201808030762050752018/C 294/643432018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180603505011Predmet T-343/18: Tužba podnesena 3. lipnja 2018. – Tokin Corporation protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2942018HR5010120180603HR0064501501Tužba podnesena 3. lipnja 2018. – Tokin Corporation protiv Komisije
   (Predmet T-343/18)2018/C 294/64Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Tokin Corporation (Sendai City, Japan) (zastupnici: C. Thomas, T. Yuen i M. Perez, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi članak 2. točku (f) odluke Komisije C(2018) 1768 od 21. ožujka 2018. u dijelu u kojem je društvu TOKIN Corporation naloženo da zajednički i solidarno s društvom NEC Corporation plati novčanu kaznu u iznosu od 5036000 eura;

            —

            naloži društvu TOKIN Corporation da zajednički i solidarno s društvom NEC Corporation plati nižu novčanu kaznu od one izrečene u članku 2 točki (f) te odluke;

            —

            poništi članak 2. točku (g) te odluke, u dijelu u kojem je društvu TOKIN Corporation izrečena novčana kazna u iznosu od 8814000 eura;

            —

            smanji iznos novčane kazne izrečene društvu TOKIN Corporation u članku 2. točki (g) te odluke; i

            —

            Komisiji naloži snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija povrijedila članak 23. stavak 3. Uredbe br. 1/2003 (
                  1
               ) i načelo jednakog postupanja time što se oslonila na 2011/12 kao na referentno razdoblje za određivanje njegove vrijednosti prodaje.

            2.

            Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija povrijedila članak 23. stavak 3. Uredbe br. 1/2003 i načelo osobne odgovornosti time što je smanjenje zbog olakotnih okolnosti primijenila na osnovni iznos novčane kazne, umjesto smanjenja stope težine koja je upotrjebljena za izračun osnovnog iznosa u vezi s aspektom povrede za koji je utvrđeno da je tužitelj odgovoran.

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165. i ispravak u SL-u 2016., L 173, str. 108.)


201808030142050442018/C 294/473982018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180615343521Predmet C-398/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Antonio Bocero Torrico protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social
 ---documentbreak--- C2942018HR3410120180615HR0047341352Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Antonio Bocero Torrico protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social
   (Predmet C-398/18)2018/C 294/47Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Antonio Bocero Torrico

      Druge stranke u žalbenom postupku: Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social

      Prethodno pitanje

            1.

            Treba li članak 48. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji kao uvjet za ostvarivanje prava na prijevremenu starosnu mirovinu nalaže da je iznos ostvarene mirovine viši od iznosa najniže mirovine na koju bi predmetna osoba imala pravo na temelju istog nacionalnog propisa, pri čemu se izraz „ostvarena mirovina” mora tumačiti kao stvarna mirovina koju isplaćuje samo nadležna država članica (u ovom slučaju, Španjolska), a ne uračunava se stvarna mirovina koju bi toj osobi, na temelju davanja iste prirode, mogla isplaćivati jedna ili više drugih država članica?


201808030402049852018/C 294/10572017CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL201806288811Predmet C-57/17: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 28. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španjolska) – Eva Soraya Checa Honrado protiv Fondo de Garantía Salarial (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca — Direktiva 2008/94/EZ — Članak 3. prvi stavak — Plaćanje koje osigurava jamstvena ustanova — Otpremnine nakon prestanka radnog odnosa — Premještanje mjesta rada kojim se nameće promjena boravišta radnika — Izmjena bitnog elementa ugovora o radu — Prestanak ugovora o radu na zahtjev radnika — Načelo jednakosti i nediskriminacije)
 ---documentbreak--- C2942018HR810120180628HR00108181Presuda Suda (sedmo vijeće) od 28. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španjolska) – Eva Soraya Checa Honrado protiv Fondo de Garantía Salarial
   (Predmet C-57/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca — Direktiva 2008/94/EZ — Članak 3. prvi stavak — Plaćanje koje osigurava jamstvena ustanova — Otpremnine nakon prestanka radnog odnosa — Premještanje mjesta rada kojim se nameće promjena boravišta radnika — Izmjena bitnog elementa ugovora o radu — Prestanak ugovora o radu na zahtjev radnika — Načelo jednakosti i nediskriminacije)“2018/C 294/10Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Eva Soraya Checa Honrado

      Tuženik: Fondo de Garantía Salarial

      Izreka

   Članak 3. prvi stavak Direktive 2008/94/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca treba tumačiti na način da – kada su prema predmetnom nacionalnom propisu određene zakonske naknade koje se duguju nakon prestanka ugovora o radu do kojeg je došlo voljom radnika i one koje se duguju u slučaju otkazivanja zbog objektivnih razloga, poput onih koje navodi sud koji je uputio zahtjev, obuhvaćene pojmom „otpremnina nakon prestanka radnog odnosa” u smislu te odredbe – zakonske naknade koje se duguju nakon prestanka ugovora o radu do kojeg je došlo voljom radnika zbog toga što je poslodavac premjestio mjesto rada, primoravši radnika da promijeni mjesto boravišta, moraju također biti obuhvaćene tim pojmom.
   (
         1
      )	SL C 121, 18. 4. 2017.


201808030262049762018/C 294/483992018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180618353511Predmet C-399/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. lipnja 2018. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV protiv Autoriteit Consument en Markt
 ---documentbreak--- C2942018HR3510120180618HR0048351351Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. lipnja 2018. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV protiv Autoriteit Consument en Markt
   (Predmet C-399/18)2018/C 294/48Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV

      Tuženik: Autoriteit Consument en Markt

      Prethodno pitanje

   Je li jedinstvena tarifa utemeljena na kapacitetu, kojom se ne razlikuje prema vrsti korisnika mreže nego prema ugovorenom kapacitetu, spojiva s člankom 13. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 715/2009 (
         1
      ) Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uvjetima za pristup mrežama za transport prirodnog plina i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1775/2005 (Uredba o plinu)?
   (
         1
      )	SL 2009., L 211, str. 36. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 20.)


201808030522049962018/C 294/11902017CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL201806279911Predmet C-90/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 27. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Turbogás Produtora Energética SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2003/96/EZ — Oporezivanje energenata i električne energije — Članak 21. stavak 5. treći podstavak — Subjekt koji proizvodi električnu energiju za vlastitu uporabu — Mali proizvođači električne energije — Članak 14. stavak 1. točka (a) — Energenti koji se koriste za proizvodnju električne energije — Obveza oslobođenja)
 ---documentbreak--- C2942018HR910120180627HR00119191Presuda Suda (prvo vijeće) od 27. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Turbogás Produtora Energética SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-90/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2003/96/EZ — Oporezivanje energenata i električne energije — Članak 21. stavak 5. treći podstavak — Subjekt koji proizvodi električnu energiju za vlastitu uporabu — Mali proizvođači električne energije — Članak 14. stavak 1. točka (a) — Energenti koji se koriste za proizvodnju električne energije — Obveza oslobođenja)“2018/C 294/11Jezik postupka: portugalski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Turbogás Produtora Energética SA

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Izreka

   Članak 21. stavak 5. treći podstavak i članak 14. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije treba tumačiti na način da subjekt poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji proizvodi električnu energiju za vlastitu uporabu, bez obzira na njegovu veličinu i glavnu gospodarsku djelatnost, treba smatrati „distributerom” u smislu prvonavedene odredbe, čija je potrošnja električne energije radi njezine proizvodnje, međutim, obuhvaćena obveznim oslobođenjem od poreza predviđenim u tom članku 14. stavku 1. točki (a).
   (
         1
      )	SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet C-410/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. lipnja 2018. uputio Tribunal administratif (Luksemburg) – Nicolas Aubriet protiv Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche

text:
               27.8.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. lipnja 2018. uputio Tribunal administratif (Luksemburg) – Nicolas Aubriet protiv Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche
      (Predmet C-410/18)
      (2018/C 301/26)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal administratif

