title: Predmet T-120/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – PT Ciliandra Perkasa protiv Vijeća („Damping — Uvoz biodizela podrijetlom iz Indonezije — Konačna antidampinška pristojba — Članak 2. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Uobičajena vrijednost — Troškovi proizvodnje”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/32

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – PT Ciliandra Perkasa protiv Vijeća
   (Predmet T-120/14) (1)

   ((„Damping - Uvoz biodizela podrijetlom iz Indonezije - Konačna antidampinška pristojba - Članak 2. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Uobičajena vrijednost - Troškovi proizvodnje”))
   (2016/C 402/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PT Ciliandra Perkasa (Jakarta, Indonezija) (zastupnici: F. Graafsma i J. Cornelis, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku S. Boelaert, a zatim H. Marcos Fraile, agenti, uz asistenciju R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti), i European Biodiesel Board (EBB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Prost i M.-S. Dibling, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013, L 315, str. 2.) u dijelu u kojem se njome tužitelju izriče antidampinška pristojba.

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije, u dijelu u kojem se odnosi na društvo PT Ciliandra Perkasa.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove kao i troškove društva PT Ciliandra Perkasa.

               3.

               Europska komisija i European Biodiesel Board (EBB) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-211/12: Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Corte di Appello di Roma — Italija) — Martini SpA protiv Ministero delle Attività Produttive (Poljoprivreda — Sustav uvoznih dozvola — Uredba (EZ) br. 1291/2000 — Članak 35. stavak 4. točka c) — Jamstva koja se polažu prilikom izdavanja dozvola — Uvozna dozvola — Zakašnjelo podnošenje dokaza njene uporabe — Kazna — Izračun oduzetog iznosa — Uredba (EZ) br. 958/2003 — Tarifne kvote)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/14

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Corte di Appello di Roma — Italija) — Martini SpA protiv Ministero delle Attività Produttive
   (Predmet C-211/12) (1)

   (Poljoprivreda - Sustav uvoznih dozvola - Uredba (EZ) br. 1291/2000 - Članak 35. stavak 4. točka c) - Jamstva koja se polažu prilikom izdavanja dozvola - Uvozna dozvola - Zakašnjelo podnošenje dokaza njene uporabe - Kazna - Izračun oduzetog iznosa - Uredba (EZ) br. 958/2003 - Tarifne kvote)
   2013/C 260/24
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Corte di Appello di Roma

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Martini SpA

      Tuženik: Ministero delle Attività Produttive

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Corte di Appello di Roma — Tumačenje članka 35. Uredbe Komisije (EZ) br. 1291/2000 od 9. lipnja 2000. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava uvoznih i izvoznih dozvola i potvrda o unaprijed utvrđenoj subvenciji za poljoprivredne proizvode (SL L 152, str. 1.) — Jamstva koja se polažu prilikom izdavanja dozvola — Određivanje oduzetog iznosa u odnosu na one količine za koje dokaz nije dostavljen u određenom roku

      Izreka

               1.

               Članak 35. Uredbe Komisije (EZ) br. 1291/2000 od 9. lipnja 2000. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava uvoznih i izvoznih dozvola i potvrda o unaprijed utvrđenoj subvenciji za poljoprivredne proizvode, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 325/2003 od 20. veljače 2003., treba tumačiti tako da svrha jamstva iz te odredbe nije jedino osiguranje ispunjenja obveze uvoza proizvoda u pitanju, već i osiguranje da dokaz o uporabi dozvole bude podnesen unutar određenog roka.

               2.

               Članak 35. stavak 4. točka c) Uredbe br. 1291/2000, kako je izmijenjena Uredbom br. 325/2003, treba tumačiti tako da u slučaju u kojem je dokaz o pravilnom uvozu podnesen sa zakašnjenjem, računanje oduzetog iznosa u odnosu na one količine za koje dokaz nije dostavljen u roku određenom u članku 35. stavku 4. točki a) navedene Uredbe mora se izvršiti na temelju stope jamstva koja je primijenjena glede zahtjeva za izdavanje dozvole ili dozvola u vezi s tim uvozom. Za takvo tumačenje nije relevantna činjenica da je jamstvo položeno na temelju stope koja je viša od stope primjenjive na uvoz drugih proizvoda iste vrste kao uvezen proizvod, s obzirom da je potonji bio oslobođen plaćanja uvoznih pristojbi.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet T-51/15: Presuda Općeg suda od 20. rujna 2016. – PAN Europe protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Uredba (EZ) br. 1367/2006 — Dokumenti vezani uz endokrine disruptore — Djelomično odbijanje pristupa — Iznimka koja se odnosi na zaštitu postupka odlučivanja — Članak 4. stavak 3. Uredbe br. 1049/2001”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/40

         Presuda Općeg suda od 20. rujna 2016. – PAN Europe protiv Komisije
   (Predmet T-51/15) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Dokumenti vezani uz endokrine disruptore - Djelomično odbijanje pristupa - Iznimka koja se odnosi na zaštitu postupka odlučivanja - Članak 4. stavak 3. Uredbe br. 1049/2001”))
   (2016/C 402/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: B. Kloostra, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Buchet, P. Mihaylova i J. Tomkin, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson i L. Swedenborg, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Komisijine odluke od 24. studenoga 2014., oznaka Ares (2014) 3900631, u dijelu u kojem je njome odbijen pristup dokumentima koji se odnose na endokrine disruptore.

      Izreka

               1.

               Odluka Europske komisije od 24. studenoga 2014., oznaka Ares (2014) 3900631, poništava se u dijelu u kojem je njome odbijen pristup dokumentima označenim brojevima 9., 13., 14., 15., 16., 17., 17.a, 20., 22., 24., 25., 29., 30., 31., 37., 38., 39., 41., 42. i 43., na temelju članka 4. stavka 3. prvog podstavka Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 1049/2001 od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Komisija će, osim vlastitih troškova, snositi i troškove Pesticide Action Network Europe (PAN Europe).

               4.

               Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet C-407/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Green Network SpA protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i dr.

text:
               9.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Green Network SpA protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i dr.
   (Predmet C-407/17)
   (2017/C 338/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Green Network SpA

      Tuženici: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li „cilj”„opće” Direktive br. 2005/29/EZ (1), odnosno cilj pružanja „zaštitne mreže” za zaštitu potrošača, i, osobito, „uvodnu izjavu 10.”, članak 3. stavak 4. i članak 5. stavak 3. te direktive tumačiti na način da im se protivi nacionalna mjera koja u doseg primjene Direktive 2005/29/EZ o nepoštenoj poslovnoj praksi stavlja ocjenu ispunjavanja posebnih obveza iz sektorskih direktiva 2009/72/EZ (2) i 2009/73/EZ (3) za zaštitu potrošača, isključujući na taj način postupanje sektorskih tijela — u ovom slučaju AEEGSI-ja — s ciljem sankcioniranja povreda sektorskih direktiva u svim slučajevima u kojima ta povreda može također biti i nepravilna ili nepoštena poslovna praksa?

               2.

               Treba li načelo specifičnosti iz članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ tumačiti na način da se primjenjuje na odnose među zakonodavnim sustavima (općim sustavima i sektorskim sustavima), ili na odnose među odredbama (općim odredbama i specifičnim odredbama) ili na odnose među nezavisnim tijelima odgovornima za normiranje i za nadzor nad relevantnim sektorima?

               3.

               Treba li pojam „proturječja” iz članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ smatrati primjenjivim samo u okolnostima u kojima postoji značajno pravno proturječje između odredbi propisa o nepoštenim poslovnim praksama i drugih odredbi prava EU-a kojima se uređuju specifični aspekti trgovačkih praksi, ili je dostatno da se potonjim odredbama propisuju pravila različita od odredbi o nepravilnim poslovnim praksama, na način da dovode do sukoba zakona u određenom slučaju?

               4.

               Treba li pojam „pravila Zajednice” iz članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ tumačiti na način da se odnosi samo na odredbe iz europskih uredbi i direktiva i na odredbe kojima se one izravno prenose, ili one također uključuju zakonodavne regulatorne odredbe kojima se primjenjuju načela europskog prava?

               5.

               Protivi li se načelu specifičnosti iz „uvodne izjave 10.” i članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ, članku 37. Direktive 2009/72/EZ i članku 41. Direktive 2009/73/EZ, tumačenje odgovarajućih odredbi za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo s učinkom da se, kada god se u reguliranom sektoru koji sadrži sektorska „potrošačka” pravila, u kojima sektorska tijela imaju ovlast normiranja i kažnjavanja, utvrdi da je došlo do postupanja koja se može obuhvatiti pojmom „agresivne prakse” u smislu članka 8. i 9. Direktive 2005/29/EZ ili pojmom „prakse koja se u svim okolnostima smatra agresivnom” u smislu Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ, uvijek moraju primijeniti opća pravila o nepravilnim praksama, čak i kad su donesena sektorska pravila za zaštitu (takvih) potrošača koja se temelje na odredbama prva Unije kojim se u cijelosti uređuju takve „agresivne prakse” i prakse „koje se u svim okolnostima smatraju agresivnima” ili, u svakom slučaju, te iste „nepravilne/nepoštene prakse”?

