title: Predmet T-183/13: Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2015. – Skype protiv OHIM-a – Sky i Sky IP International (SKYPE) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice SKYPE — Raniji verbalni žig Zajednice SKY — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/27

         Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2015. – Skype protiv OHIM-a – Sky i Sky IP International (SKYPE)
   (Predmet T-183/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice SKYPE - Raniji verbalni žig Zajednice SKY - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 205/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Skype Ultd (Dublin, Irska) (zastupnici: u početku I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, odvjetnik, i J. Mellor, QC, a zatim A. Carboni i M. Browne, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Sky plc, prije British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Ujedinjena Kraljevina); i Sky IP International Ltd (Isleworth) (zastupnici: R. Guthrie, D. Rose, V. Baxter, solicitors, i T. Moody-Stuart, barrister, potom R. Guthrie, D. Rose, T. Moody-Stuart i J. Curry, solicitor)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 30. siječnja 2013. (predmet R 2398/2010-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava British Sky Broadcasting Group plc, s jedne strane, i Sky IP, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Skype Ultd snosit će svoje troškove kao i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i troškove društava Sky plc i Sky IP International Ltd.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet F-108/12: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 7. lipnja 2016. – Verile protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku — Prijenos mirovinskih prava stečenih u nacionalnom sustavu u mirovinski sustav Unije — Prijedlog za uračunavanje razdoblja mirovinskog staža — Tužba — Poništenje — Žalba — Preinaka tužbe za poništenje u vezi s prijedlogom za uračunavanje razdoblja mirovinskog staža — Tumačenje tužbe za poništenje na način da se njome traži poništenje odluke o priznavanju uračunavanja razdoblja mirovinskog staža nastavno na prijenos mirovinskih prava — Odbijanje tužbe — Presuda povodom žalbe koja je postala pravomoćna — Obustava postupka)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/52

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 7. lipnja 2016. – Verile protiv Komisije
   (Predmet F-108/12) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku - Prijenos mirovinskih prava stečenih u nacionalnom sustavu u mirovinski sustav Unije - Prijedlog za uračunavanje razdoblja mirovinskog staža - Tužba - Poništenje - Žalba - Preinaka tužbe za poništenje u vezi s prijedlogom za uračunavanje razdoblja mirovinskog staža - Tumačenje tužbe za poništenje na način da se njome traži poništenje odluke o priznavanju uračunavanja razdoblja mirovinskog staža nastavno na prijenos mirovinskih prava - Odbijanje tužbe - Presuda povodom žalbe koja je postala pravomoćna - Obustava postupka))
   (2016/C 260/64)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Marco Verile (Cadrezzate, Italija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi i J.-N. Louis, odvjetnici, a zatim D. de Abreu Caldas, S. Orlandi i J.-N. Louis, odvjetnici, potom S. Orlandi i J.-N. Louis, odvjetnici, i konačno J.-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Martin i G. Gattinara, agenti, a zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti, nakon toga G. Gattinara, agent, i naposljetku G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Tužba za poništenje odluke o prijenosu tužiteljevih mirovinskih prava u mirovinski sustav Unije, odluke kojom se primjenjuju nove opće provedbene odredbe u vezi s člancima 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike.

      Izreka rješenja

               1)

               Obustavlja se postupak u predmetu F-108/12, Verile/Komisija.

               2)

               Nalaže se Marcu Verileu i Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 379, 8. 12. 2012., str. 34.


title: Predmet C-195/14: Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. protiv Teekanne GmbH & Co. KG (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2000/13/EZ — Označivanje i prezentiranje hrane — Članak 2. stavak 1. točke (a) i (i) i članak 3. stavak 1. točka 2. — Označivanje koje može dovesti kupca u zabludu o sastavu hrane — Popis sastojaka — Uporaba navoda„pustolovina maline-vanilije” kao i slikovnog prikaza maline i cvijeća vanilije na ambalaži voćnog čaja koji ne sadrži te sastojke)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/16

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. protiv Teekanne GmbH & Co. KG
   (Predmet C-195/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2000/13/EZ - Označivanje i prezentiranje hrane - Članak 2. stavak 1. točke (a) i (i) i članak 3. stavak 1. točka 2. - Označivanje koje može dovesti kupca u zabludu o sastavu hrane - Popis sastojaka - Uporaba navoda„pustolovina maline-vanilije” kao i slikovnog prikaza maline i cvijeća vanilije na ambalaži voćnog čaja koji ne sadrži te sastojke))
   (2015/C 236/22)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Tuženik: Teekanne GmbH & Co. KG

      Izreka

   Članak 2. stavak 1. točke (a) i (i) te članak 3. stavak 1. točka 2. Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica o označivanju, prezentiranju i oglašavanju hrane, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 596/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009., moraju se tumačiti na način da se protive tomu da označivanje hrane i metoda kojima je ona proizvedena koje izgledom, opisom ili grafičkim prikazom određenog sastojka mogu stvarati dojam o njegovoj prisutnosti, iako u stvarnosti tog sastojka nema, kada ta okolnost proizlazi isključivo iz popisa sastojaka koji se nalazi na ambalaži navedenog prehrambenog proizvoda.

      (1)  SL C 245, 28.7.2014.


title: Predmet C-36/14: Tužba podnesena 24. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/18

         Tužba podnesena 24. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-36/14)
   2014/C 85/33
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann i M. Patakia, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska

      Tužbeni zahtjev

   Komisija zahtijeva da Sud:

               —

               utvrdi da Republika Poljska, provodeći vremenski neograničenu državnu intervenciju, (i) kojom se energetska poduzeća obvezuje da primjenjuju cijene isporuke prirodnog plina koje odobrava predsjednik URE-e, iako se nacionalnim pravom ne nalaže nacionalnim upravnim tijelima da redovno preispituju potrebu i načine primjene spomenute mjere u sektoru plina s obzirom na stupanj razvoja ovog sektora, i (ii) čija je značajka da se primjenjuje na neograničenu skupinu korisnika i da time što ne propisuje različite kategorije, ne pravi razliku između kupaca te ne razlikuje položaje operatora, primjenjuje neproporcionalnu mjeru protivnu članku 3. stavku 2. Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ [neslužbeni prijevod] (1), kršeći time obveze koje ima na temelju povezanih odredaba članka 3. stavaka 1. i 2. spomenute direktive.

               —

               naloži Republici Poljskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Obveza kojom se člankom 47. Zakona o energiji pod prijetnjom novčane kazne predviđa, da cijenu isporuke prirodnog plina odobrava predsjednik URE-e predstavlja, s obzirom na to da se primjenjuje na sva energetska poduzeća za opskrbu kupaca koji nisu domaćinstva, državnu intervenciju koja se sastoji u određivanju reguliranih cijena što je u suprotnosti sa zahtjevima načela proporcionalnosti i što slijedom toga predstavlja povredu članka 3. stavaka 1. i 2. Direktive 2009/73/EZ.
   Nadalje, sporna državna intervencija ne zadovoljava kriterije koje je Sud utvrdio u svojoj presudu od 20. travnja 2010., Federutility i.dr. (C-265/08), s obzirom na to da važeće nacionalno pravo (Zakon o energiji od 10. travnja 1997.) predviđa obvezu primjene reguliranih cijena koja premašuje stupanj onoga što je nužno radi postizanja općeg gospodarskog interesa (zaštite od previsokih cijena plina). Točnije, obveza zahtijevanja odobrenja cijene prirodnog plina nije vremenski ograničena i ne podliježe nikakvoj provjeri postojećeg stanja na tržištu plina koje opravdava takvu intervenciju. Osim toga, sva energetska poduzeća na koja se ne primjenjuje izričito izuzeće koje odobrava predsjednik URE-e tome podliježu na jednak način, neovisno o njihovom položaju na tržištu plina i bez razlikovanja s obzirom na kategorije kupaca isporukâ: na jednak način se postupa s krajnjim industrijskim kupcima, veleprodajnim kupcima i domaćinstvima.

