title: Predmet C-421/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. rujna 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia n ° 2 de Santander (Španjolska) – Banco Primus S.A. protiv Jesúsa Gutiérreza Garcíe

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. rujna 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Španjolska) – Banco Primus S.A. protiv Jesúsa Gutiérreza Garcíe
   (Predmet C-421/14)
   2014/C 421/28
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Banco Primus S.A.

      Tuženik: Jesús Gutiérrez García

      Prethodna pitanja

      Prvo pitanje:

               1.

               Treba li četvrtu prijelaznu odredbu Zakona 1/2013 tumačiti na način da ne predstavlja zapreku zaštiti potrošača?

               2.

               Može li, na temelju Direktive Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito njezinog članka 6. stavka 1. i članka 7. stavka 1., s ciljem osiguranja zaštite potrošača i korisnika u skladu s načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, potrošač pobijati nepoštene uvjete izvan roka koji je za to predviđen nacionalnim propisom tako da je nacionalni sudac o njima dužan odlučiti?

               3.

               Je li nacionalni sudac dužan, u skladu s Direktivom Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito s njezinim člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1., kako bi osigurao zaštitu potrošača i korisnika sukladno načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, po službenoj dužnosti ispitati postoji li nepošteni uvjet, iz toga izvodeći pripadne zaključke, čak i ako je prethodno odlučio na suprotan način ili je odbio pristupiti takvoj ocjeni, a odluka o tome postala je pravomoćna prema nacionalnom postupovnom pravu.

      Drugo pitanje:

               4.

               Na temelju kojih mjerila odnos kvaliteta/cijena može utjecati na nadzor nepoštenosti sporednih odredaba ugovora? Je li relevantno pri neizravnom nadzoru te vrste elemenata uzeti u obzir zakonska ograničenja cijena određena nacionalnim propisom? Je li moguće da pogodbe valjane in abstracto postanu nevaljane nakon utvrđenja da je cijena transakcije znatno iznad normalne tržišne cijene?

      Treće pitanje:

               5.

               Mogu li se u smislu članka 4. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima uzeti u obzir okolnosti nastale nakon sklapanja ugovora kada na to upućuje nacionalni propis?

      Četvrto pitanje:

               6.

               Treba li tumačiti da članak 693. stavak 2. LEC-a [Ley de Enjuiciamiento Civil] (Zakon o parničnom postupku), izmijenjenog Zakonom 1/2013, ne može biti zapreka zaštiti interesa potrošača?

               7.

               U slučaju da utvrdi postojanje nepoštenog uvjeta o prijevremenom dospijeću, treba li nacionalni sudac u skladu s Direktivom Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito s njezinim člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1., s ciljem da osigura zaštitu potrošača i korisnika u skladu s načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, proglasiti taj uvjet nepostojećim i iz toga izvesti pripadne zaključke, čak i onda kada je prodavatelj robe ili pružatelj usluga poštovao minimalno razdoblje predviđeno nacionalnim propisom?

      (1)  (SL L 95, str. 29) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-21/17: Tužba podnesena 13. siječnja 2017. – RL protiv Suda Europske unije

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/14

         Tužba podnesena 13. siječnja 2017. – RL protiv Suda Europske unije
   (Predmet T-21/17)
   (2017/C 095/23)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RL (zastupnici: C. Bernard-Glanz i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Sud Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba dopuštena;

               —

               poništi odluku o odbijanju njegova promaknuća u razred 10 računajući od 1. srpnja 2015., koju je tajnik Suda donio 11. svibnja 2016. i čiji je sadržaj tužitelju priopćen dopisom od 20. svibnja 2016. te, po potrebi, poništi odluku Odbora za žalbe od 6. listopada 2016. kojom je odbijen tužiteljev prigovor od 22. srpnja 2016.;

               —

               tuženiku naloži da tužitelju naknadi materijalnu štetu;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 45. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i internog sustava promaknuća koji je uspostavljen na Sudu Europske unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načelâ jednakog postupanja i jedinstvenosti europske javne službe.


title: Predmet T-390/15: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Perfetti Van Melle Benelux protiv EUIPO-a – PepsiCo (3D) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije 3D — Raniji verbalni i figurativni žigovi Europske unije 3D’S i 3D’s — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/37

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Perfetti Van Melle Benelux protiv EUIPO-a – PepsiCo (3D)
   (Predmet T-390/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije 3D - Raniji verbalni i figurativni žigovi Europske unije 3D’S i 3D’s - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 392/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Nizozemska) (zastupnik: P. Testa, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: PepsiCo, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. svibnja 2015. (predmet R 465/2014-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava PepsiCo i Perfetti Van Melle Benelux.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Perfetti Van Melle Benelux BV nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.


title: Predmet C-424/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Zuchtvieh-Export GmbH protiv Stadt Kempten (Zahtjev za prethodnu odluku — Poljoprivreda — Uredba (EZ) br. 1/2005 — Zaštita životinja tijekom prijevoza — Dugo putovanje iz države članice u treću državu — Članak 14. stavak 1. — Provjere koje se odnose na plan puta, a koje provodi nadležno tijelo u mjestu polaska prije dugih putovanja — Primjenjivost te odredbe u vezi s dijelom putovanja koje se odvija izvan područja Europske unije — Primjenjivost pravnih pravila koja su određena navedenom uredbom na taj dio putovanja)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Zuchtvieh-Export GmbH protiv Stadt Kempten
   (Predmet C-424/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Uredba (EZ) br. 1/2005 - Zaštita životinja tijekom prijevoza - Dugo putovanje iz države članice u treću državu - Članak 14. stavak 1. - Provjere koje se odnose na plan puta, a koje provodi nadležno tijelo u mjestu polaska prije dugih putovanja - Primjenjivost te odredbe u vezi s dijelom putovanja koje se odvija izvan područja Europske unije - Primjenjivost pravnih pravila koja su određena navedenom uredbom na taj dio putovanja))
   (2015/C 205/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Zuchtvieh-Export GmbH

      Tuženik: Stadt Kempten

      uz sudjelovanje: Landesanwaltschaft Bayern

      Izreka

   Članak 14. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2005 od 22. prosinca 2004. o zaštiti životinja tijekom prijevoza i s prijevozom povezanih postupaka i o izmjeni direktiva 64/432/EEZ i 93/119/EZ i Uredbe (EZ) br. 1255/97 treba tumačiti na način da, kako bi prijevoz domaćih kopitara, osim registriranih, i domaćih životinja goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta, koji uključuje dugo putovanje koje počinje na području Europske unije i koje se odvija izvan tog područja, moglo odobriti nadležno tijelo u mjestu polaska, organizator putovanja mora podnijeti plan puta koji je s obzirom na mjere koje su predviđene za to putovanje realan i koji pokazuje da će se odredbe te uredbe poštovati, uključujući za dio putovanja koji će se odvijati na državnom području trećih zemalja, pri čemu je navedeno nadležno tijelo ovlašteno, ako to nije slučaj, zahtijevati da se navedene mjere izmijene na način da se osigura poštovanje navedenih odredbi za to cijelo putovanje.

      (1)  SL C 336, 16.11.2013.


title: Predmeti T-489/09, T-490/09 i T-56/10: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Leali i Acciaierie e Ferriere Leali Luigi protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište betonsko-armaturnog željeza u šipkama ili rolama — Odluka kojom se, nakon isteka važenja Ugovora o EZUČ-u, utvrđuje povreda članka 65. EZUČ-a na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Utvrđivanje cijena i rokova plaćanja — Ograničenje ili nadzor proizvodnje ili prodaje — Bitna povreda postupka — Pravna osnova — Zlouporaba ovlasti i zlouporaba postupka — Novčane kazne — Trajanje povrede — Proporcionalnost — Zastara — Tužba za poništenje — Odluka o izmjeni — Nedopuštenost” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/21

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Leali i Acciaierie e Ferriere Leali Luigi protiv Komisije
   (Predmeti T-489/09, T-490/09 i T-56/10) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište betonsko-armaturnog željeza u šipkama ili rolama - Odluka kojom se, nakon isteka važenja Ugovora o EZUČ-u, utvrđuje povreda članka 65. EZUČ-a na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Utvrđivanje cijena i rokova plaćanja - Ograničenje ili nadzor proizvodnje ili prodaje - Bitna povreda postupka - Pravna osnova - Zlouporaba ovlasti i zlouporaba postupka - Novčane kazne - Trajanje povrede - Proporcionalnost - Zastara - Tužba za poništenje - Odluka o izmjeni - Nedopuštenost”))
   (2015/C 034/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Leali SpA (Odolo, Italija) (predmeti T-489/09 i T-56/10); i Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia, Italija) (predmeti T-490/09 i T-56/10) (zastupnik: G. Bellotti, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u predmetima T-489/09 i T-490/09, R. Sauer i V. Di Bucci, a zatim R. Sauer i B. Gencarelli te potom R. Sauer i R. Striani, i, u predmetu T-56/10, u početku R. Sauer i B. Gencarelli, zatim R. Sauer i R. Striani, agenti, uz asistenciju M. Moretta, odvjetnika)

      Predmet

   U predmetima T-489/09 i T-490/09, zahtjevi za poništenje Odluke Komisije C (2009) 7492 final od 30. rujna 2009. koja se odnosi na postupak primjene članka 65. EZUČ-a (predmet COMP/37.956 – Betonsko-armaturne šipke, ponovno donošenje), i, podredno, zahtjevi za smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužiteljima i, u predmetu T-56/10, zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2009) 9912 final od 8. prosinca 2009. o izmjeni Odluke C (2009) 7492 final.

