title: Predmet C-189/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Cipar) 16. travnja 2014. – Bogdan Chain protiv Atlanco LTD

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Cipar) 16. travnja 2014. – Bogdan Chain protiv Atlanco LTD
   (Predmet C-189/14)
   2014/C 202/14
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Okružni sud u Nikoziji)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bogdan Chain

      Tuženik: Atlanco LTD

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li činjenicu da područje primjene članka 13. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1) i članka 14. stavka 5. točke (b) Provedbene uredbe br. 987/2009 (2) obuhvaća „osobu, koja inače obavlja djelatnost kao zaposlena osoba u dvije ili više država članica” tumačiti na način da obuhvaća i slučaj osobe koja, na temelju ugovora sklopljenog sa samo jednim poslodavcem sa sjedištem u državi članici EU-a, uslugu pruža u drugim dvjema država članicama EU-a, iako:

                           i.

                           druga država članica u kojoj će osoba raditi u trenutku podnošenja zahtjeva za izdavanje obrasca A1 još nije određena niti se može predvidjeti zbog specifične prirode posla – privremena djelatnost radnika na kraće vrijeme u različitim državama članicama Europske unije
                           ili

                           ii.

                           trajanje djelatnosti u prvoj i/ili drugoj državi članici se još ne može odrediti ili nije predvidivo zbog specifične prirode posla – privremena djelatnost radnika na kraće vrijeme u različitim državama članicama Europske unije?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na pitanja spomenuta u prethodnoj točki, može li se članak 14. stavak 5. točku (b) Provedbene uredbe br. 987/2009 tumačiti na način da se, radi primjene članka 13. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 883/2004, izraz „osoba, koja inače obavlja djelatnost kao zaposlena osoba u dvije ili više država članica” odnosi i na slučaj u kojem postoje razdoblja neaktivnosti između dvaju poslova obavljanih u različitim državama članicama za čijeg trajanja se na radnika primjenjuje isti ugovor o radu?

               3.

               U slučaju pozitivnog odgovora na pitanja spomenuta u prethodnoj točki 1., je li činjenica da nadležna država članica ne izdaje obrazac A1, protivna primjeni članka 13. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 883/2004?

               4.

               Nameću li članak 16. stavak 5. i/ili članak 20. stavak 1. ili bilo koji drugi članak Provedbene uredbe br. 987/2009 obvezu državi članici da, na temelju prethodne odluke države članice boravišta o mjerodavnom pravu, izda obrazac A1 po službenoj dužnosti, a da zainteresirani poslodavac ne mora podnijeti zahtjev nadležnoj državi članici?

      (1)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 166, str. 1.-123.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 284, str. 1.-42.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 171.)


title: Predmet T-637/16: Tužba podnesena 6. rujna 2016. – Wabco Europe protiv Komisije

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/48

         Tužba podnesena 6. rujna 2016. – Wabco Europe protiv Komisije
   (Predmet T-637/16)
   (2016/C 419/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wabco Europe (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: E. Righini i S. Völcker, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba za poništenje dopuštena;

               —

               poništi odluku (1) u cijelosti ili djelomično; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog kojim se tvrdi da odluku treba poništiti jer sadrži pogreške koje se tiču prava i činjenica kod utvrđivanja mjere državnom potporom i njezina kvalificiranja kao programa potpora.

               2.

               Drugi tužbeni razlog kojim se tvrdi da odluku treba poništiti jer je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i činjenica kada je zaključila da se radi o selektivnoj mjeri u smislu članka 107. UFEU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog kojim se tvrdi da odluku treba poništiti jer je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i činjenica kada je zaključila da mjera tužitelju daje prednost u smislu članka 107. UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog kojim se tvrdi da odluku treba poništiti jer se Komisijinim neodgovarajućim i proturječnim obrazloženjem krši članak 296. UFEU-a.

               5.

               Peti tužbeni razlog kojim se tvrdi da odluku treba poništiti jer je Komisija povrijedila načelo dobre uprave time što je propustila pažljivo i nepristrano ispitati sve dokaze u predmetu.

               6.

               Šesti tužbeni razlog kojim se tvrdi da odluku treba poništiti jer je Komisija zlouporabila svoje ovlasti kada je kroz odluku o državnoj potpori uspostavila vlastito načelo nepristrane transakcije.

      (1)  Odluka Komisije C(2015) 9837 final od 11. siječnja 2016. u predmetu državne potpore SA.37667 – Izuzeće od oporezivanja viška dobiti u Belgiji (u daljnjem tekstu: Odluka)


title: Predmet C-349/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Ministre délégué, chargé du budget protiv Marlène Pazdziej

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Ministre délégué, chargé du budget protiv Marlène Pazdziej
   (Predmet C-349/14)
   2014/C 339/12
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ministre délégué, chargé du budget

      Tuženik: Marlène Pazdziej

      Prethodna pitanja

   Protive li se odredbe drugog stavka članka [13.] Protokola o povlasticama i imunitetima Europske unije da se, prilikom izračuna teoretskog dohotka kućanstva, uzme u obzir naknadu koju prima dužnosnik ili drugi agent Europske unije, član toga kućanstva, kada takvo uzimanje u obzir može utjecati na iznos poreza kojeg plaća to kućanstvo, ili treba primijeniti presudu Suda od 14. listopada 1999. (predmet C-229/98) (1) u slučajevima u kojima uzimanje u obzir takve naknade ima samo za cilj, s obzirom na eventualnu primjenu društvene mjere za oslobađanje od plaćanja poreza, sniženje njegove porezne osnovice ili, općenito, porezne olakšice, provjeru je li teoretski dohodak kućanstva niži od praga određenog nacionalnim poreznim pravom za dodjelu naknade – eventualno izmijenjene obzirom na teoretski dohodak–tom društvenom mjerom?

      (1)  EU:C:1999:501


title: Predmet T-3/12: Presuda Općeg suda od 10. srpnja 2013. — Kreyenberg protiv OHIM-a — Komisija (MEMBER OF €e euro experts) ( „Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice MEMBER OF €e euro experts — Apsolutni razlog za odbijanje — Amblemi Unije i područja njenog djelovanja — Simbol eura — Članak 7. stavak 1. točka (i) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/7

         Presuda Općeg suda od 10. srpnja 2013. — Kreyenberg protiv OHIM-a — Komisija (MEMBER OF €e euro experts)
   (Predmet T-3/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice MEMBER OF €e euro experts - Apsolutni razlog za odbijanje - Amblemi Unije i područja njenog djelovanja - Simbol eura - Članak 7. stavak 1. točka (i) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 245/12
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Njemačka) (zastupnik: J. Krenzel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a: Europska komisija

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. listopada 2011. (predmet R 1804/2010-2), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Europske komisije i Heinricha Kreyenberga.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Heinrich Kreyenberg će snositi svoje troškove kao i troškove Ureda za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 65, 3.3.2012.


title: Predmet T-435/09: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — GL2006 Europe protiv Komisije ( „Arbitražna klauzule — Ugovori o financijskoj potpori sklopljeni u okviru petog i šestog okvirnog programa djelovanja Zajednice na području istraživanja i tehnološkog razvoja i u okviru programa eTEN — Projekti Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic i E2SP — Otkaz ugovorâ — Povrat isplaćenih iznosa — Opomene — Protuzahtjev — Zastupanje tužitelja” )

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/19

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — GL2006 Europe protiv Komisije
   (Predmet T-435/09) (1)

   (Arbitražna klauzule - Ugovori o financijskoj potpori sklopljeni u okviru petog i šestog okvirnog programa djelovanja Zajednice na području istraživanja i tehnološkog razvoja i u okviru programa eTEN - Projekti Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure-Justice, Qualeg, Lensis, E-Pharm Up, Liric, Grace, Clinic i E2SP - Otkaz ugovorâ - Povrat isplaćenih iznosa - Opomene - Protuzahtjev - Zastupanje tužitelja)
   2013/C 325/34
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: GL2006 Europe (Birmingham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Gardenal i E. Belinguier-Raiz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude i N. Bambara, a zatim S. Delaude, agenti, uz asistenciju R. Van der Houta, odvjetnika)

      Predmet

   Tužba društva GL2006 Europe u skladu s člankom 238. UEZ-a na temelju arbitražnih klauzula, kojom tužitelj pobija provjere koje je poduzeo OLAF u njegovim prostorijama tijekom prosinca 2008., odluku sadržanu u dopisu od 10. srpnja 2009. kojom je Komisija prekinula svoje sudjelovanje u dva projekta istraživanja i tehničkog razvoja, kao i dvanaest opomena koje je Komisija izdala 7. kolovoza 2009., a kojima se traži povrat iznosa koje je ona isplatila tom društvu u vezi s njegovim sudjelovanjem u dvanaest projekata istraživanja i razvoja, te protuzahtjev radi povrata navedenih iznosa.

      Izreka

               1.

               Postupak u vezi s tužbom društva GL2006 Europe se obustavlja.

               2.

               Nalaže se GL2006 Europe isplatiti Europskoj komisiji iznos od 2 258 456,31 eura, zajedno s kamatama koje teku od dana dospjelosti navedenog u opomenama od 7. kolovoza 2009.

               3.

               Nalaže se GL2006 Europe snošenje troškova.

