title: Predmet C-695/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. prosinca 2015. uputio Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Shiraz Baig Mirza protiv Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. prosinca 2015. uputio Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Shiraz Baig Mirza protiv Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Predmet C-695/15)
   (2016/C 090/13)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Shiraz Baig Mirza

      Tuženik: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se članak 3. stavak 3. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (1) (Uredba Dublin III)

                           a)

                           tumačiti na način da države članice mogu ostvariti pravo da pošalju podnositelja zahtjeva u sigurnu treću zemlju prije nego što se odredi odgovorna država članica ili to mogu učiniti i nakon što se ona odredi?

                           b)

                           Razlikuje li se odgovor u slučaju kada država članica vlastitu odgovornost prema članku 7. stavku 2. i poglavlju III. Uredbe Dublin III. ne odredi u trenutku prvog podnošenja zahtjeva u toj državi članici nego prilikom prihvata podnositelja zahtjeva iz druge države članice u skladu s poglavljima V. i VI. Uredbe Dublin III zbog zahtjeva za transfer ili ponovni prihvat?

               2.

               U slučaju da Sud na prvo prethodno pitanje odgovori da države članice mogu ostvarivati svoje pravo da pošalju podnositelja zahtjeva u sigurnu treću zemlju i nakon što su ga prihvatile u skladu s dublinskim postupkom, može li se članak 3. stavak 3. Uredbe Dublin III tumačiti na način da države članice navedeno pravo mogu ostvariti i u slučaju kada tijekom dublinskog postupka nisu obavijestile državu članicu koja obavlja transfer o konkretnom nacionalnom propisu koji se odnosi na ostvarivanje tog prava ili o primjenjivoj nacionalnoj praksi?

               3.

               Može li se članak 18. stavak 2. Uredbe Dublin III tumačiti na način da se u slučaju kada je riječ o podnositelju zahtjeva koji je ponovno prihvaćen na temelju članka 18. [stavka 1.] točke (c) [navedene uredbe] postupak mora nastaviti u fazi u kojoj je prekinut u ranijem postupku?

      (1)  SL L 180, str. 31.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.


title: Predmet T-678/15: Tužba podnesena 23. studenoga 2015. – Novartis protiv OHIM-a (Crno-bijeli prikaz polumjeseca)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/19

         Tužba podnesena 23. studenoga 2015. – Novartis protiv OHIM-a (Crno-bijeli prikaz polumjeseca)
   (Predmet T-678/15)
   (2016/C 090/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnik: M. Zintler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice (crno-bijeli prikaz polumjeseca) – prijava za registraciju br. 13 191 036

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. rujna 2015. u predmetu R 89/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               utvrdi da članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 ne sprečava registraciju predmetnog spornog znaka (žig Zajednice br. 13 191 036) u odnosu na proizvode iz razreda 5. opisane u prijavi za registraciju;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               pogrešna primjena članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-289/16: Tužba podnesena 3. lipnja 2016. – Inox Mare protiv Komisije

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/63

         Tužba podnesena 3. lipnja 2016. – Inox Mare protiv Komisije
   (Predmet T-289/16)
   (2016/C 270/69)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Inox Mare Srl (Rimini, Italija) (zastupnik: R. Holzeisen, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Final Report (Konačno izvješće) OF/2013/0086/B1 THOR (2015) 40189 – 26.11.2015. zbog krajnjih nezakonitosti koje sadrži;

               —

               slijedom toga, poništi Recommendation for action to be taken following an OLAF investigation (Preporuka za postupanje po provođenju OLAF-ove istrage) THOR (2015) 4257 – 09.12.2015.;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba podnesena je protiv pobijanih akata u kojima se tvrdi da je tužitelj tijekom više godina izbjegavao plaćati carine i antidampinške pristojbe. Tužitelj s tim u vezi navodi da je uvozio značajne količine proizvoda za pričvršćivanje od nehrđajućeg čelika pouzdajući se u istinitost podataka koje je na veliko potvrđivalo filipinsko carinsko tijelo baš zato jer su proizvodi koje su isporučivala dva filipinska navodno bili podrijetlom iz Filipina, sve dok nije saznao da je Europska unija protiv Filipina pokrenula postupak protiv izbjegavanja mjera zbog sumnji da su gore spomenuti proizvodi u stvari bili podrijetlom iz Tajvana te da su stoga iz Tajvana samo prevoženi brodom preko Filipina u Europsku uniju.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi, preliminarno postavljeni, razlog: mogućnost pobijanja akata koji su predmet tužbe na temelju članka 263. UFEU-a

                           —

                           S tim u vezi tužitelj tvrdi da pobijani akti, bez obzira što njihov naziv može upućivati na suprotan zaključak, u stvarnosti imaju obvezujuće djelovanje na talijansko carinsko tijelo te neposredno proizvode pravne posljedice koje štete interesima i stvarnim i osobnim pravima tužitelja mijenjajući njegov pravni položaj, i to s obzirom na (1) prirodu carina i pripadajućih obveza država članica, odgovornih samo za naplatu carina, kao „vlastitih sredstava Unije”, (2) prirodu OLAF-a kao tijela koje provodi upravne istrage i nadomješta Europsku komisiju u vanjskim istragama, (3) ulogu Europske komisije kao institucije Europske unije s izvršnim ovlastima u primjeni Carinskog zakonika Europske unije.

                           —

                           U tom pravnom kontekstu, negirati mogućnost tužitelja da pobija OLAF-ove akte izravno na temelju članka 263. UFEU-a, značilo bi negirati njegovo temeljno pravo na djelotvorno pravno sredstvo, i predstavljalo bi povredu članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 13. EKLJP-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povrede glede nezakonitosti pobijanih akata

                           —

                           S tim u vezi tužitelj tvrdi da Final Report (Konačno izvješće) OF/2013/0086/B1 – THOR (2015) 40189 uopće ne sadrži temeljne elemente koje je zakonodavac kao obvezne propisao u Uredbi (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. (1), iz čega slijedi njegova krajnja nezakonitost i odsustvo bilo kakve dokazne snage.

                           —

                           Tvrdi da pobijani akt sadrži sljedeće povrede zakonitosti: nenavođenje podataka o procesnim jamstvima, osobama uključenim u istragu, saslušanju tužiteljevih zakonskih zastupnika, propisanoj prethodnoj pravnoj kvalifikaciji, neobrazloženo i proturječno isključivanje odgovornosti nadležnih tijela, OLAF-ova povreda obveze da istragu provede na objektivan i nepristran način te u skladu s pretpostavkom nedužnosti, te okolnost da su u Konačnom izvješću pogrešno utvrđene informacije zbog neprovođenja istrage.

                           —

                           Zbog svih gore navedenih nezakonitosti, preporuka koju je Glavna uprava OLAF-a dala Agenziji delle Dogane e dei Monopoli della Repubblica italiana (Agencija za carine i monopole Talijanske Republike) glede usvajanja svih potrebnih mjera da bi se od tužitelja naplatile carine, bez ikakve je pravne osnove te je stoga nezakonita.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL L 248, str. 1.)


title: Predmet T-321/14: Tužba podnesena 12. svibnja 2014. – Volkswagen protiv OHIM-a (STREET)

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/39

         Tužba podnesena 12. svibnja 2014. – Volkswagen protiv OHIM-a (STREET)
   (Predmet T-321/14)
   2014/C 212/51
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt U. Sander)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 13. ožujka 2014. u predmetu R 2025/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „STREET” za proizvode i usluge iz razreda 12, 28 i 35

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-18/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Danieli & C. Officine Meccaniche SpA i dr. protiv Arbeitsmarktservice Leoben

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Danieli & C. Officine Meccaniche SpA i dr. protiv Arbeitsmarktservice Leoben
   (Predmet C-18/17)
   (2017/C 144/24)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelji revizije: Danieli & C. Officine Meccaniche SpA, Dragan Panic, Ivan Arnautov, Jakov Mandic, Miroslav Brnjac, Nicolai Dorassevitch, Alen Mihovic

      Druga stranka u postupku: Arbeitsmarktservice Leoben

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 56. i 57. UFEU-a, Direktivu 96/71/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i točke 2. i 12. poglavlja 2. Slobodno kretanje osoba priloga V. Aktu o uvjetima pristupa Republike Hrvatske i prilagodbama Ugovora o Europskoj uniji, Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju tumačiti tako da Austrija ima pravo ograničiti upućivanje radnika koji su zaposleni u društvu sa sjedištem u Hrvatskoj na način da zahtijeva radnu dozvolu, ako do tog upućivanja dolazi ustupanjem radnika društvu sa sjedištem u Italiji kako bi ono pružilo usluge u Austriji i ako je djelatnost hrvatskih radnika za talijansko društvo u okviru izgradnje pogona za proizvodnju žice u Austriji ograničena na pružanje te usluge u Austriji i između njih i talijanskog društva ne postoji radni odnos?

               2.

