title: Predmet T-761/14: Presuda Općeg suda od 23. veljače 2016. – Consolidated Artists protiv OHIM-a – Body Cosmetics International (MANGO) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice MANGO — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 — Članak 52. stavak 2. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/30

         Presuda Općeg suda od 23. veljače 2016. – Consolidated Artists protiv OHIM-a – Body Cosmetics International (MANGO)
   (Predmet T-761/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice MANGO - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 - Članak 52. stavak 2. Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 118/33)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Consolidated Artists BV (Amstelveen, Nizozemska) (zastupnik: B. Corne, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: S. Pétrequin i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Body Cosmetics International GmbH (Willich, Njemačka) (zastupnik: M. Müller Mergenthaler, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. rujna 2014. (predmet R 2337/2013-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između relative Body Cosmetics International GmbH i Consolidated Artists BV.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Consolidated Artists BV snošenje troškova.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet C-184/17 P: Žalba koju je 11. travnja 2017. podnio International Management Group (IMG) protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 2. veljače 2017. u predmetu T-381/15, IMG protiv Komisije

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/29

         Žalba koju je 11. travnja 2017. podnio International Management Group (IMG) protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 2. veljače 2017. u predmetu T-381/15, IMG protiv Komisije
   (Predmet C-184/17 P)
   (2017/C 168/38)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: International Management Group (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti presudu Općeg suda od 2. veljače 2017. u predmetu T-381/15;

               —

               Slijedom navedenog, usvojiti žaliteljeve izmijenjene zahtjeve istaknute u prvostupanjskom postupku i prema tome;

                           —

                           poništiti odluku Komisije od 8. svibnja 2015. kojom je IMG-u odbila priznati status međunarodne organizacije u skladu s Financijskom uredbom,

                           —

                           naložiti tuženiku naknadu imovinske štete u visini od 28 milijuna eura i neimovinske štete u visini od 1 eura,

                           —

                           naložiti tuženiku snošenje svih troškova.

               —

               Naložiti tuženiku snošenje svih troškova obaju postupaka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe pet žalbenih razloga, koji se temelje:

               —

               prvi, na povredi Poslovnika Općeg suda, Praktičnih pravila za provedbu Poslovnika Općeg suda i prava obrane; povredi tuženikove obveze obrazlaganja; povredi obveze obrazlaganja koju je imao prvostupanjski sud, i iskrivljavanju elemenata spisa;

               —

               drugi, na povredi Financijske uredbe iz 2012. i Delegirane financijske uredbe, očitoj pogrešci u ocjeni, povredi obveze obrazlaganja koju je imao prvostupanjski sud i iskrivljavanju elemenata spisa;

               —

               treći, na povredi prava obrane; povredi obveze obrazlaganja koju je imao prvostupanjski sud i iskrivljavanju elemenata spisa;

               —

               četvrti, na povredi načela proporcionalnosti; povredi obveze obrazlaganja koju je imao prvostupanjski sud i iskrivljavanju elemenata spisa;

               —

               peti, na povredi načela pravne sigurnosti; povredi obveze obrazlaganja koju je imao prvostupanjski sud i povredi članka 61. Financijske uredbe iz 2012.

         Nadalje, žalitelj osporava odluku Općeg suda kojom je odbijen njegov zahtjev za naknadu štete zbog nepostojanja povreda.
   Konačno, žalitelj prigovara odluci Općeg suda da se mišljenje pravne službe Komisije proglasi nedopuštenim i ne uloži u spis.


title: Predmet T-442/13: Tužba od 20. kolovoza 2013. — Makhlouf protiv Vijeća

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/37

         Tužba od 20. kolovoza 2013. — Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-442/13)
   2013/C 325/65
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Hafez Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnici: C. Rygaert i G. Karouni, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. o mjerama ograničavanja protiv Sirije;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova u skladu s člancima 87. i 91. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe sedam tužbenih razloga koji su u bitnom identični ili slični onima koji su istaknuti u predmetu T-359/11, Makhlouf protiv Vijeća (1).

      (1)  SL 2011, C 282, str. 25.


title: Predmet T-337/14: Presuda Općeg suda od 22. travnja 2015. – Rezon protiv OHIM-a – mobile.international (mobile.de proMotor) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice mobile.de proMotor — Raniji nacionalni figurativni žig mobile — Odbijanje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim — Članak 165. stavak 4. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/15

         Presuda Općeg suda od 22. travnja 2015. – Rezon protiv OHIM-a – mobile.international (mobile.de proMotor)
   (Predmet T-337/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice mobile.de proMotor - Raniji nacionalni figurativni žig mobile - Odbijanje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim - Članak 165. stavak 4. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 190/18)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Rezon OOD (Sofija, Bugarska) (zastupnici: P. Kančev i T. Ignatova, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a,: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Njemačka)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. veljače 2014. (predmet R 950/2013-1) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Rezon OOD i mobile.international GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Rezon OOD snošenje troškova.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet C-144/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 1. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal – Portugal) – Municipio de Palmela protiv Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações (Zahtjev za prethodnu odluku — Postupci pružanja informacija u području tehničkih standarda i propisa te pravila o uslugama informacijskog društva — Direktive 83/189/EEZ i 98/34/EZ — Nacrt tehničkog propisa — Obavještavanje Europske komisije — Obveze država članica — Povreda — Posljedice)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/21

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 1. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal – Portugal) – Municipio de Palmela protiv Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações
   (Predmet C-144/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Postupci pružanja informacija u području tehničkih standarda i propisa te pravila o uslugama informacijskog društva - Direktive 83/189/EEZ i 98/34/EZ - Nacrt tehničkog propisa - Obavještavanje Europske komisije - Obveze država članica - Povreda - Posljedice))
   (2017/C 104/31)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Município de Palmela

      Tuženik: Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações

      Izreka

   Članak 8. stavak 1. Direktive Vijeća 83/189/EEZ od 28. ožujka 1983. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa, kako je izmijenjena aktom o uvjetima pristupanja Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske i prilagodbama ugovora na kojima se temelji Europska unija, i članak 8. stavak 1. Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih standarda i propisa te pravila o uslugama informacijskog društva, kako je izmijenjena Direktivom 98/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. srpnja 1998., treba tumačiti na način da se sankcija koja se sastoji u neprimjeni tehničkog propisa za koji je izostala obavijest, poput članka 16. stavaka 1. i 2. Regulamento que estabelece as condições de segurança a observar na localização, implantação, conceção e organização funcional dos espaços de jogo e recreio, respetivamente, equipamento e superfícies de impacto (Uredba o sigurnosnim zahtjevima za lokalizaciju, izgradnju, projektiranje i funkcionalnu organizaciju površina za igru i rekreaciju kao i s time povezanu opremu i područja), priloženog Decreto-Lei br. 379/97 (Uredba sa zakonskom snagom br. 379/97) od 27. prosinca 1997., kako je izmijenjena s Decreto-Lei br. 119/2009 (Uredba sa zakonskom snagom br. 119/2009) od 19. svibnja 2009., odnosi samo na spomenuti tehnički propis, a ne na cijeli zakonodavni akt u kojem se on nalazi.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet C-290/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2015. uputio Conseil d'État (Belgija) – Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL protiv Région wallonne

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2015. uputio Conseil d'État (Belgija) – Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL protiv Région wallonne
   (Predmet C-290/15)
   (2015/C 279/28)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL

      Tuženik: Région wallonne

      Prethodno pitanje

   Podrazumijeva li se člankom 2. točkom (a) i člankom 3. stavkom 2. točkom (a) Direktive 2001/42/EZ (1) o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš da regulatorni dekret o različitim odredbama u vezi s instalacijom vjetroelektrana, uključujući sigurnosne mjere, mjere nadzora, sanacijske mjere te mjere financijskog osiguranja, kao i norme o buci definirane s obzirom na zone prostornog planiranja, odredbe kojima se uređuje izdavanje upravnih dozvola kojima se naručitelju daje pravo montaže i iskorištavanja instalacija koje ipso jure podliježu ocjeni utjecaja na okoliš na temelju nacionalnog prava, treba kvalificirati kao „plan ili program” u smislu tih odredaba?

      (1)  Direktiva 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš (SL L 197, str. 30.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 17.).


title: Predmet C-6/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Holcim France SAS, pravni sljednik društva Euro Stockage, Enka SA protiv Ministre des finances et des comptes publics

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Holcim France SAS, pravni sljednik društva Euro Stockage, Enka SA protiv Ministre des finances et des comptes publics
   (Predmet C-6/16)
   (2016/C 106/26)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Holcim France SAS, pravni sljednik društva Euro Stockage, Enka SA

      Tuženik: Ministre des finances et des comptes publics

      Prethodna pitanja

               1.

               U slučaju da nacionalno zakonodavstvo države članice u nacionalnom pravu iskoristi opciju iz članka 1. stavka 2. Direktive 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. (1) može li se izvršiti nadzor s obzirom na pravila primarnog prava EU-a mjera ili sporazuma usvojenih za primjenu te mogućnosti?