      (1)  SL L 211, str. 94.


title: Predmet T-83/15: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2016. – Swatch protiv EUIPO-a – L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/53

         Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2016. – Swatch protiv EUIPO-a – L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)
   (Predmet T-83/15) (1)

   (2016/C 305/73)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet T-542/13: Tužba podnesena 2. listopada 2013. — Nizozemska protiv Komisije

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/67

         Tužba podnesena 2. listopada 2013. — Nizozemska protiv Komisije
   (Predmet T-542/13)
   2013/C 344/123
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: J. Langer i M. Bulterman, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2013) 4474 final od 18. srpnja 2013. o neprimjenjivanju nekoliko odredbi Uredbe Kraljevine Nizozemske od 8. lipnja 2012. o utvrđivanju pobližih pravila u svezi s liberalizacijom međunarodnog željezničkog prijevoza putnika;

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri pravna navoda.

               1.

               Prvi tužbeni razlog

                           —

                           Komisija pobijanu odluku pogrešno temelji na članku 61. Direktive 2012/34/EU (1). Ako se Komisija ne slaže s načinom na koji nizozemski zakonodavac provodi Direktivu može upotrijebiti članak 258. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog

                           —

                           Komisija je povrijedila pravo na obranu, načelo legitimnih očekivanja i načelo lojalne suradnje kada je nakon isteka projekta „EU-Pilot” (2) nizozemske propise proglasila neprimjenjivim na temelju članka 61. Direktive 2012/34/EU. Pri davanju odgovora na pitanja Komisije u okviru projekta „EU-Pilot” Kraljevina Nizozemska je mogla razumno pretpostaviti da će Komisija priopćene informacije koristiti isključivo u okviru (izbjegavanja) infrakcijskog postupka.

               3.

               Treći tužbeni razlog

                           —

                           Obrazloženje odluke je manjkavo, a tumačenje koje je Komisija dala u odnosu na Direktivu 2012/34/EU pogrešno jer pretpostavlja da kriterije za utvrđenje „glavne svrhe usluge” u smislu članka 10. stavka 3. Direktive nije moguće unaprijed odrediti, kao i da kriterije „gospodarske ravnoteže” u smislu članka 11. stavka 2. Direktive mora utvrditi regulatorno tijelo.

      (1)  Direktiva 2012/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenog 2012. o uspostavi jedinstvenog Europskog željezničkog prostora (SL L 343, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 25., str. 136.).

      (2)  Vidjeti Priopćenje Komisije „Europa rezultatâ — Primjena prava Zajednice” (COM (2007) 502 final).


title: Predmet T-235/14: Tužba podnesena 17. travnja 2014. – ArcelorMittal Hamburg i dr. protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/14

         Tužba podnesena 17. travnja 2014. – ArcelorMittal Hamburg i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-235/14)
   2014/C 223/19
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hamburg, Njemačka), Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Bremen, Njemačka), ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Njemačka) i ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (zastupnici: H. Janssen i G. Engel, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog ispitnog postupka u predmetu o državnim potporama SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora i ograničavanje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           Tužitelji navode da pobijana odluka krši čl. 107 st. 1. UFEU-a, s obzirom na to da namet predviđen Zakonom o poticanju energija iz obnovljivih izvora (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) i posebni sustav naknada nisu davanja iz državnih sredstava niti davanja iz sredstava koja nadzire država. Sve činjenice relevantne za kvalifikaciju tih mjera utvrđene su u prethodnom postupku između Komisije i Savezne Republike Njemačke. Tužitelji smatraju da više nisu postojale nikakve sumnje koje bi Komisija trebala utvrditi u postupku u skladu s čl. 108. st. 2. UFEU-a i čl. 4. st. 4. Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda čl. 108. st. 1. UFEU-a i načela pravne sigurnosti

                           —

                           Tužitelji u tom pogledu ističu da je Komisija povrijedila čl. 108. st. 1. UFEU-a i načelo pravne sigurnosti, zato što je, da bi preispitala svoju prethodnu odluku o tome je li EEG potpora, primijenila postupak koji se u skladu s čl. 4. st. 4. Uredbe br. 659/1999 primjenjuje na nove programe potpore, umjesto da je primijenila postupak za zatečene programe potpore u skladu s čl. 17. et seq. Uredbe br. 659/1999. U tom smislu osobito ističu da je Komisija Odlukom od 22. svibnja 2002. smatrala da EEG 2000 nije potpora u smislu čl. 107. st. 1. UFEU-a, zbog toga što nije došlo do prijenosa državnih sredstava. Izmjene EEG-a 2000 koje je unio EEG 2012 u usporedbi s Odlukom Komisije od 22. svibnja 2002. nisu bile bitne. Stoga je Komisija u postupku iz članka 108. st. 1. UFEU-a mogla istaknuti svoje izmijenjeno pravno mišljenje, bez posljedica za tužitelje.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 41. Povelje o temeljnim pravima i prava na saslušanje

                           —

                           Tužitelji nadalje navode da je tuženik donio pobijanu odluku, a da prethodno tužiteljima nije pružio mogućnost da iznesu svoje stajalište.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet T-760/15: Tužba podnesena 23. prosinca 2015. – Nizozemska protiv Komisije

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/50

         Tužba podnesena 23. prosinca 2015. – Nizozemska protiv Komisije
   (Predmet T-760/15)
   (2016/C 059/58)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, B. Koopman i M. de Ree, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu Odluku C(2015) 7143 final od 21. listopada 2015. o državnoj potpori SA.38374 (2014/C ex 2014/NN) Nizozemske Starbucksu;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Pogrešna primjena članka 107. stavka 1. UFEU-a, s obzirom na to da je Komisija smatrala da je „Advanced Pricing Agreement” (APA) bio selektivan.

                           —

                           Na prvom mjestu, Komisija nije u dovoljnoj mjeri ni posebno dokazala da je ispunjen kriterij selektivnosti.

                           —

                           Na drugom mjestu, Komisija se pogrešno pozvala na opći nizozemski sustav poreza na dobit kao na referentni okvir. U odnosu na APA odgovarajući referentni okvir predstavljaju članak 8.b. stavak 1. Zakona o porezu na dobit (Wet op de Vennootschapsbelasting) i Odluka o transfernim cijenama (Verrekenprijsbesluit). U APA je jednostavno primijenjen taj referentni okvir.

               2.

               Pogrešna primjena članka 107. stavka 1. UFEU-a, s obzirom na to da Komisija provjerava postoji li prednost sukladno načelu transakcije po tržišnim uvjetima prava Unije. Međutim takvo načelo ne postoji niti je ono sastavni dio ispitivanja potpore.

               3.

               Pogrešna primjena članka 107. stavka 1. UFEU-a, s obzirom na to da je Komisija smatrala da je APA-om dodijeljena prednost Starbucks Manufacturing EMEA BV na temelju odabira „Transactional Net Margin Method” kao načina određivanja transferne cijene.
               Komisija pogrešno tvrdi da način utvrđen u APA-i ne predstavlja pouzdanu metodu za tržišne rezultate. Ona k tome ne može dokazati da naknada plaćena društvu Alki i dodatak ukupnih troškova zrna zelene kave nisu imali stvarnu vrijednost.

               4.

               Pogrešna primjena članka 107. stavka 1. UFEU-a, s obzirom na to da je Komisija utvrdila da je APA-om dodijeljena prednost Starbucks Manufacturing EMEA BV načinom primjene „Transactional Net Margin Method”.
               Komisija pogrešno polazi od činjenice da je u APA-i utvrđena „Transactional Net Margin Method” pogrešno primijenjena, što je dovelo do prednosti za Starbucks Manufacturing EMEA BV. Komisija ne iznosi dokaze da bi, sukladno njezinom mišljenju, bolja primjena „Transactional Net Margin Method” dovela do više oporezive dobiti i nepostojanja prednosti.

               5.

