title: Predmet C-289/17: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tartu Maakohus – Estonija) – Collect Inkasso OÜ i dr. protiv Rain Aint i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima — Uredba (EZ) br. 805/2004 — Europski nalog za izvršenje za nesporne tražbine — Uvjeti za potvrđivanje — Minimalne postupovne norme za nesporne tražbine — Prava dužnika — Nenavođenje adrese ustanove kojoj se može uputiti osporavanje tražbine ili pred kojom se može pokrenuti ispitivanje odluke)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/15

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tartu Maakohus – Estonija) – Collect Inkasso OÜ i dr. protiv Rain Aint i dr.
   (Predmet C-289/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 805/2004 - Europski nalog za izvršenje za nesporne tražbine - Uvjeti za potvrđivanje - Minimalne postupovne norme za nesporne tražbine - Prava dužnika - Nenavođenje adrese ustanove kojoj se može uputiti osporavanje tražbine ili pred kojom se može pokrenuti ispitivanje odluke))
   (2018/C 142/20)
   Jezik postupka: estonski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tartu Maakohus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS

      Tuženici: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

      Izreka

   Članak 17. točku (a) i članak 18. stavak 1. točku (b) Uredbe (EZ) br. 805/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uvođenju europskog naloga za izvršenje za nesporne tražbine treba tumačiti na način da sudska odluka donesena bez obavještavanja dužnika o adresi suda kojem treba odgovoriti, pred kojim se mora pojaviti ili, ako je primjenjivo, pred kojim se može pokrenuti ispitivanje te odluke ne može biti potvrđena kao europski nalog za izvršenje.

      (1)  SL C 249, 31. 7. 2017.


title: Predmet C-53/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Antonio Pasquale Mastromartino protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/30

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Antonio Pasquale Mastromartino protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Predmet C-53/18)
   (2018/C 142/40)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Antonio Pasquale Mastromartino

      Tuženik: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li, i u kojim aspektima, zanimanje vezanog zastupnika (tied agent) obuhvaćeno usklađivanjem uređenim Direktivom 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. (1)?

               2.

               Protivi li se pravilnoj primjeni Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004., a osobito njezinim člancima 8., 23. i 51. te načelima i pravilima sadržanima u Ugovorima o nediskriminaciji, proporcionalnosti, slobodi pružanja usluga i pravu poslovnog nastana, nacionalno pravno pravilo poput onog propisanog člankom 55. stavkom 2. Zakonodavne uredbe br. 58 od 24. veljače 1998. (Pročišćeni tekst odredaba kojima se uređuje financijsko posredništvo u skladu s člancima 8. i 21. Zakona br. 52 od 6. veljače 1996.), kako je izmijenjena, te člankom 111. stavkom 2. Odluke Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Državna komisija za trgovačka društva i burzu, Consob) br. 16190 od 29. listopada 2007. (Uredba o utvrđivanju pravila za provedbu Zakonodavne uredbe br. 58 od 24. veljače 1998. o posrednicima), kojom se:

                           a)

                           omogućuje zabrana obavljanja djelatnosti „vezanog zastupnika” (savjetnik ovlašten za prodaju od vrata do vrata – prijašnji financijski trgovac) „po diskrecijskoj ovlasti” s obzirom na to da ne podrazumijeva gubitak dobrog ugleda, kako je to predviđeno nacionalnim pravom, te ujedno ne poštuje pravila o provedbi te direktive;

                           b)

                           omogućuje zabrana obavljanja djelatnosti „vezanog zastupnika” (savjetnik ovlašten za prodaju od vrata do vrata – prijašnji financijski trgovac) do jedne godine „po diskrecijskoj ovlasti” u postupku kojem je cilj sprečavanje učinka optužbe u kaznenom postupku po principu „strepitus” i čije je trajanje mnogo dulje od jedne godine?

      (1)  Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata te o izmjeni direktiva Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 93/22/EEZ (SL L 145, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 4., str. 29.)


title: Predmet C-387/16: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Nidera BV (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Odbitak pretporeza — Članak 183. — Povrat viška PDV-a — Zakašnjeli povrat — Iznos zateznih kamata koje se duguju prema nacionalnom pravu — Smanjenje tog iznosa zbog razloga koji se ne mogu pripisati poreznom obvezniku — Dopuštenost — Porezna neutralnost — Pravna sigurnost)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/6

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Nidera BV
   (Predmet C-387/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Odbitak pretporeza - Članak 183. - Povrat viška PDV-a - Zakašnjeli povrat - Iznos zateznih kamata koje se duguju prema nacionalnom pravu - Smanjenje tog iznosa zbog razloga koji se ne mogu pripisati poreznom obvezniku - Dopuštenost - Porezna neutralnost - Pravna sigurnost))
   (2018/C 142/07)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Tuženik: Nidera BV

      uz sudjelovanje: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Izreka

   Članak 183. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kada se tumači s obzirom na načelo porezne neutralnosti, treba tumačiti na način da mu se protivi smanjenje iznosa kamata koje se uobičajeno duguju prema nacionalnom pravu na višak poreza na dodanu vrijednost koji nije pravodobno vraćen, zbog razloga koji su vezani uz okolnosti koje se ne mogu pripisati poreznom obvezniku, poput visokog iznosa tih kamata u odnosu na iznos viška poreza na dodanu vrijednost, trajanja i uzroka neisplate povrata i gubitaka koje je porezni obveznik stvarno pretrpio.

      (1)  SL C 343, 19. 9. 2016.


title: Predmet T-665/16: Presuda Općeg suda od 8. ožujka 2018. – Cinkciarz.pl protiv EUIPO-a (€$) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije €$ — Apsolutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/46

         Presuda Općeg suda od 8. ožujka 2018. – Cinkciarz.pl protiv EUIPO-a (€$)
   (Predmet T-665/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije €$ - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe 2017/1001)”))
   (2018/C 142/60)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poljska) (zastupnici: E. Skrzydło-Tefelska i K. Gajek, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. srpnja 2016. (predmet R 2086/2015-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju znaka €$ kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 14. srpnja 2016. (predmet 2086/2015-5).

               2.

               EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 402, 31. 10. 2016.


title: Spojeni predmeti C-412/16 P i C-413/16 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 1. ožujka 2018. – Ice Mountain Ibiza, SL protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba — Žig Europske unije — Prijava za registraciju figurativnih žigova ocean beach club ibiza i ocean ibiza — Raniji nacionalni figurativni žigovi OC ocean club i OC ocean club Ibiza — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/6

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 1. ožujka 2018. – Ice Mountain Ibiza, SL protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Spojeni predmeti C-412/16 P i C-413/16 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Prijava za registraciju figurativnih žigova ocean beach club ibiza i ocean ibiza - Raniji nacionalni figurativni žigovi OC ocean club i OC ocean club Ibiza - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu))
   (2018/C 142/08)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Ice Mountain Ibiza, SL (zastupnici: J. L. Gracia Albero i F. Miazzetto, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: S. Palmero Cabezas i D. Botis, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalbe se odbijaju.

               2.

               Društvu Ice Mountain Ibiza SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 46, 13. 2. 2017.


title: Predmet C-119/17: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Sibiu – Rumunjska) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean protiv SC OTP BAAK Nyrt., koju zastupa OTP BANK SA, koju zastupa Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., koju zastupa OTP BANK SA (Prethodni postupak — Članak 99. Poslovnika Suda — Zaštita potrošača — Direktiva 93/13/EEZ — Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima — Članak 3. stavak 1., članak 4. stavci 1. i 2. i članak 5. — Ocjena nepoštenosti ugovornih odredbi — Ugovor o kreditu sklopljen u stranoj valuti — Valutni rizik koji u cijelosti snosi potrošač — Znatnija neravnoteža u pravima i obvezama stranaka proizašlima iz ugovora — Glavni predmet ugovora o zajmu)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/16

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Sibiu – Rumunjska) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean protiv SC OTP BAAK Nyrt., koju zastupa OTP BANK SA, koju zastupa Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., koju zastupa OTP BANK SA
   (Predmet C-119/17) (1)

   ((Prethodni postupak - Članak 99. Poslovnika Suda - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Članak 3. stavak 1., članak 4. stavci 1. i 2. i članak 5. - Ocjena nepoštenosti ugovornih odredbi - Ugovor o kreditu sklopljen u stranoj valuti - Valutni rizik koji u cijelosti snosi potrošač - Znatnija neravnoteža u pravima i obvezama stranaka proizašlima iz ugovora - Glavni predmet ugovora o zajmu))
   (2018/C 142/21)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunalul Sibiu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean

      Tuženici: SC OTP BAAK Nyrt., koju zastupa OTP BANK SA, koju zastupa Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., koju zastupa OTP BANK SA

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da je odredba iz ugovora o kreditu sklopljenog u stranoj valuti između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i potrošača, o kojoj se nisu vodili pojedinačni pregovori, poput one u glavnom predmetu, prema kojoj se kredit mora otplatiti u toj istoj valuti, obuhvaćena pojmom „glavni predmet ugovora”, u smislu te odredbe, s obzirom na to da se tom odredbom uređuje glavna činidba koja karakterizira taj ugovor.

