title: Predmet C-713/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austrija) – Ahmad Shah Ayubi protiv Bezirkshauptmannschaft Linz-Land (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2011/95/EU — Standardi za sadržaj međunarodne zaštite — Status izbjeglice — Članak 29. — Socijalna zaštita — Različito postupanje — Izbjeglice s pravom na privremeni boravak)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/13

      Presuda Suda (treće vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austrija) – Ahmad Shah Ayubi protiv Bezirkshauptmannschaft Linz-Land
      (Predmet C-713/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2011/95/EU - Standardi za sadržaj međunarodne zaštite - Status izbjeglice - Članak 29. - Socijalna zaštita - Različito postupanje - Izbjeglice s pravom na privremeni boravak))
      (2019/C 25/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ahmad Shah Ayubi

         Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Izreka

                  1.

                  Članak 29. Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo poput onoga u glavnom postupku koje predviđa da se izbjeglicama s pravom na privremeni boravak u državi članici dodjeljuje socijalna pomoć u iznosu manjem od onog koji se dodjeljuje državljanima te države članice i izbjeglicama s pravom na stalni boravak u toj državi članici.

                  2.

                  Izbjeglica se može pred nacionalnim sudovima pozivati na nespojivost zakonodavstva poput onoga u glavnom postupku s člankom 29. stavkom 1. Direktive 2011/95 kako bi se uklonilo ograničenje njezinih prava koje sadržava to zakonodavstvo.

         (1)  SL C 123, 9. 4. 2018.


title: Predmet C-678/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2018. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2018. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden
      (Predmet C-678/18)
      (2019/C 25/32)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj žalbe u kasacijskom postupku: Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 90. stavak 1. Uredbe o dizajnu Zajednice (1) tumačiti na način da on sadržava kogentno prenošenje nadležnosti za donošenje privremenih mjera, uključujući zaštitne mjere na sve tamo navedene sudove neke države članice ili se njime državama članicama prepušta – u cijelosti ili djelomično – prenošenje nadležnosti za donošenje takvih mjera isključivo na sudove koji su u skladu s člankom 80. stavkom 1. Uredbe o dizajnu Zajednice imenovani kao sudovi za dizajn Zajednice (prvog i drugog stupnja)?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (SL 2002., L 3, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.)


title: Predmet T-405/11: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Axa Mediterranean protiv Komisije („Državne potpore — Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u trgovačkim društvima porezno rezidentnima u inozemstvu — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat — Pojam državne potpore — Selektivnost — Referentni sustav — Odstupanje — Različit tretman — Opravdanje različitog tretmana — Poduzetnici korisnici mjere — Legitimna očekivanja”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/36

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Axa Mediterranean protiv Komisije
      (Predmet T-405/11) (1)

      ((„Državne potpore - Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u trgovačkim društvima porezno rezidentnima u inozemstvu - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat - Pojam državne potpore - Selektivnost - Referentni sustav - Odstupanje - Različit tretman - Opravdanje različitog tretmana - Poduzetnici korisnici mjere - Legitimna očekivanja”))
      (2019/C 25/45)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Axa Mediterranean Holding, SA (Palma de Mallorca, Španjolska) (zastupnici: u početku J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan i R. Calvo Salinero, zatim J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro i R. Calvo Salinero, te naposljetku J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavka 1. Odluke Komisije 2011/282/EU od 12. siječnja 2011. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla za stjecanje inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) koju provodi Španjolska (SL 2011., L 135, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Axa Mediterranean Holding, SA snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 282, 24. 9. 2011.


title: Predmet T-686/18: Tužba podnesena 19. studenoga 2018. – LegalCareers protiv EUIPO-a (LEGALCAREERS)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/58

      Tužba podnesena 19. studenoga 2018. – LegalCareers protiv EUIPO-a (LEGALCAREERS)
      (Predmet T-686/18)
      (2019/C 25/75)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: LegalCareers GmbH (Köln, Njemačka) (zastupnik: odvjetnik M. Nielen)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije LEGALCAREERS – prijava za registraciju br. 9 978 594

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. rujna 2018. u predmetu R 234/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-406/11: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Prosegur Compañía de Seguridad protiv Komisije („Državne potpore — Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u trgovačkim društvima porezno rezidentnima u inozemstvu — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat — Pojam državne potpore — Selektivnost — Referentni sustav — Odstupanje — Različit tretman — Opravdanje različitog tretmana — Poduzetnici korisnici mjere — Legitimna očekivanja”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/37

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Prosegur Compañía de Seguridad protiv Komisije
      (Predmet T-406/11) (1)

      ((„Državne potpore - Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u trgovačkim društvima porezno rezidentnima u inozemstvu - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat - Pojam državne potpore - Selektivnost - Referentni sustav - Odstupanje - Različit tretman - Opravdanje različitog tretmana - Poduzetnici korisnici mjere - Legitimna očekivanja”))
      (2019/C 25/46)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Prosegur Compañía de Seguridad, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: u početku J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro i M. Muñoz de Juan, a zatim J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavka 1. i članka 4. Odluke Komisije 2011/282/EU od 12. siječnja 2011. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla za stjecanje inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) koju provodi Španjolska (SL 2011., L 135, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Prosegur Compañía de Seguridad, SA snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 282, 24. 9. 2011.


title: Predmet T-487/14: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – CHEMK i KF protiv Komisije („Damping — Uvoz ferosilicija podrijetlom iz Rusije — Konačna antidampinška pristojba — Revizija zbog predstojećeg isteka mjera — Utvrđivanje izvozne cijene — Jedinstveni gospodarski subjekt — Uključenje antidampinške pristojbe u preprodajne cijene u Uniji — Primjena metode različite od one koja je korištena tijekom prethodnog ispitnog postupka — Nastavak ili ponavljanje dampinga i štete — Članak 2. stavak 9., članak 3. i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EZ) br.1225/2009 (sada članak 2. stavak 9., članak 3. i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EU) 2016/1036)”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/37

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – CHEMK i KF protiv Komisije
      (Predmet T-487/14) (1)

      ((„Damping - Uvoz ferosilicija podrijetlom iz Rusije - Konačna antidampinška pristojba - Revizija zbog predstojećeg isteka mjera - Utvrđivanje izvozne cijene - Jedinstveni gospodarski subjekt - Uključenje antidampinške pristojbe u preprodajne cijene u Uniji - Primjena metode različite od one koja je korištena tijekom prethodnog ispitnog postupka - Nastavak ili ponavljanje dampinga i štete - Članak 2. stavak 9., članak 3. i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EZ) br.1225/2009 (sada članak 2. stavak 9., članak 3. i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EU) 2016/1036)”))
      (2019/C 25/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Čeljabinsk, Rusija) i Kuzneckie Ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznjecku, Rusija) (zastupnici: B. Evtimov i M. Krestiyanova, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. França, J.-F. Brakeland, A. Stobiecka-Kuik i A. Demeneix, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Euroalliages (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Prost i M.-S. Dibling, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 360/2014 od 9. travnja 2014. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz ferosilicija podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Rusije nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (SL 2014., L 107, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društva Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) i Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Društvo Euroalliages snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet T-658/18: Tužba podnesena 31. listopada 2018. – Hästens Sängar protiv EUIPO-a (prikaz kariranog uzorka)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/46

      Tužba podnesena 31. listopada 2018. – Hästens Sängar protiv EUIPO-a (prikaz kariranog uzorka)
      (Predmet T-658/18)
      (2019/C 25/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Hästens Sängar AB (Köping, Švedska) (zastupnici: M. Johansson i R. Wessman, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na figurativni žig u plavoj i bijeloj boji (prikaz kariranog uzorka) – prijava za registraciju br. 1 340 047

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. kolovoza 2018. u predmetu R 442/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 94. i članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog toga što žalbeno vijeće nije valjano ispitalo i/ili nije obrazložilo svoju odluku o različitim prijavljenim proizvodima i uslugama;

                  —

                  povreda članka 94., članka 95. i članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog toga što predmetni žig nije uzorak koji se ponavlja niti trodimenzionalni žig;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne ocjene relevantnog javnog interesa;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne ocjene razlikovnosti.


title: Predmet T-688/18: Tužba podnesena 21. studenoga 2018. – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf protiv EUIPO-a – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/59

      Tužba podnesena 21. studenoga 2018. – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf protiv EUIPO-a – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)
      (Predmet T-688/18)
      (2019/C 25/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV (Barneveld, Nizozemska) (zastupnici: R. Pansch, S. Klopschinski i M. von Rospatt, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Brigade Electronics Group plc (Kent, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „CORNEREYE” – prijava za registraciju br. 15 175 284