               Povreda obveze dužne pažnje, s obzirom na to da Komisija nije ocijenila ni uključila u odluku sve relevantne podatke te se pozvala i na anonimne podatke, o kojima nizozemska vlada nikad nije bila obaviještena.


title: Predmet T-363/14: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2016. – Secolux protiv Komisije (Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti u vezi s postupkom javne nabave za sklapanje ugovora o javnoj nabavi usluga — Odbijanje pristupa — Izuzeće u vezi sa zaštitom privatnosti i integriteta pojedinca — Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa — Izuzeće u vezi sa zaštitom postupka odlučivanja — Djelomičan pristup — Prevladavajući javni interes — Obveza obrazlaganja)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/10

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2016. – Secolux protiv Komisije
   (Predmet T-363/14) (1)

   ((Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti u vezi s postupkom javne nabave za sklapanje ugovora o javnoj nabavi usluga - Odbijanje pristupa - Izuzeće u vezi sa zaštitom privatnosti i integriteta pojedinca - Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa - Izuzeće u vezi sa zaštitom postupka odlučivanja - Djelomičan pristup - Prevladavajući javni interes - Obveza obrazlaganja))
   (2016/C 410/12)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luksemburg) (zastupnici: N. Prüm-Carré i E. Billot, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Buchet i M. Konstantinidis, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Komisijinih odluka od 1. i 14. travnja 2014. kojima se tužitelju odbija puni pristup određenim dokumentima u vezi s postupkom javne nabave pod referentnim brojem 02/2013/OIL, a koji se odnosi na nadzor sigurnosti koji treba obaviti u raznim zgradama koje se nalaze u Luksemburgu (SL 2013/S 156-271471).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet C-232/15 P: Žalba koju je 20. svibnja 2015. podnio ultra air GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. ožujka 2015. u predmetu T-377/13, ultra air GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/6

         Žalba koju je 20. svibnja 2015. podnio ultra air GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. ožujka 2015. u predmetu T-377/13, ultra air GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-232/15 P)
   (2015/C 262/09)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: ultra air GmbH (zastupnik: C. König, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 9. ožujka 2015. u predmetu T-377/13 u dijelu u kojem Opći sud Europske unije nije poništio odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) OHIM od 6. svibnja 2013. (predmet R 1100/2011-4);

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu naloži snošenje žaliteljevih troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj navodi dva žalbena razloga:
   1. Prvi žalbeni razlog: povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009 (1)

               a)

               Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 povrijeđen je, kao prvo, zbog toga što navodno opisno značenje žiga „ultra.air ultrafilter” u smislu „zraka iznimno visoke kvalitete dobivenog ultrafilterom” prema točkama 18. i 19. pobijane odluke ne proizlazi iz žiga izravno i bez daljnjeg promišljanja. Opći sud je u točki 19. utvrdio da „ultra.air” kao takav nema konkretno značenje te da također ne opisuje ni kakvoću ni svojstvo. Sud bi odredio navodno opisnog značenja žiga samo kada bi pretpostavio da relevantna javnost oznaku „ultra.air” ne poima onako kako joj je ona predstavljena, nego ju upotpunjuje riječima koje opisuju kakvoću, kao što su to „čist” ili „dobar”.

               b)

               Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 povrijeđen je, kao drugo, u vezi s proizvodima „uređaji i oprema za filtriranje tekućina” u mjeri u kojoj oprečno opisno značenje „ultra.air ultrafilter” u smislu „rezultata filtriranja iznimno visoke kvalitete koji je dobiven ultrafilterima”, a koje je Opći sud prihvatio, a fortiori ne proizlazi iz žiga izravno i bez daljnjeg promišljanja. Opći sud je sam došao do ovog oprečnog značenja tek uz mnogo promišljanja: kao prvo bi relevantna javnost morala „ultra.air ultrafilter” tumačiti u smislu „zraka iznimno visoke kvalitete koji je dobiven ultrafilterima”. Kao drugo, on bi morao doći do zaključka da to navodno značenje doduše nije opisno za uređaje i opremu za filtriranje tekućina, koje treba poimati stvarno, ali jest za uređaje i opremu za filtriranje zraka. Kao treće, on bi trebao prenijeti stvarno utvrđeno značenje „ultra.air ultrafilter” na „rezultat filtriranja iznimno visoke kvalitete koji je dobiven ultrafilterima”. Navodno značenje dobiveno ovim promišljanjem sadržava brojne riječi koje se ne nalaze u žigu („rezultat filtriranja”, „visoka kvaliteta”), a jednostavno ispušta postojeće riječi („zrak”).

         2. Drugi žalbeni razlog: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009
   Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 povrijeđen je zbog istih razloga kao i članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet T-203/10 RENV: Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Stichting Woonpunt i dr. protiv Komisije „Državne potpore — Stambeni objekti za socijalno stanovanje — Program potpora u korist stambenih društava — Postojeće potpore — Odluka o prihvaćanju obveze države članice — Očito neosnovana tužba”

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/16

         Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Stichting Woonpunt i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-203/10 RENV) (1)

   („Državne potpore - Stambeni objekti za socijalno stanovanje - Program potpora u korist stambenih društava - Postojeće potpore - Odluka o prihvaćanju obveze države članice - Očito neosnovana tužba”)
   (2015/C 221/22)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Stichting Woonpunt (Maastricht, Nizozemska); Stichting Havensteder, anciennement Stichting Com.wonen (Rotterdam, Nizozemska); Woningstichting Haag Wonen (La Haye, Nizozemska); i Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Nizozemska) (zastupnici: P. Glazener i E. Henny, zatim P. Glazener, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P.-J. Loewenthal i S. Noë, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Belgija (zastupnici: T. Materne i J.-C. Halleux, zatim J.-C. Halleux, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Nizozemska) (zastupnik: M. Meulenbelt, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba za djelomično poništenje odluke Komisije C (2009) 9963 final od 15. prosinca 2009.o državnim potporama E 2/2005 i N 642/2009 – Nizozemska – Postojeća potpora i specifična potpora po projektima u korist stambenih društava.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društva Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen i Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

               3.

               Kraljevina Belgija i Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 179, 3. 7. 2010.


title: Predmet T-181/13: Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2014. – Sharif University of Technology protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana radi sprečavanja nuklearne proliferacije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba za poništenje — Rok za podnošenje tužbe — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Pogreška pri procjeni” )

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/35

         Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2014. – Sharif University of Technology protiv Vijeća
   (Predmet T-181/13) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana radi sprečavanja nuklearne proliferacije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba za poništenje - Rok za podnošenje tužbe - Dopuštenost - Obveza obrazlaganja - Pogreška pri procjeni”))
   2014/C 282/45
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sharif University of Technology (Teheran, Iran) (zastupnik: M. Happold, barrister)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. kojom se mijenja Odluka 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 71.) u mjeri u kojoj je upisala naziv tužitelja na popis koji se nalazi u Prilogu II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanja izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.), kao i, s druge strane, Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 55.) u mjeri u kojoj je upisala naziv tužitelja na popis koji se nalazi u Prilogu IX. Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.)

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. kojom se mijenja Odluka 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana u mjeri u kojoj je upisala naziv Sharif University of Technology u Prilog II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanja izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP.

               2.

               Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana u mjeri u kojoj je upisala naziv Sharif University of Technology u Prilog IX. Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 961/2010.

               3.

               Učinci Odluke 2012/829 i Provedbene uredbe br. 1264/2012 ostaju na snazi u pogledu Sharif University of Technology u trajanju od dva mjeseca računajući od objave ove presude.

               4.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Sharif University of Technology.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet T-689/15: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl — Raniji figurativni žig Europske unije café crem — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/28

         Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Predmet T-689/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl - Raniji figurativni žig Europske unije café crem - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 078/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španjolska) (zastupnik: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švicarska) (zastupnik: D. Majer, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. rujna 2015. (predmet R 2491/2014-5) o postupku povodom prigovora između društva Marcas Costa Brava i društva Excellent Brands JMI.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Marcas Costa Brava, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-687/15: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl — Raniji figurativni žig Europske unije café crem — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/27

         Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Predmet T-687/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl - Raniji figurativni žig Europske unije café crem - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 078/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španjolska) (zastupnici: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švicarska) (zastupnik: D. Majer, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. rujna 2015. (predmet R 2757/2014-5) u postupku povodom prigovora između društva Marcas Costa Brava i društva Excellent Brands JMI.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Marcas Costa Brava, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet F-72/11: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. rujna 2015. – Anagnostu i dr. protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Promaknuće — Postupak promaknuća u 2010. i 2011. — Referentni multiplikacijski faktori — Članak 6. stavak 2. Pravilnika o osoblju — Prijelazne mjere za razdoblje od 1. svibnja 2004. do 30. travnja 2011. — Članak 9. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju — Opće odredbe za provedbu članka 45. Pravilnika o osoblju — Određivanje pragova za promaknuće — Neuvrštavanje na popis promaknutih dužnosnika — Pravni interes)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/46