               Treba li članke 56. i 57. UFEU-a i Direktivu 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga tumačiti tako da Austrija ima pravo ograničiti upućivanje ruskih i bjeloruskih radnika zaposlenih u društvu sa sjedištem u Italiji na način da zahtijeva radnu dozvolu, ako do tog upućivanja dolazi ustupanjem radnika drugom društvu sa sjedištem u Italiji kako bi potonje pružilo usluge u Austriji i ako je djelatnost ruskih i bjeloruskih radnika ograničena na pružanje usluga tog društva u Austriji i između njih i drugog društva ne postoji radni odnos?

      (1)  SL 1997., L 18, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.)


title: Predmet C-179/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2017. uputio Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španjolska) – Bankia S.A. protiv Alfonsa Antonia Laua Mendoze i Verónice Yuliane Rodríguez Ramírez

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2017. uputio Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španjolska) – Bankia S.A. protiv Alfonsa Antonia Laua Mendoze i Verónice Yuliane Rodríguez Ramírez
   (Predmet C-179/17)
   (2017/C 231/08)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bankia S.A.

      Tuženici: Alfonso Antonio Lau Mendoza i Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se člancima 6. i 7. Direktive 93/13/EEZ (1) o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima sudska praksa presuda Tribunal Suprema (Vrhovni sud, Španjolska) od 18. veljače 2016.) prema kojoj se, unatoč nepoštenosti odredbe o prijevremenom dospijeću i unatoč tomu što se zahtjev za ovrhu temelji na toj odredbi, ne mora obustaviti ovršni postupak na temelju hipoteke jer je njegovo nastavljanje pogodnije za potrošača, s obzirom na to da se prilikom eventualnog izvršenja presude izrečene u kognicijskom postupku na osnovi članka 1124. Código Civila (Građanski zakonik) potrošač ne bi mogao pozivati na postupovna prava svojstvena ovršnom postupku na temelju hipoteke, iako – ne vodeći računa o navedenoj sudskoj praksi – također prema ustaljenoj sudskoj praksi Tribunal Suprema (Vrhovni sud) taj članak 1124. Código Civila (koji se odnosi na ugovore koji stvaraju uzajamne obveze) nije primjenjiv na ugovor o zajmu, zato što je realni i jednostrano obvezujući ugovor koji je sklopljen tek predajom novca i koji stoga stvara obveze samo za zajmoprimca, a ne i za zajmodavca (vjerovnika), zbog čega bi potrošač, ako se u kognicijskom postupku slijedi tu sudsku praksu Tribunal Suprema, mogao ishoditi presudu kojom se odbija zahtjev za raskid ugovora i naknadu štete i onda se više ne bi moglo tvrditi da je nastavak ovršnog postupka na temelju hipoteke za njega pogodniji?

               2.

               U slučaju da se prihvati primjena članka 1124. Código Civilana ugovore o zajmu ili na sve slučajeve ugovora o kreditu, protivi li se člancima 6. i 7. Direktive 93/13/EEZ o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima navedena sudska praksa koja pri ocjeni toga je li za potrošača pogodniji nastavak ovršnog postupka na temelju hipoteke ili vođenje kognicijskog postupka na osnovi članka 1124. Código Civila ne vodi računa o tome da se u tom postupku može odbiti raskid ugovora i zahtjev za naknadu štete ako sud primijeni odredbu iz istog tog članka 1124. Código Civila prema kojoj će „sud odrediti raskid ugovora koji se zahtijeva, ako ne postoje opravdani razlozi zbog kojih može odrediti rok za izvršenje obveze”, uzimajući u obzir da je upravo u kontekstu dugoročnih zajmova i kredita osiguranih hipotekom (20 ili 30 godina) kojima se žele steći nekretnine za stanovanje relativno vjerojatno da sudovi primijene taj razlog za odbijanje, osobito kada stvarno neispunjenje obveze plaćanja nije bilo vrlo značajno?

               3.

               U slučaju da se prihvati da je za potrošača pogodniji nastavak ovršnog postupka na temelju hipoteke s učincima prijevremenog dospijeća, protivi li se člancima 6. i 7. Direktive 93/13/EEZ o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima navedena sudska praksa koja usto primjenjuje zakonsku odredbu (članak 693. stavak 2. Ley de Enjuiciamiento Civil (Zakon o parničnom postupku)) unatoč tomu što ugovor može ostati na snazi bez odredbe o prijevremenom dospijeću i koja priznaje učinke navedenom članku iako nije ispunjena njezina bitna pretpostavka: da u ugovoru postoji valjan i djelotvoran sporazum o prijevremenom dospijeću, s obzirom na to da je upravo ta odredba proglašena nepoštenom, ništavom i bez učinka?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.).


title: Predmet F-94/14: Tužba podnesena 15. rujna 2014. – ZZ protiv ESB-a

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/49

         Tužba podnesena 15. rujna 2014. – ZZ protiv ESB-a
   (Predmet F-94/14)
   (2015/C 007/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Izvršnog odbora ESB-a kojom se tužitelju ne odobrava dodatno povećanje plaće, u okviru postupka godišnje revizije plaća i bonusa za 2014. godinu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku Izvršnog odbora, usvojenu 25. veljače 2014. i priopćenu osoblju 3. ožujka 2014., kojom se tužitelju ne odobrava dodatno povećanje plaće za 2014. godinu;

               —

               poništiti odluku o odbijanju posebnog pravnog sredstva od 1. srpnja 2014. i primljenu 7. srpnja 2014.;

               —

               ako je potrebno, poništiti odluku voditelja nadležnog odjela/DG-H da ne uzme u razmatranje niti predloži tužitelja za dodatno povećanje plaće, koja je implicitno priopćena odlukom Izvršnog odbora od 25. veljače 2014. i odlukom o odbijanju posebnog pravnog sredstva od 1. srpnja 2014.;

               —

               popraviti materijalnu štetu koja se sastoji u gubitku mogućnosti dobivanja dodatnog povećanja plaće u 2014. godini procijenjenog na 51  962 eura ili, podredno, poništiti postupak koji je doveo do odluke od 25. veljače 2014. i organizacije novog postupka davanja dodatnih povećanja plaće u ESB-u za 2014. godinu;

               —

               popraviti nematerijalnu štetu procijenjenu po načelu pravičnosti na 5  000 eura;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova u cijelosti.


title: Predmet C-581/15: Tužba podnesena 10. studenoga 2015. – Europska komisija protiv Češke Republike

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/15

         Tužba podnesena 10. studenoga 2015. – Europska komisija protiv Češke Republike
   (Predmet C-581/15)
   (2016/C 027/19)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: Z. Malůšková, J. Hottiaux, agenti)

      Tuženik: Češka Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je, time što je propustila uspostaviti nacionalni elektronički registar poduzeća cestovnog prijevoza i povezati ga s nacionalnim elektroničkim registrima drugih država članica, Češka republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 16. stavaka 1. i 5. Uredbe (EZ) br. 1071/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavljanju zajedničkih pravila koja se tiču uvjeta za obavljanje djelatnosti cestovnog prijevoznika te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/26/EZ;

               —

               naloži Češkoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti svojeg zahtjeva, Komisija ističe sljedeće argumente:
   Do 30. lipnja 2015., kada je istekao rok iz obrazloženog mišljenja, Češka Republika nije uspostavila nacionalni elektronički registar poduzeća cestovnog prijevoza niti ga je povezala s nacionalnim elektroničkim registrima drugih država članica, kao što je to trebala učiniti sukladno članku 16. stavcima 1. i 5. Uredbe (EZ) br. 1071/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavljanju zajedničkih pravila koja se tiču uvjeta za obavljanje djelatnosti cestovnog prijevoznika te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/26/EZ (1).

      (1)  SL 2009 L 300, str. 51. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 135.)


title: Predmet C-403/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. srpnja 2016. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Soufiane El Hassani protiv Minister Spraw Zagranicznych

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. srpnja 2016. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Soufiane El Hassani protiv Minister Spraw Zagranicznych
   (Predmet C-403/16)
   (2016/C 383/03)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj žalbe u kasacijskom postupku: Soufiane El Hassani

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Minister Spraw Zagranicznych (ministar za vanjske poslove)

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 32. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (1), s obzirom na uvodnu izjavu 29. Zakonika o vizama i na članak 47. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačiti na način da on državu članicu obvezuje da zajamči pravni lijek (žalbu) pred sudom?

      (1)  SL 2009., L 243, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 12., str. 8.)


title: Predmet C-275/13: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal Supremo – Španjolska) – Elcogás, SA protiv Administración del Estado, Iberdrola, SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Državne potpore – Pojam „državna intervencija ili financiranje iz državnih sredstava” – Društva koja imaju vlastita postrojenja za proizvodnju električne energije – Izvanredno financiranje)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/10

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal Supremo – Španjolska) – Elcogás, SA protiv Administración del Estado, Iberdrola, SA
      (Predmet C-275/13) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Pojam „državna intervencija ili financiranje iz državnih sredstava” - Društva koja imaju vlastita postrojenja za proizvodnju električne energije - Izvanredno financiranje)
      (2015/C 016/13)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Supremo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Elcogás, SA

         Tuženici: Administración del Estado, Iberdrola, SA

         Izreka

      Članak 107. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da iznosi koji su dodijeljeni privatnom poduzetniku, koji proizvodi električnu energiju, koje plaćaju svi krajnji korisnici električne energije na državnom području i koje javno tijelo distribuira poduzetnicima u sektoru električne energije u skladu s unaprijed utvrđenim zakonskim kriterijima predstavljaju državnu intervenciju ili financiranje iz državnih sredstava.