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. srpnja 2018. u predmetu R 1966/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-661/18: Tužba podnesena 7. studenoga 2018. – Securitec protiv Komisije

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/46

      Tužba podnesena 7. studenoga 2018. – Securitec protiv Komisije
      (Predmet T-661/18)
      (2019/C 25/60)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Securitec (Livange, Luksemburg) (zastupnik: P. Peuvrel, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati predmetnu tužbu za poništenje u cijelosti;

                  —

                  meritorno odluči da je tužba za poništenje osnovana;

                  —

                  stoga, poništi pobijanu odluku o odbijanju od 7. rujna 2018.;

                  —

                  također poništi Komisijinu odluku od 17. rujna 2018.;

                  —

                  naloži poduzimanje svih ostalih potrebnih pravnih mjera u predmetu;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka i ostalih troškova u okviru ove tužbe.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja kojom su zahvaćene, s jedne strane, Komisijina odluka od 7. rujna 2018. o odbijanju ponude koju je tužitelj podnio u okviru postupka javne nabave br. HR/R1/PR/2017/059, naslovljenom „Održavanje sigurnosnih instalacija u zgradama koje su u upotrebi i/ili pod upravljanjem Europske komisije u Belgiji i Luksemburgu” (SL 2018/S 209-476275) i, s druge strane, odluka od 17. rujna 2018. o odbijanju davanja pojašnjenja tužitelju koja je zahtijevao u odnosu na spomenuti postupak javne nabave. Naime, odluka o odbijanju ponude koju je tužitelj podnio ograničava se na tvrdnju da ponudom nije ponuđena najniža cijena, premda kriterij cijene nije bio jedini kriterij dodjele predviđen u dokumentaciji za nadmetanje. S obzirom na to da je nedostatnost obrazloženja jednakovrijedna nepostojanju obrazloženja, treba je sankcionirati poništenjem odluke.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti pobijane odluke. U tom pogledu, tužitelj ističe da kriterij najniže cijene nije bio jedini odabran i da je, osim toga, odabrana ponuda morala biti pravilna i usklađena. Međutim, prema mišljenju tužitelja, odabrani ponuditelj nije imao certifikat NEDAP koji se pak zahtijevao u dokumentaciji za nadmetanje. Iz toga proizlazi da je odabir ponude toga društva bio nepravilan te stoga treba poništiti pobijane odluke.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela transparentnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije, kojom su zahvaćene pobijane odluke, osobito u pogledu nerazmjernog zahtjeva o minimalnom prihodu u iznosu od 900 000 eura za poduzetnike koji se kandidiraju za grupu br. 4 u Luksemburgu i nepostojanja Komisijina odgovora na tužiteljev dopis od 28. lipnja 2018. kojim joj je u tom pogledu postavio pitanje.


title: Predmet T-689/18: Tužba podnesena 21. studenoga 2018. – Executive Selling protiv EUIPO-a (EXECUTIVE SELLING)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/60

      Tužba podnesena 21. studenoga 2018. – Executive Selling protiv EUIPO-a (EXECUTIVE SELLING)
      (Predmet T-689/18)
      (2019/C 25/78)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Executive Selling (Pariz, Francuska) (zastupnici: V. Bouchara i A. Maier, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog znaka EXECUTIVE SELLING – prijava za registraciju br. 1 343 783

         Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. rujna 2018. u predmetu R 313/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Prijavljeni žig, uzevši u cjelini, ne opisuje obilježje obuhvaćenih usluga. EUIPO-va analiza protivna je tekstu propisa i primjenjivoj sudskoj praksi, a prijavljeni znak je u potpunosti razlikovan te stoga može ispuniti bitnu funkciju žiga.


title: Predmet T-663/18: Tužba podnesena 9. studenoga 2018. – Nissin Foods Holdings protiv EUIPO-a – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/47

      Tužba podnesena 9. studenoga 2018. – Nissin Foods Holdings protiv EUIPO-a – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)
      (Predmet T-663/18)
      (2019/C 25/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Nissin Foods Holdings Co. Ltd (Osaka, Japan) (zastupnici: S. Malynicz, QC, G. Messenger, barrister, K. Gilbert i G. Lodge, solicitors)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: The GB Foods, SA (L'Hospitalet de Llobregat, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Soba JAPANESE FRIED NOODLES u crvenoj, crnoj, sivoj i bijeloj boji – žig Europske unije br. 9 377 904

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. kolovoza 2018. u predmetu R 111/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci da snose vlastite troškove i naknade troškove tužitelju.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-695/18: Tužba podnesena 26. studenoga 2018. – Werner protiv EUIPO-a – Merck (fLORAMED)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/61

      Tužba podnesena 26. studenoga 2018. – Werner protiv EUIPO-a – Merck (fLORAMED)
      (Predmet T-695/18)
      (2019/C 25/79)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stefan Werner (Baldham, Njemačka) (zastupnik: odvjetnik T. Büttner)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Merck KGaA (Darmstadt, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije fLORAMED – prijava za registraciju br. 15 336 639

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. rujna 2018. u predmetu R 197/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku kao i odluku Odjela za prigovore od 24. studenoga 2017. kojom je odbijena prijava za registraciju žiga za sve zatražene proizvode i usvojen prigovor suprotne strane od 7. listopada 2016.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-666/18: Tužba podnesena 6. studenoga 2018. – 6Minutes Media protiv EUIPO-a – ad pepper media International (ad pepper)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/48

      Tužba podnesena 6. studenoga 2018. – 6Minutes Media protiv EUIPO-a – ad pepper media International (ad pepper)
      (Predmet T-666/18)
      (2019/C 25/62)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: 6Minutes Media GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: odvjetnici P. Koch i T. Hilser)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: ad pepper media International NV (Nürnberg, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije ad pepper – žig Europske unije br. 1 307 966

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. lipnja 2018. u predmetu R 839/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi osporavanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku i – ako formalno intervenira – drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka, uključujući tužiteljevih troškova

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 18. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-697/18: Tužba podnesena 26. studenoga 2018. – Aldi protiv EUIPO-a – Titlbach (ALTISPORT)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/61

      Tužba podnesena 26. studenoga 2018. – Aldi protiv EUIPO-a – Titlbach (ALTISPORT)
      (Predmet T-697/18)
      (2019/C 25/80)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: odvjetnici N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen i M. Minkner)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aleš Titlbach (Meziboří, Češka Republika)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga ALTISPORT u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 226 617

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. rujna 2018. u predmetu R 2683/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-668/18: Tužba podnesena 6. studenoga 2018. – 6Minutes Media protiv EUIPO-a – ad pepper media International (ADPepper)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/49

      Tužba podnesena 6. studenoga 2018. – 6Minutes Media protiv EUIPO-a – ad pepper media International (ADPepper)
      (Predmet T-668/18)
      (2019/C 25/63)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: 6Minutes Media GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: odvjetnici P. Koch i T. Hilser)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: ad pepper media International NV (Nürnberg, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije ADPepper – žig Europske unije br. 1 109 990

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. lipnja 2018. u predmetu R 840/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku i – ako formalno intervenira – drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka, uključujući tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 18. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-113/15: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – RFA International protiv Komisije („Damping — Uvoz ferosilicija podrijetlom iz Rusije — Odbijanje zahtjevâ za povrat plaćenih antidampinških pristojbi — Utvrđivanje uobičajene vrijednosti i izvozne cijene — Jedinstveni gospodarski subjekt — Uključenje antidampinške pristojbe u preprodajne cijene u Uniji — Primjena metode različite od one koja je korištena tijekom prethodnog ispitnog postupka — Članak 2. stavak 9., i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 (koji je postao članak 2. stavak 9. i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EU) br. 2016/1036) — Članak 18.3.1 Antidampinškog sporazuma WTO-a”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/38

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – RFA International protiv Komisije
      (Predmet T-113/15) (1)

