title: Predmet C-197/22: Tužba podnesena 11. ožujka 2022. – Europska komisija/Talijanska Republika

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/22

      Tužba podnesena 11. ožujka 2022. – Europska komisija/Talijanska Republika
      (Predmet C-197/22)
      (2022/C 171/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara, E. Sanfrutos Cano, agenti)

         Tuženik: Talijanska Republika

         Tužbeni zahtjev

      Komisija od Suda zahtijeva da:

                  1.

                  utvrdi da je Talijanska Republika, time što nije usvojila mjere za osiguranje poštovanja vrijednosti navedenih u dijelu B Priloga I. Direktivi Vijeća 98/83/EZ od 3. studenoga 1998. o kvaliteti vodi namijenjene za ljudsku potrošnju (SL 1998., L 330, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 6., str. 51.)

                              —

                              što se tiče razine koncentracije arsena, u općini Bagnoregio od 2018. nadalje, u općini Civitella d’Agliano u prvoj polovici 2018., drugoj polovici 2019. i od 2020. nadalje, osim u drugoj polovici 2021., u općini Fabrica di Roma 2013. i od 2015. nadalje, u općini Farnese 2013. i nakon toga od 2018. nadalje, u općini Ronciglione 2013. i nakon toga u prvoj polovici 2018. i prvoj polovici 2019. i nakon toga od 2020. nadalje, u općini Tuscania od 2018. nadalje, osim u prvoj polovici 2019., i

                              —

                              što se tiče razine koncentracije fluorida u općini Bagnoregio od 2018. do prve polovice 2019. i u općini Fabrica di Roma 2018., u prvoj polovici 2019. i drugoj polovici 2021.,

                        povrijedila obveze proizašle iz članka 4. stavka 1. u vezi s dijelom B Priloga I. Direktivi 98/83/EZ,

                  2.

                  utvrdi da je Talijanska Republika, time što nije što je prije moguće poduzela aktivnosti da bi se ponovno uspostavila kvaliteta vode u općinama Bagnoregio, Civitella d’Agliano, Fabrica di Roma, Farnese, Ronciglione i Tuscania u pogledu razine koncentracije arsena, te u općinama Bagnoregio i Fabrica di Roma u pogledu razine koncentracije fluorida, povrijedila obvezu koju ima na temelju članka 8. stavka 2. Direktive 98/83/EZ;

                  3.

                  naloži Talijanskoj Republici snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojim prvim tužbenim razlogom Komisija smatra da Talijanska Republika, time što nije osigurala poštovanje vrijednosti navedenih u dijelu B Priloga I. Direktivi za arsen i fluorid, nije ispunila obvezu koju ima na temelju članka 4. stavka 1. u vezi s Prilogom I. Direktivi 98/83/EZ. Konkretno, u odnosu na vrijednost koncentracije arsena, ta povreda odnosi se na općinu Bagnoregio od 2018. godine nadalje, općinu Civitella d’Agliano za prvu polovicu 2018., za drugu polovicu 2019. i od 2020. godine nadalje, osim za drugu polovicu 2021., općinu Fabrica di Roma za 2013. i od 2015. nadalje, općinu Farnese za 2013. i nakon toga od 2018. nadalje, općinu Ronciglione za 2013. i nakon toga za prvu polovicu 2018., za prvu polovicu 2019., a nakon toga od 2020. nadalje, općinu Tuscania od 2018. do danas, osim za prvu polovicu 2019. Te povrede još uvijek traju. Što se tiče vrijednosti koncentracije fluorida, povreda obveze iz odredbi članka 4. stavka 1. u vezi s Prilogom I. Direktivi odnosi se na općinu Bagnoregio od 2018. do prve polovice 2019. i općinu Fabrica di Roma za 2018., prvu polovicu 2019. i drugu polovicu 2021.
      Svojim drugim tužbenim razlogom Komisija tvrdi da je Talijanska Republika, time što nije što je prije moguće poduzela aktivnosti da bi se ponovno uspostavila kvaliteta vode u općinama Bagnoregio, Civitella d’Agliano, Fabrica di Roma, Farnese, Ronciglione i Tuscania u pogledu razine koncentracije arsena, te u općinama Bagnoregio i Fabrica di Roma u pogledu razine koncentracije fluorida, povrijedila obvezu koju ima na temelju članka 8. stavka 2. Direktive.


title: Predmet T-635/21: Rješenje Općeg suda od 21. veljače 2022. – Carlings/EUIPO – Margarete Steiff (STUHF) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Povlačenje prigovora – Obustava postupka”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/40

      Rješenje Općeg suda od 21. veljače 2022. – Carlings/EUIPO – Margarete Steiff (STUHF)
      (Predmet T-635/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”)
      (2022/C 171/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Carlings AS (Billingstad, Norveška) (zastupnici: V. Töbelmann i J. Haesemann, odvjetnice)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Bosse i D. Hanf, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Margarete Steiff GmbH (Giengen/Brenz, Njemačka) (zastupnik: U.Hildebrandt, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. srpnja 2021. (predmet R 2024/2020-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Margarete Steiff i Carlings.

         Izreka

                  1.

                  Postupak se obustavlja.

                  2.

                  Društvima Carlings AS i Margarete Steiff GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i svakome snošenje polovice troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 471, 22. 11. 2021.


title: Predmet T-834/17: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – United Parcel Service/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Tržišno natjecanje – Tržište međunarodnih usluga brze dostave malih paketa u EGP-u – Koncentracija – Odluka kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem – Poništenje odluke presudom Općeg suda – Prava obrane – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Uzročna veza”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/24

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – United Parcel Service/Komisija
      (Predmet T-834/17) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Tržišno natjecanje - Tržište međunarodnih usluga brze dostave malih paketa u EGP-u - Koncentracija - Odluka kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Poništenje odluke presudom Općeg suda - Prava obrane - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Uzročna veza”)
      (2022/C 171/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian, W. Knibbeler, A. Pliego Selie i F. Roscam Abbing, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Khan, P. Berghe, M. Farley i R. Leupold Henning, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog nezakonitosti Odluke Komisije C(2013) 431 od 30. siječnja 2013. o proglašenju koncentracije nespojivom s unutarnjim tržištem i s funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/M.6570 – UPS/TNT Express).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i jedne trećine troškova društva United Parcel Service, Inc.

                  3.

                  Društvu United Parcel Service nalaže se snošenje dvije trećine vlastitih troškova.

         (1)  SL C 72, 26. 2. 2018.


title: Predmet C-634/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postupak koji je pokrenuo A („Zahtjev za prethodnu odluku – Priznavanje stručnih kvalifikacija – Direktiva 2005/36/EZ – Područje primjene – Uvjeti za stjecanje prava na samostalno obavljanje liječničke djelatnosti u državi članici domaćinu – Diploma izdana u matičnoj državi članici – Ograničavanje prava na obavljanje liječničke djelatnosti na razdoblje od tri godine – Nadzor ovlaštenog liječnika i istodobno završena specijalizirana izobrazba iz područja opće medicine u trajanju od tri godine – Članci 45. i 49. UFEU a”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/13

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Postupak koji je pokrenuo A
      (Predmet C-634/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Priznavanje stručnih kvalifikacija - Direktiva 2005/36/EZ - Područje primjene - Uvjeti za stjecanje prava na samostalno obavljanje liječničke djelatnosti u državi članici domaćinu - Diploma izdana u matičnoj državi članici - Ograničavanje prava na obavljanje liječničke djelatnosti na razdoblje od tri godine - Nadzor ovlaštenog liječnika i istodobno završena specijalizirana izobrazba iz područja opće medicine u trajanju od tri godine - Članci 45. i 49. UFEU a”)
      (2022/C 171/16)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: A

         uz sudjelovanje: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Izreka

      Članke 45. i 49. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi činjenica da nadležno tijelo države članice domaćina na temelju nacionalnog zakonodavstva priznaje pravo osobi na obavljanje liječničke djelatnosti koje je ograničeno na razdoblje od tri godine i podliježe dvostrukom uvjetu, s jedne strane, da ta osoba svoju djelatnost obavlja pod vodstvom i nadzorom ovlaštenog liječnika i, s druge strane, da u tom razdoblju uspješno završi posebnu izobrazbu iz područja opće medicine u trajanju od tri godine kako bi u državi članici domaćinu mogla steći pravo na samostalno obavljanje liječničke djelatnosti, imajući u vidu da ta osoba, koja je u matičnoj državi članici završila osnovnu liječničku izobrazbu, posjeduje ispravu o obrazovnoj kvalifikaciji iz, kada je riječ o Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske, Priloga V. točke 5.1.1. Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, kako je izmijenjena Direktivom 2013/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013., ali ne i potvrdu koja se ondje navodi, kojom se dokazuje da je obavila stručni pripravnički staž u trajanju od jedne godine koji matična država članica zahtijeva kao dodatni uvjet za stjecanje stručnih kvalifikacija.

