title: Predmet T-672/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – August Wolff i Remedia protiv Komisije

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/31

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – August Wolff i Remedia protiv Komisije
   (Predmet T-672/14)
   (2014/C 439/42)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Njemačka), Remedia d.o.o. (Zagreb, Hrvatska) (zastupnici: P. Klappich, C. Schmidt i P. Arbeiter, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Europske Komisije C(2014) 6030 final od 19. kolovoza 2014. u vezi s odobrenjima za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu namijenjenih lokalnoj primjeni koji sadrže visoke koncentracije estradiola sukladno članku 31. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u mjeri u kojoj se tom provedbenom odlukom obvezuje države članice da poštuju obveze nametnute u Provedbenoj odluci u odnosu na navedene i nenavedene lijekove s masenim udjelom estradiola od 0,01 % za lokalnu primjenu u Prilogu I. Provedbene odluke, uz iznimku ograničenja da se navedeni lijekovi iz Priloga I. Provedbene odluke koji imaju maseni udio estradiola od 0,01 % za lokalnu primjenu smiju primjenjivati samo intravaginalno;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 31. et seq. Direktive 2001/83/EZ (1)

                           —

                           U tom smislu ističe se da se pobijana Provedbena odluka temelji na formalno protupravno pokrenutom i provedenom postupku. S tim u vezi tužitelji među ostalim navode, da postupak protivno članku 31. stavku 1. prvoj rečenici Direktive 2001/83/EZ nije pokrenut prije, nego tek nakon odluke o zahtjevu za obnovu odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu pri čemu nije postojao poseban slučaj u interesu Zajednice. Pokretanje postupka je k tome u odnosu na prvotužitelja sadržavalo zaobilaženje postojećih propisa u državi članici Njemačkoj o obnovi odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu.

                           —

                           Tužitelji dalje navode, da u postupak nije bio uključen nadležni znanstveni odbor za ocjenu rizika i da je uz to pristran član imenovan za izvjestitelja znanstvenog odbora za lijekove za humanu primjenu uključenog u postupak.

                           —

                           Nadalje, prvotužitelj tvrdi da u odnosu na bitan aspekt nije propisno saslušan u okviru postupka provjere mišljenja vještaka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 116. prve rečenice i članka 126. prve rečenice 2001/83/EZ

                           —

                           Tužitelji u tom smislu tvrde da se Provedbena odluka temelji na netočnoj ocjeni odnosa koristi i rizika lijekova. Osobito je zanemarena činjenica, da tijekom prisutnosti na tržištu duljoj od 45 godina, prvotužitelj nije imao nikakvih informacija o ozbiljnim rizicima povezanim s primjenom lijekova s masenim udjelom estradiola od 0,01 %.

                           —

                           K tome Komisija, na kojoj u tom smislu leži teret obrazlaganja i dokazivanja, nije iznijela nove znanstvene podatke i informacije iz kojih bi proizlazio novi rizik povezan s primjenom lijekova.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti i jednakog postupanja

                           —

                           U odnosu na treći tužbeni razlog tužitelji navode da su upozorenja navedena u informacijama o proizvodu koja su predviđena u Provedbenoj odluci i dodatna ograničenja odobrenja za stavljanje u promet lijekova kao i na tome utemeljene obveze neproporcionalni i da krše načelo jednakog postupanja. Osobito je neproporcionalno ograničenje trajanja primjene pri istovremenom isključenju ponovljene primjene lijeka uz predviđene promjene informacija o proizvodu. U svakom slučaju, umjesto ograničenja trajanja primjene pri istovremenom isključenju ponovljene primjene kao i na tome utemeljenih obveza, trebalo je naložiti provođenje studije kao blažeg sredstva za ispitivanje navodnih strahovanja za sigurnost.

      (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)


title: Predmet T-625/14: Tužba podnesena 18. kolovoza 2014. – Wm. Wrigley Jr. protiv OHIM-a (kugla)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/28

         Tužba podnesena 18. kolovoza 2014. – Wm. Wrigley Jr. protiv OHIM-a (kugla)
   (Predmet T-625/14)
   2014/C 351/37
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Sjedinjene Države) (zastupnici: M. Kinkeldey, S. Brandstätter i C. Schmitt, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 17. lipnja 2014. donesenu u predmetu R 168/2014-5.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji predstavlja kuglu za proizvode iz razreda 3, 21 i 30 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 7 37  541

      Odluka ispitivača: prijava žiga Zajednice je djelomično odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-431/13: Tužba podnesena 19. kolovoza 2013. — Métropole Gestion protiv OHIM-a — Metropol (METROPOL)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/57

         Tužba podnesena 19. kolovoza 2013. — Métropole Gestion protiv OHIM-a — Metropol (METROPOL)
   (Predmet T-431/13)
   2013/C 344/103
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Métropole Gestion (Pariz, Francuska) (zastupnik: M.-A. Roux Steinkühler, avocate)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Metropol Investment Financial Company Ltd (Moskva, Rusija)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi njegovu tužbu dopuštenom i osnovanom te posljedično;

               —

               djelomično poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem ona odbija proglasiti ništavim osporavani žig Zajednice koji se temelji na žigovima br. 023 167 081, br. 023 167 084 i br. 794 040 te drugim neregistriranim znakovima;

               —

               potvrdi pobijanu odluku u dijelu u kojem ona proglašava djelomičnu ništavost žiga br. 3 590 981 na temelju ranijeg žiga br. 023 143 685;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „METROPOL” za proizvode i usluge iz razreda 9, 35, 36 i 42 — žig Zajednice br. 3 590 981

      Nositelj žiga Zajednice: Metropol Investment Financial Company Ltd

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: nacionalni verbalni žig „METROPOLE” i međunarodni i nacionalni figurativni žig „METROPOLE gestion” za usluge iz razreda 36

      Odluka odjela za poništaje: zahtjev se djelomično odbija

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 53. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-101/14: Tužba podnesena 6. listopada 2014. – ZZ protiv OHIM-a

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/50

         Tužba podnesena 6. listopada 2014. – ZZ protiv OHIM-a
   (Predmet F-101/14)
   (2015/C 007/60)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: Heinrich Tettenborn, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke OHIM-a, da na natječaje OHIM/AD/01/13 i OHIM/AST/02/13 primijeni ugovornu klauzulu iz tužiteljeva ugovora o radu koja predviđa raskid tog ugovora za slučaj da tužitelj ne bude uvršten na rezervnu listu sljedećeg natječaja koji organizira EPSO za njegovu funkcijsku skupinu u području industrijskog vlasništva i zahtjev za naknadu imovinske i neimovinske štete nanesene tužitelju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništenje odluke tuženika o kojoj je obaviješten dopisom OHIM-a od 28.11.2003. da na natječaje OHIM/AD/01/13 i OHIM/AST/02/13 objavljene 31. listopada 2013. primijeni klauzulu iz članka 5. ugovora tužitelja koja predviđa raskid tužiteljeva ugovora o radu za slučaj da ne bude uvršten na rezervnu listu sljedećeg natječaja koji EPSO organizira za njegovu funkcijsku skupinu u području industrijskog vlasništva,

               —

               naložiti OHIM-u da tužitelju isplati odštetu primjerenog iznosa koji treba odrediti Opći sud za imovinske i neimovinske štete koja mu je nanesena odlukom OHIM-a iz prvog zahtjeva, i

               —

               naložiti OHIM-u snošenje troškova.


title: Predmet T-596/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/18

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća
   (Predmet T-596/14)
   2014/C 361/26
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sirija) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba tužitelja dopuštena i osnovana;

               —

               slijedom toga, poništi Odluku 2014/309/ZVSP od 28. svibnja 2014. i njezine naknadne provedbene akte, u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga koji su u osnovi identični ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13.


title: Predmet T-26/16: Tužba podnesena 22. siječnja 2016. – Helenska Republika protiv Komisije

