog broja 8487, 8548 ili 9033) u svim se slučajevima razvrstava u svoje odgovarajuće tarifne brojeve;

                        (b)

                        druge dijelove i pribor, prikladne za uporabu samo ili uglavnom za određenu vrstu stroja, instrumenta ili aparata ili pak za više strojeva, instrumenata ili aparata iz istog tarifnog broja (uključujući strojeve, instrumente ili aparate iz tarifnog broja 9010, 9013 ili 9031), razvrstava se s tim strojevima, instrumentima ili aparatima;

                        (c)

                        sve se ostale dijelove i pribor razvrstava u tarifni broj 9033.“

               20

               Poglavlje 90 KN‑a među ostalim sadrži sljedeće tarifne brojeve i podbrojeve:
               „9018 Instrumenti i aparati namijenjeni za uporabu u medicini, kirurgiji, zubarstvu ili veterini, uključujući scintigrafske i druge elektromedicinske aparate i instrumente za ispitivanje vida:

                        —

                        elektrodijagnostički aparati (uključujući aparate za funkcionalna istraživačka ispitivanja ili za provjeru fizioloških parametara):
                        9018 11 00 – – elektrokardiografi
                        9018 12 00 – – aparati za ultrazvučno skeniranje
                        9018 13 00 – – aparati za magnetnu rezonanciju
                        9018 14 00 – – aparati za scintigrafiju
                        9018 19 – – ostalo:
                        9018 19 10 – – – aparati za istovremeno pra[ć]enje dvaju ili više parametara
                        9018 19 90 – – – ostalo“.

               21

               Podbrojevi 9018 90 i 9018 90 85 KN‑a, u verzijama iz uredaba br. 1214/2007, 1031/2008 i 948/2009, glase kako slijedi:
               „9018 90 – ostali instrumenti i aparati:
               [...]
               9018 90 85 – – ostalo“
               [neslužbeni prijevod]

               22

               Podbrojevi 9018 90 i 9018 90 84 KN‑a, u verzijama iz uredaba br. 861/2010 i 1006/2011, glase kako slijedi:
               „9018 90 – ostali instrumenti i aparati:
               [...]
               9018 90 84 – – ostalo“
               [neslužbeni prijevod]

               23

               Poglavlje 90 KN‑a sadrži također sljedeće tarifne brojeve i podbrojeve:
               „9019 Aparati za mehanoterapiju; aparati za masažu; aparati za psihološka ispitivanja; aparati za ozonoterapiju, oksigenoterapiju, aerosol‑terapiju, umjetno disanje i ostali terapijski dišni aparati
               9019 10 aparati za mehanoterapiju; aparati za masažu; aparati za psihološka testiranja
               9019 10 10 – – električni aparati za vibracijsku masažu
               9019 10 90 – – ostalo
               9019 20 00 aparati za ozonoterapiju, oksigenoterapiju, aerosolterapiju, umjetno disanje i ostali terapijski dišni aparati“.

               24

               Uredba Komisije (EZ) br. 119/2008 od 7. veljače 2008. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu (SL L 36, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 14., str. 243.), donesena na temelju članka 9. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 2658/87, razvrstala je sljedeći proizvod u podbroj 8543 70 90 KN‑a:
               „Uređaj za uklanjanje dlačica i njegu kože, koji djeluje na temelju tehnologije intenzivnog pulsirajućeg svjetla (IPL), sljedećih dimenzija: 34,5 (V) × 30,5 (Š) × 50,5 (D) cm i mase 25 [kilograma (kg)].
               Uređaj je namijenjen uklanjanju dlačica i njezi kože, od čistog kozmetičkog pomlađivanja do uklanjanja staračkih pjega, nejednolike pigmentacije i kapilara. Koristi se u kozmetičkim salonima.
               Uređaj sadrži elektromotor za hlađenje; motor nema nikakvu ulogu u postupku uklanjanja dlačica ili njege kože.“

               25

               Razvrstavanje navedenog proizvoda u taj podbroj obrazloženo je na sljedeći način:
               „Razvrstavanje se utvrđuje u skladu s odredbama Općih pravila 1. i 6. o tumačenju KN‑a i tekstom oznaka KN 8543, 8543 70 i 8543 70 90.
               Budući da se postupak uklanjanja dlačica temelji na tehnologiji IPL, a ne na hvatanju i čupanju dlačica iz korijena pomoću elektromotora, ovaj se proizvod ne razvrstava pod tarifni broj 8510 kao uređaj za uklanjanje dlačica s ugrađenim elektromotorom (vidjeti Napomene s objašnjenjem KN‑a za tarifni broj 8510).
               Ovaj se proizvod ne može razvrstati ni pod tarifni broj 9018 kao medicinski instrument ili uređaj budući da on nije namijenjen medicinskom tretmanu i ne koristi se u profesionalnoj praksi (vidjeti Napomene s objašnjenjem KN‑a za tarifni broj 9018).
               Uređaj se razvrstava pod tarifni broj 8543 budući da se radi o električnom uređaju s individualnom funkcijom, koja nije navedena niti uključena drugdje u poglavlju 85.“

               26

               Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1204/2011 od 18. studenoga 2011. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu (SL L 305, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 18., str. 171.), donesena na temelju članka 9. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 2658/87, razvrstala je sljedeću robu u podbroj 8543 90 00 KN‑a:
               „1.   Ručni, izmjenljivi uređaj koji se sastoji od bljeskalice, leće, tipke za okidanje i svjetlosnog pokazatelja (tzv. ,uređaj za intenzivnu pulsirajuću svjetlost (IPL)’).
               Uređaj stvara intenzivno pulsirajuće svjetlo različitih impulsnih širina do 100 ms na valnoj duljini od 650 do 1 200 nm, s točkom veličine 16 × 46 mm i najvećom gustoćom energije od 45 J/cm2.
               Uređaj radi samo u kombinaciji sa strojem (‚osnovna jedinica’) iz kojeg dobiva energiju, kontrolni signal i rashladnu tekućinu. ,Osnovna jedinica’ sastoji se od napajanja, kontrolne jedinice sa zaslonom i rashladne jedinice, koja također može raditi s ‚laserskim uređajem’.
               Kada je spojen na ‚osnovnu jedinicu’, uređaj se koristi za određene kozmetičke tretmane, na primjer, za trajno uklanjanje dlaka.
               2.   Ručni, izmjenljivi uređaj koji sadrži laser u čvrstom stanju, leću, tipku za odabir veličine točke i tipku za okidanje (takozvani ‚laserski uređaj’).
               Uređaj proizvodi lasersku svjetlost različitih impulsnih [širina] do 100 ms na valnoj duljini od 1064 nm, s prilagodljivom veličinom točke s promjerom od 1, 5, 3, 6 i 9 mm i maksimalnom gustoćom energije od 700 J/cm2.
               Uređaj radi samo u kombinaciji sa strojem (‚osnovna jedinica’) iz kojeg dobiva energiju, kontrolni signal i rashladnu tekućinu. ‚Osnovna jedinica’ se sastoji od napajanja, kontrolne jedinice sa zaslonom i rashladne jedinice, koja također može raditi s ‚uređajem za intenzivnu pulsirajuću svjetlost (IPL)’.
               Kada je spojen na ‚osnovnu jedinicu’, uređaj se koristi izričito za kozmetički tretman vena na nogama.“

               27

               Razvrstavanje uređaja IPL u taj podbroj obrazloženo je na sljedeći način:
               „Razvrstavanje se utvrđuje u skladu s Općim pravilima 1. i 6. za tumačenje KN‑a, napomenom 2.(b) uz odjeljak XIV. i tekstom oznaka KN 8543 i 8543 90 00.
               Budući da intenzivna pulsirajuća svjetlost, koju stvara bljeskalica, nije laserska zraka, isključuje se razvrstavanje pod tarifni 9013 kao laser.
               S obzirom na njegove značajke i objektivna svojstva, točnije izgradnju elektroničke prirode, uređaj nije sličan izmjenljivim alatima (vidjeti napomenu 1.(o) uz odjeljak XVI.). Kada uređaj radi priključen na ‚osnovnu jedinicu’ prepoznatljiv je kao radni stroj koji obavlja posebnu funkciju, nespomenutu i neuključenu drugdje u poglavlju 85.
               Uređaj je bitan za funkcioniranje stroja jer stroj ne može funkcionirati bez njega.
               Uređaj se, stoga, razvrstava pod oznaku KN 8543 90 00 kao dio ostalih električnih strojeva i aparata s posebnim funkcijama, nespomenutih i neuključenih drugdje u poglavlju 85.“

               28

               Razvrstavanje laserskih uređaja u podbroj 8543 90 00 KN‑a obrazloženo je na sljedeći način:
               „Razvrstavanje se utvrđuje u skladu s Općim pravilima 1. i 6. za tumačenje KN‑a, napomenom 2.(b) uz odjeljak XVI. i tekstom oznaka KN 8543 i 8543 90 00.
               Budući da je laser posebno konstruiran za proizvodnju laserske svjetlosti s određenom širinom impulsa i veličinama točke, uređaj je prilagođen za obavljanje posebne funkcije. Kada uređaj radi priključen na ‚osnovnu jedinicu’ prepoznatljiv je kao radni stroj koji obavlja posebnu funkciju nespomenutu i neuključenu drugdje u poglavlju 85.
               Stoga se isključuje razvrstavanje uređaja pod tarifni broj 9013 kao laser (vidjeti također Napomene s objašnjenjem Harmoniziranog sustava uz tarifni broj 9013 (2), četvrti stavak).
               S obzirom na njegove osobine i objektivna svojstva, i to izgradnju elektroničke prirode, uređaj nije sličan izmjenljivim alatima (vidjeti napomenu 1.(o) odjeljku XVI.).
               Uređaj je bitan za funkcioniranje stroja jer stroj ne može funkcionirati bez njega.
               Uređaj se, stoga, razvrstava pod oznaku KN 8543 90 00 kao dio ostalih električnih strojeva i aparata s posebnim funkcijama, nespomenutih i neuključenih drugdje u poglavlju 85.“

         Direktiva 93/42/EEZ

               29

               Medicinski proizvodi iz Direktive Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (SL L 169, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 5.), kako je izmijenjena Direktivom 2007/47/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. (SL L 247, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 54., str. 104., u daljnjem tekstu: Direktiva 93/42), definirani su u članku 1. stavku 2. točki (a) Direktive 93/42 na sljedeći način:
               „,medicinski proizvod’ znači svaki instrument, naprava, uređaj, program, materijal ili drugi proizvod, koji se upotrebljava samostalno ili u kombinaciji, uključujući programsku podršku koju je njegov proizvođač namijenio posebno u dijagnostičke i/ili terapeutske svrhe i koja je neophodna za njegovu pravilnu uporabu, te koji je proizvođač namijenio za uporabu na ljudima u svrhu:

                        —

                        dijagnosticiranja, sprečavanja, praćenja, liječenja ili ublažavanja bolesti,

                        —

                        dijagnosticiranja, praćenja, liječenja, ublažavanja ili otklanjanja tjelesnog oštećenja ili nedostatka,

                        —

                        ispitivanja, nadomještanja ili preinake anatomije ili fiziološkog procesa,

                        —

                        kontrole začeća,

                  i koji svoju osnovnu predviđenu funkciju u ljudskom tijelu ne ostvaruje na farmakološki, imunološki ili metabolički način, ali kojemu se tim načinima može pomoći u njegovoj funkciji“.