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. rujna 2015. – Anagnostu i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-72/11) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Promaknuće - Postupak promaknuća u 2010. i 2011. - Referentni multiplikacijski faktori - Članak 6. stavak 2. Pravilnika o osoblju - Prijelazne mjere za razdoblje od 1. svibnja 2004. do 30. travnja 2011. - Članak 9. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju - Opće odredbe za provedbu članka 45. Pravilnika o osoblju - Određivanje pragova za promaknuće - Neuvrštavanje na popis promaknutih dužnosnika - Pravni interes))
   (2015/C 363/54)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Anastasios Anagnostu (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija) i 24 druga tužitelja (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: J. Currall, agent)

      Predmet

   Zahtjev za, s jedne strane, ukidanje odluke o određivanju pragova za promaknuće u postupcima promaknuća u 2010. i 2011. u razrede AD13 i AD14 i, s druge strane, poništenje popisa dužnosnika promaknutih u razrede AD13 i AD14 u postupcima promaknuća u 2010. i poništenje implicitne odluke Komisije da odbije promaknuti značajni broj drugih dužnosnika u razrede AD12 odnosno AD13.

      Izreka presude

               1.

               Poništavaju se odluke Europske komisije od 26. studenog 2010. o nepromaknuću Antoulasa, Bruni, Nicolaidou-Kallergis i Xanthopoulosa.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               Europska komisija snosi četiri dvadesetpetine vlastitih troškova, te joj se nalaže snošenje četiri dvadesetpetine troškova tužiteljâ.

               4.

               Svi tužitelji osim Antoulasa, Bruni, Nicolaidou-Kallergis i Xanthopoulosa snose dvadeset i jednu dvadesetpetinu vlastitih troškova i nalaže im se snošenje dvadeset i jedne dvadesetpetine troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 290, 1. 10. 2011., str. 20.


title: Predmet T-413/14: Tužba podnesena 30. ožujka 2014. – Grigoriadis i dr. protiv Parlamenta i dr

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/29

         Tužba podnesena 30. ožujka 2014. – Grigoriadis i dr. protiv Parlamenta i dr
   (Predmet T-413/14)
   (2014/C 439/39)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: Grigoris Grigoriadis (Atena, Grčka), Faidra Grigoriadou (Atena), Ioannis Tsolias (Solun, Grčka), Dimitrios Alexopoulos (Solun), Nikolaos Papageorgiou (Atena) i Ioannis Marinopoulos (Atena) (zastupnik: Ch. Papadimitriou, odvjetnik)

      Tuženici: Europski parlament, Europsko vijeće, Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska središnja banka, Eurogrupa

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi da su tuženici propustili usvojiti zakonodavne mjere potrebne da bi se izričito izuzelo iz prisilnog sudjelovanja u programu PSI propisanog za osobe koje su po grčkom pravu imatelji obveznica, za obveznice koje su tužitelji stekli od grčke države,

               —

               omogući tužiteljima, po osnovi izravno primjenjivog akta – direktive, uredbe ili drugog pravnog akta Zajednice – da ostvare povrat cjelokupne vrijednosti njihovih obveznica uključenih u program PSI, a da oni o tome nisu bili ni obaviješteni niti su na to pristali, i

               —

               dosudi naknadu štete u iznosu od 5 00  000 eura, po osnovi izravno primjenjivog akta – direktive, uredbe ili drugog pravnog akta Zajednice – svakom od tužitelja, zbog teškoća, štete i teških povreda temeljnih prava koje su pretrpjeli.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: zakonski i drugi propisi, kojima je Grčka uvela prisilno sudjelovanje u PSI-u osoba koje su po grčkom pravu imatelji obveznica, predstavljaju akte Europske unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: mjere koje je grčka vlada usvojila radi rješavanja problema grčkog duga u stvarnosti su propisane od strane institucija Europske unije, konkretno ESB-a i Europske komisije.

               3.

               Treći tužbeni razlog: tuženici su propustili usvojiti zakonodavne mjere potrebne da bi se obveznice grčkog duga čiji su imatelji tužitelji izričito izuzelo aktima grčkog Vijeća ministara kojima su definirani uvjeti primjene PSI-a u Grčkoj.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: propust izričitog izuzimanja njihovih obveznica od sudjelovanja u PSI-u tužiteljima je uzrokovao izravnu, osobnu i ozbiljnu štetu te ih je time lišio temeljnih prava.

               5.

               Peti tužbeni razlog: sve zakonodavne mjere grčke vlade usvojene su po uputi ili, točnije, po odluci Eurogrupe, ECOFIN-a, ESB-a i Europske komisije.


title: Predmet C-335/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. lipnja 2013. podnio Scottish Land Court (Ujedinjeno Kraljevstvo) — Robin John Feakins protiv The Scottish Ministers

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. lipnja 2013. podnio Scottish Land Court (Ujedinjeno Kraljevstvo) — Robin John Feakins protiv The Scottish Ministers
   (Predmet C-335/13)
   2013/C 260/42

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet F-70/15: Tužba podnesena 28. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/49

         Tužba podnesena 28. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-70/15)
   (2015/C 245/61)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje konačne odluke o prijenosu tužiteljevih prava na mirovinu u mirovinski sustav Unije, koja je donesena na temelju novih općih provedbenih odredaba (OPO) članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju od 3. ožujka 2011.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi nezakonitim članak 9. Općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju;

               —

               poništi odluku od 28. srpnja 2014. kojom se potvrđuje prijenos tužiteljevih prava na mirovinu stečenih prije stupanja u službu, sukladno općim provedbenim odredbama članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju od 3. ožujka 2011;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.


title: Predmet F-71/15: Tužba podnesena 4. svibnja 2015. – ZZ protiv ECDC-a

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/50

         Tužba podnesena 4. svibnja 2015. – ZZ protiv ECDC-a
   (Predmet F-71/15)
   (2015/C 245/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke žalbenog procjenitelja o konačnom utvrđenju izvješća o ocjeni tužitelja za 2013. godinu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku žalbenog procjenitelja o konačnom utvrđenju izvješća o ocjeni tužitelja za 2013. godinu;

               —

               naloži ECDC-u snošenje troškova.


title: Predmet C-15/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Njemačka) – Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH protiv Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Ugovori o javnoj nabavi robe — Direktiva 2004/18/EZ — Dodjela ugovora bez započinjanja postupka poziva na nadmetanje — Dodjela „in house”  — Uspješni ponuditelj pravno različit od javnog naručitelja — Uvjet, sličnog nadzora’ — Između javnog naručitelja i uspješnog ponuditelja ne postoji odnos nadzora — Javno tijelo koje je treća strana izvršava djelomičan nadzor nad javnim naručiteljem i nadzor nad uspješnim ponuditeljem koji može biti kvalificiran kao „sličan”  — ,Unutarnja horizontalna operacija’)

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Njemačka) – Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH protiv Datenlotsen Informationssysteme GmbH
   (Predmet C-15/13) (1)

   ((Ugovori o javnoj nabavi robe - Direktiva 2004/18/EZ - Dodjela ugovora bez započinjanja postupka poziva na nadmetanje - Dodjela „in house” - Uspješni ponuditelj pravno različit od javnog naručitelja - Uvjet, sličnog nadzora’ - Između javnog naručitelja i uspješnog ponuditelja ne postoji odnos nadzora - Javno tijelo koje je treća strana izvršava djelomičan nadzor nad javnim naručiteljem i nadzor nad uspješnim ponuditeljem koji može biti kvalificiran kao „sličan” - ,Unutarnja horizontalna operacija’))
   2014/C 202/08
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH

      Tuženik: Datenlotsen Informationssysteme GmbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Tumačenje pojma „javni ugovor” iz članka 1. stavka 2. točke (a) Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)- Moguće uključenje ugovora između društva i sveučilišta koje je podvrgnuto nadzoru tijela javnog prava u smislu direktive (horizontalni poslovi „In-House”) – Opseg nadzora tijela javnog prava

      Izreka

   Članak 1. stavak 2. točku (a) Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama treba tumačiti u smislu da ugovor koji ima za cilj isporuku robe, sklopljen između, s jedne strane, Sveučilišta koje je javni naručitelj i koje u području nabava nadzire njemačka savezna zemlja i, s druge strane, poduzetnika privatnog prava vlasništvu savezne države i vlasništvu njemačkih saveznih zemalja, koje uključuje spomenutu saveznu zemlju, čini javni ugovor u smislu te odredbe i, prema tome, treba biti podvrgnut pravilima sklapanja ugovora o javnoj nabavi predviđenima u toj direktivi.