         (1)  SL C 44, 8. 2. 2021.


title: Predmet T-540/18: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – ASL Aviation Holdings i ASL Airlines (Ireland)/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Tržišno natjecanje – Tržišta međunarodnih usluga brze dostave malih paketa u EGP-u – Koncentracija – Odluka kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem – Poništenje odluke presudom Općeg suda – Opće upućivanje na druge podneske – Tužbeni razlozi i prigovori koje je treća osoba istaknula u drugom predmetu – Dokazi podneseni u replici – Nepostojanje opravdanja za kašnjenje – Nedopuštenost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/24

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – ASL Aviation Holdings i ASL Airlines (Ireland)/Komisija
      (Predmet T-540/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Tržišno natjecanje - Tržišta međunarodnih usluga brze dostave malih paketa u EGP-u - Koncentracija - Odluka kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Poništenje odluke presudom Općeg suda - Opće upućivanje na druge podneske - Tužbeni razlozi i prigovori koje je treća osoba istaknula u drugom predmetu - Dokazi podneseni u replici - Nepostojanje opravdanja za kašnjenje - Nedopuštenost - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2022/C 171/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: ASL Aviation Holdings DAC (Swords, Irska), ASL Airlines (Ireland) Ltd (Swords) (zastupnici: N. Travers, SC, H. Kelly, K. McKenna i R. Scanlan, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Khan, P. Berghe, M. Farley i R. Leupold Henning, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog nezakonitosti Odluke Komisije C(2013) 431 od 30. siječnja 2013. o proglašenju koncentracije nespojivom s unutarnjim tržištem i s funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/M.6570 – UPS/TNT Express).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvima ASL Aviation Holdings DAC i ASL Airlines (Ireland) Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: Predmet T-46/22 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 3. ožujka 2022. – Esedra/Parlament („Privremena pravna zaštita – Ugovori o javnoj nabavi usluga – Usluga predškolskog odgoja – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/40

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 3. ožujka 2022. – Esedra/Parlament
      (Predmet T-46/22 R)
      („Privremena pravna zaštita - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Usluga predškolskog odgoja - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2022/C 171/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Esedra SRL (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Vastmans, odvjetnica)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Pencheva i M. Kazek, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za, s jedne strane, suspenziju primjene Odluke Parlamenta od 26. studenoga 2021. o dodjeli ugovora o javnoj nabavi usluga „Sveobuhvatnog upravljanja ustanovama predškolskog odgoja Europskog parlamenta u ulici Wayenberg u Bruxellesu” drugom ponuditelju i odbijanju tužiteljeve ponude i, s druge strane, za to da se Parlamentu naloži da poduzme potrebne mjere kako bi se suspendirali učinci odluke o dodjeli ili ugovora sklopljenog na temelju te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-149/21: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig VITADHA – Raniji španjolski verbalni žig VITANADH – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/31

      Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA)
      (Predmet T-149/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig VITADHA - Raniji španjolski verbalni žig VITANADH - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 171/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: UGA Nutraceuticals Srl (Gubbio, Italija) (zastupnici: M. Riva, J. Graffer i A. Ottolini, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Vitae Health Innovation, SL (Montmeló, Španjolska) (zastupnik: E. Torner Lasalle, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. siječnja 2021. (predmet R 2719/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Vitae Health Innovation i UGA Nutraceuticals.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu UGA Nutraceuticals Srl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 182, 10. 5. 2021.


title: Predmet T-636/19: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Chemours Netherlands/ECHA („REACH – Posebno zabrinjavajuće tvari – Utvrđivanje popisa tvari predloženih za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 – Odluka kojom se 2,3,3,3-tetrafluoro-2-(heptafluoropropoksi) propionsku kiselinu, njezine soli i acilne halogenide utvrđuje kao tvar koja ispunjava kriterije za uvrštavanje na popis – Članak 57. Uredbe br. 1907/2006 – Očita pogreška u ocjeni – Proporcionalnost”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/25

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Chemours Netherlands/ECHA
      (Predmet T-636/19) (1)

      („REACH - Posebno zabrinjavajuće tvari - Utvrđivanje popisa tvari predloženih za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 - Odluka kojom se 2,3,3,3-tetrafluoro-2-(heptafluoropropoksi) propionsku kiselinu, njezine soli i acilne halogenide utvrđuje kao tvar koja ispunjava kriterije za uvrštavanje na popis - Članak 57. Uredbe br. 1907/2006 - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost”)
      (2022/C 171/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Chemours Netherlands BV (Dordrecht, Nizozemska) (zastupnici: R. Cana i E. Mullier, odvjetnice)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: W. Broere, N. Herbatschek i M. Heikkilä, agenti, uz asistenciju S. Raesa, odvjetnika)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, J. Langer i C. Schillemans, agenti), ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgija), ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina), CHEM Trust Europe eV (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: N. Angelet, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje ECHA-ine Odluke ED/71/2019 od 4. srpnja 2019., koja je stupila na snagu 16. srpnja 2019., u dijelu u kojem se njome 2,3,3,3-tetrafluoro-2-(heptafluoropropoksi) propionsku kiselinu, njezine soli i acilne halogenide (i njihove izomere i kombinacije izomera) uvrštava na popis tvari predloženih za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak SL 2017., L 135, str. 46.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Chemours Netherlands BV snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske agencije za kemikalije (ECHA) i organizacija ClientEarth AISBL, ClientEarth i CHEM Trust Europe eV.

                  3.

                  Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-171/21: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Ubisoft Entertainment/EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije FOR HONOR – Raniji verbalni žig Europske unije HONOR – Relativan razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/32

      Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Ubisoft Entertainment/EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR)
      (Predmet T-171/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije FOR HONOR - Raniji verbalni žig Europske unije HONOR - Relativan razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 171/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ubisoft Entertainment (Carentoir, Francuska) (zastupnik: J.-B. Bourgeois, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Lapinskaite i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. siječnja 2021. (predmet R 1297/2020-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Huawei Technologies i Ubisoft Entertainment.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Ubisoft Entertainment nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 228, 14. 6. 2021.


title: Predmet T-806/19: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Govern d’Andorra/EUIPO (Andorra) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije Andorra – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/26

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Govern d’Andorra/EUIPO (Andorra)
      (Predmet T-806/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije Andorra - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 171/32)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Govern d’Andorra (Andorra la Vella, Andora) (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i A. Crawcour, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. kolovoza 2019. (predmet R 737/2018-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka Andorra kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Govern d’Andorra nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet T-72/22: Tužba podnesena 4. veljače 2022. – Interneto žiniasklaidos asociacija i dr./Komisija

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/41

      Tužba podnesena 4. veljače 2022. – Interneto žiniasklaidos asociacija i dr./Komisija
      (Predmet T-72/22)
      (2022/C 171/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Interneto žiniasklaidos asociacija (Vilnius, Litva), All Media Lithuania UAB (Vilnius), All Media Radijas UAB (Vilnius) (zastupnik: K. Kačerauskas, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  u cijelosti poništi pobijani dopis;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlog i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu jedan tužbeni razlog.

                  1.