      (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)

      (2)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog Parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL 2009., L 211, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)

      (3)  Direktiva 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (SL 2009., L 211, str. 94.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str 39.)


title: Predmet T-303/16: Tužba podnesena 14. lipnja 2016. – Novartis Europharm protiv Komisije

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/24

         Tužba podnesena 14. lipnja 2016. – Novartis Europharm protiv Komisije
   (Predmet T-303/16)
   (2016/C 296/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: C. Schoonderbeek, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 4. travnja 2016. (C(2016) 2083(final)); i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova Novartisa.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je Odluka Komisije od 4. travnja 2016. nezakonita jer predstavlja povredu isključivog prava stavljanja u promet lijeka za rijetke bolesti društva Novartis pod imenom TOBI Podhaler u skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 141/2000 (1) o lijekovima za rijetke bolesti i jer nisu bili ispunjeni uvjeti iz članka 8. stavka 3. te uredbe za odobrenje odstupanja od tog isključivog prava stavljanja u promet lijekova za rijetke bolesti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je pripremom i donošenjem Odluke Komisije od 4. travnja 2016. povrijeđena „obveza pažnje”, također poznata kao „načelo savjesnosti”, osobito zato što nisu bili uzeti u obzir svi relevantni znanstveni podaci o predmetnim lijekovima i zato što u okviru znanstvene ocjene nije bilo obavljeno savjetovanje s društvom Novartis kao zainteresiranom strankom.

      (1)  Uredba (EZ) br. 141/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1999. o lijekovima za rijetke bolesti (SL L 18, 22. 1. 2000., str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 3.)


title: Predmet F-15/14: Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 15. listopada 2014. – De Bruin protiv Parlamenta (Javna služba — Dužnosnici na probnom radu — Članak 34. Pravilnika o osoblju — Izvješće o probnom radu koje utvrđuje nesposobnost dužnosnika koji je na probnom radu — Produženje trajanja probnog rada — Otkaz po isteku probnog rada — Otkazni razlozi — Učinkovitost — Brzina obavljanja poslova — Očite pogreške u ocjeni — Nepravilnosti u postupku — Rok za davanje mišljenja Odbora za izvješća)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/53

         Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 15. listopada 2014. – De Bruin protiv Parlamenta
   (Predmet F-15/14) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici na probnom radu - Članak 34. Pravilnika o osoblju - Izvješće o probnom radu koje utvrđuje nesposobnost dužnosnika koji je na probnom radu - Produženje trajanja probnog rada - Otkaz po isteku probnog rada - Otkazni razlozi - Učinkovitost - Brzina obavljanja poslova - Očite pogreške u ocjeni - Nepravilnosti u postupku - Rok za davanje mišljenja Odbora za izvješća))
   2014/C 421/74
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Evert Anton De Bruin (Lent, Nizozemska) (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Dean i M. Ecker, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Parlamenta o prekidu ugovora o radu tužitelja na kraju razdoblja produženja probnog rada.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Evert Anton De Bruin snosi svoje vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europskog parlamenta.

      (1)  SL C 184, 16.6.2014., str. 40.


title: Predmet T-587/13: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Schwerdt protiv OHM-a – Iberamigo (cat & clean) („Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Zajednice cat & clean – Raniji španjolski verbalni žig CLEAN CAT – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Prepreke slobodnom kretanju robe – Članak 34. UFEU-a – Članak 16. Povelje o temeljnim pravima”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/25

      Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Schwerdt protiv OHM-a – Iberamigo (cat & clean)
      (Predmet T-587/13) (1)

      („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice cat & clean - Raniji španjolski verbalni žig CLEAN CAT - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Prepreke slobodnom kretanju robe - Članak 34. UFEU-a - Članak 16. Povelje o temeljnim pravima”)
      (2015/C 073/33)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Miriam Schwerdt (Porta-Westfalica, Njemačka) (zastupnik: K. Kruse, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Iberamigo, SA (Rubi, Španjolska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. rujna 2013. (predmet R 1799/2012-4) vezano uz postupak povodom prigovora između Iberamigo, SA i Miriam Schwerdt.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Miriam Schwerdt se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet T-622/14: Tužba podnesena 15. kolovoza 2014. – Lauritzen Holding protiv OHIM-a – IC Companys (IWEAR)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/26

         Tužba podnesena 15. kolovoza 2014. – Lauritzen Holding protiv OHIM-a – IC Companys (IWEAR)
   (Predmet T-622/14)
   2014/C 351/34
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lauritzen Holding AS (Drøbak, Norveška) (zastupnici: P. Walsh i S. Dunstan, Solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: IC Companys A/S (København, Danska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 2. lipnja 2014 u predmetu R 1935/2013-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „IWEAR” za proizvode iz razreda 18, 25 i 28 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 6 29  806

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: raniji žig „INWEAR” registriran kao žig Zajednice br. 2 1 68  284

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice.


               21.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/4

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 18. ožujka 2014. podnio Prvostupanjski sud Kneževine Lihtenštajna u postupku povezanom s poduzetnikom Ottom Kaufmannom AG
   (Predmet E-9/14)
   (2014/C 274/04)
   Dopisom Sudu od 18. ožujka 2014., zaprimljenim u pisarnicu Suda 21. ožujka 2014., Prvostupanjski sud Kneževine Lihtenštajna (Fürstliches Landgericht) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u postupku povezanom s poduzetnikom Ottom Kaufmannom AG o sljedećem pitanju:

               —

               Zahtijeva li se Sporazumom o EGP-u, osobito odredbama o slobodi pružanja usluga i slobodi poslovnog nastana i/ili pojedinačnim aktima sekundarnog prava (primjerice Direktivom 2004/18/EZ o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama ili Direktivom 2006/123/EZ o uslugama na unutarnjem tržištu, koje su obje obuhvaćene pravom EGP-a) da, ako je nacionalnim pravom dopušteno osuđivanje pravnih osoba na kaznenim sudovima, te osuđujuće presude budu i jasno upisane, primjerice, u kaznenu evidenciju?


title: Predmet C-435/11: Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Oberster Gerichtshof — Austrija) — CHS Tour Services GmbH protiv Team4 Travel GmbH (Direktiva 2005/29/EZ — Nepoštena poslovna praksa — Prodajna brošura koja sadrži pogrešnu informaciju — Kvalifikacija „zavaravajuće poslovne prakse” — Slučaj u kojem se nikakav propust u kršenju obveze u pogledu profesionalne pažnje neće prigovoriti poslovnom subjektu)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Oberster Gerichtshof — Austrija) — CHS Tour Services GmbH protiv Team4 Travel GmbH
   (Predmet C-435/11) (1)

   (Direktiva 2005/29/EZ - Nepoštena poslovna praksa - Prodajna brošura koja sadrži pogrešnu informaciju - Kvalifikacija „zavaravajuće poslovne prakse” - Slučaj u kojem se nikakav propust u kršenju obveze u pogledu profesionalne pažnje neće prigovoriti poslovnom subjektu)
   2013/C 344/16
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: CHS Tour Services GmbH

      Tuženik: Team4 Travel GmbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Oberster Gerichtshof — Tumačenje članka 5. Direktive 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.) — Prodajna brošura koja sadrži pogrešnu informaciju — Postojanje ili nepostojanje mogućnosti da poslovni subjekt dokaže da su obveze u pogledu profesionalne pažnje ispunjene da bi se izbjegla kvalifikacija navedene polovne prakse kao „nepoštene”.

      Izreka

   Direktivu 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi), treba tumačiti na način da, u slučaju kada poslovna praksa zadovoljava sve uvjete propisane u članku 6. stavku 1. ove Direktive da bi bila kvalificirana kao zavaravajuća praksa u odnosu na potrošača ne treba provjeravati je li takva praksa u suprotnosti i sa zahtjevima u pogledu profesionalne pažnje u smislu članka 5. stavka 2. točke (a) iste Direktive jer se ista može valjano smatrati nepoštenom i time zabranjenom na temelju članka 5. stavka 1. navedene Direktive.

      (1)  SL C 340, 19.11.2011.


title: Predmet C-391/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Španjolska) – Marina del Mediterráneo S.L. i drugi protiv Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Španjolska) – Marina del Mediterráneo S.L. i drugi protiv Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía
   (Predmet C-391/15)
   (2015/C 346/07)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Andalucía

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Marina del Mediterráneo S.L., Marina del Mediterráneo Duquesa S.L., Marina del Mediterráneo Estepona S.L., Marina del Mediterráneo Este S.L., Marinas del Mediterráneo Torre S.L., Marina del Mediterráneo Marbella S.L., Gómez Palma S.C., Enrique Alemán S.A., Cyes Infraestructuras S.A., Cysur Obras y Medioambiente S.A.