      ((„Damping - Uvoz ferosilicija podrijetlom iz Rusije - Odbijanje zahtjevâ za povrat plaćenih antidampinških pristojbi - Utvrđivanje uobičajene vrijednosti i izvozne cijene - Jedinstveni gospodarski subjekt - Uključenje antidampinške pristojbe u preprodajne cijene u Uniji - Primjena metode različite od one koja je korištena tijekom prethodnog ispitnog postupka - Članak 2. stavak 9., i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 (koji je postao članak 2. stavak 9. i članak 11. stavci 9. i 10. Uredbe (EU) br. 2016/1036) - Članak 18.3.1 Antidampinškog sporazuma WTO-a”))
      (2019/C 25/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (zastupnici: B. Evtimov i M. Krestiyanova, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično ili potpuno poništenje provedbenih odluka Komisije C(2014) 9805 final, C(2014) 9806 final, C(2014) 9807 final, C(2014) 9808 final, C(2014) 9811 final, C(2014) 9812 final i C(2014) 9816 final od 18. prosinca 2014. o zahtjevima za povrat plaćenih antidampinških pristojbi na uvoz ferosilicija podrijetlom iz Rusije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu RFA International, LP nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet T-669/18: Tužba podnesena 13. studenoga 2018. – Neoperl protiv EUIPO-a (prikaz četiri ispunjene rupe u uzorku običnih rupa)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/50

      Tužba podnesena 13. studenoga 2018. – Neoperl protiv EUIPO-a (prikaz četiri ispunjene rupe u uzorku običnih rupa)
      (Predmet T-669/18)
      (2019/C 25/64)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Neoperl AG (Reinach, Švicarska) (zastupnik: odvjetnik H. Börjes-Pestalozza)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju pozicijskog žiga Europske unije (prikaz četiri ispunjene rupe u uzorku običnih rupa) – prijava za registraciju br. 16 259 665

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. rujna 2018. u predmetu R 2059/2017-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-749/18: Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – Daimler protiv EUIPO-a (ROAD EFFICIENCY)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/45

      Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – Daimler protiv EUIPO-a (ROAD EFFICIENCY)
      (Predmet T-749/18)
      (2019/C 65/59)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: P. Kohl, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „ROAD EFFICIENCY” – prijava za registraciju br. 15 814 536

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2018. u predmetu R 2701/2017-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući i one nastale u postupku pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-310/16: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv Petra Dziveva i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Zaštita financijskih interesa Europske unije — Članak 325. stavak 1. UFEU-a — Konvencija o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica — Kazneni postupak zbog kaznenih djela povezanih s PDV-om — Načelo djelotvornosti — Izvođenje dokaza — Nadzor telekomunikacija — Odobrenje nenadležnog pravosudnog tijela — Upotreba rezultata tog nadzora kao dokaza — Nacionalni propis — Zabrana)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/2

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv Petra Dziveva i dr.
      (Predmet C-310/16) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Zaštita financijskih interesa Europske unije - Članak 325. stavak 1. UFEU-a - Konvencija o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica - Kazneni postupak zbog kaznenih djela povezanih s PDV-om - Načelo djelotvornosti - Izvođenje dokaza - Nadzor telekomunikacija - Odobrenje nenadležnog pravosudnog tijela - Upotreba rezultata tog nadzora kao dokaza - Nacionalni propis - Zabrana))
      (2019/C 93/02)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog kaznenog postupka

      Petar Dzivev, Galina Angelova, Georgi Dimov, Milko Velkov

         Izreka

      Članak 325. stavak 1. UFEU-a, članak 1. stavak 1. točku (b) i članak 2. stavak 1. Konvencije sastavljene na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica, potpisane u Luxembourgu 26. srpnja 1995., u vezi s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da im se ne protivi, s obzirom na načelo djelotvornosti kaznenog progona djela povezanih s porezom na dodanu vrijednost (PDV), to da nacionalni sud primjeni nacionalnu odredbu u skladu s kojom dokaze poput onih dobivenih nadzorom telekomunikacija za koji je potrebno prethodno odobrenje pravosudnog tijela, a to je odobrenje izdalo nenadležno pravosudno tijelo, valja izdvojiti iz dokaznog materijala u kaznenom postupku, čak i u slučaju kad je počinjenje kaznenih djela o kojima je riječ moguće dokazati samo tim dokazima.

         (1)  SL C 310, 29. 8. 2016.


title: Predmet C-162/17 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. siječnja 2019. – Republika Poljska protiv Stock Polska sp. z o.o., Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (Žalba — Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. — Prijava za registraciju figurativnog žiga s verbalnim elementom LUBELSKA — Dominantni i razlikovni element)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/3

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. siječnja 2019. – Republika Poljska protiv Stock Polska sp. z o.o., Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import
      (Predmet C-162/17 P) (1)

      ((Žalba - Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. - Prijava za registraciju figurativnog žiga s verbalnim elementom LUBELSKA - Dominantni i razlikovni element))
      (2019/C 93/03)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

         Druge stranke u postupku: Stock Polska sp. z o.o. (zastupnik: T. Gawrylczyk, radca prawny), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: M. Rajh i D. Botis, agenti), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (zastupnik: R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwalt)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 239, 24. 7. 2017.


title: Predmet C-165/17: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Morgan Stanley & Co International plc protiv Ministre de l'Économie et des Finances („Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Direktiva 2006/112/EZ — Odbitak pretporeza — Roba i usluge koji se koriste za oporezive transakcije i izuzete transakcije (roba i usluge mješovite namjene) — Utvrđivanje primjenjivog udjela za odbitak — Podružnica s poslovnim nastanom u državi članici u kojoj se ne nalazi sjedište društva — Troškovi podružnice namijenjeni isključivo provedbi transakcija njezina sjedišta — Opći troškovi podružnice koji doprinose provođenju kako njezinih transakcija tako i transakcija sjedišta”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/3

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Morgan Stanley & Co International plc protiv Ministre de l'Économie et des Finances
      (Predmet C-165/17) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Direktiva 2006/112/EZ - Odbitak pretporeza - Roba i usluge koji se koriste za oporezive transakcije i izuzete transakcije (roba i usluge mješovite namjene) - Utvrđivanje primjenjivog udjela za odbitak - Podružnica s poslovnim nastanom u državi članici u kojoj se ne nalazi sjedište društva - Troškovi podružnice namijenjeni isključivo provedbi transakcija njezina sjedišta - Opći troškovi podružnice koji doprinose provođenju kako njezinih transakcija tako i transakcija sjedišta”))
      (2019/C 93/04)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Morgan Stanley & Co International plc

         Tuženik: Ministre de l'Économie et des Finances

         Izreka

                  1.

                  Članak 17. stavke 2., 3. i 5. i članak 19. stavak 1. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje te članke 168., 169. i 173. do 175. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da, kad je riječ o troškovima koje snosi podružnica registrirana u jednoj državi članici, koji su isključivo namijenjeni transakcijama koje podliježu porezu na dodanu vrijednost i transakcijama koje su izuzete od tog poreza, a koje je provelo sjedište te podružnice koje se nalazi u drugoj državi članici, valja primijeniti udio poreza za odbitak koji proizlazi iz razlomka čiji se nazivnik sastoji od prometa, bez poreza na dodanu vrijednost, koji čine isključivo te transakcije i čiji se brojnik sastoji od oporezivih transakcija kod kojih također postoji pravo na odbitak ako su provedene u državi članici registracije navedene podružnice, uključujući kad je to pravo na odbitak rezultat izbora potonje da transakcije provedene u toj državi podvrgne porezu na dodanu vrijednost.

                  2.

                  Članak 17. stavke 2., 3. i 5. i članak 19. stavak 1. Šeste direktive 77/388 kao i članke 168., 169. i 173. do 175. Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da, kako bi se utvrdio udio poreza za odbitak primjenjiv na opće troškove podružnice registrirane u jednoj državi članici, koji doprinose provođenju transakcija te podružnice izvršenih u toj državi i transakcija koje je provelo njezino sjedište koje se nalazi u drugoj državi članici, valja uzeti u obzir, u nazivniku razlomka koji predstavlja taj udio poreza za odbitak, transakcije koje su proveli navedena podružnica i to sjedište, pri čemu se u brojniku navedenog razlomka moraju nalaziti, osim oporezivih transakcija koje je provela ista podružnica, samo oporezive transakcije koje je provelo navedeno sjedište, koje također otvaraju pravo na odbitak ako su provedene u državi registraciji predmetne podružnice.