         Glavni postupak i prethodna pitanja

               30

               Tijekom razdoblja od studenoga 2008. do travnja 2012. društvo Oliver Medical prijavilo je, radi puštanja u slobodan promet, proizvode proizvođača Lumenis. Prijavilo je:

                        —

                        pod tarifnim podbrojem 9018 19 90 KN‑a, 25. studenoga 2008., laserske držače „UltraPulse Encore laser“;

                        —

                        pod tarifnim podbrojem 9018 90 85 KN‑a, laserski aparat „Light Sheer ST“ kao i aparat „IPL Quantum SR“ i njegov pribor „HR upgd for IPL Quantum“ i „DL upgd for IPL Quantumsystem“, 6. travnja i 11. studenoga 2009.;

                        —

                        pod tarifnim podbrojem 9019 10 90 KN‑a, 21. travnja 2010. i 14. siječnja 2011., masažne glave aparata za liječenje ultrazvukom „Ultrashape contour I“;

                        —

                        pod tarifnim podbrojem 9018 90 84 KN‑a, 14. veljače 2011., glave aparata „IPL Quantum SR 560“ s njegovim rashladnim sustavom i

                        —

                        pod tarifnim podbrojem 9018 90 85 KN‑a, 4. studenoga 2010., laser za termoterapiju „Ls‑Duet“ i njegov posebni pribor.

               31

               Nakon nadzora provedenog nad društvom Oliver Medical, VID je smatrao da uređaji „Light Sheer ST“ i „IPL Quantum SR“ trebaju biti razvrstani u podbroj 8543 70 90 99 KN‑a.

               32

               VID je smatrao da glave aparata „IPL Quantum SR“, označene „HR upgd for IPL Quantum“ i „DL upgd for IPL Quantumsystem“, kao i one uređaja „IPL Quantum SR 560“ i „Ultrashape contour I“ trebaju biti razvrstane u podbroj 8543 90 00 90 KN‑a.

               33

               Osim toga, nakon provedbe nadzora usklađenosti podataka carinske deklaracije lasera „Ls‑Duet“ i njegovog pribora, VID je smatrao da ti proizvodi trebaju biti razvrstani u podbrojeve 8543 70 90 99 i 8543 90 00 90 KN‑a.

               34

               Na temelju tih ispravaka, povećani su carina i porez na dodanu vrijednost koje je VID zahtijevao od društva Oliver Medical te uvećani za zatezne kamate i kazne.

               35

               Dana 13. ožujka 2012. društvo Oliver Medical postavilo je zahtjev VID‑u za obvezujuću tarifnu informaciju u vezi s razvrstavanjem aparata za selektivnu fototermolizu „Lumenis M22“ kojem je dodijeljena potvrda o sukladnosti CE 93/42 kao medicinskog uređaja. Dana 25. travnja 2012. VID je izdao obvezujuću tarifnu informaciju razvrstavajući aparat o kojem je riječ u podbroj 8543 70 90 KN‑a.

               36

               Oliver Medical je pobijao VID‑ove odluke o razvrstavanju pred sudom koji je uputio zahtjev ističući da su aparati proizvođača Lumenis namijenjeni zdravstvenim centrima radi medicinske uporabe i da bi stoga trebali biti razvrstani u tarifne brojeve 9018 i 9019 KN‑a.

               37

               VID sa svoje strane smatra da su ti uređaji prije električni aparati s posebnim funkcijama i da stoga ulaze u tarifni broj 8543 KN‑a.

               38

               U tom pogledu sud koji je uputio zahtjev izražava sumnje u vezi s razvrstavanjem navedenih aparata u tarifni broj 8543 KN‑a, osobito s obzirom na Uredbu br. 119/2008. U tom pogledu on kao primjer navodi aparat „Light Sheer ST“ čije dimenzije od 44 cm visine, 50 cm širine i 112 cm dužine kao i težina od 48 kg ne odgovaraju dimenzijama od 34,5 cm visine, 30,5 cm širine i 50,5 cm dužine kao ni težini od 25 kg navedenima u toj uredbi. Osim toga, pojašnjava da sustav lasera tog aparata stvara zračenje valne duljine od 900 nm koje apsorbira melanin, a ta se tehnologija razlikuje od one intenzivne pulsirajuće svjetlosti (IPL) navedene u toj uredbi. Dodaje da aparat „UltraPulse Encore laser“ koristi hermetički laser tipa CO2 i da se hlađenje tog aparata obavlja tekućinom.

               39

               U dijelu koji se odnosi na aparate „IPL Quantumsystem“ sud koji je uputio zahtjev podsjeća da potonji na jedinstvenoj platformi kombinira lasersku tehnologiju i tehnologiju svjetla visokog intenziteta koristeći parametre visoke jakosti. Aparat „UltraShape Contour I“ stvara povećanu jakost i ultrazvučne valove niske frekvencije prema tehnologiji sličnoj onoj koja se koristi za litotripsiju i ciljano liječenje tumora.

               40

               Sud koji je uputio zahtjev dodaje da su aparati obuhvaćeni Uredbom br. 119/2008 namijenjeni korištenju u salonima za uljepšavanje, dok se aparati o kojima je riječ u glavnom postupku i njihovi dijelovi koriste u zdravstvenim centrima.

               41

               Kada je riječ o razvrstavanju aparata „Lumenis M22“ u podbroj 8543 70 90 KN‑a nakon zahtjeva za obvezujuću tarifnu informaciju, sud koji je uputio zahtjev navodi da je VID primijenio Provedbenu uredbu br. 1204/2011 prema kojoj je isključeno razvrstavanje aparata koji sadrži laserski uređaj u tarifni broj 9013 KN‑a kao lasera. Temeljeći se na Napomenama s objašnjenjima KN‑a u vezi s tarifnim podbrojem 8543 70 90, sud koji je uputio zahtjev pita se u tom kontekstu o odgovarajućem opsegu različitih tarifnih brojeva KN‑a koji su relevantni u predmetu u glavnom postupku. Naime, smatra da ti tarifni brojevi nisu međusobno isključivi i da tarifno razvrstavanje proizvoda o kojima je riječ u glavnom postupku ovisi o tumačenju prava Unije.

               42

               U tim je okolnostima administratīvā rajona tiesa odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća tri prethodna pitanja:

                        „1.

                        Treba li tarifne brojeve 9018 i 9019 kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi tumačiti tako da se sljedeći uređaji koji se upotrebljavaju u medicini mogu razvrstati pod te tarifne brojeve: držači ‚UltraPulse Encore laser’, ‚Light Sheer ST’, ‚IPL Quantum SR’ i njihove glave: ‚HR upgd for IPL Quantum’, ‚DL upgd for IPL Quantumsystem’, masažne glave ‚Ultrashape contour I’, uređaji ‚IPL Quantum SR 560’, ‚Ls‑Duet’ i njihova dodatna oprema te aparat Lumenis M22?

                        2.

                        U slučaju da tarifni brojevi 9018 i 9019 nisu primjenjivi, može li se navedena roba razvrstati pod tarifni broj 8543 [KN‑a]?

                        3.

                        Ako je odgovor negativan, koji bi drugi tarifni broj tumačenjem [KN‑a] poslužio za razvrstavanje?“

         O prethodnim pitanjima

               43

               Svojim pitanjima koja treba ispitati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li KN tumačiti tako da proizvodi o kojima je riječ u glavnom postupku, a koji su namijenjeni liječenju dermatoveneroloških i dermatoloških tegoba i za čiji se rad koristi laserska tehnologija i tehnologija korištenja svjetlosti jakog intenziteta, trebaju biti razvrstani kao medicinski instrumenti ili aparati ili aparati za mehanoterapiju u tarifne brojeve 9018 ili 9019 KN‑a ili ga treba tumačiti tako da ti proizvodi trebaju biti razvrstani kao električni aparati s posebnim funkcijama u tarifni broj 8543 KN‑a.

               44

               Prije svega treba podsjetiti na to da je, kada je Sudu podnesen zahtjev za prethodnu odluku o tarifnom razvrstavanju, njegova uloga nacionalnom sudu razjasniti kriterije čija će provedba potonjem omogućiti da ispravno razvrsta u KN proizvode o kojima je riječ, a ne da sam provede to razvrstavanje i to osobito zato što ne raspolaže svim informacijama koje su mu u tom smislu neophodne. Stoga je nacionalni sud u svakom slučaju u boljem položaju da to učini (vidjeti presudu Data I/O, C‑297/13, EU:C:2014:331, t. 36. i navedenu sudsku praksu).

               45

               Nadalje, stalna je sudska praksa da, u interesu pravne sigurnosti i jednostavnijeg nadzora, odlučujući uvjet za razvrstavanje robe u carinsku tarifu u načelu treba tražiti na temelju njezinih osobina i objektivnih svojstava kako su određeni tekstom tarifnog broja KN‑a i napomenama odjeljka ili poglavlja (presuda Delphi Deutschland, C‑423/10, EU:C:2011:315, t. 23. i navedena sudska praksa).

               46

               Također, ustaljena je sudska praksa da Napomene s objašnjenjem koje je, kad je riječ o KN‑u, sastavila Komisija i, kad je riječ o HS‑u, WCO, značajno doprinose tumačenju opsega različitih tarifnih brojeva a da ipak nemaju obvezujuću pravnu snagu (presuda Delphi Deutschland, EU:C:2011:315, t. 24. i navedena sudska praksa).

               47

               Naposljetku, u svrhu razvrstavanja u odgovarajući tarifni broj, namjena proizvoda može predstavljati objektivan kriterij razvrstavanja ako je svojstvena tom proizvodu te se ta svojstvenost procjenjuje na temelju njegovih osobina i objektivnih svojstava (vidjeti presudu Olicom, C‑142/06, EU:C:2007:449, t. 18.).