      Izreka

               1.

               Predmeti T-489/09, T-490/09 i T-56/10 spajaju se u svrhu ove presude.

               2.

               Tužbe se odbijaju.

               3.

               U predmetu T-489/09, društvu Leali SpA nalaže se snošenje troškova.

               4.

               U predmetu T-490/09, društvu Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA nalaže se snošenje troškova.

               5.

               U predmetu T-56/10, društvima Leali i Acciaierie e Ferriere Leali Luigi nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 37, 13.2.2010.


title: Predmet C-51/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Celle – Njemačka) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord protiv Region Hannover (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 4., stavak 2. UEU a — Poštovanje nacionalnog identiteta država članica, kako se očituje u temeljnim političkim i ustavnim strukturama, uključujući regionalnoj i lokalnoj samoupravi — Interna organizacija država članica — Teritorijalne jedinice — Pravno sredstvo kojim se stvara novo javnopravno tijelo i organizira prijenos ovlasti i odgovornosti za izvršavanje javnih zadaća — Ugovori o javnoj nabavi — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 1. stavak 2. točka (a) — Pojam „ugovor o javnoj nabavi”)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/5

         Presuda Suda (treće vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Celle – Njemačka) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord protiv Region Hannover
   (Predmet C-51/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 4., stavak 2. UEU a - Poštovanje nacionalnog identiteta država članica, kako se očituje u temeljnim političkim i ustavnim strukturama, uključujući regionalnoj i lokalnoj samoupravi - Interna organizacija država članica - Teritorijalne jedinice - Pravno sredstvo kojim se stvara novo javnopravno tijelo i organizira prijenos ovlasti i odgovornosti za izvršavanje javnih zadaća - Ugovori o javnoj nabavi - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 1. stavak 2. točka (a) - Pojam „ugovor o javnoj nabavi”))
   (2017/C 053/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Celle

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

      Tuženik: Region Hannover

      uz sudjelovanje: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

      Izreka

   Članak 1. stavak 2. točka (a) Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o [javnoj nabavi radova, robe i usluga] treba tumačiti na način da se ugovorom o javnoj nabavi ne smatra sporazum između dviju teritorijalnih jedinica poput ovog o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg one statutima osnivaju udruženje posebne namjene, pravnu osobu javnog prava i tom novom subjektu dodjeljuju određene nadležnosti koje su do tada one izvršavale i koje od tada ima to udruženje posebne namjene.
   Međutim, takav prijenos nadležnosti koji se odnosi na izvršavanje javnih zadaća postoji samo ako se istodobno odnosi na odgovornosti povezane s prenesenom nadležnosti i odgovarajuće ovlasti i ako je tijelo kojem se prenosi nadležnost neovisno financijski i u donošenju odluka, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Presuda suda od 19. travnja 2016. u predmetu E-14/15 – Holship Norge AS protiv Norsk Transportarbeiderforbund (Članci 31., 53. i 54. EGP-a – Pravila tržišnog natjecanja – Kolektivni ugovori – Zajedničko djelovanje – Sloboda poslovnog nastana)

text:
               2.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 33/7

         PRESUDA SUDA
   od 19. travnja 2016.
   u predmetu E-14/15
   Holship Norge AS protiv Norsk Transportarbeiderforbund
   (Članci 31., 53. i 54. EGP-a – Pravila tržišnog natjecanja – Kolektivni ugovori – Zajedničko djelovanje – Sloboda poslovnog nastana)
   (2017/C 33/06)
   U predmetu E-14/15, Holship Norge AS protiv Norsk Transportarbeiderforbund – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) u pogledu tumačenja Sporazuma o EGP-u, a posebno članaka 31., 53. i 54., Sud u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac izvjestitelj, Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, presudio je 19. travnja 2016. kao u izreci:

               1.

               Izuzeće od pravila tržišnog natjecanja EGP-a koje se primjenjuje na kolektivne ugovore ne obuhvaća procjenu pravila o pravu prvenstva pri angažiranju poput predmetnog, ili pribjegavanja bojkotu korisnika luke kako bi ga se prisililo na prihvaćanje kolektivnog ugovora, ako to prihvaćanje podrazumijeva da korisnik luke mora dati prednost kupovanju usluga istovara i utovara od zasebnog poduzeća, poput predmetne uprave, umjesto da taj posao obave njegovi vlastiti zaposlenici.

               2.

               Članci 53. i 54. mogu se odvojeno ili zajedno primijeniti na sustav poput predmetnog.

               3.

               Ako se luka, poput predmetne, ne bi smatrala značajnim dijelom teritorija EGP-a, mora se uzeti u obzir identične ili odgovarajuće sustave uprave koji mogu postojati u drugim lukama kako bi se utvrdilo obuhvaća li vladajući položaj teritorij EGP-a ili njegov značajan dio.

               4.

               Bojkot poput predmetnoga, kojemu je cilj ishoditi prihvaćanje kolektivnog ugovora kojim je predviđen sustav koji uključuje klauzulu o prvenstvu vjerojatno će obeshrabriti ili čak spriječiti osnivanje poduzeća iz drugih država EGP-a i stoga predstavlja ograničavanje slobode poslovnog nastana u skladu s člankom 31. EGP-a.

               5.

               Za procjenu o tome postoji li ograničavanje nije važno ako se pokaže da je potreba poduzeća za uslugama istovara i utovara vrlo ograničena i/ili povremena.

               6.

               U situaciji poput one iz glavnog postupka za procjenu zakonitosti ograničavanja nije važno primjenjuje li poduzeće koje je predmet bojkota drugi kolektivni ugovor u odnosu na svoje lučke radnike.


title: Predmet C-94/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2017. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Rafael Ramón Escobedo Cortés protiv Banco de Sabadell S.A.

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2017. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Rafael Ramón Escobedo Cortés protiv Banco de Sabadell S.A.
   (Predmet C-94/17)
   (2017/C 151/25)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rafael Ramón Escobedo Cortés

      Tuženik: Banco de Sabadell S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 3. u vezi s točkom 1. podtočkom (e) Priloga i članku 4. stavku 1. Direktive 93/13/EEZ (1) sudska praksa prema kojoj se klauzula ugovora o kreditu – kojom se određuje zatezna kamata koja podrazumijeva nadoplatu od više od 2 % u odnosu na godišnju uobičajenu kamatnu stopu određenu ugovorom – smatra neproporcionalno visokom naknadom koja se zahtijeva od potrošača koji kasni s ispunjenjem obveze plaćanja pa je stoga nepoštena?

               2.

               Protivi li se članku 3. u vezi s točkom 1. podtočkom (e) Priloga, članku 4. stavku 1., članku 6. stavku 1. i članku 7. stavku 1. Direktive 93/13/EEZ sudska praksa koja, kad se klauzula ugovora o kreditu kojom se određuje zatezna kamata proglasi nepoštenom, kao predmet nadzora nepoštenosti identificira činjenicu da je ta kamatna stopa viša od uobičajene, jer čini „neproporcionalno visoku naknadu koja se zahtijeva od potrošača koji nije ispunio svoje obveze”, i koja određuje da posljedica proglašenja klauzule nepoštenom mora biti poništenje navedene naknade u cijelosti, na način da se samo nastavlja isplaćivati kamata do otplate kredita?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan: treba li proglašenje klauzule kojom se određuje zatezna kamata ništavom zbog nepoštenosti imati druge učinke kako bi bili u skladu s Direktivom 93/13/EEZ, kao na primjer potpuno poništenje svih kamata, i uobičajenih i zateznih, kada kreditni dužnik ne ispuni svoju obvezu plaćanja rata kredita u ugovorenim rokovima, ili pak naplatu zakonskih kamata?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-29/17: Tužba podnesena 17. siječnja 2017. – RQ protiv Komisije

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/15

         Tužba podnesena 17. siječnja 2017. – RQ protiv Komisije
   (Predmet T-29/17)
   (2017/C 095/24)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RQ (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               njegovu tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               posljedično, poništi Odluku Europske komisije od 2. ožujka 2016. C(2016)1449 final o zahtjevu za ukidanje imuniteta, priopćenu 11. ožujka 2016., o kojoj je tužitelj primio obavijest 14. ožujka 2016., po svojem povratku sa službenog putovanja;

               —

               po potrebi, poništi Odluku od 5. listopada 2016. pod oznakom Ares(2016)5814495 – 07/10/2016, priopćenu 7. listopada 2016., kojom je tijelo za imenovanje odbilo tužiteljevu žalbu koju je podnio 10. lipnja 2016. Pod oznakom No R/317/16;

               —

               tuženiku u svakom slučaju naložiti snošenje svih troškova postupka, u skladu s člankom 134. stavkom 1. i člankom 135. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), a poglavito njegova članka 23. kao i članka 17. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije, te povredi načela kojim se od uprave zahtijeva da odluke donosi samo na temelju zakonom dopuštenih razloga, to jest, razloga koji su relevantni i koji nisu zahvaćeni očitim pogreškama u ocjeni.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi Pravilnika o osoblju, poglavito njegova članka 24., i povredi dužnosti brižnog postupanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja, osobito članka 41. stavka 2. treće alineje Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, članka 25. Pravilnika o osoblju i javnog interesa.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi legitimnih očekivanja i očitoj pogrešci u ocjeni.