      (1)  SL C 11, 16.1.2010.


title: Predmet T-370/16: Tužba podnesena 12. srpnja 2016. – Anheuser-Busch Inbev i Ampar protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/9

         Tužba podnesena 12. srpnja 2016. – Anheuser-Busch Inbev i Ampar protiv Komisije
   (Predmet T-370/16)
   (2016/C 371/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Anheuser-Busch Inbev (Bruxelles, Belgija) i Ampar (Leuven, Belgija) (zastupnici: A. von Bonin, O. Brouwer i A. Haelterman, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda, uključujući i troškove eventualnih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelji u prilog tužbi iznose četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni pri identifikaciji navodne mjere državne potpore i njezine kvalifikacije kao programa potpore u smislu članka 1. točke (d) Uredbe br. 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 107. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i pogrešnoj primjeni članka 107. stavka 1. UFEU-a time što je utvrđeno da sustav prilagodbi oporezivanja viška dobiti predstavlja državnu potporu.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni pri identificiranju grupa kao korisnika navodne potpore i povredi načela zakonitosti i članka 16. stavka 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti, zaštite legitimnih očekivanja i dobre uprave.


title: Predmet T-258/14: Rješenje Općeg suda od 12. siječnja 2015. – Luksemburg protiv Komisije

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/29

         Rješenje Općeg suda od 12. siječnja 2015. – Luksemburg protiv Komisije
   (Predmet T-258/14) (1)

   (2015/C 081/37)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik petog proširenog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14.7.2014.


title: Predmet T-670/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Milchindustrie-Verband i Deutscher Raiffeisenverband protiv Komisije

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/30

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Milchindustrie-Verband i Deutscher Raiffeisenverband protiv Komisije
   (Predmet T-670/14)
   (2014/C 431/53)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji:Milchindustrie-Verband e.V. (Berlin, Njemačka), Deutscher Raiffeisenverband e.V. (Berlin) (zastupnici: I. Zenke i T. Heymann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi komunikaciju Komisije 2014/C 200/01 od 28. lipnja 2014. o Smjernicama o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.-2020., u dijelu u kojem mliječna industrija (NACE 10.51) – unatoč ispunjavanju kriterija iz odjeljka 3.7.2. Smjernica – nije navedena u Prilogu 3.;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: zloporaba ovlasti zbog očite pogreške u ocjeni prilikom izbora referentnog razdoblja

                           —

                           u vezi s navedenim tužitelj navodi da je tuženik prilikom sastavljanja Smjernica o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.-2020. (1) povrijedio osnovna načela izvršavanja diskrecijske ovlasti, jer se prilikom izračuna intenziteta trgovinske razmjene oslonio na zastarjele podatke, iako su mu novi podaci bili dostupni.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: zloporaba ovlasti zbog nedovoljnog ispitivanja činjeničnog stanja

                           —

                           tužitelji ističu da je tuženik povrijedio svoje ovlasti time što prilikom izračuna intenziteta trgovinske razmjene nije istražio i uzeo u obzir sve proizvode koje stvarno proizvodi mliječna industrija. To je dovelo do iskrivljene slike stanja tržišnog natjecanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: bitna povreda postupka

                           —

                           tužitelji ističu da je tuženik prilikom razvrstavanja gospodarskih sektora u Prilog 3. ili u Prilog 5. Smjernica o državnim potporama povrijedio članak 296. UFEU-a, jer nigdje nije naveo kako i na osnovu kojih podataka je izračunat kriterij intenziteta trgovinske razmjene. Time je oštećenim osobama uskraćena mogućnost efektivnog ostvarivanja njihovih prava.

      (1)  Komunikacija Komisije – Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.-2020. (SL C 200, str. 1.).


title: Predmet C-443/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. kolovoza 2015. uputio The Labour Court, Ireland (Irska) – Dr David L. Parris protiv Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. kolovoza 2015. uputio The Labour Court, Ireland (Irska) – Dr David L. Parris protiv Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills
   (Predmet C-443/15)
   (2015/C 354/26)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   The Labour Court, Ireland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dr David L. Parris

      Tuženici: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

      Prethodna pitanja

               1.

               Predstavlja li diskriminaciju na temelju spolne orijentacije, protivnu članku 2. Direktive 2000/78/EZ (1), to da se primjenjuje pravilo, u sustavu naknada za zaposlenike, kojim je isplata davanja za nadživjele članove nadživjelom civilnom partneru osiguranika nakon njegove smrti uvjetovana time da su taj osiguranik i njegov nadživjeli civilni partner sklopili civilno partnerstvo prije 60. rođendana tog člana, u okolnostima u kojima im je prema nacionalnom pravu bilo dopušteno sklopiti civilno partnerstvo tek nakon 60. rođendana tog osiguranika i u kojima su osiguranik i njegov partner već bili u faktičnom odnosu civilnog partnerstva prije tog datuma?

         Ako je odgovor na prvo pitanje niječan,

               2.

               Predstavlja li diskriminaciju na temelju dobi, protivnu članku 2. u vezi s člankom 2. stavkom 6. Direktive 2000/78/EZ to da pružatelj naknada u sustavu naknada za zaposlenike uvjetuje naknadu za nadživjele članove obitelji nadživjelom civilnom partneru osiguranika nakon njegove smrti time da su taj osiguranik i njegov nadživjeli civilni partner sklopili civilno partnerstvo prije 60. rođendana tog osiguranika:

                           (a)

                           ako se uglavak koji se odnosi na dob do koje osiguranik treba sklopiti civilno partnerstvo ne koristi u aktuarskim izračunima, i

                           (b)

                           ako je osiguraniku i njegovom civilnom partneru prema nacionalnom pravu bilo dopušteno sklopiti civilno partnerstvo tek nakon 60. rođendana tog osiguranika i ako su osiguranik i njegov partner već bili u faktičnom odnosu civilnog partnerstva prije tog datuma.

         Ako je odgovor nadrugo pitanje niječan:

               3.

               Bi li se radilo o diskriminaciji protivnoj članku 2. u vezi s člankom 2. stavkom 6. Direktive 2000/78/EZ ako bi ograničenja prava u sustavu naknada za zaposlenike opisana u prvom, odnosno drugom pitanju proizlazila iz zajedničkog učinka dobi i spolne orijentacije osiguranika?

      (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja, SL L 303, str. 16., SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.


title: Predmet C-111/10: Presuda Suda (veliko vijeće) od 4. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Državne potpore — Članak 108. stavci 1. i 2. UFEU-a — Potpora koju je dodijelila Republika Litva radi stjecanja poljoprivrednih zemljišta — Nadležnost Vijeća Europske unije — Zatečeni program potpora — Odgovarajuće mjere — Nerazdvojivost dvaju programa potpora — Promjena okolnosti — Iznimne okolnosti — Gospodarska kriza — Očita pogreška u ocjeni — Načelo proporcionalnosti)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 4. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-111/10) (1)

   (Tužba za poništenje - Državne potpore - Članak 108. stavci 1. i 2. UFEU-a - Potpora koju je dodijelila Republika Litva radi stjecanja poljoprivrednih zemljišta - Nadležnost Vijeća Europske unije - Zatečeni program potpora - Odgovarajuće mjere - Nerazdvojivost dvaju programa potpora - Promjena okolnosti - Iznimne okolnosti - Gospodarska kriza - Očita pogreška u ocjeni - Načelo proporcionalnosti)
   2014/C 45/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, L. Flynn i B. Stromsky te A. Stobiecka-Kuik, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: E. Sitbon i F. Florindo Gijón, agent)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas i L. Liubertaitė, agenti), Mađarska (zastupnici: G. Koós i M. Fehér te K. Szíjjártó, agenti), Republika Poljska (zastupnik: M. Szpunar, agent)

      Predmet

   Tužba za poništenje — Poništenje Odluke Vijeća 2009/983/EU od 16. prosinca 2009. o dodjeli državne potpore koju su dodijelila državna tijela Republike Litve radi stjecanja državnih poljoprivrednih zemljišta između 1. siječnja 2010. i 31. prosinca 2013. (SL L 338, str. 93.) — Nenadležnost — Zlouporaba ovlasti — Povreda načela lojalne suradnje između država članica i institucija — Očita pogreška u ocjeni

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Republika Litva, Mađarska i Republika Poljska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 113, 1.5.2010.


title: Predmet T-443/14: Tužba podnesena 16. lipnja 2014. – Aprovechamientos Energéticos JG protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/61

         Tužba podnesena 16. lipnja 2014. – Aprovechamientos Energéticos JG protiv Komisije
   (Predmet T-443/14)
   2014/C 253/83
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Aprovechamientos Energéticos JG, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. López Gómez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, poništi odluku u mjeri u kojoj Komisija skup poreznih mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga (SEAF), kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao jedini korisnici tih navodnih potpora i istovremeno kao jedini obveznici njihovog povrata;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava EU, nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora sklopljenih između ulagača i drugih pravnih subjekata, u cijelosti ili na način koji ograničava utjecaj na rentabilnost operacija, y

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima u predmetu T-401/14, Duro Felguera SA/Komisija.


title: Predmet C-601/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 26. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA protiv Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém, Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2004/18/EZ — Javna nabava usluga — Vođenje postupka — Kriteriji za dodjelu ugovora — Kvalifikacije osoba zaduženih za izvršenje ugovora)

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 26. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA protiv Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém, Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda
   (Predmet C-601/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2004/18/EZ - Javna nabava usluga - Vođenje postupka - Kriteriji za dodjelu ugovora - Kvalifikacije osoba zaduženih za izvršenje ugovora))
   (2015/C 171/07)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

      Tuženici: Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém, Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda

      Izreka

   Prilikom javne nabave intelektualnih usluga obrazovanja i savjetovanja, članak 53. stavak 1. točka (a) Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama nije protivan tome da javni naručitelj uspostavi kriterij za dodjelu koji omogućuje ocjenjivanje kvalitete timova koje konkretno predlože ponuditelji za izvršenje tog ugovora, a koji uzima u obzir sastav tima kao i iskustvo i životopis njegovih članova.