         (1)  SL C 226, 3.8.2013.


title: Predmet F-123/12: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 23. listopada 2013. — Palleschi protiv Komisije (Javna služba — Pomoćni ugovorni djelatnik — Članak 3.b Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale djelatnike — Zahtjev za preoblikovanje u ugovor privremenog djelatnika na neodređeno vrijeme — Očito pravno neosnovana tužba)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/23

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 23. listopada 2013. — Palleschi protiv Komisije
   (Predmet F-123/12) (1)

   (Javna služba - Pomoćni ugovorni djelatnik - Članak 3.b Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale djelatnike - Zahtjev za preoblikovanje u ugovor privremenog djelatnika na neodređeno vrijeme - Očito pravno neosnovana tužba)
   2013/C 377/55
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Maria-Pia Palleschi (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis i É. Marchal, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje odluke Komisije o odbijanju zahtjeva tužiteljice da se njezin ugovor pomoćnog ugovornog djelatnika preoblikuje u ugovor privremenog djelatnika na neodređeno vrijeme

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbija kao očito pravno neosnovana.

               2.

               Nalaže se gđi Palleschi snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 389, 15.12.2012., str. 9.


title: Predmet C-310/12: Rješenje predsjednika Suda od 20. kolovoza 2013. — Europska komisija protiv Mađarske

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/53

         Rješenje predsjednika Suda od 20. kolovoza 2013. — Europska komisija protiv Mađarske
   (Predmet C-310/12) (1)

   2013/C 344/92
   Jezik postupka: mađarski
   Predsjednik Suda je naložio brisanje predmeta.

      (1)  SL C 366, 24.11.2012.


title: Predmet T-763/14: Tužba podnesena 14. studenoga 2014. – Soprema protiv OHIM-a – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/38

      Tužba podnesena 14. studenoga 2014. – Soprema protiv OHIM-a – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)
      (Predmet T-763/14)
      (2015/C 073/49)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Holding Soprema (Strasbourg, Francuska) (zastupnik: M.-R. Hirsch, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sopro Bauchemie GmbH (Wiesbaden, Njemačka)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Sporni žig u pitanju: međunarodna registracija verbalnog žiga „SOPRAPUR” u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 977 642

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. kolovoza 2014. u predmetu R 1370/2013-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku,

                  —

                  naloži OHIM-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009,

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-677/16: Tužba podnesena 22. rujna 2016. – Bowles protiv ESB-a

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/54

         Tužba podnesena 22. rujna 2016. – Bowles protiv ESB-a
   (Predmet T-677/16)
   (2016/C 419/71)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Carlos Bowles (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

         u skladu s time:

               —

               poništi Odluku prvog glavnog dužnosnika, donesenu 29. veljače 2016. na temelju delegiranih ovlasti izvršnog odbora priopćenu osoblju 11. ožujka 2016., o isključenju tužitelja iz dodatnih povećanja plaće za 2016.;

               —

               poništi odluku od 5. srpnja 2016. o odbijanju posebne žalbe, zaprimljenu 13. srpnja 2016.;

               —

               naloži naknadu imovinske štete nastale tužitelju a koja se sastoji u tome da je izgubio priliku za povećanje plaće u 2016. godini, u iznosu procijenjenom na 49 102 eura;

               —

               naloži naknadu neimovinske štete nastale tužitelju procijenjenu ex aequo et bono na iznos od 15 000 eura;

               —

               odredi da se tuženiku naloži snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nediskriminacije, članaka 12. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) kao i članka 51. Uvjeta zapošljavanja osoblja ESB-a (u daljnjem tekstu: Uvjeti zapošljavanja), prava na karijeru i načela pravne sigurnosti.

                           —

                           Tužitelj smatra da ESB do današnjeg dana još uvijek nije izvršio presudu Službeničkog suda (u daljnjem tekstu: Službenički sud) od 15. prosinca 2015. u predmetu F-94/14, Bowles/ESB. Nije povučen niti izmijenjen osobito Memorandum br. 1/2011 o dodatnim povećanjima plaće (u daljnjem tekstu: dodatno povećanje plaće), kojeg je Službenički sud proglasio nezakonitim.

                           —

                           Tužitelj također smatra da se, u nedostatku izmjene propisa, predstavnici osoblja koji su u potpunosti ili djelomično oslobođeni od rada ponovno nalaze u situaciji u kojoj im je uskraćena mogućnost napredovanja u pogledu karijere i plaće, za razliku od ostatka osoblja ESB-a.

                           —

                           Nadalje, tužitelj smatra da njegovo isključenje iz komparativnog napredovanja na temelju kojeg je ESB donio odluku o isključenju iz dodatnih povećanja plaće utječe na zakonitost tog povećanja i da ga to isključenje, koje je u stvarnosti konačno, stavlja u znatno nepovoljniji položaj te ga se diskriminira zbog njegovog položaja kao predstavnika osoblja u punom radnom vremenu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti prvog glavnog dužnosnika za donošenje odluke o tome da ne postupa u skladu s postupkom iz Memoranduma br. 1/2011 u odnosu na tužitelja.

                           —

                           Tužitelj smatra da, uz nadležnost za odlučivanje o osobama kojima će se dodijeliti dodatno povećanje plaće, izvršni odbor ESB-a nije dodijelio niti jednu drugu ovlast prvom glavnom dužnosniku, pa tako ni ovlast izmijeniti Memorandum br. 1/2011 radi izuzimanja određenih članova osoblja iz njegove primjene.

                           —

                           Stoga prvi glavni dužnosnik nije bio ovlašten za donošenje odluke o neprimjeni Memoranduma br. 1/2011 na tužitelja iako bi se taj memorandum na njega morao primijeniti da je prvi glavni dužnosnik djelovao u skladu s ovlastima koje mu je delegirao izvršni odbor.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na izostanku savjetovanja s odborom osoblja, i to uz povredu članka 27. Povelje i članaka 48. i 49. Uvjeta zapošljavanja.

                           —

                           Tužitelj naposljetku smatra da, iako se odluka prvog glavnog dužnosnika smatra odlukom o izmjeni Memoranduma br.1/201, ta odluka nije donesena uz prethodno savjetovanje s odborom osoblja. Budući da je to savjetovanje osobito potrebno prije bilo kakve izmjene Memoranduma br. 1/2011, ESB se morao savjetovati s odborom osoblja o takvoj izmjeni.


title: Predmet C-270/14 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. listopada 2015. – Debonair Trading Internacional Lda protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (Žalba — Žig Zajednice — Uredba br. 40/94 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Prijava verbalnog žiga Zajednice SÔ:UNIC — Raniji nacionalni i verbalni žigovi Zajednice SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Obitelj žigova)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/9

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. listopada 2015. – Debonair Trading Internacional Lda protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-270/14 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Uredba br. 40/94 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Prijava verbalnog žiga Zajednice SÔ:UNIC - Raniji nacionalni i verbalni žigovi Zajednice SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Obitelj žigova))
   (2015/C 406/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Debonair Trading Internacional Lda (zastupnik: T. Alkin, barrister)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Debonair Trading Internacional Lda snošenje troškova.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet T-503/15: Tužba podnesena 1. rujna 2015. – Aranynektár protiv OHIM-a – Naturval Apícola (Natür-bal)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/43

         Tužba podnesena 1. rujna 2015. – Aranynektár protiv OHIM-a – Naturval Apícola (Natür-bal)
   (Predmet T-503/15)
   (2015/C 354/52)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi kft (Dunavarsány, Mađarska) (zastupnik: I. Molnár, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Naturval Apícola, SL (Monserrat, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Natür-bal” – prijava za registraciju br. 11 374 841

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. lipnja 2015. u predmetu R 1158/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati ovu tužbu;

               —

               poništi pobijanu odluku, odbije tužbu podnositelja prigovora protiv odluke Odjela za prigovore (Odluka br. 2 156 383 od 5. ožujka 2014.) i potvrdi navedenu odluku Odjela za prigovore

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-40/15: Tužba podnesena 9. ožujka 2015. – ZZ protiv Vijeća

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/27

         Tužba podnesena 9. ožujka 2015. – ZZ protiv Vijeća
   (Predmet F-40/15)
   (2015/C 178/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet i opis spora

   Poništenje izvješća o ocjeni tužitelja za 2013. godinu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi izvješće o ocjeni tužitelja za 2013. godinu;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova.


title: Predmet C-92/15: Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. listopada 2016 (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Sven Mathys protiv Antverpia NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 96/75/EZ — Sustavi iznajmljivanja plovila i određivanja cijena u prijevozu robe unutarnjim vodnim putovima — Doseg — Članak 1. točka (b) — Pojam „prijevoznik” — Članak 2. — Sloboda ugovaranja i pregovaranja o cijenama)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/3