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/29

         Tužba podnesena 22. siječnja 2016. – Helenska Republika protiv Komisije
   (Predmet T-26/16)
   (2016/C 111/35)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou i A. Ev. Basilopoulou)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu Provedbenu odluku Komisije od 13. studenog 2015.„o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR)”, priopćenu pod brojem C(2015) 7716 i objavljenu u
                     Službenom listu Europske unije, svezak L 303od 20. studenog 2015., str. 35., u odnosu na njezine dijelove kojima su, nakon istraga IR/2009/004/GR i IR/2009/0017/GR, Helenskoj Republici određeni jednokratni i paušalni financijski ispravci u ukupnom iznosu od EUR 11 534 827,97 zbog zakašnjenja u postupcima povrata sredstava, neizvješćivanja i općih nedostataka postupka upravljanja dugom, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.
   Preciznije, Helenska Republika ističe četiri tužbena razloga u vezi s paušalnim financijskim ispravkom u visini od 10 % određenim za financijsku godinu 2011.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na nepostojanju pravne osnove za određivanje paušalnog financijskog ispravka.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom ističe se da se, u vezi s navodnim zakašnjenjima u postupcima povrata sredstava, navodi se da je određivanje ispravaka u 2015. za nedostatke u sustavu kontrole, koji se odnose na slučajeve čak i prije 2000. – nakon što se utvrdilo okolnosti koje se propustilo utvrditi u 2011., uz povredu prava na obranu grčkih tijela, na koja je Komisija stavila neproporcionalan teret – povrjeđuje opće načelo pravne sigurnosti i pravilo da Europska unija treba postupati pravovremeno i u svakom slučaju u razumnom roku.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom u vezi s navodnim nedostacima u postupku povrata sredstava prijebojem, ističe se da Odluci Komisije u potpunosti nedostaje dostatno i konačno obrazloženje i da ju je Komisija u svakom slučaju usvojila uz očitu pogrešku u ocijeni.

               4.

               Četvrtim tužbenim razlogom, u vezi s onime što Komisija smatra pogrešnim izračunom kamate plaćene u skladu s pravilom 50/50 u članku 32. stavku 5. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 (1) te propustom da se na to poslije uputi u tablici u Prilogu III., ističe se da je Komisija pogrešno protumačila i primijenila članak 32. stavak 1. i 5. Uredbe (EZ) br. 1290/2005.

         Nadalje, kada je riječ o ostalim pobijanim dijelovima Provedbene uredbe Komisije, u vezi s određivanjem jednokratnih ispravaka u pojedinačnim ispitanim slučajevima, iznesen je peti tužbeni razlog, koji se, nakon nužnih preliminarnih očitovanja o svim slučajevima, odnosi na svaki pojedinačni ispravak, temeljeći se na povredi članka 32. Uredbe (EZ) br. 1290/2005, neodređenost, pomanjkanje dostatnog i konačnog obrazloženja, Komisijinu jasnu i očitu pogrešku u ocijeni, povredu načela dobre uprave i proporcionalnosti, te okolnost da je Komisija prekoračila granice svoje diskrecijske ocijene pri naplati predmetnih iznosa Helenskoj Republici.

      (1)  Uredba vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005 L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1.,str. 44.).


title: Predmet F-31/14: Tužba podnesena 29. ožujka 2014. – ZZ i dr. protiv Parlamenta

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/45

         Tužba podnesena 29. ožujka 2014. – ZZ i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet F-31/14)
   2014/C 184/75
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ i dr. (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje izbora za Odbor osoblja Europskog parlamenta koji su provedeni tijekom jeseni 2013. te rezultati kojih su objavljeni 28. studenog 2013.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti rezultate izbora za Odbor osoblja Europskog parlamenta koji su provedeni tijekom jeseni 2013. te rezultati kojih su službeno objavljeni 28. studenog 2013.;

               —

               naložiti Parlamentu snošenje troškova.


title: Predmet T-35/15: Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – Alkarim for Trade and Industry protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/22

         Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – Alkarim for Trade and Industry protiv Vijeća
   (Predmet T-35/15) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Očita pogreška u ocjeni”))
   (2017/C 161/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Sirija) (zastupnici: J.-P. Buyle i L. Cloquet, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Étienne i S. Kyriakopoulou, zatim S. Kyriakopoulou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene odluke Vijeća 2014/730/ZVSP od 20. listopada 2014. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2014., L 301, str. 36.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1105/2014 od 20. listopada 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2014., L 301, str. 7.), u dijelu u kojem je tvrtka tužitelja uvrštena na popis osoba i subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja.

      Izreka

               1.

               Provedbena odluka Vijeća 2014/730/ZVSP od 20. listopada 2014. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1105/2014 od 20. listopada 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji poništavaju se u dijelu u kojem se odnose na Alkarim for Trade and Industry LLC.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove i troškove društva Alkarim for Trade and Industry.

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Predmet T-48/14: Tužba podnesena 21. siječnja 2014. — Pfizer protiv Komisije i EMA-a

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/15

         Tužba podnesena 21. siječnja 2014. — Pfizer protiv Komisije i EMA-a
   (Predmet T-48/14)
   2014/C 78/30
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pfizer Ltd (Sandwich, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: K. Bacon i M. Schaefer, Barristers, I. Dodds-Smith, C. Stothers i J. Mulryne, Solicitors)

      Tuženici: Europska komisija i Europska agencija za lijekove (EMA)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije i EMA-a sadržanu u dopisima od 11. studenoga 2013. i od 15. studenoga 2013. o neizdavanju izjave o sukladnosti; i

               —

               naloži Komisiji i EMA-u snošenje troškova tužbe.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se odnosi na to da je EMA, time što je potvrdila da se izjava o sukladnosti, za tužiteljevo odobrenje za stavljanje u promet lijeka Vfend, ne može izdati dok se ne završe ispitivanja predviđena pedijatrijskim planom ispitivanja („PIP”) za potrebe nove profilaktične indikacije, pogrešno protumačila članak 28. stavak 3. Pedijatrijske uredbe (1).

      (1)  Uredba (EZ) br. 1901/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o lijekovima za pedijatrijsku upotrebu i izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1768/92, Direktive 2001/20/EZ, Direktive 2001/83/EZ i Uredbe (EZ) br. 726/2004 (SL L 378, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 111.).


title: Predmet C-594/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Enzo Buccioni protiv Banca d’Italia

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Enzo Buccioni protiv Banca d’Italia
   (Predmet C-594/16)
   (2017/C 063/19)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Enzo Buccioni

      Tuženik: Banca d’Italia

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se načelu transparentnosti – koje je izrijekom propisano u članku 15. pročišćene verzije Ugovora o Europskoj uniji, s obzirom na njegov cilj opće primjene, ako se tumači tako da se (takvo načelo) može urediti podzakonskim ili istovjetnim aktima predviđenim u stavku 3. istog članka, čiji sadržaj može biti odraz pretjerane diskrecijske slobode koja se ne temelji na višoj pravnoj normi europskog prava, u odnosu na potrebno prethodno utvrđenje minimalnih načela od kojih nije moguće odstupiti – slično ograničavanje u području europskog zakonodavstva o nadzoru nad kreditnim institucijama, uslijed kojeg načelo transparentnosti postaje bespredmetno, čak i u slučaju kada proizlazi da je interes za pristup dokumentima vezan za bitne interese podnositelja zahtjeva koji su očito srodni interesu koji je, u pozitivnom smislu riječi, izuzet iz slučaja ograničavanja u navedenom području?

               2.

               Treba li, slijedom toga, članak 22. stavak 2. i članak 27. stavak 1. Uredbe (EU) Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (1) tumačiti tako da se ne radi o redovnim slučajevima za koje vrijedi iznimka kada pristup dokumentima nije moguć ili samo kao pravilo koje valja tumačiti u skladu s širim ciljevima članka 15. pročišćene verzije Ugovora o Europskoj uniji, koji se kao takvi mogu pripisati općem normativnom načelu prava Unije prema kojem se pristup dokumentima ne može ograničiti na temelju razumnog i proporcionalnog odvagivanja potreba kreditnog sektora i temeljnih interesa štediše uključenog u burden sharing, ovisno o relevantnim okolnostima koje je utvrdilo nadzorno tijelo koje ima organizacijske značajke i nadležnosti u sektoru koje su istovjetne onima Europske središnje banke?