      (1)  SL C 39, 8. 2. 2014.


title: Spojeni predmeti C-308/13 P i C-309/13 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 18. rujna 2014. – Società Italiana Calzature SpA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Vicini SpA (Žalbe — Žigovi Zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Registracija figurativnih žigova koji sadrže verbalne elemente ‘GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN’ i ‘BY GIUSEPPE ZANOTTI’  — Prigovor nositelja verbalnog i figurativnog žiga, i žiga Zajednice i nacionalnog žiga, koji sadrže verbalni element ‘ZANOTTI’ — Odbijanje prigovora od strane žalbenog vijeća)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/13

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 18. rujna 2014. – Società Italiana Calzature SpA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Vicini SpA
   (Spojeni predmeti C-308/13 P i C-309/13 P) (1)

   ((Žalbe - Žigovi Zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Registracija figurativnih žigova koji sadrže verbalne elemente ‘GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN’ i ‘BY GIUSEPPE ZANOTTI’ - Prigovor nositelja verbalnog i figurativnog žiga, i žiga Zajednice i nacionalnog žiga, koji sadrže verbalni element ‘ZANOTTI’ - Odbijanje prigovora od strane žalbenog vijeća))
   2014/C 421/16
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Società Italiana Calzature SpA (zastupnici: A. Rapisardi i C. Ginevra, avvocati)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Bullock, agent), Vicini SpA (zastupnici: M. Franzosi i C. Giorgetti, avvocati)

      Izreka

               1.

               Žalbe se odbijaju.

               2.

               Società Italiana Calzature SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 233, 10.8.2013.


title: Predmet C-604/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – H.N. protiv Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irska, Attorney General (Direktiva 2004/83/EZ — Minimalni standardi za odobravanje statusa izbjeglice ili statusa osobe kojoj je odobrena supsidijarna zaštita — Direktiva 2005/85/EZ — Minimalne norme koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama — Nacionalno postupovno pravilo koje ispitivanje zahtjeva za supsidijarnu zaštitu čini zavisnim od prethodnog odbijanja zahtjeva za priznavanje statusa izbjeglice — Dopustivost — Postupovna autonomija država članica — Načelo djelotvornosti — Pravo na dobru upravu — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 41. — Nepristranost i žurnost postupka)

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/6

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – H.N. protiv Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irska, Attorney General
   (Predmet C-604/12) (1)

   ((Direktiva 2004/83/EZ - Minimalni standardi za odobravanje statusa izbjeglice ili statusa osobe kojoj je odobrena supsidijarna zaštita - Direktiva 2005/85/EZ - Minimalne norme koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama - Nacionalno postupovno pravilo koje ispitivanje zahtjeva za supsidijarnu zaštitu čini zavisnim od prethodnog odbijanja zahtjeva za priznavanje statusa izbjeglice - Dopustivost - Postupovna autonomija država članica - Načelo djelotvornosti - Pravo na dobru upravu - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 41. - Nepristranost i žurnost postupka))
   2014/C 202/07
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: H.N.

      Tuženik: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irska, Attorney General

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Supreme Court – Tumačenje Direktive Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite (SL L 304, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 64.) – Zahtjev za supsidijarnu zaštitu bez da je prethodno podnesen zahtjev za priznavanje statusa izbjeglice.

      Izreka

   Direktivi Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite kao ni načelu djelotvornosti i pravu na dobru upravu nije protivno nacionalno postupovno pravilo, poput onoga u glavnom postupku, koje ispitivanje zahtjeva za supsidijarnu zaštitu čini zavisnim od prethodnog odbijanja zahtjeva za priznavanje statusa izbjeglice, s obzirom na to da je, s jedne strane, zahtjev za priznavanje statusa izbjeglice i zahtjev za supsidijarnu zaštitu moguće podnijeti istovremeno i da, s druge strane, to nacionalno postupovno pravilo ne dovodi do ispitivanja zahtjeva za supsidijarnu zaštitu nakon proteka razumnog roka, a što je dužan provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet F-44/12: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 4. svibnja 2016. – Maes i Strojwas protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Članovi ugovornog osoblja — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Mirovinska prava stečena prije stupanja u službu Unije na temelju nacionalnog mirovinskog sustava — Prijenos u mirovinski sustav Unije — Prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koji je dalo tijelo nadležno za imenovanja ili tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora, a koji je utemeljen na novim općim provedbenim odredbama — Prigovor nedopuštenosti — Pojam akta kojim se nanosi šteta — Članak 83. Poslovnika)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/43

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 4. svibnja 2016. – Maes i Strojwas protiv Komisije
   (Predmet F-44/12) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Članovi ugovornog osoblja - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Mirovinska prava stečena prije stupanja u službu Unije na temelju nacionalnog mirovinskog sustava - Prijenos u mirovinski sustav Unije - Prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koji je dalo tijelo nadležno za imenovanja ili tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora, a koji je utemeljen na novim općim provedbenim odredbama - Prigovor nedopuštenosti - Pojam akta kojim se nanosi šteta - Članak 83. Poslovnika))
   (2016/C 222/55)
   Jezik postupka:francuski

      Stranke

      Tužitelji: Olivier Maes (Bangkok, Tajland) i Michal Strojwas (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal i S. Orlandi, odvjetnici, a zatim D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis i S. Orlandi, odvjetnici, i konačno, J.-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Martin i J. Baquero Cruz, agenti, zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti, a zatim G. Gattinara, agent, i konačno G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje prijedloga prijenosa mirovinskih prava stečenih prije stupanja u službu u Komisiji na temelju izračuna koji uzima u obzir nove opće provedbene odredbe koje su stupile na snagu nakon tužiteljevih zahtjeva za prijenos.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Olivier Maes i Michal Strojwas snose vlastite troškove te im se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 184, 23. 6. 2012., str. 25.


title: Predmet T-785/14: Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2016. – El Corte Inglés protiv OHIM-a – STD Tekstil (MOTORTOWN) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice MOTORTOWN — Raniji međunarodni figurativni žig M MOTOR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/36

         Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2016. – El Corte Inglés protiv OHIM-a – STD Tekstil (MOTORTOWN)
   (Predmet T-785/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice MOTORTOWN - Raniji međunarodni figurativni žig M MOTOR - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 156/47)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J.L. Rivas Zurdo i M. Toro Gordillo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: STD Tekstil Limited Sirketi (Istanbul, Turska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. rujna 2014. (predmet R 1960/2013-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između STD Tekstil Limited Sirketi i El Corte Inglés, SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               El Corte Inglés, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet C-561/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2014. uputio Østre Landsret (Danska) – Caner Genc protiv Udlændingenævnet

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2014. uputio Østre Landsret (Danska) – Caner Genc protiv Udlændingenævnet
   (Predmet C-561/14)
   (2015/C 065/34)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Caner Genc

      Tuženik: Udlændingenævnet

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li standstill klauzulu iz članka 13. Odluke Vijeća za pridruživanje br. 1/80 od 19. rujna 1980. o razvoju pridruživanja, priložene Sporazumu od 12. rujna 1963. između Europske ekonomske zajednice i Turske o pridruživanju Europske ekonomske zajednice i Turske, i/ili standstill klauzulu iz članka 41. stavka 1. Dodatnog protokola od 23. studenoga 1970., kako je potvrđen Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2760/72 (1) od 19. prosinca 1972., tumačiti tako da su standstill zahtjevom obuhvaćene nove i strože pretpostavke pristupa spajanju obitelji za članove obitelji koji nisu ekonomski aktivni, uključujući maloljetnu djecu ekonomski aktivnih turskih državljana koji borave i imaju boravišnu dozvolu u državi članici, s obzirom na:

                           —

                           tumačenje standstill klauzula koje je Sud dao osobito u svojim presudama Derin (C-325/05, EU:C:2007:442), Dülger (C-451/11, EU:C:2012:504); Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809) (veliko vijeće) i Demirkan (C-221/11, EU:C:2013:583) (veliko vijeće),

                           —

                           cilj i sadržaj Sporazuma iz Ankare, kako je protumačen osobito u presudama Ziebell i Demirkan, imajući u vidu

                                       —

                                       činjenicu da Sporazum te protokoli i odluke koji su mu priloženi ne sadrže odredbe o spajanju obitelji i

                                       —

                                       činjenicu da je spajanje obitelji unutar ondašnje Zajednice i današnje Europske unije uvijek bilo uređeno sekundarnim pravom, trenutačno Direktivom o slobodi kretanja (Direktiva 2004/38/EZ (2))?

               2.