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. listopada 2016 (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Sven Mathys protiv Antverpia NV
   (Predmet C-92/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 96/75/EZ - Sustavi iznajmljivanja plovila i određivanja cijena u prijevozu robe unutarnjim vodnim putovima - Doseg - Članak 1. točka (b) - Pojam „prijevoznik” - Članak 2. - Sloboda ugovaranja i pregovaranja o cijenama))
   (2016/C 462/03)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sven Mathys

      Tuženik: De Grave Antverpia NV

      Izreka

   U sklopu djelatnosti prijevoza robe unutarnjim vodnim putovima, članak 1. točku (b) Direktive Vijeća 96/75/EZ od 19. studenoga 1996. o sustavima iznajmljivanja plovila i određivanja cijena u domaćem i međunarodnom prijevozu unutarnjim vodnim putovima u Zajednici, kojim se „prijevoznik” definira kao vlasnik ili brodar jednoga ili više plovila na unutarnjim vodnim putovima, i članak 2. te direktive, prema kojem zainteresirane strane slobodno zaključuju ugovore u tom području, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis poput onoga koji je mjerodavan u glavnom postupku i prema kojem osoba koja nije obuhvaćena tom definicijom smije sklapati ugovor o prijevozu u svojstvu prijevoznika.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet C-459/12: Rješenje predsjednika Suda od 26. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Hamburg – Njemačka) – Werner Krieger protiv ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/21

         Rješenje predsjednika Suda od 26. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Hamburg – Njemačka) – Werner Krieger protiv ERGO Lebensversicherung AG
   (Predmet C-459/12) (1)

   2014/C 184/28
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.


title: Predmet C-302/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 3. lipnja 2013. — AS „flyLAL-Lithuanian Airlines” , u stečaju protiv VAS „Starptautiskā lidosta ‚Riga’  ” , AS „Air Baltic Corporation”

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 3. lipnja 2013. — AS „flyLAL-Lithuanian Airlines”, u stečaju protiv VAS „Starptautiskā lidosta ‚Riga’ ”, AS „Air Baltic Corporation”
   (Predmet C-302/13)
   (2013/C 226/10)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-97/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2016. uputio Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Španjolska) – José María Pérez Retamero protiv TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. i Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/29

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2016. uputio Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Španjolska) – José María Pérez Retamero protiv TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. i Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Predmet C-97/16)
   (2016/C 156/38)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: José María Pérez Retamero

      Tuženici: TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. i Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li definiciju „mobilnog radnika”, određenu člankom 3. točkom (d) Direktive 2002/15/EZ (1), tumačiti na način da joj se protivi nacionalno zakonsko pravilo kao što je članak 1. stavak 3. točka (g) Zakona o radu, koje određuje da se „mobilnim radnicima” ne mogu smatrati „osobe koje pružaju uslugu prijevoza na temelju upravnih dozvola čiji su nositelji i koju izvršavaju […] vozilima […] čiji su vlasnici ili kojima mogu izravno raspolagati […]”?

               2.

               Treba li članak 3. stavak 2. točku (e) Direktive („Za potrebe ove Direktive, za vozače koji ne zadovoljavaju ove kriterije vrijede jednake obveze i prava koja se za mobilne radnike predviđaju ovom Direktivom”), tumačiti na način da, ako nije ispunjen jedan ili više uvjeta određenih za „samozaposlene vozače”, valja smatrati da je riječ o „mobilnom radniku”?

      (1)  Direktiva 2002/15/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o organizaciji radnog vremena osoba koje obavljaju mobilne djelatnosti cestovnog prijevoza (SL L 80, str.35.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 6., str. 96.)


title: Predmet C-350/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale civile di Trieste – Italija) – Florin Lazar protiv Allianz SpA (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 864/2007 — Članak 4. stavak 1. — Pojmovi „država u kojoj je nastala šteta”, „šteta” i „posredne posljedice protupravnog postupanja” — Šteta koju je osobno pretrpio član obitelji osobe koja je preminula nakon prometne nesreće — Mjerodavno pravo)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale civile di Trieste – Italija) – Florin Lazar protiv Allianz SpA
   (Predmet C-350/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 864/2007 - Članak 4. stavak 1. - Pojmovi „država u kojoj je nastala šteta”, „šteta” i „posredne posljedice protupravnog postupanja” - Šteta koju je osobno pretrpio član obitelji osobe koja je preminula nakon prometne nesreće - Mjerodavno pravo))
   (2016/C 048/03)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale civile di Trieste

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Florin Lazar

      Tuženik: Allianz SpA

      Izreka

   Za potrebe utvrđivanja prava koje se primjenjuje na izvanugovornu obvezu nastalu kao posljedica prometne nesreće članak 4. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 864/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o pravu koje se primjenjuje na izvanugovorne obveze („Rim II”) treba tumačiti na način da štete povezane sa smrću osobe u takvoj nesreći koja se dogodila u državi članici u kojoj se vodi postupak i koje su pretrpjeli bliski srodnici te osobe koji borave u drugoj državi članici trebaju biti obuhvaćene pojmom „posrednih posljedica” te nesreće, u smislu te odredbe.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet C-188/13: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. – Europska komisija protiv Republike Slovenije

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/30

         Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. – Europska komisija protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-188/13) (1)

   2014/C 102/45
   Jezik postupka: slovenski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet C-475/11: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Berufsgericht für Heilberufe bei dem Verwaltungsgericht Gießen — Njemačka) — Kostas Konstantinides (Sloboda pružanja liječničkih usluga — Pružatelj usluga koji odlazi u drugu državu članicu radi pružanja usluge — Primjena etičkih pravila države članice domaćina i, osobito, onih koja se odnose na honorare i oglašavanje)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Berufsgericht für Heilberufe bei dem Verwaltungsgericht Gießen — Njemačka) — Kostas Konstantinides
   (Predmet C-475/11) (1)

   (Sloboda pružanja liječničkih usluga - Pružatelj usluga koji odlazi u drugu državu članicu radi pružanja usluge - Primjena etičkih pravila države članice domaćina i, osobito, onih koja se odnose na honorare i oglašavanje)
   2013/C 325/04
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Berufsgericht für Heilberufe bei dem Verwaltungsgericht Gießen

      Stranke u glavnom postupku

   Kostas Konstantinides

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Tumačenje članka 5. stavka 3. i članka 6. prvog podstavka, točke a) Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL L 255, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125.) — Sloboda pružanja liječničkih usluga — Situacija u kojoj pružatelj usluga odlazi u drugu državu članicu radi pružanja usluge — Primjena etičkih pravila države članice domaćina i, osobito, onih koja se odnose na honorare i oglašavanje

      Izreka

               1.

               Članak 5. stavak 3. Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija treba tumačiti na način da nacionalni propisi, poput članka 12. stavka 1. Kodeksa liječničke etike savezne zemlje Hessen, prema kojem honorari trebaju biti prikladni, i ako drukčije nije propisano, obračunati na temelju službene liječničke tarife, i članka 27. stavka 3. toga Kodeksa, koji liječnicima zabranjuje oglašavanje protivno profesionalnoj etici, ne spadaju u njegovo područje primjene. Međutim, nacionalni sud je dužan provjeriti, uzimajući u obzir smjernice Suda, predstavljaju li navedeni propisi ograničenje u smislu članka 56. UFEU-a i, u slučaju pozitivnog odgovora, teže li ostvarenju cilja od općeg interesa, jesu li prikladni za ostvarenje tog cilja i prelaze li ono što je nužno da bi se taj cilj ostvario.

               2.

               Članak 6. točku (a) Direktive 2005/36 treba tumačiti na način da on ne propisuje ni pravila struke ni disciplinske postupke kojima može biti podvrgnut pružatelj usluga koji odlazi na područje države članice domaćina kako bi privremeno i povremeno obavljao svoju djelatnost, nego samo određuje da države članice mogu predvidjeti automatsku privremenu registraciju ili pro forma članstvo u strukovnoj organizaciji ili tijelu kako bi se olakšala primjena disciplinskih odredaba u skladu s člankom 5. stavkom 3. navedene Direktive.

      (1)  SL C 355, 3.12.2011.


title: Predmet T-644/16: Tužba podnesena 9. rujna 2016. – ClientEarth protiv Komisije

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/54

         Tužba podnesena 9. rujna 2016. – ClientEarth protiv Komisije
   (Predmet T-644/16)
   (2016/C 402/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: O. Brouwer, lawyer, i N. Frey, Solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi tuženikovu odluku o uskraćivanju pristupa traženim dokumentima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (1) kako je tužitelju priopćena 1. srpnja 2016. u dopisu s oznakom C(2016) 4286 final;

               —

               Komisiji naloži snošenje tužiteljevih troškova u skladu s člankom 87. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove eventualnih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni koje su dovele do pogrešne primjene izuzeća o međunarodnim odnosima (treća alineja članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 1049/2001) i nepostojanju obrazloženja:

                           —

                           Komisija nije dokazala da postoji razlog za primjenu izuzeća o međunarodnim odnosima. Ona osobito nije dokazala kako bi otkrivanje isključivo pravnih dokumenata u kojima se iznose stavovi o pravu Unije samo po sebi moglo razotkriti strateške ciljeve Europske unije tijekom pregovora ili oslabiti Komisijinu pregovaračku poziciju. Komisiju obvezuje načelo vladavina prava i ne može voditi pregovore o međunarodnim sporazumima kojima se krši pravo Unije. Tužitelj nadalje tvrdi da se na članak 24. stavak 1. točku (a) Uredbe br. 1049/2001 (i druga izuzeća) ne može pozivati „in perpetuum”, to jest, sve dok Komisija bilo gdje vodi pregovore o drugim međunarodnim sporazumima. Komisija nadalje nije obrazložila kako bi otkrivanje traženih dokumenata konkretno i stvarno moglo ugroziti javni interes koji se odnosi na međunarodne odnose.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni koje su dovele do pogrešne primjene izuzeća o zaštiti pravnog savjetovanja (druga alineja članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001) i nepostojanju obrazloženja:

                           —

                           Komisija nije dokazala da postoji razumno predvidiv a ne isključivo hipotetski rizik da bi otkrivanje traženih dokumenata ugrozilo njezin interes da dobije iskreni, objektivni i iscrpni pravni savjet.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni koje su dovele do pogrešne primjene izuzeća o zaštiti procesa odlučivanja (prvi podstavak članka 4. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001) i nepostojanju obrazloženja:

                           —

                           Komisija nije objasnila kako bi pristup traženim dokumentima konkretno i stvarno moglo ugroziti proces odlučivanja.