      (1)  SL C 114, 20.4.2013.


title: Predmet T-478/13: Tužba podnesena 3. rujna 2013. — NumberFour protiv OHIM-a — Inaer Helicópteros (ENFORE)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/58

         Tužba podnesena 3. rujna 2013. — NumberFour protiv OHIM-a — Inaer Helicópteros (ENFORE)
   (Predmet T-478/13)
   2013/C 344/106
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: NumberFour (Berlin, Njemačka) (zastupnik: C. Götz, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Inaer Helicópteros, SA (Mutxamel, Španjolska)

      Zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 23. svibnja 2013. u predmetu R 1000/2012-5;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „ENFORE” za proizvode i usluge iz razreda 9, 35, 36, 42 i 45 ‒ prijava žiga Zajednice br. 10 059 624

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „EINFOREX” za proizvode i usluge iz razreda 9, 42 i 45 ‒ prijava žiga Zajednice br. 6 530 927

      Odluka odjela za prigovore: prigovor prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Žalbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet T-706/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/35

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-706/15) (1)

   (2016/C 410/59)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet T-57/16: Presuda Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Chanel protiv EUIPO-a – Jing Zhou i Golden Rose 999 (Ornement) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja ukras — Raniji dizajn — Razlozi za ništavost — Nedostatak individualnog karaktera — Predmetni proizvod — Stupanj slobode dizajnera — Nedostatak drugačijeg ukupnog dojma — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/37

         Presuda Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Chanel protiv EUIPO-a – Jing Zhou i Golden Rose 999 (Ornement)
   (Predmet T-57/16) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja ukras - Raniji dizajn - Razlozi za ništavost - Nedostatak individualnog karaktera - Predmetni proizvod - Stupanj slobode dizajnera - Nedostatak drugačijeg ukupnog dojma - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”))
   (2017/C 283/56)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Chanel SAS (Neuilly-sur-Seine, Francuska) (zastupnik: C. Sueiras Villalobos, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Zaera Cuadrado, agent)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Li Jing Zhou (Fuenlabrada, Španjolska) i Golden Rose 999 Srl (Rim, Italija)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. studenoga 2015. (predmet R 2346/2014-3) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između, s jedne strane, društva Chanel i, s druge strane, Li Jinga Zhoua i društva Golden Rose 999.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka trećeg žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 18. studenoga 2015. (predmet 2346/2014-3).

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 4. 4. 2016.


title: Predmet T-327/14: Tužba podnesena 13. svibnja 2014. – Compagnie des fromages & Richesmonts protiv OHIM-a – Grupo Lactalis Iberia (predstavlja šahovsku ploču s crvenim i crnim poljima)

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/28

         Tužba podnesena 13. svibnja 2014. – Compagnie des fromages & Richesmonts protiv OHIM-a – Grupo Lactalis Iberia (predstavlja šahovsku ploču s crvenim i crnim poljima)
   (Predmet T-327/14)
   2014/C 235/38
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Francuska) (zastupnici: T. Mollet-Vieville i T. Cuche, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Grupo Lactalis Iberia, SA (Madrid, Španjolska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da se žig Zajednice br. 6 059 687 odnosi na označivanje sireva;

               —

               slijedom toga, poništi u cijelosti odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu od 3. ožujka 2014. kojom je utvrđena ništavost žiga Zajednice br. 6 059 687;

               —

               podredno, poništi u cijelosti odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu od 3. ožujka 2014. kojom je utvrđena ništavost žiga Zajednice br. 6 059 687 za označivanje sireva;

               —

               naloži Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu snošenje troškova

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: Figurativni žig koji predstavlja šahovsku ploču s crvenim i crnim poljima, za proizvode i usluge iz razreda 29 – Žig Zajednice br. 6 059 687

      Nositelj žiga Zajednice: Tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Grupo Lactalis Iberia, SA

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: Apsolutni razlozi ništavosti propisani odredbama članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b), (c) i (d) Uredbe br. 207/2009

      Odluka Odjela za poništaje: Zahtjev za poništenjem se odbija

      Odluka žalbenog vijeća: Poništenje odluke Odjela za poništaje i utvrđivanje ništavosti predmetnog žiga

      Tužbeni razlozi: Žalbeno vijeće počinilo je pogreške koje se tiču činjenica i prava (povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009; povreda članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009)


title: Predmet T-235/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – ArcelorMittal Hamburg i dr. protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka”)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/58

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – ArcelorMittal Hamburg i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-235/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”))
   (2015/C 294/70)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hamburg, Njemačka); ArcelorMittal Bremen GmbH, kao pravni sljednik Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Bremen, Njemačka); ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Njemačka); i ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (zastupnici: H. Janssen i G.-R. Engel, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju A. Lukea i C. Maurera, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije (Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               3.

               ArcelorMittal Hamburg GmbH, ArcelorMittal Bremen GmbH, ArcelorMittal Hochfeld GmbH i ArcelorMittal Ruhrort GmbH snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               4.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet T-60/14: Tužba podnesena 27. siječnja 2014. — BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft protiv OHIM-a — Delek Europe (GO)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/27

         Tužba podnesena 27. siječnja 2014. — BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft protiv OHIM-a — Delek Europe (GO)
   (Predmet T-60/14)
   2014/C 93/48
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: BMV Mineralöl Versorgungsgesellschaft mbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: M. Von Fuchs i I. Czernik, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Delek Europe BV (Breda, Nizozemska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 22. studenoga 2013. u predmetu R 382/2013-4;

               —

               naloži intervenijentu snošenje troškova postupka, uključujući troškova nastalih tijekom žalbenog postupka;

               —

               podredno, ukoliko se intervenijent ne odluči za sudjelovanje u postupku, naloži Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) snošenje troškova postupka uključujući troškova nastalih tijekom žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Delek Europe BV

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element „GO” za proizvode i usluge iz razreda 9, 35 i 36 (zahtjev za registraciju žiga br. 9 995 201)

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig koji sadrži verbalni element „GO” za proizvode i usluge iz razreda 4, 19, 35, 39 i 42

      Odluka Odjela za prigovore: djelomično odbijanje žalbe

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda čl. 8. st. 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-679/11: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. rujna 2013. — Alliance One International, Inc. protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Španjolsko tržište kupnje i prve prerade sirovog duhana — Utvrđivanje cijena i podjela tržišta — Povreda članka 81. UEZ-a — Pripisivanje protupravnog ponašanja podružnice društvu majci — Obveza obrazlaganja — Temeljna prava — Odvraćajući učinak — Jednako postupanje — Olakotne okolnosti — Suradnja — Neograničena nadležnost — Ne ultra petita — Pravo na pravično suđenje)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/18

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. rujna 2013. — Alliance One International, Inc. protiv Europske komisije
   (Predmet C-679/11) (1)

   (Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Španjolsko tržište kupnje i prve prerade sirovog duhana - Utvrđivanje cijena i podjela tržišta - Povreda članka 81. UEZ-a - Pripisivanje protupravnog ponašanja podružnice društvu majci - Obveza obrazlaganja - Temeljna prava - Odvraćajući učinak - Jednako postupanje - Olakotne okolnosti - Suradnja - Neograničena nadležnost - Ne ultra petita - Pravo na pravično suđenje)
   2013/C 344/30
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Alliance One International, Inc. (zastupnici: M Odriozola i A Vide, abogados)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, J. Bourke i C. Urraca Caviedes, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 12. listopada 2011., Alliance One International/Komisija (T-41/05), kojom je smanjen iznos novčane kazne izrečene Agroexpansiónu, za čije se plaćanje za čije su plaćanje Alliance One International, Inc. i Agroexpansión solidarno odgovorni, i kojom je odbijen preostali tužbeni zahtjev za djelomično poništenje Odluke C(2004)4030 Komisije od 20. listopada 2004. koja se odnosi na postupak primjene čl. 81. st. 1. Ugovora o EZ-u (Predmet COMP/C.38.238/B.2 — Sektor sirovog duhana u Španjolskoj), u pogledu zabranjenog sporazuma koji ima za cilj utvrđivanje cijena koje se plaćaju proizvođačima i utvrđenje količine koje se od njih kupuju na španjolskom tržištu sirovog duhana

      Izreka

               1.

