title: Predmet C-675/15 P: Žalba koju je 15. prosinca 2015. podnio The Tea Board protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 2. listopada 2015. u predmetu T-626/13, The Tea Board protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/15

         Žalba koju je 15. prosinca 2015. podnio The Tea Board protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 2. listopada 2015. u predmetu T-626/13, The Tea Board protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-675/15 P)
   (2016/C 106/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: The Tea Board (zastupnici: M.C. Maier, A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Delta Lingerie

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu odluku Općeg suda od 2. listopada 2015. u predmetu T-626/13 jer je Opći sud odbio tužbu u vezi sa sljedećim uslugama obuhvaćenima žigom prijavljenim za razrede 35 i 38:

                  Poslovne konzultacije u vezi s osnivanjem i radom prodavaonica na veliko i središnjih agencija za kupovanje na veliko i za potrebe oglašavanja; promicanje prodaje (za treće osobe), oglašavanje, vođenje komercijalnih poslova, komercijalna administracija, reklamiranje on-line na informatičkoj mreži, razdioba reklamnih oglasa (brošure, letci, besplatne novine, uzorci), usluge pretplate na novine za treće osobe; pružanje poslovnih informacija ili upiti; organizacija događaja i izložbi u komercijalne ili reklamne svrhe, vođenje poslova oglašavanja, iznajmljivanje reklamnih prostora, reklamiranje putem radija i televizije, sponzoriranje reklamiranja. (Razred 35)

                  Telekomunikacije, prijenos poruka i slika putem računala, usluge interaktivnog prijenosa televizijskih emisija u vezi s prezentacijom proizvoda, komunikacije pomoću računalnih terminala, komunikacija (prijenos poruka) na otvorenom i zatvorenom world wide webu. (Razred 38)

               —

               ako je potrebno, vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žalbom se traži djelomično ukidanje presude Općeg suda u predmetu T-626/13 od 2. listopada 2015. jer je Opći sud odbio tužbu u odnosu na usluge obuhvaćene spornim žigom iz razreda 35 i 38.

               2.

               Žalba se temelji na dva žalbena razloga: povredi članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu (1) i povredi članka 8. stavka 5. Uredbe o žigu.

               3.

               Žalitelj smatra da osnovna funkcija zajedničkih žigova Zajednice iz članka 66. stavka 2. Uredbe o žigu, koji se sastoje u oznaci koja služi naznačivanju zemljopisnog podrijetla uključenih proizvoda, nije da oni služe kao oznaka trgovinskog podrijetla već samo da jamče zajedničko podrijetlo proizvoda i usluga koji se nude i prodaju pod tim žigom, odnosno da proizvodi potječu od poduzetnika koji se nalazi u zemljopisnoj regiji određenoj kao zajednički žig Zajednice i koji ima pravo koristiti zajednički žig Zajednice.

               4.

               Stoga prema mišljenju žalitelja treba zaključiti da se u okviru članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu zemljopisno podrijetlo mora uzeti u obzir kao važan čimbenik – bilo pri procjeni sličnosti predmetnih proizvoda i/ili usluga i/ili pri provođenju opće procjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu.

               5.

               Stoga pri usporedbi proizvoda i/ili usluga ranijeg zajedničkog žiga Zajednice prema članku 66. stavku 2. Uredbe o žigu, koji se sastoji od oznake zemljopisnog podrijetla, s onima individualnog žiga Zajednice, prema mišljenju žalitelja nije odlučno jesu li proizvodi ili usluge slični s obzirom na njihovu vrstu, svrhu, krajnje korisnike i/ili prodajne kanale. Umjesto toga treba ispitati jesu li predmetni proizvodi i/ili usluge istog podrijetla.

               6.

               Žaliteljevo tumačenje članka 66. stavka 2. Uredbe o žigu proizlazi iz

                           1)

                           unutarnje logike Uredbe br. 207/2009, osobito činjenice da

                                       i.

                                       članak 66. stavak 2. Uredbe o žigu predstavlja iznimku u Uredbi br. 207/2009 jer se, prema članku 7. stavku 1. točki (c) Uredbe o žigu, žigovi koji se sastoje isključivo od oznaka ili podataka koji u trgovini mogu služiti za označivanje zemljopisnog podrijetla proizvoda ili pružanja usluga neće registrirati,

                                       ii.

                                       u skladu s člankom 67. stavkom 2. Uredbe o žigu, propisima kojima se uređuje uporaba zajedničkog žiga mora se dopustiti svakoj osobi čiji proizvodi ili usluge potječu iz određenog zemljopisnog područja da postane članicom udruge koja je nositelj žiga, i stoga zajednički žig Zajednice koji se sastoji od oznake zemljopisnog podrijetla nikada ne omogućuje razlikovanje proizvoda ili usluga članova udruge koja je nositelj žiga od onoga drugih poduzetnika.

                           2)

                           tumačenja te odredbe u vezi s Uredbom br. 1151/2012 (2) i u vezi sa Sporazumom o trgovinskim aspektima prava intelektualnoga vlasništva, prema kojem se oznakama zemljopisnog podrijetla treba pružiti visok stupanj zaštite, i prema kojem treba zabraniti prezentaciju proizvoda kojom se označava ili daje naslutiti da je predmetni proizvod podrijetlom iz određenog zemljopisnog područja različitog od pravog mjesta porijekla, na način da postoji vjerojatnost da će dovesti javnost u zabludu u vezi sa zemljopisnim podrijetlom proizvoda.

               7.

               Žalitelj smatra da se svojstva koja je Opći sud utvrdio u vezi sa žigom DARJEELING mogu također primijeniti na usluge poput poslovnih konzultacija ili telekomunikacijskih usluga, i da u tom pogledu mogu pojačati snagu privlačnosti predmetnog žiga. Žalitelj u nastavku ističe da Opći sud u svojoj presudi nije obrazložio razloge u vezi s pitanjem zašto se svojstva žiga DARJEELING ne mogu primijeniti na proizvode iz razreda 35 i 38, što je samo po sebi pogreška koja se tiče prava.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice

      SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., sv. 1., str. 226.)

      (2)  Uredba (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode

      SL L 343, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., sv. 25., str. 31.)


title: Predmet T-434/13: Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Doux protiv Komisije („Poljoprivreda — Izvozna subvencija — Meso peradi — Provedbena uredba kojom se iznos subvencije određuje na 0 eura — Tužba za poništenje — Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere — Izravni utjecaj — Dopuštenost — Članak 3. stavak 3. Uredbe (EU) br. 182/2011 — Obveza obrazlaganja — Članak 164. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 — Legitimno očekivanje”)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/16

         Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Doux protiv Komisije
   (Predmet T-434/13) (1)

   ((„Poljoprivreda - Izvozna subvencija - Meso peradi - Provedbena uredba kojom se iznos subvencije određuje na 0 eura - Tužba za poništenje - Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere - Izravni utjecaj - Dopuštenost - Članak 3. stavak 3. Uredbe (EU) br. 182/2011 - Obveza obrazlaganja - Članak 164. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 - Legitimno očekivanje”))
   (2016/C 078/24)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Doux SA (Châteaulin, Francuska) (zastupnik: J. Vogel, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Bianchi i K. Skelly, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francuska) (zastupnici: R. Milchior, F. Le Roquais i S. Charbonnel, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi (SL L 196, str. 13.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Doux SA snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

               3.

               Tilly-Sabco snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 291, 5. 10. 2013.


title: Predmet C-583/14: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Benjámin Dávid Nagy protiv Vas Megyei Rendőr-főkapitányság (Zahtjev za prethodnu odluku — Načelo nediskriminacije — Članak 18. UFEU-a — Građanstvo Unije — Članak 20. UFEU-a — Slobodno kretanje osoba — Članak 63. UFEU-a — Slobodno kretanje kapitala — Cestovni promet — Vozači s boravištem u odnosnoj državi članici — Obveza davanja na licu mjesta dokaza o pravilnosti uporabe vozila registriranih u drugoj državi prilikom policijske provjere)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/6

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Benjámin Dávid Nagy protiv Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Predmet C-583/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Načelo nediskriminacije - Članak 18. UFEU-a - Građanstvo Unije - Članak 20. UFEU-a - Slobodno kretanje osoba - Članak 63. UFEU-a - Slobodno kretanje kapitala - Cestovni promet - Vozači s boravištem u odnosnoj državi članici - Obveza davanja na licu mjesta dokaza o pravilnosti uporabe vozila registriranih u drugoj državi prilikom policijske provjere))
   (2015/C 429/07)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Benjámin Dávid Nagy

      Tuženik: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Izreka

   Članak 63. stavak 1. UFEU-a protivi se nacionalnom propisu koji predviđa da cestovnim mrežama odnosne države članice u načelu mogu prometovati samo vozila koja imaju upravno ovlaštenje i registracijske pločice koje je izdala ta država članica te da osoba koja u njoj ima boravište, ako želi iskoristiti odstupanje od tog pravila temeljeno na činjenici da se koristi vozilom koje joj je na raspolaganje stavio korisnik tog vozila sa sjedištem u drugoj državi članici, mora moći na licu mjesta prilikom policijske kontrole predočiti dokaz da ispunjava uvjete za primjenu tog odstupanja, kako je propisano predmetnim nacionalnim zakonodavstvom, pod prijetnjom izricanja novčane kazne, neposredne i bez mogućnosti oslobođenja, jednakovrijedne novčanoj kazni koja se primjenjuje u slučaju povrede obveze registracije.