               4.

               Četvrti tužbeni, razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni koje su dovele do pogrešne primjene testa prevladavajućeg javnog interesa i nepostojanju obrazloženja:

                           —

                           Postoji prevladavajući javni interes jer bi otkrivanje omogućilo raspravu o pristupu pravosuđu, osobito pristupu domaćim sudovima (i njihovoj ulozi), i potrebi očuvanja jedinstva i autonomije prava Unije. Te su teme od izravnog interesa za građane Unije i nevladine organizacije kao što je tužitelj.

               5.

               Peti tužbeni, razlog koji se temelji na povredi članka 4. stavka 6. Uredbe br. 1049/2001 (djelomični pristup) i zahtjevu za istražnu mjeru

                           —

                           Tužitelj tvrdi da Komisija nije, ili u svakom slučaju da je nedovoljno, ispitala i odobrila djelomični pristup traženim dokumentima.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).


title: Predmet C-429/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2015. uputio Court of Appeal (Irska) – Evelyn Danqua protiv The Minister for Justice and Equality Ireland and the Attorney General

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2015. uputio Court of Appeal (Irska) – Evelyn Danqua protiv The Minister for Justice and Equality Ireland and the Attorney General
   (Predmet C-429/15)
   (2015/C 320/31)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Evelyn Danqua

      Tuženici: The Minister for Justice and Equality Ireland and the Attorney General

      Druga stranka: The Refugee Legal Services

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se sa zahtjevom za azil, uređenim domaćim zakonodavstvom koje odražava obveze države članice prema Direktivi o standardima za kvalifikaciju valjano usporediti zahtjev za supsidijarnu zaštitu u svrhu primjene načela ekvivalentnosti?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, je li u tu svrhu od značaja da rok određen u pogledu zahtjeva za supsidijarnu zaštitu služi važnom interesu osiguravanja da se zahtjeve za međunarodnu zaštitu rješava u razumnom roku?


title: Predmet T-28/14: Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2014. – José Manuel Baena Grupo protiv OHIM-a – Neuman (Personnage assis)

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/58

         Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2014. – José Manuel Baena Grupo protiv OHIM-a – Neuman (Personnage assis)
   (Predmet T-28/14) (1)

   2014/C 303/70
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 78, 15.3.2014.


title: Spojeni predmeti F-106/13 i F-25/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 8. listopada 2015. – DD protiv FRA-e (Javna služba — Osoblje FRA-e — Član privremenog osoblja — Izvješće o razvoju karijere — Unutarnja žalba — Optužbe za diskriminaciju — Optužbe za viktimizaciju u smislu Direktive 2000/43 — Upravna istraga — Stegovni postupak — Stegovna mjera — Ukor — Članci 2., 3. i 11. Priloga IX. Pravilniku o osoblju — Raskid ugovora na neodređeno vrijeme — Članak 47. točka (c) podtočka i. Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuje na ostale službenike — Pravo na saslušanje — Članak 41. stavak 2. točka (a) Povelje Europske unije o temeljnim pravima)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/62

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 8. listopada 2015. – DD protiv FRA-e
   (Spojeni predmeti F-106/13 i F-25/14) (1)

   ((Javna služba - Osoblje FRA-e - Član privremenog osoblja - Izvješće o razvoju karijere - Unutarnja žalba - Optužbe za diskriminaciju - Optužbe za viktimizaciju u smislu Direktive 2000/43 - Upravna istraga - Stegovni postupak - Stegovna mjera - Ukor - Članci 2., 3. i 11. Priloga IX. Pravilniku o osoblju - Raskid ugovora na neodređeno vrijeme - Članak 47. točka (c) podtočka i. Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuje na ostale službenike - Pravo na saslušanje - Članak 41. stavak 2. točka (a) Povelje Europske unije o temeljnim pravima))
   (2015/C 381/87)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: DD (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija Europske unije za temeljna prava (zastupnici: M. Kjaerum, agent, P. Jenkinson, odvjetnik)

      Predmet

      Predmet F-106/13: zahtjev za poništenje odluke direktora FRA-e kojom se tužitelju izriče stegovna mjera ukora

      Predmet F-25/14: zahtjev za poništenje odluke kojom je raskinut tužiteljev ugovor kao i odluke o odbijanju njegove žalbe i zahtjev za naknadu pretrpljene imovinske i neimovinske štete.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka od 20. veljače 2013. kojom je direktor Agencije Europske unije za temeljna prava DD-u izrekao ukor.

               2.

               Poništava se odluka od 13. lipnja 2013. kojom je direktor Agencije Europske unije za temeljna prava raskinuo ugovor DD-a kao člana privremenog osoblja sklopljen na neodređeno vrijeme.

               3.

               U preostalom se dijelu tužbe u spojenim predmetima F-106/13 i F-25/14 odbijaju.

               4.

               Agencija Europske unije za temeljna prava snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova DD-a.

      (1)  SL C 45, 15. 2. 2014., str. 46. i SL 184, 16. 6. 2014., str. 43.


title: Predmet C-644/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. prosinca 2016. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Synthon BV protiv Astellas Pharma Inc.

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. prosinca 2016. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Synthon BV protiv Astellas Pharma Inc.
   (Predmet C-644/16)
   (2017/C 086/11)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Synthon BV

      Protivnik žalitelja: Astellas Pharma Inc.

      Prethodna pitanja

               1.

                           a.

                           Treba li članak 6. Direktive 2004/48 (1) tumačiti na način da kod mjerila za ocjenu osnovanosti zahtjeva za podnošenje dokaza koje valja primijeniti treba praviti razliku ovisno o tome je li stranka od koje se zahtijeva podnošenje dokaza (navodni) kršitelj zakona ili je riječ o trećoj osobi?

                           b.

                           Ako se na ovo pitanje dade potvrdan odgovor, u kojem se smislu ta mjerila razlikuju?

               2.

                           a.

                           Ako se protiv zahtjeva za podnošenje dokaza prigovori da je pravo intelektualnog vlasništva na temelju kojega je zahtjev podnesen ništavo (ili da više ne postoji), mora li se osnovanost tog prigovora procjenjivati u skladu s istim mjerilom kao i pitanje vjerojatnosti navodne povrede (pod uvjetom da pravo intelektualnog vlasništva koje se ostvaruje uistinu i postoji)?

                           b.

                           Ako se na ovo pitanje dade niječan odgovor, u kojem se smislu ta mjerila razlikuju?

                           c.

                           Treba li prilikom odgovaranja na pitanja 2.a i 2.b praviti razliku ovisno o tome je li predmetno pravo intelektualnog vlasništva dodijeljeno nakon što je ispitana njegova valjanost (kao što je europski patent), ili je nastalo na temelju zakona (kao što je autorsko pravo)?

      (1)  Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL 2004, L 157, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.).


title: Predmet C-453/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 8. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – kazneni postupak protiv A, B (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 56. — Mjesto isporuke usluga — Pojam ‚slična prava’ — Prijenos emisijskih jedinica stakleničkih plinova)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/3

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 8. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – kazneni postupak protiv A, B
   (Predmet C-453/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 56. - Mjesto isporuke usluga - Pojam ‚slična prava’ - Prijenos emisijskih jedinica stakleničkih plinova))
   (2017/C 038/04)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog kaznenog postupka

   A, B

      uz sudjelovanje: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Izreka

   Članak 56. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da „slična prava” iz te odredbe obuhvaćaju emisijske jedinice stakleničkih plinova definirane u članku 3. točki (a) Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ.