               48

               Što se tiče tarifnog broja 9018 KN‑a, iz ispitivanja tog tarifnog broja proizlazi da obuhvaća među ostalim medicinske instrumente i aparate. Tekst tog tarifnog broja ne daje dodatna pojašnjenja o osobinama tih instrumenata ili aparata. Unutar proizvoda iz navedenog tarifnog broja nabrojeni su aparati s ultraljubičastim ili infracrvenim zrakama.

               49

               U tom pogledu treba podsjetiti da prema Napomeni s objašnjenjima HS‑a o tarifnom broju 9018 taj tarifni broj pokriva ukupnost instrumenata i aparata čija uobičajena uporaba u većini slučajeva zahtijeva uključivanje medicinskog osoblja poput liječnika, kirurga, zubara, veterinara ili primalja, kako bi se među ostalim postavila dijagnoza, spriječile ili liječile bolesti ili operiralo.

               50

               Iz toga s jedne strane proizlazi da te aparate i instrumente u većini slučajeva koriste zdravstveni radnici, a da se pritom ne zahtijeva njihovo uključivanje u svim slučajevima i s druge strane da su navedeni aparati i instrumenti namijenjeni u medicinske svrhe.

               51

               Kako bi utvrdili je li neki proizvod namijenjen u medicinske svrhe, treba voditi računa o svim elementima koji su relevantni za taj slučaj poput onih koji proizlaze iz odluke o upućivanju zahtjeva, u dijelu u kojem je riječ o osobinama i objektivnim svojstvima koja su svojstvena tom proizvodu. Na uvozniku je da u trenutku uvoza dokaže da je navedeni proizvod namijenjen u medicinske svrhe.

               52

               Kao važne elemente valja ocijeniti uporabu za koju je proizvođač smatrao da je proizvod namijenjen kao i načine i mjesto njegove uporabe. Dakle, činjenica da je proizvod bio namijenjen liječenju jedne ili različitih bolesti i činjenica da se to liječenje treba obaviti u zdravstvenom centru i pod nadzorom liječnika indicije su koje mogu dokazati da je taj proizvod namijenjen u medicinske svrhe. Nasuprot tomu, činjenica da proizvod omogućava prije svega estetska poboljšanja i da se njime može rukovati izvan medicinskih okvira u primjerice kozmetičkom salonu i bez uključivanja medicinskog osoblja indicije su koje mogu opovrgnuti tvrdnju da je taj proizvod namijenjen u medicinske svrhe.

               53

               Činjenica da proizvod ne nosi oznaku CE koja potvrđuje sukladnost medicinskog uređaja s odredbama Direktive 93/42 jedan je od elemenata koje treba uzeti u obzir u tom pogledu. Međutim, u dijelu u kojem se Direktivom 93/42 nastoje postići ciljevi drukčiji od onih KN‑a i radi očuvanja koherentnosti tumačenja KN‑a i onoga HS‑a, a koje je utvrđeno međunarodnom konvencijom čija je ugovorna stranka Unija, okolnost da proizvod ne nosi oznaku CE ne može biti odlučujuća za ocjenu je li on namijenjen u medicinske svrhe u smislu tarifnog broja 9018 KN‑a.

               54

               Sud koji je uputio zahtjev se također pita o važnosti drugih elemenata poput dimenzija, težine dotičnog proizvoda kao i korištene tehnologije u svrhu ocjene ulazi li taj proizvod u tarifni broj 9018 KN‑a. Naime, on smatra da proizvode o kojima je riječ u glavnom postupku na temelju tih elemenata treba razlikovati od onih koji su bili predmet Uredbe br. 119/2008 i u pogledu kojih je Komisija u toj uredbi isključila razvrstavanje u tarifni broj 9018 KN‑a.

               55

               U tom pogledu valja podsjetiti da Uredba o razvrstavanju ima opći doseg time što se ne primjenjuje na zasebnog subjekta nego općenito na proizvode koji su istovjetni onima koje je ispitao Odbor za Carinski zakonik. Za određivanje njegove primjene u okviru tumačenja Uredbe o razvrstavanju treba među ostalim voditi računa o njegovom obrazloženju (presuda Krings, C‑130/02, EU:C:2004:122, t. 33. i navedena sudska praksa).

               56

               Dakako, Uredba br. 119/2008 ne primjenjuje se izravno na proizvode o kojima je riječ u glavnom postupku. Naime, ti proizvodi nisu istovjetni onima obuhvaćenima tom uredbom jer se među ostalim od njih razlikuju svojim dimenzijama i težinom kao i tehnologijama koje koriste.

               57

               Međutim, primjena Uredbe o razvrstavanju po analogiji, poput Uredbe br. 119/2008, na proizvode koji su slični onima iz te uredbe potiče dosljedno tumačenje KN‑a kao i jednako postupanje prema subjektima (vidjeti u tom smislu presudu Krings, EU:C:2004:122, t. 35.).

               58

               Prema obrazloženju sadržanom u trećem stupcu Priloga Uredbi br. 119/2008, razvrstavanje proizvoda opisanih u prvom stupcu tog priloga kao medicinskih proizvoda ili aparata u tarifni broj 9018 KN‑a isključeno je jer aparat ne omogućava medicinski tretman i ne koristi se u profesionalnoj praksi.

               59

               Iz toga treba zaključiti da dimenzije, težina i korištena tehnologija nisu odlučujući elementi za razvrstavanje proizvoda u taj tarifni broj.

               60

               Što se tiče tarifnog broja 9019 KN‑a, on obuhvaća među ostalim aparate za mehanoterapiju. Iz Napomene s objašnjenjima HS‑a o tarifnom broju 9019 proizlazi da se ti aparati prije svega koriste za liječenje bolesti zglobova ili mišića i da se to liječenje općenito obavlja prema uputama ili pod nadzorom liječnika. Iz toga proizlazi da su kriteriji navedeni u točkama 51. do 53. ove presude o korištenju proizvoda u medicinske svrhe mutatis mutandis važni za tumačenje tarifnog broja 9019 KN‑a.

               61

               Odluka o upućivanju zahtjeva ne sadrži činjenične elemente koji omogućavaju utvrđivanje razloga zbog kojih se taj tarifni broj smatrao relevantnim u svrhu tarifnog razvrstavanja proizvoda o kojima je riječ u glavnom postupku. Na raspravi je društvo Oliver Medical navelo da su masažne glave aparata „Ultrashape Contour I“ mehanoterapijski uređaj koji se koristi za razbijanje masnih stanica.

               62

               U dijelu u kojem se radi o činjeničnom elementu koji nije bio naveden u odluci o upućivanju zahtjeva, već se prvi put pojavio na raspravi, na sudu koji je uputio zahtjev je da, vodeći računa o svim dokazima spisa i uzimajući u obzir Napomenu s objašnjenjima HS‑a o tarifnom broju 9019, ispita jesu li jedan ili više proizvoda o kojima je riječ u glavnom postupku iz tarifnog broja 9019 KN‑a ili pak iz tarifnog broja 8543 KN‑a.

               63

               Što se tiče tarifnog broja 8543 KN‑a, on označava električne strojeve i aparate s posebnim funkcijama, nespomenute niti uključene na drugom mjestu u Poglavlju 85. Prema pravilu 3. a) za tumačenje KN‑a, koje se nalazi u njegovom prvom dijelu, odsjek I. A, a s obzirom na to da navedeni tarifni broj ima općenitiji opseg nego što je onaj tarifnih brojeva 9018 ili 9019 KN‑a, tarifni broj 8543 KN‑a nije važan za razvrstavanje proizvoda o kojima je riječ u glavnom postupku osim u slučaju kada oni nisu dio tarifnih brojeva 9018 ili 9019 KN‑a, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri s obzirom na kriterije navedene u točkama 51. do 59. ove presude.

               64

               Smatrajući, s obzirom na Napomene s objašnjenjima KN‑a o podbroju 8543 70 90, da različiti tarifni brojevi KN‑a koji su relevantni u glavnom postupku nisu međusobno isključivi, sud koji je uputio zahtjev pita se u tom kontekstu o odgovarajućem opsegu tih tarifnih brojeva.

               65

               U tom pogledu valja s jedne strane podsjetiti da se navedene napomene s objašnjenjima odnose na uređaje s ultraljubičastim zračenjem, što je tehnologija za koju se čini da ne odgovara onoj proizvoda o kojima je riječ u glavnom postupku, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev. S druge strane treba podsjetiti da je prema istim napomenama kao i prema Napomeni s objašnjenjima HS‑a o tarifnom broju 9018, a na koje se poziva u točki 49. ove presude, medicinska namjena proizvoda odlučujući kriterij u svrhu razvrstavanja toga proizvoda u tarifni broj 9018 KN‑a.

               66

               Osim toga, u proizvode o kojima je riječ u glavnom postupku uključeni su ne samo različiti aparati nego i odgovarajući uređaji, to jest držači i glave.

               67

               Iz napomene 2. odjeljka XVI. KN‑a proizlazi da se, uzimajući u obzir odredbe napomene 1. tog odjeljka i napomene 1. poglavlja 84 i 85, dijelovi strojeva, osim nekoliko iznimaka koje nisu važne u glavnom postupku, razvrstavaju u skladu s pravilima koja su propisana u napomeni 2. Također, prema napomeni 2. poglavlja 90 KN‑a, dijelovi i pribor za strojeve, aparate, instrumente ili proizvode tog poglavlja razvrstavaju se u skladu s pravilima koja su navedena u potonjem i uzimajući u obzir odredbe napomene 1. navedenog poglavlja.

               68

               Stoga valja ispitati jesu li uređaji o kojima riječ dijelovi i pribor u smislu navedenih napomena.

               69

               U tom pogledu iz sudske prakse Suda o tarifnim brojevima 8473, 8486 i 9018 KN‑a proizlazi da pojam „dijelovi“podrazumijeva postojanje cjeline za čije su funkcioniranje oni neophodni, a pojam „pribor“ obuhvaća zamjenjive dijelove koji omogućavaju prilagodbu aparata određenom radnom zadatku ili proširenje njegovih mogućnosti ili dodatno osiguravanje izvođenja neke posebne operacije u vezi s njegovom glavnom funkcijom (vidjeti presudu Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe i dr., C‑336/11, EU:C:2012:500, t. 34. i navedenu sudsku praksu). Kako bi se jamčila dosljedna i ujednačena primjena Zajedničke carinske tarife, te definicije pojmova „dijelovi“ i „pribor“ primjenjuju se, prema potrebi, na tarifne brojeve 8543, 9018 i 9019 KN‑a.

