title: Predmet T-554/20: Tužba podnesena 8.rujna 2020. – Pollinis France protiv Komisije

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/38

      Tužba podnesena 8.rujna 2020. – Pollinis France protiv Komisije
      (Predmet T-554/20)
      (2020/C 399/54)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pollinis France (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Lepage, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi izričitu odluku Europske komisije od 21. srpnja 2020. kojom se odbija ponovni zahtjev za pristup dokumentima registriranim pod oznakom GESTDEM br. 2020/2083 u skladu s člankom 8. stavkom 3. Uredbe br. 1049/2001; (1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

                  —

                  spoji ovaj postupak s postupkom registriranim pod brojem predmeta T-371/20;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da tužitelju plati 3000 eura na ime troškova postupka, u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom krši drugi podstavak članka 4. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001, jer Europska komisija nije obrazložila primjenu iznimke koja se odnosi na zaštitu postupka odlučivanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom krši drugi podstavak članka 4. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001, jer postoji prevladavajući javni interes za objavljivanjem zatraženih dokumenata, te im se treba omogućiti širi pristup koji se dodjeljuje „zakonodavnim dokumentima”.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom krši članak 6. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (2), jer iznimku iz članka 4. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 treba tumačiti i primijeniti tim strože ako se zatražene informacije odnose na emisije u okoliš.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se odnosi na to da se pobijana odluka ne može temeljiti na zaštiti privatnosti i integriteta pojedinca jer članak 4. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 određuje da „ako su izuzećima obuhvaćeni samo dijelovi traženog dokumenta, preostali se dijelovi dokumenta objavljuju”.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)


title: Predmet T-568/20: Tužba podnesena 4. rujna 2020. – MF protiv Agencije Europske unije za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde (eu-LISA)

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/39

      Tužba podnesena 4. rujna 2020. – MF protiv Agencije Europske unije za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde (eu-LISA)
      (Predmet T-568/20)
      (2020/C 399/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: MF (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

         Tuženici: Agencija Europske unije za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 29. listopada 2019. kojom se raskida tužiteljev ugovor zbog toga što mu sigurnosno odobrenje kao takvo nije moglo biti izdano jer bi sadržavalo i odluku o zabrani pristupa klasificiranim podacima Europske unije (EUCI);

                  —

                  poništi odluku od 26. svibnja 2020. o odbijanju žalbe u mjeri u kojoj je to nužno;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog koji se temelji na tome da je odluka o raskidu nezakonita zbog tuženikove povrede članka 11. stavka 5. točke (b) Komisijine odluke i sigurnosnih pravila Agencije Europske unije za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde (eu-LISA).


title: Predmet T-577/20: Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Ryanair protiv Komisije

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/39

      Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Ryanair protiv Komisije
      (Predmet T-577/20)
      (2020/C 399/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Europske komisije (EU) SA.55394 (2019/N) od 14. listopada 2019. o državnoj potpori – Njemačka – potpora za sanaciju Condoru (1) i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da snosi troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da potpora nije obuhvaćena materijalnim područjem primjene Smjernica Europske komisije o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje (2), jer su Condorove poteškoće posljedica proizvoljne raspodjele sredstava unutar grupacije Thomas Cook.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da potpora za sanaciju ne zadovoljava uvjet spojivosti, prema kojem potpora mora doprinositi cilju od zajedničkog interesa. Europska komisija počinila je očite pogreške u ocjeni, kako u pogledu neovisnih njemačkih organizatora putovanja i putničkih agencija, tako i u pogledu navodnog nepostojanja zračnih kapaciteta tijekom zimske sezone IATA-e za povratak kući putnika koji čekaju let, koju obilježava sezonski višak kapaciteta.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da Europska komisija nije provjerila zadovoljava li grupacija Thomas Cook uvjet jednokratne dodjele za potporu za sanaciju.

                  4.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnjama da Europska komisija, unatoč ozbiljnim poteškoćama, nije pokrenula službeni istražni postupak i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Europska komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja.

         (1)  SL 2020., C 294, str. 3.

         (2)  Smjernice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje nefinancijskih poduzetnika u teškoćama, SL 2014., C 249, str. 1.


title: Predmet T-585/20: Tužba podnesena 24. rujna 2020. – Polwax/Komisija

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/40

      Tužba podnesena 24. rujna 2020. – Polwax/Komisija
      (Predmet T-585/20)
      (2020/C 399/57)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Polwax S.A. (Jasło, Poljska) (zastupnici: E. Nessmann, G. Duda i M. Smołka, pravni savjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi nevažećom odluku Europske komisije od 14. srpnja 2020. u predmetu M.9014 PKN Orlen/Grupa Lotos (u daljnjem tekstu: odluka);

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na kršenje odredbi o ocjenjivanju koncentracija predviđenih u članku 2. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika (u daljnjem tekstu: Uredba br. 139/2004) (1), jer Komisija – dopuštajući da PKN Orlen pod određenim uvjetima stekne kontrolu nad Grupom Lotos – nije uzela u obzir tržište rafiniranih i dehidriranih parafina te parafinskih voskova i proizvoda na bazi parafina i nije ocijenila utjecaj koncentracija na to tržište.

                              —

                              U prilog tom tužbenom razlogu tužitelj ističe da su tijekom ispitnog postupka Komisiji bili izneseni dokazi koji pokazuju da je tržište rafiniranih i dehidriranih parafina te parafinskih voskova i proizvoda na bazi parafina povezano s gospodarskom djelatnošću koju obavljaju subjekti uključeni u koncentraciju. U dopisu u kojem je Komisija iznijela svoje prigovore ne spominje se to tržište, što može upućivati na to da prilikom ocjenjivanja utjecaja koncentracije na tržišno natjecanje, Komisija u odluci nije uzela u obzir dotično tržište.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na kršenje odredbi o ocjenjivanju koncentracije predviđenih u članku 2. stavku 1. Uredbe br. 139/2004, jer Komisija nije uzela u obzir okolnost da to što je PKN Orlen stekao kontrolu nad Grupom Lotos utječe na pristup zalihama sirovina subjekata koji djeluju na tržištu rafiniranih i dehidriranih parafina te parafinskih voskova i proizvoda na bazi parafina, a pritom nije uzela u obzir ni postojanje pravnih prepreka za ulazak na to tržište kao posljedice koncentracije.

                              —

                              U prilog tom tužbenom razlogu tužitelj ističe da preuzimanje kontrole PKN Orlena nad Grupom Lotos dovodi do koncentracije u rukama jednog subjekta svih sirovina u obliku čvrstog parafina (teškog i lakog) zajedno sa svom prijevoznom i logističkom infrastrukturom na području Poljske, Litve i Češke, zbog čega će taj subjekt moći diktirati cjenovne uvjete ili uvjete vezane za nabavu sirovina, i to ne samo subjektima koji trenutno posluju na tom tržištu, nego i svim subjektima koji u budućnosti budu htjeli ući na ovo tržište. Spomenute teškoće u obavljanju djelatnosti neće pogađati Orlen Południe S.A., društvo koje u cijelosti zavisi o PKN Orlenu.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se odnosi na kršenje članka 2. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 139/2004, jer je Komisija dopustila preuzimanje kontrole PKN Orlena nad Grupom Lotos unatoč tome što takva kontrola može značajno štetiti djelotvornom tržišnom natjecanju na zajedničkom tržištu ili na znatnom dijelu tog tržišta, posebno zbog stvaranja ili jačanja vladajućeg položaja PKN Orlena.

                              —

                              U prilog tom tužbenom razlogu tužitelj ističe da je Grupa Lotos do tog trenutka bila jedini konkurent PKN Orlenu na tržištu proizvodnje i distribucije čvrstog parafina na području Poljske, Češke i Litve. Nakon preuzimanja kontrole, PKN Orlen postaje monopolist.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na kršenje članka 9. stavka 1. Uredbe br. 139/2004, jer Komisija državi članici nije dala do znanja da preuzimanje kontrole PKN Orlena nad Grupom Lotos može dovesti do znatnog narušavanja tržišnog natjecanja na tržištu rafiniranih i dehidriranih parafina te parafinskih voskova i proizvoda na bazi parafina, a ono na području Poljske ima značajke zasebnog tržišta.

                              —

                              Tužitelj podredno ističe taj tužbeni razlog u slučaju da se utvrdi da tržište rafiniranih i dehidriranih parafina te parafinskih voskova i proizvoda na bazi parafina nema doseg na razini Unije. U tom slučaju, tužitelj smatra da to tržište ispunjava uvjete da bi se radilo o zasebnom tržištu.