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se temelji na povredi uobičajenog korištenja prava obrane, osobito prava na saslušanje, obveze nepristranosti i poštovanja pretpostavke nedužnosti i na nepostupanju s dužnom pažnjom, poglavito u pogledu poštovanja razumnog roka.


title: Predmet C-26/17 P: Žalba koju je 19. siječnja 2017. podnio Birkenstock Sales GmbH protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14, Birkenstock Sales GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/14

         Žalba koju je 19. siječnja 2017. podnio Birkenstock Sales GmbH protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14, Birkenstock Sales GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-26/17 P)
   (2017/C 151/20)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Birkenstock Sales GmbH (zastupnici: C. Menebröcker, odvjetnik i V. Töbelmann, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 9. studenoga 2016. (predmet T–579/14) u dijelu u kojem se njome odbija žaliteljeva tužba;

               —

               prihvati postavljene zahtjeve u prvom stupnju pred Općim sudom Europske unije za proizvode za koje je odbijena žaliteljeva tužba;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Sudom, Općim sudom i žalbenim vijećem.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žalitelj zahtijeva ukidanje presude Općeg suda od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14 u pogledu međunarodnog žiga br. 1132742 u dijelu u kojem je Opći sud odbio žaliteljevu tužbu i prihvaćanje postavljenih zahtjeva za proizvode u prvom stupnju pred Općim sudom Europske unije za koje je odbijena žaliteljeva tužba.

               2.

               Žalitelj prije svega ističe povredu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Unije (1) time što je Opći sud pogrešno primijenio načela o trodimenzionalnom žigu na sporni međunarodni žig. Nadalje, žalitelj ističe da Opći sud prilikom ocjene međunarodnog žiga prema načelima o trodimenzionalnom žigu nije proveo određivanje „standarda i poslovne prakse sektora” za sporne proizvode i naposljetku da je na ocjenu s obzirom na cjelokupni dojam međunarodnog žiga primijenio strože kriterije nego što su oni propisani u članku 7. stavku 1. točki (b) Uredbe.

               3.

               Usto, žalitelj ističe proturječnost presude u prvom stupnju u dijelu u kojem je u Opći sud utvrdio da se mora ocijeniti razlikovni karakter znaka na temelju znaka kao takvog, ali je u ocjeni uzeo u obzir pitanja uporabe te u pogledu pitanja može li se za neki znak istodobno pretpostaviti dvo- ili trodimenzionalna uporaba, uputio na vlastitu prethodnu presudu.

               4.

               Nadalje, žalitelj ističe iskrivljavanje činjenica u dijelu u kojem se u presudi navodi da EUIPO nije dužan dokazati svoje stajalište da međunarodni žig ne odstupa znatno od oblika uporabe koji je uobičajen u sektoru jer se žalbeno vijeće poziva na činjenice koje proizlaze iz praktičnog iskustva općenito stečenog stavljanjem u promet proizvoda o kojima je riječ, koja svatko može poznavati.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice; SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet T-465/13: Tužba od 30. kolovoza 2013. — Comunidad Autónoma de Cataluña i CTTI protiv Komisije

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/26

         Tužba od 30. kolovoza 2013. — Comunidad Autónoma de Cataluña i CTTI protiv Komisije
   (Predmet T-465/13)
   2013/C 304/45
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Comunidad Autónoma de Cataluña (Katalonija, Španjolska) i Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (Katalonija, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Muñoz de Juan i M. Reverter Baquer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati kao dopuštene i osnovane tužbene razloge iznesene u prilog ovom zahtjevu;

               —

               poništi pobijanu odluku, a osobito njezinu točku 1., u dijelu u kojem proglašava državnu potporu nesukladnom s unutarnjim tržištem;

               —

               posljedično tome, poništi postupke povrata koje nalažu članci 3. i 4. odluke;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odluka koja se pobija u ovom predmetu ista je kao u predmetu T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco i Itelazpi protiv Komisije.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji se pozivaju na tužbene razloge iznesene u navedenom predmetu.


title: Ispravak obavijesti u Službenom listu u predmetu T-232/16 P (SL C 63, 27.2.2017.)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/47

         Ispravak obavijesti u Službenom listu u predmetu T-232/16 P
   (
         Službeni list Europske unije C 63od 27. veljače 2017.
      )
   (2017/C 195/62)
   Obavijest u predmetu T-232/16 P Komisija/Frieberger i Vallin treba glasiti kako slijedi:

      Presuda Općeg suda od 19. siječnja 2017. – Komisija protiv Friebergera i Vallina
      (Predmet T-232/16 P) (1)

      ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Reforma Pravilnika o osoblju - Povećanje dobi za umirovljenje - Odluka kojom se odbija ponovni izračun bonusa u vezi s mirovinskim pravima - Načelo ne ultra petita - Pogreška koja se tiče prava - Obveza obrazlaganja”))
      (2017/C 063/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i G. Gattinara, agenti)

         Druge stranke u postupku: Jürgen Frieberger (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija), Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

         Predmet

      Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 2. ožujka 2016., Frieberger i Vallin/Komisija (F-3/15, EU:F:2016:26) kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 2. ožujka 2016., Frieberger i Vallin/Komisija (F-3/15).

                  2.

                  Odbija se tužba koju su Jürgen Frieberger i Benjamin Vallin podnijeli Službeničkom sudu u predmetu F-3/15.

                  3.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove u vezi sa žalbenim postupkom.

                  4.

                  J. Frieberger i B. Vallin snosit će troškove u vezi s postupkom pred Službeničkim sudom, uključujući i troškove Europske komisije.

                  5.

                  Europski parlament i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove u vezi s postupkom pred Službeničkim sudom kao i postupkom pred ovim sudom.

      (1)  SL C 243, 4.7.2016.


title: Predmet F-83/15: Tužba podnesena 28. svibnja 2015. – ZZ protiv Agencije za europski GNSS

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/60

         Tužba podnesena 28. svibnja 2015. – ZZ protiv Agencije za europski GNSS
   (Predmet F-83/15)
   (2015/C 279/76)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija za europski GNSS

      Predmet i opis spora

   Poništenje izvješća o ocjeni probnog rada tužitelja i kasnija odluka izvršnog direktora tuženika da mu da otkaz po isteku probnog rada.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti izvješće o ocjeni probnog rada tužitelja i sukladno tome,

               —

               poništiti odluku od 15. listopada 2014. da mu da otkaz po isteku probnog rada, koja je potvrđena odlukom od 30. listopada 2014.;

               —

               naložiti Agenciji za europski GNSS snošenje troškova.


20150731031616772015/C 270/152162015CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150512131422Predmet C-216/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2015. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH protiv Ruhrlandklinik gGmbH
 ---documentbreak--- C2702015HR1320120150512HR0015132142Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2015. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH protiv Ruhrlandklinik gGmbH
   (Predmet C-216/15)2015/C 270/15Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesarbeitsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH

      Tuženik: Ruhrlandklinik gGmbH

      Prethodno pitanje

   Primjenjuje li se članak 1. stavci 1. i 2. Direktive 2008/104/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o radu preko poduzeća za privremeno zapošljavanje (
         1
      ) na stavljanje člana udruženja na raspolaganje drugom poduzeću radi obavljanja posla prema stručnim i organizacijskim napucima tog poduzeća ako se član udruženja prilikom svojeg pristupanja udruženju obvezao da će svoj puni radni kapacitet staviti na raspolaganje i trećim osobama, za što od udruženja dobiva mjesečnu naknadu koja se računa prema mjerilima uobičajenima za predmetnu aktivnost, a udruženje za to ustupanje dobiva naknadu troškova osoblja u odnosu na člana udruženja te paušalnu naknadu upravnih troškova?
   (
         1
      )	SL L 327, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 280.)


20150731049616802015/C 270/232862015CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150612181921Predmet C-286/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2015. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „Latvijas propāna gāze” protiv Valsts ieņēmumu dienests
 ---documentbreak--- C2702015HR1810120150612HR0023181192Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2015. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „Latvijas propāna gāze” protiv Valsts ieņēmumu dienests
   (Predmet C-286/15)2015/C 270/23Jezik postupka: latvijski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SIA „Latvijas propāna gāze”

      Tuženik: Valsts ieņēmumu dienests

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li opće pravilo za tumačenje 2. točku (b) i opće pravilo za tumačenje 3. točku (b), koja se nalaze u Uredbi Komisije (EZ) br. 1031/2008 (
                  1
               ) od 19. rujna 2008., o izmjeni Priloga I. Uredbi br. 2658/87 i Prilog I. Uredbi Komisije (EZ) br. 948/2009 (
                  2
               ) od 30. rujna 2009. o izmjeni Priloga I. Uredbi br. 2658/87, tumačiti na način da, ako svi sastojci mješavine plina čine zajedno temeljnu osobinu proizvoda (ukapljenog naftnog plina) i ako nije moguće identificirati sastojak plina koji mu daje temeljnu osobinu, treba pretpostaviti da je čimbenik koji čini njegovu temeljnu osobinu u smislu općeg pravila za tumačenje 3. točke (b) onaj sastojak koji ima najveći postotak u mješavini?