               2.

               Članke 3. do 5. Direktive 93/13 treba tumačiti na način da, odredbu ugovora o kreditu, poput one u glavnom postupku, zbog koje valutni rizik u cijelosti snosi potrošač i koja nije sastavljena na transparentan način tako da korisnik kredita na temelju jasnih i razumljivih kriterija može procijeniti ekonomske posljedice sklapanja tog ugovora, nacionalni sud, prilikom njezina ispitivanja, može smatrati nepoštenom ako, u suprotnosti s uvjetom o dobroj vjeri, ta odredba na štetu potrošača stvara znatniju neravnotežu u pravima i obvezama stranaka proizašlima iz ugovora. U tom pogledu, sud koji je uputio zahtjev treba, s obzirom na sve činjenice u glavnom predmetu te uzimajući u obzir osobito stručnost i znanje proizvođača robe ili pružatelja usluge o mogućim promjenama tečaja i rizicima koji su svojstveni sklapanju kredita u stranoj valuti, procijeniti, kao prvo, je li ispunjen uvjet dobre vjere i kao drugo, postoji li eventualna znatnija neravnoteža, u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 93/13.

      (1)  SL C 178, 6. 6. 2017.


title: Predmet C-418/16 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. veljače 2018. – mobile.de GmbH, prije mobile.international GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 15. stavak 1. — Članak 57. stavci 2. i 3. — Članak 64. — Članak 76. stavak 2. — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 22. stavak 2. — Pravilo 40. stavak 6. — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Zahtjevi za proglašavanje žiga ništavim koji se temelje na ranijem nacionalnom žigu — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Dokaz — Odbijanje zahtjevâ — Uzimanje u obzir dodatnih dokaza od strane žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) — Poništenje odluka odjela za poništaje EUIPO-a — Vraćanje — Posljedice)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. veljače 2018. – mobile.de GmbH, prije mobile.international GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-418/16 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 15. stavak 1. - Članak 57. stavci 2. i 3. - Članak 64. - Članak 76. stavak 2. - Uredba (EZ) br. 2868/95 - Pravilo 22. stavak 2. - Pravilo 40. stavak 6. - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Zahtjevi za proglašavanje žiga ništavim koji se temelje na ranijem nacionalnom žigu - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Dokaz - Odbijanje zahtjevâ - Uzimanje u obzir dodatnih dokaza od strane žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) - Poništenje odluka odjela za poništaje EUIPO-a - Vraćanje - Posljedice))
   (2018/C 142/09)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: mobile.de GmbH, prije mobile.international GmbH (zastupnik: T. Lührig, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: M. Fischer, agent), Rezon OOD (zastupnik: P. Kanchev, advokat)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu mobile.de GmbH nalaže se snošenje troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Rezon ODD.

      (1)  SL C 419, 14. 11. 2016.


title: Predmet T-106/18: Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Laverana protiv EUIPO-a – Agroecopark (VERA GREEN)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/58

         Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Laverana protiv EUIPO-a – Agroecopark (VERA GREEN)
   (Predmet T-106/18)
   (2018/C 142/75)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i R. Drozdz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Agroecopark (Majadahonda, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije VERA GREEN – Prijava za registraciju br. 15 068 646

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. prosinca 2017. u predmetu R 982/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet C-126/17: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – ERSTE Bank Hungary Zrt protiv Orsolya Czakóa (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Zaštita potrošača — Direktiva 93/13/EEZ — Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima — Članak 4. stavak 2., članak 5. i članak 6. stavak 1. — Odredbe kojima se definira glavni predmet ugovora — Ugovor o zajmu u stranoj valuti — Doseg pojma „jasno i razumljivo sastavljene” — Djelomična ili potpuna nevaljanost ugovora)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/17

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – ERSTE Bank Hungary Zrt protiv Orsolya Czakóa
   (Predmet C-126/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Članak 4. stavak 2., članak 5. i članak 6. stavak 1. - Odredbe kojima se definira glavni predmet ugovora - Ugovor o zajmu u stranoj valuti - Doseg pojma „jasno i razumljivo sastavljene” - Djelomična ili potpuna nevaljanost ugovora))
   (2018/C 142/22)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Tuženik: Orsolya Czakó

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 2. i članak 5. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, treba tumačiti na način da, u smislu tih odredbi, odredbe ugovora o zajmu sklopljenog u državi članici između potrošača i bankarske ustanove ispunjavaju zahtjev prema kojem ugovorne odredbe moraju biti jasno i razumljivo sastavljene kada je novčani iznos koji će biti stavljen na raspolaganje tom potrošaču i koji je izražen u stranoj valuti kao valuti računa i određen u odnosu na valutu plaćanja, jasno naznačen. Pod uvjetom da određivanje tog iznosa ovisi o tečaju koji je na snazi na dan deblokade sredstava, navedeni zahtjev znači da načini izračuna stvarno pozajmljene svote, kao i tečaj koji se primjenjuje, moraju biti transparentni na način da prosječni potrošač, koji je dovoljno informiran i razumno pažljiv i razborit, može na temelju preciznih i razumljivih kriterija procijeniti ekonomske posljedice koje se na njega odnose i koje proizlaze iz tog ugovora, među kojima su osobito ukupni troškovi zajma.

               2.

               Članak 6. stavak 1. Direktive 93/13 treba tumačiti u smislu da, kada nacionalni sud utvrdi da su odredbe ugovora o zajmu sklopljenog između potrošača i bankarske ustanove, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, nepoštene, ta odredba ne sprječava taj sud u tome da proglasi nevaljanost cijelog ugovora, ako on ne može opstati nakon poništenja tih odredbi.

      (1)  SL C 221, 10. 7. 2017.


title: Predmet C-518/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofiyski gradski sad – Bugarska) – „ZPT” AD protiv Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite (Zahtjev za prethodnu odluku — Državne potpore — Uredba (EZ) br. 1998/2006 — Članak 35. UFEU-a — De minimis potpore u obliku porezne olakšice — Nacionalno zakonodavstvo kojim se iz prava na poreznu olakšicu isključuje ulaganje u proizvodnju proizvodâ za izvoz)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofiyski gradski sad – Bugarska) – „ZPT” AD protiv Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite
   (Predmet C-518/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Uredba (EZ) br. 1998/2006 - Članak 35. UFEU-a - De minimis potpore u obliku porezne olakšice - Nacionalno zakonodavstvo kojim se iz prava na poreznu olakšicu isključuje ulaganje u proizvodnju proizvodâ za izvoz))
   (2018/C 142/10)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sofiyski gradski sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„ZPT” AD

      Tuženici: Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite

      Izreka

               1.

               Ispitivanjem trećeg dijela trećeg pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost članka 1. stavka 1. točke (d) Uredbe Komisije (EZ) br. 1998/2006 od 15. prosinca 2006. o primjeni članaka [107. i 108. UFEU-a] na de minimis potpore.

               2.

               Članak 1. stavak 1. točku (d) Uredbe br. 1998/2006 treba tumačiti na način da mu se ne protive odredbe nacionalnog prava poput onih u glavnom predmetu, koje iz prava na poreznu olakšicu koja čini de minimis potporu isključuju ulaganja u imovinu namijenjenu djelatnostima povezanima s izvozom.