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Nicolas Aubriet

         Tuženik: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche

         Prethodno pitanje

      Je li uvjet nametnut studentima koji nisu rezidenti Velikog Vojvodstva Luksemburg člankom 3. stavkom 5. točkom (b) izmijenjenog Zakona od 24. srpnja 2014. o državnoj novčanoj pomoći za visokoškolsko obrazovanje, a koji isključuje uzimanje u obzir ijedne druge poveznice, a to je da moraju biti djeca radnika koji su bili zaposleni ili obavljali svoju djelatnost u Luksemburgu u razdoblju od najmanje pet godina tijekom referentnog razdoblja od sedam godina u trenutku podnošenja zahtjeva za novčanu pomoć, nužan kako bi se ostvario cilj luksemburškog zakonodavca, a to je nastojati potaknuti povećanje udjela nositelja diplome o visokoškolskom obrazovanju?


title: Predmet T-104/18 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. srpnja 2018. – Fundación Tecnalia Research & Innovation protiv REA-e („Postupak privremene pravne zaštite — Sporazum o bespovratnim sredstvima sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) — Povrat isplaćenih iznosa — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               27.8.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/38

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. srpnja 2018. – Fundación Tecnalia Research & Innovation protiv REA-e
      (Predmet T-104/18 R)
      ((„Postupak privremene pravne zaštite - Sporazum o bespovratnim sredstvima sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) - Povrat isplaćenih iznosa - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
      (2018/C 301/50)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Fundación Tecnalia Research & Innovation (San-Sebastien, Španjolska) (zastupnici: P. Palacios Pesquera i M. Rius Coma, odvjetnici)

         Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (REA) (zastupnici: S. Payan-Lagrou i V. Canetti, agenti, uz asistenciju J. Rivas Andrésa, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke REA-e o traženju povrata cijelog iznosa subvencije za projekt Food-Watch.

         Izreka

                  1.

                  Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-16/17: Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2018. – APF protiv Parlamenta („Institucionalno pravo — Europski parlament — Odluka o dodjeli bespovratnih sredstava političkoj stranci — Pretfinanciranje određeno u visini od 33 % najvišeg iznosa dodijeljenih bespovratnih sredstava — Obveza dostavljanja bankarskog jamstva za pretfinanciranje — Financijska uredba — Pravila za primjenu financijske uredbe — Uredba (EZ) br. 2004/2003 o propisima kojima se uređuju političke stranke na europskoj razini i pravilima o njihovom financiranju — Proporcionalnost — Zlouporaba ovlasti”)

text:
               27.8.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/29

      Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2018. – APF protiv Parlamenta
      (Predmet T-16/17) (1)

      ((„Institucionalno pravo - Europski parlament - Odluka o dodjeli bespovratnih sredstava političkoj stranci - Pretfinanciranje određeno u visini od 33 % najvišeg iznosa dodijeljenih bespovratnih sredstava - Obveza dostavljanja bankarskog jamstva za pretfinanciranje - Financijska uredba - Pravila za primjenu financijske uredbe - Uredba (EZ) br. 2004/2003 o propisima kojima se uređuju političke stranke na europskoj razini i pravilima o njihovom financiranju - Proporcionalnost - Zlouporaba ovlasti”))
      (2018/C 301/37)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Alliance for Peace and Freedom (APF) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: P. Richter, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Görlitz, C. Burgos i S. Alves, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi djelomičnog poništenja Odluke Europskog parlamenta FINS-2017-15 od 12. prosinca 2016. o dodjeli bespovratnih sredstava tužitelju, u dijelu u kojem se tom odlukom pretfinanciranje ograničava na visinu od 33 % najvišeg iznosa bespovratnih sredstava i njegova isplata uvjetuje dostavljanjem bankarskog jamstva.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Alliance for Peace and Freedom (APF) se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 63, 27. 2. 2017.


title: Predmet C-390/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Törvényszék – Mađarska) – postupak pokrenut protiv Dániela Bertolda Lade (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Okvirna odluka 2008/675/PUP — Poštovanje u novom kaznenom postupku osuđujuće odluke koja je ranije donesena u drugoj državi članici — Posebni postupak priznavanja osuđujuće odluke donesene u drugoj državi članici — Revidiranje i pravna prekvalifikacija ranije odluke — Načelo uzajamnog priznavanja — Članak 82. stavak 1. UFEU-a)

text:
               27.8.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/2

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Törvényszék – Mađarska) – postupak pokrenut protiv Dániela Bertolda Lade
      (Predmet C-390/16) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2008/675/PUP - Poštovanje u novom kaznenom postupku osuđujuće odluke koja je ranije donesena u drugoj državi članici - Posebni postupak priznavanja osuđujuće odluke donesene u drugoj državi članici - Revidiranje i pravna prekvalifikacija ranije odluke - Načelo uzajamnog priznavanja - Članak 82. stavak 1. UFEU-a))
      (2018/C 301/02)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Szombathelyi Törvényszék

         Stranka glavnog postupka

      Dániel Bertold Lada

         Izreka

      Okvirnu odluku Vijeća 2008/675/PUP od 24. srpnja 2008. o poštovanju [osuđujućih] presuda među državama članicama Europske unije u novom kaznenom postupku, u vezi s člankom 82. UFEU-a, treba tumačiti na način da joj se protivi to da se u novom kaznenom postupku protiv određene osobe u jednoj državi članici poštovanje pravomoćne osuđujuće kaznene presude koju je ranije protiv iste osobe za različita djela donio sud druge države članice uvjetuje provođenjem posebnog prethodnog postupka priznavanja pred sudovima te prve države članice, poput onog o kojemu je riječ u glavnom postupku.

         (1)  SL C 350, 26. 9. 2016.


title: Predmet C-24/18: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság – Mađarska) – István Bán protiv KP 2000 kft., Edit Kovács (Zahtjev za prethodnu odluku — Temeljne slobode — Članci 49. i 63. UFEU-a — Potpuno unutarnja situacija — Nepostojanje dovoljnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Očita nedopuštenost)

text:
               27.8.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/11

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság – Mađarska) – István Bán protiv KP 2000 kft., Edit Kovács
      (Predmet C-24/18) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Temeljne slobode - Članci 49. i 63. UFEU-a - Potpuno unutarnja situacija - Nepostojanje dovoljnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka - Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda - Očita nedopuštenost))
      (2018/C 301/14)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: István Bán

         Tuženici: KP 2000 kft., Edit Kovács

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 12. prosinca 2017. uputio Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Sud 2. i 3. gradske četvrti Budimpešte, Mađarska) očito je nedopušten.

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: Predmet T-406/18: Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – de Volksbank protiv JFS-a

text:
               3.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/14

      Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – de Volksbank protiv JFS-a
      (Predmet T-406/18)
      (2018/C 311/15)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: de Volksbank NV (Utrecht, Nizozemska) (zastupnici: M. van Loopik, A. Kleinhout, A. ter Haar i T. Waterbolk, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni fond za sanaciju (JFS)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Jedinstvenog fonda za sanaciju od 12. travnja 2018. o izračunu ex ante doprinosa Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2018. (SRB/ES/SRF/2018/3);

                  —

                  podredno, poništi gore navedenu odluku i utvrdi da je Delegirana uredba Komisije 2015/63 (u daljnjem tekstu: delegirana uredba) (1) djelomično ili u potpunosti neprimjenjiva, u skladu s člankom 277. UFEU-a;

                  —

                  u svakom slučaju, naloži JFS-u snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi članka 103. stavka 2. Direktive 2014/59/EU (2), članka 70. stavka 2. Uredbe 806/2014 (3) i članka 4. stavka 1. delegirane uredbe s obzirom na to da su se za utvrđivanje tužiteljevih neto obveza koristili neusporedivi podaci.

                              —

                              Iz teksta i ciljeva članka 103. stavka 2. Direktive 2014/59/EU i članka 70. stavka 2. Uredbe 806/2014 proizlazi da JFS za izračun neto obveza u skladu s tim odredbama treba koristiti podatke iz istog trenutka ili vremenskog razdoblja.

                              —

                              Iz teksta i ciljeva članka 4. stavka 1. delegirane uredbe, u vezi s Direktivom 2014/59/EU i Uredbom 806/2014, proizlazi da JFS mora koristiti usporedive podatke kako bi osigurao pravičan izračun doprinosa na temelju profila rizičnosti banke.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se, podredno prvom tužbenom razlogu, temelji na tvrdnji o povredi članka 103. stavaka 2. i 7. Direktive 2014/59/EU i članka 290. UFEU-a zato što se delegiranom uredbom, kako ju je u pobijanoj odluci primijenio JFS, prekoračuju ovlasti Europske komisije, što je dovelo do neprimjenjivosti delegirane uredbe, u skladu s člankom 277. UFEU-a.