            2.

            Podrazumijeva li članak 218. stavak 1. točka (d) Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (
                  3
               ) od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 Carinskom zakoniku Zajednice, obvezu deklaranta robe (ukapljenog naftnog plina) da precizno naznači postotak tvari koja ima najveći udio u mješavini?

            3.

            U slučaju da deklarant nije precizno naznačio postotak tvari ima najveći udio u mješavini, treba li na plin koji sadrži 0,32 % metana, etana i etilena, 58,32 % propana i propilena, te najviše 39,99 % butana i butilena, primijeniti oznaku 2711 19 00 kombinirane nomenklature Europske unije koju je primijenio deklarant robe u ovom predmetu, ili oznaku 2711 12 97, koju je primijenio Valsts ieņēmumu dienests?

      (
         1
      )	Uredba Komisije (EZ) br. 1031/2008 od 19. rujna 2008., kojom se mijenja Prilog I. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 291, str. 1).
   (
         2
      )	Uredba Komisije (EZ) br. 948/2009 od 30. rujna 2009., kojom se mijenja Prilog I. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 287, str. 1.).
   (
         3
      )	SL L 253, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.)


title: Predmet C-610/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2015. uputio Hoge Raas der Nederlanden (Nizozemska) – Stichting Brein protiv Ziggo BV i XS4All Internet BV

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2015. uputio Hoge Raas der Nederlanden (Nizozemska) – Stichting Brein protiv Ziggo BV i XS4All Internet BV
   (Predmet C-610/15)
   (2016/C 048/21)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raas der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Stichting Brein

      Tuženik: Ziggo BV, XS4All Internet BV

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li priopćavanje javnosti u smislu čl. 3. st. 1. Direktive 2001/29 (1) putem operatera internetske stranice kada ta internetska stranica ne sadrži zaštićena djela, ali postoji sustav […], pomoću kojega se za korisnika indeksiraju i kategoriziraju metapodaci o zaštićenim djelima koji se nalaze na računalima korisnika, temeljem kojih korisnik može pronaći, učitati ili skinuti zaštićena djela?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje niječan: nude li čl. 8. st. 3. Direktive 2001/29 i čl. 11. Direktive 2004/48 (2) osnovu za nalog protiv posrednika u smislu ovih odredbi, koji na način opisan u prvom pitanju trećim osobama olakšava protupravne radnje?

      (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.).

      (2)  Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL L 157, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.).


title: Predmet T-878/16: Tužba podnesena 9. prosinca 2016. – Karelia protiv EUIPO-a (KARELIA)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/52

         Tužba podnesena 9. prosinca 2016. – Karelia protiv EUIPO-a (KARELIA)
   (Predmet T-878/16)
   (2017/C 038/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ino Karelia (Kalamata, Grčka) (zastupnik: M. Karpathakis, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „KARELIA” – prijava za registraciju br. 964 502

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. rujna 2016. u predmetu R 1562/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (c) i (b) Uredbe br. br. 207/2009.


20150731018616702015/C 270/162342015CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150521141411Predmet C-234/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2015. uputio Curtea de Apel (Rumunjska) – SC Doris Spredition SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați
 ---documentbreak--- C2702015HR1410120150521HR0016141141Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2015. uputio Curtea de Apel (Rumunjska) – SC Doris Spredition SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați
   (Predmet C-234/15)2015/C 270/16Jezik postupka: rumunjski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Constanţa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Doris Spredition SRL

      Tuženik: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul fiscal orășenesc Hârșova

      Treća strana koja djeluje u svojstvu jamca: Administrația Fondului pentru Mediu București

      Prethodno pitanje

   Protivi li se članak 110. Ugovora o funkcioniranju Europske unije uspostavi, u smislu članka 4. točke (a) Uredbe sa zakonskom snagom br. 9/2012, obveze plaćanja poreza na emisije onečišćujućih tvari motornih vozila koja potječu iz područja Zajednice prilikom upisa stjecanja prava vlasništva nad motornim vozilom kod nadležnog tijela od strane prvog vlasnika u Rumunjskoj te prilikom izdavanja potvrde o registraciji i registracijskog broja, što je porez koji se primjenjuje i kod prijenosa prava vlasništva nad nacionalnim motornim vozilima, osim u slučaju kada je takav ili sličan porez već plaćen?


title: Spojeni predmeti C-337/12 P do 340/12 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 6. ožujka 2014. – Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S protiv Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Žig Zajednice — Registracija znakova sačinjenih od površine s crnim točkama — Proglašenje ništavosti — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii) — Iskrivljavanje dokaza)

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/2

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 6. ožujka 2014. – Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S protiv Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Spojeni predmeti C-337/12 P do 340/12 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Registracija znakova sačinjenih od površine s crnim točkama - Proglašenje ništavosti - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii) - Iskrivljavanje dokaza))
   2014/C 129/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (zastupnik: H. Pernez, avocat)

      Druge stranke u postupku: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (zastupnici: S. Verea, K. Muraro i M. Balestriero, avvocati), Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Predmet

   Žalbe protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 8. svibnja 2012. – Yoshida Metal Industry/OHIM – Pi-Design i dr. (T-331/10), kojom je Opći sud ukinuo odluku R 1237/2008-1 prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM), od 20. svibnja 2010., kojom se ukida odluka Odjela za poništaje kojom se odbija zahtjev, koji su podnijeli Pi-Design, Bodum France i Bodum Logistics A/S, za proglašavanje ništavim figurativnog žiga koji prikazuje površinu prekrivenu crnim pločicama za proizvode u razredima 8 i 21 – Tumačenje članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii) Uredbe (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice – Znak koji se sastoji isključivo od potrebnog oblika proizvoda za postizanje tehničkog rezultata

      Izreka

               1.

               Ukidaju se presude Općeg suda Europske unije od 8. svibnja 2012., Yoshida Metal Industry/OHIM – Pi-Design i dr. (Prikaz trokutaste površine s crnim točkama) (T-331/10), kao i Yoshida Metal Industry/OHIM – Pi-Design i dr. (Prikaz površine s crnim točkama) (T-416/10).

               2.

               Predmeti se vraćaju pred Opći sud Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Spojeni predmeti C-376/15 P i C-377/15 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. travnja 2017. – Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) („Žalba — Damping — Provedbena uredba (EU) br. 924/2012 — Uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine — Uredba (EZ) br. 1225/2009 — Članak 2. stavci 10. i 11. — Isključenje određenih izvoznih transakcija u svrhu izračuna dampinške marže — Primjerena usporedba između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti u slučaju uvoza iz zemlje koja nema tržišno gospodarstvo”)

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/8

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. travnja 2017. – Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
   (Spojeni predmeti C-376/15 P i C-377/15 P) (1)

   ((„Žalba - Damping - Provedbena uredba (EU) br. 924/2012 - Uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine - Uredba (EZ) br. 1225/2009 - Članak 2. stavci 10. i 11. - Isključenje određenih izvoznih transakcija u svrhu izračuna dampinške marže - Primjerena usporedba između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti u slučaju uvoza iz zemlje koja nema tržišno gospodarstvo”))
   (2017/C 168/09)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (zastupnici: R. Antonini i E. Monard, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i S. Boelaert, agenti, uz asistenciju N. Tuominena, odvjetnik), Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i M. França, agenti), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 29. travnja 2015., Changshu City Standard Parts Factory i Ningbo Jinding Fastener/Vijeće (T-558/12 i T-559/12, EU:T:2015:237).

               2.

               Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 924/2012 od 4. listopada 2012. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 91/2009 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine, u dijelu u kojem se odnosi na društva Changshu City Standard Parts Factory i Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd.

               3.

               Odbacuje se žalba u predmetu C-377/15 P.

               4.

               Nalaže se Vijeću Europske unije snošenje, osim vlastitih, i troškova društava Changshu City Standard Parts Factory i Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd u vezi s prvostupanjskim postupkom u predmetima T-558/12 i T-559/12 i u vezi sa žalbenim postupkom u predmetu C-376/15 P.

               5.

               Nalaže se društvima Changshu City Standard Parts Factory i Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd snošenje, osim vlastitih, i troškova Vijeća Europske unije u vezi sa žalbenim postupkom u predmetu C-377/15 P.

               6.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove u vezi s prvostupanjskim postupkom u predmetima T-558/12 i T-559/12 i u vezi sa žalbenim postupkom u predmetima C-376/15 P i C-377/15 P.