               2.

               Treba li odredbe članka 1. stavka 2. te direktive, kojima se državama članicama daje široka diskrecija pri utvrđivanju koje odredbe su „potrebne za sprečavanje prijevara ili zlouporaba”, tumačiti na način da im je protivno to da država članica uspostavi sustav kojem je cilj isključiti mogućnost da se na dividendu distribuiranu pravnoj osobi pod izravnom ili neizravnom kontrolom jednog ili više subjekata rezidenata država koje nisu članice Unije primjeni povlastica izuzeća, osim u slučaju da ta pravna osoba dokaže da primjenjivanje povlastice nije glavna svrha ili jedna od glavnih svrha vlasničkog lanca?

               3.

                           (a)

                           U slučaju da usklađenost s pravom EU-a gore navedenog sustava protiv zlouporaba treba ocijeniti također s obzirom na odredbe Ugovora, treba li se s obzirom na svrhu predmetnog zakonodavstva taj sustav ispitati u vezi s odredbama članka 43. Ugovora o osnivanju Europske unije, sada članka 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, iako društvo kojemu se isplaćuje dividenda, kao rezultat vlasničkog lanca kojem je jedna od glavnih svrha primjenjivanje povlastice, izravno ili neizravno nadzire jedan ili više rezidenata trećih država koji se sami ne mogu koristiti slobodom poslovnog nastana?

                           (b)

                           U slučaju da je odgovor na prethodno pitanje negativan, treba li tu usklađenost ispitati u vezi s odredbama članka 56. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, sada članka 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

               4.

               Treba li gore navedene odredbe tumačiti na način da im je suprotno nacionalno zakonodavstvo koje bi isključilo mogućnost da se oslobađanje od poreza po odbitku primjenjuje za dividende koje plaća društvo u jednoj državi članici društvu u drugoj državi članici, ako su te dividende isplaćene pravnoj osobi koju izravno ili neizravno kontrolira jedan ili više subjekata rezidenata država koje nisu članice Europske unije, osim ako ta pravna osoba dokaže da primjenjivanje povlastice nije glavna svrha ili jedna od glavnih svrha vlasničkog lanca?

      (1)  Direktiva Vijeća 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri različitih država članica (SL 1990 L 225, str. 6.) [neslužbeni prijevod].


title: Predmet F-62/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. veljače 2016. – Clausen i Kristoffersen protiv Parlamenta (Javna služba — Umirovljeni dužnosnici — Starosne mirovine — Članak 64. Pravilnika — Koeficijent ispravka — Godišnje ažuriranje koeficijenta ispravka — Članak 65. stavak 2. Pravilnika — Privremeno ažuriranje — Članci 3., 4. i 8. Priloga XI. Pravilniku — Prag osjetljivosti — Promjena troškova života — Članak 65. stavak 4. Pravilnika — Nepostojanje godišnjeg ažuriranja za 2013. i 2014. o kojem je odlučio zakonodavac — Doseg — Uredba br. 1416/2013 — Precjenjivanje koeficijenta ispravka za Dansku — Smanjenje koeficijenta ispravka mehanizmom privremenog ažuriranja — Zlouporaba ovlasti)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/49

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. veljače 2016. – Clausen i Kristoffersen protiv Parlamenta
   (Predmet F-62/15) (1)

   ((Javna služba - Umirovljeni dužnosnici - Starosne mirovine - Članak 64. Pravilnika - Koeficijent ispravka - Godišnje ažuriranje koeficijenta ispravka - Članak 65. stavak 2. Pravilnika - Privremeno ažuriranje - Članci 3., 4. i 8. Priloga XI. Pravilniku - Prag osjetljivosti - Promjena troškova života - Članak 65. stavak 4. Pravilnika - Nepostojanje godišnjeg ažuriranja za 2013. i 2014. o kojem je odlučio zakonodavac - Doseg - Uredba br. 1416/2013 - Precjenjivanje koeficijenta ispravka za Dansku - Smanjenje koeficijenta ispravka mehanizmom privremenog ažuriranja - Zlouporaba ovlasti))
   (2016/C 106/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Svend Leon Clausen (Jyllinge, Danska) i Niels Kristoffersen (Køge, Danska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: E. Taneva i L. Deneys, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka o smanjenju koeficijenta ispravka koji se primjenjuje na mirovinu tužiteljâ koji borave u Danskoj, kao što to proizlazi iz njihovih obračuna mirovina za lipanj 2014. i naknadu nematerijalne štete navodno pretrpljene uslijed oprečnih i proturječnih informacija iz obrazloženja pobijanih odluka.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija

               2.

               S. L. Clausen i N. Kristoffersen snosit će vlastite troškove te im se nalaže i snošenje troškova Europskog parlamenta.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015., str. 49.


title: Predmet T-686/14: Tužba podnesena 22. rujna 2014. – Italija protiv Komisije

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/60

      Tužba podnesena 22. rujna 2014. – Italija protiv Komisije
      (Predmet T-686/14)
      (2014/C 395/73)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Galluzzo, avvocato dello Stato i G. Palmieri, agent)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u dijelu na koji se odnosi ova tužba, poništi Provedbenu odluku Europske komisije od 9. srpnja 2014. broj C (2014) 4479 priopćene 10. srpnja 2014., kojom se iz financiranja Zajednice isključuju određeni izdaci nastali za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) u dijelu u kojem se njome isključuju iz financiranja određeni izdaci nastali za Italiju;

                  —

                  poništi paušalni financijski ispravak koji se odnosi na potporu za obradu rajčica za financijsku godinu 2009. u iznosu od 1 399 293,78 eura;

                  —

                  poništi paušalni financijski ispravak una tantum zbog nepravilnosti koja se odnosi na „nedostatak informacija o poduzetim mjerama povrata” za iznos od 2 362 005,73 eura;

                  —

                  poništi paušalni financijski ispravak una tantum zbog nepravilnosti koja se odnosi na „neizvješćivanje u Prilogu III.” za iznos od 1 460 976,88 eura.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na bitnoj povredi postupka (čl. 253. UEZ-a) u smislu nedostatka obrazloženja i povrede načela proporcionalnosti.

                              —

                              u vezi s paušalnim financijskim ispravkom koji se odnosi na potporu za obradu rajčica za financijsku godinu 2008., poziva se na povredu članka 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005., o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.), povredu članaka 28. i 31. Uredbe Komisije (EZ) br. 1535/2003 od 29. kolovoza 2003. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/96 u pogledu programa potpore za proizvode prerađene od voća i povrća (SL L 218, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 26., str. 148.). U okviru tog tužbenog razloga, tužitelj osporava primjenu financijskih ispravaka provedenih pobijanom odlukom, u visini od 5 % izdataka, tvrdeći da su oni određeni iako postoji dokaz o nepostojanju značajne financijske štete.

                              —

                              Tužitelj, nadalje, osporava visinu tog financijskog ispravka, budući da je njegov stvarno utvrđen iznos neproporcionalan i očito nelogičan jer je znatno viši od potencijalne štete koja proizlazi iz postupanja koja se pripisuju talijanskim vlastima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na iskrivljivanju činjenica i bitnoj povredi postupka (čl. 253 UEZ-a) u smislu nedostatka obrazloženja.

                              —

                              Ovaj se tužbeni razlog odnosi na financijski ispravak u iznosu od 1.460.976, 88 eura određen zato što je talijanska država u tablici predviđenoj Prilogom III. Uredbi Komisije (EZ) br. 885/2006 od 21. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a, propustila navesti navodnu nepravilnost za iznos od 1 460 976,88 eura. Talijanska vlada u tom pogledu ističe da je nepostojanje nepravilnosti u pogledu isplaćene potpore bilo dokumentirano, te stoga nije bilo potrebno unositi nikakvu bilješku u tablicu predviđenu Prilogom III.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu tvrdi da se financijski ispravak zbog nepravilnosti koja se odnosi na „neizvješćivanje u Prilogu III.”, u vezi s čitavom potporom, koji se obrazlaže nedostavljanjem dokumenata, čini znatno višim od potencijalne štete koja proizlazi iz postupanja koja se pripisuju talijanskim vlastima.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 6. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji, povredi načela pravomoćnosti, povredi članka 32. stavka 8. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1290/2005 i povredi načela proporcionalnosti.