      (1)  SL C 363, 3. 11. 2015.


title: Predmet T-430/15: Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Flowil International Lighting protiv OHIM-a – Lorimod Prod Com (Silvania Food)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/38

         Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Flowil International Lighting protiv OHIM-a – Lorimod Prod Com (Silvania Food)
   (Predmet T-430/15)
   (2015/C 320/55)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Flowil International Lighting (Holding) BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: J. Güell Serra, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: SC Lorimod Prod Com, Srl (Simleul Silvaniei, Rumunjska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „Silvania Food” – prijava za registraciju br. 11 042 082

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. svibnja 2015. u predmetu R 616/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-543/12: Presuda Općeg suda od 24. listopada 2014. – Grau Ferrer protiv OHIM-a – Rubio Ferrer (Bugui va) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Bugui va — Raniji nacionalni figurativni žig Bugui i raniji figurativni žig Zajednice BUGUI — Relativni razlog za odbijanje — Odbijanje prigovora — Članak 76. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Postojanje ranijeg žiga — Neuzimanje u obzir dokaza podnesenih u prilog prigovoru pred žalbenim vijećem — Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 — Članak 15. stavak 1. podstavak 2. točka (a) Uredbe br. 207/2009 — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Oblik koji se razlikuje po elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter” )

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/27

         Presuda Općeg suda od 24. listopada 2014. – Grau Ferrer protiv OHIM-a – Rubio Ferrer (Bugui va)
   (Predmet T-543/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Bugui va - Raniji nacionalni figurativni žig Bugui i raniji figurativni žig Zajednice BUGUI - Relativni razlog za odbijanje - Odbijanje prigovora - Članak 76. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Postojanje ranijeg žiga - Neuzimanje u obzir dokaza podnesenih u prilog prigovoru pred žalbenim vijećem - Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 - Članak 15. stavak 1. podstavak 2. točka (a) Uredbe br. 207/2009 - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Oblik koji se razlikuje po elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter”))
   (2014/C 439/36)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Xavier Grau Ferrer (Caldes de Montbui, Španjolska) (zastupnik: J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: S. Palmero Cabezas i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijenti u postupku pred Općim sudom: Juan Cándido Rubio Ferrer (Xeraco, Španjolska) i Alberto Rubio Ferrer (Xeraco) (zastupnik: A. Cañizares Doménech, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. listopada 2012. (spojeni predmeti R 274/2011-4 i R 520/2011-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Xaviera Grau Ferrera, s jedne strane i Juana Cándido Rubio Ferrera i Alberta Rubio Ferrera, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 11. listopada 2012. (spojeni predmeti R 274/2011-4 i R 520/2011-4).

               2.

               OHIM će snositi vlastite troškove kao i troškove Xaviera Grau Ferrera.

               3.

               Juan Cándido Rubio Ferrer i Alberto Rubio Ferrer snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 55, 23.2.2013.


title: Predmet T-353/16: Tužba podnesena 28. lipnja 2016. – European Social Enterprise Law Association protiv EUIPO-a (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/31

         Tužba podnesena 28. lipnja 2016. – European Social Enterprise Law Association protiv EUIPO-a (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION)
   (Predmet T-353/16)
   (2016/C 314/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Social Enterprise Law Association (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: L. Fletcher, Solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION”– prijava za registraciju br. 14 062 129

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. travnja 2016. u predmetu R 2208/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-532/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. listopada 2015. uputio Audiencia Provincial de Zaragoza (Španjolska) – Eurosaneamientos S.L. i dr. protiv ArcelorMittal Zaragoza, S.A.

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. listopada 2015. uputio Audiencia Provincial de Zaragoza (Španjolska) – Eurosaneamientos S.L. i dr. protiv ArcelorMittal Zaragoza, S.A.
   (Predmet C-532/15)
   (2015/C 429/15)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Zaragoza

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Eurosaneamientos S.L., Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras S.A

      Tuženik: ArcelorMittal Zaragoza, S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s člankom 4. stavkom 3. UEU-a i člankom 101. UFEU-a pravno pravilo koje je donijela država, a koje predviđa da ona nadzire nagrađivanje zastupnika u postupku, pri čemu se u okviru propisa određuje točan i obvezan iznos zastupničkih nagrada te daje ovlast pravosudnim tijelima da, osobito prilikom određivanja troškova, provode konačan nadzor nad primjenom tog pravnog pravila u svakom pojedinačnom slučaju, iako ta tijela mogu nadzirati samo pravilnu primjenu tarife i nemaju ovlast da u iznimnim okolnostima obrazloženom odlukom odstupe od graničnih vrijednosti naznačenih u navedenom pravnom pravilu?

               2.

               Dopuštaju li pojmovi „važni razlog u općem interesu”, „proporcionalnost” i „nužnost” iz članaka 4. i 15. Direktive o uslugama na unutarnjem tržištu (1), kako su ih definirali sudovi Unije, da u okolnostima u kojima postoje državni propisi kojima se utvrđuje tarifa usluga i kojima se, u uvjetima nepostojanja izričite odredbe u pravilima o prenošenju, prešutno priznaje postojanje važnog razloga u općem interesu, iako usporedba sa sudskom praksom sudova Unije to ne potvrđuje, nacionalni sudovi ocijene da u konkretnom slučaju postoji ograničenje koje nije opravdano općim interesom i, prema tome, ne primijeni ili izmijeni pravno pravilo o nagrađivanju zastupnika u postupku pred sudom?

               3.

               Je li donošenje pravnog pravila s takvim značajkama protivno pravu na pravično suđenje u smislu sudske prakse Suda Europske unije?

      (1)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.)


title: Predmet C-396/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2014. uputio Klagenævnet for Udbud (Danska) – MT Højgaard A/S i Züblin A/S protiv Banedanmark

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2014. uputio Klagenævnet for Udbud (Danska) – MT Højgaard A/S i Züblin A/S protiv Banedanmark
   (Predmet C-396/14)
   2014/C 388/06
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Klagenævnet for Udbud

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: MT Højgaard A/S i Züblin A/S

      Tuženik: Banedanmark

      Prethodno pitanje

   Treba li načelo jednakog postupanja iz članka 10. u vezi s člankom 51. Direktive 2004/17/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća tumačiti na način da javnom naručitelju, u situaciji poput one u glavnom postupku, zabranjuje sklapanje ugovora s ponuditeljem koji se nije prijavio za postupak predodabira i zato u njemu nije bio odabran?

      (1)  Direktiva 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL 2004 L 134, str. 1.) (SL, službeno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 43.)


title: Predmet T-294/13: Tužba podnesena 27. svibnja 2013. — Fialtor protiv Komisije i ESB-a

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/5

         Tužba podnesena 27. svibnja 2013. — Fialtor protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-294/13)
   (2013/C 226/26)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-253/14: Rješenje Općeg suda od 8. rujna 2015. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/58

         Rješenje Općeg suda od 8. rujna 2015. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)
   (Predmet T-253/14) (1)

   (2015/C 381/74)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-657/14: Rješenje Općeg suda od 9. veljače 2015. – Španjolska protiv Komisije

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/39

      Rješenje Općeg suda od 9. veljače 2015. – Španjolska protiv Komisije
      (Predmet T-657/14) (1)

      (2015/C 107/52)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 380, 27.10.2014.


title: Predmet T-648/11: Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2014. – Smart Technologies protiv OHIM-a (SMART NOTEBOOK)

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/24

         Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2014. – Smart Technologies protiv OHIM-a (SMART NOTEBOOK)
   (Predmet T-648/11) (1)

   2014/C 329/35
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 58, 25.2.2012.


title: Predmet C-289/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Kamin und Grill Shop GmbH protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Kamin und Grill Shop GmbH protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.
   (Predmet C-289/16)
   (2016/C 350/17)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Kamin und Grill Shop GmbH

      Druga stranka u revizijskom postupku: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Prethodno pitanje

   Postoji li „izravna” prodaja krajnjem potrošaču u smislu članka 28. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 834/2007 (1) već ako subjekt ili njegovo prodajno osoblje krajnjem potrošaču proizvode prodaje bez posredovanja treće osobe ili „izravna” prodaja usto pretpostavlja da se prodaja izvrši na mjestu skladištenja proizvoda uz istodobnu prisutnost subjekta ili njegova prodajnog osoblja i krajnjeg potrošača?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 834/2007 od 28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91 (SL L 189, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 139.)


title: Predmet C-138/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – Naime Dogan protiv Bundesrepublik Deutschland (Prethodno pitanje — Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska — Dodatni protokol — Članak 41. stavak 1. — Pravo boravka članova obitelji turskih državljana — Nacionalni propis koji zahtijeva dokaz osnovnog poznavanja jezika za članove obitelji koji žele ući na nacionalno državno područje — Dopuštenost — Direktiva 2003/86/EZ — Spajanje obitelji — Članak 7. stavak 2. — Sukladnost)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/11

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – Naime Dogan protiv Bundesrepublik Deutschland
   (Predmet C-138/13) (1)

   ((Prethodno pitanje - Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska - Dodatni protokol - Članak 41. stavak 1. - Pravo boravka članova obitelji turskih državljana - Nacionalni propis koji zahtijeva dokaz osnovnog poznavanja jezika za članove obitelji koji žele ući na nacionalno državno područje - Dopuštenost - Direktiva 2003/86/EZ - Spajanje obitelji - Članak 7. stavak 2. - Sukladnost))
   2014/C 315/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Naime Dogan