               70

               Na sudu koji je uputio zahtjev jest da, s obzirom na upute sadržane u prethodnoj točki ove presude, utvrdi treba li uređaje o kojima je riječ u glavnom postupku smatrati dijelovima ili priborom jednog od dotičnih aparata te treba li ih slijedom toga razvrstati u skladu s napomenom 2. odjeljka XVI. KN‑a ili napomenom 2. njezinog poglavlja 90.

               71

               Na sudu koji je uputio zahtjev jest također da, s obzirom na kriterije u ovoj presudi i na temelju svih činjeničnih elemenata koji su mu na raspolaganju, provjeri treba li proizvode o kojima je riječ u glavnom postupku razvrstati u tarifne brojeve 9018 ili 9019 KN‑a ili, u protivnom, u tarifni broj 8543 KN‑a.

               72

               S obzirom na sva prethodna razmatranja, na postavljena pitanja valja odgovoriti tako da KN treba tumačiti na način da radi određivanja treba li proizvode, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, razvrstati kao aparate ili instrumente namijenjene u medicinske svrhe u tarifni broj 9018 KN‑a ili kao aparate za mehanoterapiju u tarifni broj 9019 KN‑a ili pak kao električne uređaje s posebnim funkcijama u tarifni broj 8543 KN‑a, treba voditi računa o svim relevantnim elementima ovog slučaja u dijelu u kojem se oni odnose na osobine i objektivna svojstva svojstvena tim proizvodima. Među relevantnim elementima valja ocijeniti uporabu koju je navedenim proizvodima namijenio proizvođač kao i načine i mjesto njihove uporabe. Činjenica da su proizvodi namijenjeni liječenju jedne ili više različitih bolesti i činjenica da se liječenje treba obaviti u ugovornom zdravstvenom centru i pod nadzorom liječnika jesu indicije kojima se može utvrditi da su ti proizvodi namijenjeni u medicinske svrhe. Protivno tomu, činjenica da proizvodi prije svega omogućavaju estetska poboljšanja i činjenica da se ti proizvodi mogu koristiti izvan medicinskog okvira, primjerice u salonu za uljepšavanje i bez uključivanja liječnika, indicije su koje mogu opovrgnuti tvrdnju da su navedeni proizvodi namijenjeni u medicinske svrhe. Dimenzije, težina i korištena tehnologija nisu odlučujući elementi za razvrstavanje proizvoda poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku u tarifni broj 9018 KN‑a.

         Troškovi

               73

               Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

               Slijedom navedenoga, Sud (deseto vijeće) odlučuje:

                     Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verzijama koje su sukcesivno proizlazile iz Uredbe Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007., Uredbe Komisije (EZ) br. 1031/2008 od 19. rujna 2008., Uredbe Komisije (EZ) br. 948/2009 od 30. rujna 2009., Uredbe Komisije (EU) br. 861/2010 od 5. listopada 2010. i Uredbe Komisije (EU) br. 1006/2011 od 27. rujna 2011. treba tumačiti tako da radi određivanja treba li proizvode, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, razvrstati kao aparate ili instrumente namijenjene u medicinske svrhe u tarifni broj 9018 te nomenklature ili kao aparate za mehanoterapiju u njezin tarifni broj 9019 ili pak kao električne uređaje s posebnim funkcijama u tarifni broj 8543 navedene nomenklature, treba voditi računa o svim relevantnim elementima ovog slučaja u dijelu u kojem se oni odnose na osobine i objektivna svojstva svojstvena tim proizvodima. Među relevantnim elementima valja ocijeniti uporabu koju je navedenim proizvodima namijenio proizvođač kao i načine i mjesto njihove uporabe. Činjenica da su proizvodi namijenjeni liječenju jedne ili više različitih bolesti i činjenica da se liječenje treba obaviti u ugovornom zdravstvenom centru i pod nadzorom liječnika jesu indicije kojima se može utvrditi da su ti proizvodi namijenjeni u medicinske svrhe. Protivno tomu, činjenica da proizvodi prije svega omogućavaju estetska poboljšanja i činjenica da se ti proizvodi mogu koristiti izvan medicinskog okvira, primjerice u salonu za uljepšavanje i bez uključivanja liječnika, indicije su koje mogu opovrgnuti tvrdnju da su navedeni proizvodi namijenjeni u medicinske svrhe. Dimenzije, težina i korištena tehnologija nisu odlučujući elementi za razvrstavanje proizvoda poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku u tarifni broj 9018 iste nomenklature.

                     Potpisi

            (
            *1
         )	Jezik postupka: latvijski


Presuda Prvostupanjskog suda (peto prošireno vijeće) od 24. rujna 2008.#Kahla/Thüringen Porzellan GmbH protiv Komisije Europskih zajednica.#Predmet T-20/03.


Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) 06. svibnja 2009.#Giovanni Sergio i drugi protiv Europska komisija.#Predmet F-137/07.


Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 16. prosinca 2015.#Stéphane De Loecker protiv Europske službe za vanjsko djelovanje.#Javna služba – Osoblje EEAS‑a – Član privremenog osoblja – Uznemiravanje – Članci 12.a i 24. Pravilnika o osoblju – Zahtjev za pružanje pomoći – Odbijanje – Zahtjev za pokretanje upravne istrage – Pravo na saslušanje – Povreda.#Predmet F-34/15.


Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. ožujka 1986. # Conegate Limited protiv HM Customs & Excise. # Zahtjev za prethodnu odluku: High Court of Justice, Queen's Bench Division - Ujedinjena Kraljevina. # Predmet 121/85.


title: Presuda Suda (drugo vijeće) od 20. siječnja 2016.#Toshiba Corporation protiv Europske komisije.#Žalba – Tržišno natjecanje – Zabranjeni sporazumi – Članak 101. stavak 1. UFEU‑a – Tržište energetskih transformatora – Usmeni sporazum o podjeli tržišta (,Gentlemen’s agreement‘) – Ograničavanje tržišnog natjecanja ,prema cilju‘ – Prepreke za ulazak – Pretpostavka sudjelovanja u nezakonitom zabranjenom sporazumu – Novčane kazne – Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006) – Točka 18.#Predmet C-373/14 P.

text:
         PRESUDA SUDA (drugo vijeće)
      20. siječnja 2016. (
            *1
         )
      „Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Članak 101. stavak 1. UFEU‑a — Tržište energetskih transformatora — Usmeni sporazum o podjeli tržišta (‚Gentlemen’s agreement’) — Ograničavanje tržišnog natjecanja ‚prema cilju’ — Prepreke za ulazak — Pretpostavka sudjelovanja u nezakonitom zabranjenom sporazumu — Novčane kazne — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006) — Točka 18.“
      U predmetu C‑373/14 P,
      povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 31. srpnja 2014.,

         Toshiba Corporation, sa sjedištem u Tokiju (Japan), koju zastupaju J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, J. Jourdan i P. Berghe, avocats,
      žalitelj,
      a druga stranka postupka je:

         Europska komisija, koju zastupaju F. Ronkes Agerbeek kao i J. Norris‑Usher i K. Mojzesowicz, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxembourgu,
      tuženik u prvom stupnju,
      SUD (drugo vijeće),
      u sastavu: R. Silva de Lapuerta, predsjednica prvog vijeća, u svojstvu predsjednika drugog vijeća, J. L. da Cruz Vilaça (izvjestitelj), A. Arabadjiev, C. Lycourgos i J.‑C. Bonichot, suci,
      nezavisni odvjetnik: M. Wathelet,
      tajnik: L. Hewlett, glavna administratorica,
      uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 29. travnja 2015.,
      saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 25. lipnja 2015.,
      donosi sljedeću

         Presudu

               1

               Svojom žalbom Toshiba Corporation (u daljnjem tekstu: Toshiba) zahtijeva ukidanje presude Općeg suda Europske unije od 21. svibnja 2014., Toshiba/Komisija (T‑519/09, EU:T:2014:263, u daljnjem tekstu: pobijana presuda) kojom je on odbio njezinu tužbu za poništenje Odluke Europske komisije C (2009) 7601 final od 7. listopada 2009., o postupku primjene članka 81. UEZ‑a (predmet COMP/39.129 – Energetski transformatori) (u daljnjem tekstu: sporna odluka).

         Pravni okvir

               2

               Članak 23. stavak 2. točka (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ‑u (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.) propisuje:
               „Komisija može poduzetnicima i udruženjima poduzetnika odlukom propisati novčane kazne ako bilo namjerno ili nepažnjom:

                        a)

                        krše odredbe članka 81. [UEZ‑a] ili članka 82. [UEZ‑a] [...]

                  [...]“

               3

               Točka 4. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (SL 2006., C 210, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 58., u daljnjem tekstu: Smjernice iz 2006.) određuje:
               „[...] Kazne bi trebale imati dovoljno preventivan učinak ne samo kako bi sankcionirale dotične poduzetnike (poseban preventivni učinak) nego i kako bi odvratile druge poduzetnike od poduzimanja ili nastavka ponašanja koje je protivno člancima 81. i 82. [UEZ‑a] (opći preventivni učinak).“

               4

               Točka 13. Smjernica iz 2006. propisuje:
               „U određivanju osnovnog iznosa kazne koju će nametnuti, Komisija će upotrijebiti vrijednost prihoda od prodaje robe ili usluga tog poduzetnika na koju se povreda izravno ili neizravno odnosi u odgovarajućem zemljopisnom području unutar Europskoga gospodarskog prostora [EGP]. Komisija će u pravilu uzeti u obzir prihode od prodaje koje je taj poduzetnik ostvario tijekom posljednje pune poslovne godine svojega sudjelovanja u povredi [...].“

               5

               U skladu s točkom 18. Smjernica iz 2006.:
               „Ako zemljopisni opseg povreda premašuje granice Europskoga gospodarskog prostora (npr. u slučaju svjetskih kartela), mjerodavni prihodi od prodaje takvih poduzetnika unutar Europskoga gospodarskog prostora ne moraju primjereno odražavati težinu svakog poduzetnika u povredi. To poglavito može biti slučaj kod sporazuma o podjeli tržišta na svjetskoj razini.
               U takvim okolnostima, kako bi odrazila i ukupnu visinu mjerodavnih prihoda od prodaje unutar Europskoga gospodarskog prostora i relativnu težinu svakog poduzetnika u povredi, Komisija može ocijeniti ukupnu vrijednost prihoda od prodaje robe ili usluga na koje se povreda odnosi na mjerodavnom zemljopisnom području (širem od Europskoga gospodarskog prostora), može odrediti udio prihoda od prodaje svakog poduzetnika koji je sudjelovao u povredi na tom tržištu te može primijeniti taj udio na ukupnu vrijednost prihoda od prodaje tih poduzetnika unutar Europskoga gospodarskog prostora. Rezultat se koristi kao vrijednost prihoda od prodaje za utvrđivanje osnovnog iznosa novčane kazne.“

         Okolnosti spora i sporna odluka

               6

               Dotični sektor u ovom predmetu je sektor energetskih transformatora, autotransformatora i paralelnih prigušnica s naponskim rasponom od 380 kV ili većim. Energetski transformator je bitna električna komponenta čija je zadaća smanjivanje ili povećanje napona u električnom strujnom krugu.

