title: predmet T-465/19: Tužba podnesena 5. srpnja 2019. — Florio protiv Parlamenta

text:
               2.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 295/76

      Tužba podnesena 5. srpnja 2019. — Florio protiv Parlamenta
      (predmet T-465/19)
      (2019/C 295/101)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Luigi Andrea Florio (Asti, Italija) (zastupnik: M. Merola, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je mjera o kojoj je obaviješten putem pobijane obavijesti, kojom je Europski parlament ponovno odredio njegova prava na starosnu mirovinu i naložio povrat iznosa isplaćenog na temelju prethodnog izračuna mirovine, nepostojeća ili je poništi u cijelosti;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu povrat svih neopravdano zadržanih iznosa uvećanih za zakonske kamate od dana zadržavanja do isplate kao i da postupi po presudi koja će se donijeti te poduzme sve potrebne korake, radnje ili mjere kako bi zajamčio trenutačnu i potpunu uspostavu prvotnog iznosa mirovinskog davanja;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti su slični onima istaknutima u predmetu T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlament.


title: predmet T-466/19: Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — Société générale i dr. protiv SRB-a

text:
               2.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 295/77

      Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — Société générale i dr. protiv SRB-a
      (predmet T-466/19)
      (2019/C 295/102)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Société générale (Pariz, Francuska), Crédit du Nord (Lille, Francuska) i SG Option Europe (Puteaux, Francuska) (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a poništi odluku SRB/ES/SRF/2019/10 koja se odnosi na izračun ex ante doprinosa SRF-u za 2019., u dijelu koji se odnosi na tužitelje;

                  —

                  na temelju članka 277. UFEU-a, proglasi sljedeće odredbe Uredbe o SRM-u, Provedbene uredbe i Delegirane uredbe neprimjenjivima:

                              —

                              članak 69. stavak 2., članak 70. stavak 1. i članak 70. stavak 2. točke (a) i (b) Uredbe o SRM-u;

                              —

                              članak 4. stavak 2. i članke 6., 7. i 10. Delegirane uredbe, kao i njezin Prilog I.;

                              —

                              članak 4. i članak 8. stavak 5. Provedbene uredbe;

                  —

                  naložiti tuženiku snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj povredi načela jednakog postupanja. U tom pogledu, tužitelji tvrde da su primjenom odredaba pobijane odluke neposredno i strogo kažnjeni zbog načina obračuna kako osnovnog doprinosa tako i faktora rizika koji su u njima definirani. Tužitelji smatraju da ti kriteriji ne odražavaju naime ni njihovu stvarnu veličinu ni njihov stvarni rizik. Usto, očita povreda načela jednakog postupanja koja neposredno proizlazi iz tih odredaba povećana je razlikom u postupanju prema velikim institucijama, među kojima se nalaze i tužitelji, u odnosu na male i srednje institucije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na očitoj povredi načela proporcionalnosti. Tužitelji smatraju da jednako tako očita povreda načela proporcionalnosti posredstvom odredaba pobijane odluke automatski proizlazi iz povrede načela jednakog postupanja. Naime, budući da se mehanizam SRF-a zasniva na postavljanju unaprijed određene globalne ciljne razine doprinosa, nejednakost u podjeli doprinosa između institucija mehanički dovodi do nerazmjernih plaćanja i stoga do povrede načela proporcionalnosti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela pravne sigurnosti. Povreda načela pravne sigurnosti posredstvom odredaba pobijane odluke povezana je istovremeno s nepredvidljivošću načina obračuna doprinosa koje mora platiti institucija i s činjenicom da taj doprinos ne ovisi toliko o situaciji i profilu globalnog rizika institucije kao takve, koliko o relativnoj situaciji u odnosu na druge institucije.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi načela dobre uprave. Povreda načela dobre uprave svojstvena je pobijanoj odluci jer ona za izračun varijable rizika ne primjenjuje sve kriterije rizika predviđene Delegiranom uredbom, iako je SRB trebao biti sposoban, četiri godine nakon stupanja na snagu mehanizma doprinosa, primijeniti sve te kriterije.


title: predmet T-468/19: Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — Confédération nationale du Crédit mutuel i dr. protiv SRB-a

text:
               2.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 295/79

      Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — Confédération nationale du Crédit mutuel i dr. protiv SRB-a
      (predmet T-468/19)
      (2019/C 295/104)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Confédération nationale du Crédit mutuel (Pariz, Francuska) i 25 drugih tužitelja (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a, poništi Odluku SRB/ES/SRF/2019/10 o ex ante izračunu doprinosa SRB-u za 2019. u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje;

                  —

                  na temelju članka 277. UFEU-a, proglasi neprimjenjivima sljedeće odredbe SRMR-a, provedbene uredbe i delegirane uredbe:

                              —

                              članak 69. stavak 2., članak 70. stavak 1. i članak 70. stavak 2. točke (a) i (b) SRMR-a;

                              —

                              članak 4. stavak 2., članke 6., 7. i 10., te Prilog I. delegiranoj uredbi;

                              —

                              članak 4. i članak 8. stavak 5. provedbene uredbe;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelji se pozivaju na četiri tužbena razloga, koji su u biti isti ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-466/19, Société générale i dr./SRB.


title: predmet T-477/19: Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — Medici protiv Parlamenta

text:
               2.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 295/81

      Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — Medici protiv Parlamenta
      (predmet T-477/19)
      (2019/C 295/106)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužiteljica: Rita Medici (Bologna, Italija) (zastupnik: M. Merola, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je mjera o kojoj je obaviještena putem pobijane obavijesti, kojom je Europski parlament ponovno odredio njezina prava na obiteljsku mirovinu i naložio povrat iznosa isplaćenog na temelju prethodnog izračuna mirovine, nepostojeća ili je poništi u cijelosti;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu povrat svih neopravdano zadržanih iznosa uvećanih za zakonske kamate od dana zadržavanja do isplate kao i da postupi po presudi koja će se donijeti te poduzme sve potrebne korake, radnje ili mjere kako bi zajamčio trenutačnu i potpunu uspostavu prvotnog iznosa mirovinskog davanja;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti su slični onima iz predmeta T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlament.


title: predmet T-488/19: Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — Crédit agricole i dr. protiv SRB-a

text:
               2.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 295/82

      Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — Crédit agricole i dr. protiv SRB-a
      (predmet T-488/19)
      (2019/C 295/108)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Crédit agricole SA (Montrouge, Francuska) i 48 ostalih tužitelja (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a poništi odluku SRB/ES/SRF/2019/10 koja se odnosi na izračun ex ante doprinosa SRF-u za 2019. u dijelu koji se odnosi na tužitelje;

                  —

                  na temelju članka 277. UFEU-a, proglasi sljedeće odredbe Uredbe o SRM-u, Provedbene uredbe i Delegirane uredbe neprimjenjivima:

                              —

                              članak 69. stavak 2., članak 70. stavak 1. i članak 70. stavak 2. točke (a) i (b) Uredbe o SRM-u;

                              —

                              članak 4. stavak 2. i članke 6., 7. i 10. Delegirane uredbe, kao i njezin Prilog I.;

                              —

                              članak 4. i članak 8. stavak 5. Provedbene uredbe;

                  —

                  naložiti tuženiku snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga koji su u biti identični ili slični onima iznesenima u predmetu T-466/19, Société générale i dr./SRB.


title: predmet T-489/19: Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — BPCE i dr. protiv SRB-a

text:
               2.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 295/83

      Tužba podnesena 4. srpnja 2019. — BPCE i dr. protiv SRB-a
      (predmet T-489/19)
      (2019/C 295/109)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: BPCE (Pariz, Francuska) i 45 ostalih tužitelja (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnik)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a, poništi odluku SRB/ES/SRF/2019/10 koja se odnosi na izračun ex ante doprinosa SRF-u za 2019., u dijelu koji se odnosi na tužitelje;

                  —

                  na temelju članka 277. UFEU-a, proglasi sljedeće odredbe Uredbe o SRM-u, Provedbene uredbe i Delegirane uredbe neprimjenjivima:

                              —

                              članak 69. stavak 2., članak 70. stavak 1. i članak 70. stavak 2. točke (a) i (b) Uredbe o SRM-u;

                              —

                              članak 4. stavak 2., i članke 6., 7. i 10. Delegirane uredbe, kao i njezin Prilog I.;

                              —

                              članak 4. i članak 8. stavak 5. Provedbene uredbe;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su u biti identični ili slični onima iznesenima u predmetu T-466/19, Société générale i dr./SRB.


title: predmet T-496/19: Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — CV i dr. protiv Komisije