                  Taj tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su pogrešno ocijenjene informacije koje su dostavili tužitelji i da je Komisija propustila s dužnom pažnjom ispitati okolnosti koje su opisane u pritužbi koju su joj tužitelji podnijeli 21. lipnja 2020., a koja se odnosila na nezakonitu državnu potporu dodijeljenu litavskoj javnoj radioteleviziji – VšĮ „Lietuvos Nacionalinis Radijas ir Televizija”, a što je rezultiralo potpunim zanemarivanjem činjeničnog stanja i pogreškama koje se tiču prava u dopisu koji je sastavila Komisija. Navedeni propust čini povredu bitnog postupovnog zahtjeva i materijalnopravnih odredbi kojima se uređuje mehanizam kontrole državnih potpora utvrđen u članku 107. stavku 1. i članku 108. stavku 3. UFEU-a. Konkretno, sljedeće pogreške iz dopisa svjedoče o nepravilnoj Komisijinoj ocjeni:

                              (i)

                              Komisija nije razmotrila i usporedila sukladnost sustava koji je postajao prije 10. prosinca 1994. sa sustavom koji je uspostavljen nakon izmjena Zakona o litavskom nacionalnom radiju i televiziji Republike Litve (u daljnjem tekstu: Zakon o LRT-u), uz potrebnu dužnu pažnju i traženi pravni standard, čime je počinila bitnu postupovnu povredu;

                              (ii)

                              Komisija je povrijedila članak 107. stavak 1. i članak 108. stavak 3. UFEU-a time što nije uvažila činjenicu da izmjene Zakona o LRT-u iz 2015. i 2020. predstavljaju izmjene mjere državne potpore, koje su trebale biti usuglašene s Komisijom;

                              (iii)

                              Komisija je povrijedila članak 107. stavak 1. i članak 108. stavak 3. UFEU-a time što nije uvažila činjenicu da izmjene Zakona o LRT-u iz 2020. predstavljaju izmjene mjere državne potpore, koje su trebale biti usuglašene s Komisijom.


title: Predmet T-134/20: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Huhtamaki/Komisija („Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Dokumenti koji se odnose na istragu državnih potpora – Prethodno porezno rješenje – Odbijanje pristupa – Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa treće osobe – Izuzeće vezano uz zaštitu svrhe nadzora, istraga ili revizije – Opća pretpostavka povjerljivosti – Oborivost – Obveza obrazlaganja”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/26

      Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Huhtamaki/Komisija
      (Predmet T-134/20) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na istragu državnih potpora - Prethodno porezno rješenje - Odbijanje pristupa - Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa treće osobe - Izuzeće vezano uz zaštitu svrhe nadzora, istraga ili revizije - Opća pretpostavka povjerljivosti - Oborivost - Obveza obrazlaganja”)
      (2022/C 171/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Huhtamaki Sàrl (Senningerberg, Luxembourg) (zastupnici: M. Struys i F. Pili, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann i A. Spina, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2019) 9417 final od 18. prosinca 2019. o odbijanju ponovnog zahtjeva za pristup dokumentima koji se odnose na istragu državnih potpora koji je tužitelj podnio na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Komisije C(2019) 9417 final od 18. prosinca 2019. o odbijanju ponovnog zahtjeva za pristup dokumentima koji se odnose na istragu državnih potpora koji je društvo Huhtamaki Sàrl podnijelo na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet C-177/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 10. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – „Grossmania” Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft/Vas Megyei Kormányhivatal („Zahtjev za prethodnu odluku – Načela prava Unije – Nadređenost – Izravan učinak – Lojalna suradnja – Članak 4. stavak 3. UEU-a – Članak 63. UFEU-a – Obveze države članice koje proizlaze iz presude donesene u prethodnom postupku – Tumačenje pravila prava Unije koje je Sud dao u presudi donesenoj u prethodnom postupku – Obveza davanja punog učinka pravu Unije – Obveza nacionalnog suda da izuzme iz primjene nacionalni propis koji je, prema tumačenju Suda, protivan pravu Unije – Upravna odluka koja je postala konačna jer protiv nje nije podnesen pravni lijek – Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti – Odgovornost države članice”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/6

      Presuda Suda (treće vijeće) od 10. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – „Grossmania” Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft/Vas Megyei Kormányhivatal
      (Predmet C-177/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Načela prava Unije - Nadređenost - Izravan učinak - Lojalna suradnja - Članak 4. stavak 3. UEU-a - Članak 63. UFEU-a - Obveze države članice koje proizlaze iz presude donesene u prethodnom postupku - Tumačenje pravila prava Unije koje je Sud dao u presudi donesenoj u prethodnom postupku - Obveza davanja punog učinka pravu Unije - Obveza nacionalnog suda da izuzme iz primjene nacionalni propis koji je, prema tumačenju Suda, protivan pravu Unije - Upravna odluka koja je postala konačna jer protiv nje nije podnesen pravni lijek - Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti - Odgovornost države članice”)
      (2022/C 171/07)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„Grossmania” Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft

         Tuženik: Vas Megyei Kormányhivatal

         Izreka

      Pravo Unije, osobito članak 4. stavak 3. UEU-a i članak 267. UFEU-a, treba tumačiti na način da je nacionalni sud pred kojim je podnesena tužba protiv odluke kojom se odbija ponovni upis prava plodouživanja koja su prestala ex lege te su izbrisana iz zemljišnih knjiga na temelju nacionalnog propisa koji nije u skladu s člankom 63. UFEU-a, a kako ga je Sud protumačio u presudi u prethodnom postupku, dužan

                  —

                  izuzeti iz primjene taj propis; i

                  —

                  osim ako je riječ o objektivnim i legitimnim preprekama, naložiti nadležnom upravnom tijelu da provede ponovni upis tih prava plodouživanja, iako brisanje tih prava nije sudski osporavano u zakonskom roku te je stoga postalo pravomoćno u skladu s nacionalnim pravom.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet C-60/21: Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. ožujka 2022. – Europska komisija/Kraljevina Belgija („Povreda obveze države članice – Članak 45. UFEU-a – Članak 28. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru – Slobodno kretanje radnika – Izravno oporezivanje – Porez na dohodak – Odbici – Uplate uzdržavanja – Jednako postupanje – Diskriminacija između poreznih obveznika rezidenata i nerezidenata”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/14

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. ožujka 2022. – Europska komisija/Kraljevina Belgija
      (Predmet C-60/21) (1)

      („Povreda obveze države članice - Članak 45. UFEU-a - Članak 28. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru - Slobodno kretanje radnika - Izravno oporezivanje - Porez na dohodak - Odbici - Uplate uzdržavanja - Jednako postupanje - Diskriminacija između poreznih obveznika rezidenata i nerezidenata”)
      (2022/C 171/17)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Roels i V. Uher, agenti)

         Tuženik: Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet, P. Cottin i S. Baeyens, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Time što je odbila odbitak uplata uzdržavanja ili kapitala umjesto takvih uplata i dodatnih uplata od oporezivog dohotka dužnicima koji su nerezidenti u Belgiji i tamo ostvaruju manje od 75 % svojih dohodaka od rada, a koji isti odbitak ne mogu ostvariti u svojoj državi članici boravišta zbog niskog iznosa njihova oporezivog dohotka u toj državi, Kraljevina Belgija povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 45. UFEU-a i članka 28. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992.

                  2.

                  Kraljevini Belgiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 98, 22. 3. 2021.


title: Predmet T-115/22: Tužba podnesena 2. ožujka 2022. – Belshyna/Vijeće

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/42

      Tužba podnesena 2. ožujka 2022. – Belshyna/Vijeće
      (Predmet T-115/22)
      (2022/C 171/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Belshyna AAT (Bobruisk, Bjelarus) (zastupnici: N. Tuominen i L. Engelen, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2125 od 2. prosinca 2021. o provedbi Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Bjelarusu (1) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2124 od 2. prosinca 2021. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (2) (u daljnjem tekstu: pobijane mjere); i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni time što je uvrstilo tužitelja u prilog pobijanih mjera. Tužitelj tvrdi da pobijane mjere sadržavaju nepotkrijepljene, činjenično netočne i neosnovane razloge za njegovo uvrštenje. Nadalje, iz pruženog, nedostatnog obrazloženja ne proizlazi dovoljno sadržajna veza s dosegom mjera.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijane mjere ne zadovoljavaju standard dokazivanja koji je potreban za donošenje pojedinačnih sankcija. Time što je pokušalo upotrijebiti pojedinačne mjere kako bi ostvarilo cilj ograničavanja poslovne aktivnosti i dobiti poduzeća u vlasništvu strane države, Vijeće je primijenilo nezakonitu vrstu mjere.

         (1)  SL 2021., L 430 I, str. 16.