      Tuženik: Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

      Druge stranke u postupku: Agencia Pública de Puertos de Andalucía, UTE Nassir Bin Abdullah and Sons, S.L., Puerto Deportivo de Marbella, S.A. i Ayuntamiento de Marbella

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li u svjetlu načela lojalne suradnje i korisnog učinka direktivâ članak 1. stavak 1. i članak 2. stavak 1. točke (a) i (b) Direktive 89/665 (1) tumačiti na način da se protive nacionalnoj odredbi poput članka 310. stavka 2. Ley 30/2007, de 30 de octubre, de Contratos del Sector Público (sada članak 40. stavak 2. RDLeg 3/2011, kojim se potvrđuje pročišćeni tekst Ley de Contratos del Sector Público) jer se njime onemogućava korištenje posebnim pravnim sredstvom u predmetima javne nabave protiv naručiteljevih akata u postupku, kao što je to odluka o prihvaćanju ponude jednog od ponuditelja u pogledu kojeg se prigovara da nije udovoljio odredbama nacionalnih i Unijinih propisa o dokazivanju tehničke i gospodarske sposobnosti?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje, imaju li članak 1. stavak 1. i članak 2. stavak 1. točke (a) i (b) Direktive 89/665 izravan učinak?

      (1)  Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL L 395, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.)


title: Predmet C-514/15 P: Žalba koju je 25. rujna 2015. podnio HIT Groep BV protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2015. u predmetu T-436/10, Hit Groep protiv Komisije

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/18

         Žalba koju je 25. rujna 2015. podnio HIT Groep BV protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2015. u predmetu T-436/10, Hit Groep protiv Komisije
   (Predmet C-514/15 P)
   (2015/C 398/24)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: HIT Groep BV (zastupnici: G. van der Wal i L. Parret, advocaten)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               proglasi osnovanim žalbene razloge koje je istaknuo, ukine pobijanu presudu, njegovu tužbu protiv sporne odluke (1) (naknadno) proglasi osnovanom i poništi spornu odluku u dijelu u kojem se na njega odnosi i to osobito članak 1. točku 9. podtočku (b), članak 2. točku 9. i članak 4. točku 22., podredno ukine novčanu kaznu koja mu je izrečena u članku 2. točki 9. sporne odluke ili da je smanji u opsegu koji Sud smatra primjerenim, ili da barem ukine pobijanu presudu te predmet vrati Općem sudu na ponovno odlučivanje uzimajući u obzir presudu koju Sud donese;

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova koji su žalitelju nastali u prvostupanjskom i žalbenom postupku, uključivo troškove za njegove pravne zastupnike.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               a)

               U točkama 174.-188. i 224. pobijane presude Opći sud je pogrešno presudio, počinio pogrešku koja se tiče prava, nepotpuno ili nelogično obrazložio i počinio povredu članka 296. stavka 2. UFEU-a, članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2) (u daljnjem tekstu: Povelja), članka 23. stavka 2. podstavka 2. Uredbe br. 1/2003, članka 7. stavka 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (u daljnjem tekstu: EKLJP), članka 49. Povelje i općih pravnih načela, osobito načela proporcionalnosti te je u pobijanoj presudi odlučio da se Komisija prilikom primjene gornje granice za novčanu kaznu koja se na žalitelja primjenjuje u skladu s člankom 23. stavkom 2. podstavkom 2. Uredbe br. 1/2003 (3) smjela temeljiti na prometu žalitelja u (poslovnoj) godini 2003. te da temeljenjem na toj poslovnoj godini nije povrijedila načelo proporcionalnosti; Opći sud je zbog toga odbio tužbu (sadašnjeg) žalitelja te mu naložio snošenje troškova.

               b)

               Opći sud je pogrešno presudio, počinivši pogrešku koja se tiče prava i povredu članka 296. stavka 2. UFEU-a, članka 41. stavka 2. točke (c) i članka 49. stavka 3. Povelje i općih pravnih načela, osobito načela proporcionalnosti, time što je propustio ocijeniti proporcionalnost novčane kazne koju je Komisija izrekla žalitelju; (barem) u tom dijelu je presuda Općeg suda neobrazložena ili nedovoljno (logično) obrazložena; Opći sud je zbog toga odbio tužbu (sadašnjeg) žalitelja te mu naložio snošenje troškova.

         Protivno odluci Općeg suda, odstupanje od članka 23. stavka 2. podstavka 2. Uredbe br. 1/2003 (u ovom predmetu) nije dopušteno i zahvaćeno je pogreškom koja se tiče prava. Takvo odstupanje – prilikom kojeg je umjesto prethodne poslovne godine (2009.) primijenjena poslovna godina 2003. u okviru te odredbe – protivno je toj odredbi i njezinoj svrsi. Članak 23. stavak 2. podstavak 2. Uredbe br. 1/2003 treba spriječiti da novčana kazna bude izrečena u iznosu koji prelazi platežnu sposobnost poduzetnika u trenutku u kojem mu se pripiše povreda i za koji mu je Komisija izrekla financijsku sankciju. Ova odredba predstavlja jamstvo načela proporcionalnosti koje više nije zajamčeno ako se odstupa od njegova teksta.
   Odstupanje od te odredbe (njezina teksta) povređuje (u ovom predmetu) i članak 7. stavak 1. EKLJP-a, članak 49. Povelje i načelo proporcionalnosti (načelo zakonitosti i određenosti).
   Presude Suda u kojima je dopušteno odstupanje od izričitog teksta članka 23. stavka 2. podstavka 2. Uredbe br. 1/2003 (presude od 7. lipnja 2007., Britannia Alloys & Chemicals/Komisija, C-76/06 P, EU:C:2007:326, i od 14. svibnja 2014., 1.garantovaná/Komisija, C-90/13 P, EU:C:2014:326), donesene su (dugo) nakon stvarnih događaja zbog kojih je žalitelju izrečena novčana kazna. Stoga retroaktivna primjena te sudske prakse povređuje članak 7. stavak 1. EKLJP-a i članak 49. Povelje.
   Ako bi odstupanje od teksta članka 23. stavka 2. druge rečenice Uredbe br. 1/2003 u iznimnim slučajevima (moglo) biti pravno dopušteno, to bi ipak zahtijevalo detaljno obrazloženje; u pobijanoj presudi međutim ne postoji takvo obrazloženje, protivno članku 7. stavku 1. EKLJP-a i članku 41. stavku 2. točki (c) Povelje odnosno ono je nedovoljno.
   Jamstvo načela proporcionalnosti zahtijeva da sud Unije (u svakom slučaju), kada je provedeno odstupanje od članka 23. stavka 2. druge rečenice Uredbe br. 1/2003, (naknadno) ispita odgovara li novčana kazna cilju te odredbe i načelu proporcionalnosti, što je Opći sud propustio učiniti u pobijanoj presudi (i Komisija u spornoj odluci), te je barem nije ili ju je nedovoljno obrazložio.

      (1)  Odluka C(2010) 4387 final Komisije od 30. lipnja 2010. u vezi s postupkom primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), izmijenjena Odlukom C (2010) 6676 final Komisije od 30. rujna 2010. i Odlukom C(2011) 2269 final Komisije od 4. travnja 2011.

      (2)  SL 2000, C 364, str. 1.