      (1)  SL C 96, 23. 3. 2015.


20150731011616632015/C 270/10582014CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL201506119911Predmet C-58/14: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Hauptzollamt Hannover protiv Amazon EU Sàrl (Prethodno pitanje — Uredba (EEZ) br. 2658/87 — Zajednička carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Broj 8543 70 — Električni strojevi i aparati s posebnim funkcijama, nespomenuti niti uključeni na drugom mjestu u Poglavlju 85. Kombinirane nomenklature — Podbrojevi 8543 70 10 i 8543 70 90 — Čitač za elektroničke knjige s funkcijama prevođenja ili rječnika)
 ---documentbreak--- C2702015HR910120150611HR00109191Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Hauptzollamt Hannover protiv Amazon EU Sàrl
   (Predmet C-58/14) (
         1
      )
   „(Prethodno pitanje — Uredba (EEZ) br. 2658/87 — Zajednička carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Broj 8543 70 — Električni strojevi i aparati s posebnim funkcijama, nespomenuti niti uključeni na drugom mjestu u Poglavlju 85. Kombinirane nomenklature — Podbrojevi 8543 70 10 i 8543 70 90 — Čitač za elektroničke knjige s funkcijama prevođenja ili rječnika)“2015/C 270/10Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hauptzollamt Hannover

      Tuženik: Amazon EU Sàrl

      Izreka

   Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi (EEZ) br. 2658/87 Vijeća od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 861/2010 od 5. listopada 2010., treba tumačiti na način da čitač za elektroničke knjige koji ima funkciju prevođenja ili rječnika valja razvrstati, kada ta funkcija nije njegova glavna funkcija, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev, u podbroj 8543 70 90, a ne u podbroj 8543 70 10.
   (
         1
      )	SL C 142., 12.5.2014.


title: Predmet T-98/13 i T-99/13: Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2015. – CMT protiv OHIM-a – Camomilla (Camomilla) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žigovi Zajednice Camomilla — Raniji figurativni nacionalni žig CAMOMILLA — Apsolutni razlog za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje zle vjere nositelja žiga Zajednice — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti proizvoda — Nepostojanje povrede ugleda — Članak 8. stavak 1. točka(b)i stavak 5. Uredbe br. 207/2009 — Članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/32

         Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2015. – CMT protiv OHIM-a – Camomilla (Camomilla)
   (Predmet T-98/13 i T-99/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žigovi Zajednice Camomilla - Raniji figurativni nacionalni žig CAMOMILLA - Apsolutni razlog za odbijanje - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje zle vjere nositelja žiga Zajednice - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti proizvoda - Nepostojanje povrede ugleda - Članak 8. stavak 1. točka(b)i stavak 5. Uredbe br. 207/2009 - Članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 279/39)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Napulj, Italija) (zastupnici: G. Floridia, R. Floridia, M. Franzoni i G. Rubino, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Camomilla SpA (Buccinasco, Italija) (zastupnici: A. Tornato i M. Mussi, odvjetnici)

      Predmet

   Tužbe podnesene protiv odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. studenoga 2012. (predmeti R 1615/2011-1 et R 1617/2011-1) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društva CMT – Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) i društva Camomilla SpA.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               Nalaže se društvu CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) snošenje troškova.

      (1)  SL C 141, 18. 5. 2013.


title: Predmet C-528/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 27. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička carinska tarifa — Uredba (EZ) br. 1186/2009 — Članak 3. — Oslobođenje od uvoznih carina — Osobno vlasništvo — Prijenos boravišta iz treće zemlje u državu članicu — Pojam „uobičajeno boravište” — Nemogućnost istodobnog uobičajenog boravišta u državi članici i trećoj zemlji — Kriteriji za utvrđenje uobičajenog boravišta)

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/10

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 27. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-528/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Uredba (EZ) br. 1186/2009 - Članak 3. - Oslobođenje od uvoznih carina - Osobno vlasništvo - Prijenos boravišta iz treće zemlje u državu članicu - Pojam „uobičajeno boravište” - Nemogućnost istodobnog uobičajenog boravišta u državi članici i trećoj zemlji - Kriteriji za utvrđenje uobičajenog boravišta))
   (2016/C 243/09)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

               1.

               Članak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009 od 16. studenoga 2009. o uspostavi sustava oslobođenja od carina u Zajednici treba tumačiti na način da, za potrebe primjene tog članka, fizička osoba ne može istodobno raspolagati uobičajenim boravištem i u državi članici i u trećoj zemlji.

               2.

               U okolnostima poput onih u glavnom postupku, u kojima zainteresirana osoba ima u trećoj zemlji osobne i poslovne veze, dok u državi članici ima osobne veze, kako bi se utvrdilo nalazi li se uobičajeno boravište zainteresirane osobe, u smislu članka 3. Uredbe br. 1186/2009, u trećoj zemlji, prilikom provođenja sveobuhvatne ocjene relevantnih činjeničnih elemenata posebnu važnost treba dati trajanju boravka zainteresirane osobe u trećoj zemlji.

      (1)  SL C 56, 16. 2. 2015.


title: Predmet T-289/13: Tužba podnesena 24. svibnja 2013. — Ledra Advertising protiv Komisije i ESB-a

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/5

         Tužba podnesena 24. svibnja 2013. — Ledra Advertising protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-289/13)
   (2013/C 226/21)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet F-104/14: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. studenog 2015. – O'Riain protiv Komisije (Javna služba — Natječaj — Obavijest o natječaju EPSO/AD/241/12 — Odluka da se tužitelja ne upiše na rezervnu listu — Načelo jednakog postupanja prema kandidatima — Nepristranost povjerenstva za odabir — Očito neosnovana tužba)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/77

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. studenog 2015. – O'Riain protiv Komisije
   (Predmet F-104/14) (1)

   ((Javna služba - Natječaj - Obavijest o natječaju EPSO/AD/241/12 - Odluka da se tužitelja ne upiše na rezervnu listu - Načelo jednakog postupanja prema kandidatima - Nepristranost povjerenstva za odabir - Očito neosnovana tužba))
   (2016/C 027/98)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Donncha O'Riain (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: A. Salerno, avocat)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke da se tužitelja ne upiše na rezervnu listu natječaja EPSO/AD/241/12 – GA.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena a djelomično očito neosnovana.

               2.

               D. O’Riain snosi vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015., str. 52.


title: Predmet C-56/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2014. uputio Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Belgija) – Openbaar Ministerie protiv Marc Emiel Melanie De Beuckeleer i dr.

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2014. uputio Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Belgija) – Openbaar Ministerie protiv Marc Emiel Melanie De Beuckeleer i dr.
   (Predmet C-56/14)
   2014/C 135/24
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Openbaar Ministerie

      Tuženik: Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA

      Prethodno pitanje

   Je li obveza prethodne prijave zaposlenika sukladno LIMOSA sustavu, kako je ista utvrđena u člancima 137. do 152. belgijskog Programskog zakona od 27. prosinca 2006., suprotna slobodi pružanja usluga iz članaka 49. UEZ-a i 56. UFEU-a?


title: Predmet T-321/15: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2015. – GSA i SGI protiv Parlamenta („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Pružanje usluga protupožarne zaštite, pomoći osobama i vanjskog nadzora nad lokacijom Parlamenta u Bruxellesu — Odbijanje ponude ponuditelja — Obveza davanja prethodnog odobrenja koje je izdano prema nacionalnom zakonodavstvu — Proporcionalnost — Jednako postupanje — Načelo otvorenosti — Sloboda pružanja usluga”)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/29

         Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2015. – GSA i SGI protiv Parlamenta
   (Predmet T-321/15) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluga protupožarne zaštite, pomoći osobama i vanjskog nadzora nad lokacijom Parlamenta u Bruxellesu - Odbijanje ponude ponuditelja - Obveza davanja prethodnog odobrenja koje je izdano prema nacionalnom zakonodavstvu - Proporcionalnost - Jednako postupanje - Načelo otvorenosti - Sloboda pružanja usluga”))
   (2016/C 007/39)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Rim, Italija) i Security Guardian’s Institute (SGI) (Louvain-la-Neuve, Belgija) (zastupnici: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: P. López-Carceller i B. Simon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka Parlamenta sadržanih u dopisu od 12. lipnja 2015. kojim je on obavijestio tužitelje o, s jedne strane, odbijanju ponude koju su oni podnijeli u okviru otvorenog postupka EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014, o pružanju usluga protupožarne zaštite, pomoći osobama (područje 1.) i vanjskog nadzora (područje 2.) nad lokacijom Parlamenta u Bruxellesu (SL 2014/S 246-433095) i, s druge strane, dodjeli ugovora o javnoj nabavi koja je bila predmet toga poziva na nadmetanje drugom ponuditelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) i Security Guardian’s Institute (SGI) snošenje troškova, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet C-190/13: Presuda Suda (osmo vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social n °3 de Barcelona – Španjolska) – Antonio Márquez Samohano protiv Universitat Pompeu Fabra (Socijalna politika  — Direktiva 1999/70/EZ  — Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP  — Sveučilišta  — Pridruženi profesori  — Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme  — Članak 5. točka 1.  — Mjere za sprečavanje zlouporaba ugovora na određeno vrijeme  — Pojam „objektivni razlozi” koji opravdavaju takve ugovore  — Članak 3.  — Pojam „ugovora o radu na određeno vrijeme”  — Sankcije  — Pravo na otpremninu  — Razlika u postupanju između radnika zaposlenih na neodređeno vrijeme)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/17

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španjolska) – Antonio Márquez Samohano protiv Universitat Pompeu Fabra
   (Predmet C-190/13) (1)

   ((Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Sveučilišta - Pridruženi profesori - Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme - Članak 5. točka 1. - Mjere za sprečavanje zlouporaba ugovora na određeno vrijeme - Pojam „objektivni razlozi” koji opravdavaju takve ugovore - Članak 3. - Pojam „ugovora o radu na određeno vrijeme” - Sankcije - Pravo na otpremninu - Razlika u postupanju između radnika zaposlenih na neodređeno vrijeme))
   2014/C 135/18
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Antonio Márquez Samohano

      Tuženik: Universitat Pompeu Fabra

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Juzgado de lo Social n. 3 de Barcelona – Tumačenje članaka 3. i 5. Priloga Direktivi Vijeća od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)- Ugovori o radu sklopljeni s javnim tijelom – Sveučilišni profesori – Nedostatak mjera kojima se sprečava zlouporaba uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme

      Izreka

   Članak 5. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., priloženog Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da se on ne protivi nacionalnom propisu, kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, koji sveučilištima dopušta da obnavljaju uzastopne ugovore o radu na određeno vrijeme sklopljene s pridruženim profesorima bez ikakvih ograničenja u pogledu najduljeg mogućeg trajanja i broja obnavljanja tih ugovora kad su takvi ugovori, što mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev, opravdani zbog objektivnog razloga u smislu točke 1. podtočke (a) ovoga članka. Taj sud je, međutim, dužan također stvarno provjeriti je li, u predmetu u glavnom postupku, obnavljanje uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme doista namijenjeno zadovoljavanju privremenih potreba i ne koristi li se zapravo nacionalni propis, kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, za zadovoljavanje stalnih i trajnih potreba u području zapošljavanja nastavničkog osoblja.

      (1)  SL C 198, 29.6.2013.


title: Predmet T-466/13: Tužba podnesena 28. kolovoza 2013. — Hermann Trollius protiv ECHA-a

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/42

         Tužba podnesena 28. kolovoza 2013. — Hermann Trollius protiv ECHA-a
   (Predmet T-466/13)
   2013/C 325/72
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hermann Trollius GmbH (Lauterhofen, Njemačka) (zastupnici: M. Ahlhaus i J. Schrotz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku ECHA-e br. SME (2013) 0191 od 31. siječnja 2013., kao i račun ECHA-e br. 10035033 od 4. veljače 2013.; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova, uključujući i troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe 3 tužbena razloga.

               1.

               U prvom tužbenom razlogu tužitelj upućuje na nenadležnost tuženika.

                           —

                           Tužitelj navodi da tuženik nije bio nadležan donijeti osporavanu odluku SME (2013) 0191, budući da ga ni Uredba (EZ) 1907/2006 (1) niti Uredba (EZ) 340/2008 (2) ne ovlašćuju da donese zasebnu odluku o tome udovoljava li podnositelj registracije SME kriterijima.

               2.

               U drugom tužbenom razlogu tužitelj upućuje na povredu članka 104. stavka 1. Ciljne uredbe u vezi s Uredbom br. 1. od 15. travnja 1958. (3)

                           —

                           Tužitelj navodi da je tuženik u cjelokupnoj prepisci s tužiteljem zanemario obvezu da se osobi koja spada pod suverenost države članice obraća na jeziku te države članice te da je ova povreda prava spriječila tužitelja da ispuni zahtjeve koji su mu postavljeni kako bi dokazao da je malo poduzeće.

               3.

               U trećem tužbenom razlogu tužitelj iznosi da tuženik u stvari je malo poduzeće prema Preporuci Komisije 2003/361/EZ (4), te da su osporavane odluke meritorno pogrešne.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL Posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13, svezak. 23,. str.3.)

      (2)  Uredba komisije (EZ) br. 340/2008 od 16. travnja 2008. o naknadama i pristojbama plativima Europskoj agenciji za kemikalije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL Posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 25., str.283.)

      (3)  Uredba br. 1 o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici

      (4)  Preporuka Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. o definiciji mikro, malih i srednjih poduzeća


title: Spojeni predmeti C-283/14 i C-284/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 28 siječnja 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Finanzgericht Düsseldorf, Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – CM Eurologistik GmbH protiv Hauptzollamta Duisburg (C-238/14), Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) protiv Hauptzollamta Hamburg-Stadt (C-284/14) (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EU) br. 158/2013 — Valjanost — Antidampinška pristojba na uvoz pripremljenih ili konzerviranih agruma podrijetlom iz Kine — Izvršenje presude kojom je utvrđena nevaljanost prethodne uredbe — Ponovno pokretanje prvog ispitnog postupka radi određivanja uobičajene vrijednosti — Ponovno uvođenje antidampinške pristojbe na temelju istih podataka — Ispitno razdoblje koje treba uzeti u obzir)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/4

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 28 siječnja 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Finanzgericht Düsseldorf, Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – CM Eurologistik GmbH protiv Hauptzollamta Duisburg (C-238/14), Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) protiv Hauptzollamta Hamburg-Stadt (C-284/14)
   (Spojeni predmeti C-283/14 i C-284/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EU) br. 158/2013 - Valjanost - Antidampinška pristojba na uvoz pripremljenih ili konzerviranih agruma podrijetlom iz Kine - Izvršenje presude kojom je utvrđena nevaljanost prethodne uredbe - Ponovno pokretanje prvog ispitnog postupka radi određivanja uobičajene vrijednosti - Ponovno uvođenje antidampinške pristojbe na temelju istih podataka - Ispitno razdoblje koje treba uzeti u obzir))
   (2016/C 106/04)
   Jezik postupka: njemački

      Sudovi koji su uputili zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf, Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: CM Eurologistik GmbH (C-238/14), Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) (C-284/14)

      Tuženici: Hauptzollamt Duisburg (C-238/14), Hauptzollamt Hamburg-Stadt (C-284/14)

      Izreka

   Ispitivanjem upućenih pitanja nije utvrđeno postojanje nijednog elementa koji bi bio takve naravi da bi mogao utjecati na valjanost Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 158/2013 od 18. veljače 2013. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz pripremljenih ili konzerviranih agruma (i to mandarina itd.) podrijetlom iz Narodne Republike Kine.