                              —

                              Ovaj se tužbeni razlog odnosi na financijski ispravak u iznosu od 2.362.005,73 eura koji je određen zato što država nije pružila informacije o poduzetim mjerama povrata za iznos od 2.362.005,73 eura. Tužitelj u tom pogledu ističe da je Komisija neopravdano odlučila da može pobiti pravomoćnu presudu kojom je potvrđena zakonitost dodijeljene potpore. Štoviše, talijanska vlada je dokazala da je poslala presudu kaznenog suda kojom je primatelj potpore oslobođen optužbe. Iz tih okolnosti proizlazi da nisu postojali razlozi za traženje povrata i da su, stoga, pružene sve informacije. Osim toga taj je ispravak, koji se odnosi na čitavu potporu, znatno viši od potencijalne štete koja proizlazi iz postupanja koja se pripisuju talijanskim vlastima.


title: Predmet C-594/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2013. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) — „go fair” Zeitarbeit OHG protiv Finanzamt Hamburg-Altona

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2013. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) — „go fair” Zeitarbeit OHG protiv Finanzamt Hamburg-Altona
      (Predmet C-594/13)
      (2014/C 71/06)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„go fair” Zeitarbeit OHG

         Tuženik: Finanzamt Hamburg-Altona

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Tumačenje članka 132. stavka 1. točke (g) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1):

                              (a)

                              Može li država članica dodijeljenu ovlast priznavanja svojstva ustanove socijalnog karaktera koristiti na taj način, da to svojstvo dodijeli osobama koje svoje usluge pružaju ustanovama socijalnog i invalidskog osiguranja, ali ne i državno certificiranim njegovateljima koji svoje usluge pružaju izravno potrebitim klijentima?

                              (b)

                              Ukoliko državno certificirane njegovatelje treba priznati kao socijalnu ustanovu: nameće li se iz priznanja tog svojstva ustupljenom osoblju i njegovo priznanje agenciji za privremeno zapošljavanje koja ustupa državno certificirane njegovatelje priznatim ustanovama za skrb (ustanove korisnici)?

                  2.

                  Tumačenje članka 134. točka (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost:
                  Treba li stavljanje državno certificiranih njegovatelja za pružanje usluga na raspolaganje ustanovi korisniku, kao isporuku usko povezanu sa socijalnom skrbi i socijalnim osiguranjem, smatrati nužnom, ukoliko ustanova korisnik ne može poslovati bez takvog osoblja?

         (1)  SL L 347, str.1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-613/13: Tužba podnesena 20. studenoga 2013. — alfavet Tierarzneimittel protiv OHIM-a — Millet Innovation (Epibac)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/23

         Tužba podnesena 20. studenoga 2013. — alfavet Tierarzneimittel protiv OHIM-a — Millet Innovation (Epibac)
   (Predmet T-613/13)
   2014/C 39/40
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: alfavet Tierarzneimittel GmbH (Neumünster, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt U. Bender)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Millet Innovation SA (Loriol sur Drome, Francuska)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni odluku četvrtog žalbenog vijeća tuženika od 6. rujna 2013. s naznakom spisa R 1253/2012-4 na način da prigovor bude odbačen;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „Epibac” za proizvode iz razreda 3, 5 i 31 prijava za registraciju žiga Zajednice br. 6 861 124

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Millet Innovation SA

      Navedeni žig ili znak: verbalni žigovi „EPITACT” za proizvode iz razreda 3, 5 i 10

      Odluka odjela za prigovore: prigovor se djelomično prihvaća

      Odluka žalbenog vijeća: Žalba je djelomično odbijena.

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-558/14: Tužba podnesena 24. srpnja 2014. – Research Engineering & Manufacturing protiv OHIM-a – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/17

         Tužba podnesena 24. srpnja 2014. – Research Engineering & Manufacturing protiv OHIM-a – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
   (Predmet T-558/14)
   2014/C 351/21
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Middletown, Sjedinjene Države) (zastupnici: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert i M. Gilbert, Solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Nedschroef Holding BV (Helmond, Nizozemska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 12. svibnja 2014. donesenu u predmetu R 442/2013-4;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: registracija žiga Zajednice br. 668 566

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: apsolutni razlozi za ništavost prema članku 52. stavku 1. točki (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c)

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašavanje žiga ništavim je odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: osporavana odluka je poništena i žig Zajednice je proglašen ništavim

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet F-50/15: Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – FS protiv EGSO-a

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/37

         Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – FS protiv EGSO-a
   (Predmet F-50/15)
   (2015/C 190/44)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: FS (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke da se tužiteljicu ne potvrdi na položaju voditeljice odjela i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene materijalne i nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku predsjednika Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (EGSO) od 25. svibnja 2014. o nepotvrđivanju tužiteljice na položaju voditeljice odjela;

               —

               poništiti odluku od 25. svibnja 2014. naslovljenu „Dodatak br. 2” o premještaju tužiteljice na radno mjesto koje nije povezano s upravljačkim dužnostima;

               —

               prema potrebi, poništiti odluku od 18. prosinca 2014. kojom se odbija žalba tužiteljice od 21. kolovoza 2014.;

               —

               naknaditi materijalnu i nematerijalnu štetu tužiteljice;

               —

               naložiti EGSO-u snošenje svih troškova.


title: Predmet C-186/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Italija) 12. travnja 2013. — Air Liquide Italia Spa i drugi protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Italija) 12. travnja 2013. — Air Liquide Italia Spa i drugi protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Predmet C-186/13)
   (2013/C 207/11)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-126/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. veljače 2016. uputio Rechtbank Midden-Nederland (Nizozemska) – Federatie Nederlandse Vakvereniging i dr. protiv Smallsteps BV

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. veljače 2016. uputio Rechtbank Midden-Nederland (Nizozemska) – Federatie Nederlandse Vakvereniging i dr. protiv Smallsteps BV
   (Predmet C-126/16)
   (2016/C 165/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Midden-Nederland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Federatie Nederlandse Vakvereniging, Karin van den Burg-Vergeer, Lyoba Tanja Alida Kukupessy, Danielle Paase-Teeuwen, Astrid Johanna Geertruda Petronelle Schenk

      Tuženik: Smallsteps BV

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li nizozemski stečajni postupak u slučaju prijenosa poduzeća u stečaju, pri čemu je prije stečaja proveden pre-pack koji je nadzirao sud, čiji je izričit cilj bio nastavak postojanja (dijelova) poduzeća, u skladu sa smislom i ciljem Direktive 2001/23/EZ (1) i je li članak 7:666 stavak 1. ab initio i točka (a) BW-a u vezi s tim (još uvijek) u skladu s direktivom?

               2.

               Primjenjuje li se Direktiva 2001/23/EZ u slučaju kad se „budući stečajni upravitelj” („beoogd curator”) imenovan od suda već prije početka stečaja informira o položaju dužnika, provjeri bi li treća osoba mogla početi obavljati djelatnosti poduzeća te se isto tako pripremi na radnje koje je potrebno izvršiti ubrzo nakon stečaja kako bi se omogućilo to ponovno pokretanje poduzeća putem prijenosa imovine kroz koji će dužnik ili njegov dio biti prenesen na dan stečaja ili ubrzo nakon toga te će se sve ili dio tih djelatnosti (virtualno) nastaviti bez prekida?

               3.

               Treba li presuditi drugačije ako je glavni cilj pre-packa nastavak poduzeća ili ako je cilj (budućeg) stečajnog upravitelja prije svega da putem pre-packa i prodaje imovine u obliku poduzeća koje trajno posluje („going concern”) odmah nakon početka stečaja maksimizira prihode za sve vjerovnike ili da se u kontekstu pre-packa suglasnost o prijenosu imovine (nastavak poduzeća) postiže prije stečaja, a njezina se provedba formalizira i/ili ostvaruje nakon stečaja? Kako treba provesti ispitivanje toga ako je cilj kako nastavak poduzeća tako i maksimizacija prihoda?

               4.

               U okviru pre-packa koji se provodi prije stečaja poduzeća, a za potrebe primjene Direktive 2001/23/EZ i članaka 7:662 i pratećih članaka BW-a koji se na njoj temelje, uzima li se kao dan prijenosa poduzeća dan na koji je prije početka stečaja postignuta stvarna suglasnost volja o prijenosu poduzeća ili dan na koji je s ustupitelja na primatelja stvarno preneseno vlasništvo nad poduzećem s kojim je povezana odgovornost za poslovanje predmetnog subjekta?

      (1)  Direktiva Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (SL L 82, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 151.)


title: Predmet F-42/15: Tužba podnesena 10. ožujka 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/28

         Tužba podnesena 10. ožujka 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-42/15)
   (2015/C 178/32)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje obračuna plaće za mjesec svibanj 2014. u dijelu u kojem se primjenjuje Uredba br. 423/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o usklađivanju s učinkom od 1. srpnja 2012. primitaka od rada i mirovina dužnosnika i ostalih službenika Europske unije, koja je sama nezakonita jer ne propisuje koeficijent ispravka za primitak od rada dužnosnika koji rade u Luxembourgu gdje su troškovi života znatno viši nego u Bruxellesu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku kojom se utvrđuje njegova plaća za mjesec svibanj 2014. jer mu se njome ne odobrava nijedan koeficijent ispravka;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka.


title: Predmet C-166/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2014. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH protiv Bundesvergabeamt

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2014. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH protiv Bundesvergabeamt
   (Predmet C-166/14)
   2014/C 282/22
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH

      Tuženo tijelo: Bundesvergabeamt

      Druge stranke: Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und Wirtschaft; Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger; Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich

      Prethodno pitanje

   Treba li pravo Unije – osobito opća načela ekvivalentnosti i djelotvornosti kao i Direktivu Vijeća 89/665/EEZ (1) od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. o izmjeni direktiva Vijeća 89/665/EEZ i 92/13/EEZ u vezi s poboljšanjem učinkovitosti postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi – tumačiti tako da se protivi nacionalnoj pravnoj situaciji prema kojoj zahtjev za utvrđivanje povrede u području prava javne nabave mora biti postavljen u roku od šest mjeseci nakon sklapanja ugovora ako utvrđivanje povrede u području prava javne nabave nije pretpostavka samo za poništenje ugovora nego i za podnošenje zahtjeva za naknadu štete?