               7

               Toshiba je društvo japanskog prava koje suštinski djeluje u tri područja djelatnosti: digitalni proizvodi, elektronički uređaji i komponente te infrastrukturni sustavi.

               8

               Kad je riječ o djelatnostima tog društva u sektoru energetskih transformatora, u vremenskom razdoblju koje je u svrhe svoje istrage razmatrala Komisija, odnosno od 9. lipnja 1999. do 15. svibnja 2003., valja razlikovati dvije faze. Između 9. lipnja 1999. i 30. rujna 2002., Toshiba je u tom sektoru djelovala putem svojeg društva kćeri Power System Co. Počevši od 1. listopada 2002., djelatnost žalitelja obavljala se putem posrednika TM T&D‑a, zajedničkog pothvata Toshibe i Mitsubishi Electrica, kojim su ta dva poduzetnika udružili svoju proizvodnju energetskih transformatora.

               9

               Dana 30. rujna 2008., Komisija je odlučila pokrenuti postupak u vezi s tržištem energetskih transformatora. Obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama donesena je 20. studenoga 2008. Toshiba je na tu obavijest odgovorila 19. siječnja 2009. Rasprava je održana 17. veljače 2009.

               10

               Spornom odlukom Komisija je utvrdila da je Toshiba od 9. lipnja 1999. do 15. svibnja 2003. sudjelovala u nezakonitom zabranjenom sporazumu koji je obuhvaćao ukupno područje EGP‑a i Japana. Taj se zabranjeni sporazum sastojao od usmenog sporazuma koji su zaključili, s jedne strane, europski proizvođači energetskih transformatora i, s druge strane, japanski proizvođači, a čiji je predmet bio poštovanje tržišta na području svake od tih dviju grupa proizvođača transformatora izbjegavanjem prodaje na tim tržištima (u daljnjem tekstu: gentlemen’s agreement).

               11

               Komisija je gentlemen’s agreement kvalificirala „ograničavanjem tržišnog natjecanja prema cilju“. U točkama 165. do 169. sporne odluke, ta je institucija ispitala, a potom odbila argument određenih poduzetnika obuhvaćenih predmetnim postupkom, u skladu s kojim zabranjeni sporazum nije utjecao na tržišno natjecanje, s obzirom na to da japanski i europski proizvođači nisu bili konkurenti zbog nepremostivih prepreka za ulazak na tržište EGP‑a.

               12

               Kad je riječ o organizaciji gentlemen’s agreementa, Komisija je navela da je svaka grupa proizvođača morala imenovati poduzetnika tajnika. Također je utvrdila da je sporazum o podjeli tržišta dopunjen sporazumom o obavještavanju tajnika svake grupe o zahtjevima s područja druge grupe kako bi se oni raspodijelili.

               13

               Nadalje, Komisija je smatrala da su se u relevantnom razdoblju odnosno od 9. lipnja 1999. do 15. svibnja 2003., poduzetnici sastajali jednom ili dvaput godišnje. Ti su se sastanci odvijali u Malagi (Španjolska), od 9. do 11. lipnja 1999., u Singapuru 29. svibnja 2000., u Barceloni (Španjolska), od 29. listopada do 1. studenoga 2000., u Lisabonu (Portugal), 29. i 30. svibnja 2001., u Tokiju, 18. i 19. veljače 2002., u Beču (Austrija), 26. i 27. rujna 2002. (u daljnjem tekstu: sastanak u Beču) i u Zürichu (Švicarska), 15. i 16. svibnja 2003. (u daljnjem tekstu: sastanak u Zürichu). Komisija tvrdi da je svrha tih sastanaka bila prvenstveno potvrđivanje gentlemen’s agreementa.

               14

               S obzirom na sve prethodno navedeno, Komisija je utvrdila da je Toshiba povrijedila članak 81. UEZ‑a i članak 53. EGP‑a i stoga je tom društvu izrekla novčanu kaznu u iznosu od 13,2 milijuna eura. TM T&D i Mitsubishi Electric nisu obuhvaćeni spornom odlukom.

         Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda

               15

               Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 23. prosinca 2009., Toshiba je pokrenula postupak za poništenje sporne odluke ističući četiri tužbena razloga.

               16

               Opći sud je, s obzirom na to da je odbio svaki od tih tužbenih razloga, tužbu u cijelosti proglasio neosnovanom.

         Zahtjevi stranaka

               17

               Toshiba od Suda zahtijeva da:

                        —

                        ukine pobijanu presudu i poništi spornu odluku;

                        —

                        podredno, vrati predmet na ponovno suđenje Općem sudu, i

                        —

                        naloži Komisiji snošenje troškova prvostupanjskog i žalbenog postupka.

               18

               Komisija od Suda zahtijeva da:

                        —

                        odbije žalbu, i

                        —

                        naloži Toshibi snošenje troškova postupka.

         O žalbi

         Prvi žalbeni razlog

      Argumentacija stranaka

               19

               Svojim prvim žalbenim razlogom koji se odnosi na točke 230. i 231. pobijane presude, Toshiba tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je kvalificirao gentlemen’s agreement kao „ograničavanje tržišnog natjecanja prema cilju“, uzimajući u tom pogledu kao temelj potencijalni konkurentski odnos između japanskih i europskih proizvođača. Međutim, budući da strane sporazuma nisu bile potencijalni konkurenti, Opći sud nije mogao zaključiti da postoji ograničavanje tržišnog natjecanja prema cilju. Toshiba tvrdi da je Opći sud pogrešno zaključio da postoji takav potencijalni konkurentski odnos prvenstveno na temelju nepostojanja nepremostivih prepreka za ulazak na tržište EGP‑a i, na drugom mjestu, na temelju same činjenice što postoji gentlemen’s agreement.

               20

               Kad je riječ o nepostojanju nepremostivih prepreka za ulazak na tržište EGP‑a, Toshiba ističe da se na temelju tog kriterija ne može utvrditi postojanje potencijalnog konkurentskog odnosa između japanskih i europskih proizvođača. U tu svrhu, Opći sud je u predmetnom slučaju trebao dokazati da su japanski proizvođači imali stvarne i konkretne mogućnosti za ulazak na tržište EGP‑a i da je takav ulazak za njih predstavljao gospodarski održivu strategiju. Međutim, u predmetnom slučaju su obilježja i funkcioniranje tržišta energetskih transformatora činila bilo kakav ulazak na tržište EGP‑a gospodarski neodrživim.

               21

               Kad je riječ o gentlemen’s agreementu, Toshiba smatra da je Opći sud, koristeći postojanje istog kao dokaz potencijalnog konkurentskog odnosa između japanskih i europskih proizvođača, uspostavio neoborivu pretpostavku da, u slučaju da dva poduzetnika sklope bilo kakav sporazum, automatski ih se smatra potencijalnim konkurentima, oslobađajući na taj način Komisiju obveze dokazivanja u tom smislu.

               22

               Komisija smatra da argumente žalitelja treba odbiti kao neosnovane.

         Ocjena Suda

               23

               U točki 228. pobijane presude, Opći sud je utvrdio da je Komisija ispravno smatrala da sporazum poput gentlemen’s agreementa, kao sporazum o podjeli tržišta, treba kvalificirati kao „ograničavanje prema cilju“.

               24

               U tom smislu valja podsjetiti da, kako bi bio obuhvaćen zabranom iz članka 101. stavka 1. UFEU‑a, sporazum mora imati „za cilj ili posljedicu“ spriječiti, ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu. Sukladno stalnoj sudskoj praksi Suda od presude LTM (56/65, EU:C:1966:38), alternativno obilježje tog uvjeta, označeno veznikom „ili“, ukazuje prije svega na nužnost uzimanja u obzir samog cilja sporazuma (presuda ING Pensii, C‑172/14, EU:C:2015:484, t. 30.).

               25

               Dakle, kada se utvrdi protutržišni cilj sporazuma, ne treba istraživati njegove učinke na tržišno natjecanje (vidjeti u tom smislu presude T‑Mobile Netherlands i dr., C‑8/08, EU:C:2009:343, t. 28. i 30. i GlaxoSmithKline Services i dr./Komisija i dr.C‑501/06 P, C‑513/06 P, C‑515/06 P i C‑519/06 P, EU:C:2009:610, t. 55.).

               26

               Kad je riječ o kvalificiranju nekog postupanja kao ograničavanja prema cilju, iz sudske prakse Suda proizlazi da su određeni oblici usklađenog djelovanja među poduzetnicima dovoljno štetni za tržišno natjecanje da se može smatrati da ispitivanje njihovih učinaka nije nužno ,(presuda ING PensiiC‑172/14, EU:C:2015:484, t. 31.). Ta sudska praksa proizlazi iz činjenice da se određeni oblici usklađenog djelovanja između poduzetnika mogu smatrati po samoj svojoj naravi štetnima za dobro i uobičajeno funkcioniranje tržišnog natjecanja (presuda CB/Komisija, C‑67/13 P, EU:C:2014:2204, t. 50.).

               27

               Sukladno ustaljenoj sudskoj praksi Suda, kako bi se procijenilo sadržava li neki sporazum među poduzetnicima dovoljan stupanj štetnosti da bi bio smatran „ograničavanjem tržišnog natjecanja prema cilju“ u smislu članka 101. stavka 1. UFEU‑a, valja uzeti u obzir sadržaj njegovih odredbi, ciljeve koje želi postići te ekonomski i pravni kontekst u koji je smješten (presuda ING Pensii, C‑172/14, EU:C:2015:484, t. 33.).

               28

               Sud je tako već presudio da sporazumi o podjeli tržišta predstavljaju posebno teške povrede tržišnog natjecanja (vidjeti u tom smislu presude Solvay Solexis/Komisija, C‑449/11 P, EU:C:2013:802, t. 82., i YKK i dr./Komisija, C‑408/12 P, EU:C:2014:2153, t. 26.). Sud je također smatrao da sporazumi o podjeli tržišta sami po sebi imaju za cilj ograničiti tržišno natjecanje te su obuhvaćeni kategorijom koja je izričito zabranjena člankom 101. stavkom 1. UFEU‑a, s obzirom na to da se takav cilj ne može opravdati analizom ekonomskog konteksta u kojem je smješteno predmetno protutržišno postupanje (presuda Siemens i dr./Komisija, C‑239/11 P, C‑489/11 P i C‑498/11 P, EU:C:2013:866, t. 218.).