      (1)  SL C 315, 15. 9. 2014.


title: Predmet T-6/12: Presuda Općeg suda od 6. rujna 2013. — Godrej Industries i VVF protiv Vijeća ( „Damping — Uvoz određenih masnih alkohola i njihovih mješavina podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije — Prilagodba koja se zahtijeva na temelju konverzije valuta — Teret dokaza — Šteta — Konačna antidampinška pristojba” )

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/17

         Presuda Općeg suda od 6. rujna 2013. — Godrej Industries i VVF protiv Vijeća
   (Predmet T-6/12) (1)

   (Damping - Uvoz određenih masnih alkohola i njihovih mješavina podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije - Prilagodba koja se zahtijeva na temelju konverzije valuta - Teret dokaza - Šteta - Konačna antidampinška pristojba)
   2013/C 304/29
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Godrej Industries Ltd (Mumbai, Indija) i VVF Ltd (Mumbai) (zastupnik: B. Servais, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P.Hix, agent, uz asistenciju G. Berrischa i A. Polcyna, odvjetnika)

      Intervenijenti koji podržavaju tuženika: Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Hamburg, Njemačka); Sasol Germany GmbH (Hamburg) (zastupnici: V. Akritidis, odvjetnik i J. Beck, solicitor) i Europska komisija (zastupnici: M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1138/2011 od 8. studenoga 2011. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih masnih alkohola i njihovih mješavina podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije (SL L 293, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Godrej Industries Ltd i VVF Ltd snosit će vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije, Sasol Olefins & Surfactants GmbH i Sasol Germany GmbH.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 49, 18.2.2012.


title: Predmet T-467/16: Tužba podnesena 19. kolovoza 2016. – Flir Systems Trading Belgium protiv Komisije

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/19

         Tužba podnesena 19. kolovoza 2016. – Flir Systems Trading Belgium protiv Komisije
   (Predmet T-467/16)
   (2016/C 383/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Flir Systems Trading Belgium (Meer, Belgija) (zastupnici: N. Reypens, C. Docclo i T. Verstraeten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               spoji ovaj predmet s predmetom T-131/16 zbog njihove međusobne povezanosti u svrhu usmenog dijela postupka i presude;

               —

               dopusti i prihvati zahtjeve za poništenje istaknute u ovoj tužbi;

               —

               poništi članke 1. i 2. pobijane odluke (1);

               —

               podredno, poništi članak 2. pobijane odluke u dijelu u kojem se njime ne određuju prijelazne mjere;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni prilikom utvrđivanja pravnih akata koji čine navodnu državnu potporu i pogrešci koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 1. točke (d) Uredbe br. 2015/1589 (2).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče činjenica u opisivanju referentnog sustava, očitoj pogrešci u ocjeni prilikom analize tog sustava i pogrešci koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 1. točke (a) Uredbe br. 2015/1589.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni gospodarske prednosti i pogrešci koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 1. točke (a) Uredbe br. 2015/1589.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni selektivnosti potrebnoj za kvalifikaciju spornog programa kao državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 1. točke (a) Uredbe br. 2015/1589 te na pogrešci u ocjeni prilikom analiziranja mehanizama spornog programa.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni prilikom analize opravdanosti uvjeta za primjenu spornog programa.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni navodne gospodarske prednosti proizašle iz spornog programa i nepreciznosti prilikom ispitivanja spornog programa.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi legitimnih očekivanja poreznih obveznika i pravne sigurnosti.

      (1)  Odluka Komisije od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti koji je provodila Belgija (program državne potpore SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN))

      (2)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (Tekst značajan za EGP) (SL 2015., L 248, str. 9.)


title: Predmet T-585/14: Tužba podnesena 4. kolovoza 2014. – Slovenija protiv Komisije

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/19

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2014. – Slovenija protiv Komisije
   (Predmet T-585/14)
   2014/C 372/24
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Slovenija (zastupnik: L. Bembič, državni odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku sadržanu u dopisu Glavne uprave za proračun Europske komisije br. BUDG/B/03MV D (2014) 1782918 od 2. lipnja 2014. u kojoj se, s jedne strane, utvrđuje financijska odgovornost tužitelja za gubitke tradicionalnih proračunskih sredstava Unije jer je određena količina šećera uvezena izvan sustava uvoznih tarifnih kvota i nisu utvrđena sredstva za taj uvoz te se, s druge strane, nalaže tužitelju da u proračun Unije stavi na raspolaganje iznos koji odgovara visini izgubljenih tradicionalnih proračunskih sredstava Unije, koji u konkretnom slučaju, da je uvozna dozvola u cijelosti iskorištena, iznose 1 2 57  000,00 eura,

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: očita pogreška u procjeni

                           —

                           U predmetnom dopisu Komisija je pogrešno ocijenila da je gubitak tradicionalnih proračunskih sredstava posljedica pogreške koju je uvoznik počinio u svojem zahtjevu za izdavanjem uvozne dozvole i koju slovenska tijela nisu pravilno otkrili.

                           —

                           Naime, uvoznik je u roku sastavio i ispravio svoj zahtjev, dok je pogreška nastala u fazi upisa podataka koji se odnose na zahtjeve za izdavanje uvoznih dozvola od strane Agencije Republike Slovenije za poljoprivredno tržište i ruralni razvoj u aplikaciju Komisije AMIS-Quota, i to isključivo zbog manjkavosti sustava AMIS-Quota.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda pravila postupka odlučivanja Komisije

                           —

                           Predmetni dopis je potpisao direktor Glavne uprave za proračun, dok je za pitanja koja se odnose na financijsku odgovornost tužitelja za gubitke tradicionalnih proračunskih sredstava Unije, koja su sadržana u dopisu, nadležna Komisija kao kolegijsko tijelo.

               3.

               Treći tužbeni razlog: pomanjkanje obrazloženja i pogrešni pravni temelj

                           —

                           Komisija nije dovoljno obrazložila predmetni dopis koji sadrži odluku o financijskoj odgovornosti tužitelja, tako da nije moguće ocijeniti je li dopis pravilan i u skladu s materijalnim pravom, čime je prekršen članak 296. UFEU-a i odredbe Poslovnika Komisije.

                           —

                           Osim toga, Komisija nije navela relevantni pravni propis na kojemu je utemeljila svoju odluku da je u konkretnom slučaju utvrđen gubitak tradicionalnih proračunskih sredstava i da je tužitelj financijski odgovoran.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda prava obrane i prava na saslušanje

                           —

                           Komisija, prije izdavanja predmetnog dopisa, nije izvijestila tužitelja o činjeničnim i pravnim elementima na kojima temelji svoju odluku, što pridonosi povredi prava na obranu i pravo na saslušanje.

               5.

               Peti tužbeni razlog: pomanjkanje nadzora Komisije

                           —

                           Pogreška tužitelja u postupanju povodom zahtjeva za izdavanjem uvozne dozvole je posljedica manjkavosti elektroničkog sustava AMIS-Quota, kojeg je uspostavila i kojeg vodi Komisija te slijedom toga tužitelj nije odgovoran za nastalu pogrešku.

               6.

               Šesti tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti, pravne sigurnosti i zabrane neopravdanog bogaćenja

                           —

                           Prema tužitelju, s obzirom na činjenicu da nije došlo do gubitaka tradicionalnih proračunskih sredstava, pripisivanje financijske odgovornosti zbog pogreške nastale u fazi upisa podataka u manjkavi informacijski sustav Komisije predstavlja neopravdano bogaćenje u korist Unije.

                           —

                           Također, povrijeđeno je načelo pravne sigurnosti, budući da nije predviđen postupak za ispravljanje pogreške u slučajevima u kojima može doći do neopravdanog bogaćenja.

                           —

                           Osim toga, tužitelj smatra da je propis prema kojemu nije moguće ispraviti upravne pogreške koji nastanu u postupku izdavanja uvoznih dozvola, kada upravna pogreška nikome od zainteresiranih osoba na tržištu ne nanosi štetu – pa slijedom toga nužno ne postoji financijska odgovornost države članice – protivan načelu proporcionalnosti.

                           —

                           Konačno, time što nije provela postupak utvrđenja financijske odgovornosti u razumnom roku, Komisija je također povrijedila načelo legitimnih očekivanja.


title: Predmet T-71/16 P: Žalba koju je 17. veljače 2016. podnio Carlo De Nicola protiv presude Službeničkog suda od 18. prosinca 2015. u predmetu F-82/12, De Nicola protiv EIB-a

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/37

         Žalba koju je 17. veljače 2016. podnio Carlo De Nicola protiv presude Službeničkog suda od 18. prosinca 2015. u predmetu F-82/12, De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-71/16 P)
   (2016/C 118/42)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: G. Ferabecoli, avvocato)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati ovu žalbu, djelomično preinači pobijanu presudu i ukine točke 2. i 3. izreke kao i točke 68.-75. iste presude;

               —

               posljedično, naloži EIB-u da naknadi C. De Nikoli pretrpjelu štetu, kako je to zatraženo u tužbi kojom se pokreće postupak, ili, podredno, vrati predmet drugom vijeću Službeničkog suda kako bi u drugom sastavu ponovno odlučio o ukinutim točkama;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova je žalba upućena protiv presude Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015., De Nicola/Europska investicijska banka (F-82/12).
   Žalbeni razlozi i glavni argumenti su slični onima izloženim u predmetu T-55/16 P, De Nicola/Europska investicijska banka.
   Žalitelj posebno ističe pogrešno izjednačavanje zahtjeva za naknadu štete podnesenog u postupku F-82/12 s onim podnesenim u postupku F-55/08, te pogrešan zaključak o postojanju presuđene stvari u odnosu na neke zahtjeve za naknadu štete.


title: Predmet C-521/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. siječnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft protiv If Vahinkovakuutusyhtiö Oy (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 6. točka 2. — Sudska nadležnost — Tužba zbog jamstva ili za intervenciju koju podnese treća osoba protiv stranke postupka pred sudom pred kojim se vodi prvotni postupak)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/14