      (1)  (SL L 395, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.).

      (2)  (SL L 335, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 198.).


title: Predmet C-8/15 P: Žalba koju je 12. siječnja 2015. podnijela Ledra Advertising Ltd protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 10. studenoga 2014. u predmetu T-289/13, Ledra Advertising Ltd protiv Komisije i Europske središnje banke

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/7

         Žalba koju je 12. siječnja 2015. podnijela Ledra Advertising Ltd protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 10. studenoga 2014. u predmetu T-289/13, Ledra Advertising Ltd protiv Komisije i Europske središnje banke
   (Predmet C-8/15 P)
   (2015/C 171/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Ledra Advertising Ltd (zastupnici: C. Paschalides, Solicitor, A. Paschalides, dikigoros i A. Riza, QC)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija i Europska središnja banka

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj zahtijeva da Sud:

               —

               dopusti žalbu, odbije prigovore tuženika i naloži im snošenje troškova i pred ovim Sudom i pred Općim sudom te meritorno odluči u predmetu.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Opći sud je u svojem rješenju na sljedeći način povrijedio pravo Unije prilikom svoje ocjene nekoliko tvrdnji.

                           a)

                           Opći sud se pozvao na to „funkcije koje su povjerene Komisiji i ESB-u okviru Ugovora o ESM-u ne sadrže nikakvu stvarnu ovlast odlučivanja i… aktivnosti koje te dvije institucije provode u okviru toga ugovora [isključivo obvezuju] ESM” (1), a da uopće nije ocijenio učinak pravne tvrdnje koju je prihvatio u točki 48. da „Komisija nije [ustupila stvarnu kontrolu svoje uloge] u postupku odlučivanja na temelju članka 136. stavka 3. UFEU-a [u skladu sa svojim ovlastima iz] članka 17. UEU-a [da djeluje] kao institucija Unije [odgovorna za osiguravanje da su akti sklopljeni na temelju Ugovora o ESM-u bili u skladu s pravom Unije]”

                           b)

                           Navodi se da je u predmetu Pringle (2) na koji se Opći sud pozvao (3), odlučeno da iako Komisija i ESB isključivo obvezuju ESM (4), Sud unatoč tome u inter alia
                               (5) točki 164. tog predmeta naveo da „zadaće dodijeljene Komisiji Ugovorom o ESM-u njoj omogućuju, kao što je predviđeno člankom 13. stavkom 3. i člankom 13. stavkom 4. tog Ugovora, da osigura da su memorandumi o razumijevanju koje je sklopio ESM u skladu s pravom Unije” i u točki 174. da „na temelju članka 13. stavka 3. Ugovora o ESM-u MoR koji treba biti dogovoren s državom članicom koja zahtijeva potporu stabilnosti mora biti u potpunosti u skladu s pravom Unije.”

                           c)

                           Tvrdnja prema kojoj „zahtjev za naknadu štete usmjeren protiv Unije i utemeljen samo na nezakonitosti akta ili postupanja koje nije počinila institucija Unije ili njeni službenici treba odbaciti kao nedopušten” (6), primijenjena je a da nije ocijenjena tvrdnja u žaliteljevom odgovoru da je... „ESB [morala] djelovati kao [institucije Unije] zato što ESM nije mogao zakonito izvršavati stvarni nadzor prisilne ovlasti na temelju prava Unije da dopusti i/ili učini i/ili djeluje s ciljem provođenja ultimatuma. Navedenu prisilnu ovlast isključivo ima ESB ... čiji se stvarni nadzor ne može ustupiti na temelju prava Unije.”

                           d)

                           „Postupanje koje je navodno uzrok štete na koju se poziva [je] nečinjenje od strane Komisije tijekom potpisivanja Memoranduma o razumijevanju. Međutim, potpisivanje Memoranduma o razumijevanju uslijedilo je nakon umanjenja vrijednosti tužiteljevog depozita u BoC-u ... Do tog umanjenja je došlo prilikom stupanja na snagu [mjera od 29. ožujka 2013.]. Stoga se ne može smatrati da je tužitelj uspio sa sigurnošću dokazati da je šteta koju je navodno pretrpio bila stvarno prouzročena nečinjenjem koje se može pripisati Komisiji” (7). Tom se tvrdnjom zanemaruje argument tužitelja iz točke 41. rješenja, to jest da, „su uvjeti vezani uz [IFP dodijeljen Republici Cipar] 26. travnja 2013. i način na koji su ih Komisija i ESB zahtijevali ti koji su tužitelju prouzročili štetu za koju on traži naknadu na temelju članka 268. [UFEU-a] i 340. UFEU-a.” Postupak kojim su oni zahtijevani uključivao je Komisijino propuštanje da osigura da uvjeti budu u skladu s pravom Unije kao i ultimatum ESB-a da će prekinuti isporuku eura Cipru. Taj propust i ultimatum su bili trajni akti/trajna propuštanja djelovanja počevši od 15. ožujka 2013. do zahtjeva od 29. ožujka 2013. da se poštuje postavljeni uvjet.

                           e)

                           Sadržaj MoR-a bio je osporen na temelju činjenice da se pozivao na prijašnje poštovanje uvjeta do kojeg je ex hypothesi došlo prije smanjenja vrijednosti tužiteljevog depozita, što je Opći sud propustio ocijeniti kao sastavni dio postupanja.

                           f)

                           „U slučajevima kada se postupanje, koje je navodno uzrok štete na koju se poziva, sastoji od nečinjenja, posebno je potrebno biti osobito siguran da je navedena šteta stvarno bila prouzročena pripisanim nečinjenjem i da je ne bi izazvalo postupanje različito od onoga koje se pripisuje instituciji tuženiku”: rješenje Portela/Komisija (8). Drugim riječima „čak i u slučaju” (9) da je Komisija djelovala u skladu sa svojom obvezom da osigura da su uvjeti bili u skladu s pravom Unije to ne bi ništa promijenilo zato što je „potpisivanje Memoranduma o razumijevanju uslijedilo […] nakon umanjenja vrijednosti tužiteljevog depozita u BoC-u” (10). Ponovno je Opći sud propustio ocijeniti argumente na koje se tužitelj pozvao: vidjeti inter alia prethodne točke (d) i (e).

                           g)

                           Nadalje i podredno, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče činjenica presudivši da je MoR potpisan nakon smanjenja depozita u svim slučajevima. U slučaju BoC-a, do konačnog smanjenja vrijednosti je došlo tek nakon što je MoR potpisan 26. travnja 2013., to jest, na kraju lipnja 2013.

               2.

               Ako Sud prihvati da su tuženici bili pravno ovlašteni djelovati kao institucije Unije, tada bi odluka Općeg suda u pogledu druge točke tužbenog zahtjeva [za poništenje] navedena u točkama 55. do 60. rješenja automatski bila bespredmetna.

      (1)  U točki 45. svojeg rješenja

      (2)  Presuda Pringle (EU:C:2012:756).

      (3)  Točka 45. rješenja

      (4)  Točka 45. rješenja od 10. studenoga 2014.

      (5)  Vidjeti također t. 112. i 163.

      (6)  Točka 43. rješenja i predmet C-520/12 P

      (7)  Točka 54. rješenja

      (8)  Rješenje od 17. prosinca 2008, Portela Komisija (T-137/07, EU:T:2008:589, t. 80.).

      (9)  Presuda od 25. lipnja 1997., Perillo/Komisija (T-7/96, Zb., EU:T:1997:94).