         (1)  SL C 213, 3. 7. 2017.


title: Predmet C-193/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Cresco Investigation GmbH protiv Markusa Achatzija (Zahtjev za prethodnu odluku — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 21. — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Direktiva 2000/78/EZ — Članak 2. stavak 2. točka (a) — Izravna diskriminacija na temelju vjere — Nacionalno zakonodavstvo na temelju kojeg određeni radnici imaju dan odmora na Veliki petak — Opravdanje — Članak 2. stavak 5. — Članak 7. stavak 1. — Obveze privatnih poslodavaca i nacionalnog suda koje proizlaze iz neusklađenosti nacionalnog prava s Direktivom 2000/78)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/6

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Cresco Investigation GmbH protiv Markusa Achatzija
      (Predmet C-193/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 21. - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Direktiva 2000/78/EZ - Članak 2. stavak 2. točka (a) - Izravna diskriminacija na temelju vjere - Nacionalno zakonodavstvo na temelju kojeg određeni radnici imaju dan odmora na Veliki petak - Opravdanje - Članak 2. stavak 5. - Članak 7. stavak 1. - Obveze privatnih poslodavaca i nacionalnog suda koje proizlaze iz neusklađenosti nacionalnog prava s Direktivom 2000/78))
      (2019/C 93/06)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Cresco Investigation GmbH

         Tuženik: Markus Achatzi

         Izreka

                  1.

                  Članak 1. i članak 2. stavak 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja valja tumačiti na način da nacionalno zakonodavstvo na temelju kojeg je, s jedne strane, Veliki petak neradni dan samo za radnike koji su pripadnici određenih kršćanskih crkava i, s druge strane, samo ti radnici, ako moraju raditi tijekom tog neradnog dana, imaju pravo na dodatnu naknadu plaće isplaćene za rad obavljen tijekom toga dana, uspostavlja izravnu diskriminaciju na temelju vjere.

                  2.

                  Mjere predviđene tim nacionalnim zakonodavstvom ne mogu se smatrati ni mjerama potrebnim radi zaštite prava i sloboda drugih ljudi u smislu članka 2. stavka 5. navedene direktive ni posebnim mjerama za izjednačavanje nepovoljnog položaja povezanog s vjerom, u smislu članka 7. stavka 1. te direktive.

                  3.

                  Članak 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima valja tumačiti na način da, sve dok predmetna država članica radi ponovne uspostave jednakog postupanja, ne izmijeni svoje zakonodavstvo na temelju kojeg pravo na neradni dan na Veliki petak imaju samo radnici koji pripadaju određenim kršćanskim crkvama, privatni poslodavac na kojeg se primjenjuje to zakonodavstvo obvezan je svojim ostalim radnicima isto tako dodijeliti pravo na neradni dan na Veliki petak ako su potonji prethodno zatražili od tog poslodavaca da ne rade toga dana i slijedom toga tim radnicima priznati pravo na dodatnu naknadu plaće isplaćene za rad obavljen tijekom toga dana ako je navedeni poslodavac odbio udovoljiti tom zahtjevu.

         (1)  SL C 283, 28. 8. 2017.


title: Predmet C-258/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – E.B. protiv Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Članak 2. — Pokušaj kaznenog djela bludnih radnji koji je javni službenik izvršio nad maloljetnicima muškog spola — Stegovna sankcija donesena 1975. — Prijevremeno umirovljenje uz smanjenje iznosa mirovine — Diskriminacija na temelju spolne orijentacije — Učinci primjene Direktive 2000/78/EZ na stegovnu sankciju — Načini izračuna starosne mirovine koja se isplaćuje)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/7

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – E.B. protiv Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA
      (Predmet C-258/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članak 2. - Pokušaj kaznenog djela bludnih radnji koji je javni službenik izvršio nad maloljetnicima muškog spola - Stegovna sankcija donesena 1975. - Prijevremeno umirovljenje uz smanjenje iznosa mirovine - Diskriminacija na temelju spolne orijentacije - Učinci primjene Direktive 2000/78/EZ na stegovnu sankciju - Načini izračuna starosne mirovine koja se isplaćuje))
      (2019/C 93/07)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: E.B.

         Tuženik: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da se, nakon isteka roka za njezino prenošenje, to jest počevši od 3. prosinca 2003., primjenjuje na buduće učinke konačne odluke u stegovnom postupku, donesene prije stupanja na snagu navedene direktive, o službenikovu umirovljenju uz smanjenje iznosa njegove mirovine.

                  2.

                  Direktivu 2000/78 treba tumačiti na način da se u situaciji poput one opisane u točki 1. izreke ove presude njome ne nalaže nacionalnom sudu da za razdoblje koje započinje 3. prosinca 2003. preispita konačnu stegovnu sankciju o prijevremenom umirovljenju predmetnog službenika, nego mu se nalaže da preispita smanjenje iznosa njegove mirovine kako bi utvrdio iznos koji bi on primio u nedostatku bilo kakve diskriminacije na temelju spolne orijentacije.

         (1)  SL C 283, 28. 8. 2017.


title: Predmet C-265/17 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. siječnja 2019. – Europska komisija protiv United Parcel Service, Inc., FedEx Corp. (Žalba — Kontrola koncentracija poduzetnika — UPS-ovo stjecanje društva TNT Express — Odluka Komisije kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i s funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u — Ekonometrijski model koji je izradila Komisija — Nepriopćavanje izmjena ekonometrijskog modela — Povreda prava obrane)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/7

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. siječnja 2019. – Europska komisija protiv United Parcel Service, Inc., FedEx Corp.
      (Predmet C-265/17 P) (1)

      ((Žalba - Kontrola koncentracija poduzetnika - UPS-ovo stjecanje društva TNT Express - Odluka Komisije kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i s funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u - Ekonometrijski model koji je izradila Komisija - Nepriopćavanje izmjena ekonometrijskog modela - Povreda prava obrane))
      (2019/C 93/08)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou, N. Khan, H. Leupold i A. Biolan, agenti)

         Druge stranke u postupku: United Parcel Service, Inc. (zastupnici: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian, advokat, W. Knibbeler, S. A. Pliego i P. van den Berg, advocaten, i F. Roscam Abbing, advocate), FedEx Corp. (zastupnici: F. Carlin, barrister, G. Bushell, solicitor, i N. Niejahr, Rechtsanwältin)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 231, 17. 7. 2017.


title: Predmet C-313/17 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. siječnja 2019. – George Haswani protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije („Žalba — Članak 86. Poslovnika Općeg suda — Dopuštenost — Postupak prilagodbe tužbe — Nužnost prilagodbe tužbenih razloga i argumenata — Mjere ograničavanja protiv Sirijske Arapske Republike — Popis osoba na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Uvrštavanje žaliteljeva imena”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/9

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. siječnja 2019. – George Haswani protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
      (Predmet C-313/17 P) (1)

      ((„Žalba - Članak 86. Poslovnika Općeg suda - Dopuštenost - Postupak prilagodbe tužbe - Nužnost prilagodbe tužbenih razloga i argumenata - Mjere ograničavanja protiv Sirijske Arapske Republike - Popis osoba na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje žaliteljeva imena”))
      (2019/C 93/10)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: George Haswani (zastupnik: G. Karouni, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Sikora-Kalėda i S. Kyriakopoulou, agenti), Europska komisija (zastupnici: L. Havas i R. Tricot, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se točka 1. izreke presude Općeg suda Europske unije od 22. ožujka 2017., Haswani/Vijeće (T-231/15, neobjavljena, EU:T:2017:200).

                  2.

                  Predmet se vraća Općem sudu Europske unije na ponovno suđenje.

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.

         (1)  SL C 239, 24. 7. 2017.


title: Predmet C-386/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Stefano Liberato protiv Luminite Luise Grigorescu (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 5. točka 2. — Članak 27. — Članak 35. stavak 3. — Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članak 19. — Litispendencija — Članak 22. točka (a) — Članak 23. točka (a) — Nepriznavanje odluka u slučaju očite suprotnosti s javnim poretkom — Članak 24. — Zabrana preispitivanja nadležnosti suda podrijetla — Razlog nepriznavanja koji se temelji na povredi pravila o litispendenciji — Nepostojanje)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/10

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Stefano Liberato protiv Luminite Luise Grigorescu
      (Predmet C-386/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 5. točka 2. - Članak 27. - Članak 35. stavak 3. - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 19. - Litispendencija - Članak 22. točka (a) - Članak 23. točka (a) - Nepriznavanje odluka u slučaju očite suprotnosti s javnim poretkom - Članak 24. - Zabrana preispitivanja nadležnosti suda podrijetla - Razlog nepriznavanja koji se temelji na povredi pravila o litispendenciji - Nepostojanje))
      (2019/C 93/12)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Stefano Liberato

         Tuženik: Luminita Luisa Grigorescu

         Izreka

      Pravila o litispendenciji iz članka 27. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima i članka 19. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, treba tumačiti na način da im je protivno to da sudovi države članice suda pred kojim je postupak u bračnom sporu, sporu o roditeljskoj odgovornosti ili sporu o obvezi uzdržavanja započeo ranije samo zbog povrede navedenih pravila odbiju priznati odluku suda pred kojim je postupak započeo kasnije i koja je postala konačna. Konkretno, ta povreda ne može sama za sebe opravdati nepriznavanje spomenute odluke zbog njezine očite suprotnosti s javnim poretkom te države članice.