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/61

      Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — CV i dr. protiv Komisije
      (predmet T-496/19)
      (2019/C 305/71)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: CV, CW i CY (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku Komisije kojom se odbija njihov zahtjev od 4. lipnja 2018.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi za poništenje Komisijine odluke kojom se odbija njihov zahtjev za donošenje mjera za okončavanje povrede načela ekvivalentnosti kupovne moći između dužnosnika i službenika bez obzira na njihovo mjesto zaposlenja, tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja i načela ekvivalentnosti kupovne moći između dužnosnika, bez obzira na njihovo mjesto zaposlenja. Kao prvo, tužitelji tvrde da pobijana odluka uopće nije obrazložena što ih sprječava da shvate osnovanost te odluke i Općem sudu ne omogućuje obavljanje sudskog nadzora. Kao drugo, tužitelji smatraju da izvr šavaju svoje dužnosti pod istim uvjetima kao i njihovi kolege zaposleni u Predstavništvu Europske komisije u Parizu i da stoga imaju pravo, kao i potonji, na fiksnu naknadu troškova. Naposljetku, oni smatraju da je poštovanje načela ekvivalentnosti kupovne moći nespojivo s postojanjem istog korektivnog koeficijenta za dužnosnike zaposlene u Parizu, Strasbourgu, Marseilleu i Valenciennesu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja i nediskriminacije, zato što tužitelji ne primaju fiksnu naknadu troškova, za razliku od njihovih kolega koji su zaposleni u Predstavništvu Europske komisije u Parizu, iako izvršavaju svoje dužnosti pod istim uvjetima kao i oni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja koja nalaže nadležnom tijelu da u obrazloženju pobijane odluke navede razloge koji su ga naveli na to da prednost da interesu službe.


title: predmet T-505/19: Tužba podnesena 12. srpnja 2019. — DE protiv Parlamenta

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/63

      Tužba podnesena 12. srpnja 2019. — DE protiv Parlamenta
      (predmet T-505/19)
      (2019/C 305/73)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: DE (zastupnik: T. Oeyen, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta od 30. listopada 2018. kojom se tužitelju odbija dodjeljivanje odgovarajućeg posebnog dopusta za brigu o njegovo dvoje djece blizanaca koji su novorođeni putem zamjenskog majčinstva

                  —

                  naloži Parlamentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na jednako postupanje i nediskriminaciju.

                              —

                              Pobijana je odluka, time što tužitelju nije dodijelila pravo na dopust zbog rođenja, koji je jednakovrijedan rodiljnom i/ili posvojiteljskom dopustu, povrijedila tužiteljeva temeljna prava na jednaku zaštitu i nediskriminaciju kao što su utvrđena u članku 21. stavku 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članku 14. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (u daljnjem tekstu: EKLJP) i članku 1. točki (d) Pravilnika o osoblju za dužnosnike Unije. S obzirom na to da su homoseksualci prevladavajuća skupina roditelja koji upotrebljavaju zamjensko majčinstvo, tumačenje odredbi Pravilnika o osoblju za dužnosnike Unije koje se odnose na dopust zbog rođenja, od strane Parlamenta kao što je navedeno u pobijanoj odluci, neproporcionalno negativno utječe na njih.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na zaštitu tužiteljeva obiteljskog života.

                              —

                              Pobijana je odluka, time što tužitelju nije dodijelila odgovarajući dopust da se brine o svojoj novorođenčadi, koji je jednako vrijedan rodiljnom i/ili posvojiteljskom dopustu, protivna članku 8. EKLJP-a, koji, u vezi s člankom 14. EKLJP-a, štiti tužiteljevo pravo na obiteljski život.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je pobijana odluka donesena uz povredu načela dobre uprave.

                              —

                              Konkretno, navedeno je da tuženik (i) nije tužitelju dodijelio pravo na saslušanje, i (ii) nije obrazložio svoju odluku.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, prigovor nezakonitosti koji se odnosi na odredbe o posebnom dopustu iz Pravilnika o osoblju za dužnosnike Unije kao što ih tumači tuženik u pobijanoj odluci.

                              —

                              Zbog istih razloga koji su navedeni u prva tri tužbena razloga, navodi se da je tuženikovo tumačenje članka 57. Pravilnika o osoblju, u vezi s člankom 6. Priloga V. tom pravilniku, kao što je navedeno u pobijanoj odluci, o tome da dužnosnici i drugi službenici Europskog parlamenta koji su postali roditelji putem zamjenskog majčinstva nemaju pravo na poseban dopust koji je jednakovrijedan rodiljnom i/ili posvojiteljskom dopustu, nezakonito.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i pogrešnoj primjeni članka 6. Priloga 2. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Unije i unutarnjeg pravilnika Europskog parlamenta koji uređuje dopust.

                              —

                              U slučaju da Opći sud smatra da tužitelj nema pravo na dopust zbog rođenja, koji je jednakovrijedan onome koji se dodjeljuje kao rodiljni ili posvojiteljski dopust, tužitelj smatra da kao otac blizanaca ima pravo na 20 dana dopusta. To se pravo primjenjuje neovisno o zakonskom mehanizmu na temelju kojega je tužitelj dobio roditeljsku odgovornost.


title: predmet T-491/19: Tužba podnesena 5. srpnja 2019. — Vodafone Group i dr. protiv Komisije

text:
               16.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 312/32

      Tužba podnesena 5. srpnja 2019. — Vodafone Group i dr. protiv Komisije
      (predmet T-491/19)
      (2019/C 312/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Vodafone Group plc (Newbury, Ujedinjena Kraljevina), Vodafone Consolidated Holdings Ltd (Newbury), Vodafone Finance UK Ltd (Newbury) i Vodafone Jersey Dollar Holdings Ltd (St Helier, Jersey) (zastupnici: J. Gardiner, QC, I. Taylor, M. Lane i J. Holland, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi u cijelosti ili djelomično Odluku Komisije C(2019) 2526 final od 2. travnja 2019. u predmetu SA.44896 koju je Ujedinjena Kraljevina provela u odnosu na izuzeće financiranja unutar grupacija kontroliranih stranih društava (CFC);

                  —

                  u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova tužitelja u vezi s ovim postupkom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije navela odgovarajuće obrazloženje i da je počinila pogrešku koja se tiče prava jer je utvrdila da su pravila o kontroliranim stranim društvima (CFC) relevantni referentni sustav.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogreške koje se tiču činjenica i prava te nije navela odgovarajuće obrazloženje kad je utvrdila da izuzeće financiranja unutar grupacija (GFE) predstavlja odstupanje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni i nije navela odgovarajuće obrazloženje kad je utvrdila da GFE, u mjeri u kojoj se odnosi na značajne funkcije ljudi Ujedinjene Kraljevine, nije opravdan te je stoga selektivan.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i činjenica te nije pružila obrazloženje kad je utvrdila da GFE predstavlja prednost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kad je utvrdila da su neke osobe koje imaju pravo na GFE ostvarile prednost u usporedbi sa situacijom gdje se GFE ne primjenjuje.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije navela odgovarajuće obrazloženje i da je počinila očitu pogrešku u ocjeni kad je zaključila da je „naknada CFC-a”, koja se primjenjuje na trgovačka društva Unije koja imaju stvarni poslovni nastan, u skladu s načelima Unije o slobodi poslovnog nastana.


title: predmet C-615/19 P: Žalba koju je 16. kolovoza 2019. podnio John Dalli protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 6. lipnja 2019. u predmetu T-399/17, Dalli protiv Komisije

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/34

      Žalba koju je 16. kolovoza 2019. podnio John Dalli protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 6. lipnja 2019. u predmetu T-399/17, Dalli protiv Komisije
      (predmet C-615/19 P)
      (2019/C 328/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: John Dalli (zastupnici: L. Levi, odvjetnik, S. Rodrigues, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu i proglasi žaliteljeve zahtjeve u predmetu T-399/17 dopuštenima i utemeljenima, te stoga naloži

                              —

                              naknadu štete, osobito neimovinske, koja se privremeno može procijeniti na iznos od 1 000 000 eura;

                              —

                              drugoj stranci u postupku snošenje svih troškova.

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova žalbenog i prvostupanjskog postupka u cijelosti.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojim prvim žalbenim razlogom žalitelj navodi nekoliko pogrešaka koje se tiču prava, osobito povredu dužnosti obrazlaganja i iskrivljavanje činjenica iz spisa odbijanjem prvog prigovora koji se odnosi na nezakonitost odluke o pokretanju istrage.
      Kao drugo, žalitelj navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava odbivši drugi prigovor koji se odnosi na propuste u kvalificiranju istrage i njezinu nezakonitom proširenju.
      Kao treće, žalitelj navodi iskrivljavanje dokaza i povredu prava obrane u presudi Općeg suda u kojoj se odbio treći prigovor koji se odnosio na povredu načela o prikupljanju dokaza te iskrivljavanju i krivotvorenju dokaza.
      Kao četvrto, žalitelj navodi iskrivljavanje činjenica i dokaza te pogreške koje se tiču prava koje je Opći sud počinio odbivši četvrti prigovor koji se odnosi na povredu prava obrane, članka 4. Odluke Komisije 1999/396 (1) i članka 18. OLAF-ovih uputa.
      Kao peto, žalitelj navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava povredom dužnosti obrazlaganja i iskrivljavanjem dokaza, odbivši peti prigovor koji se odnosi na povredu članka 11. stavka 7. Uredbe (EZ) br. 1073/1999 (2) i članka 13. stavka 5. Pravila Nadzornog odbora.
      Kao šesto, žalitelj navodi nekoliko pogrešaka koje se tiču prava i iskrivljavanje dokaza u presudi Općeg suda u kojoj se odbio šesti prigovor koji se odnosi na povredu načela pretpostavke nedužnosti, povredu članka 8. Uredbe br. 1073/1999 i članka 339. UFEU-a te povredu prava na zaštitu osobnih podataka.
      Sedmim i posljednjim žalbenim razlogom žalitelj navodi iskrivljavanje tužbe i dokaza te pogrešku koja se tiče prava koju je Opći sud počinio zaključivanjem da žalitelj nije ustanovio postojanje neimovinske štete.