         (1)  SL 2004., L 24, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.)


title: Predmet T-590/20: Tužba podnesena 25. rujna 2020. – Clariant i Clariant International protiv Komisije

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/42

      Tužba podnesena 25. rujna 2020. – Clariant i Clariant International protiv Komisije
      (Predmet T-590/20)
      (2020/C 399/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Clariant AG (Muttenz, Švicarska), Clariant International AG (Muttenz) (zastupnici: F. Montag i M. Dreher, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi članak 2. točku (c) Odluke Komisije C(2020) 4817 final od 14. srpnja 2020. (predmet AT.40410 – Ethylene) u dijelu u kojem se odnosi na izricanje novčane kazne u iznosu koji prelazi 94 405 800 eura;

                  —

                  podredno, smanji novčanu kaznu u iznosu od 155 769 000 eura izrečenu tužiteljima u skladu s člankom 2. točkom (c) Odluke Komisije C(2020) 4817 final od 14. srpnja 2020. na razmjeran iznos;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 23. stavka 3. Uredbe 1/2003 te načela proporcionalnosti i dobre uprave zbog neizvršavanja diskrecijske ovlasti u dijelu u kojem je Komisija mehanički uvećala novčanu kaznu zbog višestrukih povreda na temelju niza (navodnih) standardnih kriterija a da nije uzela u obzir okolnosti ovog slučaja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija mehanički uvećala novčanu kaznu u skladu s točkom 37. Smjernica o izricanju novčanih kazni a da nije uzela u obzir okolnosti ovog slučaja te nije izvršila svoju diskreciju ovlast.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog na temelju kojeg se od Suda traži da smanji iznos novčane kazne na razmjeran iznos u okviru izvršenja svoje neograničene nadležnosti u skladu s člankom 31. Uredbe 1/2003.


title: Predmet T-616/20: Tužba podnesena 5. listopada 2020. – Société des produits Nestlé protiv EUIPO-a – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/42

      Tužba podnesena 5. listopada 2020. – Société des produits Nestlé protiv EUIPO-a – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Predmet T-616/20)
      (2020/C 399/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska) (zastupnici: A. Jaeger-Lenz i C. Elkemann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Amigüitos pets & life, SA (Murcia, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect u bijeloj, crvenoj i crnoj boji – prijava za registraciju br. 15 385 719

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. srpnja 2020. u predmetu R 424/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Općim sudom i naloži drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka pred EUIPO-om.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 72. stavka 6. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 91. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 46. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 46. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-622/20: Tužba podnesena 9. listopada 2020. – Aldi protiv EUIPO-a (Cachet)

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/43

      Tužba podnesena 9. listopada 2020. – Aldi protiv EUIPO-a (Cachet)
      (Predmet T-622/20)
      (2020/C 399/60)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, C. Fürsen, i M. Minkner, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Cachet – prijava za registraciju br. 18 092 827

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. kolovoza 2020. u predmetu R 452/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome potvrđuje odbijanje prijave za registraciju u pogledu proizvoda iz razreda 5. „veterinarski preparati; medicinski preparati; farmaceutski proizvodi; higijenski preparati za upotrebu u medicini; dijetne tvari i proizvodi za medicinske i veterinarske potrebe; dodaci prehrani za ljude i životinje” i odbija žalba;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-66/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. – Europska komisija/Mađarska (Povreda obveze države – Dopuštenost – Nadležnost Suda – Opći sporazum o trgovini uslugama – Članak XVI. – Pristup tržištima – Obvezujući raspored specifičnih obveza – Pretpostavka koja se odnosi na postojanje odobrenja – Članak XX. stavak 2. – Članak XVII. – Nacionalni tretman – Pružatelj usluga sa sjedištem u trećoj državi – Nacionalni propis države članice kojim se nalažu uvjeti za pružanje usluga visokog obrazovanja na njezinu državnom području – Zahtjev koji se odnosi na sklapanje međunarodnog ugovora s državom sjedišta pružatelja – Zahtjev koji se odnosi na obavljanje djelatnosti obrazovanja u državi sjedišta pružatelja – Izmjena uvjeta tržišnog natjecanja u korist nacionalnih pružatelja – Opravdanje – Javni poredak – Sprečavanje prijevarnih praksi – Članak 49. UFEU-a – Sloboda poslovnog nastana – Direktiva 2006/123/EZ – Usluge na unutarnjem tržištu – Članak 16. – Članak 56. UFEU-a – Slobodno pružanje usluga – Postojanje ograničenja – Opravdanje – Važan razlog u općem interesu – Javni poredak – Sprečavanje prijevarnih praksi – Visoka razina kvalitete obrazovanja – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 13. – Akademska sloboda – Članak 14. stavak 3. – Sloboda osnivanja obrazovnih ustanova – Članak 16. – Sloboda poduzetništva – Članak 52. stavak 1.)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/2

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. – Europska komisija/Mađarska
      (Predmet C-66/18) (1)

      (Povreda obveze države - Dopuštenost - Nadležnost Suda - Opći sporazum o trgovini uslugama - Članak XVI. - Pristup tržištima - Obvezujući raspored specifičnih obveza - Pretpostavka koja se odnosi na postojanje odobrenja - Članak XX. stavak 2. - Članak XVII. - Nacionalni tretman - Pružatelj usluga sa sjedištem u trećoj državi - Nacionalni propis države članice kojim se nalažu uvjeti za pružanje usluga visokog obrazovanja na njezinu državnom području - Zahtjev koji se odnosi na sklapanje međunarodnog ugovora s državom sjedišta pružatelja - Zahtjev koji se odnosi na obavljanje djelatnosti obrazovanja u državi sjedišta pružatelja - Izmjena uvjeta tržišnog natjecanja u korist nacionalnih pružatelja - Opravdanje - Javni poredak - Sprečavanje prijevarnih praksi - Članak 49. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Direktiva 2006/123/EZ - Usluge na unutarnjem tržištu - Članak 16. - Članak 56. UFEU-a - Slobodno pružanje usluga - Postojanje ograničenja - Opravdanje - Važan razlog u općem interesu - Javni poredak - Sprečavanje prijevarnih praksi - Visoka razina kvalitete obrazovanja - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 13. - Akademska sloboda - Članak 14. stavak 3. - Sloboda osnivanja obrazovnih ustanova - Članak 16. - Sloboda poduzetništva - Članak 52. stavak 1.)
      (2020/C 414/02)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Tuženik: Mađarska (zastupnici: M.Z. Fehér i G. Koós, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Donošenjem mjere predviđene u članku 76. stavku 1. točki (a) Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvényja (Zakon br. CCIV iz 2011. o nacionalnom visokom obrazovanju), kako je izmijenjen Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvényjem (Zakon br. XXV iz 2017. o izmjenama Zakona br. CCIV iz 2011. o nacionalnom visokom obrazovanju) – kojom se u Mađarskoj obavljanje djelatnosti obrazovanja kojim se stječe kvalifikacija stranih ustanova visokog obrazovanja smještenih izvan Europskog gospodarskog prostora uvjetuje time da su mađarska vlada i vlada države sjedišta predmetne ustanove pristale na to da ih obvezuje međunarodni ugovor – Mađarska je povrijedila obveze koje ima na temelju članka XVII. Općeg sporazuma o trgovini uslugama, koji se nalazi u Prilogu 1 B Sporazumu o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije, koji je potpisan u Marakešu i potvrđen Odlukom Vijeća 94/800/EZ od 22. prosinca 1994. o sklapanju u ime Europske zajednice, s obzirom na pitanja iz njezine nadležnosti, sporazuma postignutih u Urugvajskom krugu multilateralnih pregovora (1986. – 1994.).

                  2.

                  Donošenjem mjere predviđene u članku 76. stavku 1. točki (b) Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvényja (Zakon br. CCIV iz 2011. o nacionalnom visokom obrazovanju), kako je izmijenjen Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvényjem (Zakon br. XXV iz 2017. o izmjenama Zakona br. CCIV iz 2011. o nacionalnom visokom obrazovanju), kojom se u Mađarskoj obavljanje djelatnosti stranih ustanova visokog obrazovanja uvjetuje time da one obavljaju djelatnost obrazovanja u državi svojeg sjedišta, Mađarska je povrijedila obveze koje ima na temelju članka XVII. Općeg sporazuma o trgovini uslugama, koji se nalazi u Prilogu 1 B Sporazumu o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije, koji je potpisan u Marakešu i potvrđen Odlukom 94/800, jer se ta zakonska odredba primjenjuje na ustanove visokog obrazovanja sa sjedištem u trećoj državi članici Svjetske trgovinske organizacije kao i obveze koje ima na temelju članka 49. UFEU-a i članka 16. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu jer se ta zakonska odredba primjenjuje na ustanove visokog obrazovanja sa sjedištem u drugoj državi članici.