      (10)  Točka 54. rješenja


title: Predmet T-198/16: Tužba podnesena 1. svibnja 2016. – Fondo interbancario di tutela dei depositi protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/33

         Tužba podnesena 1. svibnja 2016. – Fondo interbancario di tutela dei depositi protiv Komisije
   (Predmet T-198/16)
   (2016/C 222/41)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Fondo interbancario di tutela dei depositi (Roma, Italija) (zastupnici: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Faella, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije br. C (2015) 9256 final od 23. prosinca 2015. o državnoj potpori SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               podredno, poništi odluku u dijelu koji se odnosi na utvrđenje i kvalifikaciju elementa državne potpore sadržanog u mjeri 3.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova;

               —

               naloži bilo koju drugu mjeru, uključujući dokaznu, koju smatra potrebnom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odluka koja je predmet ove tužbe je ista ona koja se pobija u predmetima T-98/16, Italija/Komisija i T-196/16, Banca Tercas/Komisija.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u tim dvama predmetima.


title: Presuda Suda od 7. lipnja 2017. u predmetu E-18/16 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Uredba (EU) br. 98/2013 o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva)

text:
               28.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 321/11

         PRESUDA SUDA
   od 7. lipnja 2017.
   u predmetu E-18/16
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda

      (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Uredba (EU) br. 98/2013 o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva)

   (2017/C 321/10)
   U predmetu E-18/16, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za utvrđivanje da Island nije donio mjere potrebne kako bi Akt iz točke 12.zzq poglavlja XV. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Uredba (EU) br. 98/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., postao dijelom njegova unutarnjeg pravnog poretka u skladu s člankom 7. Sporazuma, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Benedikt Bogason (ad hoc), suci, presudio je 7. lipnja 2017. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Utvrđuje da Island nije donio mjere potrebne kako bi Akt iz točke 12.zzq poglavlja XV. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Uredba (EU) br. 98/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., postao dijelom njegova unutarnjeg pravnog poretka u skladu s člankom 7. Sporazuma.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-289/16: Rješenje Općeg suda od 21. lipnja 2017. – Inox Mare protiv Komisije („Tužba za poništenje — Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 — OLAF-ova vanjska istraga — Izvješće i preporuke — Akti koji se ne mogu pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/20

         Rješenje Općeg suda od 21. lipnja 2017. – Inox Mare protiv Komisije
   (Predmet T-289/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 - OLAF-ova vanjska istraga - Izvješće i preporuke - Akti koji se ne mogu pobijati - Nedopuštenost”))
   (2017/C 269/29)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Inox Mare Srl (Rimini, Italija) (zastupnik: R. Holzeisen, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku J. Baquero Cruz, D. Nardi i L. Grønfeldt, a zatim J. Baquero Cruz i D. Nardi, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja završnog izvješća Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) koje se odnosi na vanjsku istragu OF/2013/0086/B1. [THOR(2015) 4018.9 od 26. studenoga 2015.], odgovarajuće preporuke glavnog direktora OLAF-a [THOR(2015) 42057 od 9. prosinca 2015.] te OLAF-ovih pripremnih usko povezanih radnji.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Inox Mare Srl snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 270, 25. 7. 2016.


title: Predmet C-603/13 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 21. siječnja 2016. – Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA protiv Europske komisije (Žalba — Članak 81. UEZ-a — Zabranjeni sporazumi — Španjolsko tržište cestovnog bitumena — Podjela tržišta i usklađivanje cijena — Prekomjerno trajanje postupka pred Općim sudom — Članak 261. UFEU-a — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 31. — Neograničena nadležnost — Članak 264. UFEU-a — Djelomično ili potpuno poništenje Komisijine odluke)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 21. siječnja 2016. – Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA protiv Europske komisije
   (Predmet C-603/13 P) (1)

   ((Žalba - Članak 81. UEZ-a - Zabranjeni sporazumi - Španjolsko tržište cestovnog bitumena - Podjela tržišta i usklađivanje cijena - Prekomjerno trajanje postupka pred Općim sudom - Članak 261. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 31. - Neograničena nadležnost - Članak 264. UFEU-a - Djelomično ili potpuno poništenje Komisijine odluke))
   (2016/C 098/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Galp Energía España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA (zastupnici: M. Slotboom, advocaat, G. Gentil Anastácio, advogado)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Urraca Caviedes i F. Castillo de la Torre, agenti, J. Rivas Andrés, odvjetnik, G. Eclair-Heath, solicitor)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 16. rujna 2013., Galp Energía España i dr./Komisija (T-462/07, EU:T:2013:459), u dijelu u kojem u točki 3. izreke utvrđuje novi iznos novčanih kazni izrečenih GALP Energíji España SA, Petróleosu de Portugal SA i GALP Energíji SGPS SA, uzimajući u obzir pogrešno utvrđenje Općeg suda na temelju njegove neograničene nadležnosti u obrazloženju te presude prema kojem su GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA i GALP Energía SGPS SA imali saznanja o sudjelovanju drugih članova zabranjenog sporazuma u mehanizmu naknade i također su mogli predvidjeti njihovo sudjelovanje u sustavu nadzora te se stoga za to mogu smatrati odgovornima.

               2.

               U ostalom dijelu žalba se odbija.

               3.

               Novčana kazna solidarno izrečena GALP Energíji España SA i Petróleosu de Portugal SA u članku 2. odluke Komisije od 3. listopada 2007. C(2007) 4441 final koja se odnosi na postupak primjene članka 81. UEZ-a (predmet COMP/38.710 – Bitumen (Španjolska)) utvrđena je u iznosu od 7,7 milijuna eura, od čega je GALP Energía SGPS solidarno odgovorna u visini od 5,72 milijuna eura.

               4.

               GALP Energía España SA, Petróleos de Portugal SA i GALP Energía SGPS SA snose dvije trećine troškova Europske komisije i dvije trećine vlastitih troškova koji su im nastali u žalbenom postupku kao i vlastite troškove u vezi s prvostupanjskim postupkom.

               5.

               Europska komisija snosi jednu trećinu vlastitih troškova i trećinu troškova GALP Energíje España SA, Petróleosa de Portugal SA i GALP Energíje SGPS SA povezanih sa žalbenim postupkom kao i vlastite troškove u vezi s prvostupanjskim postupkom.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet T-121/15: Tužba podnesena 6. ožujka 2015. – Fortischem protiv Komisije

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/15

         Tužba podnesena 6. ožujka 2015. – Fortischem protiv Komisije
   (Predmet T-121/15)
   (2015/C 178/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Fortischem a.s. (Nováky, Slovačka) (zastupnici: C. Arhold, P. Hodál i M. Staroň, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članke 1., 3., 4. i 5. Odluke Europske Komisije od 15. listopada 2014. o državnoj potpori SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP) koju je provodila Slovačka u korist društva NCHZ;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a
               Tužitelj ističe da Odluka Komisije koja proglašenje društva Novácke chemické závody, a.s. v konkurze („NCHZ”) trgovačkim društvom od strateškog značaja u smislu slovačkog zakona od 5. studenoga 2009. o određenim strateškim mjerama u odnosu na trgovačka društva od strateškog značaja u stečaju („Zakon”) smatra državnom potporom u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a krši navedeni članak budući da svi njegovi sastavni elementi nisu ispunjeni.
               Tužitelj navodi da to proglašenje nije uzrokovalo prijenos državnih sredstava jer nije bilo dodatnog opterećenja za državu u usporedbi sa situacijom koja bi nastala da su bila primjenjena uobičajena pravila o stečaju. Sporna mjere nije pribavila ni ekonomsku prednost društvu NCHZ jer bi se, kao prvo, vjerovnici u svakom slučaju odlučili za nastavak poslovanja, a privremena zabrana otpuštanja bila je jedino u korist države, ne društva. Kao drugo, primjena Zakona ispunjava kriterije testa subjekta u tržišnom gospodarstvu budući da je predstavljala ekonomsku prednost za javnopravne vjerovnike.
               Konačno, tužitelj ističe da čak i da je Komisija u pravu i da se primjena Zakona trebala smatrati državnom potporom u korist društva NCHZ, Komisija je počinila očitu pogrešku u ocjeni prilikom izračuna iznosa državne potpore.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na navodnoj povredi obveze provođenja ispitnog postupka s pažnjom i na nepristran način
               Tužitelj navodi da je Komisija trebala, s jedne strane, obavijestiti slovačku vladu o činjenici da je, prema mišljenju Komisije, ex post provedena analiza slovačke vlade nedovoljno temeljita, i s druge strane, naznačiti koje je dodatne informacije ili objašnjenja slovačka vlada trebala dostaviti. Nadalje, tužitelj ističe da Komisija nije zatražila informacije o konačnim podacima prije donošenja odluke o povratu.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na navodnoj povredi članka 296. stavka 2. UFEU-a i obveze obrazlaganja
               Tužitelj ističe da Komisija nije pružila nikakvo obrazloženje zašto u konkretnom slučaju društvo NCHZ ne bi nastavilo poslovanje bez primjene Zakona niti je Komisija odgovorila na argumente slovačke vlade u vezi s ekonomskim interesima javnopravnih vjerovnika da se nastavi poslovanje.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a i članka 14. stavka 1. postupovne uredbe proširenjem povrata potpore i na tužitelja
               Tužitelj navodi da nije bilo državne potpore u njegovu korist jer je prodajna cijena bila tržišna cijena. Prema mišljenju tužitelja, argumenti i sumnje Komisije u pogledu toga predstavljaju li cijene koje su platili Via Chem i kasnije Fortishem za imovinu društva NCHZ tržišnu cijenu manjkavi su iz više razloga. Tužitelj ističe kao prvo da, s obzirom na to da je teret dokazivanja na Komisiji, nije dovoljno da Komisija iznese sumnje. Kao drugo, budući da je prodaja bila provedena u stečajnom postupku pod nadzorom stečajnog suda koji je dužan postupati u interesu vjerovnika trgovačkog društva u stečaju, valja pretpostaviti da je imovina društva prodana po najvišoj mogućoj cijeni. Kao treće, postupak prikupljanja ponuda bio je otvoren, transparetan i bezuvjetan te je jamčio najvišu cijenu koju je bilo moguće postići na tržištu, opcija ponude s dodatnim obvezama nije imala nikakav utjecaj na prodajnu cijenu. Kao četvrto, neovisno o činjenici da uvjeti prodaje između društava Via Chem i Fortischem nisu relevantni s obzirom na to da je prva prodaja provedena po tržišnoj cijeni, pretpostavlja se da je prodajna cijena dogovorena između privatnih subjekata tržišnog gospodarstva tržišna cijena čak i bez postupka prikupljanja ponuda.
               Nadalje, tužitelj navodi da je očigledno da se prijenos imovine društva NCHZ društvu Via Chem te kasnije tužitelju ne može smatrati pokušajem izbjegavanja odluke Komisije o povratu iz dva razloga. Kao prvo, ovaj predmet je toliko udaljen od klasičnog slučaja izbjegavanja da čak Komisija priznaje da ne posjeduje dokaze o namjeri zaobilaženja odluke o povratu. Kao drugo, Komisija ipak zaključuje da postoji ekonomski kontinuitet kako bi mogla proširiti povrat i na tužitelja. Međutim, odluka Komisije posljedica je manjkave analize koja se temelji na netočnom tumačenju pojedinih kriterija, ignoriranju tereta dokazivanja i netočnom shvaćanju cjelokupnog koncepta ekonomskog kontinuiteta u predmetima državnih potpora.
               Konačno, tužitelj ističe da je pristup Komisije ekonomski štetan i nepotreban sa stajališta prava tržišnog natjecanja. Prema mišljenju tužitelja, Komisija pokušava stvoriti novu, strožu sudsku praksu prema kojoj bi opseg transakcije bio odlučujući kriterij dok bi prodajna cijena bila u najboljem slučaju pomoćni kriterij, ako i to.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se podredno na povredi članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2 UFEU-a i članka 14. stavka 1. postupovne uredbe jer proširenje odluke o povratu nije ograničeno na 60 % navodne državne potpore.