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101.] i [102. UFEU-a] (SL 2003, L 1, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet T-55/15: Tužba podnesena 3. veljače 2015. – Certified Angus Beef protiv OHIM-a – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/34

      Tužba podnesena 3. veljače 2015. – Certified Angus Beef protiv OHIM-a – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)
      (Predmet T-55/15)
      (2015/C 107/45)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Certified Angus Beef, LLC (Wooster, Ohio, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: C. Aikens, Barrister)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Certified Australian Angus Beef Pty Ltd (Surrey Hills, Australija)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Sporni žig u pitanju: međunarodna registracija figurativnog žiga Zajednice s verbalnim elementima „CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF” u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 095 394

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 30. listopada 2014. u predmetu R 662/2014-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  u cijelosti prihvati prigovor;

                  —

                  naloži OHIM-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-487/14: Tužba podnesena 27. lipnja 2014. – CHEMK and KF protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/49

         Tužba podnesena 27. lipnja 2014. – CHEMK and KF protiv Komisije
   (Predmet T-487/14)
   2014/C 282/64
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusija) i Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznetsk, Rusija) (zastupnici: B. Evtimov i M. Krestiyanova, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 360/2014 od 9. travnja 2014. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz ferosilicija podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Rusije nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (1) („Osnovna uredba”), (SL L 107, str. 13.);

               —

               naloži snošenje troškova Europskoj komisiji.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava, a koja proizlazi iz pogrešnog tumačenja članka 2. stavka 9. Osnovne uredbe i/ili očite pogreške u ocjeni zaključka Komisije prema kojem je sam gospodarski subjekt nebitan za izračun izvozne cijene (uključujući prilagodbe izvozne cijenu) u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe te iz posljedičnog zaključka da je puni odbitak za sve prodajne, opće i administrativne troškove i dobit društva RFA International od izračunane izvozne cijene CHEMK Group bio opravdan. U mjeri u kojoj se Komisija može osloniti na prethodno navedene zaključke za odbacivanje tužiteljeve tvrdnje o postojanju samog gospodarskog subjekta, tužitelji ističu da je takvo odbijanje zahvaćeno pogreškom koja se tiče prava i/ili očitom pogreškom u ocjeni.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 11. stavka 10. Osnovne uredbe i na vezanu povredu članka 11. stavka 9. Osnovne uredbe kroz Komisijin odbitak antidampinških pristojbi od tužiteljevog izračuna izvozne cijene. Povreda članka 11. stavka 9. Osnovne uredbe proizlazi iz Komisijine primjene nove metodologije ocjene jesu li pristojbe valjano uključene u preprodajnu cijenu, što se razlikuje od metodologije koja se koristila tijekom zadnje privremene revizije koja je rezultirala važećim pristojbama za tužitelje.

               3.

               Treći žalbeni razlog odnosi se na zaključke Komisije o navodnoj mogućnosti ponavljanja štetnog dampinga u vezi s ruskim uvozom koji sadrže niz očitih pogreški u ocjeni činjenica i dokaza.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.).


title: Predmet C-193/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2016. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) – E protiv Subdelegación del Gobierno en Álava

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2016. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) – E protiv Subdelegación del Gobierno en Álava
   (Predmet C-193/16)
   (2016/C 251/05)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: E

      Tuženik: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Prethodno pitanje

   Predstavlja li stvarnu i trenutačnu opasnost za javnu sigurnost u skladu s člankom 27. stavcima 1. i 2. Direktive 2004/38/EZ (1), žalitelj koji je zbog ponovljenih kaznenih djela zlostavljanja maloljetnika osuđen na 12 godina zatvora, ako se uzme u obzir da se nalazi u zatvoru i da mu, nakon izdržanih šest godina, preostaje još nekoliko godina izdržavanja kazne prije puštanja na slobodu?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravak na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (Tekst značajan za EGP) (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)


title: Predmet C-423/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2017. uputio Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) – Staat der Nederlanden protiv Warner-Lampert Company LLC

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2017. uputio Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) – Staat der Nederlanden protiv Warner-Lampert Company LLC
   (Predmet C-423/17)
   (2017/C 318/13)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof Den Haag

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Staat der Nederlanden

      Druga stranka u postupku: Warner-Lampert Company LLC

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 11. Direktive 2001/83 (1) ili drugu odredbu prava Unije tumačiti na način da obavijest kojom osoba koja zahtijeva ili ima odobrenje za stavljanje u promet generičkog lijeka u smislu članka 10. Direktive 2001/83 tijelu daje do znanja da ona dijelove sažetka opisa svojstava referentnog lijeka koji se odnose na indikacije i doziranja i koji su obuhvaćeni patentnim pravom treće osobe ne navodi u sažetku opisa svojstava i u uputi o lijeku generičkog lijeka treba smatrati zahtjevom za ograničenje odobrenja za stavljanje u promet, koji mora dovesti do toga da odobrenje za stavljanje u promet ne vrijedi ili više ne vrijedi za indikacije i doziranja zaštićene patentom?

               2.

               U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, zabranjuju li članak 11. i članak 21. stavak 3. Direktive 2001/83 ili druge odredbe prava Unije nadležnom tijelu da u slučaju odobrenja izdanog u skladu s člankom 6. u vezi s člankom 10. Direktive 2001/83 objavi sažetak opisa svojstava lijeka i uputu o lijeku, uključujući dijelove koji se odnose na indikacije i doziranja i koji su obuhvaćeni patentnim pravom treće osobe ako je osoba koja zahtijeva ili ima odobrenje za stavljanje u promet tijelu dala do znanja da ona dijelove sažetka opisa svojstava referentnog lijeka koji se odnose na indikacije i doziranja i koji su obuhvaćeni patentnim pravom treće osobe ne navodi u sažetku opisa svojstava i u uputi o lijeku?

               3.

               Je li za odgovor na drugo pitanje relevantno to da nadležno tijelo od nositelja odobrenja zahtijeva da se u uputi o lijeku, koju on mora priložiti pakiranju lijeka, navede upućivanje na internetsku stranicu tog tijela na kojoj je objavljen sažetak opisa svojstava lijeka, uključujući dijelove koji se odnose na indikacije ili doziranja i koji su obuhvaćeni patentnim pravom treće osobe, iako ti dijelovi na temelju članka 11. Direktive 2001/83 nisu sadržani u uputi o lijeku?

      (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL 2001., L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)


title: Predmet T-256/15: Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Telefónica protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/37

         Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Telefónica protiv Komisije
   (Predmet T-256/15)
   (2015/C 245/44)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Telefónica, S.A. (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J. Ruiz Calzado i J. Domínguez Pérez, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. odluke;

               —

               poništi stavak 1. članka 4. odluke u dijelu u kojem je Kraljevini Španjolskoj naloženo da prekine program potpora naveden u članku 1.;

               —

               poništi stavke 2., 3., 4. i 5. članka 4. odluke u dijelu u kojem je naložen povrat državne potpore koju je utvrdila Komisija;

               —

               podredno, ograniči obvezu povrata potpore određenu stavkom 2. članka 4. odluke na isti način na koji je ona ograničena u prvoj i drugoj odluci, i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova koji proizlaze iz postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka u ovom postupku ista je kao i ona u predmetima T-12/15, Banco de Santander i Santusa/Komisija i T-252/15, Ferrovial, SA i dr./Komisija.
   Navedeni tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima već iznesenima u tim predmetima.
   Osobito se navode pogreške koje se tiču prava i ocjene činjenica koje je Komisija počinila kada je ispitivala mišljenje DGT-a (španjolske porezne uprave) i zaključila da ono sadrži novu mjeru koja može predstavljati državnu potporu i kada je tvrdila da prve dvije odluke nisu obuhvatile moguću primjenu predmetne mjere na stjecanja neizravnih udjela.


title: Predmet C-76/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Braşov – Rumunjska) – Mihai Manea protiv Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor (Zahtjev za prethodnu odluku — Nacionalni porezi — Članak 110. UFEU-a — Porez koji država članica ubire na motorna vozila pri prvoj registraciji ili prvom prijenosu prava vlasništva — Neutralnost između rabljenih motornih vozila koja potječu iz drugih država članica i sličnih motornih vozila dostupnih na nacionalnom tržištu)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/12

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Braşov – Rumunjska) – Mihai Manea protiv Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor
   (Predmet C-76/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Nacionalni porezi - Članak 110. UFEU-a - Porez koji država članica ubire na motorna vozila pri prvoj registraciji ili prvom prijenosu prava vlasništva - Neutralnost između rabljenih motornih vozila koja potječu iz drugih država članica i sličnih motornih vozila dostupnih na nacionalnom tržištu))
   (2015/C 198/15)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Braşov

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mihai Manea

      Tuženik: Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor

      Izreka

   Članak 110. UFEU-a treba tumačiti na način da mu:

               —

               nije protivno to da država članica uvede porez na motorna vozila koji se plaća na uvezena rabljena vozila pri njihovoj prvoj registraciji u toj državi članici i vozila koja su već registrirana u navedenoj državi članici pri prvom prijenosu prava vlasništva na potonjima u toj istoj državi,

               —

               jest protivno to da ta država članica oslobodi tog poreza vozila koja su već registrirana i za koje je plaćen porez koji je ranije bio na snazi, za koji je presuđeno da nije u skladu s pravom Unije.