                  3.

                  Donošenjem mjera predviđenih u članku 76. stavku 1. točkama (a) i (b) Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvényja (Zakon br. CCIV iz 2011. o nacionalnom visokom obrazovanju), kako je izmijenjen Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvényjem (Zakon br. XXV iz 2017. o izmjenama Zakona br. CCIV iz 2011. o nacionalnom visokom obrazovanju), Mađarska je povrijedila obveze koje ima na temelju članka 13., članka 14. stavka 3. i članka 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  4.

                  Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 211, 18. 6. 2018.


title: Predmet C-134/19 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. – Bank Refah Kargaran/Vijeće Europske unije, Europska komisija (Žalba – Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) – Članak 29. UEU-a – Članak 215. UFEU-a – Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana – Šteta koju je žalitelj navodno pretrpio zbog uvrštavanja i zadržavanja njegova imena na popisu osoba i subjekata u odnosu na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Tužba za naknadu štete – Nadležnost Suda za odlučivanje o zahtjevu za naknadu štete koja je navodno pretrpljena zbog mjera ograničavanja predviđenih odlukama koje proizlaze iz ZVSP-a – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Nedostatnost obrazloženja akata kojima se uvode mjere ograničavanja)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. – Bank Refah Kargaran/Vijeće Europske unije, Europska komisija
      (Predmet C-134/19 P) (1)

      (Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) - Članak 29. UEU-a - Članak 215. UFEU-a - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Šteta koju je žalitelj navodno pretrpio zbog uvrštavanja i zadržavanja njegova imena na popisu osoba i subjekata u odnosu na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Tužba za naknadu štete - Nadležnost Suda za odlučivanje o zahtjevu za naknadu štete koja je navodno pretrpljena zbog mjera ograničavanja predviđenih odlukama koje proizlaze iz ZVSP-a - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Nedostatnost obrazloženja akata kojima se uvode mjere ograničavanja)
      (2020/C 414/03)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Bank Refah Kargaran (zastupnici: J.-M. Thouvenin i I. Boubaker, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i V. Piessevaux, agenti), Europska komisija (zastupnici: u početku R. Tricot, C. Zadra i A. Tizzano, a zatim L. Gussetti, A. Bouquet, R. Tricot i J. Roberti di Sarsina, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Bank Refah Kargaran nalaže se da, uz vlastite troškove, snosi i troškove Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Europska komisija snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet C-181/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Njemačka) – Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle/JD (Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno kretanje osoba – Radnici – Uredba (EU) br. 492/2011 – Članak 7. stavak 2. – Jednako postupanje – Socijalne povlastice – Članak 10. – Djeca koja se školuju – Direktiva 2004/38/EZ – Članak 24. – Socijalna pomoć – Uredba (EZ) br. 883/2004 – Članak 4. – Članak 70. – Posebna nedoprinosna novčana davanja – Radnik migrant koji uzdržava djecu koja se školuju u državi članici domaćinu)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/4

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Njemačka) – Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle/JD
      (Predmet C-181/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje osoba - Radnici - Uredba (EU) br. 492/2011 - Članak 7. stavak 2. - Jednako postupanje - Socijalne povlastice - Članak 10. - Djeca koja se školuju - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 24. - Socijalna pomoć - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 4. - Članak 70. - Posebna nedoprinosna novčana davanja - Radnik migrant koji uzdržava djecu koja se školuju u državi članici domaćinu)
      (2020/C 414/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Jobcenter Krefeld – Wiederspruchsstelle

         Tuženik: JD

         Izreka

                  1.

                  Članak 7. stavak 2. i članak 10. Uredbe (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji treba tumačiti na način da im se protivi propis države članice na temelju kojeg su državljanin druge države članice i njegova maloljetna djeca, koji svi u prvoj državi članici imaju pravo boravka na temelju članka 10. te uredbe zbog toga što se ta djeca u toj istoj državi školuju, u svim okolnostima i automatski isključeni iz korištenja prava na davanja za osiguranje sredstava za podmirenje svojih osnovnih životnih potreba. To se tumačenje ne dovodi u pitanje člankom 24. stavkom 2. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ.

                  2.

                  Članak 4. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, u vezi s njezinim člankom 3. stavkom 3. i člankom 70. stavkom 2., treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice na temelju kojeg su državljanin druge države članice i njegova maloljetna djeca, koji svi u prvoj državi članici imaju pravo boravka na temelju članka 10. Uredbe br. 492/2011 zbog toga što se ta djeca u toj istoj državi školuju i koji su ondje uključeni u sustav socijalne sigurnosti u smislu članka 3. stavka 1. Uredbe br. 883/2004, u svim okolnostima i automatski isključeni iz prava na posebna nedoprinosna novčana davanja.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Spojeni predmeti C-245/19 i C-246/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative – Luksemburg) – État luxembourgeois/B (C-245/19), i État luxembourgeois/B, C, D, F. C. (C-246/19) (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2011/16/EU – Upravna suradnja u području oporezivanja – Članci 1. i 5. – Nalog za dostavu informacija nadležnom tijelu države članice koje postupa slijedom zahtjeva za razmjenu informacija nadležnog tijela druge države članice – Osoba koja posjeduje informacije, kojoj nadležno tijelo prve države članice upućuje nalog – Porezni obveznik na kojeg se odnosi istraga na kojoj se temelji zahtjev nadležnog tijela druge države članice – Treće osobe s kojima taj porezni obveznik ima pravne, bankarske, financijske ili općenito ekonomske odnose – Sudska zaštita – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 47. – Pravo na djelotvoran pravni lijek – Članak 52. stavak 1. – Ograničenje – Pravna osnova – Poštovanje bitnog sadržaja prava na djelotvoran pravni lijek – Postojanje pravnog lijeka koji omogućava osobama o kojima je riječ da ostvare djelotvoran nadzor nad svim relevantnim činjeničnim i pravnim okolnostima i djelotvornu sudsku zaštitu prava koju im jamči pravo Unije – Cilj u općem interesu koji priznaje Unija – Borba protiv međunarodne porezne prijevare i porezne utaje – Proporcionalnost – Informacije koje su, predvidivo relevantne’, a na koje se odnosi nalog za dostavu informacija – Sudski nadzor – Doseg – Osobni, vremenski i materijalni elementi koje treba uzeti u obzir)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/6

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative – Luksemburg) – État luxembourgeois/B (C-245/19), i État luxembourgeois/B, C, D, F. C. (C-246/19)
      (Spojeni predmeti C-245/19 i C-246/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2011/16/EU - Upravna suradnja u području oporezivanja - Članci 1. i 5. - Nalog za dostavu informacija nadležnom tijelu države članice koje postupa slijedom zahtjeva za razmjenu informacija nadležnog tijela druge države članice - Osoba koja posjeduje informacije, kojoj nadležno tijelo prve države članice upućuje nalog - Porezni obveznik na kojeg se odnosi istraga na kojoj se temelji zahtjev nadležnog tijela druge države članice - Treće osobe s kojima taj porezni obveznik ima pravne, bankarske, financijske ili općenito ekonomske odnose - Sudska zaštita - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47. - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Članak 52. stavak 1. - Ograničenje - Pravna osnova - Poštovanje bitnog sadržaja prava na djelotvoran pravni lijek - Postojanje pravnog lijeka koji omogućava osobama o kojima je riječ da ostvare djelotvoran nadzor nad svim relevantnim činjeničnim i pravnim okolnostima i djelotvornu sudsku zaštitu prava koju im jamči pravo Unije - Cilj u općem interesu koji priznaje Unija - Borba protiv međunarodne porezne prijevare i porezne utaje - Proporcionalnost - Informacije koje su, predvidivo relevantne’, a na koje se odnosi nalog za dostavu informacija - Sudski nadzor - Doseg - Osobni, vremenski i materijalni elementi koje treba uzeti u obzir)
      (2020/C 414/06)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour administrative

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: État luxembourgeois (C-245/19), (C-246/19)

         Tuženici: B (C-245/19), B, C, D, F. C (C-246/19)

         en présence de: A (C-246/19)

         Izreka

                  1.