                              —

                              U suprotnosti s člankom 290. UFEU-a delegirana uredba dopunjuje ključne elemente Direktive 2014/59/EU.

                              —

                              Ako se članak 4. stavci 1. i 2. i članak 16. stavak 2. delegirane uredbe mogu tumačiti samo u smislu da JFS mora koristiti neusporedive podatke, delegirana uredba nije u potpunosti usklađena s tekstom i ciljevima Direktive 2014/59/EU.

                              —

                              Ako se delegiranom uredbom utvrde pravila izračuna osnovnog godišnjeg doprinosa, delegiranom uredbom se prekoračuje opseg ovlasti iz članka 103. stavka 7. Direktive 2014/59/EU.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela proporcionalnosti s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.

                              —

                              JFS-ova metoda izračuna neprikladna je za postizanje ciljeva Direktive 2014/59/EU, Uredbe 806/2014 i delegirane uredbe.

                              —

                              Također, JFS-ova metoda izračuna prekoračuje ono što je potrebno za postizanje ciljeva koji se zakonodavstvom žele postići.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela pravne sigurnosti s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.

                              —

                              Tužitelj nije mogao predvidjeti JFS-ovo tumačenje delegirane uredbe.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela jednakog postupanja s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.

                              —

                              Tužitelj mora platiti znatno veći doprinos Jedinstvenom fondu za sanaciju od drugih banaka iste ili slične veličine i profila rizičnosti.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156, str. 38.)

         (2)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190. i ispravak SL 2015., L 216, str. 9.)

         (3)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1. i ispravak SL 2015., L 101, str. 62.)


title: Predmet C-526/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. kolovoza 2018. uputio Förvaltningsrätten i Göteborg (Švedska) – AA protiv Migrationsverket

text:
               22.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. kolovoza 2018. uputio Förvaltningsrätten i Göteborg (Švedska) – AA protiv Migrationsverket
      (Predmet C-526/18)
      (2018/C 381/17)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Förvaltningsrätten i Göteborg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AA

         Tuženik: Migrationsverket

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protive li se odredbama Schengenskog sporazuma ili Zakonika o schengenskim granicama nacionalna pravila poput onih iz članka 16. Lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i Sverige (Zakon (2016:752) o privremenom ograničavanju mogućnosti izdavanja boravišne dozvole u Švedskoj), koja predviđaju da se boravišna dozvola u svrhu školovanja u okviru drugog ciklusa srednjoškolskog obrazovanja može izdati državljaninu treće zemlje koji se nalazi u državi članici, iako je njegov identitet dvojben te on ne može dokazati vjerojatnost deklariranog identiteta?

                  2.

                  Ako se u tom slučaju zaključi da schengenska pravna stečevina sadržava zahtjev da identitet mora biti nedvojbeno utvrđen ili da mora biti učinjen vjerojatnim, mogu li se odredbe Direktive o vraćanju (1) ili nekog drugog propisa Unije tumačiti na način da dopuštaju iznimku od tog zahtjeva u pogledu identiteta?

         (1)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL 2008., L 348, str. 98.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.)


title: Predmet T-494/18: Tužba podnesena 17. kolovoza 2018. – PO protiv ESVD-a

text:
               22.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/29

      Tužba podnesena 17. kolovoza 2018. – PO protiv ESVD-a
      (Predmet T-494/18)
      (2018/C 381/34)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PO (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi i presudi o:

                              —

                              obračunskom listu od 17. listopada 2017. koji mu je istog dana elektroničkom poštom proslijedio Odjel za ljudske potencijale ESVD-a;

                              —

                              elektroničkoj pošti od 16. siječnja 2018. koju mu je proslijedio Odjel za ljudske potencijale ESVD-a i kojom se potvrđuje nepostojanje pravne osnove za prekoračenje granice iz Pravilnika o osoblju za njegova sina i njegovu kćer;

                              —

                              po potrebi, odluci o odbijanju žalbe koja je podnesena 17. siječnja 2018. i tužitelju dostavljena 17. svibnja 2018.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti s obzirom na to da se pobijanom odlukom, obavijesti od 15. travnja 2016. i obavijesti od 22. rujna 2016. na kojima se ta odluka temelji i Smjernicama krše Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije i njegov Prilog X.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti pojedinačne odluke koju se u ovom slučaju pobija zbog sljedećih prigovora:

                              —

                              povrede načelâ opreznosti, legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti te povrede načela dobre uprave, kao i njihovih stečenih prava;

                              —

                              povrede prava na obitelj i prava na obrazovanje;

                              —

                              povrede načelâ jednakog postupanja i nediskriminacije;

                              —

                              nepostojanja odvagivanja interesa i nepoštovanja načela proporcionalnosti donesene mjere.


title: Predmet C-549/18: Tužba podnesena 27. kolovoza 2018. – Europska komisija protiv Rumunjske

text:
               22.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/17

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2018. – Europska komisija protiv Rumunjske
      (Predmet C-549/18)
      (2018/C 381/18)
      Jezik postupka: rumunjski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: T. Scharf, G. von Rintelen, L. Radu Bouyon, agenti)

         Tuženik: Rumunjska

         Tužbeni zahtjev

                  —

                  utvrditi da je time što do 26. lipnja 2017. nije donijela zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom 2015/849/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (1) ili, u svakom slučaju, time što te mjere nije priopćila Komisiji, Rumunjska povrijedila poveze koje ima na temelju članka 67. te direktive;

                  —

                  Rumunjskoj naložiti da u skladu s odredbama članka 260. stavka 3. UFEU-a plati dnevnu novčanu kaznu u iznosu od 21 974,40 eura za svaki dan zakašnjenja, počevši od dana objave presude u ovom predmetu, zbog povrede obveze priopćavanja mjera za prenošenje Direktive 2015/849/EU;

                  —

                  Rumunjskoj naložiti da u skladu s odredbama članka 260. stavka 3. UFEU-a plati paušalni iznos, koji se temelji na dnevnom iznosu od 6 016,80 eura pomnoženom s brojem dana koji su protekli od dana koji slijedi nakon isteka roka za provedbu utvrđenog direktivom o kojoj je riječ do dana kada Rumunjska ispuni obveze ili, ako obveze ne budu ispunjene, do dana objave presude Suda, podložno premašivanju minimalnog paušalnog iznosa od 1 887 000 eura;

                  —

                  Rumunjskoj naložiti snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                  Na temelju članka 67. Direktive 2015/849/EU države članice bile su dužne donijeti zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom do 26. lipnja 2017. Budući da joj Rumunjska nije dostavila tekst provedbenih mjera, Komisija je odlučila podnijeti tužbu Sudu.

                  2.

                  Svojom tužbom Komisija od Suda zahtijeva da Rumunjskoj naloži plaćanje paušalnog iznosa i novčane kazne na temelju članka 260. stavka 3. UFEU-a.

         (1)  SL 2015., L 141, str. 73.


title: Predmet T-55/17: Presuda Općeg suda od 12. rujna 2018. – Healy protiv Komisije („Javna služba — Ugovorno osoblje — Postupak zapošljavanja — Interni natječaj — Sastavljanje rezervne liste radi zapošljavanja asistenata — Uvjet sudjelovanja vezan za radni staž u Komisiji — Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima na natječaju”)

text:
               22.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/22

      Presuda Općeg suda od 12. rujna 2018. – Healy protiv Komisije
      (Predmet T-55/17) (1)

      ((„Javna služba - Ugovorno osoblje - Postupak zapošljavanja - Interni natječaj - Sastavljanje rezervne liste radi zapošljavanja asistenata - Uvjet sudjelovanja vezan za radni staž u Komisiji - Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima na natječaju”))
      (2018/C 381/25)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: John Morrison Healy (Celbridge, Irska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 270. UFEU a i kojim se traži poništenje odluke povjerenstva za odabir na internom natječaju COM/02/AST/16 (AST 2) o odbijanju tužiteljeve prijave.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Johnu Morrisonu Healyju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 112, 10. 4. 2017.


title: Predmet T-521/18: Tužba podnesena 29. kolovoza 2018. – BGC Partners protiv EUIPO-a – Bankgirocentralen BGC (BGC BROKERAGE)

text:
               29.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/34

      Tužba podnesena 29. kolovoza 2018. – BGC Partners protiv EUIPO-a – Bankgirocentralen BGC (BGC BROKERAGE)
      (Predmet T-521/18)
      (2018/C 392/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: BGC Partners LP (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: P. Walsh, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Bankgirocentralen BGC AB (Stockholm, Švedska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije BGC BROKERAGE – žig Europske unije br. 3 812 195

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. lipnja 2018. u predmetu R 2186/2014-5.