      (1)  SL C 462, 12. 12. 2016.


title: Predmet T-855/16: Presuda Općeg suda od 7. ožujka 2018. – Fertisac protiv ECHA-e („REACH — Naknada za registraciju tvari — Smanjenje odobreno MSP-ima — Provjera izjave o veličini poduzetnika od strane ECHA-e — Odluka kojom se određuje upravna pristojba — Preporuka 2003/361/EZ — Prekoračenje financijskih gornjih granica — Pojam „povezanog poduzeća””)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/48

         Presuda Općeg suda od 7. ožujka 2018. – Fertisac protiv ECHA-e
   (Predmet T-855/16) (1)

   ((„REACH - Naknada za registraciju tvari - Smanjenje odobreno MSP-ima - Provjera izjave o veličini poduzetnika od strane ECHA-e - Odluka kojom se određuje upravna pristojba - Preporuka 2003/361/EZ - Prekoračenje financijskih gornjih granica - Pojam „povezanog poduzeća””))
   (2018/C 142/63)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Fertisac, SL (Atarfe, Španjolska) (zastupnik: J. Gomez Rodriguez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: E. Maurage, J.-P. Trnka i M. Heikkilä, agenti, uz asistenciju C. Garcije Molyneuxa i L. Tosonija, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke ECHA-e SME(2016) 5150 od 15. studenoga 2016. kojom se utvrđuje da tužitelj ne ispunjava uvjete za smanjenje naknade predviđene za srednja poduzeća i kojom mu se određuje upravna pristojba, kao i računa br. 10060160 i br. 10060161 koje je izdala ECHA, a priloženi su odluci SME(2016) 5150.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Fertisac, SL nalaže se snošenje troškova, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 30, 30. 1. 2017.


title: Spojeni predmeti C-523/16 i C-536/16: Presuda Suda (osmo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – MA.T.I. SUD SpA protiv Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA protiv Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16) (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 51. — Uklanjanje nepravilnosti iz ponuda — Direktiva 2004/17/EZ — Pojašnjenje ponuda — Nacionalno zakonodavstvo koje uklanjanje nepravilnosti iz potrebne dokumentacije koje se zahtijeva od ponuditeljâ uvjetuje plaćanjem novčane kazne — Načela koja se odnose na provedbu postupaka javne nabave — Načelo jednakog postupanja — Načelo proporcionalnosti)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/8

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – MA.T.I. SUD SpA protiv Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA protiv Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)
   (Spojeni predmeti C-523/16 i C-536/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 51. - Uklanjanje nepravilnosti iz ponuda - Direktiva 2004/17/EZ - Pojašnjenje ponuda - Nacionalno zakonodavstvo koje uklanjanje nepravilnosti iz potrebne dokumentacije koje se zahtijeva od ponuditeljâ uvjetuje plaćanjem novčane kazne - Načela koja se odnose na provedbu postupaka javne nabave - Načelo jednakog postupanja - Načelo proporcionalnosti))
   (2018/C 142/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: MA.T.I. SUD SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA (C-536/16)

      uz sudjelovanje: China Taiping Insurance Co. Ltd (C-523/16)

      Tuženici: Centostazioni SpA (C-523/16), Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)

      Izreka

   Pravo Unije, osobito članak 51. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama, načela koja se odnose na provedbu postupaka javne nabave, među kojima su načela jednakog postupanja i transparentnosti iz članka 10. Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga, i članka 2. Direktive 2004/18, kao i načelo proporcionalnosti valja tumačiti na način da im se u načelu ne protivi nacionalni propis koji uspostavlja mehanizam uklanjanja nepravilnosti iz dokumentacije, na temelju kojeg javni naručitelj može, u okviru provedbe postupka javne nabave, bilo kojeg ponuditelja čija ponuda sadržava bitne nepravilnosti u smislu navedenog propisa pozvati da ih ukloni iz svoje ponude uz pridržaj plaćanja novčane kazne ako iznos te kazne ostane u skladu s načelom proporcionalnosti, utvrđenje čega je zadaća suda koji je uputio zahtjev.
   Suprotno tomu, te iste odredbe i načela valja tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji uspostavlja mehanizam uklanjanja nepravilnosti iz dokumentacije na temelju kojeg javni naručitelj može od ponuditelja, uz plaćanje novčane kazne, zahtijevati ispravak nepostojanja dokumenta zbog kojeg, u skladu s izričitim odredbama dokumentacije o nabavi, on mora biti isključen ili da ukloni nepravilnosti iz svoje ponude tako da izvršeni ispravci ili izmjene zapravo budu izjednačeni s podnošenjem nove ponude.

      (1)  SL C 22, 23. 1. 2017.


title: Predmet C-60/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. siječnja 2018. uputio Tallinna Ringkonnakohus (Estonija) – AS Tallinna Vesi protiv Keskkonnaamet

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. siječnja 2018. uputio Tallinna Ringkonnakohus (Estonija) – AS Tallinna Vesi protiv Keskkonnaamet
   (Predmet C-60/18)
   (2018/C 142/42)
   Jezik postupka: estonski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tallinna Ringkonnakohus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: AS Tallinna Vesi

      Tuženik: Keskkonnaamet

      Intervenijent: Keskkonnaministeerium

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 6. stavak 4. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (1) tumačiti na način da je toj odredbi sukladan nacionalni pravni akt koji propisuje da ako na razini Unije u pogledu određenih vrsta otpada nisu utvrđeni kriteriji za prestanak statusa otpada, taj prestanak ovisi o tome jesu li nacionalnim pravnim aktom opće primjene utvrđeni kriteriji za određene vrste otpada?

               2.

               Dodjeljuje li se člankom 6. stavkom 4. prvom rečenicom Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva, ako na razini Unije u pogledu određenih vrsta otpada nisu utvrđeni kriteriji za prestanak statusa otpada, posjedniku otpada pravo podnijeti zahtjev nadležnom tijelu ili sudu države članice radi utvrđivanja prestanka statusa otpada u skladu s postojećom sudskom praksom Suda Europske unije, neovisno o tome jesu li nacionalnim pravnim aktom opće primjene utvrđeni kriteriji za određene vrste otpada?

      (1)  SL 2008, L 312, str. 3.


title: Predmet T-117/18: Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (200 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/58

         Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (200 PANORAMICZNYCH)
   (Predmet T-117/18)
   (2018/C 142/76)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastupnik: C. Rogula, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „200 PANORAMICZNYCH” – prijava za registraciju br. 15 299 688

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. prosinca 2017. u predmetu R 2194/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odluku petog žalbenog vijeća preinači na način da udovolji tužiteljevoj žalbi i registrira žig „200 PANORAMICZNYCH”, s obzirom na to da verbalni znak „200 PANORAMICZNYCH” ne ispunjava pretpostavke iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c), Uredbe 2017/1001 i stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije;

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „200 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

         podredno

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća i naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) da ponovno ispita prijavu za registraciju verbalnog znaka „200 PANORAMICZNYCH” kao žiga Europske unije, prijavu br. 015299688, te da pritom osobito otkloni trenutne nepravilnosti i utvrdi da verbalni znak „200 PANORAMICZNYCH” ne ispunjava pretpostavke iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c) Uredbe, 2017/1001 i da stoga ne postoje apsolutni razlozi za odbijanje registracije;

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „200 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

   Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Uredbe 2017/1001.


title: Predmet C-74/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2018. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – A Ltd

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2018. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – A Ltd
   (Predmet C-74/18)
   (2018/C 142/43)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: A Ltd

      Intervenijent: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prethodna pitanja

               1.

               Smatra li se pri tumačenju članka 157. stavka 1. podstavka 1. u vezi s člankom 13. točkom 13 i točkom 14. Direktive 2009/138/EZ (1) državom članicom koja je ovlaštena naplatiti porez na osiguranje ona država u kojoj društvo (pravna osoba) koje je ugovaratelj osiguranja ima poslovni nastan ili država u kojoj se nalazi društvo koje je predmet kupnje poduzeća, ako društvo za osiguranje koje ima sjedište u Velikoj Britaniji, a u Finskoj nema poslovni nastan, nudi osiguranje za pokriće rizika u vezi s kupnjom poduzeća

                           —

                           društvu koje prilikom kupnje poduzeća nastupa kao kupac i koje nema poslovni nastan u Finskoj, a ciljno društvo kupnje poduzeća ima poslovni nastan u Finskoj,

                           —

                           društvu koje prilikom kupnje poduzeća nastupa kao kupac i koje ima poslovni nastan u Finskoj, a ciljno društvo kupnje poduzeća nema poslovni nastan u Finskoj,

                           —

                           društvu koje prilikom kupnje poduzeća nastupa kao prodavatelj i koje nema poslovni nastan u Finskoj, a ciljno društvo kupnje poduzeća ima poslovni nastan u Finskoj,

                           —

                           društvu koje prilikom kupnje poduzeća nastupa kao prodavatelj i koje ima poslovni nastan u Finskoj, a ciljno društvo kupnje poduzeća nema poslovni nastan u Finskoj?