                  Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s njezinim člancima 7. i 8. te člankom 52. stavkom 1., treba tumačiti na način:

                              —

                              da mu se protivi to da zakonodavstvo države članice kojim se provodi postupak za razmjenu informacija na zahtjev uspostavljen Direktivom Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2014/107/EU od 9. prosinca 2014., isključuje mogućnost da odluka kojom nadležno tijelo te države članice obvezuje osobu koja posjeduje informacije da mu ih dostavi, kako bi postupilo po zahtjevu za razmjenu informacija od nadležnog tijela druge države članice, bude predmet pravnih sredstava koja podnese takva osoba i

                              —

                              da mu se ne protivi to da takvo zakonodavstvo isključuje mogućnost da protiv takve odluke pravna sredstva podnesu porezni obveznik na kojeg se u toj drugoj državi članici odnosi istraga na kojoj se temelji navedeni zahtjev kao i treće osobe na koje se predmetne informacije odnose.

                  2.

                  Članak 1. stavak 1. i članak 5. Direktive 2011/16, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2014/107, treba tumačiti na način da za odluku kojom nadležno tijelo jedne države članice obvezuje osobu koja posjeduje informacije da mu ih dostavi, kako bi postupilo po zahtjevu za razmjenu informacija koji potječe od nadležnog tijela druge države članice, treba smatrati, zajedno s tim zahtjevom, kao da se odnosi na informacije koje očito nisu bez ikakve predvidive relevantnosti kada se u toj odluci navodi identitet osobe koja posjeduje odnosne informacije, identitet poreznog obveznika obuhvaćenog istragom na kojoj se temelji zahtjev za dostavu informacija i razdoblje koje je njime obuhvaćeno te da se odnosi na ugovore, račune i plaćanja koji su, iako nisu precizno identificirani, ograničeni kriterijima koji se odnose, kao prvo, na činjenicu da ih je sklopila, izdala ili izvršila osoba koja posjeduje informacije, kao drugo, na okolnost da je do njih došlo tijekom razdoblja obuhvaćenog tom istragom i, kao treće, na njihovu vezu s odnosnim poreznim obveznikom.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: Predmet C-330/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Exter BV (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinska unija – Uredba (EEZ) br. 2913/92 – Carinski zakonik Zajednice – Članak 121. stavak 1. – Postupak unutarnje proizvodnje – Puštanje u slobodan promet – Nastanak carinskog duga – Utvrđivanje duga – Pojam, elementi izračuna poreza’ – Uzimanje u obzir povlaštene tarifne mjere)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/7

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Exter BV
      (Predmet C-330/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Uredba (EEZ) br. 2913/92 - Carinski zakonik Zajednice - Članak 121. stavak 1. - Postupak unutarnje proizvodnje - Puštanje u slobodan promet - Nastanak carinskog duga - Utvrđivanje duga - Pojam, elementi izračuna poreza’ - Uzimanje u obzir povlaštene tarifne mjere)
      (2020/C 414/07)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Staatssecretaris van Financiën

         Tuženik: Exter BV

         Izreka

      Članak 121. stavak 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice treba tumačiti na način da mu se protivi primjena povlaštene tarifne mjere koja dovodi do smanjene carinske stope, koja je bila na snazi u vrijeme prihvaćanja deklaracije za stavljanje robe u postupak unutarnje proizvodnje, ali koja je obustavljena na datum prihvaćanja deklaracije za puštanje te robe u slobodan promet.

         (1)  SL C 238, 15. 7. 2019.


title: Predmet C-360/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt (Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište električne energije – Direktiva 2009/72/EZ – Članak 37. – Dužnosti i ovlasti regulatornog tijela – Izvansudsko rješavanje sporova – Pojam ‚stranka koja ima pritužbu’ – Pritužba koju je krajnji kupac podnio protiv operatora prijenosnog sustava na koji nije izravno priključeno postrojenje tog kupca – Kvar nastao na tom sustavu – Nepostojanje ugovornog odnosa između navedenog kupca i operatora navedenog sustava – Dopuštenost pritužbe)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/8

      Presuda Suda (peto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt
      (Predmet C-360/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Unutarnje tržište električne energije - Direktiva 2009/72/EZ - Članak 37. - Dužnosti i ovlasti regulatornog tijela - Izvansudsko rješavanje sporova - Pojam ‚stranka koja ima pritužbu’ - Pritužba koju je krajnji kupac podnio protiv operatora prijenosnog sustava na koji nije izravno priključeno postrojenje tog kupca - Kvar nastao na tom sustavu - Nepostojanje ugovornog odnosa između navedenog kupca i operatora navedenog sustava - Dopuštenost pritužbe)
      (2020/C 414/08)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Crown Van Gelder BV

         Druga straka u žalbenom postupku: Autoriteit Consument en Markt

         uz sudjelovanje: TenneT TSO BV

         Izreka

      Članak 37. stavak 11. Direktive 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ treba tumačiti na način da regulatorno tijelo ne može odbiti pritužbu koju je krajnji kupac podnio protiv operatora prijenosnog sustava povodom kvara nastalog na tom prijenosnom sustavu uz obrazloženje da postrojenje tog krajnjeg kupca nije izravno priključeno na navedeni prijenosni sustav, nego samo na distribucijski sustav iz kojeg se on napaja.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet C-443/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španjolska) – Vodafone España SAU/Diputación Foral de Gipuzkoa (Zahtjev za prethodnu odluku – Elektroničke komunikacijske mreže i usluge – Direktiva 2002/20/EZ – Članak 13. – Naknade za prava korištenja radijskim frekvencijama – Sektorski nacionalni propis kojim se za rezervaciju radijske javne domene propisuje plaćanje naknade – Nacionalni propis prema kojem se na uspostavljanje upravnih koncesija nad javnim domenama primjenjuje porez na prijenos imovine)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/8

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španjolska) – Vodafone España SAU/Diputación Foral de Gipuzkoa
      (Predmet C-443/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacijske mreže i usluge - Direktiva 2002/20/EZ - Članak 13. - Naknade za prava korištenja radijskim frekvencijama - Sektorski nacionalni propis kojim se za rezervaciju radijske javne domene propisuje plaćanje naknade - Nacionalni propis prema kojem se na uspostavljanje upravnih koncesija nad javnim domenama primjenjuje porez na prijenos imovine)
      (2020/C 414/09)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Vodafone España SAU

         Tuženik: Diputación Foral de Gipuzkoa

         Izreka

      Članak 13. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju), kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da država članica, čiji propis predviđa da se na pravo korištenja radijskim frekvencijama plaća naknada za rezervaciju radijske javne domene, osim toga propiše da se na upravnu koncesiju nad tom domenom plaća porez na prijenos imovine kojim se općenito oporezuje uspostavljanje upravnih koncesija na javnoj imovini, a koji se ne primjenjuje posebno na sektor elektroničkih komunikacija, u slučaju kada je događaj koji dovodi do nastanka porezne obveze povezan s dodjelom prava korištenja radijskim frekvencijama, ako ta naknada i taj porez, uzeti zajedno, ispunjavaju uvjete navedene u tom članku, osobito onaj o proporcionalnosti iznosa koji se plaća u zamjenu za pravo korištenja frekvencijama, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-456/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen – Švedska) – Aktiebolaget Östgötatrafiken/Patent-och registreringsverket (Zahtjev za prethodnu odluku – Žigovi – Direktiva 2008/95/EZ – Članak 3. stavak 1. točka (b) – Znakovi koji mogu činiti žig – Razlikovni karakter – Prijava za registraciju znaka kao žiga, pri čemu se taj znak odnosi na uslugu te se sastoji od uzoraka u boji i namijenjen je da bude istaknut na proizvodima koji se koriste za pružanje te usluge – Ocjena razlikovnog karaktera tog znaka – Kriteriji)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/9

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen – Švedska) – Aktiebolaget Östgötatrafiken/Patent-och registreringsverket
      (Predmet C-456/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Žigovi - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 3. stavak 1. točka (b) - Znakovi koji mogu činiti žig - Razlikovni karakter - Prijava za registraciju znaka kao žiga, pri čemu se taj znak odnosi na uslugu te se sastoji od uzoraka u boji i namijenjen je da bude istaknut na proizvodima koji se koriste za pružanje te usluge - Ocjena razlikovnog karaktera tog znaka - Kriteriji)
      (2020/C 414/10)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Aktiebolaget Östgötatrafiken