         (2)  SL 2021., L 430 I, str. 1.


title: Predmet C-183/21: Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Saarbrücken – Njemačka) – Maxxus Group GmbH & Co. KG / Globus Holding GmbH & Co. KG („Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje zakonodavstava – Žigovi – Direktiva (EU) 2015/2436 – Članak 19. – Stvarna uporaba žiga – Teret dokazivanja – Zahtjev za opoziv zbog neuporabe – Nacionalno postupovno pravilo koje tužitelja obavezuje da provede istraživanje na tržištu koje se odnosi na uporabu žiga”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/14

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Saarbrücken – Njemačka) – Maxxus Group GmbH & Co. KG / Globus Holding GmbH & Co. KG
      (Predmet C-183/21) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Žigovi - Direktiva (EU) 2015/2436 - Članak 19. - Stvarna uporaba žiga - Teret dokazivanja - Zahtjev za opoziv zbog neuporabe - Nacionalno postupovno pravilo koje tužitelja obavezuje da provede istraživanje na tržištu koje se odnosi na uporabu žiga”)
      (2022/C 171/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Saarbrücken

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Maxxus Group GmbH & Co. KG

         Tuženik: Globus Holding GmbH & Co. KG

         Izreka

      Članak 19. Direktive (EU) 2015/2436 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da mu se protivi postupovno pravilo države članice koje u postupku povodom zahtjeva za opoziv zbog neuporabe žiga tužitelju nameće obvezu da istraži tržište u vezi s mogućom uporabom tog žiga od strane njegova nositelja i da u tom smislu, u mjeri u kojoj je to moguće, podrobno potkrijepi svoj zahtjev.

         (1)  SL C 228, 14. 6. 2021.


title: Predmet C-205/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austrija) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld („Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno pružanje usluga – Upućivanje radnika – Direktiva 2014/67/EU – Članak 20. – Sankcije – Proporcionalnost – Izravan učinak – Načelo nadređenosti prava Unije”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/6

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austrija) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Predmet C-205/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno pružanje usluga - Upućivanje radnika - Direktiva 2014/67/EU - Članak 20. - Sankcije - Proporcionalnost - Izravan učinak - Načelo nadređenosti prava Unije”)
      (2022/C 171/08)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: NE

         Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         uz sudjelovanje: Finanzpolizei Team 91

         Izreka

                  1.

                  Članak 20. Direktive 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i izmjeni Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI”) ima izravan učinak u dijelu u kojem se njime zahtijeva da sankcije koje su njime predviđene budu proporcionalne, pa se stoga pojedinci na njega mogu pozivati pred nacionalnim sudovima protiv države članice koja ga je pogrešno prenijela.

                  2.

                  Načelo nadređenosti prava Unije treba tumačiti na način da ono obvezuje nacionalna tijela da izuzmu iz primjene nacionalni propis čiji je dio protivan zahtjevu proporcionalnosti sankcija iz članka 20. Direktive 2014/67 samo u mjeri u kojoj je to potrebno kako bi se omogućilo izricanje proporcionalnih sankcija.

         (1)  SL C 348, 19. 10. 2020.


title: Predmet T-184/21: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO– Schuju (Хозяин) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije Хозяин – Raniji nacionalni figurativni žig хозяюшка – Relativan razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/32

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO– Schuju (Хозяин)
      (Predmet T-184/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije Хозяин - Raniji nacionalni figurativni žig хозяюшка - Relativan razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 171/42)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Njemačka) (zastupnik: A. Lingenfelser, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Eberl i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peter Schuju (Borchen, Njemačka) (zastupnica: K. Borstel, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. prosinca 2020. (predmet R 2729/2019-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između P. Schujua i društva Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 242, od 21. 6. 2021.


title: Predmet C-247/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Ujedinjena Kraljevina) – VI/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravo na slobodno kretanje i boravak na području država članica – Članak 21. UFEU-a – Direktiva 2004/38/EZ – Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 16. – Dijete koje je državljanin jedne države članice, a boravi u drugoj državi članici – Izvedeno pravo boravka roditelja koji stvarno skrbi za to dijete – Zahtjev sveobuhvatnog zdravstvenog osiguranja – Dijete koje ostvaruje pravo stalnog boravka za dio predmetnih razdoblja”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/7

      Presuda Suda (peto vijeće) od 10. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Ujedinjena Kraljevina) – VI/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Predmet C-247/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo na slobodno kretanje i boravak na području država članica - Članak 21. UFEU-a - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 16. - Dijete koje je državljanin jedne države članice, a boravi u drugoj državi članici - Izvedeno pravo boravka roditelja koji stvarno skrbi za to dijete - Zahtjev sveobuhvatnog zdravstvenog osiguranja - Dijete koje ostvaruje pravo stalnog boravka za dio predmetnih razdoblja”)
      (2022/C 171/09)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Appeal Tribunal (Northern Ireland)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VI

         Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Izreka

                  1.

                  Članak 21. UFEU-a i članak 16. stavak 1. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavlja[n]ju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ treba tumačiti na način da dijete, građanin Unije, koje je steklo pravo stalnog boravka, kao ni roditelj koji stvarno skrbi za njega nisu obvezni raspolagati sveobuhvatnim zdravstvenim osiguranjem u smislu članka 7. stavka 1. točke (b) te direktive kako bi sačuvali svoje pravo boravka u državi domaćinu.

                  2.

                  Članak 21. UFEU-a i članak 7. stavak 1. točku (b) Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da, kad je riječ o razdobljima koja su prethodila stjecanju prava stalnog boravka djeteta, građanina Unije, u državi domaćinu, to dijete – ako se za njega traži pravo boravka na osnovi tog članka 7. stavka 1. točke (b) – kao i roditelj koji stvarno skrbi za njega trebaju raspolagati sveobuhvatnim zdravstvenim osiguranjem u smislu te direktive.

         (1)  SL C 313, 21. 9. 2020.


title: Predmet T-185/21: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (Хозяйка) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije Хозяйка – Raniji nacionalni figurativni žig хозяюшка – Relativan razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/33

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (Хозяйка)
      (Predmet T-185/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije Хозяйка - Raniji nacionalni figurativni žig хозяюшка - Relativan razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 171/43)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Njemačka) (zastupnik: A. Lingenfelser, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Eberl i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peter Schuju (Borchen, Njemačka) (zastupnica: K. Borstel, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. studenoga 2020. (predmet R 2717/2019-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između P. Schujua i društva Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 242, 21. 6. 2021.


title: Predmet T-116/22: Tužba podnesena 3. ožujka 2022. – Belavia/Vijeće

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/42

      Tužba podnesena 3. ožujka 2022. – Belavia/Vijeće
      (Predmet T-116/22)
      (2022/C 171/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Belavia – Belarusian Airlines AAT (Minsk, Bjelarus) (zastupnici: N. Tuominen i L. Engelen, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2125 od 2. prosinca 2021. o provedbi Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Bjelarusu (1) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2124 od 2. prosinca 2021. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (2) (u daljnjem tekstu: pobijane mjere); i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni time što se oslonilo na činjenično netočne razloge kako bi uvrstilo tužitelja. To dodatno potvrđuje činjenica da je ustvari sâm tužitelj prethodno dostavio Vijeću detaljne informacije koje opovrgavaju razloge na kojima se temelji njegovo uvrštavanje, kad je postao svjestan lažnih vijesti koje su sadržavale takve podatke.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijane mjere ne zadovoljavaju standard dokazivanja koji je potreban za donošenje pojedinačnih sankcija. Time što je pokušalo upotrijebiti pojedinačne mjere kako bi ostvarilo cilj ograničavanja poslovne aktivnosti i dobiti poduzeća u vlasništvu strane države, Vijeće je primijenilo nezakonitu vrstu mjere.

         (1)  SL 2021., L 430 I, str. 16.