         (1)  1999/396/EZ, EZUČ, Euratom: Odluka Komisije od 2. lipnja 1999. o uvjetima za provođenje internih istraga u vezi sa sprečavanjem prijevara, korupcije i svih nezakonitih aktivnosti koje štete interesima Zajednice (SL 1999., L 149, str. 57.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 2., str. 122.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) (SL 1999., L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 2., str. 100.)


title: predmet T-660/18: Rješenje Općeg suda od 9. srpnja 2019. — Vodafone Ziggo Group protiv Komisije („Tužba za poništenje — Elektroničke komunikacije — Članak 7. Direktive 2002/21/EZ — Veleprodajna usluga pružanja pristupa na fiksnoj lokaciji — Zajednička značajna tržišna snaga — Posebne regulatorne obveze određene operatorima — Prijedlog mjera koji je stavilo na raspolaganje državno regulatorno tijelo — Komisijine primjedbe — Neotvaranje druge faze postupka — Akt koji se ne može pobijati — Članak 130. Poslovnika — Nedopuštenost”)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/54

      Rješenje Općeg suda od 9. srpnja 2019. — Vodafone Ziggo Group protiv Komisije
      (predmet T-660/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Elektroničke komunikacije - Članak 7. Direktive 2002/21/EZ - Veleprodajna usluga pružanja pristupa na fiksnoj lokaciji - Zajednička značajna tržišna snaga - Posebne regulatorne obveze određene operatorima - Prijedlog mjera koji je stavilo na raspolaganje državno regulatorno tijelo - Komisijine primjedbe - Neotvaranje druge faze postupka - Akt koji se ne može pobijati - Članak 130. Poslovnika - Nedopuštenost”)
      (2019/C 328/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VodafoneZiggo Group BV (Utrecht, Nizozemska) (zastupnici: W. Knibbeler i A. Pliego Selie, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Braun i L. Nicolae, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke navodno sadržane u dopisu od 30. kolovoza 2018. koji je Komisija uputila Autoriteitu Consument en Markt (Tijelo za potrošače i tržište, Nizozemska), nizozemskom regulatornom tijelu, i koji sadržava njezine primjedbe iznesene u skladu s člankom 7. stavkom 3. Direktive 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (SL 2002., L 108, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 25.) na prijedlog mjera koji joj je stavilo na raspolaganje navedeno tijelo (predmeti NL/2018/2099 i NL/2018/2100)

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju Kraljevine Nizozemske te društava T-Mobile Netherlands Holding BV, T-Mobile Netherlands BV, T-Mobile Thuis BV i Tele2 Nederland BV.

                  3.

                     VodafoneZiggo Group BV snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije, osim troškova povezanih sa zahtjevima za intervenciju.

                  4.

                     VodafoneZiggo Group, Komisija, Kraljevina Nizozemska te T-Mobile Netherlands Holding, T-Mobile Netherlands, T-Mobile Thuis i Tele2 Nederland snosit će vlastite troškove povezane sa zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: predmet T-662/18: Rješenje Općeg suda od 4. srpnja 2019. — romwell protiv EUIPO-a (twistpac) (Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije twistpac — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 — Obveza dužne pažnje — Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 — Očito potpuno pravno neosnovana tužba)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/55

      Rješenje Općeg suda od 4. srpnja 2019. — romwell protiv EUIPO-a (twistpac)
      (predmet T-662/18) (1)

      (Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije twistpac - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza dužne pažnje - Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba)
      (2019/C 328/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: romwell GmbH & Co. KG (Breitscheidt, Njemačka) (zastupnici: C. Spintig, S. Pietzcker i M. Prasse, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Söder, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. kolovoza 2018. (predmet R 336/2018-2), u vezi s prijavom za registraciju verbalnog znaka twistpac kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu romwell GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: predmet T-674/18: Rješenje Općeg suda od 11. srpnja 2019. — Vattenfall Europe Nuclear Energy protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Zakon o 16. izmjeni Zakona o nuklearnoj energiji (Atomgesetz) — Provedba presude Bundesverfassungsgerichta (njemački Savezni ustavni sud) — Društva koja upravljaju nuklearnim elektranama — Prestanak upravljanja — Novčana naknada za neproizvedene količine električne energije — Komisijin dopis — Nepostojanje potrebe službenog obavješćivanja na temelju članka 108. stavka 3. UFEU-a — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/55

      Rješenje Općeg suda od 11. srpnja 2019. — Vattenfall Europe Nuclear Energy protiv Komisije
      (predmet T-674/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Državne potpore - Zakon o 16. izmjeni Zakona o nuklearnoj energiji (Atomgesetz) - Provedba presude Bundesverfassungsgerichta (njemački Savezni ustavni sud) - Društva koja upravljaju nuklearnim elektranama - Prestanak upravljanja - Novčana naknada za neproizvedene količine električne energije - Komisijin dopis - Nepostojanje potrebe službenog obavješćivanja na temelju članka 108. stavka 3. UFEU-a - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”)
      (2019/C 328/63)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: U. Karpenstein i R. Sangi, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i K. Herrmann, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke koja je navodno sadržana u Komisijinu dopisu od 4. srpnja 2018., koju je potpisao zamjenik glavnog direktora Glavne uprave za tržišno natjecanje Komisije, a koja je upućena Saveznoj Republici Njemačkoj.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju Savezne Republike Njemačke.

                  3.

                     Društvu Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

                  4.

                     Savezna Republika Njemačka, društvo Vattenfall Europe Nuclear Energy i Komisija snosit će vlastite troškove povezane sa zahtjevom za intervenciju.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: predmet T-687/18: Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2019. — Pilatus Bank protiv ESB-a („Tužba za poništenje — Ekonomska i monetarna politika — Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama — Mjere za suspenziju koje je donijelo nacionalno nadzorno tijelo — Imenovanje osobe za kontakt — Ograničena komunikacija s ESB-om — Nepravilnosti u postupku — Međuakti ili pripremni akti — Prava obrane — Nedopuštenost”)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/56

      Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2019. — Pilatus Bank protiv ESB-a
      (predmet T-687/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Ekonomska i monetarna politika - Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama - Mjere za suspenziju koje je donijelo nacionalno nadzorno tijelo - Imenovanje osobe za kontakt - Ograničena komunikacija s ESB-om - Nepravilnosti u postupku - Međuakti ili pripremni akti - Prava obrane - Nedopuštenost”)
      (2019/C 328/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta) (zastupnici: O. Behrends, M. Kirchner i L. Feddern, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: E. Yoo, M. Puidokas i A. Karpf, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje poruke elektroničke pošte ESB-a od 10. rujna 2018., u dijelu u kojem je ESB njome od tužitelja zahtijevao da svoje komunikacije prenosi posredstvom nadležne osobe imenovane na temelju malteškog prava ili uz njezino odobrenje.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Pilatus Banku plc nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove povezane s postupkom privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: predmet T-176/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. srpnja 2019. — 3V Sigma protiv ECHA-e („Privremena pravna zaštita — REACH — Tvar uvasorb HEB — Postupak evaluacije — Odluka žalbenog vijeća ECHA-e — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/57

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. srpnja 2019. — 3V Sigma protiv ECHA-e
      (predmet T-176/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - REACH - Tvar uvasorb HEB - Postupak evaluacije - Odluka žalbenog vijeća ECHA-e - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2019/C 328/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: 3V Sigma SpA (Milano, Italija) (zastupnici: u početku C. Bryant, S. Hainsworth, solicitors, uz sudjelovanje C. Krampitza, odvjetnika, zatim C. Bryant, S. Hainsworth i D. Anderson, solicitors)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: u početku M. Heikkilä i W. Broere, zatim W. Broere, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije izvršenja odluke A-004-2017 žalbenog vijeća ECHA-e od 15. siječnja 2019. u vezi s evaluacijom kemijske tvari uvasorb HEB i, posljedično, produljenja roka propisanog za dostavu rezultata testiranja za vrijeme trajanja suspenzije ili određivanja bilo koje druge ili dodatne mjere koju bi predsjednik Općeg suda smatrao nužnom ili prikladnom.

         Izreka

                  1.