      Tuženik: Bundesrepublik Deutschland

      Izreka

   Članak 41. stavak 1. Dodatnog protokola potpisanog 23. studenoga 1970. u Bruxellesu i zaključenog, odobrenog i potvrđenog u ime Europske ekonomske zajednice Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2760/72 od 19. prosinca 1972. o sklapanju Dodatnog protokola i Financijskog protokola potpisanih 23. studenoga 1970. i priloženih Sporazumu o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske te o mjerama potrebnima za njihovo stupanje na snagu treba tumačiti u smislu da je mjera nacionalnog prava koja je donesena nakon stupanja na snagu navedenog Dodatnog protokola u dotičnoj državi članici, a koja supružnicima turskih državljana s boravištem u navedenoj državi članici koji žele ući na državno područje te države na temelju spajanja obitelji nameće uvjet prethodnog dokazivanja osnovnog poznavanja službenog jezika te države članice, protivna klauzuli mirovanja iz navedene odredbe.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-309/15 P: Presuda Općeg suda od 27. listopada 2016. – CW protiv Parlamenta („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Uznemiravanje — Dužnost pružanja pomoći koju ima uprava — Članak 24. Pravilnika o osoblju — Zahtjev za pomoć — Privremene mjere prekida rada — Dužna pažnja — Odgovornost — Zahtjev za naknadu štete — Odluka o odbijanju žalbe u upravnom postupku — Iskrivljavanje dokaza — Pogreška koja se tiče prava”)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/20

         Presuda Općeg suda od 27. listopada 2016. – CW protiv Parlamenta
   (Predmet T-309/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Uznemiravanje - Dužnost pružanja pomoći koju ima uprava - Članak 24. Pravilnika o osoblju - Zahtjev za pomoć - Privremene mjere prekida rada - Dužna pažnja - Odgovornost - Zahtjev za naknadu štete - Odluka o odbijanju žalbe u upravnom postupku - Iskrivljavanje dokaza - Pogreška koja se tiče prava”))
   (2016/C 462/24)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: CW (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: M. Dean i E. Taneva, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 26. ožujka 2015., CW/Parlement (F-124/13, EU:F:2015:23) kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 26. ožujka 2015., CW/Parlament (F-124/13).

               2.

               Predmet se upućuje vijeću Općeg suda Europske unije različitom od onoga koje je odlučilo o ovoj žalbi.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 270, 17. 8. 2015.


title: Predmet C-443/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Chancery Division) — Ujedinjena Kraljevina) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd protiv Sanofija (Lijekovi za humanu primjenu — Svjedodžba o dodatnoj zaštiti — Uredba (EZ) br. 469/2009 — Članak 3. — Uvjeti za dobivanje te svjedodžbe — Uzastopna stavljanja u promet dvaju lijekova koji djelomično ili u potpunosti sadrže isti aktivni sastojak — Mješavina aktivnih sastojaka od kojih se jedan već nalazi u prometu u obliku lijeka s jedinim aktivnim sastojkom — Mogućnost dobivanja više svjedodžbi na osnovi istog patenta i dvaju odobrenja za stavljanje u promet)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/18

         Presuda Suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Chancery Division) — Ujedinjena Kraljevina) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd protiv Sanofija
   (Predmet C-443/12) (1)

   (Lijekovi za humanu primjenu - Svjedodžba o dodatnoj zaštiti - Uredba (EZ) br. 469/2009 - Članak 3. - Uvjeti za dobivanje te svjedodžbe - Uzastopna stavljanja u promet dvaju lijekova koji djelomično ili u potpunosti sadrže isti aktivni sastojak - Mješavina aktivnih sastojaka od kojih se jedan već nalazi u prometu u obliku lijeka s jedinim aktivnim sastojkom - Mogućnost dobivanja više svjedodžbi na osnovi istog patenta i dvaju odobrenja za stavljanje u promet)
   2014/C 52/30
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Tuženik: Sanofi

      Uz sudjelovanje: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — High Court of Justice (Chancery Division) — Tumačenje članka 3. točaka (a) i (c) Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove (SL L 152, str. 1.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 166.) — Uvjeti za dobivanje svjedodžbe o dodatnoj zaštiti — Pojam „proizvod zaštićen temeljnim patentom koji je na snazi” — Kriteriji — Mogućnost dodjele svjedodžbe za svaki lijek u slučaju patenta koji pokriva više lijekova

      Izreka

   U okolnostima kao što su one u glavnom postupku gdje je na temelju patenta koji štiti inovativni aktivni sastojak i na temelju odobrenja za stavljanje u promet za lijek koji ga sadrži kao jedini aktivni sastojak nositelj tog patenta već dobio svjedodžbu o dodatnoj zaštiti za taj aktivni sastojak koji mu omogućava da se usprotivi korištenju tog aktivnog sastojka, samog ili u kombinaciji s drugim aktivnim sastojcima, članak 3. točku (c) Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove treba tumačiti u smislu da se protivi tome da na temelju istog patenta, ali naknadnog odobrenja za stavljanje u promet za drukčiji lijek koji sadrži navedeni aktivni sastojak u mješavini s drugim aktivnim sastojkom, koji kao takav nije zaštićen navedenim patentom, nositelj tog istog patenta dobije drugu svjedodžbu o dodatnoj zaštiti za tu mješavinu aktivnih sastojaka.

      (1)  SL C 389, 15.12.2012.


title: Predmet T-130/14 P: Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Vijeće protiv Simpsona („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Prelazak u viši razred — Razvrstavanje u razred — Odluka da se zainteresiranu osobu ne uvrsti u razred AD9 nakon njegova uspjeha na otvorenom natječaju za razred AD 9 — Iskrivljavanje dokaza”)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/28

         Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Vijeće protiv Simpsona
   (Predmet T-130/14 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Prelazak u viši razred - Razvrstavanje u razred - Odluka da se zainteresiranu osobu ne uvrsti u razred AD9 nakon njegova uspjeha na otvorenom natječaju za razred AD 9 - Iskrivljavanje dokaza”))
   (2015/C 414/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, a zatim M. Bauer i E. Rebasti, agenti)

      Druga stranka u postupku: Erik Simpson (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. Simpson/Vijeće (F-142/11, Zb. SS., EU:F:2013:201) radi djelomičnog ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Presuda Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013., Simpson/Vijeće (F-142/11, Zb. SS., EU:F:2013:201) ukida se u dijelu u kojem je Službenički sud poništio odluku kojom je Vijeće Europske unije odbilo zahtjev Erika Simpsona za prelazak u razred AD9 jer je bio uspješan na natječaju EPSO/AD/113/07 i u dijelu u kojem je Vijeću naložio snošenje svih troškova (točke 1. i 3. izreke presude).

               2.

               Predmet se vraća Službeničkom sudu na ponovno odlučivanje.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet C-361/14 P: Žalba koju je 25. srpnja 2014. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda od (sedmo vijeće) donesene 13. svibnja 2014. u predmetu T-458/10 do T-467/10 i T-471/10: Peter McBride i drugi protiv Europske komisije

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/14

         Žalba koju je 25. srpnja 2014. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda od (sedmo vijeće) donesene 13. svibnja 2014. u predmetu T-458/10 do T-467/10 i T-471/10: Peter McBride i drugi protiv Europske komisije
   (Predmet C-361/14 P)
   2014/C 339/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet, A. Szmytkowska, agenti, B. Doherty, barrister)

      Druge stranke u postupku: Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen Ltd, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers Ltd, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy i Brendan Gill

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj zahtijeva da Sud:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije (sedmo vijeće) od 13. svibnja 2014. u spojenim predmetima T-458/10 do T-467/10 i T-471/10 Peter McBride i dr./Europska komisija;

               —

               odbije tužbu za poništenje i, u svakom slučaju, prvi tužbeni razlog;

               —

               ili, podredno, da vrati predmet Općem sudu radi odlučivanja o tužbenim razlozima koji su pred njime izneseni a o kojima nije odlučio Sud Europske unije, i

               —

               naloži tužiteljima u prvom stupnju snošenje troškova žalbe i postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija tvrdi da presudu protiv koje je uložena žalba treba ukinuti iz sljedećih razloga:

               Kao prvo, Opći sud je pogrešno protumačio i pogrešno primijenio članak 266. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU” ili „Ugovor”) u vezi s člankom 263. UFEU-a i načelom djelotvornosti, načelom dodjele nadležnosti, načelom pravne sigurnosti, načelom kontinuiteta pravnog poretka, vremenskom primjenom prava, načelom legitimnih očekivanja i načelima koja uređuju vremenski slijed propisa/pravnih pravila, time što je poništio neke Komisijine odluke čija je svrha izvršavanje njezinih obveza koje ima na temelju presuda u spojenim predmetima T-218/03 do T-241/03, Boyle i. dr./Komisija i spojenim predmetima C-373/06 P, C-379/06 P i C-382/06 P, Flaherty i.dr./Komisija. U pobijanoj presudi je navedeno da je Komisija bila dužna poduzeti potrebne mjere za postupanje u skladu s tim presudama, ali da za to nije bila nadležna.