      (1)  SL C 151, 19.5.2014.


title: Predmet T-337/12: Presuda Općeg suda od 21. studenoga 2013. — El Hogar Perfecto del Siglo XXI protiv OHIM-a ( „Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje vadičep — Raniji nacionalni dizajn — Razlog ništavosti — Nedostatak individualnog karaktera — Nedostatak drugačijeg ukupnog dojma — Upućeni korisnik — Stupanj slobode dizajnera — Članci 4. i 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002” )

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/22

         Presuda Općeg suda od 21. studenoga 2013. — El Hogar Perfecto del Siglo XXI protiv OHIM-a
   (Predmet T-337/12) (1)

   (Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje vadičep - Raniji nacionalni dizajn - Razlog ništavosti - Nedostatak individualnog karaktera - Nedostatak drugačijeg ukupnog dojma - Upućeni korisnik - Stupanj slobode dizajnera - Članci 4. i 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002)
   2014/C 9/36
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: C. Ruiz Gallegos i E. Veiga Conde, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Wenf International Advisers Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski otoci) (zastupnici: J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela i I. Munilla Muñoz, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 1. lipnja 2012. (predmet R 89/2011-3) koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između Wenf International Advisers Ltd i El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.


title: Predmet F-111/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 25. svibnja 2016. – GW protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Socijalna sigurnost — Snošenje troškova liječenja — Konkretno i detaljno ispitivanje)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/49

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 25. svibnja 2016. – GW protiv Komisije
   (Predmet F-111/15) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Socijalna sigurnost - Snošenje troškova liječenja - Konkretno i detaljno ispitivanje))
   (2016/C 251/55)
   Jezik postupka:francuski

      Stranke

      Tužitelj: GW (zastupnici: N. de Montigny i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. S. Bohr i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Komisijine odluke o odbijanju naknade tužitelju i njegovoj supruzi troškova koji se odnose na tri računa za liječničke zahvate i tretmane povezane s rakom od kojeg boluje tužiteljeva supruga.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se Komisijina odluka kojom je ona odbila smatrati nadoknadivima troškove navedene u obračunima br. 67. i 68. od 7. veljače 2014. te br. 72. od 12. ožujka 2014., koji se odnose na zdravstvenu njegu pruženu tužiteljevoj supruzi.

               2.

               Komisija snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje GW-ovih troškova.

      (1)  SL C 354, 26. 10. 2015., str. 55.


title: Predmet C-631/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. prosinca 2013. uputio Obersten Patent — und Markensenat (Austrija) — Arne Forsgren

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. prosinca 2013. uputio Obersten Patent — und Markensenat (Austrija) — Arne Forsgren
   (Predmet C-631/13)
   2014/C 61/06
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Patent — und Markensenat

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Arne Forsgren

      Druga stranka u postupku: Österreichisches Patentamt

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se na temelju članka 1. točke (b) i članka 3. točaka (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove (1), ako su ispunjene ostale pretpostavke, dodijeliti svjedodžba o zaštiti za aktivni sastojak zaštićen temeljnim patentom (ovdje, protein D) kad se taj aktivni sastojak nalazi u lijeku (ovdje, Synflorixu) u kovalentnoj (molekularnoj) vezi s drugim aktivnim sastojcima, svejedno zadržavajući svoje vlastito djelovanje?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

                           2.1.

                           Može li se na temelju članka 3. točaka (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 469/2009 dodijeliti svjedodžba o zaštiti za tvar zaštićenu temeljnim patentom (ovdje, protein D) ako ona ima vlastito terapeutsko djelovanje (ovdje, kao cjepivo protiv bakterija Haemophilus influenzae), iako se odobrenje za stavljanje u promet tog lijeka ne odnosi na to djelovanje?

                           2.2.

                           Može li se na temelju članka 3. točaka (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 469/2009 dodijeliti svjedodžba o zaštiti za tvar zaštićenu temeljnim patentom (ovdje, protein D) ako odobrenje navodi tu tvar kao „nositelja” za jedinstveni aktivni sastojak (ovdje, pneumokokni polisaharid), koja kao „pomoćni sastojak” pojačava djelovanje te tvari, iako takvo djelovanje nije izričito navedeno u odobrenju za stavljanje lijeka u promet?

      (1)  SL, L 152, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 166.)


title: Predmet T-61/15: Tužba podnesena 6. veljače 2015. – 1&1 Internet protiv OHIM-a – Unoe Bank (1e1)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/36

      Tužba podnesena 6. veljače 2015. – 1&1 Internet protiv OHIM-a – Unoe Bank (1e1)
      (Predmet T-61/15)
      (2015/C 107/47)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: 1&1 Internet AG (Montabaur, Njemačka) (zastupnik: G. Klopp, odvjetnica)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Unoe Bank, SA (Madrid, Španjolska)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Sporni žig: verbalni žig Zajednice „(1e1)” – prijava br. 11 047 479

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014. u predmetu R 101/2014-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku u vezi s postupkom povodom prigovora br. B 002090507 između društava 1&1 Internet AG i UNO E Bank;

                  —

                  naloži OHIM-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-47/15: Tužba podnesena 2. veljače 2015. – Njemačka protiv Komisije

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/31

         Tužba podnesena 2. veljače 2015. – Njemačka protiv Komisije
   (Predmet T-47/15)
   (2015/C 127/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, K. Petersen, i T. Lübbig, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi, u skladu s člankom 264. UFEU-a, Odluku Komisije od 25. studenoga 2014. u postupku „Državne potpore SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Njemačka, Poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije i ograničavanje nameta na temelju EEG-a za energetski intenzivna poduzeća, C (2014) 8786 final”;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni činjenica
               Europska komisija nije uzela u obzir relevantne činjenice, odnosno funkcioniranje Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien), osobito sustav financijskih tijekova u skladu s tim zakonom. Osim toga, Komisija je pogrešno razumjela ulogu „države” kao zakonodavca i kao nositelja nadzornih tijela te je iz toga pogrešno zaključila o postojanju položaja nadzora.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nepostojanje „pogodnosti” dodijeljene na temelju posebnog korekcijskog uređenja
               Europska komisija počinila je pogrešku koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a utvrdivši, suprotno sudskoj praksi Suda, da su poduzetnici koji su veliki potrošači energije stavljeni u povoljniji položaj.

               3.

               Treći tužbeni razlog: navodna pogodnost nije dodijeljena od strane države ni putem državnih sredstava
               Europska komisija također je pogrešno primijenila članak 107. stavak 1. UFEU-a zaključivši da su državna tijela obavljala nadzor nad imovinom raznih privatnih poduzetnika uključenih u sustav Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije.


title: Predmet C-212/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. travnja 2016. uputio Vergabekammer Südbayern (Njemačka) – DUK Versorgungswerk eV i Gothaer Pensionskasse AG protiv BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. travnja 2016. uputio Vergabekammer Südbayern (Njemačka) – DUK Versorgungswerk eV i Gothaer Pensionskasse AG protiv BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH
   (Predmet C-212/16)
   (2016/C 251/11)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vergabekammer Südbayern

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG

      Tuženik: BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH
   Druge stranke: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s pružanjem djelotvorne sudske zaštite sukladno članku 1. stavku 3. i članku 2.d stavku 1. točki (a) Direktive 89/665/EEZ (1), kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ (2), da osoba koja ističe nevaženje ugovora sklopljenog bez prethodne objave poziva na nadmetanje u Službenom listu Europske unije ne može pokrenuti postupak pravne zaštite zbog nepostojanja rizika nastanka štete jer javni naručitelj – koji prije sklapanja nije objavio poziv u Službenom listu Europske unije i nije proveo postupak javne nabave u skladu s propisima – izjavom u postupku pravne zaštite uslugu koju treba pružiti obvezujuće odredi tako da je gospodarski subjekt koji tomu prigovara ne može pružiti?

               2.

                           a)

                           Je li riječ o bitnoj izmjeni ugovora u smislu sudske prakse Suda (presuda od 19. lipnja 2008., Pressetext, C-454/06, EU:C:2008:351) ako javni poduzetnik koji je nastao odvajanjem iz drugog javnog poduzetnika u okviru prijenosa dijela pogona u smislu Direktive 2001/23/EZ (3) s dotadašnjim pružateljem usluge strukovnog mirovinskog osiguranja javnog poduzetnika od kojega je odvojen sklopi novi ugovor o strukovnom mirovinskom osiguranju identičan izvornom ugovoru o jamčenju prava prenesenih radnika na davanja za slučaj starosti i invaliditeta iz strukovnog mirovinskog osiguranja i ako odvojenim javnim poduzetnikom kao jedini član društva upravlja javni poduzetnik od kojega je odvojen?

                     U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 2.a):

                           b)

                           Je li provedba pregovaračkog postupka bez prethodne objave poziva na nadmetanje sukladno članku 31. stavku 1. točki (b) Direktive 2004/18/EZ (4) sa samo jednim gospodarskim subjektom (naime dotadašnjim pružateljem usluga javnog poduzetnika koji je proveo odvajanje) dopuštena ako radnici javnog poduzetnika koji je proveo odvajanje tijekom prijenosa pogona postaju radnici odvojenog javnog poduzetnika i prema svojim, u skladu s člankom 3. stavkom 1. Direktive 2001/23/EZ, neizmijenjeno prenesenim ugovorima o radu, u vezi s postojećom praksom poduzetnika prema nacionalnom radnom pravu, imaju pravo prema svojem novom poslodavcu isticati zahtjev da usluge strukovnog mirovinskog osiguranja pruža dotadašnji pružatelj usluga kod kojega su ta prava i stečena prije prijenosa pogona?