               3.

               Treba li, imajući u vidu članak 53. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (Tekst značajan za EGP) (2) kao i norme nacionalnog pravnog sustava koje su u skladu s tom odredbom, uskladiti istog s drugim normama i načelima europskog prava navedenim u točki 1., tako da pristup dokumentima, u slučaju da je zahtjev u tom smislu podnesen nakon što je nad bankarskom ustanovom pokrenut upravni postupak prisilne likvidacije, može biti odobren, ne samo kada podnositelj zahtjeva ne traži pristup dokumentima isključivo u građanskim i trgovačkim postupcima pokrenutim radi zaštite imovinskih interesa koji su dovedeni u pitanje nakon što je nad bankovnom ustanovom pokrenut upravni postupak prisilne likvidacije, već i u slučaju kada je podnositelj zahtjeva, upravo s ciljem da provjeri konkretnu dopuštenost takvih građanskih i trgovačkih postupaka i na preventivan način u odnosu na njih, prethodno pokrenuo postupak pred pravosudnim tijelom kojemu je država povjerila zadaću zaštite prava na pristup dokumentima i prava na transparentnost kako bi se u potpunosti zaštitilo prava na obranu i na pokretanje postupaka, posebno u odnosu na zahtjev štediše na kojeg su već primijenjeni učinci burden sharinga u okviru postupka sanacije kreditne ustanove u kojoj je položio svoju ušteđevinu?

      (1)  SL 2013., L 287, str. 63.

      (2)  SL 2013., L 176, str. 338. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jezivu, poglavlje 6., svezak 14., str. 105.)


title: Predmet C-521/11: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Oberster Gerichtshof — Austrija) — Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, in Liquidation, Amazon Logistik GmbH protiv Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH (Usklađivanje zakonodavstava — Intelektualno vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava — Isključivo pravo reproduciranja — Direktiva 2001/29/EZ — Članak 5. stavak 2. točka (b) — Pravična naknada — Primjena bez razlikovanja, ali uz eventualno pravo na povrat pristojbe za privatno umnožavanje namijenjene financiranju naknade — Isplata ostvarenih prihoda, dijelom nositeljima prava, dijelom socijalnim ili kulturnim ustanovama — Dvostruko plaćanje pristojbe za privatno umnožavanje u okviru prekograničnog poslovanja)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/10

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Oberster Gerichtshof — Austrija) — Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, in Liquidation, Amazon Logistik GmbH protiv Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
   (Predmet C-521/11) (1)

   (Usklađivanje zakonodavstava - Intelektualno vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava - Isključivo pravo reproduciranja - Direktiva 2001/29/EZ - Članak 5. stavak 2. točka (b) - Pravična naknada - Primjena bez razlikovanja, ali uz eventualno pravo na povrat pristojbe za privatno umnožavanje namijenjene financiranju naknade - Isplata ostvarenih prihoda, dijelom nositeljima prava, dijelom socijalnim ili kulturnim ustanovama - Dvostruko plaćanje pristojbe za privatno umnožavanje u okviru prekograničnog poslovanja)
   2013/C 252/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Oberster Gerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, in Liquidation, Amazon Logistik GmbH

      Tuženik: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Oberster Gerichtshof — Tumačenje članaka 2. i 5. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.) — Pravo reproduciranja — Tumačenje pojma „pravična naknada” predviđenog u članku 5. st. 2 t. (b) Direktive 2001/29/EZ — Propis države članice koji s jedne strane predviđa primjenu, bez razlikovanja, pristojbi za privatno umnožavanje na sve medije za reproduciranje i s druge strane pravo na povrat te pristojbe u slučaju izvoza medija prije njegove prodaje krajnjem korisniku ili u slučaju reproduciranja koje je odobrio nositelj autorskog prava.

      Izreka

               1.

               Članak 5. stavak 2. točku (b) Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti u smislu da mu nije protivan propis države članice prema kojem se bez razlikovanja primjenjuje pristojba za privatno umnožavanje prilikom prvog stavljanja na tržište na njenom državnom području, u komercijalne svrhe i uz naplatu, medija za bilježenje koji su prikladni i za reproduciranje, i kojim se istovremeno predviđa pravo na povrat plaćenih pristojbi kada krajnja upotreba tih medija ne ulazi u slučaj uređen spomenutom odredbom, ukoliko praktične poteškoće opravdavaju takav sustav financiranja pravične naknade i ukoliko je pravo na povrat učinkovito i ne čini pretjerano teškim vraćanje plaćenih pristojbi, a što utvrđuje sud koji je postavio prethodno pitanje, uzimajući u obzir okolnosti svojstvene svakom nacionalnom sustavu kao i ograničenja koja postavlja ova Direktiva.

               2.

               Članak 5. stavak 2. točku (b) Direktive 2001/29 treba tumačiti u smislu da on, u okviru tom istom odredbom predviđenog sustava financiranja pravične naknade putem pristojbe za privatno umnožavanje na teret onih osoba koje prve, u komercijalne svrhe i uz naplatu, na tržište države članice o kojoj je riječ stave medije za bilježenje koji su prikladni i za reproduciranje, ne priječi državu članicu u tome da ona ustanovi oborivu pretpostavku o korištenju tih medija u privatne svrhe kada se ti mediji stavljaju na tržište putem prodaje fizičkim osobama, ako praktične poteškoće pri utvrđivanju korištenja predmetnog medija u privatne svrhe opravdavaju ustanovljavanje takve pretpostavke i ukoliko predviđena pretpostavka ne dovodi do određivanja pristojbi za privatno umnožavanje u situaciji kada krajnji korisnik medija očito ne ulazi u slučaj uređen ovom odredbom.

               3.

               Članak 5. stavak 2. točku (b) Direktive 2001/29 treba tumačiti u smislu da pravo na pravičnu naknadu predviđeno tom odredbom ili pristojba za privatno umnožavanje namijenjena financiranju te naknade ne mogu biti isključeni iz primjene zato što se polovica prihoda ostvarenih na temelju spomenute naknade ili pristojbe ne isplaćuje izravno nositeljima prava na tu istu naknadu, već se isplaćuje socijalnim i kulturnim ustanovama koje su osnovane u korist tih nositelja prava, pod uvjetom da te socijalne i kulturne ustanove doista jesu od koristi spomenutim nositeljima prava i da načini rada tih ustanova nisu diskriminatorni, a što utvrđuje sud koji je postavio prethodno pitanje.

               4.

               Članak 5. stavak 2. točku (b) Direktive 2001/29 treba tumačiti u smislu da obveza koju je odredila država članica da se prilikom stavljanja na tržište, u komercijalne svrhe i uz naplatu, medija za bilježenje koji mogu poslužiti i za reproduciranje, plaća pristojba za privatno umnožavanje namijenjena financiranju pravične naknade predviđene tom odredbom ne može biti isključena zbog toga što je odgovarajuća pristojba već bila plaćena u dugoj državi članici.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet T-528/13: Tužba podnesena 30. rujna 2013. — Kenzo protiv OHIM-a — Tsujimoto (KENZO ESTATE)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/32

         Tužba podnesena 30. rujna 2013. — Kenzo protiv OHIM-a — Tsujimoto (KENZO ESTATE)
   (Predmet T-528/13)
   2013/C 367/56
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kenzo (Pariz, Francuska) (zastupnici: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi i N. Parrotta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japan)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu odluku u dijelu u kojem je prihvaćena međunarodna registracija br. 1016724 žiga „Kenzo Estate” u kojoj je naznačena Europska unija, za: „Maslinovo ulje (za prehranu); ulje iz sjemenki grožđa (za prehranu); ulja i masti; grožđice; obrađeno povrće i voće; zamrznuto povrće; zamrznuto voće; sirove mahunarke; obrađeni mesni proizvodi; obrađeni morski plodovi” iz razreda 29; „Slastice, kruh i peciva; vinski ocat; umak od maslina; začini (različiti od mirodija); mirodije; sendviči; pizza; sendviči s hrenovkom (hot dog); mesne pite; ravioli (tjestenina)” iz razreda 30; i „Grožđe (svježe); masline (svježe); voće (svježe); povrće (svježe); sjeme i lukovice” iz razreda 31;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova tužitelja u tom postupku;