                     Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                     O troškovima će se odlučiti naknadno


title: predmet T-355/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. srpnja 2019. — CE protiv Odbora regija („Privremena pravna zaštita — Javna služba — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/58

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. srpnja 2019. — CE protiv Odbora regija
      (predmet T-355/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Javna služba - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2019/C 328/67)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: CE (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Odbor regija (zastupnici: J.C. Cañoto Argüelles, M. Esparrago Arzadun i S. Bachotet, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za, s jedne strane, suspenziju primjene, kao prvo, odluke Odbora regija od 17. travnja 2019. o raskidu tužiteljeva ugovora i, podredno, dopisa Odbora regija od 16. svibnja 2019. u vezi s uvjetima koji se odnose na razdoblje otkaznog roka, i s druge strane, donošenje privremenih mjera koje se odnose na detaljna pravila za razdoblje otkaznog roka.

         Izreka

                  1.

                     Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                     O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: predmet T-367/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. srpnja 2019. — Camerin protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Javna služba — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/59

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. srpnja 2019. — Camerin protiv Komisije
      (predmet T-367/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Javna služba - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2019/C 328/68)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Laure Camerin (Bastia, Francuska) (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid, T. S. Bohr i D. Milanowska, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi, s jedne strane, suspenzije primjene odluke Ureda „Upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihova isplata” od 17. travnja 2019. o izvršenju odluke o zapljeni tužiteljičine mirovine i, s druge strane, donošenja privremenih mjera kojima bi se osiguralo da iznosi koji se mogu plijeniti ne prelaze mjesečni iznos koji odgovara osnovnoj plaći dužnosnika na prvom stupnju razreda AST 1.

         Izreka

                  1.

                     Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                     O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: predmet T-480/19: Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — Landesbank Baden-Württemberg protiv SRB-a

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/59

      Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — Landesbank Baden-Württemberg protiv SRB-a
      (predmet T-480/19)
      (2019/C 328/69)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: H. Berger i K. Rübsamen, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 16. travnja 2019. o izračunu ex ante doprinosa jedinstvenom fondu za sanaciju 2019. (SRB/ES/SRF/2019/10), uključujući i njezin prilog, u dijelu u kojem se odnose na tužiteljev doprinos;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: povreda članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 1. i članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) zbog nedostatnog obrazloženja pobijane odluke

                              —

                              Tužitelj ističe da je tuženi odbor povrijedio obvezu obrazlaganja jer pobijana odluka nije dostatno obrazložena, a prilog se sastoji od pukog niza brojki iz kojih nije moguće razabrati kako i na temelju kojih razmatranja je tuženik izračunao tužiteljev doprinos. Povećani zahtjevi za obrazloženjem ni na koji način nisu ispunjeni pobijanom odlukom. Povreda obveze obrazlaganja također je bitna zbog toga što utječe na sadržaj pobijane odluke.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje u skladu s člankom 41. stavkom 1. i člankom 41. stavkom 2. točkom (a) Povelje zbog toga što tužitelj nije bio saslušan

                              —

                              Nadalje, tuženi odbor povrijedio je tužiteljevo temeljno postupovno pravo na saslušanje zbog toga što je donio pravni akt koji je za tužitelja imao nepovoljne pravne učinke, a da ga prije toga nije saslušao. Povreda prava na saslušanje bitna je zbog toga što je tužiteljevo očitovanje prije donošenja pobijane odluke moglo dovesti do sadržajno različite odluke o izračunu.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: povreda temeljnog prava na djelotvoran pravni lijek u skladu s člankom 47. stavkom 1. Povelje zbog nemogućnosti ispitivanja pobijane odluke

                              —

                              Tužitelj ističe da je tuženi odbor povrijedio temeljno tužiteljevo pravo na djelotvorni pravni lijek jer je sudsko ispitivanje pobijane odluke gotovo nemoguće. Osim toga, tuženik nije u najvećoj mogućoj mjeri osigurao poštovanje načela kontradiktornosti postupka kako bi se tužitelju omogućilo da ospori razloge na kojima se pobijana odluka temelji i tako učinkovito iznese svoju obranu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 103. stavka 7. točke (h) Direktive 2014/59/EU (1), članka 113. stavka 7. Uredbe (EU) br. 575/2013 (2), članka 6. stavka 5. prve rečenice Delegirane uredbe (EU) 2015/63 (3), članaka 16. i 20. Povelje i načela proporcionalnosti zbog primjene multiplikatora za IPS (Institutional Protection Scheme)-indikator

                              —

                              Tužitelj ističe da je tuženi odbor povrijedio članak 103. stavak 7. točku (h) Direktive 2014/59/EU, članak 113. stavak 7. Uredbe (EU) br. 575/2013, članak 6. stavak 5. prvu rečenicu Delegirane uredbe (EU) 2015/63, članke 16. i 20. Povelje i načelo proporcionalnosti jer na tužitelja nije u potpunosti primijenio IPS-indikator. Zaštitni učinak institucionalnog sustava zaštite sveobuhvatno i na jednak način postoji za sve institucije članice. Razlikovanje između institucija na razini IPS-indikatora protivno je sustavu te proizvoljno. Isto tako, razvrstavanje tužitelja u skupinu institucija s najvišim profilom rizičnosti očito je neopravdano i proizvoljno.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog: povreda članka 16. Povelje i načela proporcionalnosti zbog primjene multiplikatora za prilagodbu rizika

                              —

                              Tužitelj nadalje tvrdi da je tuženi odbor povrijedio njegovu slobodu poduzetništva i načelo proporcionalnosti izračunavši multiplikatore za prilagodbu rizika koji nisu odgovarali tužiteljevu profilu rizičnosti koji je u odnosu na druge institucije koje plaćaju doprinos viši od prosjeka. U tužiteljevu slučaju, rizik da postane sanacijski slučaj i da koristi sredstva Jedinstvenog fonda za sanaciju (JFS) je vrlo nizak. Upravo je uzimanje u obzir ove vjerojatnosti zadatak multiplikatora za prilagodbu rizika koji mora na odgovarajući način odražavati pojedinačan rizik.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog: nezakonitost članaka 4. do 7. i 9. Delegirane uredbe (EU) 2015/63 i Priloga I. navedenoj delegiranoj uredbi

                              —

                              Konačno, pobijanu odluku stoga valja poništiti i zbog toga što se člancima 4. do 7. i 9. Delegirane uredbe (EU) 2015/63 i Prilogom I. navedenoj delegiranoj uredbi povređuju načela djelotvornog pravnog lijeka i pravne sigurnosti. Tužitelj u skladu s člankom 277. UFEU-a može uzgredno tvrditi da se pravnom osnovom pobijane odluke povređuje pravo Unije višeg ranga. Članak 277. UFEU-a izraz je općeg načela prema kojem nezakonitost pravnog temelja utječe na pojedinačnu odluku donesenu u skladu s tim temeljem.

         (1)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190.)

         (2)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. (EU) br. 648/2012 Tekst značajan za EGP (SL 2013., L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3.)

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44.)


title: predmet T-517/19: Tužba podnesena 19. srpnja 2019. — Homoki protiv Komisije

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/62

      Tužba podnesena 19. srpnja 2019. — Homoki protiv Komisije
      (predmet T-517/19)
      (2019/C 328/71)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Andrea Homoki (Gyál, Mađarska) (zastupnik: T. Hüttl, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u skladu s člankom 264. pročišćenih verzija Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o funkcioniranju Europske unije (1), poništi Odluku br. OCM(2019) 7991-04/04/2019 (olaf.c.4[2019] 8720) koju je Europski ured za borbu protiv prijevara (u daljnjem tekstu: OLAF) donio 4. travnja 2019. u predmetu OF/2015/0034/B4, kao i Odluku br. OCM(2019) 11506-22/05/2019 (olaf.c.4[2019] 12610) donesenu 22. svibnja 2019. u istom predmetu i da pritom, na temelju članka 264. drugog stavka UFEU-a, navede dijelove pobijanih odluka čiji je predmet zaštita identiteta doušnikâ i povjerljivost OLAF-ova internog dopisa i postupovnih dokumenata.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje tužiteljičinih troškova u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvom pobijanom odlukom OLAF je tužiteljici uskratio pristup OLAF-ovu izvješću o ulaganjima društva Elios Innovatív Zrt. u javnu rasvjetu (OLAF-ov spis br. OF/2015/0034/B4), dok je u drugoj pobijanoj odluci odbio ponovni zahtjev koji je podnijela tužiteljica.
      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na zaštiti temeljnih prava

                              —

                              Pristup traženom dokumentu dio je prava na slobodu izražavanja i informiranja koje tužiteljici pripada na temelju članka 11. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Prema tužiteljičinu mišljenju, time što je odbio objaviti traženi dokument, tuženik nije poštovao kriterij temeljnih prava uspostavljen Poveljom Europske unije o temeljnim pravima niti je vodio računa o temeljnim pravima, nego je na neproporcionalan način ograničio tužiteljičino pravo na slobodu izražavanja i informiranja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na osporavanju opće pretpostavke o zabrani pristupa