         Tuženik: Patent-och registreringsverket

         Izreka

      Članak 3. stavak 1. točku (b) Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da razlikovni karakter znaka za koji se traži registracija kao žiga u odnosu na uslugu, koji se sastoji od uzoraka u boji te je namijenjen tomu da se isključivo i sustavno na određeni način istakne na velikom dijelu proizvoda koji se koriste za pružanje te usluge, treba ocijeniti uzimajući u obzir percepciju relevantne javnosti o isticanju tog znaka na tim proizvodima a da pritom ne treba ispitati odstupa li taj znak znatno od norme ili običaja predmetnog gospodarskog sektora.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: Predmet C-476/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammarrätten i Göteborg – Švedska) – Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinski zakonik Unije – Članak 124. stavak 1. točka (k) – Gašenje carinskog duga u slučaju nekorištenja robom – Pojam „korištena roba” – Postupak unutarnje proizvodnje – Carinski dug koji je nastao zbog nepoštovanja pravila predviđenih u okviru postupka unutarnje proizvodnje – Nepodnošenje obrasca za zaključenje postupka u propisanom roku)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/10

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammarrätten i Göteborg – Švedska) – Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB
      (Predmet C-476/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Carinski zakonik Unije - Članak 124. stavak 1. točka (k) - Gašenje carinskog duga u slučaju nekorištenja robom - Pojam „korištena roba” - Postupak unutarnje proizvodnje - Carinski dug koji je nastao zbog nepoštovanja pravila predviđenih u okviru postupka unutarnje proizvodnje - Nepodnošenje obrasca za zaključenje postupka u propisanom roku)
      (2020/C 414/11)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Kammarrätten i Göteborg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Allmänna ombudet hos Tullverket

         Tuženik: Combinova AB

         Izreka

      Članak 124. stavak 1. točku (k) Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije treba tumačiti na način da se korištenje robom na koje se odnosi ta odredba odnosi samo na korištenje koje nadilazi postupke prerade koje su odobrila carinska tijela u okviru postupka unutarnje proizvodnje predviđenog člankom 256. tog zakonika, a ne i na korištenje u skladu s tim odobrenim postupcima prerade.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet C-514/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail (Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Uredba (EZ) br. 1107/2009 – Stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja – Hitne mjere – Službene obavijesti Europske komisije – Direktiva (EU) 2015/1535 – Postupak pružanja informacija u području tehničkih propisa – Neonikotionidi – Zaštita pčela – Načelo lojalne suradnje)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/10

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail
      (Predmet C-514/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Uredba (EZ) br. 1107/2009 - Stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja - Hitne mjere - Službene obavijesti Europske komisije - Direktiva (EU) 2015/1535 - Postupak pružanja informacija u području tehničkih propisa - Neonikotionidi - Zaštita pčela - Načelo lojalne suradnje)
      (2020/C 414/12)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Union des industries de la protection des plantes

         Tuženici: Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

         en présence de: Association Générations futures, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Syndicat national de l’apiculture

         Izreka

                  1.

                  Članak 5. Direktive (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva i članak 71. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva 79/117/EEZ i 91/414/EEZ, treba tumačiti na način da, na temelju članka 5. te direktive, priopćenje nacionalne mjere kojom se zabranjuje uporaba određenih aktivnih tvari obuhvaćenih tom uredbom, treba smatrati službenom obavijesti o potrebi poduzimanja hitnih mjera u smislu članka 71. stavka 1. navedene uredbe kada:

                              —

                              to priopćenje sadržava jasan prikaz elemenata koji dokazuju, s jedne strane, da te aktivne tvari mogu predstavljati ozbiljnu opasnost za zdravlje ljudi ili životinja ili za okoliš i, s druge strane, da se ta opasnost ne može zadovoljavajuće obuzdati bez hitnog donošenja mjera koje je poduzela dotična država članica, i

                              —

                              Komisija je propustila upitati tu državu članicu treba li smatrati da to priopćenje predstavlja službenu obavijest u skladu s člankom 71. stavkom 1. navedene uredbe.

                  2.

                  Članak 71. stavak 1. Uredbe br. 1107/2009 treba tumačiti na način da se Provedbena uredba Komisije (EU) 2018/783 od 29. svibnja 2018. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u pogledu uvjeta za odobrenje aktivne tvari imidakloprid, Provedbena uredba Komisije (EU) 2018/784 od 29. svibnja 2018. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u pogledu uvjeta za odobrenje aktivne tvari klotianidin i Provedbena uredba Komisije (EU) 2018/785 od 29. svibnja 2018. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u pogledu uvjeta za odobrenje aktivne tvari tiametoksam ne mogu smatrati mjerama koje je Europska komisija donijela u odgovoru na priopćenje Francuske Republike od 2. veljače 2017.

         (1)  SL C 295, 2. 9. 2019.


title: Predmet C-558/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Cluj – Rumunjska) – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 49. i 63. UFEU-a – Sloboda poslovnog nastana – Slobodno kretanje kapitala – Izračunavanje oporezivog prihoda društava – Osobe koje se nalaze u odnosu međuovisnosti – Iznimna pogodnost koju je rezidentna podružnica odobrila nerezidentnom društvu – Prilagodba oporezivih prihoda podružnice nerezidentnog društva – Izostanak prilagodbe oporezivog prihoda u slučaju istovjetne pogodnosti koju je rezidentno društvo dodijelilo drugom rezidentnom društvu – Načelo slobodnog tržišnog natjecanja – Ograničenje slobode poslovnog nastana – Opravdanje – Uravnotežena raspodjela ovlasti za oporezivanje među državama članicama – Proporcionalnost)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/11

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Cluj – Rumunjska) – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Predmet C-558/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 49. i 63. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno kretanje kapitala - Izračunavanje oporezivog prihoda društava - Osobe koje se nalaze u odnosu međuovisnosti - Iznimna pogodnost koju je rezidentna podružnica odobrila nerezidentnom društvu - Prilagodba oporezivih prihoda podružnice nerezidentnog društva - Izostanak prilagodbe oporezivog prihoda u slučaju istovjetne pogodnosti koju je rezidentno društvo dodijelilo drugom rezidentnom društvu - Načelo slobodnog tržišnog natjecanja - Ograničenje slobode poslovnog nastana - Opravdanje - Uravnotežena raspodjela ovlasti za oporezivanje među državama članicama - Proporcionalnost)
      (2020/C 414/13)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Cluj

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj

         Tuženik: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Izreka

      Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se u načelu ne protivi propis države članice na temelju kojeg se prijenos sredstava koji provodi rezidentna podružnica u korist društva majke sa sjedištem u drugoj državi članici može prekvalificirati u „transakciju koja ostvaruje prihod”, tako da bi primjena pravila o cijeni prijenosa postala obvezna, dok, da je ista transakcija provedena između podružnice i društva majke koji oboje imaju poslovni nastan u istoj državi članici, ta transakcija ne bi mogla biti kvalificirana na isti način i ne bi se primijenila navedena pravila.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-602/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Köln – Njemačka) – kohlpharma GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 34. i 36. UFEU-a – Slobodno kretanje robe – Količinska ograničenja – Mjere s istovrsnim učinkom – Odbijanje odobrenja izmjene podataka i dokumenata koji se odnose na lijek za koji je izdano odobrenje za paralelni uvoz – Zaštita zdravlja i života ljudi – Direktiva 2001/83/EZ)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/13

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Köln – Njemačka) – kohlpharma GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Predmet C-602/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 34. i 36. UFEU-a - Slobodno kretanje robe - Količinska ograničenja - Mjere s istovrsnim učinkom - Odbijanje odobrenja izmjene podataka i dokumenata koji se odnose na lijek za koji je izdano odobrenje za paralelni uvoz - Zaštita zdravlja i života ljudi - Direktiva 2001/83/EZ)
      (2020/C 414/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: kohlpharma GmbH