               —

               naloži Kenzu Tsujimotu snošenje troškova tužitelja u postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećima

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „KENZO ESTATE” za proizvode i usluge iz razreda 29, 30, 31, 35, 41 i 43 — međunarodna registracija br. W 1 016 724

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: žig Zajednice „KENZO” za proizvode i usluge iz razreda 3, 18 i 25

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je odbijen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je djelomično odbijena

      Tužbeni razlog: povreda članka 8. stavka 5. Uredbe Vijeća br. 207/2009.


title: Predmet C-316/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. lipnja 2016. uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Njemačka) – B protiv Land Baden-Württemberg

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. lipnja 2016. uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Njemačka) – B protiv Land Baden-Württemberg
   (Predmet C-316/16)
   (2016/C 343/36)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: B

      Tuženik: Land Baden-Württemberg

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li a priori isključeno da izricanje i zatim izvršenje kazne oduzimanja slobode mogu dovesti do toga da se integracijske veze građanina Unije koji je na područje države članice domaćina ušao u dobi od tri godine trebaju smatrati prekinutima s posljedicom da ne postoji neprekinut boravak od deset godina u smislu članka 28. stavka 3. točke (a) Direktive 2004/38 (1) i da stoga nije zajamčena ni zaštita od protjerivanja sukladno članku 28. stavku 3. točki (a) Direktive 2004/38, ako je građanin Unije nakon ulaska na područje u dobi od tri godine proveo cijeli život u toj državi članici domaćinu, ako više nema veza s državom članicom čiji je državljanin i ako je kažnjivo djelo koje je dovelo do izricanja i izvršenja kazne oduzimanja slobode počinjeno tek nakon 20-godišnjeg boravka?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: Treba li, s obzirom na pitanje dovodi li izvršenje kazne zatvora do prekida integracijskih veza, izostaviti iz razmatranja kaznu oduzimanja slobode izrečenu za kažnjivo djelo koje predstavlja razlog za protjerivanje?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo i drugo pitanje: Sukladno kojim kriterijima treba odrediti, uživa li ipak predmetni građanin Unije u takvom slučaju zaštitu od protjerivanja sukladno članku 28. stavku 3. točki (a) Direktive 2004/38?

               4.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo i drugo pitanje: Postoje li prisilne odredbe prava Unije za određivanje „točnog vremena u kojem se postavlja pitanje protjerivanja” i u kojem treba provesti sveobuhvatnu ocjenu situacije predmetnog građanina Unije, kako bi se ispitalo u kolikoj mjeri diskontinuitet boravka u posljednjih deset godina prije protjerivanja dotične osobe potonju priječi da uživa pojačanu zaštitu od protjerivanja?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)


title: Predmet T-302/13: Rješenje Općeg suda od 14. kolovoza 2013. — Nordex Holding protiv OHIM-a — Fontana Food (Taverna)

text:
               12.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 298/10

         Rješenje Općeg suda od 14. kolovoza 2013. — Nordex Holding protiv OHIM-a — Fontana Food (Taverna)
   (Predmet T-302/13) (1)

   2013/C 298/21

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 226, 3.8.2013.


title: Predmet T-384/09: Presuda Općeg suda od 23. siječnja 2014. — SKW Stahl — Metallurgie Holding i SKW Stahl — Metallurgie protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište karbida kalcija i magnezija namijenjeno metalurškom i plinskom sektoru unutar EGP-a, s iznimkom Irske, Španjolske, Portugala i Ujedinjene Kraljevine — Odluka kojom je utvrđena povreda članka 81. EZ — Određivanje cijena i podjela tržišta — Pravo na obranu — Pripisivanje protupravnog ponašanja — Obveza obrazlaganja — Novčane kazne — Jednako postupanje — Olakotne okolnosti — Suradnja tijekom upravnog postupka — Proporcionalnost — Solidarna odgovornost za plaćanje novčanih kazni — Smjernice za izračunavanje iznosa novčanih kazni iz 2006.” )

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/14

      Presuda Općeg suda od 23. siječnja 2014. — SKW Stahl — Metallurgie Holding i SKW Stahl — Metallurgie protiv Komisije
      (Predmet T-384/09) (1)

      (Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište karbida kalcija i magnezija namijenjeno metalurškom i plinskom sektoru unutar EGP-a, s iznimkom Irske, Španjolske, Portugala i Ujedinjene Kraljevine - Odluka kojom je utvrđena povreda članka 81. EZ - Određivanje cijena i podjela tržišta - Pravo na obranu - Pripisivanje protupravnog ponašanja - Obveza obrazlaganja - Novčane kazne - Jednako postupanje - Olakotne okolnosti - Suradnja tijekom upravnog postupka - Proporcionalnost - Solidarna odgovornost za plaćanje novčanih kazni - Smjernice za izračunavanje iznosa novčanih kazni iz 2006.)
      (2014/C 71/23)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (Unterneukirchen, Njemačka); i SKW Stahl-Metallurgie GmbH (Unterneukirchen) (koje su prvotno zastupali: A. Birnstiel, S. Janka i S. Dierckens, odvjetnici, a zatim A. Birnstiel i S. Janka)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. von Lingen i A. Antoniadis, agenti, uz asistenciju de A. Böhlke, odvjetnik)

         Intervenijent na strani tužitelja: Gigaset AG (ranije: Arques Industries AG) (München, Njemačka) (zastupnici: C. Grave, A. Scheidtmann i B. Meyring, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev za ukidanje odluke Komisije C(2009) 5791 final od 22. srpnja 2009., koja se odnosi na postupak primjene članka 81. [EZ] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.396 — Reagensi na bazi karbida kalcija i magnezija namijenjeni metalurškom i plinskom sektoru) u dijelu koji se odnosi na tužitelja te podredno zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne koja je tužitelju određena navedenom odlukom.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  SKW Stahl-Metallurgie Holding AG i SKW Stahl-Metallurgie GmbH snose svoje troškove, kao i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Gigaset AG snosi svoje troškove.

         (1)  SL C 297, 5.12.2009.


title: Predmet T-333/14: Rješenje Općeg suda od 14. veljače 2017. – Helbrecht protiv EUIPO-a – Lenci Calzature (SportEyes) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Poništenje ranijeg figurativnog žiga koji je temelj pobijane odluke — Obustava postupka”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/29

         Rješenje Općeg suda od 14. veljače 2017. – Helbrecht protiv EUIPO-a – Lenci Calzature (SportEyes)
   (Predmet T-333/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Poništenje ranijeg figurativnog žiga koji je temelj pobijane odluke - Obustava postupka”))
   (2017/C 121/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Andreas Helbrecht (Hilden, Njemačka) (zastupnik: C. König, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Lenci Calzature SpA (Turchetto-Montecarlo, Italija) (zastupnici: F. Celluprica i F. Fischetti, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. veljače 2014. (predmet R 830/2013-5), koja se odnosi na postupak prigovora između Lenci Calzature i M. Helbrechta.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Lenci Calzature SpA snosit će svoje troškove i troškove Andreasa Helbrechta. Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 235, 21. 7. 2014.


title: Predmet T-92/14: Tužba podnesena 10. veljače 2014. – Schniga protiv CPVO-a – Elaris (Gala Schnitzer)