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. siječnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft protiv If Vahinkovakuutusyhtiö Oy
   (Predmet C-521/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 6. točka 2. - Sudska nadležnost - Tužba zbog jamstva ili za intervenciju koju podnese treća osoba protiv stranke postupka pred sudom pred kojim se vodi prvotni postupak))
   (2016/C 098/17)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft

      Tuženik: If Vahinkovakuutusyhtiö Oy

      Izreka

   Članak 6. točku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da njezino područje primjene obuhvaća tužbu koju je podnijela treća osoba, u skladu s odredbama nacionalnog zakonodavstva, protiv tuženika u prvotnom postupku, sa zahtjevom usko povezanim s tim prvotnim zahtjevom, a kojom se zahtijeva isplata naknada koje je isplatila ta treća osoba podnositelju zahtjeva u tom prvotnom postupku, pod uvjetom da ta tužba nije podnesena samo da se tog tuženika izuzme iz nadležnosti njegova suda.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet T-635/16: Tužba podnesena 1. rujna 2016. – IPA protiv Komisije

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/17

         Tužba podnesena 1. rujna 2016. – IPA protiv Komisije
   (Predmet T-635/16)
   (2016/C 428/19)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: SC IPA SA (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: L. Vasilescu, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi obavijesti o terećenju od 28. lipnja 2016. br. 3241608864, u iznosu od 63 653,58 eura, i br. 3241608865, u iznosu od 9 690,30 eura, koje je izdao tuženik.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe da se, u biti, spor odnosi na izračun neizravnih troškova vezanih za ugovor čiji je korisnik tužitelj. Stoga je Komisija nekoliko godina nakon izvršenja ugovora upotrijebila pogrešnu formulu za izračun neizravnih troškova, koja nije u skladu s ugovornim uvjetima te je u suprotnosti s općeprihvaćenim načelima i praksama vođenja računovodstva.
   Tužitelj tvrdi da je Komisija svoje zahtjeve utemeljila na reviziji te se složila sa svim revizorovim utvrđenjima, ne primijetivši da je metoda izračuna neizravnih troškova, koja je primijenjena u reviziji, u suprotnosti s: (i) računovodstvenim i upravljačkim načelima i praksama korisnika, koji su također nametnuti ugovorom kao prevladavajući i (ii) općeprihvaćenim načelima i praksama u vođenju računovodstva.
   Tužitelj također navodi da su metode izračuna neizravnih troškova ugovora, koje je primijenio revizor i prihvatila Komisija, neopravdano drugačije od računovodstvenog sustava korisnika, iako su se prema ugovoru svi troškovi trebali utvrditi u skladu s uobičajenim računovodstvenim i upravljačkim načelom i praksom korisnika. Korisnikov računovodstveni sustav jedini je prihvatljiv računovodstveni sustav za ugovor i nije bilo razloga za zamjenu ili neprihvaćanje korisnikovih računovodstvenih postupaka koji se koriste za izračun neizravnih troškova ugovora.
   Naposljetku, tvrdi da je revizor u revizijskom postupku podcijenio stvarne neizravne troškove ugovora, i da je Komisija, pošto je u cijelosti prihvatila revizorova utvrđenja, izdala obavijesti o terećenju od 28. lipnja 2016. br. 3241608864 u iznosu od 63 653,58 eura, i br. 3241608865, u iznosu od 9 690,30 eura, radi naknade razlike troškova utvrđenih u reviziji.


title: Predmet T-70/10: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Feralpi protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište betonsko-armaturnog željeza u šipkama ili rolama — Odluka kojom se, nakon isteka važenja Ugovora o EZUČ-u, utvrđuje povreda članka 65. EZUČ-a na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Utvrđivanje cijena i rokova plaćanja — Ograničenje ili nadzor proizvodnje ili prodaje — Bitna povreda postupka — Nenadležnost — Pravna osnova — Povreda prava obrane — Načela dobre uprave, proporcionalnosti i ravnopravnosti stranaka — Kriteriji pripisivanja — Definicija tržišta — Povreda članka 65. EZUČ-a — Novčane kazne — Zastara — Težina — Trajanje” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/22

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Feralpi protiv Komisije
   (Predmet T-70/10) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište betonsko-armaturnog željeza u šipkama ili rolama - Odluka kojom se, nakon isteka važenja Ugovora o EZUČ-u, utvrđuje povreda članka 65. EZUČ-a na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Utvrđivanje cijena i rokova plaćanja - Ograničenje ili nadzor proizvodnje ili prodaje - Bitna povreda postupka - Nenadležnost - Pravna osnova - Povreda prava obrane - Načela dobre uprave, proporcionalnosti i ravnopravnosti stranaka - Kriteriji pripisivanja - Definicija tržišta - Povreda članka 65. EZUČ-a - Novčane kazne - Zastara - Težina - Trajanje”))
   (2015/C 034/24)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Feralpi Holding SpA (Brescia, Italija) (zastupnici: G. Roberti i I. Perego, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku R. Sauer i B. Gencarelli, zatim R. Sauer, R. Striani i T. Vecchi, naposljetku R. Sauer i T. Vecchi, agenti, uz asistenciju P. Manzinija, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2009) 7492 final od 30. rujna 2009. koja se odnosi na postupak primjene članka 65. EZUČ-a (predmet COMP/37.956 – Betonsko-armaturne šipke, ponovno donošenje), kako je izmijenjena Odlukom Komisije C (2009) 9912 final od 8. prosinca 2009. kojom je Komisija tužitelju izrekla novčanu kaznu u iznosu od 10,25 milijuna eura zbog povrede članka 65. stavka 1. EZUČ-a.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Feralpi Holding SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 100, 17.4.2010.


title: Predmet T-630/14: Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2015. – Primo Valore protiv Komisije

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/60

         Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2015. – Primo Valore protiv Komisije
   (Predmet T-630/14) (1)

   (2015/C 381/83)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


20150731020616722015/C 270/056862013CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL201506105511Predmet C-686/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – X AB protiv Skatteverket (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 49. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Porezno zakonodavstvo — Porez na dobit — Vlasnički instrumenti — Propis države članice koji izuzima kapitalne dobitke istodobno isključujući pravo na odbitak kapitalnih gubitaka — Prijenos instrumenata koje rezidentno društvo drži u nerezidentnom društvu kćeri — Kapitalni gubici koji proizlaze iz gubitaka po tečajnim razlikama)
 ---documentbreak--- C2702015HR510120150610HR00055151Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – X AB protiv Skatteverket
   (Predmet C-686/13) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 49. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Porezno zakonodavstvo — Porez na dobit — Vlasnički instrumenti — Propis države članice koji izuzima kapitalne dobitke istodobno isključujući pravo na odbitak kapitalnih gubitaka — Prijenos instrumenata koje rezidentno društvo drži u nerezidentnom društvu kćeri — Kapitalni gubici koji proizlaze iz gubitaka po tečajnim razlikama)“2015/C 270/05Jezik postupka: švedski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X AB

      Tuženik: Skatteverket

      Izreka

   Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne protivi nacionalnom poreznom zakonodavstvu države članice koje kapitalne dobitke ostvarene po osnovi vlasničkih instrumenata načelno izuzima od poreza na dobit i istodobno isključuje pravo na odbitak kapitalnih gubitaka ostvarenih po osnovi tih instrumenata, čak i ako ti kapitalni gubici proizlaze iz gubitaka po tečajnim razlikama.
   (
         1
      )	SL C 71, 8. 3. 2014.


title: Predmet C-155/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. ožujka 2016. uputio Cour de cassation (Francuska) – Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt protiv Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. ožujka 2016. uputio Cour de cassation (Francuska) – Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt protiv Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine
   (Predmet C-155/16)
   (2016/C 200/14)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt

      Tuženici: Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (1), tumačiti na način da udruženja privatnog prava, koja su uspostavile mjerodavne profesionalne organizacije radi sklapanja ugovorâ o izvršenju usluga uklanjanja životinjskih lešina i otpada životinjskog podrijetla, koje financiraju članovi tih organizacija koji u tu svrhu plaćaju doprinose, treba smatrati tijelima javnog prava s obzirom na kriterij prema kojem takva tijela moraju biti uspostavljena posebno u svrhu zadovoljavanja potreba u općem interesu koje nisu industrijske ili komercijalne naravi?

               2.