               29

               Kad je riječ o takvim sporazumima, analiza ekonomskog i pravnog konteksta u koji je smješteno postupanje može se ograničiti samo na analizu koja je nužna kako bi se utvrdilo postojanje ograničavanja tržišnog natjecanja prema cilju.

               30

               U predmetnom slučaju, Toshiba tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je kvalificirao gentlemen’s agreement kao „ograničavanje tržišnog natjecanja prema cilju“, a da prethodno nije provjerio predstavlja li eventualni ulazak na tržište EGP‑a gospodarski održivu strategiju za japanske proizvođače.

               31

               U tom smislu, valja podsjetiti da je Opći sud ispitao argument Toshibe u skladu s kojim gentlemen’s agreement nije mogao ograničiti tržišno natjecanje unutar EGP‑a zbog toga što japanski i europski proizvođači nisu bili konkurenti na europskom tržištu. U tom je kontekstu Opći sud utvrdio, s jedne strane, u točki 230. pobijane presude, s obzirom na to da se članak 101. UFEU‑a odnosi i na potencijalnu konkurenciju, da je gentlemen’s agreement mogao ograničiti tržišno natjecanje, osim ako nisu postojale nepremostive prepreke za ulazak na europsko tržište koje bi isključivale svaku eventualnu konkurenciju od strane japanskih proizvođača.

               32

               S druge strane, u točkama 232. i 233. pobijane presude, Opći sud je utvrdio da se te prepreke ne mogu kvalificirati nepremostivima, što je dokazano okolnošću da je Hitachi prihvatio projekte klijenata iz Europe.

               33

               Opći sud je također utvrdio, u točki 231. pobijane presude, da je gentlemen’s agreement predstavljao „snažan pokazatelj postojanja konkurentskog odnosa“ između dviju skupina proizvođača, a što, kao što je nezavisni odvjetnik istaknuo u točki 100. svojeg mišljenja, predstavlja relevantan element ekonomskog i pravnog konteksta.

               34

               Tako je analiza koju je Opći sud proveo sukladna kriterijima iz točaka 24. do 29. ove presude radi utvrđivanja karakteristike ograničavanja prema cilju koju ima povreda članka 101. stavka 1. UFEU‑a, pri čemu nije potrebna detaljna analiza relevantnog ekonomskog i pravnog konteksta.

               35

               U svakom slučaju valja utvrditi, u mjeri u kojoj Toshiba tvrdi da je Opći sud pogrešno utvrdio da prepreke za ulazak na europsko tržište nisu bile nepremostive i da je stoga postojala potencijalna konkurencija između europskih i japanskih proizvođača na tom tržištu, da se takvim argumentima prigovara ocjeni činjenica Općeg suda, o kojoj, ako ona nije očito iskrivljena, i pod rezervom analize koju valja obaviti u okviru drugog žalbenog razloga u ovoj presudi, Sud nije nadležan odlučivati u žalbenom postupku.

               36

               Prema tome, prvi žalbeni razlog Toshibe treba odbiti.

         Drugi žalbeni razlog

      Argumenti stranaka

               37

               Svojim drugim žalbenim razlogom, usmjerenim protiv utvrđenja Općeg suda u točki 233. pobijane presude, Toshiba navodi da je Opći sud iskrivio sadržaj dopisa Hitachija. Naime, Toshiba smatra da je, iako je Hitachi dao općenitu izjavu kojom više nije osporavao postojanje gentlemen’s agreementa, Opći sud iz toga zaključio da je to društvo priznalo da je prihvatilo tri projekta europskih klijenata svojih transformatora.

               38

               Bez takvog iskrivljavanja smisla dopisa Hitachija, Opći sud ne bi mogao zaključiti da prepreke za ulazak na tržište EGP‑a nisu bile nepremostive, na način da se u predmetnom slučaju ne bi mogla utvrditi povreda članka 101. stavka 1. UFEU‑a.

               39

               Komisija zahtijeva da se taj žalbeni razlog odbije.

         Ocjena Suda

               40

               Valja podsjetiti da, sukladno stalnoj sudskoj praksi Suda, proizlazi da je jedino Opći sud nadležan za utvrđivanje i ocjenu činjenica i, načelno, za ispitivanje dokaza koje uzima u prilog tim činjenicama. Naime, ako su ti dokazi ispravno pribavljeni i poštovana su opća načela prava i procesna pravila koja se primjenjuju na dokazivanje i izvođenje dokaza, samo je na Općem sudu da ocjeni dokaznu vrijednost dokaza koji su mu dostavljeni. Ta ocjena stoga ne predstavlja, osim u slučaju iskrivljavanja dokaza, pravno pitanje koje, kao takvo, podliježe nadzoru Suda.

               41

               U svakom slučaju, takvo iskrivljavanje mora jasno proizlaziti iz dokumenata u spisu, bez potrebe za obavljanjem nove procjene činjenica i dokaza, kako bi ga Sud utvrdio.

               42

               Kao što je nezavisni odvjetnik istaknuo u točki 108. svojeg mišljenja, iz ispitivanja Hitachijeva dopisa ne proizlazi da je Opći sud iskrivio relevantne činjenične elemente koji iz njega proizlaze.

               43

               Naime, Hitachi se svojim dopisom ne ograničava samo na odricanje od svakog pobijanja postojanja gentlemen’s agreementa, kao što tvrdi Toshiba. Naprotiv, iz teksta Hitachijeva dopisa proizlazi da je to društvo prihvatilo „zaključke [Komisije] o postojanju i dosegu gentlemen’s agreementa, kako su izneseni u Obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama“. Valja istaknuti, kao što je navedeno i u točki 108. mišljenja nezavisnog odvjetnika,, da je pitanje prihvaćanja Hitachijevih triju ugovora u EGP‑u već bilo istaknuto u Obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama.

               44

               Proizlazi da tumačenje Općeg suda u točki 233. pobijane presude ni na koji način očito ne iskrivljuje Hitachijev dopis.

               45

               U svakom slučaju, čak i pod pretpostavkom da je Opći sud iskrivio Hitachijev dopis, to ne bi moglo dovesti u pitanje zaključak u skladu s kojim je Komisija u dovoljnoj mjeri dokazala da prepreke za ulazak na europsko tržište nisu bile nepremostive.

               46

               Naime, taj zaključak ne temelji se isključivo na Hitachijevim izjavama, spomenutim u točki 37. ove presude, nego i na drugim elementima. Tako, s jedne strane, Opći sud u točki 225. pobijane presude navodi da je Komisija u točki 168. pobijane odluke navela razloge zbog kojih prepreke za ulazak na tržište nisu bile nepremostive, odnosno, s jedne strane, da je korejski poduzetnik Hyundai nedavno ušao na europsko tržište, i, s druge strane, da su japanski proizvođači zabilježili značajnu prodaju u Sjedinjenim Američkim Državama te da dotični poduzetnici nisu dostavili nikakav dokaz kojim se dokazuje da su prepreke za ulazak na američko tržište bile puno drugačije od prepreka za ulazak na europsko tržište. Ta utvrđenja žalitelji nisu osporavali u ovom žalbenom postupku.

               47

               S druge strane, u točki 231. pobijane presude, Opći sud je ispravno presudio da samo postojanje gentlemen’s agreementa predstavlja argument koji ozbiljno dovodi u pitanje vjerodostojnost stajališta žalitelja prema kojem su prepreke za ulazak na europsko tržište bile nepremostive. Naime, kao što je Opći sud istaknuo u istoj točki, malo je vjerojatno da bi japanski i europski proizvođači sklopili sporazum o podjeli tržišta a da se nisu smatrali barem potencijalnim konkurentima.

               48

               S obzirom na prethodna razmatranja, drugi žalbeni razlog valja odbiti.

         Treći žalbeni razlog

      Argumentacija stranaka

               49

               Treći žalbeni razlog sastoji se od tri dijela. U prvom dijelu Toshiba ističe, s jedne strane, da se pobijana presuda temelji na proturječnom obrazloženju u vezi s analizom sudjelovanja u zabranjenom sporazumu i, s druge strane, da je Opći sud iskrivio dokaze koje je koristio u tom kontekstu, odnosno zapisnik sa sastanka u Beču, internu napomenu M., iz društva Fuji, i napomenu s objašnjenjem s tog sastanka koju je sastavio Fuji (u daljnjem tekstu zajedno: sporni dokumenti). Toshiba tvrdi da, iako je u točki 208. pobijane presude Opći sud ispravno utvrdio da je žalitelj na sastanku u Beču odustao od sudjelovanja na budućim sastancima nakon osnivanja TM T&D‑a, ipak je utvrdio, u točkama 209. i 211. te presude, da ostaju sumnje vezane uz sudjelovanje Toshibe u gentlemen’s agreementu, ovisno o činjenici sudjeluje li ili ne u njemu TM T&D. Opći sud je stoga bio proturječan jer jedini element koji je ostao nejasan nakon sastanka u Beču nije bio sudjelovanje Toshibe kao individualnog poduzetnika, nego sudjelovanje TM T&D‑a na budućim sastancima i u gentlemen’s agreementu.

               50

               Drugi dio koji se u biti odnosi na razmatranja u točkama 213., 218. i 220. pobijane presude, temelji se na pogrešnoj primjeni kriterija „javno distanciranje“, koju je navodno počinio Opći sud, s obzirom na to da je taj sud kao osnovu uzeo činjenicu da je gentlemen’s agreement potvrđen na sastanku u Beču kako bi se isključila svaka mogućnost da se Toshiba javno distancirala od tog sporazuma na tom sastanku. Opći sud je međutim trebao zaključiti da je Toshiba odbila sudjelovati u zabranjenom sporazumu nakon sastanka u Beču s obzirom na to da to društvo nije sudjelovalo na sastanku u Zürichu.