               Žalba i protužalba se odbijaju.

               2.

               Nalaže se Alliance One International Inc. snošenje troškova koji se odnose na žalbu.

               3.

               Nalaže se Komisiji snošenje troškova koji se odnose na protužalbu.

      (1)  SL C 73, 10.3.2012.


title: Predmet T-225/17: Tužba podnesena 19. travnja 2017. – Adapta Color protiv EUIPO-a – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/23

         Tužba podnesena 19. travnja 2017. – Adapta Color protiv EUIPO-a – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)
   (Predmet T-225/17)
   (2017/C 202/38)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španjolska) (zastupnici: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal i E. Armero Lavie, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „Bio proof ADAPTA” – žig Europske unije br. 4 582 599

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 06/02/2017 u predmetu R 311/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati tužbu u cijelosti;

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku i, ovisno o slučaju, intervenijentu snošenje troškova ovog postupka i troškova postupka proglašavanja žiga ništavim i žalbe pred EUIPO-om.

      Tužbeni razlozi

   Razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima navedenima u predmetu T-223/17.


title: Predmet C-556/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Litaksa” UAB protiv „BTA Insurance Company” SE (Zahtjev za prethodnu odluku — Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti koja proizlazi iz upotrebe motornih vozila — Direktiva 90/232/EEZ — Članak 2. — Razlikovanje iznosa premije osiguranja ovisno o području na kojem se vozilo upotrebljava)

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/4

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Litaksa” UAB protiv „BTA Insurance Company” SE
   (Predmet C-556/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti koja proizlazi iz upotrebe motornih vozila - Direktiva 90/232/EEZ - Članak 2. - Razlikovanje iznosa premije osiguranja ovisno o području na kojem se vozilo upotrebljava))
   (2015/C 171/05)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„Litaksa” UAB

      Tuženik:„BTA Insurance Company” SE

      Izreka

   Članak 2. Treće direktive Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila, kako je izmijenjena Direktivom 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005., treba tumačiti na način da pojmu „jedinstvene premije”, u smislu tog članka, ne odgovara pojam premije koja se razlikuje ovisno o tome je li osigurano vozilo namijenjeno prometovanju samo na području države članice u kojoj se uobičajeno nalazi ili na cijelom području Europske unije.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet F-37/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – ZZ protiv EIB-a

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/54

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – ZZ protiv EIB-a
   (Predmet F-37/16)
   (2016/C 335/71)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužiteljica: ZZ (zastupnik: B. Maréchal, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (EIB)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke koja je donesena u okviru istražnog postupka Dostojanstvo na radnom mjestu u pogledu optužbi za seksualno zlostavljanje, kojom se odbija žalba koju je podnijela tužiteljica kao i naknada nematerijalne štete i zdravstvenih troškova nanesenih tužiteljici.

      Tužbeni zahtjev tužiteljice

               —

               Poništiti odluku od 16. listopada 2015. donesenu u okviru istražnog postupka Dostojanstvo na radnom mjestu koji je tužiteljica pokrenula 20. svibnja 2015. protiv svojeg nadređenog, kako ga je proveo istražni odbor i poništenje izvješća istražnog odbora od 14. rujna 2015. u vezi sa zahtjevom Dostojanstvo na radnom mjestu koji je podnijela tužiteljica, u kojem je njezina žalba odbijena te su uključene neprimjerene preporuke, uključujući cenzuriranje izvješća;

               —

               Naknaditi zdravstvene troškove kao posljedicu štete koju je pretrpjela tužiteljica u iznosu od (i) 977 EUR do danas (uključujući PDV) i (ii) privremeni iznos od 5 850 EUR za buduće zdravstvene troškove;

               —

               Dodijeliti naknadu štete u iznosu od 20 000 EUR za nematerijalnu štetu koju je pretrpjela tužiteljica;

               —

               Tuženiku naložiti snošenje troškova.


title: Predmet F-92/13: Tužba podnesena 20. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/30

         Tužba podnesena 20. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-92/13)
   2013/C 336/71
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o provođenju izračuna mirovinskih prava stečenih prije stupanja u službu na temelju novih općih provedbenih odredaba za članke 11. i 12. Priloga VIII. uz Pravilnik o službenicima.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Utvrditi da je članak 9. općih provedbenih odredbi za članak 11. stavak 2. Priloga VIII. uz Pravilnik nezakonit i stoga neprimjenjiv;

               —

               poništiti odluku od 15. veljače 2013. o izračunu mirovinskih prava koje je tužitelj stekao prije stupanja u službu, u okviru prijenosa tih prava u mirovinski sustav institucija Europske unije (u daljnjem tekstu: MSIEU), primjenom općih provedbenih odredbi (u daljnjem tekstu: OPO) za članak 11. stavak 2. Priloga VIII uz Pravilnik od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-303/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. lipnja 2015. uputio Sąd Okręgowy w Łodzi (Poljska) – kazneni postupak protiv G. M. i M. S.

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. lipnja 2015. uputio Sąd Okręgowy w Łodzi (Poljska) – kazneni postupak protiv G. M. i M. S.
   (Predmet C-303/15)
   (2015/C 311/25)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Stranke glavnog postupka

   G. M. i M. S.

      Prethodno pitanje

   Može li se članak 8. stavak 1. Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa (1) tumačiti na način da je u slučaju nedostavljanja propisa koje se smatra tehničkim propisima moguće razlikovanje posljedica tako da u slučaju propisa koji se odnose na slobode koje ne podliježu ograničenjima članka 36. Ugovora o funkcioniranju Europske unije nedostavljanje za posljedicu mora imati da se ti propisi ne smiju primjenjivati u određenom postupku dok u slučaju propisa koji se odnose na slobode koje podliježu ograničenjima članka 36. Ugovora nacionalni sud koji je istovremeno i sud Unije može ispitati ispunjavaju li ti propisi unatoč nedostavljanju zahtjeve iz članka 36. Ugovora i mogu li biti primijenjeni?

      (1)  SL L 204, str. 37. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 42., str. 58.)


title: Predmet T-476/15: Presuda Općeg suda od 28. rujna 2016. European Food protiv EUIPO-a – Société des produits Nestlé (FITNESS) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije FITNESS — Apsolutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c), članak 52. stavak 1 točka (a) i članak 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravilo 37. točka (b) podtočka iv. i pravilo 50. stavak 1. Uredbe br. 2868/95 — Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/17

         Presuda Općeg suda od 28. rujna 2016. European Food protiv EUIPO-a – Société des produits Nestlé (FITNESS)
   (Predmet T-476/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije FITNESS - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c), članak 52. stavak 1 točka (a) i članak 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravilo 37. točka (b) podtočka iv. i pravilo 50. stavak 1. Uredbe br. 2868/95 - Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem”))
   (2016/C 410/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Food SA (Drăgăneşti, Rumunjska) (zastupnik: I. Speciac, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska) (zastupnici: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht i S. Cobet-Nüse, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. lipnja 2015. (predmet R 2542/2013-4), u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava European Food i Société des produits Nestlé.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 19. lipnja 2015. (predmet R 2542/2013-4), u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava European Food SA i Société des produits Nestlé SA.

               2.

               EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva European Food.

               3.