                     U slučaju negativnog odgovora na pitanje b):

                           c)

                           Može li javni naručitelj koji prije sklapanja ugovora nije izvršio objavu u Službenom listu Europske unije ni proveo postupak javne nabave u skladu s člankom 28. Direktive 2004/18/EZ, koristiti svoje pravo na određivanje usluge – bez povrede načela tržišnog natjecanja, transparentnosti i jednakog postupanja – prije provedbe postupka javne nabave u skladu s propisima na način da prilikom određivanja načina provedbe strukovnog mirovinskog osiguranja određuje i kako se budući pružatelj usluga financira? Može li javni naručitelj time odrediti da se mogu nuditi samo usluge mirovinskog fonda koji se financira iz doprinosa te da su time isključeni mirovinski fondovi koji se temelje na kapitalizaciji, iako se davanja tih mirovinskih fondova prema osiguranim radnicima na temelju nacionalnog radnog prava i članka 3. stavka 1. Direktive 2001/23/EZ ne smiju razlikovati?

                     U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje c):

                           d)

                           Vrijedi li to prije isteka roka za prenošenje Direktive 2014/24/EU (5) i ako bi to dovelo do toga da samo jedan gospodarski subjekt (odnosno dotadašnji pružatelj usluge) može pružiti uslugu ili je javni naručitelj koji želi provesti pregovarački postupak bez objave obavijesti sa samo jednim gospodarskim subjektom u skladu s člankom 31. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2004/18/EZ, prilikom određivanja usluge već prije proteka roka za prenošenje Direktive 2014/24/EU dužan ispitati postoji li razumna alternativa ili zamjensko rješenje i da nepostojanje tržišnog natjecanja nije rezultat prijetvornog sužavanja parametara nabave, kao što je to propisano u članku 32. stavku 2. točki (b) podstavku 2. Direktive 2014/24/EU?

      (1)  Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima; SL L 395, str. 33. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.)

      (2)  Direktiva 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. izmjeni direktiva Vijeća 89/665/EEZ i 92/13/EEZ u vezi s poboljšanjem učinkovitosti postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi; SL L 335, str. 31. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 198.)

      (3)  Direktiva Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona; SL L 82, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 151.)

      (4)  Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama; SL L 134, str. 114. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)

      (5)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ; SL L 94, str. 65.


title: Predmeti T-331/10 RENV i T-416/10 RENV: Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2015. – Yoshida Metal Industry protiv OHIM-a – Pi-Design i dr. (Prikaz površine s crnim točkicama) („Žig Zajednice — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Figurativni žigovi Zajednice koji prikazuju površinu s crnim točkicama — Apsolutni razlog za odbijanje — Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata — Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/6

         Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2015. – Yoshida Metal Industry protiv OHIM-a – Pi-Design i dr. (Prikaz površine s crnim točkicama)
   (Predmeti T-331/10 RENV i T-416/10 RENV) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Figurativni žigovi Zajednice koji prikazuju površinu s crnim točkicama - Apsolutni razlog za odbijanje - Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 221/07)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japan) (zastupnici: S. Verea, K. Muraro i M. Balestriero, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijenti u postupku pred Općim sudom: Pi-Design AG (Triengen, Švicarska); Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Francuska); i Bodum Logistics A/S (Billund, Danska) (zastupnici: H. Pernez i R. Löhr, odvjetnici)

      Predmet

   Tužbe podnesene protiv odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 20. svibnja 2010. (predmeti R 1235/2008-1 i R 1237/2008-1) koje se odnose na postupak za proglašenje žiga ništavim između Pi-design AG, Bodum France i Bodum Logistics A/S, s jedne strane, i Yoshida Metal Industry Co. Ltd, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               Yoshida Metal Industry Co. Ltd snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištvu (žigovi i dizajni) (OHIM) i troškove Pi-Design AG, Bodum France i Bodum Logistics A/S, pred Općim sudom i pred Sudom.

      (1)  SL C 274, 9. 10. 2010.


title: Predmet T-239/12: Presuda Općeg suda od 1. srpnja 2014. – Jyoti Ceramic Industries protiv OHIM-a – DeguDent (ZIECON) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice ZIECON — Raniji verbalni žig Zajednice CERCON — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti — Članak 76. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/28

         Presuda Općeg suda od 1. srpnja 2014. – Jyoti Ceramic Industries protiv OHIM-a – DeguDent (ZIECON)
   (Predmet T-239/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice ZIECON - Raniji verbalni žig Zajednice CERCON - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti - Članak 76. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 282/36
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd (Nashik, Indija) (zastupnici: R. Egerer, D. Jochim i A. Kolb, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: DeguDent GmbH (Hanau, Njemačka) (zastupnici: W. Blau, T. Hertl i P. Winkler, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. ožujka 2012. (predmet R 2546/2010-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između DeguDent GmbH i Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i DeguDent GmbH.

      (1)  SL C 209, 14.7.2012.


title: Predmet C-49/13: Rješenje Suda (treće vijeće) od 14. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Úřad průmyslového vlastnictví – Češka Republika) – MF 7 a.s. protiv MAFRA a.s. (Članak 267. UFEU-a — Pojam „suda”  — Postupak za donošenje odluke sudskog karaktera — Neovisnost — Očita nenadležnost Suda)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/8

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 14. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Úřad průmyslového vlastnictví – Češka Republika) – MF 7 a.s. protiv MAFRA a.s.
   (Predmet C-49/13) (1)

   ((Članak 267. UFEU-a - Pojam „suda” - Postupak za donošenje odluke sudskog karaktera - Neovisnost - Očita nenadležnost Suda))
   2014/C 102/10
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Úřad průmyslového vlastnictví

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: MF 7 a.s.

      Tuženik: MAFRA a.s.

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Úřad průmyslového vlastnictví – Tumačenje članka 3. stavka 2. točke (d) Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL 299, str. 25.) (SL. posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.) – Kriteriji procjene zle vjere – Utjecaj okolnosti nastalih nakon podnošenja prijave za registraciju na procjenu dobre vjere podnositelja prijave – Odobrenje nositelja žiga na postupanje koje može ograničiti njegova isključiva prava – Ugovori zaključeni između nositelja ranijeg žiga i podnositelja prijave za kasniji žig koji ne uređuju prava na intelektualno vlasništvo – Toleriranje pobijanog žiga od strane nositelja ranijeg žiga tijekom duljeg razdoblja

      Izreka

   Sud Europske unije očito je nenadležan za davanje odgovora na pitanja koja je postavio Úřad průmyslového vlastnictví (Češka Republika) odlukom od 22. siječnja 2013.

      (1)  SL C 141, 18.5.2013.


title: Predmet C-442/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2016. uputio Court of Appeal (Irska) – Florea Gusa protiv Minister for Social Protection, Attorney General

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2016. uputio Court of Appeal (Irska) – Florea Gusa protiv Minister for Social Protection, Attorney General
   (Predmet C-442/16)
   (2016/C 383/07)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Florea Gusa

      Druge stranke u postupku: Minister for Social Protection, Attorney General

      Prethodna pitanja

               1.

               Zadržava li građanin Unije, koji je (1) državljanin druge države članice; (2) zakonito boravio i približno četiri godine radio kao samozaposlena osoba u državi članici domaćinu; (3) prekinuo s izvršavanjem svojeg rada ili gospodarske aktivnosti zbog pomanjkanja posla te je (4) prijavljen kao tražitelj zaposlenja u nadležnom uredu za zapošljavanje, status samozaposlene osobe u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) ili člankom 7. stavkom 3. točkom (b) Direktive 2004/38/EZ (1) ili na drugoj osnovi?

               2.

               U slučaju niječnog odgovora, zadržava li pravo boravka u državi članici domaćinu ako ne ispunjava kriterije iz članka 7. stavka 1. točaka (b) ili (c) Direktive 2004/38/EZ ili je samo zaštićen od protjerivanja na temelju članka 14. stavka 4. točke (b) te direktive?

               3.

               U slučaju niječnog odgovora, je li u skladu s pravom Unije, osobito s člankom 4. Uredbe 883/2004/EZ, odbijanje da se takvoj osobi dodijeli naknada za tražitelje zaposlenja (koja predstavlja posebno nedoprinosno davanje u smislu članka 70. Uredbe 883/2004/EZ (2)) zato što nije dokazala pravo boravka u državi članici domaćinu?