               Pri odgovaranju na prvo pitanje moli se Sud da navede primjenjuje li se neko izvedeno pravo na spajanje obitelji za članove obitelji ekonomski aktivnih turskih državljana koji borave i imaju boravišnu dozvolu u državi članici na članove obitelji turskih radnika prema članku 13. Odluke br. 1/80 ili se primjenjuje samo na članove obitelji turskih samozaposlenih osoba u skladu s člankom 41. stavkom 1. Dodatnog protokola?

               3.

               Ako je odgovor na prvo pitanje u vezi s drugim pitanjem potvrdan, moli se Sud da navede treba li standstill klauzulu iz članka 13. stavka 1. Odluke br. 1/80 tumačiti tako da su zakonita nova ograničenja koja su „opravdana važnim razlogom u općem interesu, prikladna su za postizanje postavljenog legitimnog cilja i ne idu dalje od onoga što je nužno za njihovo postizanje” (dalje od onoga što je navedeno u članku 14. Odluke br. 1/80)?

               4.

               Ako je odgovor na treće pitanje potvrdan, moli se Sud da navede:

                           (a)

                           Koje smjernice treba primijeniti za provedbu testa ograničavanja i ocjene proporcionalnosti. Sud se, među ostalim, moli da navede moraju li se slijediti ista načela kao ona utvrđena u njegovoj sudskoj praksi o spajanju obitelji u vezi sa slobodom kretanja EU građana koja se temelje na Direktivi o slobodi kretanja (Direktiva 2004/38) i odredbama Ugovora, ili se mora primijeniti druga ocjena?

                           (b)

                           Ako se mora primijeniti druga ocjena od one koja proizlazi iz sudske prakse Suda o spajanju obitelji u vezi sa slobodom kretanja EU građana, moli se Sud da navede treba li kao referentnu točku usvojiti ocjenu proporcionalnosti provedenu u okviru članka 8. Europske konvencije o ljudskim pravima o poštovanju obiteljskog života i sudske prakse Europskog suda za ljudska prava, a ako ne, koja načela treba slijediti?

                           (c)

                           Neovisno o tome koju metodu ocjene treba primijeniti:
                           Može li se smatrati da je pravilo poput članka 9. stavka 13. danskog Zakona o strancima (Udlændingeloven) – prema kojem je pretpostavka spajanja obitelji između osobe koja je državljanin treće zemlje i ima boravišnu dozvolu i boravi u Danskoj i njegovog maloljetnog djeteta, pri čemu dijete i djetetov drugi roditelj boravi u zemlji podrijetla ili drugoj zemlji, to da dijete ima takve veze ili ima mogućnost uspostave takvih veza s Danskom da postoji temelj za uspješnu integraciju u Danskoj – „opravdano važnim razlogom u općem interesu, prikladno za postizanje postavljenog legitimnog cilja i da ne ide dalje od onoga što je nužno za njegovo postizanje”?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2760/72 od 19. prosinca 1972. o sklapanju Dodatnog protokola i Financijskog protokola potpisanih 23. studenoga 1970. i priloženih Sporazumu o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske te o mjerama potrebnima za njihovo stupanje na snagu (SL 1972 L 293, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 54., str. 3.).

      (2)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (Tekst značajan za EGP) (SL 2004 L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.).


title: Predmet T-49/17: Tužba podnesena 27. siječnja 2017. – Španjolska protiv Komisije

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/19

         Tužba podnesena 27. siječnja 2017. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-49/17)
   (2017/C 095/29)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: V. Ester Casas, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi Odluku od 15. studenoga 2016. (2016/2018/EU) o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice, među kojima i za Kraljevinu Španjolsku, u okviru EFJP-a i EPFRR-a, s obzirom na to da:

                           1.

                           se u dijelu u kojem se odnosi na Autonomnu zajednicu Andaluziju, iz financiranja Europske unije isključuje 1 356 144,90 eura u okviru EFJP-a (financijska godina 2012.),

                           2.

                           se u dijelu u kojem se odnosi na Autonomnu zajednicu Kataloniju, iz financiranja Europske unije isključuje 2 191 585 eura u okviru EFJP-a (financijske godine od 2009. do 2012.),

                           3.

                           se u dijelu u kojem se odnosi na Autonomnu zajednicu Kastilja i León, iz financiranja Europske unije isključuje 9 638 473,73 eura u okviru EFJP-a i 433 138,10 u okviru EPFRR-a (financijske godine od 2012. do 2013.),

                           4.

                           ukupni iznos predmeta ove tužbe za poništenje iznosi 13 619 341,73 eura.

               —

               tuženoj instituciji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti svoje tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.

               1.

               Tužbeni razlozi koji se odnose na financijski ispravak nametnut Autonomnoj zajednici Andaluziji.

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe povredu članka 3. stavka 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 320/2006 od 20. veljače 2006. o utvrđivanju privremenog sustava za restrukturiranje industrije šećera u Zajednici i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1290/2005 o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2006. L 58, str. 42.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 68., str. 54.) jer je Komisija utvrdila da ACRES i Unión Rural nisu proizvođači.

               2.

               Tužbeni razlozi koji se odnose na financijski ispravak nametnut Autonomnoj zajednici Kataloniji. Tužitelj u tom pogledu navodi da:

                           —

                           Jedinstveni financijski ispravak zbog nedostataka u pogledu dopuštenosti rashoda u iznosu od 122 112,95 eura (kontrole u vezi s operativnim programima: ulaganja u OP „A”), protupravan je zato što je Komisija prekršila članke 105. i 106. Uredbe Komisije (EZ) br. 1580/2007 od 21. prosinca 2007. o utvrđivanju provedbenih odredaba uredaba Vijeća (EZ) br. 2200/96, (EZ) br. 2201/96 i (EZ) br. 1182/2007 u sektoru voća i povrća (SL 2007. L 350, str. 1.), u vezi s člankom 55. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EU) br. 1182/2007 od 26. rujna 2007. o utvrđivanju posebnih odredaba u pogledu sektora voća i povrća, kojom se izmjenjuju direktive 2001/112/EZ i 2001/113/EZ i Uredbe (EEZ) br. 827/68, (EZ) br. 220/96, (EZ) br. 2201/96, (EZ) br. 2826/2000, (EZ) br. 1782/2003 i (EZ) br. 318/2006 te se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 2201/96 (SL 2007. L 273, str. 1.), i članak 52. stavke 1. i 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549.), s obzirom na to da su nacionalna tijela odgovarajuće izvršila kontrole na koje se odnose spomenute odredbe i da su poštovani zahtjevi određeni primjenjivim propisom te da u svakom slučaju u pogledu fonda ne postoji rizik.

                           —

                           Paušalni ispravak od 5 % za iznos od 2 191 585 eura (točka: „Nedostaci u odobravanju programa i odobravanju rashoda, Autonomna zajednica Katalonija”) protupravan je jer je njime Komisija prekršila članak 52. stavke 1. i 2. Uredbe br. 1306/2013 u vezi s člancima 103., 105. stavkom 2. točkom (d), 106., 107. stavkom 1. točkama (c) do (e), 108. stavkom 1. točkom (b) i 109. stavkom 1. točkama (a) do (c) Uredbe br. 1580/2007 s obzirom na to da su španjolska tijela utvrdila da je spomenuti propis poštovan i da u svakom slučaju u pogledu fonda ne postoji rizik.

                           —

                           Podredno se navodi povreda načela proporcionalnosti zbog povrede članka 52. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 1306/2013, u vezi s Dokumentom VI/5330/97, kojim se donose smjernice radi izračuna financijskih posljedica zbog pripreme odluke o poravnanju računa Komponente jamstva EFSJP-a.

               3.

               Tužbeni razlozi koji se odnose na financijski ispravak nametnut Autonomnoj zajednici Kastilja i León. Tužitelj u tom pogledu navodi da:

                           —

                           Primijenjeni ispravak u paušalnom iznosu od 5 % iznosa od 10 071 661,83 eura i metoda izračuna protive se članku 31. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005., L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 68., str. 54.) i smjernicama iz Komisijinog dokumenta VI/5530/97 te AGHRI-2005-64043.

                           —

                           Podredno, paušalni ispravak koji Komisija propisuje neproporcionalan je zbog povrede članka 31. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1290/2005, u vezi s Dokumentom VI/5330/97.


title: Predmet T-61/13: Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2014. – Melt Water protiv OHIM-a (NUEVA) ( „Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga zajednice NUEVA — Članak 60. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepoštovanje obveze plaćanja pristojbe za žalbu u roku — Dvosmislenost u jezičnoj verziji — Ujednačeno tumačenje — Slučaj ili viša sila — Opravdana pogreška — Obveza brige i dužne pažnje” )

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/29

         Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2014. – Melt Water protiv OHIM-a (NUEVA)
   (Predmet T-61/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga zajednice NUEVA - Članak 60. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepoštovanje obveze plaćanja pristojbe za žalbu u roku - Dvosmislenost u jezičnoj verziji - Ujednačeno tumačenje - Slučaj ili viša sila - Opravdana pogreška - Obveza brige i dužne pažnje”))
   2014/C 212/35
   Jezik postupka: litvanski

      Stranke

      Tužitelj: Research and Production Company „Melt Water” UAB (Klaipėda, Lituanie) (zastupnici: V. Viešūnaitė i J. Stucka, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: V. Melgar i J. Ivanauskas, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. prosinca 2012. (predmet R 1794/2012-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog žiga NUEVA kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) snosit će vlastite troškove kao i troškove Research and Production Company „Melt Water” UAB.