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/21

         Tužba podnesena 10. veljače 2014. – Schniga protiv CPVO-a – Elaris (Gala Schnitzer)
   (Predmet T-92/14)
   2014/C 151/28
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Schniga GmbH (Bolzano, Italija) (zastupnici: G. Würtenberger i R. Kunze, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Zajednice za biljnu raznolikost (CPVO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Elaris SNC (Angers, Francuska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku žalbenog vijeća Ureda Zajednice za biljnu raznolikost od 20. rujna 2013. u predmetu A 003/2007;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupaka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj zahtjeva za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava: tužitelj

      Predmetno oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice: Gala Schnitzer – oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice br. EU 18759

      Odluka vijeća CPVO-a: oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice je prihvaćeno

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je prihvaćena kao osnovana i pobijana odluka je poništena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 61. stavka 1. točke (b), članka 55. stavka 4., članka 59. stavka 3. i članka 62. Uredbe Vijeća br. 2100/94.


title: Predmet F-110/13: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 2. prosinca 2014. – Migliore protiv Komisije (Napredovanje — Postupak certifikacije — Vježba 2013 — Isključenje tužitelja s konačne liste dužnosnika koji su ovlašteni pohađati program osposobljavanja — Članak 45.a Pravilnika)

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/44

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 2. prosinca 2014. – Migliore protiv Komisije
   (Predmet F-110/13) (1)

   ((Napredovanje - Postupak certifikacije - Vježba 2013 - Isključenje tužitelja s konačne liste dužnosnika koji su ovlašteni pohađati program osposobljavanja - Članak 45.a Pravilnika))
   (2015/C 026/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Nunzio Migliore (Sterrebeek, Belgija) (zastupnici: S. Rodrigues, A. Tymen i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Berscheid, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije kojom se tužitelj isključuje s popisa kandidata ovlaštenih za sudjelovanje u programu osposobljavanja „certifikacija” u 2013. godini.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Migliore snosi svoje troškove i nalaže mu se snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014., str. 41.


title: Predmet C-193/14 P: Žalba koju je 15. travnja 2014. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 29. siječnja 2014. u predmetu T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/17

         Žalba koju je 15. travnja 2014. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 29. siječnja 2014. u predmetu T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-193/14 P)
   2014/C 212/19
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, B. O'Connor, Solicitor, S. Gubel, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Europska komisija, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, prije Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, prije Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, prije V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, prije V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s.

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije (drugo vijeće) od 29. siječnja 2014. u predmetu C-528/09 „Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Vijeće Europske unije”;

               —

               odbije kao neosnovan prvi dio trećeg tužbenog razloga koji su tužitelji istaknuli u prvostupanjskom postupku;

               —

               vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje za preostale tužbene razloge u prvom stupnju u mjeri u kojoj Opći sud nije utvrdio činjenice;

               —

               naloži Hubei snositi troškove Vijeća u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Vijeće tvrdi da pobijanu presudu treba ukinuti na temelju sljedećih razloga:

               —

               prvo, Opći sud je povrijedio članak 3. stavak 5. osnovne uredbe (1) i iskrivio očiti smisao dokaza kojima je raspolagao, u mjeri u kojoj je izvršio selektivnu i nepotpunu ocjenu zakonom propisanih čimbenika za utvrđenje da je proizvodnja Unije bila u ranjivom stanju na kraju razdoblja ispitnog postupka;

               —

               drugo, Opći sud je pogrešno protumačio, a zatim i pogrešno primijenio članak 3. stavak 7. osnovne uredbe u odnosu na očekivani pad potražnje;

               —

               treće, Opći sud je pogrešno protumačio članak 3. stavak 9. osnovne uredbe s obzirom na analizu prijetnje štete;

               —

               četvrto, Opći sud je prekoračio svoje ovlasti, u mjeri u kojoj je svojom ocjenom zamijenio ocjenu Europskih institucija gospodarskih čimbenika koje treba uzeti u obzir.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 384/96 od 22. prosinca 1995. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice, SL L 56, str. 1.; koju je zamijenila Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (Kodificirana verzija), SL L 343, str. 51. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)


title: Predmet T-414/17: Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank protiv SRB-a

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/53

         Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank protiv SRB-a
   (Predmet T-414/17)
   (2017/C 277/76)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Austrija) (zastupnik: G. Eisenberger, odvjetnik)

      Tuženik): Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku izvršne sjednice odbora od 11. travnja 2017. o ex ante doprinosima Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017. (SRB/ES/SRF/2017/05) („Decision of the Executive Session of the Board of 11 April 2017 on the calculation of the 2017 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2017/05)”) koju je donio Jedinstveni sanacijski odbor (Single Resolution Board, SRB) i to u svakom slučaju u opsegu u kojem se odluka odnosi na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: očita povreda bitnih postupovnih pravila zbog nepotpune objave odluke

               2.

               Drugi tužbeni razlog: očita povreda bitnih postupovnih pravila zbog nedostatka u obrazloženju odluke


title: Predmet T-326/17: Tužba podnesena 29. svibnja 2017. – Air Canada protiv Komisije

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/55

         Tužba podnesena 29. svibnja 2017. – Air Canada protiv Komisije
   (Predmet T-326/17)
   (2017/C 239/68)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Air Canada (Saint-Laurent, Quebec, Kanada) (zastupnici: T. Soames, G. Bakker i I.-Z. Prodromou-Stamoudi, odvjetnici, i J. Joshua, Barrister)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi, u cijelosti ili u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja, Komisijinu Odluku C (2017) 1742 final od 17. ožujka 2017. o postupku na temelju članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o EGP-u i članka 8. Sporazuma između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o zračnom prometu (predmet AT.39258 – zračni teretni prijevoz);

               —

               ukine ili podredno znatno smanji visinu kazne;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane, povredi prava na saslušanje i bitnim povredama postupka.
               Prema tužiteljevom mišljenju, Europska se Komisija u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku nije osvrnula na teoriju cjelokupnog predmeta kako je po prvi put iznesen u pobijanoj odluci, sprečavajući time tužitelja da se obrani protiv optužbi, što je dovoljan temelj za poništenje pobijane odluke u cijelosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane, nedostatku u obrazloženju i bitnim povredama postupka.
               Prema tužiteljevom mišljenju, Europska je Komisija povrijedila njegova prava obrane jer (i) nije navela nikakve razloge, odnosno nije odgovarajuće obrazložila utvrđenje jedinstvene i stalne povrede na svim rutama; (ii) nije u dovoljnoj mjeri, kako se zahtijeva zakonom, definirala prirodu i opseg navodne povrede ili povreda; (iii) nije ispravila suprotnost između jedinstvene i stalne povrede i četiri odvojene povrede koje su dovele do poništenja Komisijine Odluke C (2010) 7694 final od 9. studenoga 2010., što je dovoljan temelj za poništenje pobijane odluke u cijelosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni dokaza i očitoj pogrešci koja se tiče prava, koje se odnose na nemogućnost prijevoznika koji nisu iz EU-a odnosno EGP-a da pružaju usluge prijevoza na rutama unutar Europe.
               Tužitelj ističe da je Europska komisija (i) u članku 1. stavcima 1. i 4. pobijane odluke pogrešno utvrdila da je tužitelj sudjelovao u povredi ili povredama na rutama unutar EGP-a i između zračnih luka u EU-u i u Švicarskoj na kojima joj nije bilo dopušteno pružati usluge zračnog teretnog prijevoza; (ii) previdjela ili pogrešno shvatila međunarodna pravila i pravila EU-a kojima se uređuju prava u zračnom prometu; (iii) pogrešno primijenila relevantnu sudsku praksu ustanovivši da nije bilo „nepremostivih prepreka” tome da tužitelj pruža usluge na rutama unutar Europe i time pogrešno identificirala tužitelja kao mogućeg konkurenta na tim rutama. Prema mišljenju tužitelja, očite pogreške u ocjeni dokaza i očite pogreške koje se tiču prava, svaka posebno i obje zajedno pružaju dovoljno razloga za poništenje pobijane odluke u cijelosti, odnosno podredno, članak 1. stavke 1. i 4. te odluke.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci koja se tiče prava i činjenica vezano za nadležnost.
               Tužitelj ističe da pobijana odluka sadržava očite pogreške koje se tiču prava i činjenica koje se odnose na (i) pogrešno temeljenje na potpuno zakonitim činjenicama o rutama u trećim zemljama da bi se dokazalo kako se radi o povredi na rutama unutar Europe koju je nemoguće počiniti (razlog za poništenje pobijane odluke u cijelosti); (ii) pogrešno preuzimanje nadležnosti nad navodnim nezakonitim dogovorima o „ulaznom” prometu na rutama s trećim zemljama (razlog za poništenje pobijane odluke u cijelosti ili podredno članka 1. stavaka 2. i 3.).