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/38/EZ o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL 2004. L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)

      (2)  Uredba Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 883/2004 od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2004. L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)


title: Predmet C-422/12 P: Rješenje Suda (treće vijeće) od 30. siječnja 2014. – Industrias Alen SA de CV protiv The Clorox Company, Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Članak 181. Poslovnika — Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice CLORALEX — Raniji nacionalni verbalni žig CLOROX — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Uredba(EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Protužalba — Članak 176. Poslovnika — Zahtjev da se protužalba podnese odvojenim aktom)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/16

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 30. siječnja 2014. – Industrias Alen SA de CV protiv The Clorox Company, Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-422/12 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika - Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice CLORALEX - Raniji nacionalni verbalni žig CLOROX - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Uredba(EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Protužalba - Članak 176. Poslovnika - Zahtjev da se protužalba podnese odvojenim aktom))
   2014/C 112/18
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Industrias Alen SA de CV (zastupnik: A. Padial Martinez, odvjetnica)

      Druge stranke u postupku: The Clorox Company (zastupnik: S. Malynicz, barrister), Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 10. srpnja 2012., Clorox/OHIM – Industrias Alen (CLORALEX) (T-135/11), kojom je Opći sud poništio odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), od 16. prosinca 2010. (predmet R 521/2009-4)

      Izreka

               1.

               Žalba i protužalba se odbijaju.

               2.

               Industrias Alen SA de CV se, osim vlastitih, nalaže i snošenje troškova The Clorox Company.

               3.

               Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 379, 8.12.2012.


title: Predmet T-276/12: Presuda Općeg suda od 6. listopada 2015. – Čiž i dr. protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba za poništenje — Rok za prilagodbu tužbenog zahtjeva — Djelomična nedopuštenost — Subjekt koji je u vlasništvu ili pod kontrolom osobe ili subjekta na kojega se odnose mjere ograničavanja — Obveza obrazlaganja — Pogreška u ocjeni”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/30

         Presuda Općeg suda od 6. listopada 2015. – Čiž i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-276/12) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba za poništenje - Rok za prilagodbu tužbenog zahtjeva - Djelomična nedopuštenost - Subjekt koji je u vlasništvu ili pod kontrolom osobe ili subjekta na kojega se odnose mjere ograničavanja - Obveza obrazlaganja - Pogreška u ocjeni”))
   (2015/C 398/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Jurij Aleksandrovič Čiž (Minsk, Bjelarus); Triple TAA (Minsk); NefteKhimTrading STAA (Minsk); Askargoterminal ZAT (Minsk); Bereza Silicate Products Plant AAT (Bereza, Bjelarus); Variant TAA (Berezovski, Bjelarus); Triple-Dekor STAA (Minsk); KvartsMelProm SZAT (Hotislav, Bjelarus); Altersolutions SZAT (Minsk); Prostoremarket SZAT (Minsk); AquaTriple STAA (Minsk); Rakovski brovar TAA (Minsk); TriplePharm STAA (Logojsk, Bjelarus) i Triple-Veles TAA (Molodečno, Bjelarus) (zastupnici: D. O’Keeffe, solicitor, B. Evtimov, odvjetnik, i M. Lester, barrister)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Naert i E. Finnegan, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Vijeća 2012/171/ZVSP od 23. ožujka 2012. o provedbi Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 87, str. 95.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 279.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 265/2012 od 23. ožujka 2012., o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 87, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 27.), Odluke Vijeća 2012/642/ZVSP od 15. listopada 2012. o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 285, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 257.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1017/2012 od 6. studenoga 2012. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe br. 765/2006 (EZ) o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 307, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 209.), Odluke Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642 (SL L 288, str. 69.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 288, str. 1.), Odluke Vijeća 2014/750/ZVSP od 30. listopada 2014. o izmjeni Odluke 2012/642 (SL L 311, str. 39.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1159/2014 od 30. listopada 2014. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 311, str. 2.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelje.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se Provedbena odluka Vijeća 2012/171/ZVSP od 23. ožujka 2012. o provedbi Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa, Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 265/2012 od 23. ožujka 2012. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, Odluka Vijeća 2012/642/ZVSP od 15. listopada 2012. o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1017/2012 od 6. studenoga 2012. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, u dijelu u kojem se odnose na Jurija Aleksandroviča Čiža, Triple TAA, NefteKhimTrading STAA, Askargoterminal ZAT, Bereza Silicate Products Plant AAT, Variant TAA, Triple-Dekor STAA, KvartsMelProm SZAT, Altersolutions SZAT, Prostoremarket SZAT, AquaTriple STAA, Rakovski brovar TAA, TriplePharm STAA i Triple-Veles TAA.

               2.

               Poništavaju se Odluka Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642 i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe br. 765/2006 (EZ) o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, u dijelu u kojem se odnose na NefteKhimTrading, Askargoterminal, Bereza Silicate Products Plant, Triple-Dekor, KvartsMelProm, Altersolutions, Prostoremarket, AquaTriple, Rakovski brovar i Triple-Veles.

               3.

               Poništavaju se Odluka Vijeća 2014/750/ZVSP od 30. listopada 2014. o izmjeni Odluke 2012/642 i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1159/2014 od 30. listopada 2014. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, u dijelu u kojem se one odnose na A. Čiža, Triple, Askargoterminal, Bereza Silicate Products Plant, Triple-Dekor, KvartsMelProm, Altersolutions, Prostoremarket, AquaTriple, Variant i Rakovski brovar.

               4.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena u dijelu u kojom se njome zahtijeva poništenje Odluke 2013/534 i Provedbene uredbe br. 1054/2013 u dijelu u kojem se odnose na A. Čiža, Triple, Variant i TriplePharm.

               5.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               6.

               Vijeće Europske unije snosit će, osim svojih troškova, i troškove A. Čiža, Triple, NefteKhimTrading, Askargoterminal, Bereza Silicate Products Plant, Triple-Dekor, KvartsMelProm, Altersolutions, Prostoremarket, AquaTriple, Variant, Rakovski brovar, TriplePharm i Triple-Veles.

      (1)  SL C 250, 18. 8. 2012.


title: Spojeni predmeti C-444/16 i C-445/16: Presuda Suda (deveto vijeće) od 15. lipnja2017. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Immo Chiaradia SPRL (C-444/16), Docteur De Bruyne SPRL (C-445/16) protiv État belge (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 78/660/EEZ — Godišnji financijski izvještaji za određene vrste trgovačkih društava — Načelo istinitog i poštenog prikaza — Načelo u skladu s kojim procjena treba biti izvršena na razumnoj osnovi — Društvo izdavatelj dioničke opcije koje prodajnu cijenu opcije knjiži u financijskoj godini u kojoj je opcija realizirana ili po završetku razdoblja njezine valjanosti)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/19

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 15. lipnja2017. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Immo Chiaradia SPRL (C-444/16), Docteur De Bruyne SPRL (C-445/16) protiv État belge
   (Spojeni predmeti C-444/16 i C-445/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 78/660/EEZ - Godišnji financijski izvještaji za određene vrste trgovačkih društava - Načelo istinitog i poštenog prikaza - Načelo u skladu s kojim procjena treba biti izvršena na razumnoj osnovi - Društvo izdavatelj dioničke opcije koje prodajnu cijenu opcije knjiži u financijskoj godini u kojoj je opcija realizirana ili po završetku razdoblja njezine valjanosti))
   (2017/C 277/25)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Mons

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Immo Chiaradia SPRL (C-444/16), Docteur De Bruyne SPRL (C-445/16)

      Tuženik: État belge

      Izreka

   Načelo istinitog i poštenog prikaza i načelo u skladu s kojim procjena treba biti izvršena na razumnoj osnovi iz, redom, članka 2. stavka 3. i članka 31. stavka 1. točke (c) Direktive Vijeća 78/660 od 25. srpnja 1978. na temelju članka [50. stavka 2. točke (g) UFEU a] o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava, kako je izmijenjena Direktivom 2003/51/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2003., treba tumačiti na način da im se ne protivi metoda knjiženja u skladu s kojom društvo izdavatelj dioničke opcije knjiži kao prihod prodajnu cijenu te opcije u financijskoj godini tijekom koje je navedena opcija realizirana ili po završetku razdoblja njezine valjanosti.