      (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet T-347/14 INTP.: Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2017. – Janukovič protiv Vijeća („Postupak — Tumačenje rješenja”)

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/25

         Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2017. – Janukovič protiv Vijeća
   (Predmet T-347/14 INTP.) (1)

   ((„Postupak - Tumačenje rješenja”))
   (2017/C 347/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Olga Stanislavivna Janukovič, u svojstvu nasljednice Viktora Viktoroviča Janukoviča (Kijev, Ukrajina) (zastupnik: T. Beazley, QC)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix i P. Mahnič Bruni, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: S. Bartelt i D. Gauci, zatim E. Paasivirta i J. Norris-Usher, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za tumačenje rješenja od 12. srpnja 2016., Janukovič/Vijeće (T 347/14, EU:T:2016:433).

      Izreka

               1.

               Točku 3. izreke rješenja od 12. srpnja 2016., Janukovič/Vijeće (T-347/14) treba tumačiti na način da se ona, kad je riječ o zahtjevu za poništenje navedenom u tužbi, odnosi i na troškove Viktora Viktoroviča Janukoviča i na troškove Olge Stanislavivne Janukovič, u svojstvu nasljednice V. Viktoroviča Janukoviča.

               2.

               O. Stanislavivna Janukovič, u svojstvu nasljednice V. Viktoroviča Janukoviča, s jedne strane, te Vijeće Europske unije, s druge strane, snosit će svaki vlastite troškove koji se odnose na postupak tumačenja.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

               4.

               Izvornik ovog rješenja prilaže se izvorniku tumačenog rješenja, na margini kojega je stavljena zabilješka o ovom rješenju.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet C-28/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 28. travnja 2015. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Mješoviti međunarodni sporazumi — Odluka o odobravanju potpisivanja i privremene primjene tih sporazuma — Odluka Vijeća i predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća — Autonomija pravnog poretka Unije — Sudjelovanje država članica u postupku i odlučivanju predviđenima u članku 218. UFEU-a — Načini glasovanja u okviru Vijeća)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 28. travnja 2015. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-28/12) (1)

   ((Tužba za poništenje - Mješoviti međunarodni sporazumi - Odluka o odobravanju potpisivanja i privremene primjene tih sporazuma - Odluka Vijeća i predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća - Autonomija pravnog poretka Unije - Sudjelovanje država članica u postupku i odlučivanju predviđenima u članku 218. UFEU-a - Načini glasovanja u okviru Vijeća))
   (2015/C 213/05)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Valero Jordana, K. Simonsson i S. Bartelt, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Europski parlament (zastupnici: R. Passos i A. Auersperger Matić, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M.-M. Joséphidès, E. Karlsson, F. Naert i R. Szostak, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek i E. Ruffer, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: U. Melgaard i L. Volck Madsen, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, N. Graf Vitzthum i B. Beutler, agenti), Helenska Republika (zastupnici: A. Samoni-Rantou i S. Chala, agenti), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, F. Fize, D. Colas i N. Rouam, agenti), Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentili, avvocato dello Stato), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels i J. Langer, agenti), Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i M. Szpunar, agenti), Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes i M.-L. Duarte, agenti), Republika Finska (zastupnik: J. Heliskoski, agent), Kraljevina Švedska (zastupnik: A. Falk, agent), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: C. Murrell i L. Christie, agenti, uz asistenciju R. Palmera, barrister)

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka 2011/708/EU Vijeća i predstavnika vlada država članica Europske unije, koji su se sastali u okviru Vijeća, od 16. lipnja 2011. o potpisivanju, u ime Unije, i privremenoj primjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država s jedne strane, Europske unije i njenih država članica s druge strane, Islanda s treće strane i Kraljevine Norveške s četvrte strane; te o potpisivanju, u ime Unije, i privremenoj primjeni Dodatnog sporazuma između Europske unije i njenih država članica s jedne strane, Islanda s druge strane i Kraljevine Norveške s treće strane o primjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država s jedne strane, Europske unije i njenih država članica s druge strane, Islanda s treće strane i Kraljevine Norveške s četvrte strane.

               2.

               Učinci Odluke 2011/708 održavaju se do stupanja na snagu, u razumnom roku računajući od objave ove presude, nove odluke koju treba donijeti Vijeće Europske unije na temelju članka 218. stavaka 5. i 8. UFEU-a.

               3.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

               4.

               Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Helenska Republika, Francuska Republika, Talijanska Republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Portugalska Republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske i Parlament, koji su intervenirali u ovom postupku, snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 73, 10. 3. 2012.


title: Predmet C-344/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 24. lipnja 2013. — Cristiano Blanco protiv Agenzia delle Entrate

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 24. lipnja 2013. — Cristiano Blanco protiv Agenzia delle Entrate
   (Predmet C-344/13)
   2013/C 260/46

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-19/17: Tužba podnesena 14. siječnja 2017. – Fastweb protiv Komisije

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/26

         Tužba podnesena 14. siječnja 2017. – Fastweb protiv Komisije
   (Predmet T-19/17)
   (2017/C 070/36)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Fastweb SpA (Milano, Italija) (zastupnici: M. Merola, L. Armati, A. Guarino i E. Cerchi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku u cijelosti;

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Fastweb S.p.A. traži poništenje odluke od 1. rujna 2016. kojom je Europska komisija odobrila koncentraciju u predmetu M.7758 Hutchinson 3 Italija/Wind/JV, u smislu članka 8. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika („Uredba EZ o koncentracijama”) (SL 2004., L 24, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.), proglasivši spojivom s unutarnjim tržištem transakciju putem koje Hutchinson Europe Telecommunications (HET) i Vimpel/Com Luxembourg Holdings (VIP) stječu zajedničku kontrolu novog zajedničkog pothvata (joint venture ili JV) tako što JV-u povjeravaju odgovarajuće djelatnosti u telekomunikacijskom sektoru u Italiji, pri čemu njezinu spojivost podvrgavaju uvjetima i obvezama kojima je svrha dopuštanje ulaska na unutarnje tržište novog mrežnog operatera (MNO).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka, na povredi načela dobre uprave i transparentnosti te povredi članka 8. navedene uredbe.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da je istraga Komisije zahvaćena teškim i očitim propustima koji su prije svega postupovne naravi, osobito: (A) nedostacima do kojih je došlo prije navođenja konačnih obveza, koji se sastoje od toga da iako su postojali različiti ozbiljni kandidati zainteresirani za paket mjera, nije predviđen transparentan i nediskriminatoran postupak kojim bi se mogao zajamčiti izbor najboljeg kandidata i pogrešnim prihvaćanjem preventivnog pravnog sredstva, takozvanog „fix-it-first”, koje je podneseno u fazi postupka koja je prekasna; i (B) nedostatkom u istrazi do kojeg je došlo nakon navođenja konačnih obveza, osobito propustom ocjenjivanja nekih aspekata tih obveza (na primjer u vezi sa sporazumom o roamingu) i prikladnih pojašnjenja glede sposobnosti kandidata stjecatelja, koji su nedostaci postali očitiji zbog nepostojanja market testa.

               2.

               Drugi razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i nedostatku u Komisijinoj istrazi jer je smatrala da je ulazak novog MNO-a sam za sebe dovoljan za rješavanje horizontalnih učinaka koncentracije, a da nije uzela u obzir čimbenike koji su bili odlučujući za uspjeh ulaska H3G-a, društva kćeri koje je u isključivom vlasništvu Hutchinsona putem kojeg ono posluje.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da se Komisija osobito nije potrudila provjeriti raspolaže li novi MNO (bilo na tržištu maloprodaje bilo na tržištu wholesale) operativnim sposobnostima, ekonomskim uvjetima i poticajima koji su u svojoj ukupnosti barem istovjetni onima koje je imao H3G, koji je prvih godina djelovao na tržištu u punom razvoju. Usto, Komisija je trebala uzeti u obzir učinak nejednakosti tarife za određivanje, koju je koristio H3G i koja mu je dala značajnu prednost u odnosu na druge MNO-e, na konkurentsku dinamiku.

               3.

               Treći razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni paketa preuzetih obveza.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da suočavanje s time je li H3G prije spajanja raspolagao frekvencijama, samo za sebe dovodi do ozbiljnih sumnji glede toga jesu li predviđena spektralna sredstva dovoljna. Nadalje, Komisija se pouzdala na buduće i neizvjesne događaje, poput sudjelovanja novog MNO-a u budućim javnim nabavama, a da pritom nije uzela u obzir visoke troškove vezane uz neizbježnu obnovu i refarming prenesenih frekvencija. Komisija je pristala na to da se prenese neprimjeren broj lokacija pouzdajući se u neizvjesne sporazume s Tower Companies. Naposljetku, prijelazni sporazum sklopljen s podnositeljima prijave, čija se struktura temelji na sposobnosti, znatno smanjuje poticaj za investicije.

               4.

               Četvrti razlog koji se temelji na grešci prilikom istrage jer se analiza koncentracije i preuzetih obveza temeljila na pogrešnoj pretpostavci da je cijena jedini važni konkurentski čimbenik na relevantnom tržištu.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da je Komisija zanemarila to da kvaliteta i pokrivenost mreže imaju sličnu važnost te da se nije trebala ograničiti na statičnu analizu preferencija jako pristranog uzorka korisnika, koji pripadaju kategoriji malih potrošača. Usto, zanemarila je buduću važnost konvergencije, koja je odlučujuća za novog sudionika, kojem je nužan dodatni pokretač u odnosu na postojećeg operatera (kakav je bio H3G). Izbor stjecatelja koji je u stanju suočiti se s konvergentnom potražnjom osigurao bi bolju učinkovitost i vremensku održivost obveza.