               6.

               Šesti tužbeni razlog koji se temelji na navodnoj povredi članka 296. UFEU-a zbog neodgovarajućeg obrazloženja u pogledu ekonomskog kontinuiteta
               Tužitelj navodi da iz obrazloženja navedenih u okviru prvog tužbenog razloga proizlazi da obrazloženje Komisije nije dovoljno kako bi omogućilo da Opći sud provede sudski nadzor pobijane odluke i da tužitelj ne može shvatiti razloge koji su Komisiju doveli do zaključka o postojanju ekonomskogkontinuiteta.


title: Predmet F-18/12: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 3. svibnja 2016. – Aprili i Kilian protiv Komisije (Javna služba — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Mirovinska prava stečena prije stupanja u službu Unije na temelju nacionalnog mirovinskog sustava — Prijenos u mirovinski sustav Unije — Prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koje je dalo tijelo nadležno za imenovanja ili tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora o radu i koji je zainteresirana strana prihvatila — Povlačenje tog prijedloga — Novi prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koji je utemeljen na novim općim provedbenim odredbama — Prigovor nedopuštenosti — Pojam akta kojim se nanosi šteta — Članak 83. Poslovnika)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/40

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 3. svibnja 2016. – Aprili i Kilian protiv Komisije
   (Predmet F-18/12) (1)

   ((Javna služba - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Mirovinska prava stečena prije stupanja u službu Unije na temelju nacionalnog mirovinskog sustava - Prijenos u mirovinski sustav Unije - Prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koje je dalo tijelo nadležno za imenovanja ili tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora o radu i koji je zainteresirana strana prihvatila - Povlačenje tog prijedloga - Novi prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koji je utemeljen na novim općim provedbenim odredbama - Prigovor nedopuštenosti - Pojam akta kojim se nanosi šteta - Članak 83. Poslovnika))
   (2016/C 222/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Sophie Aprili (Pont-à-Celles, Belgija) i Karin Kilian (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal i S. Orlandi, odvjetnici, potom D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis i S. Orlandi, odvjetnici, i konačno J.-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Martin i J. Baquero Cruz, agenti, potom J. Currall i G. Gattinara, agenti, zatim G. Gattinara, agent, i konačno G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka o prijenosu mirovinskih prava stečenih prije stupanja u službu u Komisiji na temelju ponovno izračunanog prijedloga Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Sophie Aprili i Karin Kilian snose vlastite troškove te im se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 138, 12. 5. 2012., str. 34.


title: Predmet T-497/13: Tužba podnesena 16. rujna 2013. — Boston Scientific Neuromodulation protiv OHIM-a (PRECISION SPECTRA)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/62

         Tužba podnesena 16. rujna 2013. — Boston Scientific Neuromodulation protiv OHIM-a (PRECISION SPECTRA)
   (Predmet T-497/13)
   2013/C 344/114
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Boston Scientific Neuromodulation Corp. (Valencia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: P. Rath i W. Festl-Wietek, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 17. svibnja 2013. donesenu u predmetu R 2099/2012-5;

               —

               utvrdi da prijava žiga Zajednice 009725912 udovoljava uvjetima za registraciju; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „PRECISION SPECTRA” za proizvode i usluge iz razreda 9 i 10 — prijava žiga Zajednice br. 9 725 912

      Odluka ispitivača: djelomično odbijena prijava žiga Zajednice

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) i članka 65. stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet T-616/13: Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2015. – Aic protiv OHIM-a – ACV Manufacturing (Umeci za izmjenjivač topline) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja umetak za izmjenjivač topline – Razlog ništavosti – Nepostojanje vidljivosti dijela složenog proizvoda – Članak 4. stavak 2. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/27

      Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2015. – Aic protiv OHIM-a – ACV Manufacturing (Umeci za izmjenjivač topline)
      (Predmet T-616/13) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja umetak za izmjenjivač topline - Razlog ništavosti - Nepostojanje vidljivosti dijela složenog proizvoda - Članak 4. stavak 2. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2015/C 073/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aic S.A. (Gdynia, Poljska) (zastupnik: J. Radłowski, pravni savjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgija)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 10. rujna 2013. (predmet R 293/2012-3), vezano uz postupak za proglašenje ništavim između ACV Manufacturing i Aic S.A.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Aic S.A. se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Spojeni predmeti C-203/15 i C-698/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina, Švedska) – Tele2 Sverige AB protiv Post- och telestyrelsen (C-203/15), Secretary of State for the Home Department protiv Toma Watsona, Petera Brica, Geoffreyja Lewisa (C-698/15) „Zahtjev za prethodnu odluku — Elektroničke komunikacije — Obrada osobnih podataka — Povjerljivost elektroničkih komunikacija — Zaštita — Direktiva 2002/58/EZ — Članci 5., 6. i 9. i članak 15. stavak 1. — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članci 7., 8. i 11. i članak 52. stavak 1. — Nacionalno zakonodavstvo — Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga — Obveza koja se odnosi na opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji — Nacionalna tijela — Pristup podacima — Nepostojanje prethodnog nadzora suda ili nadzora neovisnog upravnog tijela — Usklađenost s pravom Unije”

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/11

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina, Švedska) – Tele2 Sverige AB protiv Post- och telestyrelsen (C-203/15), Secretary of State for the Home Department protiv Toma Watsona, Petera Brica, Geoffreyja Lewisa (C-698/15)
   (Spojeni predmeti C-203/15 i C-698/15) (1)

   („Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacije - Obrada osobnih podataka - Povjerljivost elektroničkih komunikacija - Zaštita - Direktiva 2002/58/EZ - Članci 5., 6. i 9. i članak 15. stavak 1. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 7., 8. i 11. i članak 52. stavak 1. - Nacionalno zakonodavstvo - Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga - Obveza koja se odnosi na opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji - Nacionalna tijela - Pristup podacima - Nepostojanje prethodnog nadzora suda ili nadzora neovisnog upravnog tijela - Usklađenost s pravom Unije”)
   (2017/C 053/13)
   Jezici postupka: švedski i engleski

      Sudovi koji su uputili zahtjeve

   Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Tele2 Sverige AB (C-203/15), Secretary of State for the Home Department (C-698/15)

      Tuženici: Post- och telestyrelsen (C-203/15), Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15)

      uz sudjelovanje: Open Rights Group, Privacy International, The Law Society of England and Wales

      Izreka

               1.

               Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., u vezi s člancima 7., 8. i 11., i člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onog u glavnom postupku, koji u cilju borbe protiv kriminaliteta, određuje opće i neselektivno zadržavanje svih podataka o prometu i lokaciji svih pretplatnika i registriranih korisnika u pogledu svih sredstava elektroničke komunikacije.