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je žalbeno vijeće utvrdilo da se registracija treba proglasiti ništavom za „financijske poslove; monetarne poslove; bankarske usluge; kompenzacijske poslove” iz razreda 36.;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku;

                  —

                  preinači pobijanu odluku u dijelu kojim se nalaže snošenje troškova i, u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda, naloži intervenijentu koji nije uspio u postupku snošenje troškova nastalih u postupku pred žalbenim vijećem i u postupku povodom prigovora.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  žalbeno je vijeće pogrešno zaključilo da je dokaz o uporabi bio dostatan za dokazivanje stvarne uporabe žiga;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-732/14: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2018. – Sberbank of Russia protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini — Uvrštavanje i zadržavanje tužiteljeva imena na popisu subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja — Pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja — Prava obrane — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Pravo vlasništva — Pravo na obavljanje gospodarske djelatnosti”)

text:
               29.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/14

      Presuda Općeg suda od 13. rujna 2018. – Sberbank of Russia protiv Vijeća
      (Predmet T-732/14) (1)

      ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini - Uvrštavanje i zadržavanje tužiteljeva imena na popisu subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja - Pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Pravo vlasništva - Pravo na obavljanje gospodarske djelatnosti”))
      (2018/C 392/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sberbank of Russia OAO (Moskva, Rusija) (zastupnici: D. Rose, M. Lester, QC, J.-A. Fearns i P. Crowther, solicitors)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert i J.-P. Hix, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: D. Gauci, L. Havas i T. Scharf, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 13.), kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2014/659/ZVSP od 8. rujna 2014. (SL 2014., L 271, str. 54.), Odlukom Vijeća (ZVSP) 2015/971 od 22. lipnja 2015. (SL 2015., L 157, str. 50.), Odlukom Vijeća (ZVSP) 2015/2431 od 21. prosinca 2015. (SL 2015., L 334, str. 22.), Odlukom Vijeća (ZVSP) 2016/1071 od 1. srpnja 2016. (SL 2016., L 178, str. 21.), Odlukom Vijeća (ZVSP) 2016/2315 od 19. prosinca 2016. (SL 2016., L 345, str. 65.) i Odlukom Vijeća (ZVSP) 2017/1148 od 28. lipnja 2017. (SL 2017., L 166, str. 35.), i, kao drugo, Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 1.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EU) br. 960/2014 od 8. rujna 2014. (SL 2014., L 271., str. 3.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sberbank of Russia OAO nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 19. 1. 2015.


title: Predmet T-522/18: Tužba podnesena 28. kolovoza 2018. – BGC Partners protiv EUIPO-a – Bankgirocentralen BGC (AUREL BGC)

text:
               29.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/35

      Tužba podnesena 28. kolovoza 2018. – BGC Partners protiv EUIPO-a – Bankgirocentralen BGC (AUREL BGC)
      (Predmet T-522/18)
      (2018/C 392/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: BGC Partners LP (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: P. Walsh, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Bankgirocentralen BGC AB (Stockholm, Švedska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije AUREL BGC – prijava za registraciju br. 11 092 707

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. lipnja 2018. u predmetu R 2194/2014-5.

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je žalbeno vijeće utvrdilo da se prijava treba odbiti za određene usluge iz razreda 35. i 36.;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku;

                  —

                  preinači pobijanu odluku u dijelu kojim se nalaže snošenje troškova i, u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda, naloži intervenijentu koji nije uspio u postupku snošenje troškova nastalih u postupku pred žalbenim vijećem i u postupku povodom prigovora.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  žalbeno je vijeće pogrešno zaključilo da je dokaz o uporabi bio dostatan za dokazivanje stvarne uporabe žiga;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-734/14: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2018. – VTB Bank protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini — Uvrštavanje i zatim zadržavanje tužiteljeva imena na popisu subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja — Očita pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja — Prava obrane — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Pravo vlasništva — Pravo obavljanja gospodarske djelatnosti”)

text:
               29.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/15

      Presuda Općeg suda od 13. rujna 2018. – VTB Bank protiv Vijeća
      (Predmet T-734/14) (1)

      ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini - Uvrštavanje i zatim zadržavanje tužiteljeva imena na popisu subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Pravo vlasništva - Pravo obavljanja gospodarske djelatnosti”))
      (2018/C 392/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VTB Bank PAO, prije VTB Bank OAO (Sankt Peterburg, Rusija) (zastupnici: J. Ruiz Calzado, odvjetnik, C. Claypoole, solicitor i M. Lester, QC)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix i S. Boelaert, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: L. Havas, T. Scharf i D. Gauci, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 13.), kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2014/659/ZVSP od 8. rujna 2014. (SL 2014., L 271, str. 54.), i, kao drugo, Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 1.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EU) br. 960/2014 od 8. rujna 2014. (SL 2014., L 271, str. 3.) u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu VTB Bank PAO nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, troškova Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 19. 1. 2015.


title: Predmet T-618/17: Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2018. – Activa Minoristas del Popular protiv ESB-a i Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) („Tužba za poništenje — Ekonomska i monetarna politika — Donošenje sanacijskog programa u pogledu društva Banco Popular Español — Tužba za poništenje — Udruženje osnovano nakon donošenja pobijanog akta — Nepostojanje izravnog utjecaja — Očita nedopuštenost”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/70

      Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2018. – Activa Minoristas del Popular protiv ESB-a i Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB)
      (Predmet T-618/17) (1)

      („Tužba za poništenje - Ekonomska i monetarna politika - Donošenje sanacijskog programa u pogledu društva Banco Popular Español - Tužba za poništenje - Udruženje osnovano nakon donošenja pobijanog akta - Nepostojanje izravnog utjecaja - Očita nedopuštenost”)
      (2018/C 427/93)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Activa Minoristas del Popular Asociación para la tutela de los inversores minoristas afectados por la resolución, supervisión y gestión del Banco Popular (Madrid, Španjolska) (zastupnik: C. Arredondo Díaz, odvjetnik)

         Tuženici: Europska središnja banka (zastupnici: R. Ugena Torrejon i A. Lefterov, agenti), Jedinstveni sanacijski odbor (SRB) (zastupnici: B. Meyring, S. Schelo, F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, T. Klupsch, M. Bettermann, L. Baudenbacher i S. Ianc, a zatim B. Meyring, S. Schelo, F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, T. Klupsch, M. Bettermann, S. Ianc i M. Rickert, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke SRB/EES/2017/08 SRB-a od 7. lipnja 2017. o sanacijskom programu u pogledu društva Banco Popular Español, SA.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjevâ za intervenciju Banco Santander, SA, Banco Popular Español, SA, Kraljevine Španjolske, Europske komisije i društva Chavela Inmuebles, SL.

                  3.

                  Activa Minoristas del Popular Asociación para la tutela de los inversores minoristas afectados por la resolución, supervisión y gestión del Banco Popular nalaže se snošenje troškova, osim onih u vezi s zahtjevima za intervenciju.

                  4.