         (1)  SL C 338, 9. 10. 2017.


title: Predmet C-387/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Presidenza del Consiglio dei Ministri protiv Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA („Zahtjev za prethodnu odluku — Državne potpore — Postojeće potpore i nove potpore — Kvalifikacija — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članak 1. točka (b) podtočke iv. i v. — Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja — Primjenjivost — Subvencije dodijeljene prije liberalizacije tržišta koje je prvotno bilo zatvoreno za tržišno natjecanje — Tužba za naknadu štete koju je protiv države članice podnio konkurent društva korisnika potpore”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/11

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Presidenza del Consiglio dei Ministri protiv Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA
      (Predmet C-387/17) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Postojeće potpore i nove potpore - Kvalifikacija - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članak 1. točka (b) podtočke iv. i v. - Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja - Primjenjivost - Subvencije dodijeljene prije liberalizacije tržišta koje je prvotno bilo zatvoreno za tržišno natjecanje - Tužba za naknadu štete koju je protiv države članice podnio konkurent društva korisnika potpore”))
      (2019/C 93/13)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Druga stranka u postupku: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

         Izreka

                  1.

                  Subvencije dodijeljene poduzetniku prije liberalizacije predmetnog tržišta, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, ne mogu se kvalificirati kao postojeće potpore samo zbog formalnog nepostojanja liberalizacije tog tržišta u trenutku njihove dodjele ako su te subvencije mogle utjecati na trgovinu među državama članicama i ako su narušile ili su prijetile da će narušiti tržišno natjecanje, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

                  2.

                  Članak 1. točku (b) podtočku iv. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka [108. UFEU-a] treba tumačiti na način da nije primjenjiv na situaciju poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku. Budući da su subvencije o kojima je riječ u glavnom postupku dodijeljene protivno obvezi prethodne prijave koja je bila uvedena člankom 93. UEEZ-a, državni subjekti ne mogu se pozivati na načelo zaštite legitimnih očekivanja. U situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj je tužbu protiv države članice podnio konkurent društva korisnika potpore, načelo pravne sigurnosti ne dopušta to da se tužitelju analognom primjenom odredi rok zastare poput onoga koji je utvrđen u članku 15. stavku 1. te uredbe.

         (1)  SL C 338, 9. 10. 2017.


title: Predmet C-389/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – postupak koji je pokrenula „Paysera LT” UAB, prije „EVP International” UAB (Zahtjev za prethodnu odluku — Pristup obavljanju djelatnosti institucija za elektronički novac — Direktiva 2009/110/EZ — Članak 5. stavci 2. i 3. — Pravila o vlastitim sredstvima — Vlastita sredstva propisana za obavljanje djelatnosti povezanih s izdavanjem elektroničkog novca — Pojam „djelatnost povezana s izdavanjem elektroničkog novca” — Izdavanje elektroničkog novca u korist prodavatelja po nominalnoj vrijednosti primljenih sredstava)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/12

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – postupak koji je pokrenula „Paysera LT” UAB, prije „EVP International” UAB
      (Predmet C-389/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pristup obavljanju djelatnosti institucija za elektronički novac - Direktiva 2009/110/EZ - Članak 5. stavci 2. i 3. - Pravila o vlastitim sredstvima - Vlastita sredstva propisana za obavljanje djelatnosti povezanih s izdavanjem elektroničkog novca - Pojam „djelatnost povezana s izdavanjem elektroničkog novca” - Izdavanje elektroničkog novca u korist prodavatelja po nominalnoj vrijednosti primljenih sredstava))
      (2019/C 93/14)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„Paysera LT” UAB, prije „EVP International” UAB

         Uz sudjelovanje: Lietuvos bankas

         Izreka

      Članak 5. stavak 2. Direktive 2009/110/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o osnivanju, obavljanju djelatnosti i bonitetnom nadzoru poslovanja institucija za elektronički novac te o izmjeni direktiva 2005/60/EZ i 2006/48/EZ i stavljanju izvan snage Direktive 2000/46/EZ treba tumačiti na način da usluge koje institucije za elektronički novac pružaju u okviru platnih transakcija, poput onih u pitanju u glavnom postupku, jesu djelatnosti povezane s izdavanjem elektroničkog novca u smislu te odredbe ako te usluge dovode do izdavanja ili iskupa elektroničkog novca u okviru jedne te iste platne transakcije.

         (1)  SL C 309, 18. 9. 2017.


title: Predmet C-419/17 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2019. – Deza, a.s protiv Europske agencije za kemikalije, Kraljevine Danske, Kraljevine Nizozemske, Kraljevine Švedske, Kraljevine Norveške („Žalba — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Prilog XIV. — Utvrđivanje popisa tvari podvrgnutih autorizaciji — Uvrštenje na popis tvari identificiranih radi uvrštenja u Prilog XIV. — Ažuriranje unosa tvari bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP) na popisu — Pogrešno tumačenje i primjena Uredbe REACH i načela pravne sigurnosti — Iskrivljavanje činjenica i dokaza — Opseg nadzora”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/12

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2019. – Deza, a.s protiv Europske agencije za kemikalije, Kraljevine Danske, Kraljevine Nizozemske, Kraljevine Švedske, Kraljevine Norveške
      (Predmet C-419/17 P) (1)

      ((„Žalba - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Prilog XIV. - Utvrđivanje popisa tvari podvrgnutih autorizaciji - Uvrštenje na popis tvari identificiranih radi uvrštenja u Prilog XIV. - Ažuriranje unosa tvari bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP) na popisu - Pogrešno tumačenje i primjena Uredbe REACH i načela pravne sigurnosti - Iskrivljavanje činjenica i dokaza - Opseg nadzora”))
      (2019/C 93/15)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Žalitelj: Deza, a.s. (zastupnik: P. Dejl, advokát)

         Druge stranka u postupku: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: W. Broere, N. Herbatschek i M. Heikkilä, agenti, uz asistenciju M. Procházke i M. Maškove, advokáti), Kraljevina Danska (zastupnici: J. Nymann-Lindegren i M. Wolff, agenti), Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev i L. Zettergren, agenti), Kraljevina Norveška

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu Deza, a.s. nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske agencije za kemikalije (ECHA).

                  3.

                  Kraljevina Danska i Kraljevina Švedska snose vlastite troškove.

         (1)  SL C 293, 4. 9. 2017.


title: Predmet C-477/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank protiv D. Balandina, I. Lukachenka, Holiday on Ice Services BV („Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Uredba (EU) br. 1231/2010 — Primjenjivo zakonodavstvo — Potvrda A1 — Članak 1. — Proširenje pogodnosti potvrde A1 na državljane trećih zemalja koji zakonito borave na području države članice — Zakonito boravište — Pojam”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/14

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank protiv D. Balandina, I. Lukachenka, Holiday on Ice Services BV
      (Predmet C-477/17) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uredba (EU) br. 1231/2010 - Primjenjivo zakonodavstvo - Potvrda A1 - Članak 1. - Proširenje pogodnosti potvrde A1 na državljane trećih zemalja koji zakonito borave na području države članice - Zakonito boravište - Pojam”))
      (2019/C 93/17)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Centrale Raad van Beroep

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Tuženici: D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV

         Izreka

      Članak 1. Uredbe (EU) br. 1231/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o proširenju primjene Uredbe (EZ) br. 883/2004 i Uredbe (EZ) br. 987/2009 na državljane trećih zemalja koji tim uredbama još nisu obuhvaćeni isključivo na temelju svog državljanstva treba tumačiti na način da se državljani trećih zemalja, poput onih o kojima je riječ u glavnom predmetu, koji privremeno borave u različitim državama članicama i rade za poslodavca sa sjedištem u državi članici, mogu pozivati na pogodnosti pravila koordinacije predviđenih uredbama (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti i (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti kako bi se utvrdilo koje se zakonodavstvo o socijalnoj sigurnosti na njih primjenjuje, ako zakonito borave i rade na području država članica.