                              —

                              Tužiteljica smatra da je opća pretpostavka o zabrani pristupa OLAF-ovim dokumentima protivna pravu Unije. Prema tužiteljičinu mišljenju, temeljno pravo na pristup dokumentima ne može biti lišeno smisla tako da tijelo koje primjenjuje pravo Unije iz općeg pravila o objavljivanju isključi sve dokumente koje sastavlja jedna od institucija (u ovom slučaju OLAF), a da pritom na provede analizu sadržaja traženih podataka.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na osporavanju obveze povjerljivosti

                              —

                              Tužiteljica prigovara OLAF-u da je uskratio cjelovit pristup dokumentu pozivajući se na obvezu povjerljivosti. Čini se neproporcionalnim ograničenje koje na temelju navedene obveze omogućuje da se od objave izuzme cjelokupna dokumentacija o OLAF-ovoj istrazi, čime se u potpunosti lišava smisla pravo građana Unije na pristup dokumentima institucija Europske unije.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pravu na pristup

                              —

                              Tužiteljica tvrdi da nije u skladu s općim pravilom o objavljivanju da tijelo koje primjenjuje pravo Unije dopusti pristup određenim dokumentima samo ako podnositelj zahtjeva navede važan razlog u općem interesu koji opravdava odstupanje od pretpostavke o zabrani pristupa. Prema tužiteljičinu mišljenju, tijelo koje provodi obradu podataka mora opravdati postojanje iznimke koja dopušta ograničenje objave.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnom obrazloženju u vezi s vanjskim pritiskom i zaštitom postupka odlučivanja

                              —

                              Tužiteljica tvrdi da, kad je riječ o ostvarenju prava na pristup, tuženik nije proveo pojedinačnu ocjenu i nije točno obrazložio koji je traženi podatak nužan za donošenje odluke koje je u tijeku.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnom obrazloženju u vezi sa zaštitom poslovnih interesa

                              —

                              Tužiteljica tvrdi da tuženik nije opravdao tvrdnju da će odobrenje pristupa dovesti u opasnost poslovne interese fizičkih ili pravnih osoba. Hipotetska neopravdana opasnost ne može lišiti smisla temeljno pravo na pristup i objavu podataka u općem interesu koje pripada podnositelju zahtjeva za pristup podacima.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na opravdanju prijenosa osobnih podataka zbog razloga u javnom interesu

                              —

                              Tužiteljica tvrdi da je tuženikov argument koji se odnosi na zaštitu osobnih podataka protivan pravu Unije, jer se kod pružanja javne usluge i korištenja javnog novca zaštita osobnih podataka primjenjuje uz ograničenja. Usto, tužiteljica prigovara da je tuženik nije obavijestio o tome da je trebao opravdati pristup osobnim podacima razlozima u općem interesu.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na prevladavajućem javnom interesu za objavljivanje traženih dokumenata

                              —

                              Tužiteljica tvrdi da postoji prevladavajući javni interes za objavljivanje traženog dokumenta. Tužiteljica temelji prevladavajući javni interes na tome da se ne može očekivati da će mađarske vlasti do kraja provesti istragu o teškim povredama koje je utvrdio OLAF. Prema tužiteljičinu mišljenju, samo objava može biti učinkovito sredstvo u tom pogledu.

         (1)  SL 2010., C 83, str. 1.


title: predmet T-525/19: Tužba podnesena 25. srpnja 2019. — Intering i dr. protiv Komisije

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/64

      Tužba podnesena 25. srpnja 2019. — Intering i dr. protiv Komisije
      (predmet T-525/19)
      (2019/C 328/72)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Intering SH.P.K. (Obilić, Kosovo), Steinmüller Engineering GmbH (Gummersbach, Njemačka), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Šići bb, Tuzla, Bosna i Hercegovina), ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstrukcije i montažu (Šibenik, Hrvatska) (zastupnik: R. Spielhofen, odvjetnik), koji zajedno čine konzorcij

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku tuženika, kojeg zastupa Europska komisija u ime i za račun Kosova, od lipnja 2019. (po nedatiranom dokumentu dostupnom tužiteljima 7. lipnja 2019.) — Ref.: Ares(2019)3677456-07/06/2019 — o isključenju tužiteljâ iz daljnjeg postupka nadmetanja i neuvrštavanju u uži izbor („Short List”) u okviru postupka javne nabave u sklopu programa pod nazivom „Potpora EU-a za čisti zrak za Kosovo” u cilju smanjenja prašine i NOx-a u termoelektrani Kosovo B, jedinicama BÍ i B2 — referentni broj objave: EuropeAid/140043/DH/WKS/XK.

            Podneskom od 2. kolovoza 2019. zahtjevi su izmijenjeni kako slijedi:

                  —

                  zahtijeva se poništenje odluke tuženika, kojeg zastupa Europska komisija u ime i za račun Kosova, od 29. srpnja 2019. (priopćena tužiteljima dopisom od 30. srpnja 2019.) — Ref.: Ares(2019)4979920-30/07/2019 i Ares D(2019) NA/vk — o isključenju tužiteljâ iz daljnjeg postupka nadmetanja i neuvrštavanju u uži izbor („Short List”) u okviru postupka javne nabave u sklopu programa pod nazivom „Potpora EU-a za čisti zrak za Kosovo” u cilju smanjenja prašine i NOx-a u termoelektrani Kosovo B, jedinicama BÍ i B2 — referentni broj objave: EuropeAid/140043/DH/WKS/XK.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: povreda načela transparentnosti i proporcionalnosti te jednakog postupanja prema kandidatima zbog toga što tuženik nije pojasnio svoju sumnju u vezi dokumenata koje su tužitelji podnijeli, iako ju je u pogledu njih očigledno imao, te je tužitelje isključio iz daljnjeg postupka nadmetanja a da im nije dao mogućnost da navedenu sumnju razjasne.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: povreda načela transparentnosti i proporcionalnosti zbog toga što tuženik svoju odluku o isključenju tužiteljâ iz daljnjeg postupka nadmetanja nije obrazložio te istodobno tužiteljima nije odobrio pristup detaljnom izvješću o ocjeni i informacijama o prednostima i značajkama kandidata koji su ušli u uži izbor na kojima se pobijana odluka temelji.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: povreda općeg načela u skladu s kojim se natječajna dokumentacija tijekom postupka javne nabave mora zaštititi od bilo kakvih izmjena zbog toga što je u skladu s tuženikovim priopćenjem prijava tužiteljâ ocijenjena na temelju podkriterija i tumačenja za koja u dokumentima tog postupka nije postojala niti jedna odredba.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 5. stavka 1. („Financijska pomoć u okviru ove Uredbe u skladu je s politikama Unije”) i članka 5. stavka 2. („Komisija, u suradnji s državama članicama, doprinosi provedbi obveza Unije usmjerenih prema većoj transparentnosti i odgovornosti u pružanju pomoći, uključujući i javno iznošenje informacija o opsegu pomoći i dodjeli sredstava, osiguravajući da su podaci međunarodno usporedivi i da im se može jednostavno pristupiti te da ih se može razmjenjivati i objavljivati”) Uredbe (EU) br. 231/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014. o uspostavi Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA II) (1) s obzirom na činjenicu da je to u suprotnosti s općim načelima o javnoj nabavi.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog: povreda članka 1. stavka 3. („Komisija osigurava da se djelovanja provode u skladu s ciljevima primjenjivog Instrumenta te u skladu s učinkovitom zaštitom financijskih interesa Unije”) i članka 1. stavka 6. („Unija nastoji promicati, razvijati i učvrstiti načela demokracije, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda na kojima je ustanovljena, na temelju, prema potrebi, dijaloga i suradnje sa zemljama partnerima i regijama”) Uredbe (EU) br. 236/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014. o utvrđivanju zajedničkih pravila i postupaka za provedbu instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja (2) s obzirom na činjenicu da je to u suprotnosti s općim načelima o javnoj nabavi.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog: povreda odredbi „Smjernica za nabavu i dodjelu bespovratnih sredstava za vanjsko djelovanje Europske unije — Praktične smjernice” (na snazi od 2. kolovoza 2018.) („PRAG”) u vezi s opsegom ovog postupka i odredbama obavijesti (prema gornjoj definiciji), koje je utvrdio javni naručitelj, a osobito točkom 17. obavijesti.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog: povreda odredbi Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (3) zbog toga što tuženik svoju odluku o isključenju tužiteljâ iz daljnjeg postupka nadmetanja nije obrazložio i jer tužiteljima istodobno nije odobrio pristup detaljnom izvješću o ocjeni i informacijama o prednostima i značajkama kandidata koji su ušli u uži izbor na kojima se pobijana odluka temelji.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog: povreda odredbi Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 1605/2002 (4) („Financijska uredba”) u vezi s nedostatnim obrazloženjem razloga odbijanja zahtjeva tužiteljâ za sudjelovanje u postupku koji je obuhvaćen pozivom na nadmetanje („Contract Notice”).