                  Banco Santander, Banco Popular Español, Kraljevina Španjolska, Komisija i Chavela Inmuebles snosit će vlastite troškove u vezi s njihovim zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 13, 15. 1. 2018.


title: Predmet T-387/16: Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Terna protiv Komisije („Financijska potpora — Projekti od zajedničkog interesa u području transeuropskih energetskih mreža — Određivanje konačnog iznosa financijske potpore — Revizorsko izvješće u kojem su utvrđene nepravilnosti — Neprihvatljivi troškovi — Obveza obrazlaganja — Legitimna očekivanja — Proporcionalnost”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/36

      Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Terna protiv Komisije
      (Predmet T-387/16) (1)

      ((„Financijska potpora - Projekti od zajedničkog interesa u području transeuropskih energetskih mreža - Određivanje konačnog iznosa financijske potpore - Revizorsko izvješće u kojem su utvrđene nepravilnosti - Neprihvatljivi troškovi - Obveza obrazlaganja - Legitimna očekivanja - Proporcionalnost”))
      (2018/C 436/49)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Terna – Rete elettrica nazionale SpA (Rim, Italija) (zastupnici: A. Police, L. Di Via, F. Degni, F. Covone i D. Carria, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: O. Beynet, L. Di Paolo, A. Tokár i G. Gattinara, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijinih dopisa od 6. srpnja 2015., 23. svibnja i 14. lipnja 2016. o određenim troškovima nastalim u okviru dvaju projekata iz područja transeuropskih energetskih mreža (Projekti 209-E255/09-ENER/09/TEN-E-S 12.564583 i 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S 07.91403) povodom financijske potpore koju je Komisija dodijelila tužitelju.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Terna – Rete elettrica nazionale SpA nalaže se, osim vlastitih, snošenje troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 326, 5. 9. 2016.


title: Predmet T-788/17: Presuda Općeg suda od 17. listopada 2018. – Szabados protiv EUIPO-a –Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (MicroSepar) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije MicroSepar — Raniji figurativni žig Europske unije SeparSolidaria — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/49

      Presuda Općeg suda od 17. listopada 2018. – Szabados protiv EUIPO-a –Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (MicroSepar)
      (Predmet T-788/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije MicroSepar - Raniji figurativni žig Europske unije SeparSolidaria - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
      (2018/C 436/69)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Andreas Szabados (Grünwald, Njemačka) (zastupnik: S. Wobst, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (Barcelona, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. rujna 2017. (predmet R 2420/2016-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Andreasa Szabadosa i društva Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Andreasu Szabadosu se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 32, 29. 1. 2018.


title: Predmet T-518/16: Presuda Općeg suda od 4. prosinca 2018. – Carreras Sequeros i dr. protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici i ugovorno osoblje — Izmjena Pravilnika o osoblju od 1. siječnja 2014. — Članak 6. Priloga X. Pravilniku o osoblju — Nove odredbe o godišnjem odmoru koje se primjenjuju na dužnosnike koji rade u trećoj zemlji — Prigovor nezakonitosti — Svrha godišnjeg odmora”)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/23

      Presuda Općeg suda od 4. prosinca 2018. – Carreras Sequeros i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-518/16) (1)

      ((„Javna služba - Dužnosnici i ugovorno osoblje - Izmjena Pravilnika o osoblju od 1. siječnja 2014. - Članak 6. Priloga X. Pravilniku o osoblju - Nove odredbe o godišnjem odmoru koje se primjenjuju na dužnosnike koji rade u trećoj zemlji - Prigovor nezakonitosti - Svrha godišnjeg odmora”))
      (2019/C 44/28)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Francisco Carreras Sequeros (Adis-Abeba, Etiopija) i 5 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu presudi (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku J. Currall i G. Gattinara, zatim G. Gattinara i A.-C. Simon, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Europski parlament (zastupnici: J. Steele i E. Taneva, agenti) i Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku M. Bauer i M. Veiga, zatim M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluka o smanjenju broja dana godišnjeg odmora tužiteljâ počevši od 2014. godine.

         Izreka

                  1.

                  Poništavaju se odluke iz 2014. kojima je smanjen broj dana godišnjeg odmora Francisca Carrerasa Sequerosa i ostalih dužnosnika ili službenika Europske komisije čija su imena navedena u prilogu.

                  2.

                  Komisiji se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova F. Carrerasa Sequerosa i ostalih Komisijinih dužnosnika ili službenika čija su imena navedena u prilogu.

                  3.

                  Europski parlament i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 7, 12. 1. 2015. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-88/14 i prenesen Općem sudu Europske unije 1.9.2016.).


title: Predmet T-98/18: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Multifit protiv EUIPO-a (MULTIFIT) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije MULTIFIT — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               4.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 82/56

      Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Multifit protiv EUIPO-a (MULTIFIT)
      (Predmet T-98/18) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije MULTIFIT - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”))
      (2019/C 82/67)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Njemačka) (zastupnici: N. Weber i L. Thiel, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Sesma Merino, D. Walicka, M. Fischer i M. Eberl, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. studenoga 2017. (predmet R 846/2017-1) koja se odnosi na prijavu registracije verbalnog znaka MULTIFIT kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Multifitu Tiernahrungs GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 134, 16. 4. 2018.


title: Predmet C-430/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV („Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita potrošača — Direktiva 2011/83/EU — Ugovori na daljinu — Članak 6. stavak 1. točka (h) — Obveza informiranja o pravu odustajanja — Članak 8. stavak 4. — Ugovor sklopljen putem sredstva daljinske komunikacije koje za prikazivanje informacija omogućava ograničeni prostor ili vrijeme — Pojam „ograničeni prostor ili vrijeme za prikazivanje informacija” — Prospekt iz časopisa — Narudžbenica s poveznicom koja upućuje na informacije o pravu odustajanja”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/13

      Presuda Suda (treće vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV
      (Predmet C-430/17) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2011/83/EU - Ugovori na daljinu - Članak 6. stavak 1. točka (h) - Obveza informiranja o pravu odustajanja - Članak 8. stavak 4. - Ugovor sklopljen putem sredstva daljinske komunikacije koje za prikazivanje informacija omogućava ograničeni prostor ili vrijeme - Pojam „ograničeni prostor ili vrijeme za prikazivanje informacija” - Prospekt iz časopisa - Narudžbenica s poveznicom koja upućuje na informacije o pravu odustajanja”))
      (2019/C 93/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG

         Tuženik: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

         Izreka

      Ocjenu pitanja omogućava li sredstvo komunikacije u konkretnom slučaju ograničen prostor ili vrijeme za prikazivanje informacija u skladu s člankom 8. stavkom 4. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća treba provesti uzimajući u obzir sve tehničke značajke trgovčeve promidžbene poruke. S tim u vezi na nacionalnom je sudu da provjeri jesu li se, s obzirom na prostor koji je poruka zauzimala i najmanju veličinu fonta koji je primjeren za prosječnog potrošača kojem je ta poruka upućena, sve informacije iz članka 6. stavka 1. te direktive objektivno mogle prikazati u okviru te poruke.
      Članak 6. stavak 1. točku (h) i članak 8. stavak 4. Direktive 2011/83 treba tumačiti na način da, u slučaju da je ugovor sklopljen putem sredstva daljinske komunikacije koje za prikazivanje informacija omogućava ograničen prostor ili vrijeme i ako postoji pravo odustajanja, trgovac je potrošaču na predmetnom sredstvu i prije sklapanja ugovora dužan pružiti informacije o uvjetima, isteku roka i postupcima za ostvarivanje tog prava. U takvom slučaju trgovac je potrošaču dužan putem drugog izvora pružiti uzorak obrasca za odustajanje određen u Prilogu I.(B) toj direktivi, sastavljen jednostavnim i razumljivim riječima.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet T-881/16: Presuda Općeg suda od 15. siječnja 2019. – HJ protiv EMA-e („Javna služba — Privremeno osoblje — Djelomična nedopuštenost — Zahtjev za izdavanje naloga — Pristup dužnosnika njihovom osobnom dosjeu — Članci 26. i 26.a Statuta — Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Osobni dosje koji je učinjen dostupnim svim članovima osoblja EMA-e — Zaštita fizičkih osoba u pogledu obrade osobnih podataka od strane institucija i tijela Unije — Odgovornost — Neimovinska šteta”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/47

      Presuda Općeg suda od 15. siječnja 2019. – HJ protiv EMA-e
      (Predmet T-881/16) (1)

      ((„Javna služba - Privremeno osoblje - Djelomična nedopuštenost - Zahtjev za izdavanje naloga - Pristup dužnosnika njihovom osobnom dosjeu - Članci 26. i 26.a Statuta - Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Osobni dosje koji je učinjen dostupnim svim članovima osoblja EMA-e - Zaštita fizičkih osoba u pogledu obrade osobnih podataka od strane institucija i tijela Unije - Odgovornost - Neimovinska šteta”))
      (2019/C 93/58)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HJ (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za lijekove (zastupnici: I. Ratescu i F. Cooney, agenti, uz asistenciju S. Orlandija i T. Martina, odvjetnika)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 270. UFEU-a radi, s jedne strane, naknade neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio nakon otkrivanja njegova osobnog dosjea svim članovima osoblja EMA-e, i, s druge strane, uklanjanja dvaju dokumenata iz tog dosjea.