         (1)  SL C 357, 23. 10. 2017.


title: Predmet C-496/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 16. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Deutsche Post AG protiv Hauptzollamt Köln (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Carinski zakonik Unije — Članak 39. — Status ovlaštenog gospodarskog subjekta — Provedbena uredba (EU) 2015/2447 — Članak 24. stavak 1. drugi podstavak — Podnositelj zahtjeva koji nije fizička osoba — Upitnik — Prikupljanje osobnih podataka — Direktiva 95/46/EZ — Članci 6. i 7. — Uredba (EU) 2016/679 — Članci 5. i 6. — Obrada osobnih podataka)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/14

      Presuda Suda (treće vijeće) od 16. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Deutsche Post AG protiv Hauptzollamt Köln
      (Predmet C-496/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Carinski zakonik Unije - Članak 39. - Status ovlaštenog gospodarskog subjekta - Provedbena uredba (EU) 2015/2447 - Članak 24. stavak 1. drugi podstavak - Podnositelj zahtjeva koji nije fizička osoba - Upitnik - Prikupljanje osobnih podataka - Direktiva 95/46/EZ - Članci 6. i 7. - Uredba (EU) 2016/679 - Članci 5. i 6. - Obrada osobnih podataka))
      (2019/C 93/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Post AG

         Tuženik: Hauptzollamt Köln

         Izreka

      Članak 24. stavak 1. drugi podstavak Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 od 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o Carinskom zakoniku Unije u vezi s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka i s Uredbom (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) treba tumačiti na način da carinska tijela od podnositelja zahtjeva za status ovlaštenog gospodarskog subjekta mogu tražiti da im dostavi porezne identifikacijske brojeve dodijeljene u svrhu razreza poreza na dohodak fizičkih osoba koje su odgovorne za podnositelja zahtjeva ili koje provode kontrolu nad njegovim upravljanjem te osoba nadležnih za njegova carinska pitanja, kao i podatke o poreznim upravama nadležnima za te osobe pod uvjetom da ti podaci tim tijelima omogućuju dobivanje informacija o teškim ili ponovljenim povredama carinskog zakonodavstva, poreznih odredbi ili teškim kaznenim povredama koje su te fizičke osobe počinile u vezi sa svojom gospodarskom djelatnošću.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet C-639/17: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – SIA „KPMG Baltics” u svojstvu stečajnog upravitelja društva AS „Latvijas Krājbanka” protiv SIA „Ķipars AI” (Zahtjev za prethodnu odluku — Konačnost namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira — Direktiva 98/26/EZ — Područje primjene — Pojam ‚nalog za prijenos’ — Nalog za plaćanje koji je vlasnik standardnog tekućeg računa izdao kreditnoj instituciji kasnije proglašenoj insolventnom)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/15

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – SIA „KPMG Baltics” u svojstvu stečajnog upravitelja društva AS „Latvijas Krājbanka” protiv SIA „Ķipars AI”
      (Predmet C-639/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Konačnost namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira - Direktiva 98/26/EZ - Područje primjene - Pojam ‚nalog za prijenos’ - Nalog za plaćanje koji je vlasnik standardnog tekućeg računa izdao kreditnoj instituciji kasnije proglašenoj insolventnom))
      (2019/C 93/19)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Augstākā tiesa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SIA „KPMG Baltics” u svojstvu stečajnog upravitelja društva AS „Latvijas Krājbanka”

         Tuženik: SIA „Ķipars AI”

         Izreka

      Nalog za plaćanje poput onoga u glavnom postupku, koji je vlasnik standardnog tekućeg računa izdao kreditnoj instituciji radi prijenosa sredstava drugoj kreditnoj instituciji, ne potpada pod pojam „nalog za prijenos” u smislu Direktive 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 1998. o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira, kako je izmijenjena Direktivom 2009/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009., niti ulazi u njezino područje primjene.

         (1)  SL C 52, 12. 2. 2018.


title: Predmet C-698/17 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 23. siječnja 2019. – Toni Klement protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 15. stavak 1. — Zahtjev za opoziv žiga — Trodimenzionalni žig koji prikazuje oblik pećnice — Stvarna uporaba žiga — Obrazloženje)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/17

      Presuda Suda (treće vijeće) od 23. siječnja 2019. – Toni Klement protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (Predmet C-698/17 P) (1)

      ((Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 15. stavak 1. - Zahtjev za opoziv žiga - Trodimenzionalni žig koji prikazuje oblik pećnice - Stvarna uporaba žiga - Obrazloženje))
      (2019/C 93/21)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Toni Klement (zastupnik: J. Weiser, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Hanf, D. Botis i D. Walicka, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Toniju Klementu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 134, 16. 4. 2018.


title: Predmet C-74/18: Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo A Ltd (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2009/138/EZ — Osnivanje i obavljanje djelatnosti osiguranja i reosiguranja — Članak 13. točka 13. — Pojam „država članica u kojoj se nalazi rizik” — Društvo s poslovnim nastanom u državi članici koje pruža usluge osiguranja koje se odnose na ugovorne rizike povezane s preoblikovanjem društava u drugoj državi članici — Članak 157. — Država članica naplate poreza na premije osiguranja)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/17

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo A Ltd
      (Predmet C-74/18) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2009/138/EZ - Osnivanje i obavljanje djelatnosti osiguranja i reosiguranja - Članak 13. točka 13. - Pojam „država članica u kojoj se nalazi rizik” - Društvo s poslovnim nastanom u državi članici koje pruža usluge osiguranja koje se odnose na ugovorne rizike povezane s preoblikovanjem društava u drugoj državi članici - Članak 157. - Država članica naplate poreza na premije osiguranja))
      (2019/C 93/22)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke glavnog postupka

      A Ltd

         Uz sudjelovanje: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Izreka

      Članak 157. stavak 1. prvi podstavak Direktive 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II), kako je izmijenjena Direktivom 2013/58/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013., u vezi s člankom 13. točkom 13. te direktive treba tumačiti na način da, kada društvo za osiguranje s poslovnim nastanom na državnom području države članice predlaže osiguranje koje pokriva ugovorne rizike povezane s vrijednošću dionica i opravdanošću kupoprodajne cijene koju je kupac platio pri stjecanju poduzeća, ugovor o osiguranju sklopljen u tom okviru isključivo podliježe neizravnim porezima i parafiskalnim troškovima vezanima uz premije osiguranja u državi članici u kojoj ugovaratelj osiguranja ima poslovni nastan.

         (1)  SL C 142, 23. 4. 2018.


title: Predmet C-551/18 PPU: Presuda Suda (prvo vijeće) od 6. prosinca 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie – Belgija) – izvršenje europskog uhidbenog naloga protiv IK („Zahtjev za prethodnu odluku — Hitni prethodni postupak — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Okvirna odluka 2002/584/PUP — Europski uhidbeni nalog i postupci predaje između država članica — Europski uhidbeni nalog izdan radi izvršenja kazne zatvora — Sadržaj i oblik — Članak 8. stavak 1. točka (f) — Nenavođenje dodatne kazne — Valjanost — Posljedice — Učinak na pritvor”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/18

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 6. prosinca 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie – Belgija) – izvršenje europskog uhidbenog naloga protiv IK
      (Predmet C-551/18 PPU) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Europski uhidbeni nalog i postupci predaje između država članica - Europski uhidbeni nalog izdan radi izvršenja kazne zatvora - Sadržaj i oblik - Članak 8. stavak 1. točka (f) - Nenavođenje dodatne kazne - Valjanost - Posljedice - Učinak na pritvor”))
      (2019/C 93/24)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van Cassatie

         Stranka glavnog postupka

      IK

         Izreka

      Članak 8. stavak 1. točku (f) Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da činjenica da je u europskom uhidbenom nalogu na kojemu se temeljila predaja osobe o kojoj je riječ propušteno navesti dodatnu kaznu upućivanja koja je toj osobi izrečena za isto kazneno djelo, istom sudskom odlukom kojom je izrečena glavna kazna zatvora, ne onemogućava oduzimanje slobode u okviru izvršenja te dodatne kazne, nakon isteka glavne kazne i nakon formalne odluke koju je u tu svrhu donio nacionalni sud nadležan za izvršenje kazne.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet C-292/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2018. uputio Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Njemačka) – Petra Breyer, Heiko Breyer protiv Sundair GmbH