               51

               U trećem dijelu, Toshiba prigovara Općem sudu da je povrijedio načelo osobne odgovornosti, s obzirom na to da je utvrdio da je žalitelj nastavio sudjelovati u zabranjenom sporazumu čak i nakon osnivanja TM T&D‑a, iako je nakon njegova osnivanja izašla s predmetnog tržišta. U tom smislu, Toshiba osobito osporava utvrđenja Općeg suda u točkama 218. do 221. pobijane presude jer je taj sud počinio pogrešku potvrdivši u bitnome da sudjelovanje žalitelja u povredi do sastanka u Zürichu proizlazi iz činjenice da je on „uvjerio druge sudionike da on ili TM T&D još uvijek sudjeluju u gentlemen’s agreementu“, a da nije konkretno provjerio je li Toshiba bila prisutna na tom sastanku.

               52

               Komisija smatra da taj žalbeni razlog treba odbiti.

         Ocjena Suda
      – Prvi dio trećeg žalbenog razloga

               53

               Kad je riječ, na prvom mjestu, o prigovoru koji je Toshiba istaknula u okviru prvog dijela trećeg žalbenog razloga i koji se temelji na proturječnom obrazloženju, valja istaknuti da se on temelji na pogrešnom tumačenju pobijane presude.

               54

               Točno je da je Opći sud u točki 208. pobijane presude, na temelju spornih dokumenata, priznao da još treba odlučiti je li Toshiba osobno sudjelovala u gentlemen’s agreementu nakon sastanka u Beču, zbog osnivanja TM T&D‑a. U točki 209. te presude, Opći sud je u tom smislu utvrdio da se na temelju spornih dokumenata dalo zaključiti da su nakon sastanka u Beču još postojale „sumnje u vezi s budućim sudjelovanjem [žalitelja] u gentlemen’s agreementu i vezi s njegovim nastavkom te [...] da se trebao održati sastanak na kojem bi se raspravljalo o tom pitanju“.

               55

               Međutim, s jedne strane, kako proizlazi iz te točke 208., poduzetnici koji su sudjelovali u zabranjenom sporazumu procijenili su da više nema razloga zadržati na snazi gentlemen’s agreement ako u njemu ne sudjeluje žalitelj. S druge strane, Opći sud je mogao utvrditi u točki 211. pobijane presude, da su sudionici sastanka u Beču potvrdili gentlemen’s agreement i pravila o obavješćivanju o projektima obuhvaćenim tim zabranjenim sporazumom.

               56

               Iz prethodno navedenog proizlazi da Opći sud nije bio proturječan kada je u bitnome odlučio, u točki 213. pobijane presude, da se iz spornih dokumenata ne može zaključiti da je namjera Toshibe da se distancira od gentlemen’s agreementa bila utvrđena od sastanka u Beču i da su je jasno shvatili drugi sudionici tog sastanka, tim više što iz tih dokumenata proizlazi i da nije bilo nikakvog razloga za produženje zabranjenog sporazuma, s obzirom na važnost koju su strane pridavale sudjelovanju Toshibe u tom zabranjenom sporazumu. Posljedično, valja odbiti prvi dio trećeg žalbenog razloga u mjeri u kojoj se odnosi na proturječno obrazloženje pobijane presude.

               57

               Kad je riječ, na drugom mjestu, o argumentu koji se odnosi na iskrivljavanje Općeg suda dosega spornih dokumenata, iz njih nikako ne proizlazi da je Toshiba napustila gentlemen’s agreement počevši od sastanka u Beču. Naime, kao što je naveo nezavisni odvjetnik u točkama 119. do 121. svojeg mišljenja, s jedne strane, iz interne napomene M.-a iz društva Fuji u vezi sa sastankom u Beču proizlazi da se o sudjelovanju Toshibe na sastancima nakon osnivanja TM T&D‑a trebalo još odlučiti. Točno je da iz napomene s objašnjenjem društva Fuji o tom sastanku proizlazi da „je Toshiba opovrgnula mogućnost da sudjeluje na sastancima nakon osnivanja TM T&D‑a (dok Mitsubishi na njima nije sudjelovao)“. Međutim, u toj je napomeni također navedeno da „budući da Mitsubishi više ne sudjeluje na tim sastancima, trebalo bi donijeti odluku o tome je li TM T&D ovlašten sudjelovati na tim sastancima“.

               58

               S druge strane, iz zapisnika o sastanku u Beču jasno proizlazi da se o sudjelovanju Toshibe na budućim sastancima treba odlučiti „relativno brzo“ i da to pitanje treba predstavljati glavnu temu sljedećeg sastanka. Stoga, ne može se smatrati da je Opći sud iskrivio dokaze kojima je raspolagao.

               59

               Stoga se ne može smatrati da je obrazloženje Općeg suda proturječno ili da je on iskrivio dokaze kojima je raspolagao. S obzirom na prethodno navedeno, prvi dio trećeg žalbenog razloga treba odbiti.

         – Drugi dio trećeg žalbenog razloga

               60

               U drugom dijelu trećeg žalbenog razloga, Toshiba u biti prigovara Općem sudu, da nije odlučila da će se distancirati od gentlemen’s agreementa na sastanku u Beču, usprkos svojim izjavama na tom sastanku i činjenici da nije sudjelovala na sastanku u Zürichu.

               61

               U tom smislu valja podsjetiti da je dovoljno da Komisija dokaže da je dotični poduzetnik sudjelovao na sastancima tijekom kojih su sklopljeni sporazumi protutržišne naravi a da im se nije očito usprotivio, kako bi u dovoljnoj mjeri dokazala sudjelovanje tog poduzetnika u zabranjenom sporazumu. Ako je utvrđeno sudjelovanje na takvim sastancima, na tom je poduzetniku da istakne indicije kojima se može utvrditi da je njegovo sudjelovanje na tim sastancima bilo lišeno svake protutržišne namjere i da dokaže da je svoje konkurente uputio u to da će na tim sastancima sudjelovati s drukčijim ciljevima od njihovih (presuda Aalborg Portland i dr./Komisija, C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P i C‑219/00 P, EU:C:2004:6, t. 81.).

               62

               Kako bi se ocijenilo je li se poduzetnik doista distancirao, shvaćanje drugih sudionika u zabranjenom sporazumu namjere poduzetnika o kojem je riječ odlučujuće je za ocjenu je li se potonji namjeravao distancirati od nezakonitog sporazuma (presuda Archer Daniels Midland/Komisija, C‑510/06 P, EU:C:2009:166, t. 120.).

               63

               U tom kontekstu valja istaknuti da pojam „javno distanciranje“ izražava stvarnu situaciju koju u pojedinačnom slučaju utvrđuje Opći sud uzimajući u obzir određena podudaranja i indicije koji su mu podneseni i ukupnu ocjenu svih relevantnih dokaza i indicija. Ako su ti dokazi bili prikupljeni na pravilan način i ako su bila poštovana opća načela prava kao i pravila postupka primjenjiva u području tereta dokazivanja i izvođenja dokaza, ocjena dokazne vrijednosti podnesenih elemenata isključivo je na Općem sudu. Ta ocjena stoga ne predstavlja, osim u slučaju iskrivljenja tih dokaza, pitanje prava koje kao takvo može biti predmet kontrole Suda (vidjeti u tom smislu presudu Comap/Komisija, C‑290/11 P, EU:C:2012:271, t. 71.).

               64

               U predmetnom slučaju treba utvrditi da je u točki 208. pobijane presude Opći sud utvrdio, uzimajući kao osnovu ponajprije analizu spornih dokumenata, da postoje sumnje u vezi sa sudjelovanjem Toshibe u povredi nakon sastanka u Beču i da sudionici u zabranjenom sporazumu nisu imali interes zadržati na snazi gentlemen’s agreement, a da u njemu ne sudjeluje žalitelj.

               65

               Nadalje, u točki 209. pobijane presude, Opći sud je zaključio na temelju spornih dokumenata da pitanje budućeg sudjelovanja Toshibe u zabranjenom sporazumu i njegov nastavak treba raspraviti na budućem sastanku.

               66

               Konačno, u točki 211. pobijane presude, Opći sud je utvrdio da iz spornih dokumenata proizlazi da su poduzetnici koji su sudjelovali na sastanku u Beču, a među njima i Toshiba, potvrdili gentlemen’s agreement i pravila o obavješćivanju o projektima obuhvaćenim tim zabranjenim sporazumom.

               67

               Na temelju njegove ocjene dokaza, a kako je već navedeno u točki 56. ove presude, Opći sud je stoga u točki 213. pobijane presude zaključio da se Toshiba nije definitivno distancirala od zabranjenog sporazuma na sastanku u Beču, uzimajući u obzir osobito potvrdu pravila o obavješćivanju o projektima predviđenih u gentlemen’s agreementu.

               68

               Stoga valja smatrati da, drugim dijelom trećeg žalbenog razloga, Toshiba u biti želi da Sud zamijeni vlastitom ocjenom dokaza ocjenu Općeg suda u pobijanoj presudi.

               69

               Posljedično, kako je navedeno u točki 58. ove presude, s obzirom na to da ispitivanje spornih dokumenata nije pokazalo očito iskrivljavanje, drugi dio trećeg žalbenog razloga treba odbiti.

         – Treći dio trećeg žalbenog razloga

               70

               Trećim dijelom trećeg žalbenog razloga, Toshiba u biti ističe da je, zaključkom da je ona sudjelovala u gentlemen’s agreementu u razdoblju od sastanka u Beču do sastanka u Zürichu, Opći sud, a da nije provjerio je li žalitelj doista sudjelovao na tom sastanku, povrijedio načelo osobne odgovornosti.

               71

               U tom smislu, valja podsjetiti da sudjelovanje poduzetnika na protutržišnom sastanku stvara pretpostavku o nezakonitosti toga sudjelovanja koju taj poduzetnik treba opovrgnuti dokazom o javnom distanciranju, kojega ostali sudionici zabranjenog sporazuma moraju percipirati kao takvoga (presuda Total Marketing Services/Komisija, C‑634/13 P, EU:C:2015:614, t. 21.).

               72

               U predmetnom slučaju, valja istaknuti da je Opći sud, u točki 218. pobijane presude, utvrdio da su prigovori žalitelja kojima je nastojao dokazati svoje nesudjelovanje u zabranjenom sporazumu do sastanka u Zürichu bespredmetni.

               73

               Opći sud je tu odluku, upućivanjem na svoju ocjenu u točkama 205. do 214. pobijane presude, temeljio na okolnosti da se Toshiba nije distancirala od zabranjenog sporazuma na sastanku u Beču i da su sudionici tog sastanka dogovorili da će na sljedećem sastanku, odnosno sastanku u Zürichu 15. i 16. svibnja 2003., raspravljati o budućem sudjelovanju žalitelja u gentlemen’s agreementu.