         Izreka

                  1.

                  Nalaže se Europskoj agenciji za lijekove (EMA) da HJ-u plati jedan simbolični euro na ime naknade pretrpljene neimovinske štete.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  EMA će snositi vlastite troškove kao i HJ-ove troškove.

         (1)  SL C 46, 13. 2. 2017.


title: Predmet T-31/19: Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – AF protiv FRA

text:
               18.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/50

      Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – AF protiv FRA
      (Predmet T-31/19)
      (2019/C 103/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AF (zastupnici: L. Levi i N. Flandin, lawyers)

         Tuženik: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 9. svibnja 2018. kojom se utvrđuje popis članova privremenog osoblja koji ispunjavaju uvjete da budu predloženi za postupak razvrstavanja za 2017. na koji nije bilo uvršteno tužiteljevo ime;

                  —

                  ako je to potrebno, poništi i odluku FRA-e koju je tužitelj zaprimio 5. listopada 2018., kojom je odbijena tužiteljeva žalba protiv navedene odluke FRA-e od 9. svibnja 2017.;

                  —

                  naloži naknadu imovinske štete koju je pretrpio tužitelj;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog u okviru kojeg se tvrdi da je povrijeđen članak 54. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, članak 30. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike, te članak 3. Odluke br. 2016/01 FRA-ova Izvršnog odbora kojom se utvrđuju opće provedbene odredbe u vezi s člankom 54. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog u okviru kojeg se tvrdi da je došlo do povrede prava na dobru upravu prema članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog u okviru kojeg se tvrdi da je došlo do povrede načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja.


title: Predmet T-811/17: Tužba podnesena 12. prosinca 2017. – Classic Media protiv EUIPO-a – Pirelli Tyre (CLASSIC DRIVER)

text:
               12.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/38

         Tužba podnesena 12. prosinca 2017. – Classic Media protiv EUIPO-a – Pirelli Tyre (CLASSIC DRIVER)
   (Predmet T-811/17)
   (2018/C 052/50)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Classic Media AG (Zug, Švicarska) (zastupnik: A. Masberg, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija verbalnog žiga „CLASSIC DRIVER” u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija br. 1 108 587

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. listopada 2017. u predmetu R 59/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               odbije prigovor i naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


               22.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/13

         Postupak koji je 21. prosinca 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-14/17)
   (2018/C 67/13)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 21. prosinca 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer u svoj unutarnji pravni poredak nije uključio akt iz točke 31.bbb Priloga IX. Sporazumu o EGP-u (Provedbena uredba Komisije (EU) br. 447/2013 od 15. svibnja 2013. o utvrđivanju postupka za UAIF-ove koji odaberu da se na njih primjenjuju odredbe Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u Protokolom 1.

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 12. rujna 2017. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 12. srpnja 2017. o propustu Islanda da u svojem nacionalnom pravnom poretku provede Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 447/2013 od 15. svibnja 2013. o utvrđivanju postupka za UAIF-ove koji odaberu da se na njih primjenjuju odredbe Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća iz točke 31.bbb Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu tom Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u.


               22.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/10

         Postupak koji je 20. prosinca 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-11/17)
   (2018/C 67/10)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 20. prosinca 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz Akta iz točaka 30., 31.bb, 31.eb, 31.i te 31.d Priloga IX. Sporazumu o EGP-u (Direktiva 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova i o izmjeni direktiva 2003/41/EZ i 2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i (EU) br. 1095/2010), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., kao i iz članka 7. Sporazuma, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku i/ili zbog toga što nije obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e o mjerama koje je donio za provedbu tog akta.

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 12. rujna 2017. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 12. srpnja 2017. o propustu Islanda da u svojem nacionalnom pravnom poretku provede Direktivu 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova i o izmjeni direktiva 2003/41/EZ i 2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i (EU) br. 1095/2010, u skladu s točkama 30., 31.bb, 31.eb, 31.i te 31.d Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, kako je prilagođena tom Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


               22.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/14

         Postupak koji je 21. prosinca 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-15/17)
   (2018/C 67/14)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 21. prosinca 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer u svoj unutarnji pravni poredak nije uključio Akt iz točke 31.bbd Priloga IX. tom Sporazumu (Delegirana uredba Komisije (EU) br. 694/2014 od 17. prosinca 2013. o dopuni Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju vrste upravitelja alternativnih investicijskih fondova), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u Protokolom 1.;

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 12. rujna 2017. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 12. srpnja 2017. o propustu Islanda da u svojem nacionalnom pravnom poretku provede Delegiranu uredbu Komisije (EU) br. 694/2014 od 17. prosinca 2013. o dopuni Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju vrste upravitelja alternativnih investicijskih fondova iz točke 31.bbd Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu tom Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-380/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. veljače 2018. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke (Povreda obveze države članice — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 73. — Oporezivi iznos — Članci 306. do 310. — Posebne odredbe za putničke agente — Isključenost tih odredbi za prodaju za poduzeća koja su porezni obveznici — Ukupno određivanje oporezivog iznosa za određeno razdoblje — Neusklađenost)

text:
               9.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/3

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. veljače 2018. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-380/16) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 73. - Oporezivi iznos - Članci 306. do 310. - Posebne odredbe za putničke agente - Isključenost tih odredbi za prodaju za poduzeća koja su porezni obveznici - Ukupno određivanje oporezivog iznosa za određeno razdoblje - Neusklađenost))
   (2018/C 123/04)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Owsiany-Hornung i M. Wasmeier, agenti)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i R. Kanitz, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans i B. Koopman, agenti)

      Izreka

               1.

               Savezna Republika Njemačka povrijedila je obveze na temelju članka 73. i članaka 306. do 310. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost time što je iz posebnih odredbi o porezu na dodanu vrijednost koje se primjenjuju na putničke agente isključila usluge putovanja koje se isporučuju poreznim obveznicima, a koji ih koriste za račun svojeg poduzeća, i time što je putničkim agentima odobrila da, u mjeri u kojoj su podvrgnuti navedenim odredbama, odrede oporezivi iznos za porez na dodanu vrijednost općenito za skupine usluga ili za sve usluge isporučene tijekom razdoblja oporezivanja.

               2.

               Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 314, 29. 8. 2016.


title: Predmet T-210/17: Presuda Općeg suda od 22. veljače 2018. – International Gaming Projects protiv EUIPO-a – Zitro IP (TRIPLE TURBO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije TRIPLE TURBO — Raniji figurativni žig Europske unije TURBO — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               9.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/19

         Presuda Općeg suda od 22. veljače 2018. – International Gaming Projects protiv EUIPO-a – Zitro IP (TRIPLE TURBO)
   (Predmet T-210/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije TRIPLE TURBO - Raniji figurativni žig Europske unije TURBO - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2018/C 123/26)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: International Gaming Projects Ltd (Qormi, Malta) (zastupnik: M. Garayalde Niño, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. veljače 2017. (predmet R 119/2016-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Zitro IP i International Gaming Projects.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 8. veljače 2017. (predmet R 119/2016-4).

               2.

               EUIPO će, osim vlastitih, snositi i troškove društva International Gaming Projects Ltd.

               3.