      (1)  SL C 108, 13.4.2013.


title: Predmet T-407/16: Rješenje Općeg suda od 18. siječnja 2017. – Banco Popular Español protiv EUIPO-a – Pledgeling (p) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka”)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/30

         Rješenje Općeg suda od 18. siječnja 2017. – Banco Popular Español protiv EUIPO-a – Pledgeling (p)
   (Predmet T-407/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”))
   (2017/C 161/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Banco Popular Español, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: M. de Justo Bailey, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Botis, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Pledgeling LLC (Houston, Teksas, Sjedinjene Američke Države)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. travnja 2016. (predmet R 1693/2015-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Banco Popular Español, SA i Pledgeling LLC.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Banco Popular Español, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 343, 19. 9. 2016.


title: Predmet T-573/12: Rješenje Općeg suda od 12. lipnja 2015. – Matrix Energetics International protiv OHIM-a (MATRIX ENERGETICS)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/60

         Rješenje Općeg suda od 12. lipnja 2015. – Matrix Energetics International protiv OHIM-a (MATRIX ENERGETICS)
   (Predmet T-573/12) (1)

   (2015/C 311/65)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 63, 2. 3. 2013.


title: Predmet C-271/15 P: Žalba koju je 8. lipnja 2015. podnio Sea Handling SpA, u stečaju, prije Sea Handling SpA, protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-456/13, Sea Handling protiv Komisije

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/17

         Žalba koju je 8. lipnja 2015. podnio Sea Handling SpA, u stečaju, prije Sea Handling SpA, protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-456/13, Sea Handling protiv Komisije
   (Predmet C-271/15 P)
   (2015/C 311/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Sea Handling SpA, u stečaju, bivši Sea Handling SpA (zastupnici: B. Nascimbene i M. Merola, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               1.

               Ukinuti presudu Općeg suda Europske unije od 25. ožujka 2015., u predmetu T-456/13;

               2.

               poništiti odluku Europske komisije od 12. lipnja 2013., Ref. Ares(2013)2028929, kojom je odbijen zahtjev društva SEA Handling za pristup određenim dokumentima vezanim uz postupak SA.21420 – Italia/SEA Handling;

               3.

               naložiti Europskoj komisiji snošenje troškova uključujući troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Prvi žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava, proturječno i nedostatno obrazloženje pobijane presude, u ocjeni iznimke radi zaštite svrhe istrage predviđene u članku 4. stavku 2. trećoj alineji Uredbe br. 1049/2001 (1).
               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da se Komisija opravdano pozvala na opću pretpostavku povjerljivosti glede zahtjeva za pristup konkretnim dokumentima. Tumačenjem koje je Opći sud dao u pogledu iznimke radi zaštite svrhe istrage predviđene u članku 4. stavku 2. trećoj alineji Uredbe br. 1049/2001 uvodi se ograničenje prava na pristup dokumentima koje je (i) nerazmjerno u odnosu na ciljeve iz članka 4. Uredbe br. 1049/2001 te (ii) nije u dovoljnoj mjeri obrazloženo.
               Vezano uz prvi zahtjev, tužitelj ističe da Opći sud ne može dopustiti Komisiji isticanje opće pretpostavke u slučaju zahtjeva za pristup aktima iz postupka vezanog uz državne potpore u kojem su pravovremeno i precizno naznačeni dokumenti koji se potražuju. Tim više zbog toga što, u kontekstu kao u ovom slučaju koji karakteriziraju Komisijine procesne povrede vrijedne svake osude, takav argument dovodi do pretvaranja opće pretpostavke povjerljivosti u apsolutnu presumpciju koju osoba koja traži pristup dokumentima nema mogućnosti pobijati, čime se krši spomenuti članak 4. Uredbe br. 1049/2001.
               Vezano uz drugi zahtjev, tužitelj ističe da pobijana presuda nije u dovoljnoj mjeri obrazložena jer Opći sud nije naveo razloge zbog kojih smatra da se pravno načelo koje je utvrdio Sud u presudi od 29. lipnja 2010., Komisija/Technische Glaswerke Ilmenau, C-139/07 P, EU:C:2010:376, može primijeniti na slučajeve kod kojih se zahtjev za pristup ne odnosi na cijeli spis nego na konkretno navedene dokumente.

               2.

               Drugi žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava jer se u pobijanoj presudi ne dozvoljava mogućnost djelomičnog pristupa dokumentima.
               Opći sud pogrešno je zaključio da primjena opće pretpostavke opravdava odbijanje otkrivanja zatraženih dokumenata, dajući Komisiji pravo da ne dopusti djelomični pristup tim dokumentima. U konkretnom slučaju nisu postojale pretpostavke koje su ranije navele Sud da ne dopusti djelomični pristup spisima na koje se primjenjivala opća pretpostavka povjerljivosti. Komisija stoga nije imala pravo odbiti djelomični pristup samo iz razloga što su zatraženi dokumenti bili dio upravnog spisa u postupku kontrole državnih potpora.

               3.

               Treći žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava jer Opći sud nije ispunio obvezu ispitivanja dokumenata u pogledu kojih se odbija pristup.
               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer nije ispunio obvezu ispitivanja dokumenata u pogledu kojih se odbija pristup, smatrajući da postupanje Komisije može kontrolirati bez da konzultira predmetnu dokumentaciju.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog: proturječnost i pogreška koja se tiče prava jer Opći sud nije pridao odgovarajuću važnost procesnim nedostacima počinjenim kod donošenja pobijane odluke.
               Pobijana presuda sadrži pogrešku koja se tiče prava u dijelu u kojem Opći sud nije prihvatio da su procesne pogreške koje je počinila Komisija utjecale na mogućnost podnositelja zahtjeva da iznese svoj stav o primjeni pretpostavke povjerljivosti u konkretnom slučaju. Opći sud pogrešno je zaključio da su dotične pogreške ostavile procesna prava podnositelja zahtjeva bez učinka te tako praktički pretvorile opću pretpostavku o šteti za istragu iz relativne u apsolutnu presumpciju.

               5.

               Peti žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava u dijelu u kojem je Opći sud negirao postojanje prevladavajućeg javnog interesa.
               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je utvrdio da ne postoji prevladavajući javni interes koji bi mogao prevladati nad iznimkama iz članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001, bez da je obratio dužnu pažnju na argumentaciju koju je po tom pitanju iznio tužitelj.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet C-613/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf — Njemačka) — Helm Düngemittel GmbH protiv Hauptzollamt Krefeld (Prethodno pitanje — Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Euro-mediteranski sporazum s Egiptom — Članak 20. Protokola 4. — Dokaz o podrijetlu — Potvrda o prometu robe EUR.1 — Zamjenska potvrda o prometu robe EUR.1 izdana nakon što je roba prestala biti pod nadzorom carinskih tijela koja su je izdala — Odbijanje primjene povlaštenog tretmana)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/15

         Presuda Suda (treće vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf — Njemačka) — Helm Düngemittel GmbH protiv Hauptzollamt Krefeld
   (Predmet C-613/12) (1)

   (Prethodno pitanje - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Euro-mediteranski sporazum s Egiptom - Članak 20. Protokola 4. - Dokaz o podrijetlu - Potvrda o prometu robe EUR.1 - Zamjenska potvrda o prometu robe EUR.1 izdana nakon što je roba prestala biti pod nadzorom carinskih tijela koja su je izdala - Odbijanje primjene povlaštenog tretmana)
   2014/C 93/23
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Helm Düngemittel GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Krefeld

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Finanzgericht Düsseldorf –Tumačenje članka 20. Protokola 4. Euro-mediteranskog sporazuma o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Arapske Republike Egipat, s druge strane (SL 2004, L 304, str. 39.), kako je izmijenjen Odlukom Vijeća za pridruživanje EU-Egipat br. 1/2006 od 17. veljače 2006. (SL L 73, str. 1.) — Zamjenska potvrda o prometu robe izdana naknadno, nakon što je roba prestala biti pod nadzorom carinskih tijela koja su je izdala

      Izreka

               1.

               Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Arapske Republike Egipat, s druge strane, potpisan 25. lipnja 2001. u Luxembourgu i odobren Odlukom Vijeća 2004/635/EZ od 21. travnja 2004., treba tumačiti na način da se egipatsko podrijetlo robe, u smislu povlaštenog carinskog tretmana koji taj sporazum uspostavlja, može dokazati čak i nakon što je roba po svom prispijeću u prvu državu članicu bila razdvojena u svrhu otpremanja jednog njezinog dijela u neku drugu državu članicu i kada zamjenska potvrda o prometu EUR.1 koju su za dio robe koji je otpremljen u drugu državu članicu izdala carinska tijela prve države članice ne zadovoljava uvjete za izdavanje takve potvrde propisane u članku 20. Protokola 4. spomenutog sporazuma o definiciji pojma „proizvodi s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje kako je izmijenjen Odlukom Vijeća za pridruživanje EU-Egipat br. 1/2006 od 17. veljače 2006.

               2.

               Izvođenje takvog dokaza, međutim, s jedne strane zahtijeva da se povlašteno podrijetlo robe prvotno uvezene iz Egipta utvrdi pomoću potvrde o prometu EUR.1 koju izdaju egipatska carinska tijela sukladno tom Protokolu i da, s druge strane, uvoznik dokaže da dio robe razdvojen u prvoj državi članici i otpremljen u drugu državu članicu odgovara dijelu robe uvezenom iz Egipta u prvu državu članicu. Na sudu je koji je uputio zahtjev da provjeri jesu li ovi uvjeti ispunjeni u predmetu u glavnom postupku.