               Treba li članak 1. prethodno navedene direktive 2004/18/EZ tumačiti na način da tako opisana udruženja, osobito ona koja naplaćuju obvezne doprinose, ispunjavaju kriterij za klasifikaciju kao tijela javnog prava, koji se odnosi na postojanje nadzora javnih tijela nad njihovim upravljanjem, kada taj gospodarski i financijski nadzor države podrazumijeva vanjski nadzor gospodarske djelatnosti i financijskog upravljanja poduzećima i tijelima koji su njime obuhvaćeni i čiji je cilj analizirati rizike i procijeniti rezultate tih poduzeća i tijela vodeći računa o imovinskim interesima države te kada, u svrhu ispunjenja svog zadatka, djelatnik zadužen za provedbu nadzora ima sve istražne ovlasti na temelju dokumenata i na terenu, kada mu je nadzirano poduzeće ili tijelo dužno dostaviti sve informacije nužne za provedbu njegovog zadatka, uključujući one koji se odnose na društva kćeri uključena u konsolidaciju, kada on može, po potrebi, zahtijevati bilo koju dodatnu informaciju, prisustvovati, u savjetodavnom svojstvu, sjednicama upravnog odbora, nadzornog odbora ili nadomjesnog tijela koje donosi odluke i odbora i komisija koje može uspostaviti, kada može nazočiti sjednicama odbora, komisija i svih savjetodavnih tijela unutar poduzeća ili tijela, kao i općim skupštinama te kada pod jednakim uvjetima kao njihovi članovi prima obavijesti o sastancima, dnevne redove i sve druge dokumente koji se moraju dostaviti prije svake sjednice?

      (1)  SL L 134, str. 114. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., sv. 1., str. 156.)


title: Predmet T-334/12: Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2015. – Plantavis i NEM protiv Komisije i EFSA-e („Zaštita potrošača — Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani — Uredba (EU) br. 432/2012 — Tužba za poništenje — Regulatorni akt koji ne sadrži provedbene mjere — Izravni utjecaj — Dopuštenost — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Prigovor nezakonitosti — Registar zdravstvenih tvrdnji”)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/15

         Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2015. – Plantavis i NEM protiv Komisije i EFSA-e
   (Predmet T-334/12) (1)

   ((„Zaštita potrošača - Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani - Uredba (EU) br. 432/2012 - Tužba za poništenje - Regulatorni akt koji ne sadrži provedbene mjere - Izravni utjecaj - Dopuštenost - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Prigovor nezakonitosti - Registar zdravstvenih tvrdnji”))
   (2015/C 245/18)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Plantavis GmbH (Berlin, Njemačka); i NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV (Laudert, Njemačka) (zastupnik: T. Büttner, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin, i S. Grünheid, agenti); i Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) (zastupnici: D. Detken, agent, uz asistenciju R. Van der Hout i A. Köhler, odvjetnici)

      Intervenijent u potporu tuženoj Komisiji: Europski parlament (zastupnici: J. Rodrigues i P. Schonard, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženima Komisiji i EFSA-i: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Simm i I. Šulce, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (SL L 404, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 172.) i, s druge strane, Uredbe Komisije (EU) br. 432/2012 od 16. svibnja 2012. o utvrđivanju popisa dopuštenih zdravstvenih tvrdnji koje se navode na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od bolesti te na razvoj i zdravlje djece (SL L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 43., str. 281.), kao i registra prehrambenih i zdravstvenih tvrdnji koje se navode na hrani, koji je objavljen na Komisijinoj internetskoj stranici.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Plantavisu GmbH i NEM-u, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, troškove Europske komisije i Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA).

               3.

               Vijeće Europske unije i Europski parlament snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 311, 13. 10. 2012.


title: Predmet T-401/17: Tužba podnesena 27. lipnja 2017. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO-a – C & C IP (T)

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/34

         Tužba podnesena 27. lipnja 2017. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO-a – C & C IP (T)
   (Predmet T-401/17)
   (2017/C 269/46)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnik: H. Prange, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: C & C IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „T” – prijava za registraciju br. 11 623 022

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. travnja 2017. u predmetu R 502/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i izmijeni je na način da odbije prigovor u cijelosti;

               —

               naloži tuženiku i, po potrebi, drugoj strani u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka, uključujući troškove postupka povodom žalbe.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-23/16: Tužba podnesena 2. svibnja 2016. – ZZ protiv Komisije

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/51

         Tužba podnesena 2. svibnja 2016. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-23/16)
   (2016/C 251/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Naknada imovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog navodnog kašnjenja u organizaciji postupka reklasifikacije za 2013. godinu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Naložiti tuženiku da u cijelosti naknadi štetu koju je tužitelj pretrpio zbog kašnjenja u organizaciji postupka reklasifikacije za 2013. godinu;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet C-550/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2016. uputio Rechtbank Den Haag (Nizozemska) – A, S protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2016. uputio Rechtbank Den Haag (Nizozemska) – A, S protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-550/16)
   (2017/C 038/10)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: A, S

      Tuženik: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prethodna pitanja

   Treba li u okviru spajanja obitelji izbjeglica „maloljetnikom bez pratnje” u smislu članka 2. točke (f) Direktive 2003/86 (1) smatrati također državljanina treće zemlje ili osobu bez državljanstva mlađu od 18 godina, koji je ušao u državu članicu bez pratnje odrasle osobe koja je za njega odgovorna prema zakonu ili običaju i koji

               —

               traži azil,

               —

               tijekom postupka azila na državnom području države članici navrši 18 godina,

               —

               dobije azil s retroaktivnim učinkom od dana podnošenja zahtjeva i

               —

               zatim traži spajanje obitelji?

      (1)  Direktiva Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji (SL 2003, L 251, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 70.).


title: Predmet F-21/13: Rješenje Službeničkog suda od 28. siječnja 2016. – Goch protiv Vijeća

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/63

         Rješenje Službeničkog suda od 28. siječnja 2016. – Goch protiv Vijeća
   (Predmet F-21/13) (1)

   (2016/C 098/83)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 156, 1. 6. 2013., str. 55


title: Predmet T-685/14: Tužba podnesena 18. rujna 2014. – EEB protiv Komisije

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/35

         Tužba podnesena 18. rujna 2014. – EEB protiv Komisije
   (Predmet T-685/14)
   (2014/C 431/58)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europski ured za okoliš (EEB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Podskalská, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije Ares (2014) 2317513 od 11. srpnja 2014. kojom se nedopuštenim proglašava zahtjev za unutarnju reviziju koji je podnio tužitelj u vezi s Odlukom Komisije 2014/2002 final od 31. ožujka 2014. o dostavi od strane Republike Bugarske prijelaznog nacionalnog plana sukladno članku 32. Direktive 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća o industrijskim emisijama;

               —

               poništi Odluku Komisije C 2014/2002 final od 31. ožujka 2014. o dostavi od strane Republike Bugarske prijelaznog nacionalnog plana sukladno članku 32. Direktive 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća o industrijskim emisijama;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim se navodi da je Odluka Komisije Ares (2014) 2317513 od 11. srpnja 2014. protivna članku 17. Ugovora o Europskoj uniji, članku 2. stavku 1. točki (g) i članku 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006, Konvenciji Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša („UNECE Konvencija”) u vezi s Odlukom Vijeća od 17. veljače 2005. o sklapanju UNECE Konvencije u ime Europske zajednice (2005/370/EZ).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da je Odluka Komisije C 2014/2002 final od 31. ožujka 2014. protivna članku 17. Ugovora o Europskoj uniji, Direktivi 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća o industrijskim emisijama, Provedbenoj odluci Komisije 2012/115/EU od 10. veljače 2012. u kojoj su postavljena pravila u vezi s prijelaznim planovima iz Odluke 2010/75/EU, UNECE Konvenciji, u vezi s Odlukom Vijeća od 17. veljače 2005. o sklapanju UNECE Konvencije u ime Europske zajednice (2005/370/EZ), Direktivi 2001/42/EZ o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš, i Direktivi 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu.


title: Predmet T-276/17: Tužba podnesena 8. svibnja 2017. – Ogrodnik protiv EUIPO-a – Aviario Tropical (Tropical)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/35

         Tužba podnesena 8. svibnja 2017. – Ogrodnik protiv EUIPO-a – Aviario Tropical (Tropical)
   (Predmet T-276/17)
   (2017/C 213/48)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Poljska) (zastupnici: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aviario Tropical, SA (Loures, Portugal)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Unije s verbalnim elementom „Tropical” – Žig Europske unije br. 3 435 773

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. veljače 2017. u predmetu R 2125/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               odbije žalbu koju je podnijelo društvo Aviário Tropical, SA protiv odluke tuženikova Odjela za poništaje od 15. srpnja 2013. u predmetu 6029 C;

               —

               naloži EUIPO-u i društvu Aviário Tropical, SA, ako intervenira u ovaj postupak, da plati troškove.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 53. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-242/14: Tužba podnesena 17. travnja 2014. – The Smiley Company protiv OHIM-a (Oblik lica)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/37

         Tužba podnesena 17. travnja 2014. – The Smiley Company protiv OHIM-a (Oblik lica)
   (Predmet T-242/14)
   2014/C 282/48
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: A. Freitag, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 16. siječnja 2014. u predmetu R 836/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: trodimenzionalni žig koji prikazuje oblik lica za proizvode iz razreda 29 i 30 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 1 68  762

      Odluka ispitivača: utvrdio da žig za koji je podnesena prijava ne može biti registriran u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 207/2009

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-763/15: Tužba podnesena 31. prosinca 2015. – Sony Optiarc i Sony Optiarc America protiv Komisije

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/48

         Tužba podnesena 31. prosinca 2015. – Sony Optiarc i Sony Optiarc America protiv Komisije
   (Predmet T-763/15)
   (2016/C 098/63)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Sony Optiarc, Inc (Atsugi, Japan), i Sony Optiarc America, Inc (San Jose, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: N. Levy i E. Kelly, Solicitors, i R. Snelders, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Komisije od 21. listopada 2015. u predmetu AT.39639 – Optical Disk Drives o postupku na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje;

               —

               podredno, u izvršavanju svoje neograničene nadležnosti, umanji kazne nametnute tužiteljima u skladu s tom odlukom; i

               —

               naloži Komisiji snošenje pravnih i ostalih troškova tužitelja i troškova u vezi s ovim predmetom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi da pobijana odluka sadrži pogrešku koja se tiče činjenica i prava jer utvrđuje da su tužitelji sudjelovali u povredi članka 101. UFEU-a s obzirom na cilj.