               2.

               Je li za predmet važno da osiguranje pokriva samo poreznu odgovornost koja je za ciljno društvo nastala prije provedbe kupnje poduzeća?

               3.

               Je li za predmet važno jesu li predmet kupnje poduzeća dionice ili grana djelatnosti ciljnog društva?

               4.

               Je li u situaciji u kojoj su predmet kupnje poduzeća dionice ciljnog društva važno da se jamstva koje je prodavatelj dao kupcu odnose samo na to da prodavatelju pripada pravo vlasništva na prodanim dionicama i da u tom pogledu ne postoje nikakva potraživanja trećih osoba?

      (1)  Direktiva 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (SL 2009., L 335, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 153.)


title: Predmet C-577/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH protiv Savezne Republike Njemačke (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije — Direktiva 2003/87/EZ — Područje primjene — Članak 2. stavak 1. — Prilog I. — Djelatnosti koje podliježu sustavu trgovanja — Proizvodnja polimera — Uporaba topline koju isporučuje treće postrojenje — Zahtjev za besplatnu dodjelu emisijskih jedinica — Razdoblje 2013.–2020.)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/9

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-577/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije - Direktiva 2003/87/EZ - Područje primjene - Članak 2. stavak 1. - Prilog I. - Djelatnosti koje podliježu sustavu trgovanja - Proizvodnja polimera - Uporaba topline koju isporučuje treće postrojenje - Zahtjev za besplatnu dodjelu emisijskih jedinica - Razdoblje 2013.–2020.))
   (2018/C 142/13)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Izreka

   Članak 2. stavak 1. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2003/87/EZ od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009., treba tumačiti na način da postrojenje za proizvodnju polimera, osobito polikarbonata, poput onog u glavnom postupku, koje dobavlja toplinu potrebnu u svrhu te proizvodnje od trećeg postrojenja, nije obuhvaćeno sustavom trgovanja emisijskim jedinicama uspostavljenim tom direktivom s obzirom na to da ne stvara izravne emisije CO2.

      (1)  SL C 63, 27. 2. 2017.


title: Predmet T-118/18: Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (300 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/59

         Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (300 PANORAMICZNYCH)
   (Predmet T-118/18)
   (2018/C 142/77)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastupnik: C. Rogula, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „300 PANORAMICZNYCH” – Anmeldung Nr. 15 299 712

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. prosinca 2017. u predmetu R 2195/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odluku petog žalbenog vijeća preinači na način da udovolji tužiteljevoj žalbi i registrira žig „300 PANORAMICZNYCH”, s obzirom na to da verbalni znak „300 PANORAMICZNYCH” ne odgovara pretpostavkama iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c), Uredbe 2017/1001 i stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „300 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

         podredno,

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća i naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) da ponovno ispita prijavu registracije verbalnog znaka „300 PANORAMICZNYCH” kao žiga Europske unije, prijavu br. 015299696, te da pritom osobito otkloni trenutne nepravilnosti i utvrdi da verbalni znak „300 PANORAMICZNYCH” ne ispunjava pretpostavke iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c) Uredbe 2017/1001 i da stoga ne postoje apsolutni razlozi za odbijanje registracije

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „300 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

   Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Uredbe 2017/1001.


title: Spojeni predmeti C-142/17 i C-143/17: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 7. veljače 2018 (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Manuela Maturi i dr. protiv Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma protiv Manuela Maturi i dr. (C-142/17), Catia Passeri protiv Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17) (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Socijalna politika — Jednako postupanje prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada — Direktiva 2006/54/EZ — Nacionalna odredba koja predviđa privremenu mogućnost za radnike u zabavnoj djelatnosti koji su navršili dob za umirovljenje da je nastave izvršavati do prethodno predviđene dobi za mirovinu, utvrđene na 47 godina za žene i 52 godine za muškarce)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/18

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 7. veljače 2018 (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Manuela Maturi i dr. protiv Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma protiv Manuela Maturi i dr. (C-142/17), Catia Passeri protiv Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)
   (Spojeni predmeti C-142/17 i C-143/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Socijalna politika - Jednako postupanje prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada - Direktiva 2006/54/EZ - Nacionalna odredba koja predviđa privremenu mogućnost za radnike u zabavnoj djelatnosti koji su navršili dob za umirovljenje da je nastave izvršavati do prethodno predviđene dobi za mirovinu, utvrđene na 47 godina za žene i 52 godine za muškarce))
   (2018/C 142/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-142/17), Catia Passeri (C-143/17)

      Tuženici: Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano, Mauro Murri (C-142/17), Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-143/17)

      Izreka

   Članak 14. stavak 1. točku (c) Direktive br. 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada treba tumačiti na način da nacionalna odredba, poput one iz članka 3. stavka 7. Uredbe sa zakonskom snagom br. 64 od 30. travnja 2010., koja je pretvorena u Zakon br. 100 od 29. lipnja 2010., u verziji koja je bila na snazi na dan nastanka činjenica u glavnom postupku – na temelju koje radnici zaposleni u svojstvu plesača koji su navršili dob za odlazak u mirovinu određenu tim propisom na 45 godina za žene i muškarce mogu tijekom prijelaznog razdoblja od dvije godine izvršiti odabir koji im omogućuje da nastave obavljati svoju profesionalnu djelatnost do dobne granice za zadržavanje u službi predviđene propisom koji je prethodno bio na snazi, određene na 47 godina za žene i 52 godine za muškarce – uspostavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola zabranjenu tom direktivom.

      (1)  SL C 249, 31. 7. 2017.


title: Predmet T-103/17: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2018. – Recordati Orphan Drugs protiv EUIPO-a – Laboratorios Normon (NORMOSANG) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije NORMOSANG — Raniji nacionalni verbalni žig NORMON — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravilo 19. stavak 2. točka (a) podtočka ii i pravilo 20. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji su postali članak 7. stavak 2. točka (ii) i članak 8. stavci 1. i 7. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430)”)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/49

         Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2018. – Recordati Orphan Drugs protiv EUIPO-a – Laboratorios Normon (NORMOSANG)
   (Predmet T-103/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije NORMOSANG - Raniji nacionalni verbalni žig NORMON - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravilo 19. stavak 2. točka (a) podtočka ii i pravilo 20. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji su postali članak 7. stavak 2. točka (ii) i članak 8. stavci 1. i 7. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430)”))
   (2018/C 142/65)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Francuska) (zastupnik: J. Quirin, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Lukošiūtė, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Laboratorios Normon, SA (Tres Cantos, Španjolska) (zastupnik: I. Gonzalez-Mogena Gonzalez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. studenoga 2016. (predmet R 831/2016-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Laboratorios Normon i Recordati Orphan Drugs.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Recordati Orphan Drugs nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 121, 18. 4. 2017.


title: Predmet C-233/17 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. veljače 2018. – GX protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika — Javna služba — Otvoreni natječaj EPSO/AD/248/13 — Odluka da se tužitelja ne upiše na rezervnu listu)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/18

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. veljače 2018. – GX protiv Europske komisije
   (Predmet C-233/17 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika - Javna služba - Otvoreni natječaj EPSO/AD/248/13 - Odluka da se tužitelja ne upiše na rezervnu listu))
   (2018/C 142/24)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: GX (zastupnik: G.-M. Enache, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i P. Mihaylova, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               GX će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 221, 10. 7. 2017.


title: Predmet T-119/18: Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (400 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/60

         Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (400 PANORAMICZNYCH)
   (Predmet T-119/18)
   (2018/C 142/78)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastupnik: C. Rogula, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „400 PANORAMICZNYCH” – prijava za registraciju br. 15 299 704

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. prosinca 2017. u predmetu R 2200/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odluku petog žalbenog vijeća preinači na način da udovolji tužiteljevoj žalbi i registrira žig „400 PANORAMICZNYCH”, s obzirom na to da verbalni znak „400 PANORAMICZNYCH” ne odgovara pretpostavkama iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c), Uredbe 2017/1001 i stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „400 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

         podredno,

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća i naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) da ponovno ispita prijavu za registraciju verbalnog znaka „400 PANORAMICZNYCH” kao žiga Europske unije, prijavu br. 015299704, te da pritom osobito otkloni trenutne nepravilnosti i utvrdi da verbalni znak „400 PANORAMICZNYCH” ne ispunjava pretpostavke iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c) Uredbe 2017/1001 i da stoga ne postoje apsolutni razlozi za odbijanje registracije

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „400 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Uredbe 2017/1001.


title: Predmet C-91/18: Tužba podnesena 8. veljače 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/34

         Tužba podnesena 8. veljače 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-91/18)
   (2018/C 142/45)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Kyratsou i F. Tomat)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrdi i proglasi da je Helenska Republika, donošenjem i održavanjem na snazi propisa kojim se primjenjuje:

                           i.