      (1)  SL C 101, 6.4.2003.


title: Predmet C-404/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – postupak koji je pokrenula Marie Matoušková, u svojstvu sudskog povjerenika (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članak 1. stavak 1. točka (b) — Materijalno područje primjene — Sporazum o raspodjeli nasljedstva između bračnog druga ostaviteljice i njezine djece zastupane po skrbniku — Kvalifikacija — Pretpostavka sudskog odobrenja takvog sporazuma — Mjera koja se odnosi na roditeljsku odgovornost ili mjera koja se odnosi na nasljeđivanje)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/10

         Presuda Suda (treće vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – postupak koji je pokrenula Marie Matoušková, u svojstvu sudskog povjerenika
   (Predmet C-404/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 1. stavak 1. točka (b) - Materijalno područje primjene - Sporazum o raspodjeli nasljedstva između bračnog druga ostaviteljice i njezine djece zastupane po skrbniku - Kvalifikacija - Pretpostavka sudskog odobrenja takvog sporazuma - Mjera koja se odnosi na roditeljsku odgovornost ili mjera koja se odnosi na nasljeđivanje))
   (2015/C 389/11)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranke glavnog postupka

   Marie Matoušková, u svojstvu sudskog povjerenika

      Izreka

   Uredbu Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, treba tumačiti na način da je odobrenje sporazuma o raspodjeli nasljedstva koji za račun malodobnih potomaka sklopi skrbnik mjera koja se odnosi na izvršavanje roditeljske odgovornosti u smislu članka 1. stavka 1. točke (b) te uredbe i koja stoga potpada pod njezino područje primjene, a ne mjera koja se odnosi na nasljeđivanje u smislu članka 1. stavka 3. točke (f) spomenute uredbe, isključena iz njezina područja primjene.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet T-388/16: Tužba podnesena 20. srpnja 2016. – Eval Europe protiv Komisije

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/22

         Tužba podnesena 20. srpnja 2016. – Eval Europe protiv Komisije
   (Predmet T-388/16)
   (2016/C 350/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Eval Europe NV (Zwijndrecht, Belgija) (zastupnici: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers i N. Baeten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koji je provela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, poništi članke 2. do 4. odluke;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u ocjeni pri utvrđivanju navodne mjere potpore i njezine kvalifikacije kao programa potpore u smislu članka 1. točke (d) Uredbe Vijeća br. 2015/1589 (1) i članka 107. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija povrijedila članak 107. UFEU-a, obvezu obrazlaganja i počinila očitu pogrešku u ocjeni time što je smatrala da belgijski sustav poreznih mišljenja o višku dobiti predstavlja mjeru državne potpore.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija povrijedila članak 16. stavak 1. Uredbe Vijeća br. 2015/1589 i opća načela pravne sigurnosti te legitimnih očekivanja time što je naložila povrat navodne potpore.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 6. UFEU-a i načelo jednakog postupanja te zloupotrijebila svoje ovlasti time što je primijenila pravila o državnim potporama kako bi zabranila belgijski sustav poreznih mišljenja o višku dobiti.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9).


title: Predmet T-150/12: Presuda Općeg suda od 9. travnja 2014. – Grčka protiv Komisije ( „Državne potpore — Beskamatni zajmovi, koji odgovaraju državnom jamstvu, koje su grčka tijela odobrila organizacijama poljoprivrednih zadruga proizvođača žitarica — Odluka kojom se potpore proglašavaju protivnima unutarnjem tržištu — Obveza obrazlaganja — Prednost — Potpore usmjerene na otklanjanje teškog poremećaja u gospodarstvu države članice” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/37

         Presuda Općeg suda od 9. travnja 2014. – Grčka protiv Komisije
   (Predmet T-150/12) (1)

   ((„Državne potpore - Beskamatni zajmovi, koji odgovaraju državnom jamstvu, koje su grčka tijela odobrila organizacijama poljoprivrednih zadruga proizvođača žitarica - Odluka kojom se potpore proglašavaju protivnima unutarnjem tržištu - Obveza obrazlaganja - Prednost - Potpore usmjerene na otklanjanje teškog poremećaja u gospodarstvu države članice”))
   2014/C 175/48
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Helenska republika (zastupnici: I. Chalkias, X. Basakou i A. Vasilopoulou, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno S. Thomas i D. Triantafyllou, kasnije M. Triantafyllou i P. Němečkova, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2012/320/EU od 25. siječnja 2012. koja se odnosi na potpore koje je Grčka odobrila proizvođačima žitarica i poljoprivrednim zadrugama u tom sektoru (SL L 164, str. 10.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija..

               2.

               Nalaže se Helenskoj republici snošenje troškova.

      (1)  SL C 184, 23.6.2012.


title: Predmet C-156/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Digibet Ltd, Gert Albers protiv Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG (Prethodno pitanje — Sloboda pružanja usluga — Članak 56. UFEU-a — Igre na sreću — Savezni propisi koji predviđaju zabrane u vezi s igrama na sreću putem interneta koje se, u ograničenom razdoblju, nisu primjenjivale u jednoj saveznoj jedinici države članice — Usklađenost — Proporcionalnost)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/12

         Presuda Suda (treće vijeće) od 12. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Digibet Ltd, Gert Albers protiv Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG
   (Predmet C-156/13) (1)

   ((Prethodno pitanje - Sloboda pružanja usluga - Članak 56. UFEU-a - Igre na sreću - Savezni propisi koji predviđaju zabrane u vezi s igrama na sreću putem interneta koje se, u ograničenom razdoblju, nisu primjenjivale u jednoj saveznoj jedinici države članice - Usklađenost - Proporcionalnost))
   2014/C 282/16
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Digibet Ltd, Gert Albers

      Tuženik:: Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

      Izreka

   Članak 56. UFEU-a treba tumačiti na način da mu nisu protivni propisi zajednički većini saveznih jedinica države članice koja ima federalnu strukturu koji u načelu zabranjuju organizaciju i posredovanje u igrama na sreću putem interneta, premda je, tijekom ograničenog razdoblja, samo jedna savezna jedinica održala na snazi manje ograničavajuće zakonodavstvo koje postoji uz ono ograničavajuće ostalih saveznih jedinica, ako bi takvi propisi mogli udovoljavati uvjetima proporcionalnosti koji proizlaze iz sudske prakse Suda, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet C-312/13: Rješenje predsjednika Suda od 20. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Claudiu Roşu protiv Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu – Activitatea de Inspecţie Fiscală

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/24

         Rješenje predsjednika Suda od 20. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Claudiu Roşu protiv Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Sibiu – Activitatea de Inspecţie Fiscală
   (Predmet C-312/13) (1)

   2014/C 184/37
   Jezik postupka: rumunjski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 226, 3.8.2013.


title: Predmet C-698/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. prosinca 2015. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Secretary of State for the Home Department protiv Davida Davisa, Toma Watsona, Petera Bricea, Geoffreyja Lewisa

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. prosinca 2015. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Secretary of State for the Home Department protiv Davida Davisa, Toma Watsona, Petera Bricea, Geoffreyja Lewisa
   (Predmet C-698/15)
   (2016/C 098/28)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretary of State for the Home Department

      Tuženici: David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis

      Prethodna pitanja

               1.

               Uspostavlja li presuda Suda u spojenim predmetima C-293/12 i C-594/12 Digital Rights Ireland i Seitlinger, ECLI:EU:C:2014:238 (u daljnjem tekstu: Digital Rights Ireland) (uključujući osobito točke 60. do 62.) obvezne zahtjeve prava Unije primjenjive na nacionalni sustav države članice koji uređuje pristup podacima zadržanima u skladu s nacionalnim zakonodavstvom s ciljem usklađivanja s člankom 7. i člankom 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja EU-a)?

               2.

               Proširuje li presuda Suda u predmetu Digital Rights Ireland područje primjene članka 7. i članka 8. Povelje EU-a u odnosu na područje primjene članka 8. Europske konvencije o ljudskim pravima (EKLJP) kako je uspostavljeno u sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava (ESLJP)?


title: Predmet T-439/15: Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2016. – Amrita i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje — Poljoprivreda — Zaštita od organizama štetnih za bilje — Mjere za sprečavanje unošenja u Uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezina širenja unutar Unije — Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere — Nedostatak osobnog interesa — Nedopuštenost”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/47

         Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2016. – Amrita i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-439/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Poljoprivreda - Zaštita od organizama štetnih za bilje - Mjere za sprečavanje unošenja u Uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezina širenja unutar Unije - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Nedostatak osobnog interesa - Nedopuštenost”))
   (2016/C 156/63)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Italija), i 28 drugih tužitelja čija imena su navedena u prilogu rješenja (zastupnici: L. Paccione i V. Stamerra, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Bianchi i I. Galindo Martín, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/789 od 18. svibnja 2015., o mjerama za sprečavanje unošenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) i njegova širenja unutar Unije (SL L 125, str. 36.), ako je potrebno nakon izuzimanja iz primjene Direktive Vijeća 2000/29/EZ od 8. svibnja 2000. o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice (SL L 169, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 2., str. 189.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Soc. coop. Amrita arl i 28 drugih tužitelja čija imena su navedena u prilogu se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet C-157/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. travnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Société Neptune Distribution protiv Ministère de l'Économie et des Finances

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. travnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Société Neptune Distribution protiv Ministère de l'Économie et des Finances
   (Predmet C-157/14)
   2014/C 184/20
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Société Neptune Distribution

      Tuženik: Ministère de l'Économie et des Finances

      Prethodna pitanja

               1.