               Društvo Zitro IP Sàrl snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 161, 22. 5. 2017.


title: Predmet T-222/16: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2018. – Hansen Medical protiv EUIPO-a – Covidien (MAGELLAN) („Žig Europske unije — Postupak opoziva — Verbalni žig Europske unije MAGELLAN — Stvarna uporaba — Teret dokazivanja — Članak 15. i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 18. i članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 2017/1001) — Članak 15. i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 18. i članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 2017/1001) — Postupovna nepravilnost koju je počinio Odjel za poništaje — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe br. 2017/1001) — Usmeni postupak — Članak 77. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 96. Uredbe br. 2017/1001)”)

text:
               16.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 134/19

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2018. – Hansen Medical protiv EUIPO-a – Covidien (MAGELLAN)
   (Predmet T-222/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak opoziva - Verbalni žig Europske unije MAGELLAN - Stvarna uporaba - Teret dokazivanja - Članak 15. i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 18. i članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 2017/1001) - Članak 15. i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 18. i članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 2017/1001) - Postupovna nepravilnost koju je počinio Odjel za poništaje - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe br. 2017/1001) - Usmeni postupak - Članak 77. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 96. Uredbe br. 2017/1001)”))
   (2018/C 134/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hansen Medical, Inc. (Mountain View, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Kunze, G. Würtenberger i T. Wittmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Covidien AG (Neuhausen am Rheinfall, Švicarska) (zastupnici: R. Ingerl i D. Wiedemann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. veljače 2016. (predmeti R 3092/2014-2 i R 3118/2014-2, koja se odnosi na postupak opoziva između društava Hansen Medical i Covidien.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Hansen Medical, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 270, 25. 7. 2016.


title: Predmet T-104/18: Tužba podnesena 22. veljače 2018. – Fundación Tecnalia Research & Innovation protiv REA-e

text:
               16.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 134/36

         Tužba podnesena 22. veljače 2018. – Fundación Tecnalia Research & Innovation protiv REA-e
   (Predmet T-104/18)
   (2018/C 134/52)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Donostia-San Sebastián, Španjolska) (zastupnici: P. Palacios Pesquera i M. Rius Coma, odvjetnici)

      Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (REA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ovu tužbu i u njoj sadržane tužbene razloge proglasi dopuštenima,

               —

               usvoji u ovoj tužbi istaknute tužbene razloge i, posljedično, poništi pobijanu odluku utvrđujući da nije potrebno vratiti iznose koji se odnose na zadatke koje je izvršila TECNALIA,

               —

               REA-i naloži snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova je tužba podnesena protiv odluke donesene u kontradiktornom postupku u vezi s povratom financijskih sredstava u okviru projekta FP7-SME-2013-605879-FOODWATCH grant agreement. Temelj odluke o raskidanju ugovora o subvencioniranju projekta FoodWatch navodno je propuštanje obavještavanja tužitelja o postojanju projekta BreadGuard, koji je, prema mišljenju REA-e, u pogledu ciljeva, metodologije rada i očekivanih rezultata, uvelike sličan projektu FoodWatch.
   U prilog svojoj tužbi tužitelj navodi pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju pobijane odluke jer nisu uzeti u obzir oslobađajući razlozi koje je tijekom kontradiktornog istražnog postupka iznijela TECNALIA.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju sadržaja Priloga II. Grant Agreementu u vezi s projektom FoodWatch, zato što tuženik nije otkrio identitet neovisnih stručnjaka koji su potpisali stručna izvješća na kojima se temelji pobijana odluka, zbog čega ih TECNALIA nije mogla osporavati.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela krivnje jer tuženik nije uzeo u obzir stupanj sudjelovanja TECNALIA-e u počinjenju spornih radnji.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zakonitosti, s obzirom na to da je TECNALIA pravilno provela projekte i nije povrijedila ili neispunila ugovorne obveze.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti, zato što nije uzet u obzir stupanj krivnje svakog pojedinog sudionika u okviru spornih radnji.


title: Predmet T-766/16 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. ožujka 2018. – Hércules Club de Fútbol protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Državne potpore — Potpore koje je Španjolska dodijelila u korist nekoliko profesionalnih nogometnih klubova — Državno jamstvo koje je izdalo javno tijelo — Odluka kojom su potpore proglašene nespojivima s unutarnjim tržištem — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               28.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 182/22

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. ožujka 2018. – Hércules Club de Fútbol protiv Komisije
   (Predmet T-766/16 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Državne potpore - Potpore koje je Španjolska dodijelila u korist nekoliko profesionalnih nogometnih klubova - Državno jamstvo koje je izdalo javno tijelo - Odluka kojom su potpore proglašene nespojivima s unutarnjim tržištem - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2018/C 182/25)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Španjolska) (zastupnici: S. Rating i Y. Martínez Mata, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Luengo, B. Stromsky i P. Němečková, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Gavela Llopis, agent)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za suspenziju primjene Odluke Komisije (EU) 2017/365 od 4. srpnja 2016. o državnoj potpori SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) koju je provela Španjolska u korist triju nogometnih klubova iz Valencije: Valencia Club de Fútbol, Hércules Club de Fútbol, SAD i Elche Club de Fútbol, SAD (SL 2017., L 55, str. 12.).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               Opoziva se rješenje od 11. studenoga 2016., Hércules Club de Fútbol/Komisija (T-766/16 R).

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-161/18: Tužba podnesena 5. ožujka 2018. – Braesch i dr. protiv Komisije

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/31

         Tužba podnesena 5. ožujka 2018. – Braesch i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-161/18)
   (2018/C 190/54)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Anthony Braesch (Luxembourg, Luksemburg), Trinity Investments DAC (Dublin, Irska), Bybrook Capital Master Fund LP (Grand Cayman, Kajmanski otoci), Bybrook Capital Hazelton Master Fund LP (Grand Cayman), Bybrook Capital Badminton Fund LP (Grand Cayman) (zastupnici: M. Siragusa, A. Champsaur, G. Faella i L. Prosperetti, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2017) 4690 final od 4. srpnja 2017. (1), u predmetu SA.47677 (2017/N);

               —

               podredno, poništi navedenu odluku u dijelu u kojem se ona odnosi na obradu instrumenata FRESH (2);

               —

               naloži Komisiji da snosi tužiteljeve troškove postupka i druge troškove u vezi s ovim predmetom;

               —

               poduzme sve druge mjere koje Opći sud smatra primjerenima, uključujući mjere upravljanja postupkom prema članku 89. stavku 3. i/ili mjere izvođenja dokaza prema članku 91. stavku 1. točki (b) Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija nezakonito odobrila mjere podjele tereta u okviru dokapitalizacije kao mjere opreza, povredom članaka 18. i 21. Uredbe (EU) br. 806/2014 (nepostojanje obrazloženja) (3).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija nezakonito zatražila ukidanje FRESH ugovora (očita pogreška koja se tiče prava i činjenica odstupanjem od Komunikacije o bankarstvu iz 2013. (4); povreda načelâ zaštite legitimnih očekivanja i jednakog postupanja; nepostojanje obrazloženja).

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom diskriminira imatelje FRESH obveznica (povreda načela jednakog postupanja koje je zaštićeno člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i člankom 14. i Protokolom 12. uz Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (u daljnjem tekstu: EKLJP); očita pogreška u ocjeni; nepostojanje obrazloženja).

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom krše prava vlasništva imatelja FRESH obveznica (povreda prava vlasništva koje je zaštićeno člankom 17. Povelje i člankom 1. Protokola I. uz EKLJP; nepostojanje obrazloženja).

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije pokrenula formalni istražni postupak, neovisno o činjenici da su postojale osnovane sumnje o spojivosti mjera s pravom Unije (povreda članka 108. stavaka 2. i 3. UFEU-a; povreda članka 4. stavaka 3. i 4. Uredbe Vijeća 2015/1589 (5); očita pogreška u ocjeni, nepostojanje obrazloženja).

      (1)  SL 2018., L 40, str. 7.

      (2)  Floating Rate Equity-linked Subordinated Hybrid (hibridna podređena vlasnička obveznica s promjenjivom stopom)

      (3)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1. i ispravak SL 2015., L 101, str. 62.)

      (4)  Komunikacija Komisije o primjeni pravila o državnim potporama za poticajne mjere u korist banaka u kontekstu financijske krize počevši od 1. kolovoza 2013. („Komunikacija o bankarstvu”) (SL 2013., L 216, str. 1.)