                           na proizvod tsipouro/tsikoudià [vinjak od sorti grčkog grožđa] koji proizvode „stalni destilateri” stopa trošarine snižena za 50 % u usporedbi sa standardnom nacionalnom stopom trošarine, dok se na alkoholna pića uvezena iz drugih država članica primjenjuje uobičajena stopa trošarine, povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 19. i 21., u vezi s člankom 23. stavkom 2. Direktive 92/83/EEZ (1) i člankom 110. UFEU-a;

                           ii.

                           na proizvod tsipouro/tsikoudià koji proizvode „povremeni” destilateri dodatno snižena stopa trošarine, dok se na alkoholna pića uvezena iz drugih država članica primjenjuje uobičajena stopa trošarine, povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 19. i 21., u vezi s člankom 22. stavkom 1. Direktive 92/83/EEZ i člankom 3. stavkom 1. Direktive 92/84/EEZ (2), i člankom 110. UFEU-a;

               —

               naloži Helenskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija je grčkim vlastima 24. rujna 2015. poslala obrazloženo mišljenje prema kojem je Grčka, kao prvo, primjenjujući na proizvod tsipouro/tsikoudià koji proizvode „stalni destilateri” stopu trošarine sniženu za 50 % u usporedbi sa standardnom nacionalnom stopom trošarine, dok se na alkoholna pića uvezena iz drugih država članica primjenjuje uobičajena stopa trošarine, povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 19. i 21., u vezi s člankom 23. stavkom 2. Direktive 92/83/EEZ i člankom 110. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), i kao drugo, primjenjujući, u skladu s uvjetima predviđenima nacionalnim pravom, na proizvod tsipouro/tsikoudià koji proizvode mali, takozvani „povremeni” destilateri dodatno sniženu stopu trošarine, dok se na alkoholna pića uvezena iz drugih država članica primjenjuje uobičajena stopa trošarine, povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 19. i 21., u vezi s člankom 22. stavkom 1. Direktive 92/83/EEZ i člankom 3. stavkom 1. Direktive 92/84/EEZ, i člankom 110. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).
   Odredbe prava Unije o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića ne propisuju primjenu snižene stope trošarine na proizvod tsipouro/tsikoudià. Usto, primjena dodatno snižene stope trošarine na proizvod tsipouro/tsikoudià koji proizvode mali, takozvani „povremeni” destilateri, protivi se mjerodavnim odredbama Direktive 92/83/EEZ, u vezi s relevantnim odredbama Direktive 92/84/EEZ. Stoga, kada je riječ o toj mjeri, postojećim grčkim zakonodavstvom povrjeđuju se te direktive. Istovremeno se povrjeđuje prvi stavak članka 110. UFEU-a, jer se tim zakonodavstvom određuje primjena nepovoljnije stope trošarine na uvezena alkoholna pića slična proizvodu tsipouro/tsikoudià, i drugi stavak članka 110. UFEU-a, jer se proizvod tsipouro/tsikoudià neizravno štiti u odnosu na druga alkoholna pića koja se uglavnom uvoze iz drugih država članica i koja se natječu na tržištu s tim lokalnim proizvodom.

      (1)  Direktiva Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića (SL 1992., L 316, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 8.)

      (2)  Direktiva Vijeća 92/84/CEE od 19. listopada 1992. o usklađivanju stopa trošarina na alkohol i alkoholna pića (SL 1992., L 316, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 15.)


title: Predmet C-336/17 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 8. veljače 2018. – HB i dr. protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Institucionalno pravo — Europska građanska inicijativa „Ethics for Animals and Kids” — Zaštita životinja lutalica — Psihološki učinci na odrasle i djecu — Odbijanje registracije inicijative zbog očitog nepostojanja ovlasti Europske komisije u tom području — Uredba (EZ) br. 211/2011 — Članak 4. stavak 2. točka (b) — Članak 4. stavak 3.)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/19

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 8. veljače 2018. – HB i dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-336/17 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Institucionalno pravo - Europska građanska inicijativa „Ethics for Animals and Kids” - Zaštita životinja lutalica - Psihološki učinci na odrasle i djecu - Odbijanje registracije inicijative zbog očitog nepostojanja ovlasti Europske komisije u tom području - Uredba (EZ) br. 211/2011 - Članak 4. stavak 2. točka (b) - Članak 4. stavak 3.))
   (2018/C 142/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelji: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge (zastupnik: P. Brockmann, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnik: H. Krämer, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis i Nathalie Louise Klinge, s jedne strane, kao i Europska komisija s druge strane, snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 283, 28. 8. 2017.


title: Predmet T-120/18: Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (500 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/61

         Tužba podnesena 20. veljače 2018. – Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a (500 PANORAMICZNYCH)
   (Predmet T-120/18)
   (2018/C 142/79)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastupnik: C. Rogula, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „500 PANORAMICZNYCH” – prijava za registraciju br. 15 299 712

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. prosinca 2017. u predmetu R 2201/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odluku petog žalbenog vijeća preinači na način da udovolji tužiteljevoj žalbi i registrira žig „500 PANORAMICZNYCH”, s obzirom na to da verbalni znak „500 PANORAMICZNYCH” ne odgovara pretpostavkama iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c), Uredbe 2017/1001 i stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „500 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

         podredno,

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća i naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) da ponovno ispita prijavu za registraciju verbalnog znaka „500 PANORAMICZNYCH” kao žiga Europske unije, prijavu br. 015299712, te da pritom otkloni trenutne nepravilnosti i utvrdi da verbalni znak „500 PANORAMICZNYCH” ne ispunjava pretpostavke iz članka 7. stavka 1., osobito točaka (b) i (c), Uredbe 2017/1001 i da stoga ne postoje apsolutni razlozi za odbijanje registracije

         i/ili

               —

               utvrdi da je verbalni znak „500 PANORAMICZNYCH” sukladno članku 7. stavku 3. Uredbe 2017/1001 slijedom uporabe stekao razlikovni karakter (sekundarni razlikovni karakter) i da stoga ne postoje razlozi za odbijanje registracije toga žiga, osobito ne oni koji su obuhvaćeni pretpostavkama iz članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d);

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

   Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Uredbe 2017/1001.


title: Predmet T-159/17: Presuda Općeg suda od 8. ožujka 2018. – Claro Sol Cleaning protiv EUIPO-a – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Claro Sol Facility Services desde 1972 — Raniji nacionalni figurativni žig SOL — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/50

         Presuda Općeg suda od 8. ožujka 2018. – Claro Sol Cleaning protiv EUIPO-a – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Predmet T-159/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Claro Sol Facility Services desde 1972 - Raniji nacionalni figurativni žig SOL - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2018/C 142/66)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Claro Sol Cleaning, SLU (Madrid, Španjolska) (zastupnici: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Solemo Oy (Helsinki, Finska) (zastupnici: M. Müller i A. Fottner, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. siječnja 2017. (predmet R 478/2016-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Solemo i Claro Sol Cleaning.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 9. siječnja 2017. (predmet R 478/2016-1).

               2.

               Solemo Oy će, osim vlastitih, snositi i troškove društva Claro Sol Cleaning, SLU.

               3.