         (1)  Uredba (EU) br. 231/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014. o uspostavi Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA II) (SL 2014., L 77, str. 11.)

         (2)  Uredba (EU) br. 236/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014. o utvrđivanju zajedničkih pravila i postupaka za provedbu instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja (SL 2014., L 77, str. 95.)

         (3)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.-48.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 70., svezak 16, str 1.)

         (4)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.-96.). Nije više na snazi, stavljena izvan snage Uredbom (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1.-222.)


title: predmet T-537/19: Tužba podnesena 30. srpnja 2019. — DK protiv GSA

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/65

      Tužba podnesena 30. srpnja 2019. — DK protiv GSA
      (predmet T-537/19)
      (2019/C 328/73)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: DK (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija za europski GNSS

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku agencije GSA od 20. svibnja 2019. o odbijanju cjelovitog pristupa dokumentu „summary of 26 June 2017 by Mr [X]”;

                  —

                  naloži agenciji GSA snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava prilikom primjene članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.). S tim u vezi tužitelj smatra da je odluka Agencije za europski GNSS (GSA) od 20. svibnja 2019. — kojom mu je odbijen cjelovit pristup dokumentu „summary of 26 June 2017 by Mr [X]” — nezakonita jer se to odbijanje temeljilo na izuzeću povezanom sa zaštitom javne sigurnosti, navedenom u članku 4. stavku 1. točki (a) Uredbe br. 1049/2001 unatoč tomu što se predmetni dokument:

                              —

                              ne može povezati s aspektima javne sigurnosti jer se tiče problematike povezane s osobljem Agencije i

                              —

                              ne može kvalificirati kao [RESTREINT/RESTRICTED EU].

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava prilikom primjene članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1049/2001. S tim u vezi tužitelj smatra da je pobijana odluka nezakonita jer se odbijanje temelji na izuzeću povezanom sa zaštitom osobnih podataka fizičkih osoba navedenih u dokumentu, predviđenom u članku 4. stavku 1. točki (b) Uredbe br. 1049/2001, iako je u ovom slučaju pozivanje na to izuzeće neopravdano i neproporcionalno.


title: predmet T-538/19: Tužba podnesena 30. srpnja 2019. — Casino, Guichard-Perrachon protiv Komisije

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/66

      Tužba podnesena 30. srpnja 2019. — Casino, Guichard-Perrachon protiv Komisije
      (predmet T-538/19)
      (2019/C 328/74)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Francuska) (zastupnici: I. Simic, G. Aubron, O. de Juvigny i T. Reymond, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  na temelju članka 277. UFEU-a, proglasi neprimjenjivim na konkretni slučaj članak 20. Uredbe br. 1/2003 i, posljedično, poništi Odluku Europske komisije C(2019) 3761 od 13. svibnja 2019.;

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a, poništi Odluku Europske komisije C(2019) 3761 od 13. svibnja 2019.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje cjelokupnih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana odluka nezakonita jer je donesena isključivo na osnovi dokumenata koji su zaplijenjeni tijekom prethodno provedene pretrage, vođene na temelju odluke koja je i sama nezakonita.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana odluka nezakonita jer se zasniva na članku 20. Uredbe Vijeća br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (Tekst značajan za EGP) (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.), odredbi koja je i sama nezakonita i stoga neprimjenjiva na konkretni slučaj, u skladu s člankom 277. UFEU-a. Naime, spomenuta odredba, prema tužiteljevu mišljenju, povređuje temeljno pravo na djelotvoran pravni lijek jer ne dopušta poduzetnicima na koje se odnosi Komisijina odluka o pretrazi podnošenje djelotvornog pravnog lijeka protiv te odluke.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnog prava na nepovredivost doma s obzirom na to da pobijana odluka, prema tvrdnjama tužitelja, vremenski neograničena i ima područje primjene koje je istodobno neprecizno i neproporcionalno.


title: predmet T-539/19: Tužba podnesena 30. srpnja 2019. — Les Mousquetaires i ITM Entreprises protiv Komisije

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/67

      Tužba podnesena 30. srpnja 2019. — Les Mousquetaires i ITM Entreprises protiv Komisije
      (predmet T-539/19)
      (2019/C 328/75)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Les Mousquetaires (Pariz, Francuska), ITM Entreprises (Pariz) (zastupnici: N. Jalabert-Doury, K. Mebarek i B. Chemama, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži spajanje ovog predmeta i predmeta T-255/17;

                  —

                  prihvati prigovor nezakonitosti članka 20. stavka 4. Uredbe br. 1/2003 jer on ne omogućava djelotvornu pravnu zaštitu kada je riječ o uvjetima provedbe odluka o pretrazi u skladu s člankom 6. stavkom 1., člankom 8. i člankom 13. [Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda] i člancima 7. i 47. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima];

                  —

                  poništi Odluku AT.40466 — Tute 1 od 13. svibnja 2019. kojom se društvu Les Mousquetaires S.A.S. i svim njegovim društvima kćerima nalaže da dopuste provođenje pretrage, u skladu s člankom 20. stavkom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002.;

                  —

                  poništi odluke kojima se tužiteljima uskraćuje zaštita zajamčena pravom Unije;

                  —

                  poništi Komisijinu odluku koja je tužiteljima dostavljena 18. lipnja 2019. i kojom im se neopravdano uskraćuje pravo na djelotvoran pravni lijek kada je riječ o podacima ispitivanima u okviru kontinuirane pretrage;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje cjelokupnih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnih prava, prava na nepovredivost doma i prava na djelotvornu sudsku zaštitu zbog nepostojanja djelotvornog pravnog lijeka u vezi s uvjetima provedbe odluka o pretrazi.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 20. stavka 4. Uredbe Vijeća br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (Tekst značajan za EGP) (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165. i ispravak SL 2016., L 173, str. 108.) i temeljnih prava zato što je odluka o pretrazi nedovoljno obrazložena i zato što su time tužitelji lišeni temeljnih jamstava koja su u tom okviru predviđena.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 20. stavka 4. Uredbe br. 1/2003 i temeljnih prava s obzirom na to da Komisija nije raspolagala nijednom indicijom koja opravdava pobijanu odluku.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti, povredi članka 20. stavka 4. Uredbe br. 1/2003 i temeljnih prava jer do odluke o pretrazi nije došlo na temelju nepristranog ispitivanja nego, naprotiv, sve upućuje na to da je riječ o aktu donesenom u svrhe drukčije od proklamiranih.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 20. stavaka 3. i 4. te članka 21. Uredbe br. 1/2003 kao i temeljnih prava zato što su tužitelji lišeni drugih temeljnih jamstava, koja su i sama propisana pod prijetnjom ništavosti.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i povredi načela proporcionalnosti u vezi s načinom na koji je Komisija odlučila o svrsishodnosti, trajanju i opsegu pretrage i kontinuirane pretrage.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnih prava počinjenoj donošenjem odluke o odbijanju osiguravanja zaštite u pogledu određenih dokumenata za koje su tužitelji zatražili zaštitu na temelju prava Unije.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnih prava zbog činjenice da je neopravdano uskraćeno pravo da se od suda Unije zatraži suspenzija ispitivanja podataka zapečaćenih do donošenja odluke po ovoj tužbi.


title: predmet T-555/19: Tužba podnesena 9. kolovoza 2019. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a — Fontana Food (GRILLOUMI)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/70

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2019. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a — Fontana Food (GRILLOUMI)
      (predmet T-555/19)
      (2019/C 328/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz QC, S. Baran, barrister i V. Marsland, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI — prijava za registraciju br. 15 963 291

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. svibnja 2019. u predmetu R 1355/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 5. Uredbe 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-588/19: Tužba podnesena 27. kolovoza 2019. – Novomatic protiv EUIPO-a - adp Gauselmann (Power Stars)

text:
               7.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/22

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2019. – Novomatic protiv EUIPO-a - adp Gauselmann (Power Stars)
      (predmet T-588/19)
      (2019/C 337/23)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austrija) (zastupnik: M. Ringer, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Power Stars – žig Europske unije br. 8 435 695

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. lipnja 2019. u predmetu R 2038/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija žalba koja se odnosi na opoziv registracije žiga Europske unije br. 8 435 695 u odnosu na robu „hardver osobito za kockarnice i igre na sreću, automati za igre na sreću, slot aparati, automati za video-lutrijske igre putem interneta; kasino igre, automati za igre na sreću i aparati za igre na sreću, osobito za poslovno korištenje u kasinima i dvoranama za igre na sreću sa ili bez isplate dobitka ili igre na sreću putem interneta; slot aparati i/ili elektronički aparati za igre na sreću sa ili bez mogućnosti dobitka; elektronički ili elektrotehnički uređaji za igre na sreću, automati za igre na sreću, aparati za igre na sreću, slot aparati koji se pokreću ubacivanjem kovanica, žetona, novčanica, karti ili pomoću elektroničkih, magnetskih ili biometrijskih memorijskih medija, osobito za poslovno korištenje u kasinima i dvoranama za igre na sreću sa ili bez isplate dobitka; kućišta za slot aparate, uređaji za igre na sreću, automati za igre na sreću i aparati za igre na sreću; električni, elektronički ili elektromehanički uređaji za provođenje bingo igara, loto igra ili video-lutrijskih igara te za kladionice, umreženi ili neumreženi; elektropneumatski i električni stojevi za izvlačenje (igraći automati)” i preinači na način da se zahtjev za poništenje druge stranke u toj mjeri odbije te da se drugoj stranci također naloži snošenje troškova žalbenog postupka i postupka za proglašavanje žiga ništavim;