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni dokaza protiv tužitelja.
               Prema tužiteljevom mišljenju, Europska komisija: (i) u odnosu na dokaze nije pravilno primijenila pravo koje se odnosi na jedinstvenu i trajnu povredu; (ii) nije ustanovila pouzdani dokazni temelj, te nije u dovoljnoj mjeri dokazala činjenice protiv tužitelja; (iii) pogrešno je odbila tužiteljevo povlačenje pogrešnog pokajničkog zahtjeva te nije uzela u obzir učinak tog povlačenja na dokaze protiv tužitelja, što su dovoljni razlozi za poništenje pobijane odluke u cijelosti.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, kojim u skladu s prvim, drugim, trećim, četvrtim i petim tužbenim razlogom tužitelj od Suda zahtijeva da ukine novčanu kaznu određenu člankom 3. ili podredno na temelju svoje neograničene nadležnosti iz članka 261. UFEU-a, članka 31. Uredbe 1/2003 i ustaljene sudske prakse znatno umanji novčanu kaznu.


title: Predmet F-7/15: Tužba podnesena 21. siječnja 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/47

         Tužba podnesena 21. siječnja 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-7/15)
   (2015/C 089/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnici: L. Levi, A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka kojima se primjenom članka 8. Priloga VII. Pravilniku o osoblju, kako je izmijenjen Uredbom Parlamenta i Vijeća 1023/2013 od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, utvrđuju prava tužitelja na godišnju naknadu putnih troškova te odluka koje će se donijeti svake godine počevši od 2015. i zahtjev da se Komisiji naloži isplata stvarne godišnje naknade putnih troškova do njihovog matičnog mjesta, obračunate na temelju gore navedene odredbe na način na koji se primjenjivala prije stupanja na snagu izmjene Pravilnika o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               poništiti odluku kojom se primjenom članka 8. Priloga VII. Pravilniku o osoblju EU-a, koji je na snazi od 1. siječnja 2014., utvrđuju prava tužiteljâ u području godišnjih putovanja, s obzirom na to da su za tu odluku prvi puta saznali putem obračunske isprave za isplatu plaće za lipanj 2014., koja je dostavljena 12. lipnja 2014.;

               —

               poništiti svaku drugu odluku koja će se primjenom iste odredbe donijeti svake godine, počevši od 2015.;

               —

               po potrebi, poništiti odluku od 15. listopada 2014. o odbijanju njihovog prigovora;

               —

               naložiti tuženiku da tužiteljima isplati godišnju naknadu putnih troškova do njihovog matičnog mjesta koja pokriva njihove stvarne troškove i da navedeni iznos na temelju gore navedene odredbe, na način na koji se primjenjivala prije stupanja na snagu novog Pravilnika iz 2014., mora uvećati za zatezne kamate počevši od 12. lipnja 2014. po stopi koju je za glavne operacije financiranja odredila Europska središnja banka, a koja se primjenjuje na predmetno razdoblje, uvećanoj za tri postotna boda, do dana isplate tako dugovanog iznosa;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Spojeni predmeti T-307/12 i T-408/13: Presuda Općeg suda od 5. studenoga 2014. – Mayaleh protiv Vijeća (Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje sredstava — Funkcija guvernera Sirijske središnje banke — Tužba za poništenje — Obavijest o aktu koji sadrži mjere ograničavanja — Rok za podnošenje tužbe — Dopuštenost — Pravo na obranu — Pravično suđenje — Obveza obrazlaganja — Teret dokazivanja — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Proporcionalnost — Pravo vlasništva — Pravo na zaštitu privatnog i obiteljskog života — Primjena mjera ograničavanja u području ulaska državljanina države članice — Sloboda kretanja državljana Unije)

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/19

         Presuda Općeg suda od 5. studenoga 2014. – Mayaleh protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-307/12 i T-408/13) (1)

   ((Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje sredstava - Funkcija guvernera Sirijske središnje banke - Tužba za poništenje - Obavijest o aktu koji sadrži mjere ograničavanja - Rok za podnošenje tužbe - Dopuštenost - Pravo na obranu - Pravično suđenje - Obveza obrazlaganja - Teret dokazivanja - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Proporcionalnost - Pravo vlasništva - Pravo na zaštitu privatnog i obiteljskog života - Primjena mjera ograničavanja u području ulaska državljanina države članice - Sloboda kretanja državljana Unije))
   (2014/C 448/24)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Adib Mayaleh (Damask, Sirija) (zastupnici: G. Karouni i C. Dumont, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix i V. Piessevaux, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje, kao prvo, Provedbene odluke Vijeća 2012/256/ZVSP od 14. svibnja 2012. o provedbi Odluke 2011/782/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 126, str. 9.), kao drugo, Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 410/2012 od 14. svibnja 2012. o provedbi članka 32. stavka 1. Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 126, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str. 267.), kao treće, Odluke Vijeća 2012/739/ZVSP od 29. studenoga 2012. o mjerama ograničavanja protiv Sirije i stavljanju izvan snage Odluke 2011/782/ZVSP (SL L 330, str. 21) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 258.), kao četvrto, Provedbene odluke Vijeća (EU) br. 363/2013 od 22. travnja 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 111, str. 1., ispravak u SL L 127, str. 27.), kao peto, Odluke Vijeća 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 147, str. 14.).

      Izreka

               1.

               Tužba u predmetu T-307/12 se odbija.

               2.

               O tužbi u predmetu T-408/13 nije potrebno odlučivati.

               3.

               Adibu Mayalehu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet C-653/15 P: Žalba koju je 7. prosinca 2015. podnio Carsten Bopp protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 25. rujna 2015. u predmetu T-209/14, Carsten Bopp protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/3

         Žalba koju je 7. prosinca 2015. podnio Carsten Bopp protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 25. rujna 2015. u predmetu T-209/14, Carsten Bopp protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-653/15 P)
   (2016/C 191/06)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Carsten Bopp (zastupnik: C. Russ, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
   Sud Europske unije (šesto vijeće) odbio je žalbu rješenjem od 7. travnja 2016. i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet T-157/14: Presuda Općeg suda od 28. veljače 2017. – JingAo Solar i dr. protiv Vijeća („Damping — Uvozi kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine — Konačna antidampinška pristojba — Obveze — Tužba za poništenje — Pravni interes — Dopuštenost — Zemlja izvoznica — Opseg istrage — Odabir uzoraka — Uobičajena vrijednost — Definicija predmetnog proizvoda — Rok za donošenje odluke o zahtjevu za dodjelu tretmana tržišnog gospodarstva — Vremenska primjena novih odredbi — Šteta — Uzročna veza”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/22

         Presuda Općeg suda od 28. veljače 2017. – JingAo Solar i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-157/14) (1)

   ((„Damping - Uvozi kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine - Konačna antidampinška pristojba - Obveze - Tužba za poništenje - Pravni interes - Dopuštenost - Zemlja izvoznica - Opseg istrage - Odabir uzoraka - Uobičajena vrijednost - Definicija predmetnog proizvoda - Rok za donošenje odluke o zahtjevu za dodjelu tretmana tržišnog gospodarstva - Vremenska primjena novih odredbi - Šteta - Uzročna veza”))
   (2017/C 121/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Kina) i ostalih pet tužitelja čija se imena nalaze u prilogu presudi (zastupnici: A. Willems, S. De Knop i J. Charles, zatim A. Willems i S. De Knop, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen, agent, uz asistenciju B. O’Connora, solicitor i S. Gubela, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche i A. Stobiecka-Kuik, zatim J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche i A. Demeneix, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU i kojim se traži poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1238/2013 o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL 2013., L 325, str. 1.) u djelu koji se odnosi na tužitelje.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu JingAo Solar Co. Ltd i drugim tužiteljima čija imena se nalaze u prilogu nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 159, 26. 5. 2014.