      (5)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (kodificirani tekst) (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: Predmet C-206/17: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 7. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Heinrich Denker protiv Gemeinde Thedinghausen, uz sudjelovanje Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/19

         Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 7. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Heinrich Denker protiv Gemeinde Thedinghausen, uz sudjelovanje Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Predmet C-206/17) (1)

   (2018/C 190/30)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 249, 31. 7. 2017.


201806150551955122018/C 231/542872018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180504424211Predmet T-287/18: Tužba podnesena 4. svibnja 2018. – M. I. Industries protiv EUIPO-a – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct)
 ---documentbreak--- C2312018HR4210120180504HR0054421421Tužba podnesena 4. svibnja 2018. – M. I. Industries protiv EUIPO-a – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct)
   (Predmet T-287/18)2018/C 231/54Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski
      Stranke

      Tužitelj: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Montañá Mora, S. Sebe Marin, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Natural Instinct Ltd (Camberley, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Nature’s Variety Instinct – Prijava za registraciju br. 14 290 647

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. ožujka 2018. u predmetu R 1659/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u, i, ako je primjenjivo, podnositelju prigovora da solidarno snose sve troškove ovog postupka.

      Tužbeni razlog

            —

            povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


201806150511955362018/C 231/562902018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180504434422Predmet T-290/18: Tužba podnesena 4. svibnja 2018. – Agmin Italy protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2312018HR4320120180504HR0056432442Tužba podnesena 4. svibnja 2018. – Agmin Italy protiv Komisije
   (Predmet T-290/18)2018/C 231/56Jezik postupka: talijanski
      Stranke

      Tužitelj: Agmin Italy SpA (Verona, Italija) (zastupnik: F. Guardascione, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            kao prvo, utvrdi ništavost i/ili nevaljanost i/ili izostanak pravnih učinaka i/ili nepostojanje pobijane odluke zbog nezakonitosti, povrede načela odvojenosti između ovlasti za provođenje istrage i ovlasti odlučivanja, povrede načela kontradiktornosti, prekoračenja ovlasti u obliku iskrivljavanja ili pogrešne ocijene činjenica, očite nelogičnosti i kontradiktornosti i pogrešaka u istrazi i nejednakosti u postupanju, kao i, zbog svega navedenoga, svih ranijih ili kasnijih akata, koje su na bilo koji način usklađene i/ili povezane s gore navedenom mjerom, sa svim pripadajućim pravnim posljedicama;

            —

            u svakom slučaju, poništi odluku DG NEAR od 7. ožujka 2018. (ARES – 2018 – 1288022), dostavljenu 9. ožujka 2018. u dijelu u kojem se ona pobija tužbom, i stoga poništi pripadajuće sankcije;

            —

            podredno, ukine ili smanji sankciju izrečenu društvu Agmin jer je ona pretjerana i neproporcionalna u odnosu na stvarno ponašanje tog društva;

            —

            nadalje, još podrednije, utvrdi da opisane činjenice omogućavaju rehabilitaciju društva Agmin u smislu članka 106. stavka 9. Uredbe br. 966/2012;

            —

            naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba je podnesena protiv odluke Europske komisije od 7. ožujka 2018. (ARES-2018-1288022), kojom se tužitelju uskratila mogućnost sudjelovanja u postupku javne nabave za dodjelu doprinosa koji se financiraju iz proračuna Europske unije i Europskog fonda za razvoj, u maksimalnom trajanju od tri godine predviđenom u članku 106. stavku 14. točki (c) Uredbe br. 966/2012 (
         1
      ) i objave na internetskoj stranici Komisije, zbog neisporuke naručene robe (grupe 9 i 11) u rokovima iz ugovora o nabavi ENPI/2014/351-804 i zbog nezamjene jamstva (jamstvo za pretfinanciranje u iznosu od 89430,71 eura) koje je društvo Agmin dalo javnom naručitelju 19. studenoga 2014. Naime, to jamstvo je izdao subjekt koji je, prema informacijama zaprimljenima od Banca d’Italia, bio ovlašten davati jamstava samo u korist banaka i financijskih institucija ovlaštenih za dodjelu kredita, ali ne i u korist drugih osoba ili subjekata, poput javnog naručitelja.
   U prilog svojoj tužbi tužitelj navodi tri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prekoračenju ovlasti, osobito u obliku povrede načela odvojenosti između ovlasti za provođenje istrage i ovlasti odlučivanja, načela kontradiktornosti, na očitoj nelogičnosti i nepostojanju obrazloženja;

            2.

            Povreda i/ili pogrešna primjena „principles of European Contract Law 2002” koji se primjenjuju na temelju članka 41. Općih uvjeta ugovora; i

            3.

            Povreda načela proporcionalnosti sankcije u smislu članka 5. UEU-a, jer je Europska komisija društvu Agmin izrekla najveću moguću sankciju u trajanju od tri godine.

      Tužitelj osobito smatra da se pobijanom odlukom povrjeđuju njegova prava jer ju je Komisija usvojila a da nije na primjeren način uzela u obzir činjenicu da je do neisporuke došlo zbog odlučujuće, ili, podredno, paralelne odgovornosti javnog naručitelja koji je arbitrarno i neopravdano odbio zamijeniti dobavljača robe drugim proizvođačem koji je izjavio da može isporučiti robu iste ili više kvalitete od one propisane tehničkim specifikacijama u obavijesti o nadmetanju.
   (
         1
      )	Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.).


201806150731955382018/C 231/287122016TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180516232422Predmet T-712/16: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2018. – Deutsche Lufthansa protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Koncentracije — Tržište zračnog prometa — Odluka kojom se koncentracija proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod uvjetom ispunjavanja određenih obveza — Zahtjev za izuzeće dijela obveza koje su sastavni dio preuzetih obveza — Proporcionalnost — Legitimna očekivanja — Načelo dobre uprave — Zlouporaba ovlasti”)
 ---documentbreak--- C2312018HR2320120180516HR0028232242Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2018. – Deutsche Lufthansa protiv Komisije
   (Predmet T-712/16) (
         1
      )
   „(„Tržišno natjecanje — Koncentracije — Tržište zračnog prometa — Odluka kojom se koncentracija proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod uvjetom ispunjavanja određenih obveza — Zahtjev za izuzeće dijela obveza koje su sastavni dio preuzetih obveza — Proporcionalnost — Legitimna očekivanja — Načelo dobre uprave — Zlouporaba ovlasti”)“2018/C 231/28Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Njemačka) (zastupnik: S. Völcker, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Biolan, H. Leupold i I. Zaloguin, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja odluke Komisije C(2016) 4964 final od 25. srpnja 2016. o odbijanju zahtjeva tužitelja koji se odnosi na izuzeće određenih obveza čije je ispunjenje postalo obvezujuće na temelju odluke Komisije od 4. srpnja 2005. o dopuštanju koncentracije COMP/M.3770 – Lufthansa/Swiss.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka Komisije C(2016) 4964 final od 25. srpnja 2016. o odbijanju zahtjeva Deutsche Lufthansa AG u odnosu na izuzeće određenih obveza koje su postale obvezujuće na temelju odluke Komisije od 4. srpnja 2005. o dopuštanju koncentracije u predmetu COMP/M.3770 – Lufthansa/Swiss u dijelu u kojem se odnosi na liniju Zürich-Stockholm.

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            Svaka će stranka snositi svoje troškove.

      (
         1
      )	SL C 462, 12. 12. 2016.


201806150811955072018/C 231/432562018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180424343521Predmet T-256/18: Tužba podnesena 24. travnja 2018. – Arezzo Indústria e Comércio protiv EUIPO-a (SCHUTZ)
 ---documentbreak--- C2312018HR3410120180424HR0043341352Tužba podnesena 24. travnja 2018. – Arezzo Indústria e Comércio protiv EUIPO-a (SCHUTZ)
   (Predmet T-256/18)2018/C 231/43Jezik postupka: portugalski
      Stranke

      Tužitelj: Arezzo Indústria e Comércio, S.A. (Belo Horizonte, Brazil) (zastupnici: A. Sebastião i J. Pimenta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „SCHUTZ” – prijava za registraciju br. 15 723 265

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. veljače 2018. u predmetu R 661/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

            —

            Povreda članka 7. stavka 1. točaka (a) i (b) i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 2017/1001