         Tuženik: Bundesrepublik Deutschland

         Izreka

      Članke 34. i 36. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi to da nadležno tijelo prve države članice odbije odobriti izmjene podataka i dokumenata koji se odnose na lijek za koji je izdano odobrenje za stavljanje u promet u drugoj državi članici i za koji je izdano odobrenje za paralelni uvoz u prvu državu članicu samo zato što je referentno odobrenje za stavljanje u promet u prvoj državi članici isteklo i jer se predložene izmjene, u vezi s uputama odobrenima u drugoj državi članici za lijek koji je paralelno uvezen, oslanjaju na upute koje se odnose na lijek s istom terapijskom indikacijom i koji ima odobrenje za stavljanje u promet u objema predmetnim državama članicama te koji se u bitnome proizvodi od iste djelatne tvari, ali u drugom farmaceutskom obliku, s obzirom na to da je predmetno odobrenje za paralelni uvoz još uvijek valjano i da ne postoji nijedna indicija koja bi u dovoljnoj mjeri dokazala postojanje opasnosti za učinkovitu zaštitu života i zdravlja ljudi.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-641/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – EU/PE Digital GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 2011/83/EU – Članak 2. točka 11., članak 14. stavak 3. i članak 16. točka (m) – Ugovor na daljinu – Isporuka digitalnih sadržaja i digitalnih usluga – Pravo odustajanja – Obveze potrošača u slučaju odustajanja – Određivanje iznosa koji potrošač treba platiti za usluge pružene prije ostvarivanja prava odustajanja – Izuzeće od prava odustajanja u slučaju isporuke digitalnog sadržaja)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/13

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – EU/PE Digital GmbH
      (Predmet C-641/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2011/83/EU - Članak 2. točka 11., članak 14. stavak 3. i članak 16. točka (m) - Ugovor na daljinu - Isporuka digitalnih sadržaja i digitalnih usluga - Pravo odustajanja - Obveze potrošača u slučaju odustajanja - Određivanje iznosa koji potrošač treba platiti za usluge pružene prije ostvarivanja prava odustajanja - Izuzeće od prava odustajanja u slučaju isporuke digitalnog sadržaja)
      (2020/C 414/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: EU

         Tuženik: PE Digital GmbH

         Izreka

                  1.

                  Članak 14. stavak 3. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća treba tumačiti na način da za određivanje razmjernog iznosa koji potrošač treba platiti trgovcu, kada je taj potrošač izričito zatražio da izvršavanje sklopljenog ugovora počne tijekom roka za odustajanje te je odustao od tog ugovora, načelno treba uzeti u obzir cijenu dogovorenu u navedenom ugovoru za sve usluge koje su predmet tog ugovora i izračunati dugovani iznos razmjerno vremenu. Samo u slučaju u kojem je sklopljenim ugovorom izričito predviđeno da se jedna ili više usluga u cijelosti od početka izvršavanja ugovora isporučuju zasebno po cijeni koja se plaća odvojeno, valja uzeti u obzir ukupnu cijenu predviđenu za takvu uslugu prilikom izračuna iznosa koji se duguje trgovcu u skladu s člankom 14. stavkom 3. te direktive.

                  2.

                  Članak 14. stavak 3. Direktive 2011/83, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 50., treba tumačiti na način da, kako bi se ocijenilo je li ukupna cijena prevelika u smislu te odredbe, treba uzeti u obzir cijenu usluge koju je dotični trgovac ponudio drugim potrošačima pod istim uvjetima kao i onu istovjetne usluge koju su pružali drugi trgovci u trenutku sklapanja ugovora.

                  3.

                  Članak 16. točku (m) Direktive 2011/83, u vezi s njezinim člankom 2. točkom 11., treba tumačiti na način da sastavljanje, putem internetske stranice za upoznavanje, izvješća o ocjeni osobnosti na temelju testa osobnosti koji je provela ta stranica ne predstavlja isporuku „digitalnog sadržaja” u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet C-644/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – FT/Universitatea „Lucian Blaga” Sibiu, GS i dr., HS, Ministerul Educaţiei Naţionale (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 2000/78/EZ – Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja – Članci 1., 2. i 3. – Direktiva 1999/70/EZ – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članak 4. – Načelo nediskriminacije – Mjera koju je donijela sveučilišna ustanova na temelju nacionalnog prava – Zadržavanje statusa stalno zaposlenog nastavnika nakon navršene zakonske dobi za umirovljenje – Mogućnost rezervirana za nastavnike koji imaju status mentora na doktoratu – Nastavnici koji nemaju taj status – Ugovori na određeno vrijeme – Plaća niža od one dodijeljene stalno zaposlenim nastavnicima)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/14

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – FT/Universitatea „Lucian Blaga” Sibiu, GS i dr., HS, Ministerul Educaţiei Naţionale
      (Predmet C-644/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članci 1., 2. i 3. - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 4. - Načelo nediskriminacije - Mjera koju je donijela sveučilišna ustanova na temelju nacionalnog prava - Zadržavanje statusa stalno zaposlenog nastavnika nakon navršene zakonske dobi za umirovljenje - Mogućnost rezervirana za nastavnike koji imaju status mentora na doktoratu - Nastavnici koji nemaju taj status - Ugovori na određeno vrijeme - Plaća niža od one dodijeljene stalno zaposlenim nastavnicima)
      (2020/C 414/17)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: FT

         Tuženici: Universitatea „Lucian Blaga” Sibiu, GS i dr., HS, Ministerul Educaţiei Naţionale

         Izreka

                  1.

                  Članke 1. i 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da se ne primjenjuju na nacionalni propis na temelju kojeg među nastavničkim osobljem sveučilišne ustanove koje nastavlja obavljati svoje zanimanje nakon što navrši zakonsku dob za umirovljenje, samo nastavnici koji imaju status mentora na doktoratu mogu zadržati svoj status stalno zaposlenog nastavnika, dok nastavnici koji nisu mentori na doktoratu mogu s tom ustanovom sklopiti samo ugovore na određeno vrijeme, uz sustav plaćâ koje su niže od onih koje se isplaćuju stalno zaposlenom nastavničkom osoblju.

                  2.

                  Članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu se protivi primjena nacionalnog propisa na temelju kojeg među nastavničkim osobljem sveučilišne ustanove koje nastavlja obavljati svoje zanimanje nakon što navrši zakonsku dob za umirovljenje samo nastavnici koji imaju status mentora na doktoratu mogu zadržati svoj status stalno zaposlenog nastavnika, dok nastavnici koji nisu mentori na doktoratu mogu s tom ustanovom sklopiti samo ugovore na određeno vrijeme, uz sustav plaćâ koje su niže od onih koje se isplaćuju stalno zaposlenom nastavničkom osoblju, pod uvjetom da prvu kategoriju nastavnika čine radnici zaposleni na neodređeno vrijeme usporedivi s onima koji spadaju u drugu kategoriju i da različito postupanje osobito u pogledu tog sustava plaćâ nije opravdano objektivnim razlogom, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet C-657/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Finanzamt D/E (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Izuzeća – Članak 132. stavak 1. točka (g) – Pružanje usluga usko povezanih sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom – Izrada izvješća o procjeni potrebe za njegom – Porezni obveznik kojeg je angažirala medicinska služba osiguranja za njegu – Tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/15

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Finanzamt D/E
      (Predmet C-657/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Izuzeća - Članak 132. stavak 1. točka (g) - Pružanje usluga usko povezanih sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom - Izrada izvješća o procjeni potrebe za njegom - Porezni obveznik kojeg je angažirala medicinska služba osiguranja za njegu - Tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti)
      (2020/C 414/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Finanzamt D

         Tuženik: E

         Izreka

      Članak 132. stavak 1. točku (g) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da:

                  —

                  sastavljanje neovisnog stručnjaka izvješća o procjeni potrebe za njegom za račun medicinske službe fonda za osiguranje za njegu, kojima se potonji koristi za procjenu opsega prava na usluge socijalne skrbi i socijalne zaštite kojima se mogu koristiti njegovi osiguranici, predstavlja pružanje usluga usko povezanih sa socijalnom skrbi i zaštitom ako je nužno da bi se osiguralo pravilno provođenje transakcija u tom području;

                  —

                  toj se odredbi protivi to da se tom stručnjaku odbije priznati status tijela posvećenog socijalnoj dobrobiti iako, kao prvo, pruža svoje usluge, koje se sastoje od sastavljanja izvješća o procjeni potrebe za njegom, u svojstvu podugovaratelja, na zahtjev navedene medicinske službe, kojoj je taj status priznat; kao drugo, troškove sastavljanja tih izvješća snosi, neizravno i paušalno, dotični fond za osiguranje za njegu te, kao treće, navedeni stručnjak može, na temelju unutarnjeg prava, da bi mu se mogao priznati takav status, izravno s tim fondom sklopiti ugovor o izradi navedenih izvješća, ali nije se koristio tom mogućnosti.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet C-711/19: Presuda Suda (deveto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH/Magistrat der Stadt Wien (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva (EU) 2015/1535 – Članak 1. – Postupak pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva – Pojam „tehnički propis” – Igre na sreću – Lokalni porez na korištenje terminala za klađenje – Porezni propis – Neobavještavanje Europske komisije – Učinak u odnosu na poreznog obveznika)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/16