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2018. uputio Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Njemačka) – Petra Breyer, Heiko Breyer protiv Sundair GmbH
      (Predmet C-292/18)
      (2019/C 93/25)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Petra Breyer, Heiko Breyer

         Tuženik: Sundair GmbH
      Rješenjem od 6. prosinca 2018., Sud je odlučio:
      Članak 3. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 , u vezi s njezinim člankom 2. točkom (a), treba tumačiti na način da poduzetnik, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji je zatražio operativnu licenciju koja mu ipak nije dodijeljena do datuma predviđenih za izvođenje namjeravanih letova, ne može biti obuhvaćen tom uredbom tako da predmetni putnici nemaju pravo na odštetu na temelju članka 5. stavka 1. točke (c) i članka 7. stavka 1. te uredbe.


title: Predmet C-308/18 P: Žalba koju je 7. svibnja 2018. podnio Schniga GmbH protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 23. veljače 2018. u predmetu T-445/16, Schinga GmbH protiv Gemeinschaftliches Sortenamt (CPVO)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/19

      Žalba koju je 7. svibnja 2018. podnio Schniga GmbH protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 23. veljače 2018. u predmetu T-445/16, Schinga GmbH protiv Gemeinschaftliches Sortenamt (CPVO)
      (Predmet C-308/18 P)
      (2019/C 93/26)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Schniga GmbH (zastupnici: G. Würtenberger, R. Kunze i T. Wittmann, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Gemeinschaftliches Sortenamt (CPVO)
      Sud Europske unije (deseto vijeće) rješenjem od 8. studenoga 2018. odbacio je žalbu kao očito neosnovanu i žalitelju naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-444/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2018. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – Fluctus s.r.o. i dr.

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2018. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – Fluctus s.r.o. i dr.
      (Predmet C-444/18)
      (2019/C 93/27)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., SD

         Tuženo tijelo: Landespolizeidirektion Steiermark

         Intervenijent: Finanzpolizei
      Rješenjem od 9. siječnja 2019. Sud (sedmo vijeće) odlučio je:
      Zahtjev za prethodnu odluku koji je Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) uputio odlukom od 2. srpnja 2018. očito je nedopušten.


title: Predmet C-553/18 P: Žalba koju je 29. kolovoza 2018. podnio Lion’s Head Global Partners LLP protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2018. u predmetu T-294/17: Lion’s Head Global Partners LLP protiv EUIPO-a

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/20

      Žalba koju je 29. kolovoza 2018. podnio Lion’s Head Global Partners LLP protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2018. u predmetu T-294/17: Lion’s Head Global Partners LLP protiv EUIPO-a
      (Predmet C-553/18 P)
      (2019/C 93/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Lion’s Head Global Partners LLP (zastupnik: R. Nöske, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem od 15. siječnja 2019. Sud (osmo vijeće) odlučio je da je žalba nedopuštena.


title: Predmet C-554/18: Žalba koju je 29. kolovoza 2018. podnio Lion's Head Global Partners LLP protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2018. u predmetu T-310/17: Lion's Head Global Partners LLP protiv EUIPO-a

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/21

      Žalba koju je 29. kolovoza 2018. podnio Lion's Head Global Partners LLP protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2018. u predmetu T-310/17: Lion's Head Global Partners LLP protiv EUIPO-a
      (Predmet C-554/18)
      (2019/C 93/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Lion's Head Global Partners LLP (zastupnik: R. Nöske, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Sud (osmo vijeće) je rješenjem od 15. siječnja 2019. utvrdio da je žalba nedopuštena.


title: Predmet C-608/18 P: Žalba koju je 24. rujna 2018. podnijela Republika Cipar protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 13. srpnja 2018. u predmetu T-825/16: Republika Cipar protiv EUIPO-a

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/21

      Žalba koju je 24. rujna 2018. podnijela Republika Cipar protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 13. srpnja 2018. u predmetu T-825/16: Republika Cipar protiv EUIPO-a
      (Predmet C-608/18 P)
      (2019/C 93/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz QC, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Papouis Dairies Ltd.

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  dopusti žalbu protiv presude Općeg suda u predmetu T-825/16, Republika Cipar/EUIPO i prihvati zahtjev za ukidanje;

                  —

                  naloži Uredu i intervenijentu snošenje vlastitih i žaliteljevih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Kao prvo, Opći sud pogriješio je kad je smatrao da je žalbeno vijeće zaključke iz ranijih presuda Općeg suda u spojenim predmetima T-292/14 i T-293/14 (XAΛΛOYMI i HALLOUMI) i u predmetu T-534/10 (HELLIM) pravilno prenijelo na ovaj predmet. Ti se predmeti nisu odnosili na certifikacijske žigove, nego na drukčije vrste žigova, točnije obične žigove EU-a i zajedničke žigove. Glavna funkcija takvih žigova jest naznaka komercijalnog podrijetla robe (nekoliko trgovaca povezanih članstvom u udruženju u slučaju zajedničkog žiga). Nasuprot tomu, certifikacijski žigovi nemaju glavnu funkciju naznake podrijetla, nego razlikovanja razreda proizvoda, tj. proizvoda koji su certificirani da su u skladu s i da je njihova proizvodnja odobrena na temelju propisa za dopuštenu uporabu certifikacijskog žiga HALLOUMI. Usto, relevantna javnost u tim ranijim presudama Općeg suda bila je različita od relevantne javnosti u ovom predmetu.
      Kao drugo, Opći sud pogrešno je smatrao da je ranijem nacionalnom žigu – u ovom slučaju nacionalnom certifikacijskom žigu – u potpunosti nedostajao razlikovni karakter za razlikovanje robe koja je certificirana od one koja to nije; pogrešno smatrao da je žig opisan i generički; pogrešno zanemario nacionalnu zaštitu nacionalnog žiga; i pogrešno doveo u pitanje valjanost tog žiga u postupku povodom prigovora pred EUIPO-om.
      Kao treće, Opći sud pogriješio je prilikom usporedbe žigova i ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu. Pogrešno je pristupio tim pitanjima kao da je raniji žig bio žig koji naznačuje podrijetlo, a ne certifikacijski žig. Propustio je dati ranijem žigu bilo kakvu razlikovnost kao certifikacijskog žiga, tj. da razlikuje robu koja je zapravo poštovala standarde certifikacijskog žiga i koju su zapravo proizveli proizvođači kojima je odobrenje dao nositelj certifikacijskog žiga. Također je propustio uzeti u obzir kako se certifikacijski žigovi uobičajeno rabe (tj. bez iznimke zajedno s razlikovnim nazivom, žigom ili logom). Propustio je uzeti u obzir značenje i važnost spornog žiga EU-a, osobito ne razmotrivši je li element „HALLOUMI” imao neovisni razlikovni karakter u kasnijem žigu kao znak koji upućuje na to da je, protivno činjenicama, roba obuhvaćena spornim žigom EU-a bila certificirana.
      Kao četvrto, Opći sud propustio je uzeti u obzir nacionalne odredbe i sudsku praksu u pogledu dosega i učinka nacionalnih certifikacijskih žigova. Uvjeti i pravila iz zakona država članica o certifikacijskim žigovima nisu bili usklađeni direktivama o žigovima 89/104 (1) ili 2008/95 (2), ali Uredba o žigu Europske unije ipak predviđa da takvi nacionalni žigovi mogu biti osnova ranijih prava koja sprečavaju registraciju žigova EU-a. Takva prava trebala bi se razmatrati s obzirom na nacionalnu sudsku praksu i nacionalne odredbe, po analogiji s različitim nacionalnim pravima na temelju članka 8. stavka 4. Uredbe o žigu Europske unije (koja prava također nisu usklađena i znatno se razlikuju među državama članicama s obzirom na svoju narav, doseg ili učinak).

         (1)  Prva direktiva Vijeća 89/104/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL 1989., L 40, str. 1)

         (2)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL 2008., L 299, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)


title: Predmet C-609/18 P: Žalba koju je 24. rujna 2018. podnijela Republika Cipar protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 13. srpnja 2018. u predmetu T-847/16: Republika Cipar protiv EUIPO-a

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/22

      Žalba koju je 24. rujna 2018. podnijela Republika Cipar protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 13. srpnja 2018. u predmetu T-847/16: Republika Cipar protiv EUIPO-a
      (Predmet C-609/18 P)
      (2019/C 93/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz QC, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (P.O.C.F) Public Ltd.