               74

               To je utvrđenje odlučujuće jer su, kao što proizlazi iz točke 66. ove presude, na sastanku u Beču poduzetnici koji su sudjelovali na tom sastanku, a među njima i Toshiba, potvrdili gentlemen’s agreement i pravila o obavješćivanju o projektima obuhvaćenim tim zabranjenim sporazumom.

               75

               U tim okolnostima, valja utvrditi da Opći sud nije počinio pogrešku koja se tiče prava kada je utvrdio da sudjelovanje žalitelja na sastanku u Zürichu nije relevantno za zaključak da je on nastavio sudjelovati u zabranjenom sporazumu do tog potonjeg sastanka.

               76

               Posljedično, valja odbiti treći dio trećeg žalbenog razloga.

               77

               Stoga valja u cijelosti odbiti treći žalbeni razlog.

         Četvrti žalbeni razlog

      Argumentacija stranaka

               78

               Svojim četvrtim žalbenim razlogom, koji se odnosi na određivanje osnovnog iznosa novčane kazne, Toshiba ističe da Opći sud nije pravilno primijenio točku 18. Smjernica iz 2006., osobito što se tiče pojma „mjerodavno zemljopisno područje (šire od Europskoga gospodarskog prostora)“. Naime, iako se zabranjeni sporazum odnosio samo na područje EGP‑a i Japan, Opći sud je u obzir uzeo, kako bi na odgovarajući način pokazao važnost sudionika u povredi, dijelove svjetskog tržišta proizvođača energetskih transformatora. Međutim, budući da je nezakoniti zabranjeni sporazum imao za cilj štititi tržišta EGP‑a i Japana, Toshiba u biti smatra da je Opći sud trebao uzeti u obzir samo dijelove tržišta na tim područjima kako bi izračunao osnovni iznos novčane kazne.

               79

               Suprotno utvrđenjima Općeg suda u točki 276. pobijane presude, uzimanje u obzir dijelova tržišta na svjetskoj razini opravdano je samo kod nepostojanja prepreka za ulazak na tržište EGP‑a. Naime, kad postoje takve prepreke, a što je slučaj u ovom predmetu, japanski proizvođači ne mogu na tom području ostvariti dijelove tržišta jednake onima koje drže na svjetskoj razini.

               80

               Toshiba također tvrdi da je, s obzirom na to da svako zemljopisno područje ima svoje specifičnosti, Opći sud počinio pogrešku utvrdivši, u točki 288. pobijane presude, da su se usvojenim načinom mogle uzeti u obzir „potencijalne prepreke za ulazak koje mogu postojati na različitim zemljopisnim dijelovima svjetskog tržišta“.

               81

               Komisija zahtijeva da se ovaj žalbeni razlog odbije.

         Ocjena Suda

               82

               Svojim četvrtim žalbenim razlogom, Toshiba u biti ističe pogrešno tumačenje točke 18. Smjernica iz 2006., s obzirom na to da je Opći sud potvrdio analizu Komisije u skladu s kojom se, u predmetnom slučaju, „mjerodavno zemljopisno područje (šire od Europskoga gospodarskog prostora)“ predviđeno tom odredbom može proširiti ne samo na područje EGP‑a i Japana, nego i na cijeli svijet.

               83

               Najprije valja istaknuti da je Komisija donijela Smjernice iz 2006. u okviru primjene novčanih kazni izrečenih na temelju članka 23. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 1/2003, kako bi osigurala transparentnost i objektivnost svojih odluka. Svrha te odredbe jest nastojanje da se novčanoj kazni osigura dovoljno preventivan učinak, koji opravdava uzimanje u obzir gospodarske snage poduzetnika u pitanju (presuda Dole Food i Dole Fresh Fruit Europe/Komisija, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, t. 142.). Naime, nastojanje da se postigne taj dovoljno preventivan učinak novčane kazne, naveden u točki 4. Smjernica iz 2006., opravdava uzimanje u obzir financijske sposobnosti sankcioniranog poduzetnika (vidjeti u tom smislu presude YKK i dr./Komisija, C‑408/12 P, EU:C:2014:2153, t. 85., i Dole Food i Dole Fresh Fruit Europe/Komisija, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, t. 143.).

               84

               Stoga Komisija mora u svakom pojedinom slučaju te imajući u vidu njegov kontekst, kao i ciljeve koje nastoji postići sustav sankcija utvrđen Uredbom br. 1/2003, ocijeniti namjeravane posljedice za dotičnog poduzetnika, vodeći računa o ukupnom prihodu koji odražava njegovu stvarnu gospodarsku situaciju tijekom razdoblja u kojem je povreda počinjena (vidjeti presudu Dole Food i Dole Fresh Fruit Europe/Komisija, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, t. 144.).

               85

               Na drugom mjestu valja podsjetiti da točka 13. Smjernica iz 2006., koja se odnosi na povrede čiji zemljopisni doseg ne prelazi EGP, propisuje da će u određivanju osnovnog iznosa nametnute novčane kazne upotrijebiti vrijednost prihoda od prodaje robe ili usluga tog poduzetnika na koju se povreda odnosi. Cilj te točke je da se kao polazište za izračunavanje novčane kazne koja se izriče nekom poduzetniku uzme iznos koji odražava ekonomsku važnost povrede i veličinu poduzetnikova doprinosa toj povredi (vidjeti u tom smislu presudu Dole Food i Dole Fresh Fruit Europe/Komisija, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, t. 148.).

               86

               Isto tako, cilj je točke 18. Smjernica iz 2006., kada odstupa od razgraničenja zemljopisnog područja iz točke 13. tih smjernica, odraziti na što je moguće prikladniji način značenje i gospodarsku moć predmetnog poduzetnika koji počini povredu, kako bi se osigurao dovoljno preventivan učinak novčane kazne.

               87

               U predmetnom slučaju, tumačenje pojma „mjerodavno zemljopisno područje (šire od Europskoga gospodarskog prostora)“ kojim se u obzir uzimaju samo područja na koja se odnosi nezakoniti zabranjeni sporazum bilo bi protivno cilju iz točke 18. Smjernica iz 2006., kao i iz članka 23. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 1/2003.

               88

               Naime, kao što ističe Komisija u svojem odgovoru na žalbu, kada bi se uzimale u obzir samo prodaje u EGP‑u, Toshiba bi izbjegla svaku novčanu kaznu, s obzirom na to da to društvo nije ostvarilo prodaje u EGP‑u tijekom relevantne godine koju koristi Komisija. Nadalje, čak i kad bi se uzele u obzir prodaje ostvarene u Japanu, takvim bi se pristupom zanemarilo da su stranke gentlemen’s agreementa bili proizvođači energetskih transformatora aktivni na svjetskoj razini. Naime, kao što je Opći sud istaknuo u točki 275. pobijane presude, „rezultat gentlemen’s agreementa bio je taj da se svjetski potencijal tržišnog natjecanja predmetnih poduzetnika nije koristio u korist tržišta EGP‑a“. Stoga, ograničavanjem predmetnog zemljopisnog područja na ta dva područja ne bi se na prikladan način izrazilo značenje poduzetnika u zabranjenom sporazumu niti bi se osigurao preventivan učinak novčane kazne.

               89

               Također valja istaknuti da bi, kao što je istaknuo nezavisni odvjetnik u točki 153. svojeg mišljenja, uzimanje u obzir samo područja Japana ili EGP‑a, u biti dovelo do nagrađivanja sudionika u gentlemen’s agreementu za poštovanje uvjeta nezakonitog zabranjenog sporazuma koji je precizno propisivao da se sudionici moraju suzdržati od prodaje na području druge grupe poduzetnika.

               90

               S obzirom na navedeno valja zaključiti da Opći sud nije počinio pogrešku koja se tiče prava potvrdivši, u točkama 282. i 292. pobijane presude, način izračuna osnovnog iznosa novčanih kazni koji je u predmetnom slučaju koristila Komisija.

               91

               S obzirom na navedeno, četvrti žalbeni razlog valja odbiti.

               92

               S obzirom na prethodno navedeno, žalbu valja odbiti u cijelosti.

         Troškovi

               93

               Na temelju članka 184. stavka 2. Poslovnika Suda, kad žalba nije osnovana, Sud odlučuje o troškovima. U skladu s člankom 138. stavkom 1. istog Poslovnika, koji se na temelju članka 184. stavka 1. tog poslovnika primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da je Komisija postavila zahtjev da se Toshibi naloži snošenje troškova i da ona nije uspjela u postupku, Toshibi valja naložiti snošenje troškova ovog žalbenog postupka.

               Slijedom navedenoga, Sud (drugo vijeće) proglašava i presuđuje:

                           1.

                           Žalba se odbija.

                           2.

                           Toshibi Corporation nalaže se snošenje troškova.

                     Potpisi

            (
            *1
         )   Jezik postupka: engleski


Presuda Suda (peto vijeće) od 4. svibnja 2017.#RFA International, LP protiv Europske komisije.#Žalba – Damping – Uvoz ferosilicija podrijetlom iz Rusije – Odbijanje zahtjeva za povrat plaćenih antidampinških pristojbi.#Predmet C-239/15 P.


Presuda Općeg suda (peto vijeće) od 7. listopada 2015.#CBM Creative Brands Marken GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).#Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Zajednice TRECOLORE – Raniji verbalni i figurativni nacionalni i žigovi Zajednice FRECCE TRICOLORI – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.#Predmet T-365/14.


Presuda Općeg suda (žalbeno vijeće) od 13. prosinca 2012. # Guido Strack protiv Europske komisije. # Žalba - Javna služba - Dužnosnici. # Predmet T-199/11 P.


Presuda Suda (treće vijeće) od 22. travnja 2010.#Staatssecretaris van Financiën protiv X (C-536/08) i fiscale eenheid Facet BV / Facet Trading BV (C-539/08).#Zahtjevi za prethodnu odluku: Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemska.#Šesta direktiva o PDV-u.#Spojeni predmeti C-536/08 i C-539/08.


Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 24. rujna 2015.#Compagnie des gaz de pétrole Primagaz SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).#Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Zajednice PRIMA KLIMA – Raniji figurativni žig Zajednice PRIMAGAZ – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Relevantna javnost – Sličnost proizvoda ili usluga – Sličnost znakova – Razlikovni karakter pohvalnog verbalnog elementa – Koncepcijska usporedba – Razlikovni karakter ranijeg žiga – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.#Predmet T-195/14.


Presuda Općeg suda (šesto vijeće) od 25. listopada 2013.#Merlin Handelsgesellschaft mbH i dr. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni).#Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje igru – Raniji dizajn – Razlozi za ništavost – Novost – Individualni karakter – Razlika između proizvoda i dizajna – Članci 3., 4., 6. i 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002.#Predmet T-231/10.