         (2)  SL 2021., L 430 I, str. 1.


title: Predmet C-821/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Fuengirola (Španjolska) – NM/ Club La Costa (UK) PLC, podružnica u Španjolskoj, CLC Resort Management LTD, Midmark 2 LTD, CLC Resort Development LTD i European Resorts & Hotels SL

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 2 de Fuengirola (Španjolska) – NM/ Club La Costa (UK) PLC, podružnica u Španjolskoj, CLC Resort Management LTD, Midmark 2 LTD, CLC Resort Development LTD i European Resorts & Hotels SL
      (Predmet C-821/21)
      (2022/C 171/19)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Primera Instancia no 2 de Fuengirola

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: NM

         Tuženici: Club La Costa (UK) PLC, podružnica u Španjolskoj, CLC Resort Management LTD, Midmark 2 LTD, CLC Resort Development LTD i European Resorts & Hotels SL

         Prethodna pitanja

      U pogledu Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012.:

                     Prvo. U slučajevima potrošačkih ugovora na koje se primjenjuje članak 18. stavak 1. Uredbe Bruxelles I, je li u skladu s tom uredbom tumačenje da je izrazom „druga ugovorna stranka” koji se koristi u navedenoj odredbi obuhvaćen isključivo onaj tko je potpisao ugovor tako da ne može uključivati druge fizičke ili pravne osobe osim onih koje su zaista potpisale ugovor?

                     Drugo. Ako se izraz „druga ugovorna stranka” tumači na način da je njime obuhvaćen isključivo onaj tko je zaista potpisao ugovor, u slučajevima u kojima potrošač i „druga ugovorna stranka” imaju domicil izvan Španjolske, je li u skladu s člankom 18. stavkom 1. Uredbe Bruxelles I tumačenje da se međunarodna nadležnost španjolskih sudova ne može odrediti zbog činjenice da grupa poduzetnika kojoj pripada „druga ugovorna stranka” uključuje društva s domicilom u Španjolskoj koja nisu potpisala ugovor ili koja su potpisala druge ugovore koji nisu ugovor u odnosu na koji se zahtjeva utvrđivanje ništavosti?

                     Treće. Ako „druga ugovorna stranka” iz članka 18. stavka 1. Uredbe Bruxelles I dokaže da je njezin domicil utvrđen u Ujedinjenoj Kraljevini u skladu s člankom 63. stavkom 2. Uredbe, je li u skladu s tom odredbom tumačenje da tako utvrđeni domicil određuje mogućnost koja se može iskoristiti u skladu s člankom 18. stavkom 1.? Usto, je li u skladu s tom odredbom tumačenje da se njome ne utvrđuje samo „činjenična pretpostavka”, niti da je ta pretpostavka oborena ako „druga ugovorna stranka” obavlja djelatnosti izvan nadležnosti sudova svojeg domicila, a niti da je na „drugoj ugovornoj stranki” da dokaže postojanje poveznice između svojeg utvrđenog domicila na temelju navedene odredbe i mjesta u kojem obavlja svoje djelatnosti?

            U pogledu Uredbe (EZ) br. 593/2008 (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008.:

                     Četvrto. U slučajevima potrošačkih ugovora na koje se primjenjuje Uredba Rim I, je li u skladu s člankom 3. te uredbe tumačenje da vrijede i da su primjenjive odredbe o utvrđivanju mjerodavnog prava koje su sadržane u „općim odredbama” ugovora koji su potpisale stranke ili koje su uključene u poseban dokument na koji se izričito upućuje u ugovoru i čija je dostava potrošaču potvrđena?

                     Peto. U slučajevima potrošačkih ugovora na koje se primjenjuje Uredba Rim I, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. te uredbe tumačenje da se na njega mogu pozvati i potrošač i druga ugovorna stranka?

                     Šesto . U slučajevima potrošačkih ugovora na koje se primjenjuje Uredba Rim I, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. te uredbe tumačenje da, ako su zahtjevi iz njega ispunjeni, pravo koje je navedeno u toj odredbi uvijek ima prednost u odnosu na pravo iz članka 6. stavka 3. iako bi se to potonje pravo moglo pokazati povoljnijim za potrošača u konkretnom slučaju?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) (SL 2008., L 177, str. 6.). (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 109. i ispravci SL 2015., L 66, str. 22. i SL 2019., L 149, str. 85.)


title: Predmet T-192/21: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Laboratorios Ern/EUIPO – Beta Sports (META) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije META – Raniji nacionalni verbalni žig METALGIAL – Relativan razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/34

      Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Laboratorios Ern/EUIPO – Beta Sports (META)
      (Predmet T-192/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije META - Raniji nacionalni verbalni žig METALGIAL - Relativan razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 171/44)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnica: T. González Martínez, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Beta Sports LLC (Coconut Creek, Florida, Sjedinjene Američke Države)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. siječnja 2021. (predmet R 1152/2020-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Laboratorios Ern i Beta Sports.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Laboratorios Ern, SA nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 217, 7. 6. 2021.


title: Predmet T-669/20: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD) („Žig Europske unije – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig PLUSCARD – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/27

      Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD)
      (Predmet T-669/20) (1)

      („Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig PLUSCARD - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 171/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pluscard Service-Gesellschaft für Kreditkarten-Processing mbH (Saarbrücken, Njemačka) (zastupnik: M. Dury, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Raponi i J. Crespo Carrillo, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. rujna 2020. (predmet R 638/2020-4), koja se odnosi na međunarodnu registraciju u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga PLUSCARD.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Pluscard Service-Gesellschaft für Kreditkarten-Processing mbH nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-275/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. ožujka 2022. – Europska komisija/Vijeće Europske unije („Tužba za poništenje – Odluka (EU) 2020/470 – Produljenje razdoblja prava audiovizualnih koprodukcija, kako je predviđeno člankom 5. Protokola o suradnji u području kulture uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane – Postupovna pravna osnova – Članak 218. stavak 7. UFEU a – Primjenjivi postupak i pravilo o glasovanju”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/8

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. ožujka 2022. – Europska komisija/Vijeće Europske unije
      (Predmet C-275/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Odluka (EU) 2020/470 - Produljenje razdoblja prava audiovizualnih koprodukcija, kako je predviđeno člankom 5. Protokola o suradnji u području kulture uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane - Postupovna pravna osnova - Članak 218. stavak 7. UFEU a - Primjenjivi postupak i pravilo o glasovanju”)
      (2022/C 171/10)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, M. Afonso i D. Schaffrin, agenti)

         Tuženik: Vijeća Europske unije (zastupnici: P. Plaza García i B. Driessen, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Francuska Republika (zastupnici: J.-L. Carré, T. Stehelin, E. de Moustier i A. Daniel, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans i J. Langer, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Vijeća (EU) 2020/470 od 25. ožujka 2020. u pogledu produljenja razdoblja prava audiovizualnih koprodukcija, kako je predviđeno člankom 5. Protokola o suradnji u području kulture uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane.

                  2.

                  Održavaju se na snazi učinci Odluke 2020/470 dok se ne otklone utvrđeni razlozi poništenja.

                  3.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

                  4.

                  Francuska Republika i Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet C-35/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. siječnja 2022. uputila Audiencia Provincial de Málaga (Španjolska) – CAJASUR Banco S.A./JO i IM

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. siječnja 2022. uputila Audiencia Provincial de Málaga (Španjolska) – CAJASUR Banco S.A./JO i IM
      (Predmet C-35/22)
      (2022/C 171/20)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Audiencia Provincial de Málaga

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: CAJASUR Banco S.A.

         Druge stranke u postupku: JO i IM

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se pravu na djelotvoran pravni lijek i članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima to da se od potrošača zahtijeva da je prije sudskog postupka podnio prethodni izvansudski zahtjev kako bi proglašenje određenog općeg ugovornog uvjeta ništavim zbog nepoštenosti proizvelo sve učinke u pogledu naknade štete (uključujući troškove sudskog postupka) svojstvene navedenoj ništavosti, u skladu s člankom 6. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1)?

                  2.

                  Je li u skladu s pravom na potpunu naknadu štete i djelotvornost prava Europske unije te člankom 6. stavkom 1. navedene direktive to da se utvrdi kriterij za snošenje troškova (uključujući sudske troškove) koji ovisi o postojanju prethodnog izvansudskog zahtjeva koji je potrošač podnio financijskoj instituciji radi uklanjanja navedene odredbe?