                           —

                           Dokaz naveden protiv tužitelja nedovoljan je da podrži utvrđenje da su tužitelji sudjelovali u jedinstvenoj i trajnoj povredi članka 101. UFEU-a s obzirom na cilj.

                           —

                           Podredno utvrđenje odluke prema kojem su tužitelji sudjelovali u odvojenim povredama članka 101. UFEU-a s obzirom na cilj nije dokazano i krši tužiteljevo pravo na obranu jer je prvi put spomenuto u odluci.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi, podredno, da pobijana odluka sadrži pogrešku koja se tiče činjenica i prava te se temelji na nedostatnom obrazloženju.

                           —

                           Odluka griješi u dvostrukom uračunavanju prihoda koje su tužitelji prenijeli drugom adresatu odluke.

                           —

                           Odluka sadrži grešku jer propušta priznati značajno ograničenije postupanje tužitelja u usporedbi s određenim drugim adresatima i stoga na tužitelje propušta primijeniti niži koeficijent težine povrede i niži dodatni iznos i/ili popust zbog olakšavajućih okolnosti.


title: Predmet C-557/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Hermann Lutz protiv Elke Bäuerle, u svojstvu stečajne upraviteljice ECZ Autohandela GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 1346/2000 — Članci 4. i 13. — Stečajni postupak — Isplata izvršena nakon datuma pokretanja stečajnog postupka na temelju pljenidbe izvršene prije tog datuma — Tužba za poništenje radnje štetne za interese vjerovnika — Rokovi za zastaru, pobijanje i prekluzivni rokovi — Formalna pravila tužbe za poništenje — Mjerodavno pravo)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Hermann Lutz protiv Elke Bäuerle, u svojstvu stečajne upraviteljice ECZ Autohandela GmbH
   (Predmet C-557/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 1346/2000 - Članci 4. i 13. - Stečajni postupak - Isplata izvršena nakon datuma pokretanja stečajnog postupka na temelju pljenidbe izvršene prije tog datuma - Tužba za poništenje radnje štetne za interese vjerovnika - Rokovi za zastaru, pobijanje i prekluzivni rokovi - Formalna pravila tužbe za poništenje - Mjerodavno pravo))
   (2015/C 198/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hermann Lutz

      Tuženik: Elke Bäuerle, u svojstvu stečajne upraviteljice ECZ Autohandela GmbH

      Izreka

               1.

               Članak 13. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku treba tumačiti na način da se primjenjuje u slučaju kada je isplata novčanog iznosa zaplijenjenog prije pokretanja stečajnog postupka, koju pobija stečajni upravitelj, uslijedila tek nakon pokretanja tog postupka.

               2.

               Članak 13. Uredbe br. 1346/2000 treba tumačiti na način da se njime uspostavljena iznimka primjenjuje i na rokove za zastaru, pobijanje i prekluzivne rokove koje određuje pravo mjerodavno za radnju koju pobija stečajni upravitelj.

               3.

               Formalna pravila za podizanje tužbe za poništenje utvrđuju se, u svrhu primjene članka 13. Uredbe br. 1346/2000, prema pravu mjerodavnom za radnju koju pobija stečajni upravitelj.

      (1)  SL C 15, 18.1.2014.


title: Predmet T-287/11: Presuda Općeg suda od 4. veljače 2016. – Heitkamp BauHolding protiv Komisije („Državne potpore — Njemačko porezno zakonodavstvo u vezi s prijenosom gubitaka u buduće porezno razdoblje (Sanierungsklausel) — Odluka o proglašenju potpore nespojivom s unutarnjim tržištem — Tužba za poništenje — Osobni utjecaj — Dopuštenost — Pojam državne potpore — Selektivnost — Narav i struktura poreznog sustava”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/27

         Presuda Općeg suda od 4. veljače 2016. – Heitkamp BauHolding protiv Komisije
   (Predmet T-287/11) (1)

   ((„Državne potpore - Njemačko porezno zakonodavstvo u vezi s prijenosom gubitaka u buduće porezno razdoblje (Sanierungsklausel) - Odluka o proglašenju potpore nespojivom s unutarnjim tržištem - Tužba za poništenje - Osobni utjecaj - Dopuštenost - Pojam državne potpore - Selektivnost - Narav i struktura poreznog sustava”))
   (2016/C 098/34)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Heitkamp BauHolding GmbH (Herne, Njemačka) (zastupnici: W. Niemann, M. Kiera-Nöllen i S. Geringhoff, zatim W. Niemann, S. Geringhoff i P. Dodos, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, T. Maxian Rusche i M. Adam, zatim R. Lyal, T. Maxian Rusche i C. Egerer, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i K. Petersen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2011/527/EU od 26. siječnja 2011. o državnoj potpori C 7/10 (ex CP 250/09 i NN 5/10) koju je Njemačka dodijelila na temelju sanacijske klauzule propisane Zakonom o porezu na dobit (KStG, Sanierungsklausel) (SL L 235, str. 26.).

      Izreka

               1.

               Prigovor nedopuštenosti se odbija.

               2.

               Tužba se odbija kao neosnovana.

               3.

               Heitkamp BauHolding GmbH snosit će vlastite troškove i dvije trećine troškova Europske komisije. Komisija će snositi trećinu vlastitih troškova.

               4.

               Savezna Republika Njemačka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 238, 13. 8. 2011.


title: Predmet T-57/12: Presuda Općeg suda od 6. rujna 2013. — Good Luck Shipping protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja donesene protiv Irana u svrhu sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje sredstava — Obveza obrazlaganja — Očita pogreška u ocjeni” )

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/18

         Presuda Općeg suda od 6. rujna 2013. — Good Luck Shipping protiv Vijeća
   (Predmet T-57/12) (1)

   (Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja donesene protiv Irana u svrhu sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje sredstava - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni)
   2013/C 304/31
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Good Luck Shipping LLC (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, i M. Taher, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i B. Driessen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća 2011/783/ZVSP od 1. prosinca 2011. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 319, str. 71.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., sv. 11., str. 104.), kao drugo, Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1245/2011 od 1. prosinca 2011. o provedbi Uredbe (EU) br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 319, str. 11.) i, kao treće, Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012. od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., sv. 4., str. 194.) u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               U dijelu u kojem se odnose na Good Luck Shipping LLC, poništavaju se:

                           —

                           Odluka Vijeća 2011/783/ZVSP od 1. prosinca 2011. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana;

                           —

                           Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1245/2011 od 1. prosinca 2011. o provedbi Uredbe (EU) br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana;

                           —

                           Uredba Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe br. 961/2010.

               2.

               Učinci Odluke 2011/783 održavaju se u odnosu na Good Luck Shipping do datuma od kojeg poništenje Uredbe br. 267/2012 proizvodi učinke.

               3.

               Vijeće Europske unije snosit će, osim vlastitih, i troškove Good Luck Shippinga.