               Čini li osnovicu za izračun „istovjetne vrijednosti za sol”, količina natrija prisutna u hrani u smislu Priloga Uredbi (EZ) br. 1924/2006 (1), samo količina natrija koja, kada se poveže s kloridnim ionima tvori natrijev klorid, odnosno stolnu sol, ili uključuje ukupnu količinu natrija u hrani, u svim njegovim oblicima?

               2.

               U drugom slučaju, krši li se odredbama članka 2. stavka 1. Direktive 2000/13/EZ i članka 9. stavaka 1. i 2. Direktive 2009/54/EZ (2), zajedno s Prilogom III. toj direktivi, u kontekstu odnosa ravnoteže između natrija i soli utvrđene u Prilogu Uredbi (EZ) br. 1924/2006, time što se zabranjuje distributeru mineralne vode da na svojim etiketama i u promidžbenim porukama ističe napomene o niskom sadržaju soli koja bi se mogla nalaziti u njegovom proizvodu koji je inače bogat natrij bikarbonatom, u mjeri u kojoj bi se time kupca moglo dovesti u zabludu glede ukupnog sadržaja natrija u vodi, članak 6. stavak 1. podstavak 1. Ugovora o Europskoj uniji, u vezi s člankom 11. stavkom 1. (sloboda izražavanja i informiranja) i člankom 16. (sloboda poduzetništva) Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i članak 10. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (SL L 404, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 172.).

      (2)  Direktiva 2009/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009., o iskorištavanju i stavljanju na tržište prirodnih mineralnih voda (SL L 164, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 43., str. 150.).


title: Predmet C-647/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Cour du travail de Bruxelles – Belgija) – Office national de l'emploi protiv Marie-Rose Melchior (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Uvjeti stjecanja prava na naknadu za nezaposlenost u državi članici — Uzimanje u obzir razdoblja rada u svojstvu člana ugovornog osoblja u službi institucije Europske unije u toj državi članici — Izjednačavanje dana nezaposlenosti za koje se prima naknada prema Uvjetima zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Europskih zajednica s danima rada — Načelo lojalne suradnje)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/11

      Presuda Suda (treće vijeće) od 4. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Cour du travail de Bruxelles – Belgija) – Office national de l'emploi protiv Marie-Rose Melchior
      (Predmet C-647/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uvjeti stjecanja prava na naknadu za nezaposlenost u državi članici - Uzimanje u obzir razdoblja rada u svojstvu člana ugovornog osoblja u službi institucije Europske unije u toj državi članici - Izjednačavanje dana nezaposlenosti za koje se prima naknada prema Uvjetima zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Europskih zajednica s danima rada - Načelo lojalne suradnje))
      (2015/C 107/14)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour du travail de Bruxelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Office national de l'emploi

         Tuženik: Marie-Rose Melchior

         Izreka

      Članku 10. UEZ-a u vezi s Uvjetima zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Europskih zajednica Uredbe Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 od 29. veljače 1968. kojom se određuju Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europskih zajednica i uvjeti zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike tih Zajednica te se uvode posebne mjere koje se privremeno primjenjuju na dužnosnike Komisije, koja je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 723/2004 od 22. ožujka 2004., protivan je propis države članice, poput onog u glavnom postupku, koji se tumači tako da se kod stjecanja prava na naknadu za nezaposlenost ne uzimaju u obzir razdoblja rada ostvarena u svojstvu člana ugovornog osoblja u službi institucije Unije sa sjedištem u toj državi članici i prema kojem dani nezaposlenosti za koje se isplaćuje naknada prema Uvjetima zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Europskih zajednica nisu izjednačeni s danima rada, iako se dani nezaposlenosti za koje se isplaćuje naknada, prema propisima navedene države, već smatraju izjednačenima.

         (1)  SL C 61, 1.3.2014.


title: Predmet C-232/15: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. travnja 2016. – ultra air GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Žalba — Žig Europske unije — Verbalni žig Europske unije ultra.air ultrafilter — postupak za proglašavanje žiga ništavim — Apsolutni razlog za odbijanje ili za ništavost — Opisni karakter — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c), te članak 52. stavak 1. točka (a) — Proglašavanje ništavosti od strane žalbenog vijeća — Članak 181. Poslovnika Suda — Žalba koja je u jednom dijelu očito nedopuštena, a u drugom očito neosnovana)

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/4

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. travnja 2016. – ultra air GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, Donaldson Filtration Deutschland GmbH
   (Predmet C-232/15) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Verbalni žig Europske unije ultra.air ultrafilter - postupak za proglašavanje žiga ništavim - Apsolutni razlog za odbijanje ili za ništavost - Opisni karakter - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c), te članak 52. stavak 1. točka (a) - Proglašavanje ništavosti od strane žalbenog vijeća - Članak 181. Poslovnika Suda - Žalba koja je u jednom dijelu očito nedopuštena, a u drugom očito neosnovana))
   (2016/C 279/05)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: ultra air GmbH (zastupnik: C. König, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent), Donaldson Filtration Deutschland GmbH (zastupnici: N. Siebertz i M. Teworte-Vey, Rechtsanwältinnen)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu ultra air GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet C-520/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. listopada 2016. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel protiv Germanwings GmbH

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. listopada 2016. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel protiv Germanwings GmbH
   (Predmet C-520/16)
   (2017/C 030/17)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel

      Tuženik: Germanwings GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da se pojam neizbježnosti odnosi isključivo na nastanak izvanrednih okolnosti ili obuhvaća i njihove posljedice, to jest otkazivanje ili duže kašnjenje?

               2.

               Ako Sud na prvo pitanje odgovori tako da se pojam neizbježnosti odnosi na kašnjenje: mora li se stvarni zračni prijevoznik u situaciji u kojoj izvanredne okolnosti utječu na zrakoplov koji izvodi prethodni let potruditi da, čim one nastanu, osigura zamjenski zrakoplov ili može sačekati dok ne bude siguran da će te okolnosti dovesti do dužeg kašnjenja sljedećeg leta?

               3.

               Ako Sud na prvo pitanje odgovori tako da se pojam neizbježnosti odnosi na kašnjenje: predstavlja li podzakup zrakoplova nerazumnu mjeru kada su njegovi troškovi otprilike tri puta veći od troškova predviđenog leta?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-275/15: Rješenje Općeg suda od 8. ožujka 2016. – Hmicho protiv Vijeća

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/54

         Rješenje Općeg suda od 8. ožujka 2016. – Hmicho protiv Vijeća
   (Predmet T-275/15) (1)

   (2016/C 156/74)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Spojeni predmeti C-482/13, C-484/13, C-485/13 i C-487/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španjolska) – Unicaja Banco, SA protiv José Hidalgo Rueda i dr. (C-482/13), Caixabank SA protiv Manuela Maríje Ruede Ledesme (C-484/13), Rosarija Mese Mese (C-484/13), Joséa Labelle Crespa (C-485/13), Rosarija Márqueza Rodrígueza (C-485/13), Rafaela Gallarda Salvata (C-485/13), Manuele Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberta Galána Lune (C-487/13), Dominga Galána Lune (C-487/13) (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 93/13/EEZ — Ugovori između trgovaca i potrošača — Hipotekarni ugovori — Ugovorne odredbe o zateznoj kamati — Nepošteni uvjeti — Hipotekarni ovršni postupak — Smanjenje visine kamate — Nadležnost nacionalnog suda)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/8

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španjolska) – Unicaja Banco, SA protiv José Hidalgo Rueda i dr. (C-482/13), Caixabank SA protiv Manuela Maríje Ruede Ledesme (C-484/13), Rosarija Mese Mese (C-484/13), Joséa Labelle Crespa (C-485/13), Rosarija Márqueza Rodrígueza (C-485/13), Rafaela Gallarda Salvata (C-485/13), Manuele Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberta Galána Lune (C-487/13), Dominga Galána Lune (C-487/13)
      (Spojeni predmeti C-482/13, C-484/13, C-485/13 i C-487/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 93/13/EEZ - Ugovori između trgovaca i potrošača - Hipotekarni ugovori - Ugovorne odredbe o zateznoj kamati - Nepošteni uvjeti - Hipotekarni ovršni postupak - Smanjenje visine kamate - Nadležnost nacionalnog suda))
      (2015/C 107/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Unicaja Banco, SA, Caixabank SA

         Tuženici: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina, Rosa María Hidalgo Vega (C-482/13), Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13)

         Izreka

      Članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti u smislu da mu nije protivna odredba nacionalnog prava u skladu s kojom nacionalni sud pred kojim je pokrenut hipotekarni ovršni postupak mora ponovno obračunati iznose koji se duguju na temelju uvjeta u ugovoru o hipotekarnom zajmu koji predviđa zateznu kamatnu stopu koja je triput veća od zakonske stope, kako visina spomenute kamate ne bi prelazila tu gornju granicu, pod uvjetom da primjena te odredbe nacionalnog prava:

                  —

                  ne ugrožava ocjenu nepoštenosti takvog uvjeta koju obavlja sud i

                  —

                  ne sprečava taj sud da spomenuti uvjet izuzme iz primjene ako utvrdi da je „nepošten” u smislu članka 3. stavka 1. te direktive.