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  dopusti žalbu protiv presude Općeg suda u predmetu T-847/16, Republika Cipar/EUIPO i prihvati zahtjev za ukidanje;

                  —

                  naloži Uredu i intervenijentu snošenje vlastitih i žaliteljevih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Kao prvo, Opći sud pogriješio je kad je smatrao da je žalbeno vijeće zaključke iz ranijih presuda Općeg suda u spojenim predmetima T-292/14 i T-293/14 (XAΛΛOYMI i HALLOUMI) i u predmetu T-534/10 (HELLIM) pravilno prenijelo na ovaj predmet. Ti se predmeti nisu odnosili na certifikacijske žigove, nego na drukčije vrste žigova, točnije obične žigove EU-a i zajedničke žigove. Glavna funkcija takvih žigova jest naznaka komercijalnog podrijetla robe (nekoliko trgovaca povezanih članstvom u udruženju u slučaju zajedničkog žiga). Nasuprot tomu, certifikacijski žigovi nemaju glavnu funkciju naznake podrijetla, nego razlikovanja razreda proizvoda, tj. proizvoda koji su certificirani da su u skladu s i da je njihova proizvodnja odobrena na temelju propisa za dopuštenu uporabu certifikacijskog žiga HALLOUMI. Usto, relevantna javnost u tim ranijim presudama Općeg suda bila je različita od relevantne javnosti u ovom predmetu.
      Kao drugo, Opći sud pogrešno je smatrao da je ranijem nacionalnom žigu – u ovom slučaju nacionalnom certifikacijskom žigu – u potpunosti nedostajao razlikovni karakter za razlikovanje robe koja je certificirana od one koja to nije; pogrešno smatrao da je žig opisan i generički; pogrešno zanemario nacionalnu zaštitu nacionalnog žiga; i pogrešno doveo u pitanje valjanost tog žiga u postupku povodom prigovora pred EUIPO-om.
      Kao treće, Opći sud pogriješio je prilikom usporedbe žigova i ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu. Pogrešno je pristupio tim pitanjima kao da je raniji žig bio žig koji naznačuje podrijetlo, a ne certifikacijski žig. Propustio je dati ranijem žigu bilo kakvu razlikovnost kao certifikacijskog žiga, tj. da razlikuje robu koja je zapravo poštovala standarde certifikacijskog žiga i koju su zapravo proizveli proizvođači kojima je odobrenje dao nositelj certifikacijskog žiga. Također je propustio uzeti u obzir kako se certifikacijski žigovi uobičajeno rabe (tj. bez iznimke zajedno s razlikovnim nazivom, žigom ili logom). Propustio je uzeti u obzir značenje i važnost spornog žiga EU-a, osobito ne razmotrivši je li element „HALLOUMI” imao neovisni razlikovni karakter u kasnijem žigu kao znak koji upućuje na to da je, protivno činjenicama, roba obuhvaćena spornim žigom EU-a bila certificirana.
      Kao četvrto, Opći sud propustio je uzeti u obzir nacionalne odredbe i sudsku praksu u pogledu dosega i učinka nacionalnih certifikacijskih žigova. Uvjeti i pravila iz zakona država članica o certifikacijskim žigovima nisu bili usklađeni direktivama o žigovima 89/104 (1) ili 2008/95 (2), ali Uredba o žigu Europske unije ipak predviđa da takvi nacionalni žigovi mogu biti osnova ranijih prava koja sprečavaju registraciju žigova EU-a. Takva prava trebala bi se razmatrati s obzirom na nacionalnu sudsku praksu i nacionalne odredbe, po analogiji s različitim nacionalnim pravima na temelju članka 8. stavka 4. Uredbe o žigu Europske unije (koja prava također nisu usklađena i znatno se razlikuju među državama članicama s obzirom na svoju narav, doseg ili učinak).

         (1)  Prva direktiva Vijeća 89/104/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL 1989., L 40, str. 1)

         (2)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL 2008., L 299, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)


title: Predmet C-612/18 P: Žalba koju je 25. rujna 2018. podnio ClientEarth protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 11. srpnja 2018. u predmetu T-644/16: ClientEarth protiv Komisije

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/23

      Žalba koju je 25. rujna 2018. podnio ClientEarth protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 11. srpnja 2018. u predmetu T-644/16: ClientEarth protiv Komisije
      (Predmet C-612/18 P)
      (2019/C 93/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: ClientEarth (zastupnici: O. W. Brouwer, odvjetnik, N. Frey, solicitor, E. N. M. Raedts, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 11. srpnja 2018. u predmetu T-644/16 (u daljnjem tekstu: pobijana presuda) i vrati predmet Općem sudu na ponovno razmatranje;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: pogreške koje se tiču prava i povrede postupka, počinjene u donošenju pobijane presude, u odnosu na tvrdnju da otkrivanje dokumenata ne može oslabiti Komisijinu pregovaračku poziciju (pobijana presuda, t. 34.-51.), i to:

                  —

                  proširenjem iznimke na područje koje nije posebno povezano s predviđenim međunarodnim ugovorom;

                  —

                  primjenom iznimke koja se odnosi na međunarodne odnose, bez zahtijevanja posebnog obrazloženja o tome kako bi otkrivanje moglo konkretno i stvarno ugroziti međunarodne odnose;

                  —

                  zamjenom obrazloženja pravne analize iz traženih dokumenata; i

                  —

                  iskrivljavanjem dokaza o stanju pregovora u vrijeme donošenja pobijane odluke.

            Drugi žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava, počinjena u donošenju pobijane presude, u odnosu na tvrdnju da strateški ciljevi Europske unije ne bi bili ugroženi (pobijana presuda, t. 52.-53.).
      Treći žalbeni razlog: povreda postupka i povreda koja se tiče prava u obrazloženju pobijane presude, u dijelu koji se odnosi na tvrdnju da otkrivanje traženih dokumenata promiče, a ne ugrožava javni interes glede međunarodnih odnosa (pobijana presuda, t. 54.-58.).
      Četvrti žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava i postupovna nepravilnost u obrazloženju pobijane presude, u dijelu koji se odnosi na tvrdnju da je stvarni učinak neotkrivanja dok god su „pregovori u tijeku” zapravo neotkrivanje na neodređeno vrijeme (pobijana presuda, t. 59.-67.).
      Peti žalbeni razlog: iskrivljavanje tvrdnji iznesenih pred Općim sudom u dijelu obrazloženja pobijane presude koji se odnosi na Komisijinu tvrdnju da Uredba ne dopušta otkrivanje dokumenata „dok god nije poznato stajalište Suda” (pobijana presuda, t. 68.-69).
      Šesti žalbeni razlog: povreda postupka u obrazloženju pobijane presude, u dijelu koji se odnosi na sedmu tvrdnju da se otkrivanje ne može uvjetovati jednakom obvezom transparentnosti trgovinskih partnera (pobijana presuda, t. 72.-74.).
      Sedmi žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava, počinjena povredom članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001 (1) prilikom procjene djelomičnog pristupa (pobijana presuda, t. 79.-90.).

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet C-726/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. studenoga 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) – FW, GY protiv U.T.G. – Prefettura di Lucca

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. studenoga 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) – FW, GY protiv U.T.G. – Prefettura di Lucca
      (Predmet C-726/18)
      (2019/C 93/34)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: FW, GY

         Tuženik: U.T.G. – Prefettura di Lucca

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se članku 20. stavku 4. Direktive (1) tumačenje članka 23. Zakonodavne uredbe br. 142/2015 na način da i radnje kojima se krše opće pravne norme, a koje se u pravilima prihvatnih centara posebno ne spominju, mogu predstavljati tešku povredu tih pravila ako postoji mogućnost da utječu na skladni zajednički život u prihvatnim ustanovama?
                  U slučaju potvrdnog odgovora, treba riješiti daljnje pitanje koje se postavlja Sudu u ovom rješenju:

                  2.

                  Protivi li se članku 20. stavku 4. Direktive tumačenje članka 23. Zakonodavne uredbe br. 142/2015 na način da se osnovom za ukidanje mjera prihvata mogu smatrati i radnje koje je počinio podnositelj zahtjeva za međunarodnu zaštitu, a koje ne predstavljaju protupravne radnje kažnjive kaznenopravnom sankcijom prema pravu države članice, ako postoji mogućnost da one negativno utječu na skladan zajednički život u ustanovama u kojima su smješteni?

         (1)  Direktiva 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (SL 2013., L 180, str. 96.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 137.)