               EUIPO će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 195, 19. 6. 2017.


title: Predmet C-102/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2018. uputio Oberlandesgericht Köln (Njemačka) – Klaus Manuel Maria Brisch

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/35

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2018. uputio Oberlandesgericht Köln (Njemačka) – Klaus Manuel Maria Brisch
   (Predmet C-102/18)
   (2018/C 142/46)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Köln

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva: Klaus Manuel Maria Brisch

      Prethodna pitanja

   Je li za zahtjev za Europsku potvrdu o nasljeđivanju u skladu s člankom 65. stavkom 2. Uredbe br. 650/2012 (1) korištenje Obrasca IV. (Prilog 4.) u skladu s člankom 1. stavkom 4. Provedbene uredbe za Uredbu br. 650/2012 (2) izdanog nakon savjetodavnog postupka u skladu s člankom 81. stavkom 2. Uredbe br. 650/2012 nužno ili samo fakultativno?

      (1)  Uredba (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (SL 2012, L 201, str. 107.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296.)

      (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1329/2014 оd 9. prosinca 2014. o uspostavi obrazaca iz Uredbe (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (SL 2014, L 359, str. 30.)


title: Predmet C-529/17 P: Žalba koju je 5. rujna 2017. podnijela Isabel Martín Osete protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 29. lipnja 2017. u predmetu T-427/16, Martín Osete protiv EUIPO-a

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/19

         Žalba koju je 5. rujna 2017. podnijela Isabel Martín Osete protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 29. lipnja 2017. u predmetu T-427/16, Martín Osete protiv EUIPO-a
   (Predmet C-529/17 P)
   (2018/C 142/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Isabel Martín Osete (zastupnik: V. Wellens, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
   Žalba je rješenjem Suda (osmo vijeće) od 22. veljače 2018. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet T-230/17: Presuda Općeg suda od 7. ožujka 2018. – Rstudio protiv EUIPO-a – Embarcadero Technologies (RSTUDIO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig RSTUDIO — Raniji verbalni žig Europske unije ER/STUDIO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/50

         Presuda Općeg suda od 7. ožujka 2018. – Rstudio protiv EUIPO-a – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Predmet T-230/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig RSTUDIO - Raniji verbalni žig Europske unije ER/STUDIO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”))
   (2018/C 142/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Edenborough, QC, i G. Smith, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. veljače 2017. (predmet R 493/2016-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Embarcadero Technologies i Rstudio.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Rstudio, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 178, 6. 6. 2017.


title: Predmet C-693/17 P: Žalba koju je 10. prosinca 2017. podnio BMB sp. z o.o. protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 3. listopada 2017. u predmetu T-695/15, BMB sp. z o.o. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/20

         Žalba koju je 10. prosinca 2017. podnio BMB sp. z o.o. protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 3. listopada 2017. u predmetu T-695/15, BMB sp. z o.o. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-693/17 P)
   (2018/C 142/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: BMB sp. z o.o. (zastupnik: K. Czubkowski, radca prawny)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Ferrero SpA

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (prvo vijeće) od 3. rujna 2017. u predmetu T-695/15 koja je žalitelju dostavljena 11. listopada 2017.; i

               —

               poništi odluku trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. rujna 2015 u predmetu R 1150/2012-3;

         Sud bi alternativno trebao ukinuti presudu i vratiti predmet na ponovni postupak Općem sudu ako stanje predmeta ne omogućava Sudu donošenje presude.
   U skladu s člankom 138. stavkom 1. Poslovnika Sud bi također trebao:

               —

               naložiti društvu Ferrero Spa i EUIPO-u to snošenje troškova ovog postupka; i

               —

               naložiti društvu Ferrero Spa i EUIPO-u snošenje troškova žalitelja u postupku pred Općim sudom; i

               —

               naložiti društvu Ferrero Spa snošenje troškova postupka pred EUIPO-om u vezi s odlukom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu žalbi, žalitelj iznosi dva žalbena razloga.
   Prvi žalbeni razlog, kojim se tvrdi da je došlo do povrede članka 25. stavka l. točke (e) Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (1) zbog pogreške koja se tiče prava i očite pogreške u ocijeni:

               i.

               jer je grafički prikaz ranijeg žiga uključen u sporni dizajn;

               ii.

               jer su raniji žig i sporni dizajn jako slični; i

               iii.

               jer je Žalbeno vijeće počinilo pogrešku kada je zaključilo da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu između ranijeg žiga i spornog dizajna.

         Drugi žalbeni razlog, kojim se ističe povreda članka 25. stavka l. točke (e) Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice u vezi s općim načelima dobrog upravljanja i zaštite legitimnih očekivanja do koje je došlo zbog pogreške koja se tiče prava i očite pogreške u ocijeni u vezi s zaključkom da je upućivanje Žalbenog vijeća na članak 8. stavak l. točku (b) Uredbe br. 207/2009 (2) u točki 33. Odluke, je obična formalnopravna pogreška koja nije odlučujuće utjecala na rješavanje spora, i da nije nužno uzeti u obzir nacionalnu sudsku praksu u vezi s ranijom međunarodnom registracijom pri ocjenjivanju vjerojatnosti dovođenja u zabludu.

      (1)  SL 2002, L 3, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice, SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet C-672/16: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva o PDV-u — Izuzeće transakcija leasinga i iznajmljivanja nekretnina — Pravo poreznih obveznika na izbor — Provedba koju izvršavaju države članice — Odbitak pretporeza — Korištenje u svrhu oporezovanih transakcija poreznog obveznika — Ispravak početnog odbitka — Nedopuštenost)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/10

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-672/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva o PDV-u - Izuzeće transakcija leasinga i iznajmljivanja nekretnina - Pravo poreznih obveznika na izbor - Provedba koju izvršavaju države članice - Odbitak pretporeza - Korištenje u svrhu oporezovanih transakcija poreznog obveznika - Ispravak početnog odbitka - Nedopuštenost))
   (2018/C 142/14)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Izreka

   Članke 167., 168., 184., 185. i 187. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji predviđa ispravak poreza na dodanu vrijednost koji je prvotno odbijen zato što se za nekretninu, u vezi s kojom je ostvareno pravo izbora u pogledu oporezivanja, više ne smatra da je porezni obveznik upotrebljava u svrhe vlastitih oporezivih transakcija kada je ta nekretnina ostala prazna dulje od dvije godine, čak i ako se dokaže da ju je porezni obveznik pokušao iznajmiti tijekom tog razdoblja.

      (1)  SL C 86, 20. 3. 2017.


title: Predmet T-35/18: Tužba podnesena 19. siječnja 2018. – La Marchesiana protiv EUIPO-a – Marchesi Angelo (MARCHESI)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/51

         Tužba podnesena 19. siječnja 2018. – La Marchesiana protiv EUIPO-a – Marchesi Angelo (MARCHESI)
   (Predmet T-35/18)
   (2018/C 142/68)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: La Marchesiana Srl (Milano, Italija) (zastupnici: M. Franzosi, F. Santonocito, A. Sobol, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Marchesi Angelo Srl (Milano, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije MARCHESI koji se sastoji od sedam poteza kistom u narančastoj, plavoj, žutoj, crvenoj, zelenoj, crnoj i ljubičastoj boji – žig Europske unije br. 4 187 159

      Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

      Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. studenoga 2017. u spojenim predmetima R 1753/2016-4 i R 1802/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Preinači pobijanu odluku i u cijelosti odbije tužbu društva Angelo Marchesi za brisanje žiga EU’159 zbog neuporabe;

               —

               Utvrdi i proglasi, preinačujući pobijanu odluku, da je žig EU’159 stvarno korišten u referentnom razdoblju u Europskoj Uniji, u skladu s člankom 58. stavkom 1. Uredbe o žigu Europske unije za proizvode/usluge iz razreda 8. (ručni alati i sprave s ručnim pokretanjem, osobito kuhinjski alati), 16. (papir, karton, tiskarski proizvodi, knjige, časopisi, slikarski pribor, uredski pribor, obrazovni materijal), 21. (pribor i posuđe za kućanstvo ili za kuhinju, posude za pirjanje, tanjuri, čaše, kristalni proizvodi, predmeti od kineskog porculana i poluporculana), 29. (prehrambene namirnice životinjskog podrijetla, konzervirano, sušeno i kuhano voće i povrće; hladetine (želei), džemovi, kompoti; jaja, mlijeko i mliječni proizvodi; jestiva ulja i masti), 30. (kava, čaj, kakao i nadomjesci kave, šećer, riža, brašno, kruh, tjestenina, kolači, slastice, sladoled, dodaci namijenjeni poboljšanju okusa namirnica), 33. (alkoholna pića), kao i za proizvode/usluge iz razreda 30. (kava), 41. (djelatnosti obuke i stručnog osposobljavanja), 43. (usluge okrepe, usluge koje nude poduzetnici koji se bave opskrbom namirnicama i pićima spremnima za konzumaciju u barovima, restoranima, restoranima sa samoposluživanjem, kantinama);

               —

               podredno, djelomično preinači pobijanu odluku, odbije zahtjev protivne stranke za brisanje zbog neuporabe žiga EU’159 u vezi s proizvodima i uslugama iz razreda 30. (kava), 41. (djelatnosti obuke i stručnog osposobljavanja, tečajevi stručnog osposobljavanja), 43. (usluge okrepe, usluge koje nude poduzetnici koji se bave opskrbom namirnicama i pićima spremnima za konzumaciju u barovima, restoranima, restoranima sa samoposluživanjem, kantinama);

               —

               Naloži stranci koja ne uspije u postupku snošenje troškova ovog postupka i troškova dvaju prethodnih postupaka u nižim stupnjevima.