         (1)  SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-671/20: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – OA/EGSO („Javna služba – Dužnosnici – Uznemiravanje – Stegovni postupak – Stegovna mjera – Pisano upozorenje – Prava obrane – Pogreška u ocjeni – Odgovornost”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/28

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – OA/EGSO
      (Predmet T-671/20) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Uznemiravanje - Stegovni postupak - Stegovna mjera - Pisano upozorenje - Prava obrane - Pogreška u ocjeni - Odgovornost”)
      (2022/C 171/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: OA (zastupnici: M. Casado García-Hirschfeld i M. Aboudi, odvjetnici)

         Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (zastupnici: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal García-Valdecasas i L. Camarena Januzec, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje Odluke EGSO-a br. 293/19 od 5. prosinca 2019. kojom se tužitelju izriče mjera pisanog upozorenja i, s druge strane, naknada materijalne i nematerijalne štete koju je tužitelj pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka br. 293/19 Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (EGSO) od 5. prosinca 2019. kojom se osobi OA izriče mjera pisanog upozorenja.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  EGSO-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet T-198/21: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Ancor Group/EUIPO – Cody’s Drinks International (CODE-X) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Verbalni žig Europske unije CODE-X – Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi Cody’s – Raniji međunarodni figurativni žig Cody’s – Relativan razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/34

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Ancor Group/EUIPO – Cody’s Drinks International (CODE-X)
      (Predmet T-198/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Verbalni žig Europske unije CODE-X - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi Cody’s - Raniji međunarodni figurativni žig Cody’s - Relativan razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 171/45)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Ancor Group GmbH (Igersheim, Njemačka) (zastupnici: J. Wachsmuth i W. Berlit, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Eberl i E. Markakis, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Cody’s Drinks International GmbH (Brême, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. veljače 2021. (predmet R 208/2020-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Cody’s Drinks International i Ancor Group.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 4. veljače 2021. (predmet R 208/2020-5).

                  2.

                  Odbija se prigovor društva Cody’s Drinks International GmbH.

                  3.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 217, 7. 6. 2021.


title: Predmet C-42/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2022. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Global, Companhia de Seguros SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2022. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Global, Companhia de Seguros SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-42/22)
      (2022/C 171/21)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Global, Companhia de Seguros SA

         Druga stranka u postupku: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prethodna pitanja

                  A.

                  Treba li članak 13. dio B. točku (a) Šeste direktive o PDV-u (1) i, posljedično, sadašnji članak 135. stavak 1. točku (a) Direktive o PDV-u (2) tumačiti na način da pojam „transakcije osiguranja i reosiguranja” za potrebe izuzeća od PDV-a obuhvaća povezane ili dodatne djelatnosti poput kupnje i prodaje ostataka vozila oštećenih u automobilskoj nezgodi?

                  B.

                  Treba li članak 13. dio B. točku (c) Šeste direktive o PDV-u i, posljedično, naknadni članak 136. stavak 1. točku (a) Direktive o PDV-u tumačiti na način da se smatra da su kupnja i prodaja ostataka vozila oštećenih u automobilskoj nezgodi isključivo namijenjene izuzetom subjektu, ako za tu robu nije moguće koristiti pravo na odbitak PDV-a?

                  C.

                  Je li načelu neutralnosti PDV-a protivno to da prodaja ostataka vozila oštećenih u automobilskoj nezgodi koju provode osiguravajuća društva nije izuzeta od PDV-a ako nije moguće koristiti pravo na odbitak PDV-a?

         (1)  Šesta direktiva Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezu na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za određivanje poreza (SL 1977, L 145, str. 1.)

         (2)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-715/20: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Degode/EUIPO – Leo Pharma (Skinovea) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Skinovea – Raniji nacionalni verbalni žig SKINOREN – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/28

      Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Degode/EUIPO – Leo Pharma (Skinovea)
      (Predmet T-715/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Skinovea - Raniji nacionalni verbalni žig SKINOREN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 171/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Degode-Dermago Development GmbH (Strausberg, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Capostagno i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Leo Pharma A/S (Ballerup, Danska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. rujna 2020. (predmet R 337/2020-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Leo Pharma i Degode-Dermago Development.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Degode-Dermago Development GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 35, 1. 2. 2021.


title: Predmet C-69/22: Tužba podnesena 2. veljače 2022. – Europska komisija/Rumunjska

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/17

      Tužba podnesena 2. veljače 2022. – Europska komisija/Rumunjska
      (Predmet C-69/22)
      (2022/C 171/22)
      Jezik postupka: rumunjski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici M. Noll-Ehlers, M. Ioan, agenti)

         Tuženik: Rumunjska

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Rumunjska, time što nije donijela i Europskoj komisiji proslijedila nacionalni program kontrole onečišćenja zraka, povrijedila svoje obveze iz članka 6. stavka 1. i članka 10. stavka 1. Direktive (EU) 2016/2284 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2016. o smanjenju nacionalnih emisija određenih atmosferskih onečišćujućih tvari, o izmjeni Direktive 2003/35/EZ i stavljanju izvan snage Direktive 2001/81/EZ (1);

                  —

                  naloži Rumunjskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Komisija tvrdi da su Direktivom 2016/2284 utvrđene obveze smanjenja emisija za pet ključnih zagađivača zraka za razdoblje od 2020. do 2029. i od 2030. nadalje. Kako bi se ispunile te obveze smanjenja emisija i pridonijelo postizanju ciljeva Unije u području kvalitete zraka, člankom 6. stavkom 1. Direktive 2016/2284 zahtijeva se od država članica da usvoje nacionalni program kontrole onečišćenja zraka (u daljnjem tekstu „NAPCP”).
      U skladu s člankom 10. stavkom 1. Direktive 2016/2284, Rumunjska je bila dužna dostaviti Komisiji NAPCP najkasnije do 1. travnja 2019., a s radnjama koje su predvidjela rumunjska tijela trebalo je početi prije tog datuma.
      Stoga, Komisija tvrdi da je Rumunjska, time što nije donijela i Komisiji dostavila NAPCP do dana podnošenja ove tužbe, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 6. stavka 1. i članka 10. stavka 1. Direktive 2016/2284.

         (1)  SL 2016., L 344, str. 1.


title: Predmet C-349/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Ujedinjena Kraljevina – NB, AB/Secretary of State for the Home Department („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička politika u području azila i imigracije – Standardi za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite – Direktiva 2004/83/EZ – Članak 12. – Isključenje statusa izbjeglice – Osoba bez državljanstva palestinskog podrijetla koja je registrirana pri Agenciji Ujedinjenih naroda za pomoć (palestinskim izbjeglicama na Bliskom istoku) (UNRWA) – Uvjeti da bi se ipso facto imalo pravo na povlastice iz Direktive 2004/83/EZ – Prestanak UNRWA-ine zaštite ili pomoći”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/9

      Presuda Suda (treće vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Ujedinjena Kraljevina – NB, AB/Secretary of State for the Home Department
      (Predmet C-349/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička politika u području azila i imigracije - Standardi za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite - Direktiva 2004/83/EZ - Članak 12. - Isključenje statusa izbjeglice - Osoba bez državljanstva palestinskog podrijetla koja je registrirana pri Agenciji Ujedinjenih naroda za pomoć (palestinskim izbjeglicama na Bliskom istoku) (UNRWA) - Uvjeti da bi se ipso facto imalo pravo na povlastice iz Direktive 2004/83/EZ - Prestanak UNRWA-ine zaštite ili pomoći”)
      (2022/C 171/11)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: NB, AB

         Tuženik: Secretary of State for the Home Department

         uz sudjelovanje: United Nations High Commissioner for Refugees (UK)

         Izreka

                  1.

                  Članak 12. stavak 1. točku (a) drugu rečenicu Direktive Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite treba tumačiti na način da prilikom utvrđivanja činjenice da je Agencija Ujedinjenih naroda za pomoć (palestinskim izbjeglicama na Bliskom istoku) (UNRWA) prestala pružati zaštitu ili pomoć tako da se osoba može ipso facto pozivati na „status izbjeglice” u smislu te odredbe valja, u okviru pojedinačne ocjene, uzeti u obzir relevantne činjenice koje su postojale ne samo u trenutku kada je ta osoba napustila UNRWA-ino područje djelovanja nego i u trenutku kada nadležna upravna tijela razmatraju zahtjev za priznavanje statusa izbjeglice odnosno kada dotični sudovi odlučuju o žalbi protiv odluke o nepriznavanju navedenog statusa.

                  2.