               Société des produits Nestlé snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet T-407/15: Tužba podnesena 27. srpnja 2015. – Monster Energy protiv OHIM-a – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self heating can technology)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/59

         Tužba podnesena 27. srpnja 2015. – Monster Energy protiv OHIM-a – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self heating can technology)
   (Predmet T-407/15)
   (2015/C 311/64)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Monster Energy Company (Corona, Sjedinjene Države) (zastupnik: P. Brownlow, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Hot-Can Intellectual Property Sdn Bhd (Cheras, Malezija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „HotoGo self-heating can technology” – prijava za registraciju br. 11 418 101

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. svibnja 2015. u predmetu R 1028/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku,

               —

               poništi odluku Odjela za prigovore od 21. veljače 2014. o prigovoru br. B2178567,

               —

               odbije suprostavljeni žig u cijelosti,

               —

               naloži OHIM-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-466/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2017. uputio Tribunale di Trento (Italija) – Chiara Motter protiv Provincia autonoma di Trento

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2017. uputio Tribunale di Trento (Italija) – Chiara Motter protiv Provincia autonoma di Trento
   (Predmet C-466/17)
   (2017/C 347/18)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Trento

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Chiara Motter

      Tuženik: Provincia autonoma di Trento

      Prethodna pitanja

               1.

               Predstavlja li, za potrebe primjene načela nediskriminacije iz članka 4. Okvirnog sporazuma, okolnost početne objektivne provjere stručnosti putem javnog natječaja s pozitivnim ishodom, čimbenik koji se može pripisati uvjetima osposobljavanja, koji nacionalni sud mora uzeti u obzir za potrebe utvrđivanja postojanja usporedivosti između situacije radnika zaposlenog na neodređeno vrijeme i situacije radnika zaposlenog na određeno vrijeme te za potrebe utvrđivanja toga je li prisutan objektivni razlog kojim se opravdava drukčije postupanje prema radniku zaposlenom na neodređeno vrijeme i radniku zaposlenom na određeno vrijeme?

               2.

               Protivi li se, zbog nepostojanja početne objektivne provjere stručnosti putem javnog natječaja s pozitivnim ishodom, za potrebe rada na određeno vrijeme, načelu nediskriminacije iz članka 4. Okvirnog sporazuma nacionalno pravilo kao što je ono propisano člankom 485. stavkom 1. Zakonodavne uredbe br. 297 od 16. travnja 1994., kojim je određeno da se za potrebe utvrđivanja radnoga staža u trenutku stalnog zapošljavanja na temelju ugovora o radu na neodređeno vrijeme, rad obavljen na određeno vrijeme do četiri godine priznaje u cijelosti dok se za sljedeće godine smanjuje za trećinu za pravne potrebe, a za dvije trećine za ekonomske potrebe?

               3.

               Protivi li se, u cilju izbjegavanja pojave obrnute diskriminacije prema osobama koje su zaposlene za stalno nakon što su prošle javni natječaj, načelu nediskriminacije iz članka 4. Okvirnog sporazuma nacionalno pravilo kao što je ono propisano člankom 485. stavkom 1. Zakonodavne uredbe br. 297 od 16. travnja 1994., kojim je određeno da se za potrebe utvrđivanja radnoga staža u trenutku stalnog zapošljavanja na temelju ugovora o radu na neodređeno vrijeme, rad obavljen na određeno vrijeme do četiri godine priznaje u cijelosti dok se za sljedeće godine smanjuje za trećinu za pravne potrebe, a za dvije trećine za ekonomske potrebe?


title: Predmet T-465/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/33

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-465/15) (1)

   (2016/C 410/51)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet F-76/14: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 17. prosinca 2015. – López Cabeza protiv Komisije (Javna služba — Otvoreni natječaj — Obavijest o natječaju EPSO/AD/248/13 — Neuvrštavanje na rezervnu listu — Nedostatna ocjena na testiranju u centru za procjenu kandidata — Tužba za poništenje — Povreda obavijesti o natječaju — Nezakonitost dokaza)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/98

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 17. prosinca 2015. – López Cabeza protiv Komisije
   (Predmet F-76/14) (1)

   ((Javna služba - Otvoreni natječaj - Obavijest o natječaju EPSO/AD/248/13 - Neuvrštavanje na rezervnu listu - Nedostatna ocjena na testiranju u centru za procjenu kandidata - Tužba za poništenje - Povreda obavijesti o natječaju - Nezakonitost dokaza))
   (2016/C 048/113)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Alfonso López Cabeza (Valladolid, Španjolska) (zastupnici: G. Suárez de Castro i M. Orman, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke da se tužitelj ne uvrsti na rezervnu listu natječaja EPSO/AD/248/13.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbija kao očito neosnovana.

               2.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove i nalaže joj se snošenje svih troškova A. Lópeza Cabeze.

      (1)  SL C 388, 3. 11. 2014., str. 30.


title: Predmet C-319/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2015. uputio Cour administrative d'appel de Paris (Francuska) – Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited protiv Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2015. uputio Cour administrative d'appel de Paris (Francuska) – Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited protiv Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
   (Predmet C-319/15)
   (2015/C 279/31)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour administrative d'appel de Paris

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited

      Tuženik: Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

      Prethodno pitanje

   Krši li se odredbama članka 17. Uredbe Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010 (1), članak 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 1. i Protokola br. 1 uz Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda kojima se štiti pravo na vlasništvo, u vezi s člankom 47. te Povelje i prvim stavkom članka 6. navedene Konvencije, kojima se jamči pravo na izvršenje sudske odluke u razumnom roku, osobito u mjeri u kojoj se tim odredbama ne predviđa mogućnost odmrzavanja financijskih sredstava kada se treća osoba poziva na tražbinu stečenu na temelju sudske odluke kojom se osobi uvrštenoj na popis onih na koje se odnosi mjera zamrzavanja nalaže isplata naknade štete u njegovu korist, a koja je donesena na završetku postupka koji je započeo prije tog uvrštavanja na popis i u mjeri u kojoj te osobe nisu ni u kakvom odnosu, čak i neizravnom, u vezi s aktivnostima na koje se odnosi ta uredba?

      (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 423/2007 (SL L 281, str. 1.).


               25.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 334/32

         Postupak koji je 17. srpnja 2014. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-13/14)
   (2014/C 334/13)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Markus Schneider i Maria Moustakali, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, pokrenulo je 17. srpnja 2014. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da, zbog toga što nije donio sve mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 21.c Priloga XVIII. Sporazumu o EGP-u (Direktiva Vijeća 2004/113/EZ od 13. prosinca 2004. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pristupu i nabavi robe, odnosno pružanju usluga), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1. i Odlukom Zajedničkog odbora br. 147/2009, u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz tog Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.

               2.

               da se Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 26. kolovoza 2013. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 26. lipnja 2013. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu Vijeća 2004/113/EZ od 13. prosinca 2004. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pristupu i nabavi robe, odnosno pružanju usluga („Akt”) u skladu s točkom 21.c Priloga XVIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio sve mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 17. Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet T-253/15: Tužba podnesena 21. svibnja 2015. – Sociedad General de Aguas de Barcelona protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/36

         Tužba podnesena 21. svibnja 2015. – Sociedad General de Aguas de Barcelona protiv Komisije
   (Predmet T-253/15)
   (2015/C 245/42)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: J. de Juan Casadevall, odvjetnik)

      Tuženi: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, u slučaju odbijanja glavnog dijela zahtjeva, poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se u njoj nalaganje povrata potpore ne ograničava na neizravna stjecanja koja su izvršena nakon 21. prosinca 2007. i ne priznaje pravo na potpunu primjenu porezne pogodnosti tijekom čitavog razdoblja predviđenog člankom 12. stavkom 5. Kraljevskog zakonodavnog dekreta 4/2004 od 5. ožujka, kojim se potvrđuje pročišćeni tekst španjolskog Zakona o porezu na dobit, i

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka u ovom postupku ista je kao i ona u predmetima T-12/15, Banco de Santander i Santusa/Komisija i T-252/15, Ferrovial SA i dr./Komisija.
   Navedeni tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima već iznesenima u tim predmetima.
   Osobito se navodi pogreška koja se tiče prava u primjeni zahtjeva selektivnosti, postojanje zlouporabe ovlasti i povreda načelâ jednakosti i legitimnih očekivanja.


title: Predmet T-86/13 P: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Grazyte protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Privremeno osoblje — Primici od rada — Naknada za život u inozemstvu — Uvjet propisan člankom 4. stavkom 1. točkom (b) priloga VII. Pravilniku — Desetogodišnje referentno razdoblje — Obavljanje službe u međunarodnoj organizaciji”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/43

      Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Grazyte protiv Komisije
      (Predmet T-86/13 P) (1)

      ((„Žalba - Javna služba - Privremeno osoblje - Primici od rada - Naknada za život u inozemstvu - Uvjet propisan člankom 4. stavkom 1. točkom (b) priloga VII. Pravilniku - Desetogodišnje referentno razdoblje - Obavljanje službe u međunarodnoj organizaciji”))
      (2014/C 395/52)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Diana Grazyte (Utena, Litva) (zastupnik: R. Guarino, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Joris, a zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

         Predmet

      Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 5. prosinca 2012., Grazyte/Komisija (F-76/11, ZbFP, EU:F:2012:173), kojom se traži ukidanje te presude.