      (1)  SL C 410, 7. 6. 2016.


title: Predmet T-378/14: Tužba podnesena 30. svibnja 2014. – Salama protiv Vijeća

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/27

         Tužba podnesena 30. svibnja 2014. – Salama protiv Vijeća
   (Predmet T-378/14)
   2014/C 245/37
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairo, Egipat) (zastupnici: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe i A. Yehia, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi Odluku 2014/153, utoliko što se njome, do 22. ožujka 2015., protiv tužitelja produljuje primjena mjera ograničavanja iz Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu tužbi, tužitelj ističe pet tužbenih razloga koji su u suštini istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-375/14, Al Naggar/Vijeće.


title: Predmet T-754/14: Presuda Općeg suda od 10. svibnja 2017. – Efler i dr. protiv Komisije („Institucijsko pravo — Europska građanska inicijativa — Transatlantsko partnerstvo za trgovinu i ulaganja — Sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum — Očito nepostojanje ovlasti Komisije — Prijedlog pravnog akta Unije za provedbu Ugovorâ — Članak 11. stavak 4. UEU-a — Članak 2. stavak 1. i članak 4. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 211/2011 — Jednako postupanje”)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/15

         Presuda Općeg suda od 10. svibnja 2017. – Efler i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-754/14) (1)

   ((„Institucijsko pravo - Europska građanska inicijativa - Transatlantsko partnerstvo za trgovinu i ulaganja - Sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum - Očito nepostojanje ovlasti Komisije - Prijedlog pravnog akta Unije za provedbu Ugovorâ - Članak 11. stavak 4. UEU-a - Članak 2. stavak 1. i članak 4. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 211/2011 - Jednako postupanje”))
   (2017/C 202/26)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Michael Efler (Berlin, Njemačka) i drugi tužitelji čija su imena navedena u prilogu presude (zastupnik: B. Kempen, profesor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Laitenberger i H. Krämer, a zatim H. Krämer te naposljetku H. Krämer i F. Erlbacher, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2014) 6501 final od 10. rujna 2014. kojim je odbijen zahtjev za registraciju prijedloga Europske građanske inicijative pod nazivom „Stop TTIP”.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2014) 6501 final kojim je odbijen zahtjev za registraciju prijedloga Europske građanske inicijative pod nazivom „Stop TTIP”.

               2.

               Europska Komisija snosit će vlastite troškove kao i troškove Michaela Elfera i drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet T-141/14: Rješenje Općeg suda od 1. veljače 2016. – SolarWorld i dr. protiv Vijeća („Tužba za poništenje — Damping — Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine — Konačna antidampinška pristojba — Izuzeće uvoza koji su predmet preuzete obveze — Neodvojivost — Nedopuštenost”)

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/23

         Rješenje Općeg suda od 1. veljače 2016. – SolarWorld i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-141/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Damping - Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine - Konačna antidampinška pristojba - Izuzeće uvoza koji su predmet preuzete obveze - Neodvojivost - Nedopuštenost”))
   (2016/C 111/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: SolarWorld AG (Bonn, Njemačka); Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija); i Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, i J. Beck, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnik: B. Driessen, agent)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche i A. Stobiecka-Kuik, agenti); Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Kina); Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kina); Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kina); CsiSolar Power (Kina), Inc. (Suzhou) (zastupnici: A. Willems i S. De Knop, odvjetnici, i K. Daly, solicitor); i China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Peking, Kina) (zastupnici: J.-F. Bellis, F. Di Gianni i A. Scalini, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje članka 3. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1238/2013 od 2. prosinca 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL L 325, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd i Csi Solar Power (China), Inc. brišu se iz predmeta T–141/14 kao intervenijenti.

               3.

               Nalaže se SolarWorid AG, Brandoni solare SpA i Solaria Energia y Medio Ambiente, SA snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije, uključujući troškove privremene pravne zaštite.

               4.

               Nalaže se Europskoj komisiji, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. i China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products snošenje njihovih vlastitih troškova.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet T-579/14: Tužba podnesena 1. kolovoza 2014. – Birkenstock Sales protiv OHIM-a (Prikaz reljefnog uzorka)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/20

         Tužba podnesena 1. kolovoza 2014. – Birkenstock Sales protiv OHIM-a (Prikaz reljefnog uzorka)
   (Predmet T-579/14)
   2014/C 351/25
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Birkenstock Sales GmbH (Vettelschoß, Njemačka) (zastupnici: C. Menebröcker i V. Töbelmann, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 15. svibnja 2014. u predmetu R 1952/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: međunarodna registracija figurativnog žiga koji prikazuje reljefni uzorak, za proizvode i usluge iz razreda 10, 18 i 25 – međunarodna registracija br. 1 1 32  742

      Odluka ispitivača: prijava je odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-256/14: Presuda Općeg suda od 29. listopada 2015. – Giuntoli protiv OHIM-a – Société des produits Nestlé (CREMERIA TOSCANA) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice CREMERIA TOSCANA — Raniji međunarodni figurativni žig la Cremeria — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/20

         Presuda Općeg suda od 29. listopada 2015. – Giuntoli protiv OHIM-a – Société des produits Nestlé (CREMERIA TOSCANA)
   (Predmet T-256/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice CREMERIA TOSCANA - Raniji međunarodni figurativni žig la Cremeria - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 429/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Andrea Giuntoli (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska) (zastupnici: A. Jaeger-Lenz i T. Bösling, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. veljače 2014. (predmet R 886/2013-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Société des produits Nestlé SA i Andree Giuntolija.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Andrei Guintoliju nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet F-90/15: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 17. studenoga 2015. – Ayres de Abreu protiv EGSO-a (Javna služba — Očita nedopuštenost — Odvjetničko zastupanje — Tužitelj koji je odvjetnik — Nemogućnost zastupanja tužitelja po odvjetniku koji nije treća osoba)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/37

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 17. studenoga 2015. – Ayres de Abreu protiv EGSO-a
   (Predmet F-90/15)
   ((Javna služba - Očita nedopuštenost - Odvjetničko zastupanje - Tužitelj koji je odvjetnik - Nemogućnost zastupanja tužitelja po odvjetniku koji nije treća osoba))
   (2016/C 007/49)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Antonio Ayres de Abreu (Cascais, Portugal)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke kojom se ne tužitelju ne odobrava umirovljenje.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               A. Ayres de Abreu snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-590/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. studenog 2013. uputio Corte Suprema di Cassazione (Italija) — Idexx Laboratoires Italia srl protiv Agenzia delle Entrate

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. studenog 2013. uputio Corte Suprema di Cassazione (Italija) — Idexx Laboratoires Italia srl protiv Agenzia delle Entrate
   (Predmet C-590/13)
   2014/C 24/19
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte Suprema di Cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Idexx Laboratoires Italia srl

      Tuženik: Agenzia delle Entrate

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuju li se načela koja je Sud Europske unije (Sud EU) uspostavio presudom od 8. svibnja 2008. donesenom u spojenim predmetima C-95/07 i C-96/07 — prema kojima se čl. 18. st. l. toč. (d) i čl. 22. Šeste direktive 77/388 (1), na način kako su izmijenjeni Direktivom 91/680/CEE (2) o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na porez na promet, protive praksi izmjene prijava i utvrđenja poreza na dodanu vrijednost, koja propust da se, s jedne strane, poštuju obveze koje proizlaze iz formalnosti uvedenih nacionalnim propisima donesenim primjenom navedenog čl. 18. st. 1. toč. (d), i s druge strane, knjigovodstvene obveze, kao i obveze prijave, koje proizlaze iz navedenog čl. 22. stavaka 2. i 4., kažnjava uskraćivanjem prava na odbitak u slučaju primjene sustava obrnutog oporezivanja — i u slučaju potpunog nepoštivanja obveza predviđenih predmetnim propisima kada nije sporan položaj subjekta koji je dužan platiti porez i njegovo pravo na odbitak?

               2.

               Odnose li se pojmovi „temeljne obveze”, „substantive requirements” i „exigences de fond” koje koristi Sud EU u različitim jezičnim verzijama presude od 8. svibnja 2008. donesene u spojenim predmetima C-95/07 i C-96/07, pod pretpostavkom tzv. obrnutog oporezivanja koje je predviđeno za PDV, na obvezu plaćanja PDV-a ili preuzimanje poreznog duga, odnosno na postojanje temeljnih pretpostavki koje opravdavaju podvrgavanje poreznog obveznika istom davanju i koje uređuju pravo na odbitak čiji je cilj očuvanje načela neutralnosti navedenog davanja na temelju jedinstvenog europskog sustava — primjerice bitne pripadnosti, oporezivosti i potpunog odbitka?

      (1)  Šesta direktiva Vijeća 77/388/EEZ, od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na porez na promet — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, SL L 145., str. 1.

      (2)  Direktiva Vijeća 91/680/EEZ od 16. prosinca 1991. kojom se dopunjuje Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost te izmjenjuje Direktiva 77/388/EEZ s ciljem ukidanja fiskalnih granica, SL L 376. str. 1.


title: Predmet T-623/15: Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2017. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a (JEDE FLASCHE ZÄHLT!) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije JEDE FLASCHE ZÄHLT! — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/36

         Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2017. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)
   (Predmet T-623/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije JEDE FLASCHE ZÄHLT! - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 277/53)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Wolter, A. Marx i A. Berger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Eberl i A. Schifko agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. rujna 2015. (predmet R 479/2015-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka JEDE FLASCHE ZÄHLT! kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Lidl Stiftung & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.