      (1)  SL C 109, 14.4.2012.


title: Predmet T-167/15: Presuda Općeg suda od 5. srpnja 2016. – Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise protiv EUIPO-a – Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije NEUSCHWANSTEIN — Apsolutni razlozi za odbijanje — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje opisnog karaktera — Razlikovni karakter — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 — Nepostojanje zle vjere”)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/31

         Presuda Općeg suda od 5. srpnja 2016. – Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise protiv EUIPO-a – Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN)
   (Predmet T-167/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije NEUSCHWANSTEIN - Apsolutni razlozi za odbijanje - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje opisnog karaktera - Razlikovni karakter - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 - Nepostojanje zle vjere”))
   (2016/C 305/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV (Veitsbronn, Njemačka) (zastupnik: B. Bittner, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Freistaat Bayern (Njemačka) (zastupnik: M. Müller, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. siječnja 2015. (predmet R 28/2014-5) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise i Freistaat Bayern.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 178, 1. 6. 2015.


title: Predmet T-425/14: Tužba podnesena 11. lipnja 2014. – ClientEarth protiv Komisije

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/35

         Tužba podnesena 11. lipnja 2014. – ClientEarth protiv Komisije
   (Predmet T-425/14)
   2014/C 303/44
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: O. Brouwer, F. Heringa i J. Wolfhagen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi tuženikovu odluku o odbijanju davanja pristupa dokumentima koje je tužitelj zatražio u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije, koja je dostavljena tužitelju 1. travnja 2014. pismom urudžbenog broja SG.B.4/LR/rc-sg.dsg2.b.4(2014) 1029188;

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova u skladu s člankom 87. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj ovom tužbom traži poništenje Komisijine odluke o odbijanju davanja pristupa Komisijinom Izvješću o procjeni učinka, kao i mišljenju Odbora za procjenu učinka u vezi s revizijom EU pravnog okvira o okolišnim inspekcijama i nadzoru na nacionalnoj i EU razini.
   U prilog svoje tužbe tužitelj navodi tri tužbena razloga koja su u bitnome isti ili slični onima koji su navedeni u predmetu T-424/14, ClientEarth protiv Komisije.


title: Predmet C-178/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Graziano Garavaldi protiv Ministero della Giustizia

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Graziano Garavaldi protiv Ministero della Giustizia
   (Predmet C-178/17)
   (2017/C 277/31)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Graziano Garavaldi

      Tuženik: Ministero della Giustizia

      Prethodno pitanje

   Protivi li se nacionalni propis, poput onog talijanskog sadržanog u članku 5. sexies Zakona br. 89/2001 – koji subjektima za koje je već utvrđeno da su vjerovnici talijanske države u odnosu na iznose koji se duguju na ime „pravične naknade” zbog nerazumno dugog trajanja sudskih postupaka, nalaže da ispune niz uvjeta kako bi dobili isplatu kao i da pričekaju da protekne rok iz navedenog članka 5. sexies stavka 5. Zakona br. 89/2001, a da u međuvremenu ne mogu poduzeti nijednu sudsku izvršnu radnju i da naknadno ne mogu tražiti naknadu štete povezane sa zakašnjelim plaćanjem, uključujući i u slučajevima u kojima je „pravična naknada” dosuđena u vezi s nerazumno dugim trajanjem građanskog postupaka s prekograničnim implikacijama ili, u svakom slučaju, u području koje je obuhvaćeno nadležnošću Europske unije i/ili u području za koje Europska unija predviđa uzajamno priznavanje pravosudnih odluka – načelu iz članka 47. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 6. stavka 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, prema kojem svatko ima pravo da nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj, to jest načelu koje je ušlo u pravo Unije člankom 6. trećim stavkom [UEU-a], u vezi s načelom iz članka 67. UFEU-a u skladu s kojim Unija predstavlja zajedničko područje pravde s poštovanjem temeljnih prava, kao i s načelom koje se izvodi iz članaka 81. i 82. UFEU-a, u skladu s kojim Unija razvija pravosudnu suradnju u građanskim i kaznenim stvarima s prekograničnim implikacijama na temelju načela uzajamnog priznavanja sudskih i izvansudskih odluka?


title: Predmet T-400/14: Rješenje Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Premo protiv OHIM-a – Prema Semiconductor (PREMO)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/60

         Rješenje Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Premo protiv OHIM-a – Prema Semiconductor (PREMO)
   (Predmet T-400/14) (1)

   (2016/C 098/76)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 261, 11. 8. 2014.


title: Predmet C-557/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2016. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Astellas Pharma GmbH

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2016. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Astellas Pharma GmbH
   (Predmet C-557/16)
   (2017/C 022/16)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Astellas Pharma GmbH

      Druge stranke u postupku: Helm AG, Lääkealan turvallisuus- ja kehittämisvirasto (Fimea)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 28. stavak 5. i članak 29. stavak 1. Direktive 2001/83/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu tumačiti u smislu da nadležno tijelo države članice na koju se odnosi decentralizirani postupak odobrenja za stavljanje generičkog lijeka na tržište iz članka 28. stavka 3. Direktive, nije samostalno nadležno za utvrđivanje polazišne točke razdoblja zaštite podataka o referentnom lijeku u okviru dodjele nacionalnog odobrenja za stavljanje na tržište?

               2.

               Ako na prvo pitanje valja odgovoriti da nadležno tijelo države članice nije samostalno nadležno za utvrđivanje polazišne točke razdoblja zaštite podataka o referentnom lijeku u okviru dodjele nacionalnog odobrenja za stavljanje na tržište:

                           —

                           treba li nacionalni sud te države članice na temelju prigovora nositelja odobrenja za stavljanje na tržište referentnog lijeka unatoč tomu ispitati pitanje polazišne točke razdoblja zaštite podataka odnosno podliježe li taj sud istom ograničenju kao i nacionalno tijelo države članice?

                           —

                           kako se u tom slučaju pred odnosnim nacionalnim sudom osigurava pravo nositelja odobrenja za stavljanje na tržište referentnog lijeka na djelotvornu pravnu zaštitu u području zaštite podataka, u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 10. Direktive 2001/83?

                           —

                           Uključuje li zahtjev djelotvorne pravne zaštite obvezu za nacionalni sud da provjeri je li prvotno odobrenje za stavljanje na tržište referentnog lijeka u drugoj državi članici izdano u skladu s odredbama Direktive 2001/83?

      (1)  SL 2001, L 311, str. 67.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.


title: Predmet C-536/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. listopada 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – DUEMMESGR SpA protiv Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. listopada 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – DUEMMESGR SpA protiv Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)
   (Predmet C-536/16)
   (2017/C 022/10)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: DUEMMESGR SpA

      Tuženik: Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)

      Prethodna pitanja

               1.

               Budući da države članice imaju mogućnost odrediti da se za postupak za uklanjanje nepravilnosti u natječajnoj dokumentaciji („soccorso istruttorio”) plaća naknada, protivi li se članak 38. stavak 2-bis Zakonodavne uredbe br. 163. iz 2006., u verziji koja je bila na snazi u vrijeme objave predmetnog poziva na nadmetanje […], zakonodavstvu Unije jer je njime predviđeno plaćanje „novčane kazne” u iznosu koji treba utvrditi javni naručitelj („iznos koji ne može biti manji od 0,1 % ni viši od 1 % vrijednosti nabave i koji u svakom slučaju ne može biti viši od 50 000 eura te čije je plaćanje osigurano privremenim jamstvom”), s obzirom na nerazmjerno visok i unaprijed određeni iznos kazne koji se ne može prilagoditi ovisno o konkretnoj situaciji koju treba urediti ili ozbiljnosti nepravilnosti koju se želi ispraviti?

               2.

               Nasuprot tomu, povrjeđuje li taj isti članak 38. stavak 2-bis Zakonodavne uredbe br. 163. iz 2006. (također u verziji koja je bila na snazi u gore navedeno vrijeme) pravo Zajednice jer se činjenica da se za postupak za uklanjanje nepravilnosti u natječajnoj dokumentaciji („soccorso istruttorio”) plaća naknada može smatrati protivnom načelu što šireg otvaranja tržišta tržišnom natjecanju kojem odgovara navedeni institut, zbog čega su djelatnosti koje su u tom pogledu naložene odboru za javnu nabavu logična posljedica obveza koje su mu zakonom nametnute u javnom interesu radi ostvarivanja gore navedenog cilja?


title: Predmet C-336/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 6. travnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbetsdomstolen – Švedska) – Unionen protiv Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2001/23/EZ — Članak 3. — Zaštita prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća — Kolektivni ugovori koji se primjenjuju na prenositelja i preuzimatelja — Trajanje dodatnog otkaznog roka dodijeljenog otpuštenim radnicima — Uzimanje u obzir trajanja zaposlenja kod prenositelja)

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/7

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 6. travnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbetsdomstolen – Švedska) – Unionen protiv Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB
   (Predmet C-336/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2001/23/EZ - Članak 3. - Zaštita prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća - Kolektivni ugovori koji se primjenjuju na prenositelja i preuzimatelja - Trajanje dodatnog otkaznog roka dodijeljenog otpuštenim radnicima - Uzimanje u obzir trajanja zaposlenja kod prenositelja))
   (2017/C 168/07)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Arbetsdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Unionen

      Tuženici: Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB

      Izreka

   Članak 3. Direktive Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona treba se tumačiti na način da, u okolnostima poput ovih u glavnom postupku, prilikom otpuštanja zaposlenika nakon proteka jedne godine od prijenosa poduzeća preuzimatelj u izračun trajanja zaposlenikova zaposlenja relevantnog za određivanje njegova otkaznog roka treba uključiti trajanje zaposlenja navedenog zaposlenika kod prenositelja.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.