      Tužbeni razlozi

               —

               Pogrešna ocjena dokaza o uporabi u smislu članka. 58. stavka 1. točke (a) i članka 18. stavka 1. Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet T-122/18: Tužba podnesena 27. veljače 2018. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Shimano Europe (PRO)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/63

         Tužba podnesena 27. veljače 2018. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Shimano Europe (PRO)
   (Predmet T-122/18)
   (2018/C 142/81)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: A. Berger i A. Marx, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Shimano Europe BV (Nunspeet, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije PRO – prijava za registraciju br. 14 468 904

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. prosinca 2017. u predmetu R 1332/2017-5.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odbije prigovor br. 002654773 podnesen protiv prijave za registraciju žiga Europske unije br. 014 468 904;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka;

               —

               naloži društvu Shimano Europe B.V. snošenje troškova postupka pred EUIPO-m.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe br. 2017/1001;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet C-7/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Modesto Jardón Lama protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Modesto Jardón Lama protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
   (Predmet C-7/18)
   (2018/C 142/29)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Modesto Jardón Lama

      Druge stranke u žalbenom postupku: Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 48. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji kao uvjet za ostvarivanje prava na prijevremenu starosnu mirovinu nalaže da je iznos ostvarene mirovine viši od iznosa najniže mirovine na koju bi predmetna osoba imala pravo na temelju istog nacionalnog propisa, pri čemu se izraz „ostvarena mirovina” mora tumačiti kao stvarna mirovina koju isplaćuje samo nadležna država članica (u ovom slučaju, Španjolska), a ne uračunava se stvarna mirovina koju bi toj osobi, na temelju davanja iste prirode, mogla isplaćivati jedna ili više drugih država članica?


title: Predmet C-116/18: Tužba podnesena 14. veljače 2018. – Europska komisija protiv Rumunjske

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/36

         Tužba podnesena 14. veljače 2018. – Europska komisija protiv Rumunjske
   (Predmet C-116/18)
   (2018/C 142/47)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Samnadda, L. Nicolae i G. von Rintelen, agenti)

      Tuženik: Rumunjska

      Tužbeni zahtjev

   Komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               presudi da je, time što do 10. travnja 2016. nije donijela zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom 2014/26/EU Europskog parlamenta i vijeća od 26. veljače 2014. o kolektivnom ostvarivanju autorskog prava i srodnih prava te izdavanju odobrenja za više državnih područja za prava na internetsko korištenje glazbenih djela na unutarnjem tržištu (1), ili, u svakom slučaju, time što tekst tih mjera nije dostavila Komisiji, Rumunjska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 43. stavka 1. te direktive;

               —

               naloži Rumunjskoj, u skladu s odredbama članka 260. stavka 3. UFEU-a plaćanje kazne u iznosu od 42 377,60 eura za svaki dan zakašnjenja u postupanju u skladu sa njezinom obvezom dostavljanja teksta mjera za prenošenje Direktive 2014/26/EU, počevši od dana donošenja presude u ovom predmetu;

               —

               naloži Rumunjskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Prema članku 43. stavku 1. Direktive 2014/26/EU, države članice imaju obvezu donošenja i provođenja zakona i drugih propisa potrebnih za usklađivanje s tom direktivom do 10. travnja 2016., kao i obvezu da Komisiji bez odlaganja dostave tekst tih odredaba. Stoga države članice imaju obvezu donošenja mjera potrebnih za prenošenje određene direktive u nacionalno zakonodavstvo u određenim rokovima i obvezu da Komisiji dostave tekst tih mjera.
   Komisija također predlaže da se Rumunjskoj izrekne kazna od 42 377,60 eura za svaki dan zakašnjenja u postupanju u skladu sa njezinom obvezom priopćavanja mjera za potpuno prenošenje Direktive 2014/26/EU, počevši od dana donošenja ove presude. Iznos te kazne određen je s obzirom na težinu povrede, njezino trajanje i potrebu da se zajamči odvraćajući učinak kazne, u skladu s platežnom mogućnosti te države članice.
   Rok za prenošenje direktive u nacionalno zakonodavstvo istekao je 10. travnja 2016.

      (1)  SL 2014., L 84, str. 72.


title: Predmet C-10/18 P: Žalba koju je 5. siječnja 2018. podnio Marine Harvest ASA protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. listopada 2017. u predmetu T-704/14, Marine Harvest ASA protiv Europske komisije

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/22

         Žalba koju je 5. siječnja 2018. podnio Marine Harvest ASA protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. listopada 2017. u predmetu T-704/14, Marine Harvest ASA protiv Europske komisije
   (Predmet C-10/18 P)
   (2018/C 142/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Marine Harvest ASA (zastupnik: R. Subiotto QC)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti ili djelomično ukine presudu Općeg suda;

               —

               poništi Komisijinu odluku od 23. srpnja 2014. ili, podredno, poništi kazne izrečene žalitelju tom odlukom, ili, podredno tomu, bitno snizi kazne izrečene žalitelju odlukom;

               —

               naloži Komisiji da naknadi žaliteljeve troškove zastupanja i druge troškove, nastale u ovom postupku i u postupku pred Općim sudom;

               —

               po potrebi, uputi predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje u skladu s presudom Suda;

               —

               poduzme sve druge mjere koje taj sud smatra potrebnima.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu žalbi, žalitelj se poziva na dva žalbena razloga.

               1.

               Prvim žalbenim razlogom, žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava jer nije primijenio članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 139/2004 (1) (u daljnjem tekstu: Uredba o koncentracijama) u ovom predmetu.

                           a.

                           Kao prvo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prva pri tumačenju pojma „pojedinačna koncentracija” osobito jer je odbio to da se na temelju uvodne izjave 20. Uredbe o koncentracijama zaključi da je namjera EU zakonodavca bila da se „pojedinačnom koncentracijom” smatraju sve koncentracije koje „povezuje određeni uvjet”.

                           b.

                           Kao drugo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava pri tumačenju smisla članka 7. stavka 2. Uredbe o koncentracijama.

               2.

               Drugim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je izrekao dvije kazne za jedno te isto postupanje.

                           a.

                           Presudom je povrijeđeno načelo ne bis in idem jer je Marine Harvest kažnjen dvaput zbog stjecanja vlasništva na udjelu u visini 48,5 % gospodina Maleka: jedanput iznosom od 10 milijuna eura na temelju članka 14. stavka 2. točke (a) Uredbe o koncentracijama jer je koncentracija navodno provedena prije prijavljivanja (navodna povreda članka 4. stavka 1. Uredbe o koncentracijama) i daljnjih 10 milijuna eura na temelju članka 14. stavka 2. točke (b) Uredbe o koncentracijama zbog navodnog provođenja koncentracije prije nego što je proglašena sukladnom s unutarnjim tržištem (navodna povreda članka 7. stavka 1. Uredbe o koncentracijama).

                           b.

                           Podredno, presudom je povrijeđeno načelo uračunavanja jer se pri određivanju druge kazne nije uzla u obzir prva kazna.

                           c.