title: Predmet C-224/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale di Cagliari (Italija) 26. travnja 2013. — kazneni postupak protiv Sergia Alfonsa Lorraija

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale di Cagliari (Italija) 26. travnja 2013. — kazneni postupak protiv Sergia Alfonsa Lorraija
   (Predmet C-224/13)
   (2013/C 207/23)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-555/15: Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Mađarska protiv Komisije

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/63

         Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-555/15)
   (2015/C 398/77)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér i G. Koós)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi Odluku Komisije C(2015) 4808 od 15. srpnja 2015. koja se odnosi na izmjenu pristojbe za nadzor lanca opskrbe hranom iz 2014., jer se navedenom odlukom zahtijeva obustava primjene progresivnih stopa pristojbe za nadzor lanca opskrbe hranom u Mađarskoj;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na zlouporabi diskrecijske ovlasti, na očitoj pogrešci u ocjeni i na povredi načela proporcionalnosti

                           —

                           Na prvom mjestu, tužitelj tvrdi da je Komisija, zahtijevajući obustavu primjene, očito pogriješila u ocjeni čime je zlouporabila diskrecijsku ovlast i povrijedila načelo proporcionalnosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredama zabrane diskriminacije i načela jednakog postupanja

                           —

                           Na drugom mjestu, tužitelj smatra da se Komisijina praksa u pogledu obustave može ocijeniti nedosljednom, iz čega proizlazi povreda zabrane diskriminacije i načela jednakog postupanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredama obveze obrazlaganja, načela dobre uprave i prava obrane

                           —

                           Na trećem mjestu, tužitelj osobito navodi da je Komisija, zahtijevajući obustavu, povrijedila svoju obvezu obrazlaganja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na obvezi lojalne suradnje i na pravu na djelotvoran pravni lijek

                           —

                           U tom kontekstu tužitelj tvrdi da su Komisijinim zahtjevom za obustavu povrijeđena temeljna prava i pravna jamstva, poput obveze lojalne suradnje i prava na djelotvoran pravni lijek.


title: Predmet T-482/14: Rješenje Općeg suda od 9. siječnja 2015. – Internationaler Hilfsfonds protiv Komisije („Tužba za poništenje – Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Prešutno odbijanje pristupa – Izvršenje presude Općeg suda – Akt kojim se pokreće postupak – Neispunjenje formalnih zahtjeva – Članak 44. stavak 1. točka (c) Poslovnika – Nedopuštenost”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/34

      Rješenje Općeg suda od 9. siječnja 2015. – Internationaler Hilfsfonds protiv Komisije
      (Predmet T-482/14) (1)

      („Tužba za poništenje - Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Prešutno odbijanje pristupa - Izvršenje presude Općeg suda - Akt kojim se pokreće postupak - Neispunjenje formalnih zahtjeva - Članak 44. stavak 1. točka (c) Poslovnika - Nedopuštenost”)
      (2015/C 073/44)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Njemačka) (zastupnik: H.-H. Heyland, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira i T. Scharf, agenti, uz asistenciju R. Van der Houta i A. Krämera, a zatim R. Van der Houta, odvjetnika)

         Predmet

      Prvenstveno, zahtjev za poništenje prešutne odluke Komisije kojom se tužitelju odbija puni pristup dokumentima spisa koji se odnosi na ugovor LIEN 97-2011, a podredno zahtjev za djelomično poništenje odluke Komisije od 28. kolovoza 2012. kojom se odgovara na dopis tužitelja od 27. srpnja 2012. kojim se traži da Komisija izvrši presudu od 22. svibnja 2012., Internationaler Hilfsfonds/Commission (T-300/10, Zb., EU:T:2012:247).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje.

                  2.

                  Internationaler Hilfsfonds eV snosit će vlastite troškove, kao i one Europske komisije.

         (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-575/15: Presuda Općeg suda od 28. rujna 2016. – Kozmetika Afrodita protiv EUIPO-a – Núñez Martín i Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije AFRODITA COSMETICS — Raniji nacionalni verbalni žig EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL i raniji nacionalni figurativni žig AFRODITA MYSTIC MUSK OIL — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/43

         Presuda Općeg suda od 28. rujna 2016. – Kozmetika Afrodita protiv EUIPO-a – Núñez Martín i Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS)
   (Predmet T-575/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije AFRODITA COSMETICS - Raniji nacionalni verbalni žig EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL i raniji nacionalni figurativni žig AFRODITA MYSTIC MUSK OIL - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 419/57)
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Slovenija) (zastupnik: B. Grešak, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Pedro Núñez Martín (Madrid, Španjolska) i Carmen Guillermina Machado Montesinos (Madrid)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. srpnja 2015. (predmet R 2578/2014-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između P. Núñeza Martína i C. G. Machado Montesinos, s jedne strane, i Kozmetika Afrodite, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kozmetika Afrodita d.o.o. snosit će troškove.

      (1)  SL C 406, 7. 12. 2015.


title: Predmet C-260/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Sigmaringen – Njemačka) – Sevda Aykul protiv Land Baden-Württemberg (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2006/126/EZ — Uzajamno priznavanje vozačkih dozvola — Odbijanje države članice da osobi koja je upravljala vozilom pod utjecajem narkotika prizna valjanost vozačke dozvole koju je izdala druga država članica)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Sigmaringen – Njemačka) – Sevda Aykul protiv Land Baden-Württemberg
   (Predmet C-260/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2006/126/EZ - Uzajamno priznavanje vozačkih dozvola - Odbijanje države članice da osobi koja je upravljala vozilom pod utjecajem narkotika prizna valjanost vozačke dozvole koju je izdala druga država članica))
   (2015/C 205/02)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Sigmaringen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sevda Aykul

      Tuženik: Land Baden-Württemberg

      Izreka

               1.

               Članak 2. stavak 1. i članak 11. stavak 4. drugi podstavak Direktive 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama treba tumačiti na način da nisu protivni tomu da država članica na čijem teritoriju imatelj vozačke dozvole koju je izdala druga država članica privremeno boravi odbije priznati valjanost te vozačke dozvole zbog protupravnog ponašanja njezina imatelja koje se dogodilo na tom teritoriju nakon izdavanja predmetne vozačke dozvole i koje, sukladno nacionalnom pravu prve države članice, može uzrokovati nesposobnost za upravljanje motornim vozilima.

               2.

               Država članica koja odbije priznati valjanost vozačke dozvole u situaciji poput one u glavnom postupku nadležna je odrediti uvjete koje imatelj te vozačke dozvole treba ispuniti radi ponovnog stjecanja prava na upravljanje vozilom na njezinu teritoriju. Zadaća je suda koji je uputio zahtjev da provjeri odbija li zapravo dotična država članica, primjenjujući vlastite propise, na neodređeno vrijeme priznati vozačku dozvolu koju je izdala druga država članica. U tom kontekstu, on mora provjeriti prelaze li uvjeti propisani zakonodavstvom prve države članice, sukladno načelu proporcionalnosti, granice onoga što je prikladno i nužno za ostvarenje cilja Direktive 2006/126, a koji se sastoji u poboljšanju sigurnosti prometa na cestama.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet F-39/12: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 23. listopada 2013. — BQ protiv Revizorskog suda (Javna služba — Službenik — Izvještaj o ocjeni — Psihičko uznemiravanje — Naknada štete — Dopuštenost — Rok)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/23

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 23. listopada 2013. — BQ protiv Revizorskog suda
   (Predmet F-39/12) (1)

   (Javna služba - Službenik - Izvještaj o ocjeni - Psihičko uznemiravanje - Naknada štete - Dopuštenost - Rok)
   2013/C 352/44
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: BQ (Bereldange, Luksemburg) (zastupnici: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis i É. Marchal, odvjetnici)

      Tuženik: Revizorski sud Europske unije (zastupnici: T. Kennedy, B. Schäfer i I. Ní Riagáin Düro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Revizorskog suda Europske unije kojom je odbijen zahtjev za priznavanjem nezakonitog postupanja kojim mu je navodno prouzročena materijalna i nematerijalna šteta

      Izreka presude

               1.