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH/Magistrat der Stadt Wien
      (Predmet C-711/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva (EU) 2015/1535 - Članak 1. - Postupak pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva - Pojam „tehnički propis” - Igre na sreću - Lokalni porez na korištenje terminala za klađenje - Porezni propis - Neobavještavanje Europske komisije - Učinak u odnosu na poreznog obveznika)
      (2020/C 414/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH

         Tuženik: Magistrat der Stadt Wien

         Izreka

      Članak 1. Direktive (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva treba tumačiti na način da nacionalna porezna odredba kojom se uvodi porez na korištenje terminala za klađenje ne čini „tehnički propis” u smislu tog članka.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet C-610/19: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članci 168., 178., 220. i 226. – Načela porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti – Pravo na odbitak PDV-a – Odbijanje – Uvjeti postojanja isporuke robe – Prijevara – Dokaz – Sankcija – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/17

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Predmet C-610/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 168., 178., 220. i 226. - Načela porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti - Pravo na odbitak PDV-a - Odbijanje - Uvjeti postojanja isporuke robe - Prijevara - Dokaz - Sankcija - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu)
      (2020/C 414/21)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Vikingo Fővállalkozó Kft.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izreka

      Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s načelima porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti, treba tumačiti na način da joj je protivna nacionalna praksa prema kojoj porezno tijelo poreznom obvezniku odbija pravo na odbitak PDV-a plaćenog za stjecanje robe koja mu je isporučena zato što računi vezani uz te transakcije nisu vjerodostojni jer, kao prvo, izdavatelji tih računa nisu mogli proizvesti tu robu i isporučiti je zbog manjka potrebnih sredstava i ljudskih resursa te je navedena roba stoga stečena od druge, neidentificirane osobe, kao drugo, nisu poštovana nacionalna računovodstvena pravila, kao treće, lanac isporuka koji je doveo do navedenog stjecanja nije bio gospodarski opravdan i, kao četvrto, određene ranije transakcije koje su dio tog lanca isporuka sadržavaju nepravilnosti. Kako bi opravdao takvo odbijanje, mora u dovoljnoj mjeri dokazati da je porezni obveznik aktivno sudjelovao u prijevari ili da je znao ili morao znati da su navedene transakcije bile dio prijevare koju je počinio izdavatelj računa ili bilo koji drugi subjekt koji je djelovao u početku navedenog lanca isporuka, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-611/19: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Načela porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti – Pravo na odbitak PDV-a – Odbijanje – Prijevara – Dokaz – Lanac podugovaratelja)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/18

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Predmet C-611/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Načela porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti - Pravo na odbitak PDV-a - Odbijanje - Prijevara - Dokaz - Lanac podugovaratelja)
      (2020/C 414/22)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Crewprint Kft.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izreka

      Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s načelima porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti, treba tumačiti na način da joj je protivna nacionalna praksa prema kojoj porezno tijelo poreznom obvezniku odbija pravo na odbitak ulaznog poreza na dodanu vrijednost zbog toga što je postupanje tog poreznog obveznika i izdavatelja računa prijevara, jer, kao prvo, njihovi ugovori nisu bili nužni za provedbu dotičnih ekonomskih operacija i mogli su imati drugačiju pravnu kvalifikaciju od one koju su joj dali, kao drugo, taj je izdavatelj, iako to nije bilo potrebno ili ekonomski racionalno, koristio lanac podizvođača, od kojih neki nisu raspolagali potrebnim vlastitim sredstvima i materijalima, i, kao treće, navedeni porezni subjekt imao je osobne ili organizacijske veze s navedenim izdavateljem kao i jednim od tih podugovaratelja. Kako bi takvo odbijanje bilo utemeljeno, mora se utvrditi drugim načinom, a ne na temelju pretpostavki koje su osnovane na unaprijed utvrđenim kriterijima, da je taj isti porezni obveznik aktivno sudjelovao u prijevari ili da je znao ili morao znati da su navedene transakcije bile dio prijevare koju je počinio izdavatelj računa, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-837/19: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Super Bock Bebidas SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Odbitak pretporeza – Šesta direktiva 77/388/EEZ – Članak 17. stavak 6. – Direktiva 2006/112/EZ – Članci 168. i 176. – Isključenje prava na odbitak – Stjecanje usluga smještaja, hrane, pića, najma automobila, goriva i cestarine – Klauzula o mirovanju (standstill) – Pristupanje Europskoj uniji)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/18

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Super Bock Bebidas SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-837/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Odbitak pretporeza - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 17. stavak 6. - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 168. i 176. - Isključenje prava na odbitak - Stjecanje usluga smještaja, hrane, pića, najma automobila, goriva i cestarine - Klauzula o mirovanju (standstill) - Pristupanje Europskoj uniji)
      (2020/C 414/23)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Super Bock Bebidas SA

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izreka

      Članak 17. stavak 6. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje i članak 168. točku (a), te članak 176. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, treba tumačiti na način da im nije protivno zakonodavstvo države članice koje je stupilo na snagu na datum njezina pristupanja Europskoj uniji, prema kojem se isključenja iz prava na odbitak poreza na dodanu vrijednost za troškove koji se odnose, među ostalim, na smještaj, hranu, piće, najam automobila, na goriva i cestarine, primjenjuju također u slučaju kada je utvrđeno da su ti troškovi nastali zbog stjecanja robe i usluga korištenih za potrebe oporezivih transakcija.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet C-98/20: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Obvodní soud pro Prahu 8 – Češka Republika) – mBank S.A./PA (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Sudska nadležnost u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Nadležnost sudova države članice u kojoj potrošač ima domicil – Članak 18. stavak 2. – Postupak koji pokreće gospodarski subjekt protiv potrošača – Pojam „domicil potrošača” – Trenutak relevantan za određivanje domicila potrošača – Promjena domicila potrošača nakon sklapanja ugovora i prije podnošenja tužbe)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/19

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Obvodní soud pro Prahu 8 – Češka Republika) – mBank S.A./PA
      (Predmet C-98/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Sudska nadležnost u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Nadležnost sudova države članice u kojoj potrošač ima domicil - Članak 18. stavak 2. - Postupak koji pokreće gospodarski subjekt protiv potrošača - Pojam „domicil potrošača” - Trenutak relevantan za određivanje domicila potrošača - Promjena domicila potrošača nakon sklapanja ugovora i prije podnošenja tužbe)
      (2020/C 414/24)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: mBank S.A.

         Tuženik: PA

         Izreka

      Pojam „domicil potrošača” iz članka 18. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da se odnosi na domicil potrošača na dan pokretanja sudskog postupka.

         (1)  SL C 137, 27. 4. 2020.


title: Predmet C-135/20: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 30. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – JS/Câmara Municipal de Gondomar (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Direktiva 1999/70/EZ – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članak 5. – Ugovori o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru – Uzastopni ugovori – Zabrana promjene ugovora na određeno vrijeme u ugovor na neodređeno vrijeme – Dopuštenost)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/20

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 30. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – JS/Câmara Municipal de Gondomar
      (Predmet C-135/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 5. - Ugovori o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru - Uzastopni ugovori - Zabrana promjene ugovora na određeno vrijeme u ugovor na neodređeno vrijeme - Dopuštenost)
      (2020/C 414/25)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: JS

         Tuženik: Câmara Municipal de Gondomar

         Izreka

      Članak 5. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., priloženog Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu se protivi zakonodavstvo države članice kojim se u svakom slučaju u javnom sektoru zabranjuje promjena uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme u ugovor o radu na neodređeno vrijeme, ako to zakonodavstvo ne sadržava, u odnosu na javni sektor, drugu učinkovitu mjeru za izbjegavanje i, u slučaju potrebe, kažnjavanje zlouporabe uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet C-137/20: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugal) – MV/SATA International – Serviços e Transportes Aéreos SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Članak 5. stavak 3. – Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Doseg – Oslobođenje od obveze isplate odštete – Pojam „izvanredne okolnosti” – Nepostojanje dostatnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom okviru glavnog postupka, kao i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodna pitanja – Očita nedopuštenost)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/20