                           Podredno tomu, u presudi je počinjena pogreška koja se tiče prava jer se nije primijenilo načelo stjecaja povreda: navodna povreda obveze prijavljivanja iz članka 4. stavka 1. je bila specijalnija povreda i stoga ju je konzumirala navodna povreda obveze odgode iz članka 7. stavka 1. Uredbe o koncentracijama, koja je bila općenitija povreda.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) (SL 2004., L 24., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.)


title: Predmet T-123/18: Tužba podnesena 27. veljače 2018. – Bayer Intellectual Property protiv EUIPO-a (prikaz srca)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/64

         Tužba podnesena 27. veljače 2018. – Bayer Intellectual Property protiv EUIPO-a (prikaz srca)
   (Predmet T-123/18)
   (2018/C 142/82)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim na Rajni, Njemačka) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz srca) – prijava za registraciju br. 15 701 568

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. prosinca 2017. u predmetu R 145/2017-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               prihvati tužiteljevu žalbu pred žalbenim vijećem EUIPO-a;

               —

               EUIPO-u naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet C-9/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 1. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenula Maria Tirkkonen (Zahtjev za prethodnu odluku — Ugovori o javnoj nabavi — Direktiva 2004/18/EZ — Postupak sklapanja ugovora o javnoj nabavi usluga poljoprivrednog savjetovanja — Postojanje ugovora o javnoj nabavi — Sustav nabave usluga koji se sastoji u prihvaćanju kao dobavljača svakog gospodarskog subjekta koji ispunjava unaprijed utvrđene uvjete — Sustav koji nije naknadno otvoren za druge gospodarske subjekte)

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/12

         Presuda Suda (treće vijeće) od 1. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenula Maria Tirkkonen
   (Predmet C-9/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Ugovori o javnoj nabavi - Direktiva 2004/18/EZ - Postupak sklapanja ugovora o javnoj nabavi usluga poljoprivrednog savjetovanja - Postojanje ugovora o javnoj nabavi - Sustav nabave usluga koji se sastoji u prihvaćanju kao dobavljača svakog gospodarskog subjekta koji ispunjava unaprijed utvrđene uvjete - Sustav koji nije naknadno otvoren za druge gospodarske subjekte))
   (2018/C 142/16)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

   Maria Tirkkonen

      uz sudjelovanje: Maaseutuvirasto

      Izreka

   Članak 1. stavak 2. točku (a) Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama treba tumačiti na način da sustav poljoprivrednog savjetovanja poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim javni subjekt prihvaća sve gospodarske subjekte koji ispunjavaju zahtjeve sposobnosti postavljene pozivom na nadmetanje i koji su prošli provjeru navedenu u tom pozivu na nadmetanje, čak i ako nijedan novi subjekt ne može biti prihvaćen za vrijeme ograničene valjanosti tog sustava, nije ugovor o javnoj nabavi u smislu te direktive.

      (1)  SL C 86, 20. 3. 2017.


title: Predmet C-144/18 P: Žalba koju je 23. veljače 2018. podnio River Kwai International Food Industry Co. Ltd protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 14. prosinca 2017. u predmetu T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) protiv Vijeća Europske unije

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/37

         Žalba koju je 23. veljače 2018. podnio River Kwai International Food Industry Co. Ltd protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 14. prosinca 2017. u predmetu T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-144/18 P)
   (2018/C 142/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: River Kwai International Food Industry Co. Ltd (zastupnici: F. Graafsma i J. Cornelis, advocaten)

      Druge stranke u postupku: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Vijeće Europske unije, Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 14. prosinca 2017. u predmetu T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) protiv Vijeća Europske unije; i

               —

               naloži tužitelju snošenje žaliteljevih troškova ovog žalbenog postupka kao i postupka pred Općim sudom u predmetu T-460/14.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj tvrdi da su utvrđenja Općeg suda zahvaćena s nekoliko pogrešaka koje se tiču prava i iskrivljavanjem činjenica i dokaza u postupku pred tim sudom. Žalitelj stoga tvrdi da spornu odluku treba ukinuti.
   Žalitelj navodi tri žalbena razloga.
   Kao prvo, propuštanjem da se u spornoj presudi osvrne na žaliteljeve prigovore u vezi s dopuštenosti izvorne tužbe – uključujući s obzirom na četvrti tužbeni razlog – povrjeđuju se žaliteljeva prava obrane pred Općim sudom. U spornoj presudi zanemaruju se žaliteljeve tvrdnje u vezi s nedopuštenosti a da se ne navode razlozi/obrazloženja zašto se nije bilo nužno osvrnuti na žalitelje prigovore.
   Kao drugo, u presudi je došlo do iskrivljenja činjenica time što je pitanje raspodjele troškova klasificirano kao pitanje povezano s utvrđenjem uobičajene vrijednosti i stoga izračunom dampinške marže, a ne kao pitanje povezano s postojanja trajne promjene okolnosti. Žalitelj nije nijednom tvrdnjom u tijeku upravnog postupka povezao pitanje raspodjele troškova s izračunom dampinške marže.
   Naposljetku, spornom presudom povrjeđuje se članak 10. Osnovne uredbe (1) kao i opće načelo zabrane retroaktivnosti jer je žaliteljeva antidampinška pristojba retroaktivno povećana s 3,6 % na 12,8 %.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009, L 343., str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11. svezak 30 str. 202.)


title: Predmet C-13/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2018. uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Sole-Mizo Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2018. uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Sole-Mizo Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Predmet C-13/18)
   (2018/C 142/31)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sole-Mizo Zrt.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li usklađena s odredbama prava Zajednice, s odredbama Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) (u daljnjem tekstu: Direktiva o PDV-u) (uzimajući obzir osobito članak 183.), te načelima djelotvornosti, izravnog učinka i ekvivalentnosti praksa države članice u skladu s kojom se, prilikom ispitivanja relevantnih odredbi u području zateznih kamata, polazi od premise da nacionalno porezno tijelo nije počinilo povredu (propuštanje) — odnosno nije zakasnilo kad je riječ o dijelu PDV-a koji se ne može vratiti, a odnosi se na neplaćena stjecanja poreznih obveznika — jer je, u trenutku kad je nacionalno porezno tijelo donijelo tu odluku, na snazi bilo nacionalno zakonodavstvo koje je povrjeđivalo pravo Zajednice, a Sud je tek kasnije presudio da u njoj sadržan zahtjev nije usklađen s pravom Zajednice?

               2.

               Je li usklađena pravom Zajednice, osobito s odredbama Direktive o PDV-u (uzimajući obzir osobito članak 183.), i načelima djelotvornosti, izravnog učinka i ekvivalentnosti praksa države članice u skladu s kojom se, prilikom ispitivanja relevantnih odredbi u području zateznih kamata, razlikuje situaciju u kojoj porezno tijelo nije vratilo porez u skladu s nacionalnim odredbama koje su tada bile na snazi — i koje su, k tome, povrjeđivale pravo Zajednice — i situaciju u kojoj je ono to nije učinilo povrjeđujući te odredbe i u skladu s kojom se, kad je riječ o iznosu kamata koje se obračunavaju na PDV čiji se povrat nije mogao zahtijevati u razumnom roku zbog zahtjeva nacionalnog prava koji je Sud proglasio protivnim pravu Unije, utvrđuju dva odvojena razdoblja, na način da

                           —

                           u prvom razdoblju porezni obveznici imaju samo pravo na isplatu zatezne kamate po osnovnoj kamatnoj stopi središnje banke, uzimajući u obzir da, s obzirom na to da je mađarsko zakonodavstvo protivno pravu Zajednice tada još bilo na snazi, mađarska porezna tijela nisu djelovala nezakonito kad nisu odobrila plaćanje PDV-a iskazanog na računima u razumnom roku, dok se

                           —

                           u drugom razdoblju treba isplatiti kamate po dvostrukoj osnovnoj kamatnoj stopi središnje banke — koja se usto primjenjuje u slučaju zakašnjenja u pravnom poretku države članice o kojoj je riječ — samo na zakašnjelo plaćanje zateznih kamata koje se odnose na prvo razdoblje?

               3.

               Treba li članak 183. Direktive od PDV-u tumačiti na način da se načelu ekvivalentnosti protivi praksa države članice na temelju koje na PDV koji nije vraćen porezno tijelo plaća samo kamatu po osnovnoj (jednostavnoj) kamatnoj stopi središnje banke ako je povrijeđeno pravo Unije, a, ako je povrijeđeno nacionalno pravo, plaća kamatu koja je dvostruku viša od kamatne stope središnje banke?

      (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)