               Kao drugo, Opći sud nije propisno obrazložio njegovu presudu i nije odgovorio na ključni argument Komisije (kao i na pitanje dopuštenosti u jednom predmetu). Stoga je povrijedio članak 36. Statuta Suda i članak 81. Poslovnika Općeg Suda


title: Predmet C-595/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 9. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv Fiscale Eenheid X NV cs (Zahtjev za prethodnu odluku — Šesta direktiva o PDV-u — Izuzeća — Članak 13. dio B točka (d) točka 6. — Posebni investicijski fondovi — Pojam — Ulaganja u nekretnine — Upravljanje investicijskim fondovima — Pojam — Stvarno gospodarenje nekretninom)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 9. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv Fiscale Eenheid X NV cs
   (Predmet C-595/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Šesta direktiva o PDV-u - Izuzeća - Članak 13. dio B točka (d) točka 6. - Posebni investicijski fondovi - Pojam - Ulaganja u nekretnine - Upravljanje investicijskim fondovima - Pojam - Stvarno gospodarenje nekretninom))
   (2016/C 048/02)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Staatssecretaris van Financiën

      Tuženik: Fiscale Eenheid X NV cs

      Izreka

               1.

               Članak 13. dio B točku (d) točku 6. Šeste Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 91/680/EEZ od 16. prosinca 1991., treba tumačiti na način da se u smislu te odredbe „posebnim investicijskim fondovima” mogu smatrati društva za investicije poput društava u glavnom postupku, u kojima je kapital prikupilo nekoliko ulagača koji snose rizik u vezi s upravljanjem imovinom koja je u tim društvima prikupljena radi kupnje, posjedovanja, upravljanja i prodaje nekretnina sa svrhom stjecanja dobiti koja će se kao dividenda raspodijeliti svim imateljima udjela, a potonji ostvaruju prednost i povećanjem vrijednosti njihova udjela, pod uvjetom da ih je odnosna država članica podvrgnula posebnom državnom nadzoru.

               2.

               Članak 13. dio B točku (d) točku 6. Šeste direktive 77/388 treba tumačiti na način da pojam „upravljanje” koji se nalazi u toj odredbi ne obuhvaća stvarno gospodarenje nekretninama posebnog investicijskog fonda.

      (1)  SL C 39, 8. 2. 2014.


title: Predmet T-775/14: Tužba podnesena 24. studenoga 2014. – Red Lemon protiv OHIM-a – Lidl Stiftung (ABTRONIC)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/39

      Tužba podnesena 24. studenoga 2014. – Red Lemon protiv OHIM-a – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
      (Predmet T-775/14)
      (2015/C 073/50)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Red Lemon Inc. (Hong Kong, Kina) (zastupnici: T. Wieland i S. Müller, odvjetnici)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „ABTRONIC” – prijava br. 8 534 811

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. rujna 2014. u predmetu R 2060/2013-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i odbije prigovor;

                  —

                  naloži OHIM-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

      povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-321/16: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Dublin District Court – Irska) – kazneni postupak protiv Owen Pardue (Zahtjev za prethodnu odluku — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Preambula i članci 6., 20., 41., 47. i 48. — Ovlasti nacionalnog tijela zaduženog za kaznene progone — Neprovođenje prava Unije — Članak 53., stavak 2. Poslovnika Suda — Očita nenadležnost Suda)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/12

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Dublin District Court – Irska) – kazneni postupak protiv Owen Pardue
   (Predmet C-321/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Preambula i članci 6., 20., 41., 47. i 48. - Ovlasti nacionalnog tijela zaduženog za kaznene progone - Neprovođenje prava Unije - Članak 53., stavak 2. Poslovnika Suda - Očita nenadležnost Suda))
   (2017/C 063/17)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Dublin District Court

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Owen Pardue

      Izreka

   Sud Europske unije je očito nenadležan za odgovor na pitanja koja je odlukom od 27. svibnja 2016. postavio Dublin District Court (Okružni sud u Dublinu, Irska).

      (1)  SL C 279, 1. 6. 2016.


title: Predmet C-329/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. srpnja 2015. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – ENEA SA w Poznaniu protiv Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. srpnja 2015. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – ENEA SA w Poznaniu protiv Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Predmet C-329/15)
   (2015/C 320/22)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Najwyższy

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj žalbe u kasacijskom postupku: ENEA SA w Poznaniu

      Druga stranka u postupku: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 107. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da je obveza otkupa električne energije proizvedene prilikom istodobne proizvodnje topline, predviđena člankom 9.a stavkom 8. Zakona o energiji od 10. travnja 1997. u verziji na snazi u 2006. na temelju članka 1. točke 13. Zakona od 4. ožujka 2005. o izmjeni Zakona o energiji i Zakona o zaštiti okoliša (Dz. U. 2005, br. 62, poz. 552), državna potpora?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 107. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da se energetsko poduzeće koje je emanacija države, a kojem je naložena obveza kvalificirana kao državna potpora, u postupku pred nacionalnim sudom može pozivati na povredu te odredbe?

               3.

               U slučaju potvrdnih odgovora na prvo i drugo pitanje, treba li članak 107. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji tumačiti na način da nespojivost obveze koja proizlazi iz nacionalnog prava s člankom 107. Ugovora o funkcioniranju Europske unije isključuje mogućnost izricanja novčane kazne poduzeću koje nije ispunilo tu obvezu?


title: Predmet C-270/15 P: Žalba koju je 8. lipnja 2015. podnijela Kraljevina Belgija protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-538/11, Belgija protiv Komisije

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/14

         Žalba koju je 8. lipnja 2015. podnijela Kraljevina Belgija protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-538/11, Belgija protiv Komisije
   (Predmet C-270/15 P)
   (2015/C 254/18)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet i J.-C. Halleux, agenti te L. Van Den Hende, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Kraljevina Belgija od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 25. ožujka 2015.,

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 27. srpnja 2011. o državnoj potpori u korist financiranja screeninga transmisivnih spongiformnih encefalopatija (TSE) kod goveda koju je provela Belgija (državna potpora C 44/08 (ex NN 45/04)), i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: Opći sud je počinio više pogreški koje se tiču prava i povrijedio je svoju obvezu obrazlaganja glede postojanja ekonomske prednosti koju ima na temelju članka 107. stavka 1. UFEU-a.

               a)

                  Prvi dio: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava i povrijedio je svoju obvezu obrazlaganja osobito u kada polazi od pretpostavke pretpostavci da svaki put kad javna vlast nametnu zakonsku ili upravnopravnu obvezu određenim poduzetnicima, troškove koji su vezani uz takvu obvezu trebaju automatski snositi predmetni poduzetnici, a da javna vlast pri tome ne može ni na kakav način intervenirati, i to neovisno o svrsi mjere i vezi s izvršavanjem javne ovlasti. Ta je pretpostavka morala biti odbijena, ali Opći sud nije objasnio zbog čega bi troškovi za testiranje na TSE predstavljali opterećenje koje bi jedan poduzetnik trebao redovito snositi. Opći sud je istovremeno povrijedio svoju obvezu obrazlaganja iz članka 36. u vezi s člankom 53. Statuta Suda, osobito u tome što nije ispitao različite argumente i presedane koje je naveo tužitelj ili je propustio ocijeniti njihovu važnost.

               b)

                  Drugi dio: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava jer je smatrao da je postojanje ili nepostojanje harmoniziranih odredbi potpuno nevažno za ocjenu postojanja državnih potpora. Opći sud je pri tome također povrijedio svoju obvezu obrazlaganja iz članka 36. u vezi članka 53. Statuta Suda jer se nije očitovao na argumente Kraljevine Belgije.

               c)

                  Treći dio: Opći sud je u pobijanoj presudi počinio pogrešku koja se tiče prava kada je sugerirao da Kraljevina Belgija nije navela zbog čega bi postojanje ili nepostojanje prekomjerne naknade bilo pravno relevantno za postojanje ekonomske prednosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. U pobijanoj presudi je osim toga počinjena pogreška koja se tiče prava, budući da se čini da navodi da taj argument nije dostatno činjenično obrazložen.

      Drugi žalbeni razlog: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava i povrijedio je svoju obvezu obrazlaganja glede pretpostavki uvjeta selektivnosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava jer je na općenit način potvrdio da su poduzetnici za koje je obvezno provođenje kontrole prije nego što bi mogli staviti ili prodavati svoje proizvode na tržište, per definitionem u „usporedivoj činjeničnoj i pravnoj situaciji.” Opći sud je u svakom slučaju povrijedio svoju obvezu obrazlaganja jer nije nikako objasnio zašto bi ovi poduzetnici glede državnih potpora bili u „usporedivoj činjeničnoj i pravnoj situaciji,” i jer se nije očitovao na rezerve koje je izrazila Kraljevina Belgija.


title: Predmet F-138/15: Tužba podnesena 2. studenoga 2015. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/78

         Tužba podnesena 2. studenoga 2015. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-138/15)
   (2016/C 027/100)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o prestanku tužiteljeva ugovora o radu i zahtjev za naknadu već pretrpljene nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku od 19. prosinca 2014. o prestanku tužiteljeva ugovora o radu;

               —

               naložiti Europskom parlamentu tužitelju naknaditi pretrpljenu nematerijalnu štetu koja je privremeno ex aequo et bono procijenjena na iznos od 20 000 EUR;

               —

               naložiti Parlamentu snošenje troškova.