               2.

               Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, u vezi s člancima 7., 8. i 11., i člankom 52. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se uređuje zaštita i sigurnost podataka o prometu i lokaciji i osobito pristup nadležnih nacionalnih tijela zadržanim podacima kad svrha tog pristupa u okviru borbe protiv kriminaliteta nije ograničena na borbu protiv teških kaznenih djela, kad se navedeni pristup ne podvrgava prethodnom nadzoru suda ili neovisnog upravnog tijela i kad nije propisano da se predmetni podaci zadržavaju na području Unije.

               3.

               Drugo pitanje koje je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Žalbeni sud (Engleska i Wales) (Građanski odjel), Ujedinjena Kraljevina) je nedopušteno.

      (1)  SL C 221, 6. 7. 2015.

      SL C 98, 14. 3. 2016.


title: Predmet F-30/15: Rješenje Službeničkog suda od 17. prosinca 2015. – Diamantopoulos protiv ESVD-a

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/102

         Rješenje Službeničkog suda od 17. prosinca 2015. – Diamantopoulos protiv ESVD-a
   (Predmet F-30/15) (1)

   (2016/C 048/119)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015., str. 50.


title: Predmet T-492/14: Rješenje Općeg suda od 5. siječnja 2015. – La Perla protiv OHIM-a – Alva Management (LA PERLA) „Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/26

         Rješenje Općeg suda od 5. siječnja 2015. – La Perla protiv OHIM-a – Alva Management (LA PERLA)
   (Predmet T-492/14) (1)

   („Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”)
   (2015/C 089/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: La Perla sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Siciarek, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Alva Management GmbH (Icking, Njemačka) (zastupnik: B. Hanika, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 28. travnja 2014. (predmet R 626/2013-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Alva Management GmbH i La Perla sp. z o.o.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Tužitelju i intervenijentu nalaže se da snose vlastite troškove kao i da svaki snosi polovicu troškova tuženika.

      (1)  SL C 282, 25.8.2014.


title: Predmet T-730/15 P: Žalba koju je 18. prosinca 2015. podnio DI protiv rješenja Službeničkog suda od 15. listopada 2015. u predmetu F-113/13, DI protiv EASO-a

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/46

         Žalba koju je 18. prosinca 2015. podnio DI protiv rješenja Službeničkog suda od 15. listopada 2015. u predmetu F-113/13, DI protiv EASO-a
   (Predmet T-730/15 P)
   (2016/C 098/61)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: DI (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnici: I. Vlaic i G. Iliescu, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europski ured za pitanja azila (EASO)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti poništi rješenje Službeničkog suda od 15. listopada u predmetu F-113/13;

               —

               usvoji ovu žalbu;

               —

               poništi EASO-ovu odluku o odbijanju žalitelja i shodno tome naloži EASO-u da poništi pravne učinke spomenute odluke i na odgovarajući način ponovno ispita činjenice;

               —

               naloži EASO-u plaćanje žalitelju iznosa od 90 000 eura na ime naknade imovinske štete i iznosa od 500 000 eura na ime naknade neimovinske štete; i

               —

               naloži EASO-u snošenje svih troškova žalitelja povezanih s pravnim zastupanjem pred Službeničkim sudom glede predmeta F-113/13 i s ovom žalbom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog navodi da je žaliteljeva tužba bila dopušten i utemeljena jer poštuje vezu između žalbenih razloga, obrazloženja i činjenica spomenutih u pritužbi poslanoj tijekom upravnog postupka i onih detaljno iznesenih pred Službeničkim sudom.

               2.

               Drugi žalbeni razlog navodi povredu načela prava na pravično suđenje i izostanak nepristrane analize u predsudskom stadiju. Žaliteljevu pritužbu u upravnom postupku odbila je ista osoba koja je na početku odlučila odbiti žalitelja.

               3.

               Treći žalbeni razlog navodi da je Službenički sud povrijedio načelo jednakog postupanja.


title: Predmet F-72/12 i F-10/13: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 21. studenog 2013. — Roulet protiv Komisije (Javna služba — Primici od rada — Članak 66. Pravilnika o osoblju — Bivši član privremenog osoblja razreda AD 12 — Zapošljavanje u svojstvu dužnosnika razreda AD 6 — Isplata primitaka od rada jednakih onima dužnosnika razreda AD 12 — Očita pogreška — Povrat preplaćenih iznosa na temelju članka 85. Pravilnika o osoblju)

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/33

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 21. studenog 2013. — Roulet protiv Komisije
      (Predmet F-72/12 i F-10/13) (1)

      (Javna služba - Primici od rada - Članak 66. Pravilnika o osoblju - Bivši član privremenog osoblja razreda AD 12 - Zapošljavanje u svojstvu dužnosnika razreda AD 6 - Isplata primitaka od rada jednakih onima dužnosnika razreda AD 12 - Očita pogreška - Povrat preplaćenih iznosa na temelju članka 85. Pravilnika o osoblju)
      (2014/C 71/63)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Josiane Roulet (Ottignies, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal i D. Abreu Caldas, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i D. Martin, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke kojom se odbija zahtjev za naknadu štete koji je tužiteljica podnijela na osnovi članka 90. stavka 1. Pravilnika o osoblju zbog pogrešaka počinjenih kod utvrđivanja njezinih prava prilikom stupanja u službu i zbog kašnjenja u ispravljanju ovih pogrešaka. S druge strane, zahtjev za poništenje odluke Komisije o povratu iznosa primitaka od rada tužiteljice, prijašnjeg člana privremenog osoblja razreda A4 (AD12), potom dužnosnika razreda AD6, na temelju članka 85. Pravilnika o osoblju.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužbe u spojenim predmetima F-72/12 i F-10/13 odbijaju se.

                  2.

                  J. Roulet snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 258 25.08.12 str. 29; SL C 108 13.04.13 str.39.


title: Predmet T-8/14: Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – Mogy protiv OHIM-a (Just crunch it...) ( „Žig Zajednice — Proglašavanje odluke žalbenog vijeća ništavom — Obustava postupka” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/63

         Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – Mogy protiv OHIM-a (Just crunch it...)
   (Predmet T-8/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Proglašavanje odluke žalbenog vijeća ništavom - Obustava postupka”))
   2014/C 315/105
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mogyi Kft (Csávoly, Mađarska) (zastupnik: Zs. J. Klauber, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Sipos i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. rujna 2013. (predmet R 1921/2012-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Just crunch it... kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak pokrenut povodom tužbe.

               2.

               Tuženiku se nalaže snošenje svojih i tužiteljevih troškova.

      (1)  SL C 71, 8.3.2014.


title: Predmet T-346/12: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2015. – Mađarska protiv Komisije („Poljoprivreda — Zajednička organizacija tržišta — Sektor voća i povrća — Nacionalna financijska pomoć dodijeljena organizacijama proizvođača — Komisijina Provedbena odluka o nadoknadi EU-a nacionalne financijske pomoći koju je svojim organizacijama potrošača dodijelila Mađarska — Članak 103. E Uredbe (EZ) br. 1234/2007 — Članak 97. Uredbe (EZ) br. 1580/2007”)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/26

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2015. – Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-346/12) (1)

   ((„Poljoprivreda - Zajednička organizacija tržišta - Sektor voća i povrća - Nacionalna financijska pomoć dodijeljena organizacijama proizvođača - Komisijina Provedbena odluka o nadoknadi EU-a nacionalne financijske pomoći koju je svojim organizacijama potrošača dodijelila Mađarska - Članak 103. E Uredbe (EZ) br. 1234/2007 - Članak 97. Uredbe (EZ) br. 1580/2007”))
   (2015/C 363/33)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnici: u početku M. Fehér i K. Szíjjártó, zatim M. Fehér, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Béres, N. Donnelly i B. Schima, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenjem Odluke Komisije C (2012) 3324 od 25. svibnja 2012. O nacionalnoj financijskoj pomoći dodijeljenoj organizacijama proizvođača.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Mađarska će snositi vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 311, 13. 10. 2012.


title: Predmet T-75/15: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2016. – Rod Leichtmetallräder protiv OHIM-a – Rodi TR (ROD) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice ROD — Raniji nacionalni figurativni žigovi RODI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Raniji postupak povodom prigovora — Pravilo 39. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 2868/95”)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/16

         Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2016. – Rod Leichtmetallräder protiv OHIM-a – Rodi TR (ROD)
   (Predmet T-75/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice ROD - Raniji nacionalni figurativni žigovi RODI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Raniji postupak povodom prigovora - Pravilo 39. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 2868/95”))
   (2016/C 090/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Rod Leichtmetallräder GmbH (Weiden in der Oberpfalz, Njemačka) (zastupnici: J. Hellenbrand i J. Biener, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Rodi TR, SL (Lérida, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. prosinca 2014. (predmet R 281/2014-5) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društva Rodi TR, SL i društva Rod Leichtmetallräder GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Rod Leichtmetallräder GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet C-229/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P. protiv Joãa Carlosa Lomba Silve Cordeira

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P. protiv Joãa Carlosa Lomba Silve Cordeira
   (Predmet C-229/16)
   (2016/C 287/17)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P.