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 3. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugal) – MV/SATA International – Serviços e Transportes Aéreos SA
      (Predmet C-137/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 5. stavak 3. - Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta - Doseg - Oslobođenje od obveze isplate odštete - Pojam „izvanredne okolnosti” - Nepostojanje dostatnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom okviru glavnog postupka, kao i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodna pitanja - Očita nedopuštenost)
      (2020/C 414/26)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: MV

         Tuženik: SATA International – Serviços e Transportes Aéreos SA

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Sud sudskog okruga Azori, Portugal), odlukom od 10. siječnja 2020., očito je nedopušten.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet C-690/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. rujna 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – XC/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. rujna 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – XC/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Predmet C-690/19)
      (2020/C 414/27)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: XC

         Druga stranka u žalbenom postupku: Subdelegación del Gobierno en Toledo
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.


title: Predmet C-284/20 P: Žalba koju je 29. lipnja 2020. podnio Bergslagernas Järnvaruaktiebolag protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2020. u predmetu T-73/19, Bergslagernas Järnvaruaktiebolag/EUIPO – Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Wood-splitting tool)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/21

      Žalba koju je 29. lipnja 2020. podnio Bergslagernas Järnvaruaktiebolag protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2020. u predmetu T-73/19, Bergslagernas Järnvaruaktiebolag/EUIPO – Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Wood-splitting tool)
      (Predmet C-284/20 P)
      (2020/C 414/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Bergslagernas Järnvaruaktiebolag (zastupnici: S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger, Rechtsanwälte)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je rješenjem od 6. listopada 2020. odlučio da žalba nije dopuštena i naložio društvu Bergslagernas Järnvaruaktiebolag snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-313/20 P: Žalba koju je 10. srpnja 2020. podnio Abarca – Companhia de Seguros SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 29. travnja 2020. u predmetu T-106/19, Abarca/EUIPO – Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/21

      Žalba koju je 10. srpnja 2020. podnio Abarca – Companhia de Seguros SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 29. travnja 2020. u predmetu T-106/19, Abarca/EUIPO – Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)
      (Predmet C-313/20 P)
      (2020/C 414/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Abarca – Companhia de Seguros SA (zastupnici: J. M. Pimenta, advogado, Á. Pinho, advogada)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Abanca Corporación Bancaria, SA
      Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je rješenjem od 13. listopada 2020. odlučio da se tužba ne dopušta i naložio društvu Abarca – Companhia de Seguros SA da snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-417/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. rujna 2020. uputio Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. rujna 2020. uputio Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE
      (Predmet C-417/20)
      (2020/C 414/30)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

         Tuženici: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE
      Rješenjem od 8. listopada 2020. predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.


title: Predmet C-419/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2020. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2020. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Predmet C-419/20)
      (2020/C 414/31)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG, koje zastupa komplementar Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH

         Tuženik: Hauptzollamt Hamburg

         Prethodno pitanje

      Je li riječ o povredi prava Unije, kao uvjeta za ostvarenje prava na kamate koje je uređeno pravom Unije i koje je utvrdio Sud Europske unije, i u slučaju u kojem tijelo države članice odredi pristojbu u skladu s pravom Unije, ali sud države članice kasnije utvrdi da nisu ispunjeni materijalni uvjeti za naplatu pristojbe?


title: Predmet C-427/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. rujna 2020. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Kiel

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. rujna 2020. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Kiel
      (Predmet C-427/20)
      (2020/C 414/32)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG

         Tuženik: Hauptzollamt Kiel

         Prethodno pitanje

      Je li riječ o povredi prava Unije, kao uvjeta za ostvarenje prava na kamate koje je uređeno pravom Unije i koje je utvrdio Sud Europske unije, i u slučaju u kojem tijelo države članice odredi pristojbu protivno odredbama prava Unije koje su na snazi, a sud države članice utvrdi povredu prava Unije?


title: Predmet C-433/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. rujna 2020. uputio Oberlandesgericht Wien (Austrija) – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. rujna 2020. uputio Oberlandesgericht Wien (Austrija) – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG
      (Predmet C-433/20)
      (2020/C 414/33)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Wien

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

         Tuženik: Strato AG

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam „na bilo koji medij” iz članka 5. stavka 2. točke (b) Direktive 2001/29/EZ (1) tumačiti na način da pod time treba podrazumijevati i poslužitelje, koji su u posjedu trećih osoba koje fizičkim osobama (klijentima) za privatnu upotrebu (u svrhu koja nije ni izravno ni neizravno komercijalna) na tim poslužiteljima stavljaju na raspolaganje prostore za pohranu, kojima se klijenti, time što na njima pohranjuju sadržaje, koriste za reproduciranje (računalstvo u oblaku)?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora: Treba li odredbu navedenu u prvom pitanju tumačiti na način da se primjenjuje na nacionalni propis, prema kojem autor ima pravo na odgovarajuću naknadu (naknada za medije za pohranu),

                              —

                              ako treba, zbog prirode djela (koje je emitirano radiodifuzijom, stavljeno na raspolaganje javnosti ili se drži na mediju za pohranu koji je proizveden u svrhu prodaje) očekivati da će se ono reproducirati za osobnu ili privatnu uporabu, pri čemu se pohranjuje na „mediju za pohranu” bilo koje vrste koji je prikladan za takvo reproduciranje i koji je stavljen na nacionalno tržište u komercijalne svrhe”,

                              —

                              i ako se pri tome primjenjuje metoda pohrane opisana u prvom pitanju?

         (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL 2001., L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.)


title: Predmet C-461/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2020. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) – Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2020. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) – Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB
      (Predmet C-461/20)
      (2020/C 414/34)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Advania Sverige AB and Kammarkollegiet

         Tuženik: Dustin Sverige AB

         Prethodno pitanje

      Treba li u slučaju da je novi ugovaratelj preuzeo prava i obveze koje je prvotni ugovaratelj imao na temelju okvirnog sporazuma, nakon što je prvotni ugovaratelj proglašen insolventnim te je sporazum prenesen iz stečajne mase, smatrati da je novi ugovaratelj naslijedio prvotnog ugovaratelja prema uvjetima poput onih iz članka 72. stavka 1. točke (d) podtočke ii. Direktive o javnoj nabavi (1)?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014. L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68. i SL 2016., L 311, str. 26.)


title: Predmet C-486/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. listopada 2020. uputilo Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. listopada 2020. uputilo Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Varuh človekovih pravic Republike Slovenije
      (Predmet C-486/20)
      (2020/C 414/35)
      Jezik postupka: slovenski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Ustavno sodišče Republike Slovenije

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

         Druge stranke u postupku: Državni zbor Republike Slovenije, Vlada Republike Slovenije

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li točka 8. Priloga I. Direktivi (EU) 2016/681 (1) u skladu s člancima 7. i 8. te s člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, s obzirom na to da nije jasno obuhvaća li ta točka samo podatak o tome da dotična osoba ima status čestog putnika ili i druge podatke o letovima i rezervacijama u okviru programa vjernosti putnikâ, što bi moglo značiti da se ne poštuje zahtjev jasnoće i preciznosti pravnih pravila koja utječu na pravo na poštovanje privatnog života i na pravo na zaštitu osobnih podataka?

                  2.

                  Je li točka 12. Priloga I. Direktivi (EU) 2016/681 u skladu s člancima 7. i 8. te s člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, s obzirom na to da se zatraženi podaci ne navode na detaljan način te da se istodobno navedenom točkom Priloga I. ne predviđaju ograničenja u pogledu prirode i opsega podataka, što može značiti da se ne poštuje zahtjev jasnoće i preciznosti pravnih pravila koja utječu na pravo na poštovanje privatnog života i na pravo na zaštitu osobnih podataka?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/681 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o uporabi podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela (SL 2016., L 119, str. 132.).


title: Predmet C-354/19: Rješenje predsjednika Suda od 25. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Svea Hovrätt – Švedska) – Novartis AG/Patent-och registreringsverket

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/25

      Rješenje predsjednika Suda od 25. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Svea Hovrätt – Švedska) – Novartis AG/Patent-och registreringsverket
      (Predmet C-354/19) (1)

      (2020/C 414/36)
      Jezik postupka: švedski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 230, 8. 7. 2019.