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  D. Grazyte nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije u ovom postupku.

         (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet C-277/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Servoprax GmbH protiv Roche Diagnostics Deutschland GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — In vitro dijagnostički medicinski proizvodi — Direktiva 98/79/EZ — Paralelni uvoz — Uvoznikovo prevođenje podataka i uputa za uporabu koje je podnio proizvođač — Postupak dodatne ocjene sukladnosti)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Servoprax GmbH protiv Roche Diagnostics Deutschland GmbH
   (Predmet C-277/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - In vitro dijagnostički medicinski proizvodi - Direktiva 98/79/EZ - Paralelni uvoz - Uvoznikovo prevođenje podataka i uputa za uporabu koje je podnio proizvođač - Postupak dodatne ocjene sukladnosti))
   (2016/C 462/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Servoprax GmbH

      Tuženik: Roche Diagnostics Deutschland GmbH

      Izreka

   Članak 9. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 98/79/EZ od 27. listopada 1998. o in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima valja tumačiti na način da ne nalaže paralelnom uvozniku proizvoda za samotestiranje razine šećera u krvi, koji nosi CE oznaku sukladnosti i čiju je sukladnost ocijenilo prijavljeno tijelo, da izvrši novu ocjenu namijenjenu potvrđivanju sukladnosti oznake i uputa za uporabu tog proizvoda zbog njihova prevođenja na službeni jezik države članice uvoza.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-651/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Tchobanov protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/65

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Tchobanov protiv Parlamenta
   (Predmet T-651/15)
   (2016/C 048/73)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Atanas Tchobanov (Le Plessis Robinson, Francuska) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8659 C Europskog parlamenta od 16. rujna 2015. o odbijanju ponovnog zahtjeva tužitelja za pristup određenim dokumentima u vezi s informacijama o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće izdatke i troškovima za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu snošenje troškova tužitelja u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da zatraženi osobni podaci nisu zaštićeni na temelju zakonodavstva Zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001, s obzirom na to da je pristup zatraženim informacijama odbijen iako su uvjeti za njihovo otkrivanje ispunjeni.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi opće obveze ispitivanja svakog pojedinačnog dokumenta, koja proizlazi iz članaka 2. i 4. Uredbe 1049/2001 povezanih s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001, jer odbijanje djelomičnog pristupa nije opravdano.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja kako je to propisano člankom 7. stavkom 1. i člankom 8. stavkom 1. Uredbe 1049/2001, jer se Parlament nije osvrnuo na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet T-76/14: Tužba podnesena 4. veljače 2014. – Morningstar protiv Komisije

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/45

         Tužba podnesena 4. veljače 2014. – Morningstar protiv Komisije
   (Predmet T-76/14)
   2014/C 135/57
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Morningstar, Inc. (Chicago, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Kinsella, K. Daly i P. Harrison, Solicitors)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije u predmetu COMP/39.654 – Reuters Instrument Codes od 20. prosinca 2012. i objavljenu u Službenom listu od 12. studenoga 2013. (SL C 326, str. 4),

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova, i

               —

               naredi bilo koju drugu mjeru koju Opći sud smatra primjerenima.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U ovom predmetu tužitelj traži poništenje odluke Komisije donesene u predmetu COMP/39.654 – Reuters Instrument Codes u svezi postupka iz članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u o postupcima Thomson Reutersa koji su doveli do stvaranja prepreka kod promjene pružatelja usluga konsolidiranih prijenosa podataka u realnom vremenu. Spornom odlukom, donesenom na temelju članka 9. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (1) Komisija je obvezala Thomson Reuters na preuzimanje određenih obveza u skladu s člankom i odlučila da više nema osnove za vođenje postupka. Tužitelj je tržišni konkurent Thomson Reutersu.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni donošenjem odluke zato što su preuzete obveze očito nedovoljne za rješavanje problema tržišnog natjecanja utvrđenih u odluci

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija djelovala ultra vires jer je prekoračila ovlasti koje joj je dodijelilo Europsko vijeće pa je stoga odluka bez valjane pravne osnove.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na činjenici da se odlukom ne poštuje načelo proporcionalnosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na činjenici da se odlukom krši Komisijina obveza obrazlaganja.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora (SL 2003 L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet C-228/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. svibnja 2015. uputio Tribunale di Catania (Italija) – kazneni postupak protiv Snezhane Velikove

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. svibnja 2015. uputio Tribunale di Catania (Italija) – kazneni postupak protiv Snezhane Velikove

   (Predmet C-228/15)
   (2015/C 245/13)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Catania

      Stranka glavnog postupka

   Snezhana Velikova

      Prethodno pitanje

   Jesu li protivni pravu [Unije] članci 20. i 21. [Zakonodavne uredbe br. 30 od 6. veljače 2007.] i [naknadne izmjene] kojima se prenosi Direktiva 2004/38/EZ (1) (...)?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.).


title: Predmet C-612/12 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 27. ožujka 2014. – Ballast Nedam NV protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Nizozemsko tržište cestovnog bitumena — Određivanje bruto cijene cestovnog bitumena — Određivanje sniženja cijene cestovnim graditeljima — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 27. — Pravo na obranu — Smanjenje novčane kazne)

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 27. ožujka 2014. – Ballast Nedam NV protiv Europske komisije
   (Predmet C-612/12 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Nizozemsko tržište cestovnog bitumena - Određivanje bruto cijene cestovnog bitumena - Određivanje sniženja cijene cestovnim graditeljima - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 27. - Pravo na obranu - Smanjenje novčane kazne))
   2014/C 151/05
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Ballast Nedam NV (zastupnici: A. Bosman i E. Oude Elferink, advocaten)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Ronkes Agerbeek i P. Van Nuffel, agenti uz asistenciju F. Tuytschaever, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 27. rujna 2012., Ballast Nedam/Komisija (T-361/06), kojom je Opći sud odbio tužbu čiji je predmet primarno bio zahtjev za poništenje Odluke Komisije C(2006) 4090 final od 13. rujna 2006. o postupku primjene članka [81. EZ] [predmet COMP/F/38.456 – Bitumen – (Nizozemska)] u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja i, podredno, s jedne strane, zahtjev za djelomično poništenje navedene odluke u mjeri u kojoj utvrđuje trajanje povrede koja se na njega odnosi i, s druge strane, smanjenje iznosa novčane kazne koja mu je izrečena

      Izreka

               1.

               Presuda Ballast Nedam/Komisija (T-361/06) ukida se u dijelu u kojem odbija tužbeni razlog Ballast Nedam NV-a koji se odnosi na povredu članka 27. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u i prava na obranu tijekom upravnog postupka kojim je donesena Odluka Komisije C(2006) 4090 final od 13. rujna 2006. o postupku primjene članka [81. EZ] [predmet COMP/F/38.456 – Bitumen – (Nizozemska)].

               2.

               Članak 1. točka (a) Odluke C(2006) 4090 final poništava se u odnosu na povredu članka 81. [EZ] počinjenu od strane Ballast Nedam NV-a tijekom razdoblja od 21. lipnja 1996. do 30. rujna 2000.

               3.

               Članak 2. točka (a) Odluke C (2006) 4090 final poništava se u mjeri u kojoj utvrđuje iznos novčane kazne Ballast Nedam NV-u u iznosu od 4,65 milijuna eura.

               4.

               Novčana kazna solidarno izrečena Ballast Nedam NV-u u članku 2. točki (a) Odluke C(2006) 4090 final utvrđuje se u iznosu od 3,45 milijuna eura.

               5.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje svih troškova ovog žalbenog postupka.

               6.

               Svaka stranka snosi svoje troškove prvostupanjskog postupka.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.