                  —

                  podredno: poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija žalba koja se odnosi na opoziv registracije žiga Europske unije br. 8 435 695 u odnosu na ranije navedenu robu i predmet u pogledu tog dijela odluke vrati EUIPO-u;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 58. stavka 1. točke (a) i članka 58. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. druge rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet C-162/19 P: Žalba koju je 22. veljače 2019. podnio Iceland Foods Ltd protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 14. prosinca 2018. u predmetu T-267/18, Iceland Foods protiv EUIPO-a - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)

text:
               21.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/3

      Žalba koju je 22. veljače 2019. podnio Iceland Foods Ltd protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 14. prosinca 2018. u predmetu T-267/18, Iceland Foods protiv EUIPO-a - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)
      (predmet C-162/19 P)
      (2019/C 357/03)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Iceland Foods Ltd (zastupnici: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, J. Hertzog, C. Hill i J. Warner, Solicitors)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Žalba se rješenjem Suda (šesto vijeće) od 5. rujna 2019. odbacuje kao očito nedopuštena te se Iceland Foods Ltd nalaže snošenje vlastitih troškova.


title: predmet C-700/19 P: Žalba koju su 20. rujna 2019. podnijeli Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-8/16, Toshiba Samsung Storage Technology, Toshiba Samsung Storage Technology Korea protiv Komisije

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/52

      Žalba koju su 20. rujna 2019. podnijeli Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-8/16, Toshiba Samsung Storage Technology, Toshiba Samsung Storage Technology Korea protiv Komisije
      (predmet C-700/19 P)
      (2019/C 383/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (zastupnici: M. Bay, avvocato, J. Ruiz Calzado, abogado, A. Aresu, avvocato)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu Općeg suda;

                  —

                  poništi spornu Odluku Komisije u predmetu COMP/39.639 – Optical Disk Drives u dijelu u kojem se odnosi na žalitelje;

                  —

                  poništi ili smanji iznos novčane kazne koja je tom odlukom izrečena žaliteljima;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova prvostupanjskog i žalbenog postupka; i

                  —

                  donese bilo koje drugo rješenje primjereno s obzirom na okolnosti slučaja.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelji u prilog žalbi ističu četiri žalbena razloga.
      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava u odnosu na prvi, drugi i treći dio prvog tužbenog razloga, koje se sastoje od povreda bitnih odredaba postupka i prava obrane.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava u navođenju pravnog standarda za postojanje jedinstvene i trajne povrede.
      Treći žalbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane i pogrešnom pravnom standardu.
      Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju bitnih odredaba postupka; potpunoj neprikladnosti obrazloženja koje ide u prilog odbijanju prvog dijela drugog tužbenog razloga (nenadležnost); i pogreškama u ocjeni uvjeta dopuštenosti dokaza.


title: predmet C-714/19 P: Žalba koju je 24. rujna 2019. podnio Ramón Guiral Broto protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-773/17, Café del Mar i dr. protiv EUIPO-a - Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/14

      Žalba koju je 24. rujna 2019. podnio Ramón Guiral Broto protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-773/17, Café del Mar i dr. protiv EUIPO-a - Guiral Broto (Café del Mar)
      (predmet C-714/19 P)
      (2020/C 45/11)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Ramón Guiral Broto (zastupnik: A. Sirimarco, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Café del Mar, SC, José Les Viamonte i Carlos Andrea González
      Rješenjem od 12. prosinca 2019. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da je žalba nedopuštena i naložio Ramónu Guiralu Brotu snošenje vlastitih troškova.


title: predmet C-715/19 P: Žalba koju je 24. rujna 2019. podnio Ramón Guiral Broto protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-774/17, Café del Mar i dr. protiv EUIPO-a - Guiral Broto (C del M)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/14

      Žalba koju je 24. rujna 2019. podnio Ramón Guiral Broto protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-774/17, Café del Mar i dr. protiv EUIPO-a - Guiral Broto (C del M)
      (predmet C-715/19 P)
      (2020/C 45/12)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Ramón Guiral Broto (zastupnik: A. Sirimarco, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Café del Mar, S. C., José Les Viamonte, Carlos Andrea González i Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem od 12. prosinca 2019. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da je žalba nedopuštena i naložio Ramónu Guiralu Brotu snošenje vlastitih troškova.


title: predmet C-786/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. listopada 2019. uputio Finanzgericht Köln (Njemačka) - The North of England P & I Association Ltd., također kao pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company, protiv Bundeszentralamt für Steuern

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. listopada 2019. uputio Finanzgericht Köln (Njemačka) - The North of England P & I Association Ltd., također kao pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company, protiv Bundeszentralamt für Steuern
      (predmet C-786/19)
      (2020/C 45/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: The North of England P & I Association Ltd., također kao pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company

         Tuženik: Bundeszentralamt für Steuern

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 2. točku (d) drugu alineju u vezi s člankom 25. stavkom 1. prvim dijelom rečenice Direktive 88/357/EEZ (1) odnosno člankom 46. stavkom 2. Direktive 92/49/EEZ (2) u pogledu određivanja države članice u kojoj se nalazi rizik tumačiti na način da je pritom u slučajevima zaštite od rizika koji su povezani s upravljanjem pomorskim plovilom riječ o državi u kojoj je pomorsko plovilo upisano u službeni registar u svrhu dokazivanja vlasništva ili o državi pod čijom zastavom plovi pomorsko plovilo?

         (1)  Druga Direktiva Vijeća 88/357/EEZ od 22. lipnja 1988. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na izravno osiguranje osim životnog osiguranja, koja propisuje odredbe kako bi se olakšalo učinkovito ostvarivanje slobode pružanja usluga i izmjeni Direktive 73/239/EEZ (SL 1988., L 172, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 16.)

         (2)  Direktiva Vijeća 92/49/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na izravno osiguranje osim životnog osiguranja te kojom se izmjenjuje Direktiva 73/239/EEZ i Direktiva 88/357/EEZ (Treća direktiva o neživotnom osiguranju) (SL 1992., L 228, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 30.)


title: predmet C-274/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Económico-Administrativo Central - Španjolska) –Postupak koji je pokrenuo Banco de Santander SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 267. UFEU a – Pojam,nacionalni sud' – Kriteriji – Neovisnost predmetnog nacionalnog tijela – Nesmjenjivost članova – Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)

text:
               9.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 77/2

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Económico-Administrativo Central - Španjolska) –Postupak koji je pokrenuo Banco de Santander SA
      (predmet C-274/14) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 267. UFEU a - Pojam,nacionalni sud' - Kriteriji - Neovisnost predmetnog nacionalnog tijela - Nesmjenjivost članova - Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)
      (2020/C 77/02)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Económico-Administrativo Central

         Stranka glavnog postupka

      Banco de Santander SA

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 2. travnja 2014. uputio Tribunal Económico-Administrativo Central (Središnji porezni sud, Španjolska), nedopušten je.

         (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: predmet C-175/18 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2020. – PTC Therapeutics International Ltd protiv Europske agencije za lijekove, European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (Žalba – Pristup dokumentima institucija, tijela, ureda ili agencija Unije – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Članak 4. stavak 2. prva alineja – Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa – Članak 4. stavak 3. – Zaštita procesa odlučivanja – Dokumenti podneseni Europskoj agenciji za lijekove u okviru zahtjeva za stavljanje u promet lijeka koji se rabi u humanoj medicini – Odluka o odobrenju pristupa dokumentima trećoj osobi – Opća pretpostavka povjerljivosti – Nepostojanje obveze institucije, tijela, ureda ili agencije Europske unije da primijeni opću pretpostavku povjerljivosti)

text:
               9.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 77/2

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2020. – PTC Therapeutics International Ltd protiv Europske agencije za lijekove, European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope)
      (predmet C-175/18 P) (1)

      (Žalba - Pristup dokumentima institucija, tijela, ureda ili agencija Unije - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 4. stavak 2. prva alineja - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa - Članak 4. stavak 3. - Zaštita procesa odlučivanja - Dokumenti podneseni Europskoj agenciji za lijekove u okviru zahtjeva za stavljanje u promet lijeka koji se rabi u humanoj medicini - Odluka o odobrenju pristupa dokumentima trećoj osobi - Opća pretpostavka povjerljivosti - Nepostojanje obveze institucije, tijela, ureda ili agencije Europske unije da primijeni opću pretpostavku povjerljivosti)
      (2020/C 77/03)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: PTC Therapeutics International Ltd (zastupnici: G. Castle, B. Kelly i K. Ewert, solicitors, C. Thomas, barrister, M. Demetriou QC)

         Druge stranke u postupku: Europska agencija za lijekove (zastupnici: u početku T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos, A. Spina i A. Rusanov, zatim T. Jabłoński, S. Marino i S. Drosos, agenti), European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (zastupnici: S. Cowlishaw, solicitor, D. Scannell, barrister)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu PTC Therapeutics International Ltd nalaže se da, uz vlastite, snosi i troškove Europske agencije za lijekove (EMA).