      Tuženik: João Carlos Lombo Silva Cordeiro

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuje li se Direktiva 2000/35/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. lipnja 2000. [o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama], s obzirom na svoju uvodnu izjavu 13., na sustav državne participacije u pokriću cijene lijekova koji se izdaju korisnicima SNS-a (Servicio Nacional de Salud), ustanovljen Uredbom za zakonskom snagom 242-B/2006 i uređen Naredbom 3-B/2007?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora, može li se smatrati da iz članaka 5. i 6. Uredbe sa zakonskom snagom 242 B/2006 proizlazi da postoji ugovor o pristupanju koji može biti obuhvaćen člankom 3. stavkom 1. točkom (b) spomenute direktive, s obzirom na mogućnost pristupanja tom ugovoru ili odustajanja od njega izdavanjem ili neizdavanjem lijekova?

               3.

               Budući da predviđaju mjesečno ispostavljanje računa, jesu li članak 8. Uredbe sa zakonskom snagom 242-B/2006 i članci 8. i 10. Naredbe 3-B/2007 u skladu s Direktivom […] 2000/35 [članak 3. stavak 1. (točka (b)) podtočka i.]?

               4.

               Može li se smatrati da je članak 10. Naredbe 3-B/2007 od 2. siječnja 2007. obuhvaćen člankom 3. stavkom 2. navedene direktive, s obzirom na to da je u njemu navedeno da je rok za plaćanje deseti dan mjeseca koji slijedi nakon primitka računa?

      (1)  Direktiva 2000/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. lipnja 2000. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (SL 2000., L 200, str. 35.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 3., str. 3.)


title: Predmet C-141/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. ožujka 2017. uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španjolska) – José Luis Cabana Carballo protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) i Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. ožujka 2017. uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španjolska) – José Luis Cabana Carballo protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) i Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Predmet C-141/17)
   (2017/C 195/16)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: José Luis Cabana Carballo

      Tuženici: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) i Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se članak 53. stavak 3. točke (a) i (d) Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1) smatrati jednom od odredaba kojima se „drukčije predviđa”, u smislu članka 5. te uredbe, i stoga primjenjivim umjesto odredbe članka 5. točke (b)?

               2.

               Treba li u svrhe primjene članka 53. stavka 3. točke (a) te uredbe smatrati da je španjolski propis o dodatku od 20 % na mirovinu zbog trajne potpune nesposobnosti za obavljanje redovitog zanimanja zakonodavstvo koje propisuje uzimanje u obzir davanja ili dohodaka stečenih u inozemstvu?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prethodno pitanje, treba li smatrati da je tom propisu Zajednice protivna španjolska upravna i pravosudna praksa prema kojoj se obustavlja primanje dodatka od 20 % na mirovinu zbog trajne potpune nesposobnosti za obavljanje redovitog zanimanja ako korisnik ostvaruje starosnu mirovinu u drugoj državi članici?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, treba li smatrati nespojivim s člankom 53. stavkom 3. točkom (d) navedene uredbe da se dodatak od 20 % na mirovinu zbog trajne potpune nesposobnosti za obavljanje redovitog zanimanja obustavlja i u odnosu na dio koji prelazi iznos mirovine stečene u drugoj državi članici?

      (1)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2004., L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)


title: Predmet F-20/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2015. – Barnett protiv EGSO-a (Javna služba — Mirovina — Starosna mirovina — Prijevremeno umirovljenje bez umanjenja prava na mirovinu — Opća provedbena pravila članka 9. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Prigovor nezakonitosti Općih provedbenih pravila — Interes službe — Definicija — Nepostojanje — Trajanje profesionalne aktivnosti podnositelja zahtjeva — Uzimanje u obzir ukupnosti profesionalne karijere kao unutar, tako i izvan institucija Unije — Margina prosudbe institucije — Zakonitost)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/47

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2015. – Barnett protiv EGSO-a
   (Predmet F-20/14) (1)

   ((Javna služba - Mirovina - Starosna mirovina - Prijevremeno umirovljenje bez umanjenja prava na mirovinu - Opća provedbena pravila članka 9. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Prigovor nezakonitosti Općih provedbenih pravila - Interes službe - Definicija - Nepostojanje - Trajanje profesionalne aktivnosti podnositelja zahtjeva - Uzimanje u obzir ukupnosti profesionalne karijere kao unutar, tako i izvan institucija Unije - Margina prosudbe institucije - Zakonitost))
   (2015/C 363/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj Inge Barnett (Roskilde, Danska) (zastupnici: u početku N. Nikolajsen, odvjetnik, zatim S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (zastupnici: M. Pascua Mateo, L. Camarena Januzec i K. Gambino, agenti, M. Troncoso Ferrer i F.-M. Hislaire, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke EGSO-a kojom se odbija tužiteljev zahtjev za korištenjem prava na prijevremeno umirovljenje bez umanjenja prava na mirovinu, primjenom članka 9. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Europskog gospodarskog i socijalnog odbora od 11. srpnja 2013. kojom se za 2013. godinu određuje popis korisnika mjere predviđene u članku 9. stavku 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije u dijelu u kojem se njome I. Barnette odbija korištenje navedene mjere.

               2.

               Europski gospodarski i socijalni odbor će snositi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova I. Barnett.

      (1)  SL C 175, 10. 6. 2014., str. 55.


title: Predmet F-66/14: Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/32

         Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-66/14)
   2014/C 361/48
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Javna služba – Zahtjev da se utvrdi da je članak 9. Općih provedbenih odredbi (OPO) za članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011. nezakonit i neprimjenjiv te da se poništi odluka o prijenosu mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Europske unije kojom su primijenjeni OPO-i

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Utvrditi da je članak 9. Općih provedbenih odredbi za članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku nezakonit te stoga neprimjenjiv;

               —

               poništiti odluku od 4. listopada 2013. o priznavanju bonusa iz mirovinskih prava koja je tužitelj stekao prije stupanja u službu, u okviru prijenosa tih prava u mirovinski sustav institucija Europske unije, na temelju Općih provedbenih odredbi za članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-49/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Unibet International Ltd. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatala (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno pružanje usluga — Ograničenja — Uvjeti za dodjelu koncesije za priređivanje internetskih igara na sreću — Praktična nemogućnost ishođenja takve dozvole za privatne priređivače s poslovnim nastanom u drugim državama članicama)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/14

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Unibet International Ltd. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatala
   (Predmet C-49/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno pružanje usluga - Ograničenja - Uvjeti za dodjelu koncesije za priređivanje internetskih igara na sreću - Praktična nemogućnost ishođenja takve dozvole za privatne priređivače s poslovnim nastanom u drugim državama članicama))
   (2017/C 277/18)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Unibet International Ltd.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatala

      Izreka

               1.

               Članak 56. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi zakonodavstvo poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se uspostavlja sustav koncesija i dozvola za priređivanje internetskih igara na sreću, jer ono sadržava pravila koja su diskriminatorna u odnosu na priređivače s poslovnim nastanom u drugim državama članicama odnosno jer predviđa pravila koja nisu diskriminatorna, ali se primjenjuju netransparentno ili se provode na način koji sprečava ili otežava natjecanje određenih ponuditelja s poslovnim nastanom u drugim državama članicama.

               2.

               Članak 56. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protive sankcije poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, izrečene zbog povrede nacionalnog zakonodavstva kojim se uspostavlja sustav koncesija i dozvola za priređivanje igara na sreću, ako se pokaže da je takvo nacionalno zakonodavstvo suprotno tom članku.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet T-550/13: Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2015. – Grčka protiv Komisije („EFSJP — Komponenta za jamstva — EFSJP i EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Razuman rok — Izostanak ključnih kontrola — Ekstrapolacija utvrđenja neplaćanja”)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/23

         Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2015. – Grčka protiv Komisije
   (Predmet T-550/13) (1)

   ((„EFSJP - Komponenta za jamstva - EFSJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Razuman rok - Izostanak ključnih kontrola - Ekstrapolacija utvrđenja neplaćanja”))
   (2016/C 007/31)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias i A. Vasilopoulou, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou, K. Skelly, agenti, i N. Korogiannakis, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije 2013/433/EU оd 13. kolovoza 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 219, str. 49.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Helenskoj Republici snošenje troškova.

      (1)  SL C 377, 21. 12. 2013.


title: Predmet T-569/14: Tužba podnesena 30. srpnja 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/12

         Tužba podnesena 30. srpnja 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION)
   (Predmet T-569/14)
   2014/C 361/16
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i D. Chatterjee, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. svibnja 2014. u predmetu R 122/2014-4;

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) naloži snošenje troškova postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION” za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 35 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 9 22  961

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               zlouporaba ovlasti odlukom koja se temelji na razmatranjima o pravu tržišnog natjecanja