                  Članak 12. stavak 1. točku (a) drugu rečenicu Direktive 2004/83 treba tumačiti na način da je u okviru analize čiji je cilj utvrditi je li Agencija Ujedinjenih naroda za pomoć (palestinskim izbjeglicama na Bliskom istoku) (UNRWA) prestala pružati zaštitu odnosno pomoć tako da se osoba može ipso facto pozivati na „status izbjeglice” u smislu te odredbe, kada dotična osoba tvrdi da je, zbog okolnosti koje nije mogla kontrolirati i koje su bile neovisne o njezinoj volji, bila prisiljena napustiti UNRWA-ino područje djelovanja, država članica dužna, ako ocijeni da se ta osoba trenutačno može vratiti na to područje i koristiti se navedenom zaštitom odnosno pomoći, dokazati da je tomu tako.

                  3.

                  Članak 12. stavak 1. točku (a) drugu rečenicu Direktive 2004/83 treba tumačiti na način da prilikom utvrđivanja činjenice da je Agencija Ujedinjenih naroda za pomoć (palestinskim izbjeglicama na Bliskom istoku) (UNRWA) prestala pružati zaštitu ili pomoć u smislu te odredbe tako da je osoba koja je podnijela zahtjev za međunarodnu zaštitu bila prisiljena napustiti područje djelovanja tog tijela nije nužno dokazati da je UNRWA odnosno država na čijem području to tijelo djeluje navedenoj osobi namjerno nanijela štetu ili uskratila pomoć, činjenjem ili nečinjenjem. Za potrebe primjene te odredbe dostatno je dokazati da je UNRWA stvarno prestala pružati pomoć ili zaštitu, neovisno o razlozima, tako da to tijelo više ne može navedenoj osobi osigurati životne uvjete u skladu sa svojom zadaćom, zbog objektivnih razloga ili razloga povezanih s njezinom pojedinačnom situacijom.

                  4.

                  Članak 12. stavak 1. točku (a) drugu rečenicu Direktive 2004/83 u vezi s člankom 1. odjeljkom D Konvencije o statusu izbjeglica, koja je potpisana u Ženevi 28. srpnja 1951., treba tumačiti na način da u okviru provjere je li Agencija Ujedinjenih naroda za pomoć (palestinskim izbjeglicama na Bliskom istoku) (UNRWA) prestala pružati zaštitu ili pomoć tako da se osoba može ipso facto pozivati na „status izbjeglice” u smislu te odredbe Direktive 2004/83 valja uzeti u obzir pomoć koju su toj osobi pružili dionici civilnog društva poput nevladinih organizacija, pod uvjetom da između UNRWA-e i potonjih postoji formalna i kontinuirana suradnja u okviru koje ti dionici pomažu UNRWA-i u ispunjavanju njezine zadaće.

         (1)  SL C 62, 22. 2. 2021.


title: Predmet T-126/22: Tužba podnesena 7. ožujka 2022. – Coinbase/EUIPO – Coinbase Global (coinbase)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/43

      Tužba podnesena 7. ožujka 2022. – Coinbase/EUIPO – Coinbase Global (coinbase)
      (Predmet T-126/22)
      (2022/C 171/59)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Coinbase, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Nordemann, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Coinbase Global OÜ (Tallinn, Estonija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije coinbase – prijava za registraciju br. 18 090 762

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. prosinca 2021. u predmetu R 1097/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-72/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. veljače 2022. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – M.A./Valstybės sienos apsaugos tarnyba

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. veljače 2022. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – M.A./Valstybės sienos apsaugos tarnyba
      (Predmet C-72/22)
      (2022/C 171/23)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M.A.

         Druga stranka u postupku: Valstybės sienos apsaugos tarnyba (Služba za zaštitu državne granice)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2013/32/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, u vezi s člankom 4. stavkom 1. Direktive 2011/95/EU (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status[] izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite, tumačiti na način da mu se protive pravila nacionalnog prava, poput onih koja se primjenjuju u ovom predmetu, koja u slučaju proglašenja ratnog stanja, izvanrednog stanja ili također proglašenja izvanrednog stanja zbog masovnog priljeva stranaca, načelno ne dozvoljavaju strancu koji je nezakonito ušao i ostaje na državnom području države članice da podnese zahtjev za međunarodnu zaštitu?

                  2.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li članak 8. stavak 2. i stavak 3. Direktive 2013/33/EU (3) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu tumačiti na način da mu se protive pravila nacionalnog prava u skladu s kojima se, u slučaju proglašenja ratnog stanja, izvanrednog stanja ili također proglašenja izvanrednog stanja zbog masovnog priljeva stranaca, tražitelja azila može zadržati samo zato što je na državno područje Republike Litve ušao nezakonito prešavši državnu granicu Republike Litve?

         (1)  SL 2013 L 180, str. 60. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)

         (2)  SL 2011 L 337, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.)

         (3)  SL 2013 L 180, str. 96. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 137.)


title: Predmet T-209/21: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Ignacio Carrasco/EUIPO – Santos Carrasco Manzano (La Hoja del Carrasco) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije La Hoja del Carrasco – Raniji nacionalni figurativni žig CARRASCO, Guijuelo – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Prevladavajući i razlikovni elementi suprotstavljenih žigova”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/35

      Presuda Općeg suda od 23. veljače 2022. – Ignacio Carrasco/EUIPO – Santos Carrasco Manzano (La Hoja del Carrasco)
      (Predmet T-209/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije La Hoja del Carrasco - Raniji nacionalni figurativni žig CARRASCO, Guijuelo - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Prevladavajući i razlikovni elementi suprotstavljenih žigova”)
      (2022/C 171/46)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Ignacio Carrasco SL (Guijuelo, Španjolska) (zastupnik: J. Donoso Romero, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Santana Davies i D. Gája, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Santos Carrasco Manzano SA (Guijuelo) (zastupnik: F. Marín Riaño, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. veljače 2021. (predmet R 175/2020-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Santos Carrasco Manzano i Ignacio Carrasco.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Ignacio Carrasco SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 217, od 7. 6. 2021.


title: Predmet T-129/22: Tužba podnesena 7. ožujka 2022. – Simba Toys/EUIPO – Master Gift Import (BIMBA TOYS)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/44

      Tužba podnesena 7. ožujka 2022. – Simba Toys/EUIPO – Master Gift Import (BIMBA TOYS)
      (Predmet T-129/22)
      (2022/C 171/60)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Njemačka) (zastupnik: O. Ruhl, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Master Gift Import, SLU (Ronda, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije BIMBA TOYS – prijava za registraciju br. 17 846 486

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. prosinca 2021. u predmetu R 629/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-161/15: Rješenje Općeg suda od 22. veljače 2022. – Brinkmann (Steel Trading) i dr./Komisija i ESB („Tužba za naknadu štete – Ekonomska i monetarna politika – Program potpore stabilnosti Cipra – Memorandum o razumijevanju od 26. travnja 2013. o specifičnim uvjetima ekonomske politike sklopljen između Cipra i Europskog stabilizacijskog mehanizma – Nadležnost Općeg suda – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Jednako postupanje – Načelo proporcionalnosti – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/36

      Rješenje Općeg suda od 22. veljače 2022. – Brinkmann (Steel Trading) i dr./Komisija i ESB
      (Predmet T-161/15) (1)

      („Tužba za naknadu štete - Ekonomska i monetarna politika - Program potpore stabilnosti Cipra - Memorandum o razumijevanju od 26. travnja 2013. o specifičnim uvjetima ekonomske politike sklopljen između Cipra i Europskog stabilizacijskog mehanizma - Nadležnost Općeg suda - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Jednako postupanje - Načelo proporcionalnosti - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 171/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Brinkmann (Steel Trading) Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) i ostalih 18 tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnik: R. Nowinski, odvjetnik)

         Tuženici: Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis i S. Delaude, agenti), Europska središnja banka (zastupnici: K. Laurinavičius i M. Szablewska, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamanna, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog odluke Komisije i ESB-a da propišu određene uvjete za dodjelu instrumenta financijske pomoći Republici Cipru.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Brinkmann (Steel Trading) Ltd i drugim strankama čija su imena navedena u prilogu nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Europske komisije i Europske središnje banke (ESB).