               5.

               Peti razlog koji se temelji na pogrešnoj procjeni prikladnosti preuzetnih obveza za rješavanje problema koordiniranih učinaka na tržištu maloprodaje.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da bi, kako bi mogao djelovati na način koji je stvarno nasilan i kako bi mogao „razbiti” koluzivnu ravnotežu, novi sudionik naime trebao moći djelovati neovisno o ostalim MNO-ima. Međutim formula koja je odabrana za stavljanje na raspolaganje sredstava (sporazumi o roamingu i nacionalni MOCN) stvara veliku ovisnost između novog MNO-a i JV-a tijekom dužeg vremenskog razdoblja. Usto odluka je zahvaćena nedostatkom u istrazi glede toga jesu li ugovori o roamingu/nacionalnom MOCN-u u skladu s člankom 101. UFEU-a.

               6.

               Šesti razlog, koji se temelji na neprikladnosti preuzetih obveza za rješavanje konkurentskih problema na tržištu pristupa trgovini na veliko.

                           —

                           U tom se pogledu osobito ističe da je Komisija počinila pogrešku jer je rekonstruirala hipotetski scenarij i jer nije zahtijevala ni jednu posebnu mjeru, temeljeći se isključivo na uvjerenju da će Iliad biti potaknut nuditi takve usluge bez obzira na to što ne postoje mjere u tom smislu, ni iskustvo takvog operatera u Francuskoj. Nasuprot tomu, preuzete obveze potiču novog MNO-a da privoli i stekne upravo i samo klijente MVNO-a.

               7.

               Sedmi razlog, koji se temelji na povredi članka 8. stavka 2. Uredbe br. 139/2004 i povredi načela dobre uprave.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da je Komisija prihvatila Iliad kao prikladnog stjecatelja, a da nije uzela u obzir rizike za učinkovitost preuzetih obveza svojstvenih ulasku operatera koji ima vlastite značajke i jer nije predvidjela prikladna jamstva za preuzete obveze, osobito s obzirom na kvalitetu/pokrivenost mreže.


title: Predmet T-474/15: Tužba podnesena 17. kolovoza 2015. – GGP Italy protiv Komisije

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/34

         Tužba podnesena 17. kolovoza 2015. – GGP Italy protiv Komisije
   (Predmet T-474/15)
   (2015/C 328/31)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Italija) (zastupnici: A. Villani, L. D'Amario i M. Caccialanza, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtjeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2015/902 od 10. lipnja 2015., objavljenu u službenom listu Europske unije 12. lipnja 2015.,

               —

               usvoji sve dodatne mjere koje smatra primjerenima,

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom se traži poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/902 od 10. lipnja 2015. (SL 2015 L 147 str. 22.) kojom je Komisija ocijenila da je opravdana restriktivna mjera koju je Latvija usvojila sukladno članku 11. Direktive 2006/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s vrtnom kosilicom koju je proizveo tužitelj.
   Tužitelj navodi dva tužbena razloga u prilog tužbi.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na članku 20. Direktive 2006/42/EZ koji propisuje da svaka restriktivna mjera koja se poduzima na temelju te direktive „navodi točne razloge” i da se „o takvoj […] mjeri što prije obavješćuje strana na koju se odnosi, koja se istodobno obavješćuje o dostupnim pravnim lijekovima prema zakonu koji je na snazi u državi članici na koju se odnosi, kao i o vremenskom ograničenju kojemu su takvi lijekovi podložni”.

                           —

                           U tom pogledu, tužitelj smatra da je, s obzirom na to da o takvoj restriktivnoj mjeri koju su protiv njega usvojile Latvijske vlasti nikad nije obaviješten, pobijanom odlukom ocijenjena opravdanom mjera kojom se teško povrjeđuju njegova prava na obranu jer je usvojena na kraju nepravilno provedenog postupka te je zahvaćena značajnim nepravilnostima koje se odnose i na oblik.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi odredbi Direktive 2006/42/EZ kojima se uređuje obveza poštovanja temeljnih sigurnosnih zahtjeva (članak 5. stavak 1.), sloboda kretanja strojeva (članak 6. stavak 1.), presumpcija sukladnosti usklađenih odredbi (članak 7.) i zaštitne odredbe koju može usvojiti svaka država članica (članak 11.).

                           —

                           U tom pogledu, tužitelj smatra da je Komisija krivo ocijenila da je restriktivna mjera koju je uvela Latvija opravdana. Latvijske vlasti su naime osporile navodnu nesukladnost vrtne kosilice Stiga collector 35 EL C350 297352 654/S 13 sa zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima iz Priloga I. Direktivi 2006/42/EZ jer ta vrtna kosilica nije bila u skladu s usklađenom odredbom EN 60335–2–77:2010. Međutim, u vrijeme kada je tužitelj proizveo predmetni stroj i stavio ga na tržište, posljednja inačica standarda EN 60335–2–77:2010 još uvijek nije bila pravno obvezujuća kao jedina odredba koja bi mogla dovesti do primjene pretpostavke sukladnosti sa zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima, jer se tijekom prijelaznog razdoblja uspostavljenog samom odredbom još uvijek primjenjivao prijašnji standard EN 60335–2–77:2006 (s kojim je predmetna kosilica bila u skladu).


title: Predmet T-587/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Crosfield Italia protiv ECHA-e („REACH — Naknada za registraciju tvari — Smanjenje odobreno mikropoduzećima, malim i srednjim poduzećima — Pogreška u izjavi o veličini poduzeća — Preporuka 2003/361/EZ — Odluka kojom se određuje upravna pristojba — Obveza obrazlaganja”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/28

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Crosfield Italia protiv ECHA-e
   (Predmet T-587/14) (1)

   ((„REACH - Naknada za registraciju tvari - Smanjenje odobreno mikropoduzećima, malim i srednjim poduzećima - Pogreška u izjavi o veličini poduzeća - Preporuka 2003/361/EZ - Odluka kojom se određuje upravna pristojba - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 392/33)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Crosfield Italia Srl (Verona, Italija) (zastupnik: M. Baldassarri, avocat)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: prvo M. Heikkilä, E. Bigi, J.-P. Trnka i E. Maurage, zatim M. Heikkilä, J.-P. Trnka i E. Maurage, agenti, uz asistenciju C. Garcia Molyneux, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke ECHA-e SME (2013) 4672 od 28. svibnja 2014. kojom se utvrđuje da tužitelj ne ispunjava uvjete za smanjenje naknade predviđene za mala poduzeća i kojom mu se određuje upravna pristojba, i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje računa koje je izdala ECHA nakon usvajanja odluke SME(2013) 4672.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka SME(2013) 4672 Europske agencije za kemikalije (ECHA) od 28. svibnja 2014.

               2.

               Svaka stranka snosit će svoje troškove.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet C-149/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2016. uputio Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia (Poljska) – Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra protiv Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2016. uputio Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia (Poljska) – Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra protiv Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu
   (Predmet C-149/16)
   (2016/C 222/03)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra

      Tuženik: Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 1. stavak 1. i članak 2. Direktive Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje (1) u vezi s načelom korisnog učinka prava [Unije] tumačiti na način da je poslodavac koji zbog teškog financijskog položaja izjavi otkaz uvjeta rada i naknade za rad u ugovorima o radu (otkaz s ponudom izmijenjenog ugovora) samo u pogledu načina određivanja plaća, dužan primijeniti postupak koji proizlazi iz navedene direktive i savjetovati se sa sindikatima o tom otkazivanju, iako nacionalno pravo – Zakon od 13. ožujka 2003. o posebnim pravilima u vezi s prestankom radnih odnosa iz razloga koji se ne odnose na osobu radnika (Dz. U. z 2003, r. nr 90, poz. 844, s izmjenama) – u člancima 1., 2., 3., 4., 5. i 6. uopće nema odredbe o otkazivanju uvjeta ugovora o radu?