         (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet C-530/14 P: Žalba koju je 21. studenoga 2014. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 11. rujna 2014. u predmetu T-425/11, Grčka protiv Komisije

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/19

         Žalba koju je 21. studenoga 2014. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 11. rujna 2014. u predmetu T-425/11, Grčka protiv Komisije
   (Predmet C-530/14 P)
   (2015/C 026/23)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i P.J. Loewenthal)

      Druga stranka u postupku: Helenska republika

      Žalbeni zahtjev

               —

               poništiti presudu Općeg suda (drugo vijeće) od 11. rujna 2014., koja je dostavljena Komisiji 12. rujna 2014., donesene u predmetu T-425/11, Grčka/Komisija (ECLI: EU: T: 2014: 768);

               —

               vratiti predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje,

               —

               da Sud naknadno odluči o troškovima.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba se temelji na jednom žalbenom razlogu: Opći sud je pogrešno protumačio i primijenio članak 107. stavak 1. UFEU-a time što je utvrdio da sporna mjera ne daje prednost za javne kockarnice. Taj se jedini žalbeni razlog dijeli na tri dijela.
   Kao prvo, u točkama 52. do 58. pobijane presude Opći sud je povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a time što je zaključio da javne kockarnice nisu imale koristi od plaćanja manjeg nameta na cijenu ulaznice za svakog gosta na osnovi sporne mjere, s obzirom na to da su plaćeni iznosi odgovarali 80 % cijena ulaznica, nameta koji su se prikupljali od javnih i privatnih kockarnica.
   Kao drugo, u točkama 59. do 68. pobijane presude Opći je sud povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a time što je zaključio da nije dovoljno da Komisija pogodnost koja proizlazi iz sporne mjere ocijeni kao de iure izravnu poreznu diskriminaciju, već je Komisija morala utemeljiti zaključak o postojanju pogodnosti na ekonomskoj analizi posljedica sporne mjere.
   Kao treće, u točkama 74. do 80. pobijane presude Opći sud je povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a time što je zaključio, s jedne strane, da praksa besplatnog ulaza ne može povećati pogodnost sporne mjere jer se takvom mjera nije stvorila pogodnost i, s druge strane, da je Komisija morala dokazati, kako bi se prihvatio takav argument, da je u praksi broj odobrenih besplatnih ulaza bio pretjerano visok u odnosu na ciljeve grčkog zakonodavstva koje je omogućilo takvu praksu, što je za posljedicu imalo povredu uvjeta propisanih predmetnim nacionalnim zakonodavstvom.


title: Predmet C-221/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2016. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A. protiv Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2016. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A. protiv Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Predmet C-221/16)
   (2016/C 243/21)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A.

      Druga stranka u postupku: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Prethodna pitanja

               1.

               S obzirom na to da su „programi potpore” koji su definirani u članku 2. točki (k) Direktive 2009/28/EZ i, među njima, porezni poticaji poput smanjenja, oslobođenja i povrata poreza, osmišljeni kao instrumenti namijenjeni postizanju ciljeva potrošnje energije iz obnovljivih izvora, koji su predviđeni navedenom Direktivom 2009/28/EZ, treba li smatrati da su navedeni poticaji ili mjere obvezni i obvezujući za države članice i da imaju izravan učinak u smislu da se pojedinci na koje se odnose mogu na njih pozvati i isticati ih u svim vrstama javnih, sudskih i upravnih postupaka?

               2.

               S obzirom na to da „programi potpore” navedeni u prvom pitanju uključuju i mjere poreznih poticaja poput smanjenja, oslobođenja i povrata poreza i da se rabi izraz „ali se ne ograničuj[u] na [njih]”: treba li te poticaje razumjeti na način da uključuju upravo neoporezivanje, odnosno zabranu ubiranja bilo kakvog posebnog i jednokratnog poreza na energiju iz obnovljivih izvora povrh općih poreza na gospodarsku djelatnost i proizvodnju električne energije? Isto tako, unutar istog pitanja postavlja se sljedeće potpitanje: Usto, treba li gore navedenu opću zabranu razumjeti na način da obuhvaća i zabranu kumulacije, dvostrukog nametanja ili preklapanja više općih ili pojedinačnih poreza koji se ubiru u različitim fazama djelatnosti proizvodnje energije iz obnovljivih izvora, a odnose se na isti oporezivi događaj kao i predmetni porez na energiju vjetra?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje negativan i ako se uzme da je dopušteno oporezivati energiju iz obnovljivih izvora, treba li za potrebe članka 1. stavka 2. Direktive 2008/118/EZ pojam „posebne namjene” tumačiti na način da njegov cilj treba biti isključiv i da porez na energije iz obnovljivih izvora s obzirom na svoju strukturu ima pravu nefiskalnu prirodu, a ne proračunsku ili da nije namijenjen ubiranju prihoda?

               4.

               U skladu s člankom 4. Direktive 2003/96/EZ u kojem se prilikom navođenja razina oporezivanja koje države članice primjenjuju na energetske proizvode i električnu energiju kao referenca uzimaju najniže razine propisane tom direktivom, shvaćene kao zbroj svih izravnih i neizravnih poreza koji se primjenjuju na te proizvode u trenutku puštanja u slobodnu potrošnju: treba li razumjeti da taj zbroj isključuje iz razine oporezivanja predviđene direktivom one nacionalne poreze koji se, s obzirom na njihovu strukturu i posebnu namjenu tumačenu u skladu s odgovorom na treće pitanje, nemaju pravu nefiskalnu prirodu?

               5.

               Predstavlja li pojam troška iz članka 13. stavka 1. točke (e) Direktive 2009/28/EZ autonoman pojam europskog prava koji treba tumačiti široko na način da uključuje pojam poreza općenito i da je njegova istoznačnica?

               6.

               Ako je odgovor na peto pitanje potvrdan, postavlja se sljedeće pitanje: mogu li u troškove koje plaćaju potrošači, a na koje se odnosi gore navedeni članak 13. stavak 1. točka (e), biti uključeni samo oni porezi ili porezni nameti čija je svrha po potrebi naknada štete uzrokovane njihovim utjecajem na okoliš i kojima se iznosom od ubranih prihoda nastoji naknaditi šteta povezana s negativnim utjecajem ili učinkom, ali ne i oni porezi ili davanja kojima se oporezuju čiste energije i čija je primarna svrha proračunska ili ubiranje prihoda?


title: Predmet C-202/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Gerechtshof ’s-Gravenhage — Nizozemska) — Innoweb BV protiv Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV (Direktiva 96/9/EZ — Pravna zaštita baza podataka — Članak 7. stavci 1. i 5. — Pravo sui generis stvaratelja baze podataka — Pojam „ponovnog korištenja” — Znatan dio sadržaja baze podataka — Namjenski metapretraživač)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/10

         Presuda Suda (peto vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Gerechtshof ’s-Gravenhage — Nizozemska) — Innoweb BV protiv Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV
   (Predmet C-202/12) (1)

   (Direktiva 96/9/EZ - Pravna zaštita baza podataka - Članak 7. stavci 1. i 5. - Pravo sui generis stvaratelja baze podataka - Pojam „ponovnog korištenja” - Znatan dio sadržaja baze podataka - Namjenski metapretraživač)
   2014/C 52/14
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof Den Haag, prije Gerechtshof ’s-Gravenhage

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Innoweb BV

      Tuženici: Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Nizozemska — Tumačenje članka 7, stavka. 1 i 5, Direktive 96/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, od 11. ožujka 1996., o pravnoj zaštiti baze podataka (SL L 77, str. 20) — Pravo stvaratelja baze podataka spriječiti izvlačenje i/ili ponovno korištenje znatnog dijela sadržaja baze — Zabrana ponavljanog i sustavnog izvlačenja i ponovnog korištenja neznatnih dijelova sadržaja baze podataka što uključuje postupke koji su u suprotnosti s redovitim korištenjem te baze podataka ili koji neopravdano dovode u pitanje zakonite interese proizvođača baze podataka — Dostatno svojstvo ponavljanog ponovnog korištenja ili kumulativnog uvjeta sustavnog ponovnog korištenja — Ponovno korištenje zloporabom automatiziranog sustava

      Izreka

   Članak 7. stavak 1. Direktive 96/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 1996. o pravnoj zaštiti baza podataka treba tumačiti na način da se operater koji na internet stavlja namjenski metapretraživač poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku ponovno koristi cjelokupnim ili znatnim dijelom sadržaja baze podataka zaštićene tim člankom 7. ako taj namjenski metapretraživač:

               —

               konačnom korisniku stavlja na raspolaganje obrazac pretrage koji u bitnome ima iste funkcije kao i obrazac baze podataka;

               —

               „u stvarnom vremenu” prevodi zahtjeve krajnjih korisnika u pretraživače baze podataka, tako da se pretražuju svi podaci te baze podataka, i

               —

               krajnjem korisniku prikazuje dobivene rezultate koristeći se formatom svoje internetske stranice, grupirajući duplikate u jedan skup podataka, ali prema redoslijedu koji se temelji na kriterijima koji su usporedivima s onima kojima se koristi pretraživač odnosne baze podataka za predstavljanje rezultata.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.