                  3.

                  European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: predmet C-177/18: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid - Španjolska) – Almudena Baldonedo Martín protiv Ayuntamiento de Madrid (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 1999/70/EZ – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članak 4. – Načelo nediskriminacije – Članak 5. – Mjere za sprječavanje zlouporaba koje proizlaze iz primjene uzastopnih ugovora o radu ili radnih odnosa na određeno vrijeme – Otpremnina u slučaju prestanka radnog odnosa – Članci 151. i 153. UFEU-a – Članci 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Primjenjivost – Razlika u postupanju koja se temelji na javnoj ili privatnoj prirodi sustava kojim se uređuje radni odnos u smislu nacionalnog prava)

text:
               9.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 77/3

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid - Španjolska) – Almudena Baldonedo Martín protiv Ayuntamiento de Madrid
      (predmet C-177/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 4. - Načelo nediskriminacije - Članak 5. - Mjere za sprječavanje zlouporaba koje proizlaze iz primjene uzastopnih ugovora o radu ili radnih odnosa na određeno vrijeme - Otpremnina u slučaju prestanka radnog odnosa - Članci 151. i 153. UFEU-a - Članci 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Primjenjivost - Razlika u postupanju koja se temelji na javnoj ili privatnoj prirodi sustava kojim se uređuje radni odnos u smislu nacionalnog prava)
      (2020/C 77/04)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Almudena Baldonedo Martín

         Tuženik: Ayuntamiento de Madrid

         Izreka

                  1.

                  Članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., koji je priložen u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se ne predviđa isplata nikakve otpremnine prilikom prestanka njihova radnog odnosa ni radnicima koji su zaposleni na određeno vrijeme kao službenici zaposleni na određeno vrijeme ni stalno zaposlenim službenicima koji su zaposleni u okviru radnog odnosa na neodređeno vrijeme, dok se njime predviđa isplata takve otpremnine članovima ugovornog osoblja zaposlenima na neodređeno vrijeme prilikom raskida njihova ugovora o radu zbog objektivnog razloga.

                  2.

                  Članke 151. i 153. UFEU-a, kao i članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, koji je priložen Direktivi 1999/70 treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se ne predviđa isplata nikakve otpremnine radnicima koji su zaposleni na određeno vrijeme kao službenici zaposleni na određeno vrijeme prilikom prestanka njihova radnog odnosa, dok se otpremnina dodjeljuje članovima ugovornog osoblja na određeno vrijeme prilikom isteka vremena na koji je sklopljen njihov ugovor o radu.

         (1)  SL C 211, 18. 6. 2018.


title: predmet C-178/18 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2020. – MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV protiv Europske agencije za lijekove (EMA) (Žalba – Pristup dokumentima institucija, tijela, ureda i agencija Unije – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Članak 4. stavak 2. prvi podstavak – Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa – Članak 4. stavak 3. – Zaštita procesa odlučivanja – Dokumenti podneseni Europskoj agenciji za lijekove u okviru zahtjeva za izdavanje odobrenja za stavljanje veterinarsko-medicinskog proizvoda u promet – Odluka kojom se trećoj osobi odobrava pristup dokumentima – Opća pretpostavka povjerljivosti – Nepostojanje obveze institucije, tijela, ureda i agencije Europske unije da primijeni opću pretpostavku povjerljivosti)

text:
               9.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 77/4

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2020. – MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV protiv Europske agencije za lijekove (EMA)
      (predmet C-178/18 P) (1)

      (Žalba - Pristup dokumentima institucija, tijela, ureda i agencija Unije - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 4. stavak 2. prvi podstavak - Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa - Članak 4. stavak 3. - Zaštita procesa odlučivanja - Dokumenti podneseni Europskoj agenciji za lijekove u okviru zahtjeva za izdavanje odobrenja za stavljanje veterinarsko-medicinskog proizvoda u promet - Odluka kojom se trećoj osobi odobrava pristup dokumentima - Opća pretpostavka povjerljivosti - Nepostojanje obveze institucije, tijela, ureda i agencije Europske unije da primijeni opću pretpostavku povjerljivosti)
      (2020/C 77/05)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV (zastupnici: C. Thomas, barrister, J. Stratford, QC, B. Kelly, solicitor i P. Bogaert, advocaat)

         Druga stranka u postupku: Europska agencija za lijekove (zastupnici: u početku T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos i A. Rusanov, a zatim T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos, agenti).

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvima MSD Animal Health Innovation GmbH i Intervet International BV nalaže se snošenje, uz vlastitih, i troškova Europske agencije za lijekove (EMA).

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: predmet C-578/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 23. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus - Finska) – postupak koji je pokrenuo Energiavirasto (Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište električne energije – Direktiva 2009/72/EZ – Članak 3. – Zaštita potrošača – Članak 37. – Dužnosti i ovlasti regulatornog tijela – Izvansudski postupci rješavanja sporova – Pojam „stranka” – Pravo žalbe na odluke regulatornog tijela – Pritužba kupca iz kategorije kućanstvo protiv operatora distribucijskog sustava električne energije)

text:
               9.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 77/5

      Presuda Suda (peto vijeće) od 23. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus - Finska) – postupak koji je pokrenuo Energiavirasto
      (predmet C-578/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Unutarnje tržište električne energije - Direktiva 2009/72/EZ - Članak 3. - Zaštita potrošača - Članak 37. - Dužnosti i ovlasti regulatornog tijela - Izvansudski postupci rješavanja sporova - Pojam „stranka” - Pravo žalbe na odluke regulatornog tijela - Pritužba kupca iz kategorije kućanstvo protiv operatora distribucijskog sustava električne energije)
      (2020/C 77/06)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke glavnog postupka

      Energiavirasto

         uz sudjelovanje: A, Caruna Oy

         Izreka

      Članak 37. Direktive 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ treba tumačiti na način da ne nalaže državama članicama da regulatornom tijelu dodijele ovlast za rješavanje sporova između kupaca iz kategorije kućanstvo i operatora sustava i da, posljedično, kupcu iz kategorije kućanstvo koji je podnio pritužbu regulatornom tijelu protiv operatora sustava priznaju položaj „stranke” u smislu te odredbe i pravo podnošenja žalbe protiv odluke koju donese to tijelo povodom te pritužbe.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: predmet C-814/18: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 22. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het bedrijfsleven - Nizozemska) – Ursa Major Services BV protiv Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička ribarstvena politika – Uredba (EZ) br. 1198/2006 – Članak 55. stavak 1. – Financijski doprinos iz Europskog fonda za ribarstvo (EFR) – Prihvatljivost izdataka – Uvjet – Izdaci koje su korisnici uistinu platili – Pojam)

text:
               9.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 77/5

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 22. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het bedrijfsleven - Nizozemska) – Ursa Major Services BV protiv Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (predmet C-814/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička ribarstvena politika - Uredba (EZ) br. 1198/2006 - Članak 55. stavak 1. - Financijski doprinos iz Europskog fonda za ribarstvo (EFR) - Prihvatljivost izdataka - Uvjet - Izdaci koje su korisnici uistinu platili - Pojam)
      (2020/C 77/07)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ursa Major Services B

         Tuženik: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Izreka

                  1.

                  Članak 55. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1198/2006 od 27. srpnja 2006. o Europskom fondu za ribarstvo treba tumačiti na način da je primjenjiv na odnos između upravljačkog tijela operativnog programa i korisnika potpore dodijeljene iz Europskog fonda za ribarstvo, tako da se ta odredba može istaknuti protiv tog korisnika.

                  2.

                  Članak 55. stavak 1. Uredbe br. 1198/2006 treba tumačiti na način da se iznos koji je fakturiran korisniku potpore dodijeljene iz Europskog fonda za ribarstvo i koji je on platio može smatrati izdatkom koji je uistinu platio, u smislu te odredbe, čak i ako je treća osoba koja je fakturirala taj iznos također pružila financijski doprinos subvencioniranom projektu, bilo izvršenjem prijeboja potraživanja prema korisniku i korisnikova potraživanja prema njoj, koje je nastalo iz obveze za pružanje doprinosa koju je preuzela, bilo izdavanjem zasebnog računa, pod uvjetom da su dotični izdatak i doprinos valjano opravdani računima s potvrdom uplate ili računovodstvenim dokumentima jednake dokazne snage, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.