      (1)  SL L 225, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 8., str. 86.)


title: Predmet T-525/17: Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Taberna Ángel Sierra i dr. protiv SRB-a

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/22

         Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Taberna Ángel Sierra i dr. protiv SRB-a
   (Predmet T-525/17)
   (2017/C 357/29)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Taberna Ángel Sierra, SL (Madrid, Španjolska) i 67 ostalih tužitelja (zastupnik: P. Rúa Sobrino, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi nezakonitima i neprimjenjivima članke 18. i 29. Uredbe (EU) br. 806/2014;

               —

               naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba usmjerena je protiv Odluke (SRB/EES/2017/08) Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017. o sanaciji društva Banco Popular Español, S.A.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor te T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-59/11: Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Isotis protiv Komisije ( „Arbitražna klauzula — Šesti okvirni program za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti koji pridonosi ostvarenju europskog prostora za istraživanje i inovaciju (2002.-2006.) — Ugovori Access-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, Emerge, Enable, Ask-It — Program eTEN o transeuropskoj mreži za telekomunikacije — Ugovori Navigabile i Euridice — Okvirni program za konkurentnost i inovacije — Ugovor T-Seniority — Isplata razlike — Protuzahtjev — Povrat predujma — Paušalna naknada” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/28

         Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Isotis protiv Komisije
   (Predmet T-59/11) (1)

   ((„Arbitražna klauzula - Šesti okvirni program za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti koji pridonosi ostvarenju europskog prostora za istraživanje i inovaciju (2002.-2006.) - Ugovori Access-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, Emerge, Enable, Ask-It - Program eTEN o transeuropskoj mreži za telekomunikacije - Ugovori Navigabile i Euridice - Okvirni program za konkurentnost i inovacije - Ugovor T-Seniority - Isplata razlike - Protuzahtjev - Povrat predujma - Paušalna naknada”))
   2014/C 292/33
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis (Atena, Grčka) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Condou-Durande i V. Savov, agenti, uz asistenciju S. Pappas, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjevi, utemeljeni na članku 272. UFEU-a, da, kao prvo, proglasi neutemeljenim Komisijin zahtjev za povratom potpora isplaćenih tužitelju na temelju ugovorâ br. 027020 „Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies”, br. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, br. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, br. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, br. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention”, br. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”, br. 029255 „NavigAbile: e-inclusion for communication disabilities”, br. 517506 „European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” i br. 224988 „T-Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”, koje su sklopili Europska zajednica i tužitelj, a kao drugo, naloži Komisiji plaćanje iznosa potpora na temelju ugovorâ br. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users” i br. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning” kao i, s druge strane, protuzahtjeva radi naloga tužitelju da vrati potpore koje su mu neosnovano isplaćene u okviru tih ugovora i paušalne naknade.

      Izreka

               1.

               Tužba koju je podnio Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se odbija.

               2.

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis nalaže se plaćanje iznosa od 999.213,45 eura, uvećanog za kamate, počevši od 15. lipnja 2011., po stopi Europske središnje banke (ESB) uvećanoj za 3,5 postotnih bodova, što odgovara povratu financijskih doprinosa koje je primio na temelju ugovora br. 027020 „Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies”, br. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, br. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, br. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, br. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention”, br. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”, br. 029255 „NavigAbile: e-inclusion for communication disabilities”, br. 517506 „European Recommanded Materials for Distance Learning Courses for Educators” i br. 224988 „T-Seniority: Expanding the benefits of information society to older people through digital TV channels”.

               3.

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis nalaže se plaćanje iznosa od 70.471,47 eura, uvećanog za kamate po stopi ESB-a uvećanoj za 3,5 postotnih bodova, počevši od 5. kolovoza 2011., što odgovara paušalnoj naknadi dugovanoj na temelju ugovora br. 027020 „Access to e-Government Services Employing Semantic Technologies”, br. 035242 „A virtual platform to enhance and organize the coordination among centres for accessibility ressources and support”, br. 511298 „Ambient Intelligence System of Agents for Knowledge-based and Integrated Services for Mobility Impaired Users”, br. 034778 „European Unified Approach for Accessible Lifelong Learning”, br. 045056 „Emergency Monitoring and Prevention” i br. 045563 „A wearable system supporting services to enable elderly people to live well, independently and at ease”.

               4.

               Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 89, 19.3.2011.


title: Predmet C-637/15 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 25. listopada 2016. – VSM Geneesmiddelen BV protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Javno zdravlje — Zaštita potrošača — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Zdravstvene tvrdnje navedene na hrani — Članak 13., stavak 3. — Popis Zajednice odobrenih zdravstvenih tvrdnji navedenih na hrani — Botaničke tvari — Tvrdnje čije je korištenje suspendirano — Tužba zbog propusta i za poništenje — Zauzimanje stava Komisije — Akt koji se može pobijati)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/7

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 25. listopada 2016. – VSM Geneesmiddelen BV protiv Europske komisije
   (Predmet C-637/15 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Javno zdravlje - Zaštita potrošača - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Zdravstvene tvrdnje navedene na hrani - Članak 13., stavak 3. - Popis Zajednice odobrenih zdravstvenih tvrdnji navedenih na hrani - Botaničke tvari - Tvrdnje čije je korištenje suspendirano - Tužba zbog propusta i za poništenje - Zauzimanje stava Komisije - Akt koji se može pobijati))
   (2017/C 063/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: VSM Geneesmiddelen BV (zastupnik: U. Grundmann, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin i S. Grünheid, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Obustavlja se postupak odlučivanja o zahtjevu za intervenciju koji je podnio European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (EUCOPE).

               3.

               Nalaže se VSM Geneesmiddelen BV snošenje troškova žalbenog postupka.

               4.

               VSM Geneesmiddelen BV i European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (EUCOPE) će snositi vlastite troškove vezane za zahtjev za intervenciju potonjeg.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-576/17: Tužba podnesena 24. kolovoza 2017. – Mas Que Vinos Global protiv EUIPO-a – JESA (EL SEÑORITO)

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/26

         Tužba podnesena 24. kolovoza 2017. – Mas Que Vinos Global protiv EUIPO-a – JESA (EL SEÑORITO)
   (Predmet T-576/17)
   (2017/C 357/34)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Mas Que Vinos Global, SL (Dobarrios, Španjolska) (zastupnik: M. Sanmartín Sanmartín, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Jose Estevez, SA (JESA) (Jerez de la Frontera, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „EL SEÑORITO” – prijava za registraciju br. 13 502 166

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. lipnja 2017. predmetu R 1775/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članaka 42., 60., 63., 75. i 76. Uredbe br. 207/2009 i njezina članka 8. stavka 1. točke (b).


title: Predmet T-302/11: Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – HeidelbergCement protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje  — Upravni postupak  — Odluka o zahtjevu za pružanje informacija  — Potrebnost traženih informacija  — Obveza obrazlaganja  — Proporcionalnost” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/31

         Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – HeidelbergCement protiv Komisije
   (Predmet T-302/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Odluka o zahtjevu za pružanje informacija - Potrebnost traženih informacija - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”))
   2014/C 135/38
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Njemačka) (zastupnici: U. Denzel, T. Holzmüller i P. Pichler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Kellerbauer, R. Sauer i C. Hödlmayr, agenti, uz asistenciju A. Böhlke, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 2361 final od 30. ožujka 2011. u vezi s postupkom primjene članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (predmet 39520 – Cement i srodni proizvodi).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               HeidelbergCement AG-u se nalaže snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 238, 13.8.2011.


title: Predmet C-506/13 P: Žalba koju je 19. rujna 2013. podnio Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A.E. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2013. u predmetu T-522/11, Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro protiv Komisije

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/50

         Žalba koju je 19. rujna 2013. podnio Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A.E. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2013. u predmetu T-522/11, Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro protiv Komisije
   (Predmet C-506/13 P)
   2013/C 344/88
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A.E. (zastupnik: E. Tzannini, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               prihvatiti predmetnu žalbu;

               —

               poništiti presudu Općeg suda od 9. srpnja 2013., predmet T-552/11, broj 575925;

               —

               dopustiti žalbu i donijeti odluku o meritumu stvari o kojoj se raspravlja ili podredno vratiti predmet Općem sudu da odluči o meritumu;

               —

               odbiti protuzahtjev Komisije i sve istaknute razloge koji su načelni i u cijelosti nedopušteni, a u svakom slučaju neosnovani;

               —

               prihvatiti tužbu za poništenje od 24. listopada 2011. koju je podnio „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro” radi poništenja obavijesti o terećenju br. 3241109207 izdane 9. rujna 2011.;

               —

               poništiti osporenu obavijest o terećenju br. 3241109207 za iznos od EUR 83 001,09;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Pogrešna primjena materijalnog prava sastoji se u tome što nije uzeta u obzir izvršivost obavijesti o terećenju, pa slijedom toga nije primijenjen članak 263. UFEU-a. Opći sud, smatrajući da se Komisija nije okoristila javnim ovlastima kojima raspolaže i da izdavanje obavijesti o terećenju predstavlja ostvarivanje prava kojima Komisija raspolaže na temelju odredbi Ugovora, pogrešno je primijenio materijalno pravo.

               2.

               Pogrešna primjena materijalnog prava sastoji se u pogrešnoj primjeni pravnog pojma „plaćeni nedužni iznos”. Opći sud nepravilno i pogrešno tumači ugovor u odnosu na pojam plaćanja nedužnog iznosa.

               3.

               Povreda temeljnih načela prava Zajednice sastoji se u tome što nije uzeta u obzir argumentacija koju je dao „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro” u odnosu na visinu kamate. Opći sud pogrešno je utvrdio početak tijeka računanja kamata počevši od slijedećeg dana od dana isplate navedenog u obavijesti o terećenju.

               4.

               Nepravilna primjena pravnih pretpostavki odnosi se na ocjenu dokaznih sredstava. Opći sud pogrešno se je upustio u raspravljanje o satnici zaposlenih osoba.

               5.