         (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet C-104/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. veljače 2022. uputio Markkinaoikeus (Trgovački sud, Finska) – Lännen MCE Oy/Berky GmbH i Senwatec Gmbh & Co. Kg

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. veljače 2022. uputio Markkinaoikeus (Trgovački sud, Finska) – Lännen MCE Oy/Berky GmbH i Senwatec Gmbh & Co. Kg
      (Predmet C-104/22)
      (2022/C 171/24)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Markkinaoikeus

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Lännen MCE Oy

         Tuženici: Berky GmbH i Senwatec Gmbh & Co. Kg

         Prethodna pitanja

      Društvo A ima poslovni nastan u državi članici X u kojoj ima svoje sjedište i na internetskoj je stranici u oglasu ili kao ključnu riječ koristio znak istovjetan žigu EU-a društva B.

                  1.

                  Može li se u prethodno navedenom slučaju pretpostaviti da je oglas namijenjen potrošačima ili trgovcima u državi članici Y, u kojem svoje sjedište ima društvo B, te je sud za žigove EU-a u državi članici Y nadležan za to da u skladu s člankom (1) 125. stavkom 5. Uredbe o žigu Unije ispita tužbu povodom povrede žiga EU-a ako u elektronički objavljenom oglasu ili na internetskoj stranici oglašivača povezanoj s tim oglasom zemljopisno područje isporuke proizvoda nije barem izričito precizirano ili ni jedna država članica nije izričito izuzeta iz područja isporuke? Mogu li se pritom u obzir uzeti vrsta proizvoda na koje se oglas odnosi i okolnost da je tržišno područje za proizvode društva A, kao što se tvrdi, cijeli svijet i stoga je njime obuhvaćeno cijelo područje Europske unije uključujući i ono države članice Y?

                  2.

                  Može li se smatrati da je gore navedeni oglas namijenjen potrošačima ili trgovcima u državi članici Y ako se oglas prikazuje na internetskoj stranici tražilice kojom se upravlja pod vršnom nacionalnom domenom države članice Y?

                  3.

                  U slučaju potvrdnih odgovora na prvo ili drugo pitanje: koje je ostale okolnosti eventualno potrebno uzeti u obzir prilikom odlučivanja o tome je li oglas namijenjen potrošačima ili trgovcima u državi članici Y?

         (1)  Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)


title: Predmet C-409/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso Administrativo n° 1 de Pontevedra – Španjolska) – UN/Subdelegación del Gobierno en Pontevedra („Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Direktiva 2008/115/EZ – Zajednički standardi i postupci država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom – Članak 6. stavak 1. i članak 8. stavak 1. – Nacionalni propis koji u slučaju nezakonitog boravka predviđa izricanje novčane kazne uz obvezu napuštanja državnog područja – Mogućnost reguliranja boravka u određenom roku – Članak 7. stavci 1. i 2. – Rok za dobrovoljni odlazak”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/10

      Presuda Suda (treće vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso Administrativo no 1 de Pontevedra – Španjolska) – UN/Subdelegación del Gobierno en Pontevedra
      (Predmet C-409/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Direktiva 2008/115/EZ - Zajednički standardi i postupci država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Članak 6. stavak 1. i članak 8. stavak 1. - Nacionalni propis koji u slučaju nezakonitog boravka predviđa izricanje novčane kazne uz obvezu napuštanja državnog područja - Mogućnost reguliranja boravka u određenom roku - Članak 7. stavci 1. i 2. - Rok za dobrovoljni odlazak”)
      (2022/C 171/12)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado Contencioso Administrativo no 1 de Pontevedra

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UN

         Tuženik: Subdelegación del Gobierno en Pontevedra

         Izreka

      Direktivu 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, osobito njezin članak 6. stavak 1. i njezin članak 8. stavak 1., u vezi s člankom 6. stavkom 4. i člankom 7. stavcima 1. i 2. te direktive, treba tumačiti na način da joj se ne protivi propis države članice kojim se sankcionira nezakonit boravak državljanina treće zemlje na državnom području te države članice, ako ne postoje otegotne okolnosti, najprije novčanom kaznom uz obvezu napuštanja državnog područja navedene države članice u određenom roku osim ako prije isteka tog roka boravak tog državljanina bude reguliran, a zatim, ako boravak navedenog državljanina ne bude reguliran, odlukom kojom se nalaže njegovo obvezno udaljavanje, pod uvjetom da je navedeni rok utvrđen u skladu sa zahtjevima predviđenima u članku 7. stavcima 1. i 2. navedene direktive.

         (1)  SL C 53, 15. 2. 2021.


title: Predmet T-295/21: Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2022. – eSlovensko/Komisija („Tužba za poništenje – Financijske odredbe – Program Unije za promicanje sigurnije uporabe interneta – Povreda formalnih zahtjeva – Nedopuštenost”)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/36

      Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2022. – eSlovensko/Komisija
      (Predmet T-295/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Financijske odredbe - Program Unije za promicanje sigurnije uporabe interneta - Povreda formalnih zahtjeva - Nedopuštenost”)
      (2022/C 171/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: eSlovensko (Lučenec, Slovačka) (zastupnik: B. Fridrich, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Estrada de Solà i S. Romoli, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Komisijine odluke Ares(2021) 1955613 od 18. ožujka 2021. o nalogu za povrat za projekt SI-2010-SIC-1231002 („Safer Internet SK SIC”).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvo eSlovensko snosit će svoje troškove i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 320, 9. 8. 2021.


title: Predmet T-130/22: Tužba podnesena 7. ožujka 2022. – Biologische Heilmittel Heel/EUIPO – Esi (TRAUMGEL)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/44

      Tužba podnesena 7. ožujka 2022. – Biologische Heilmittel Heel/EUIPO – Esi (TRAUMGEL)
      (Predmet T-130/22)
      (2022/C 171/61)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Biologische Heilmittel Heel GmbH (Baden-Baden, Njemačka) (zastupnik: J. Künzel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Esi Srl (Albisola Superiore, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije TRAUMGEL – prijava za registraciju br. 16 289 712

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. prosinca 2021. u predmetu R 813/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi točku 3. pobijane odluke četvrtog žalbenog vijeća – R 813/2021-4 od 20. prosinca 2021.;

                  —

                  izmijeni točku 1. pobijane odluke četvrtog žalbenog vijeća – R 813/2021-4 od 20. prosinca 2021.;

                  —

                  poništi odluku Odjela za prigovore od 6. travnja 2021., osim za robu navedenu u točki 1., u dijelu u kojem je prigovor odbijen u odnosu na proizvode iz razreda 3.;

                  —

                  naloži drugoj stranci u postupku pred EUIPO-om snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-133/22: Tužba podnesena 10. ožujka 2022. – Katjes Fassin/EUIPO (THE FUTURE IS PLANT-BASED)

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/45

      Tužba podnesena 10. ožujka 2022. – Katjes Fassin/EUIPO (THE FUTURE IS PLANT-BASED)
      (Predmet T-133/22)
      (2022/C 171/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Njemačka) (zastupnici: T. Schmitz i S. Stolzenburg-Wiemer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije THE FUTURE IS PLANT-BASED – prijava za registraciju br. 18 310 582

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. prosinca 2021. u predmetu R 1023/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-695/20: Rješenje Općeg suda od 23. veljače 2022. – OG/EIB

text:
               25.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/46

      Rješenje Općeg suda od 23. veljače 2022. – OG/EIB
      (Predmet T-695/20) (1)

      (2022/C 171/63)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 35 , od 1. 2. 2021.


               13.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 197/35

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 24. siječnja 2019. podnio Upravni sud Kneževine Lihtenštajn (Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Lihtenštajn) u predmetu D i E
      (Predmet E-2/19)
      (2019/C 197/07)
      Dopisom Sudu EFTA-e od 24. siječnja 2019., zaprimljenim u pisarnicu Suda 29. siječnja 2019., Upravni sud Kneževine Lihtenštajn (Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Lihtenštajn) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu D i E o sljedećem pitanju:
      Moraju li se Direktiva 2004/38, a posebno njezin članak 3. stavak 1. u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (d), i prva rečenica točke III. Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. 191/1999 tumačiti na način da član obitelji državljanina države članice EU-a ima pravo dobiti dozvolu jednake valjanosti kao i osoba o kojoj ovisi čak i ako je osoba o kojoj ovisi stekla pravo boravka u Lihtenštajnu samo na temelju nacionalnog prava, a ne na temelju prava EGP-a?