               Pogrešna primjena materijalnog prava i pogrešna subsumcija činjenica. Opći sud nije pravilno primijenio propis na okolnosti slučaja, a odnose se na pravnu narav i funkcioniranje liste prisutnosti.

               6.

               Očite pogreške u ocijeni odnose se na postupovna pravila koja jamče prava na obranu i jednakosti oružja Komisije i „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro”. Opći sud pogrešno je smatrao da dostavljeni radni listovi o prisutnosti radnika na poslu ne udovoljavaju uvjetima iz ugovora te ih slijedom toga nije prihvatio kao dokazno sredstvo, a osim toga, da priložena prepiska ne može služiti kao dokaz o stvarno provedenom vremenu na radu zaposlenih osoba.

               7.

               Pogrešna primjena materijalnog prava odnosi se na ocjenu pravne naravi načina procjenjivanja troškova (Cost Models).

               8.

               Pogrešna primjena materijalnog prava odnosi se na pojam zlouporabe ovlasti od strane Europske komisije.

               9.

               Pogrešna subsumcija okolnosti slučaja iz koje proizlazi pogrešna sudska odluka u odnosu na neprihvaćanje argumentacije „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro” i u odnosu na nedostatak obrazloženja osporene obavijesti o terećenju.

               10.

               Pogrešna primjena materijalnog prava odnosi se na načelo legitimnog očekivanja. Opći sud je pogrešno postupio kada nije našao da je Komisija, povrjeđujući načelo legitimnog očekivanja, obezvrijedila cijeli istraživački rad „Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro” time što je sankcionirala eventualno standardno odstupanje od pravilnog postupka time što je zatražila vraćanje cjelokupnog nedužnog iznosa.


title: Predmet C-313/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunjska) 7. lipnja 2013 — Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală protiv Cătălin Ienciu

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunjska) 7. lipnja 2013 — Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală protiv Cătălin Ienciu
   (Predmet C-313/13)
   (2013/C 226/12)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet F-25/14: Tužba podnesena 24. ožujka 2014. – ZZ protiv FRA-e

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/43

         Tužba podnesena 24. ožujka 2014. – ZZ protiv FRA-e
   (Predmet F-25/14)
   2014/C 184/71
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o otkazu ugovora na neodređeno vrijeme tužitelja, odluke o odbijanju žalbe i davanju naknade za pretrpljenu imovinsku i neimovinsku štetu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku direktora FRA-e od 13. lipnja 2013. o otkazu ugovora na neodređeno vrijeme tužitelja;

               —

               poništiti odluku direktora FRA-e od 20. prosinca 2013. kojom je odbijena žalba;

               —

               tužitelju dosuditi naknadu za imovinsku štetu koja se sastoji od razlike između, s jedne strane, naknade za nezaposlenost koju će dobivati od travnja 2014. a, nakon toga, bilo koje naknade umjesto dohotka ili nedostatka istoga i, s druge strane, njegove pune plaće, uključujući sve dodatke, od 7 850,33 eura do dana njegovog potpunog povratka u Agenciju (uključujući i kamate za zakašnjelo plaćanje u stopi od tri poena iznad stope Europske središnje banke);

               —

               tužitelju dosuditi primjerenu naknadu za neimovinsku štetu prouzročenu tom odlukom, koja se ne može popraviti poništenjem te odluke. Ta se neimovinska šteta ex aequo et bono procijenjuje na 50 000,00 eura;

               —

               naložiti FRA-i snošenje troškova.


title: Predmet C-635/16 P: Žalba koju je 8. prosinca 2016. podnio Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 11. listopada 2016. u predmetu T-564/15: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV protiv Europske komisije

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/9

         Žalba koju je 8. prosinca 2016. podnio Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 11. listopada 2016. u predmetu T-564/15: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV protiv Europske komisije
   (Predmet C-635/16 P)
   (2017/C 070/14)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV (zastupnik: Y. de Vries, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda od 11. listopada 2016. u predmetu T-564/15;

               —

               predmet vrati Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova postupka, uključujući troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdio da je tužba nedopuštena, s obzirom na to da je usmjerena protiv Komisije koja nije autor pobijanog akta;
   Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdio da je tužba nedopuštena jer je pobijani akt samo privremene naravi i stoga nije konačan akt;
   Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je odbio Spliethoffov zahtjev da s njegovom tužbom za poništenje postupa na način kao da je usmjerena protiv odluke od 31. srpnja (1).

      (1)  Provedbena odluka Komisije C(2015) 5274 final o uspostavi popisa prijedloga odabranih za primanje EU financijske potpore EU-a u okviru Instrumenta za povezivanje Europe (CEF)-Prometni sektor slijedom poziva za podnošenje prijedloga od 11. rujna 2014. na temelju višegodišnjeg programa rada


title: Predmet C-446/15: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Signum Alfa Sped Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Porezno pravo — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Pravo na odbitak — Odbijanje — Izdavatelj računa za kojeg se smatra da nije bio stvarni pružatelj fakturiranih usluga — Obveze poreznog obveznika da izvrši provjeru)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/5

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Signum Alfa Sped Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (Predmet C-446/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Porezno pravo - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Pravo na odbitak - Odbijanje - Izdavatelj računa za kojeg se smatra da nije bio stvarni pružatelj fakturiranih usluga - Obveze poreznog obveznika da izvrši provjeru))
   (2017/C 063/07)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Signum Alfa Sped Kft.

      Tuženici: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Izreka

   Odredbe Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost trebaju se tumačiti na način da im se protivi nacionalna praksa prema kojoj porezna uprava poreznom obvezniku uskraćuje pravo odbitka poreza na dodanu vrijednost koji on duguje ili je platio za pružene mu usluge jer se ne može pouzdati u račune za te usluge zbog toga što izdavatelj tih računa nije mogao biti stvarni pružatelj navedenih usluga, osim ako se ustanovi, uzimajući u obzir objektivne elemente i bez da se od poreznog obveznika zahtijevaju provjere koje nije obvezan izvršiti, da je taj porezni obveznik znao ili trebao znati da su navedene usluge uključene u prevaru u pogledu poreza na dodanu vrijednost, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet T-282/13: Presuda Općeg suda od 23. travnja 2015. – Iglotex protiv OHIM-a – Iglo Foods Group (IGLOTEX) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice IGLOTEX — Raniji verbalni žig Zajednice IGLO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/13

         Presuda Općeg suda od 23. travnja 2015. – Iglotex protiv OHIM-a – Iglo Foods Group (IGLOTEX)
   (Predmet T-282/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice IGLOTEX - Raniji verbalni žig Zajednice IGLO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 190/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Iglotex S.A. (Skórcz, Poljska) (zastupnici: I.-M. Helbig P. Hansmersmann i S. Rengshausen, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Iglo Foods Group Ltd (Feltham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Hawkes, solicitor, zatim B. Brandreth i C. Hall, barristers)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. ožujka 2013. (predmet R 67/2012-2),o postupku povodom prigovora između Iglo Foods Group Ltd i Iglotex S.A.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Iglotex S.A. se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-438/11: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – BelTechExport protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa — Zamrzavanje financijskih sredstava — Obveza obrazlaganja — Prava na obranu — Pravo na saslušanje” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/27

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – BelTechExport protiv Vijeća
   (Predmet T-438/11) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa - Zamrzavanje financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Prava na obranu - Pravo na saslušanje”))
   (2015/C 034/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BelTechExport ZAO (Minsk, Bjelarus) (zastupnici: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, odvjetnici, i M. Shenk, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i F. Naert, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Europska komisija (zastupnici: T. Scharf i E. Paasivirta, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2011/357/ZVSP od 20. lipnja 2011. o izmjeni Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih dužnosnika Bjelarusa (SL L 161, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 64.), Uredbe Vijeća (EU) br. 588/2011 od 20. lipnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja protiv predsjednika Lukašenka i određenih dužnosnika Bjelarusa (SL L 161, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4. str. 183.), Odluke Vijeća 2011/666/ZVSP od 10. listopada 2011. o izmjeni Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 265, str. 17.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1000/2011 od 10. listopada 2011. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 265, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 14.), Odluke Vijeća 2012/642/ZVSP od 15. listopada 2012. o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 285, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 257.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1017/2012 od 6. studenoga 2012. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 307, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 209.), Odluke Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP (SL L 288, str. 69.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 288, str. 1.) u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Odluka Vijeća 2011/357/ZVSP od 20. lipnja 2011. o izmjeni Odluke Vijeća 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih dužnosnika Bjelarusa, Uredba Vijeća (EU) br. 588/2011 od 20. lipnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja protiv predsjednika Lukašenka i određenih dužnosnika Bjelarusa, Odluka Vijeća 2011/666/ZVSP od 10. listopada 2011. o izmjeni Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa, Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1000/2011 od 10. listopada 2011. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, Odluka Vijeća 2012/642/ZVSP od 15. listopada 2012., o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1017/2012 od 6. studenoga 2012. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus se poništavaju u dijelu u kojem se odnose na BelTechExport ZAO.

               2.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena u dijelu u kojem se odnosi na Odluku Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP i na Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus.

               3.

               Vijeće Europske unije snosit će, pored vlastitih troškova, troškove BelTechExport.

               4.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 290, 1.10.2011.