               Revizorskom sudu Europske unije nalaže se BQ-u isplatiti 2 000 EUR.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka stranka snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 138, 12.5.2012., str. 38.


title: Predmet C-112/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – A protiv B i dr. (Članak 267. UFEU-a — Nacionalni ustav — Incidentalni postupak za obveznu ocjenu ustavnosti — Ispitivanje usklađenosti nacionalnog zakona i s pravom Unije i s nacionalnim ustavom — Nadležnost i izvršenje odluka u građanskim i trgovačkim stvarima — Nepostojanje domicila ili poznatog mjesta boravišta tuženika na području države članice — Ugovorena nadležnost u slučaju tuženikovog upuštanja u postupak — Privremeni zastupnik odsutnog tuženika)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/10

         Presuda Suda (peto vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – A protiv B i dr.
   (Predmet C-112/13) (1)

   ((Članak 267. UFEU-a - Nacionalni ustav - Incidentalni postupak za obveznu ocjenu ustavnosti - Ispitivanje usklađenosti nacionalnog zakona i s pravom Unije i s nacionalnim ustavom - Nadležnost i izvršenje odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Nepostojanje domicila ili poznatog mjesta boravišta tuženika na području države članice - Ugovorena nadležnost u slučaju tuženikovog upuštanja u postupak - Privremeni zastupnik odsutnog tuženika))
   2014/C 409/14
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A

      Tuženici: B, C, D, E, F, G, H

      Izreka

               1.

               Pravo Unije i osobito članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da su mu protivni nacionalni propisi, poput onog u pitanju u glavnom postupku, prema kojem su redovni sudovi koji odlučuju povodom žalbe ili u zadnjem stupnju dužni, kada ocijene da je nacionalni zakon protivan članku 47. Povelje, u okviru postupka u tijeku pred njima postaviti ustavnom sudu zahtjev za opće ukidanje zakona umjesto da ga samo izuzmu od primjene u predmetnom slučaju, u mjeri u kojoj prioritetni karakter tog postupka za posljedicu ima spriječenost nacionalnih sudova, kako prije podnošenja takvog zahtjeva nacionalnom sudu nadležnom za ocjenu ustavnosti zakona tako i, ovisno o slučaju, nakon odluke tog suda o navedenom zahtjevu, da ostvare svoje pravo ili ispune svoju obvezu da Sudu upute prethodna pitanja. S druge strane, pravo Unije i osobito članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da mu nije protivan takav propis ako spomenuti redovni sudovi ostaju slobodni:

                           —

                           u kojoj god fazi postupka to smatrali primjerenim, čak i na kraju incidentalnog postupka za ocjenu ustavnosti, uputiti Sudu bilo koje prethodno pitanje koje smatraju potrebnim,

                           —

                           usvojiti sve mjere potrebne kako bi se osigurala privremena sudska zaštita prava koja proizlaze iz pravnog poretka Unije i

                           —

                           izuzeti od primjene, na kraju takvog incidentalnog postupka, nacionalnu zakonsku odredbu ako je smatraju protivnom pravu Unije.
                           Na sudu je koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku da provjeri može li se nacionalni propis u pitanju u glavnom postupku tumačiti u skladu s tim zahtjevima prava Unije.

               2.

               Članak 24. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, čitan u svjetlu članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da, kada nacionalni sud, u skladu s nacionalnim pravom, postavlja privremenog zastupnika odsutnom tuženiku kojem tužba kojom se pokreće postupak nije dostavljena zato što se ne može utvrditi gdje boravi, upuštanje u postupak privremenog zastupnika odsutnog tuženika nema isti učinak kao upuštanje tuženika u postupak u smislu članka 24. te uredbe, čime se zasniva međunarodna nadležnost tog suda.

      (1)  SL C 226, 3.8.2013.


title: Predmet T-677/15: Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2016. – Panzeri protiv Parlamenta i Komisije („Tužba za poništenje — Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima u Parlamentu — Naknada za parlamentarnu pomoć — Povrat neosnovano plaćenih iznosa — Zamjena pobijanog akta tijekom postupka — Obustava postupka — Pripremni akt — Nedopuštenost”)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/47

         Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2016. – Panzeri protiv Parlamenta i Komisije
   (Predmet T-677/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima u Parlamentu - Naknada za parlamentarnu pomoć - Povrat neosnovano plaćenih iznosa - Zamjena pobijanog akta tijekom postupka - Obustava postupka - Pripremni akt - Nedopuštenost”))
   (2016/C 335/62)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Italija) (zastupnik: C. Cerami, odvjetnik)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i G. Corstens, agenti), i Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i D. Nardi, agenti)

      Predmet

   Zahtjev utemeljen na članku 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje, s jedne strane, dopisa direktora Uprave B „Financijska i socijalna prava zastupnika” Glavne uprave za financije Europskog parlamenta od 21. rujna 2015. o povratu iznosa od 83 764,34 eura od tužitelja i priopćenju pripadajuće obavijesti o terećenju od 18. rujna 2015., te, s druge strane, dopisa glavnog tajnika Parlamenta od 27. srpnja 2012. kojim tužitelja obavještava o zaključcima istrage korištenja parlamentarnih naknada.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak u dijelu u kojem se tužba odnosi na dopis direktora Uprave B „Financijska i socijalna prava zastupnika” Glavne uprave za financije Europskog parlamenta od 21. rujna 2015. i na obavijest o terećenju br. 2015-1320 od 18. rujna 2015.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               3.

               Pieru Antoniju Panzeriju nalaže se, uz snošenje vlastitih troškova, i snošenje troškova Europske komisije.

               4.

               Parlament će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet T-509/13: Rješenje Općeg suda od 1. listopada 2014. – Ratioparts-Ersatzteile protiv OHIM-a – IIC (NORTHWOOD)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/65

         Rješenje Općeg suda od 1. listopada 2014. – Ratioparts-Ersatzteile protiv OHIM-a – IIC (NORTHWOOD)
   (Predmet T-509/13) (1)

   2014/C 409/86
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.


title: Predmet C-574/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) protiv Eurest Portugal – Sociedade Europeia de Restaurantes Lda (Prethodni postupak — Ugovori o javnoj nabavi usluga — Direktiva 2004/18/EZ — Sklapanje ugovora bez pokretanja postupka nadmetanja (tzv. ugovaranje, in-house’) — Ugovaratelj koji je pravno samostalan od javnog naručitelja — Centar za pružanje pomoćnih usluga i usluga podrške bolnicama — Javnokorisna neprofitna udruga — Većina članova udruge sastavljena od javnih naručitelja — Manjina članova udruge sastavljena od subjekata privatnog prava, neprofitnih karitativnih udruga — Ostvarena djelatnost u korist članova udruge predstavlja najmanje 80 % godišnjeg prihoda)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/8

         Presuda Suda (peto vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) protiv Eurest Portugal – Sociedade Europeia de Restaurantes Lda
   (Predmet C-574/12) (1)

   ((Prethodni postupak - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Direktiva 2004/18/EZ - Sklapanje ugovora bez pokretanja postupka nadmetanja (tzv. ugovaranje, in-house’) - Ugovaratelj koji je pravno samostalan od javnog naručitelja - Centar za pružanje pomoćnih usluga i usluga podrške bolnicama - Javnokorisna neprofitna udruga - Većina članova udruge sastavljena od javnih naručitelja - Manjina članova udruge sastavljena od subjekata privatnog prava, neprofitnih karitativnih udruga - Ostvarena djelatnost u korist članova udruge predstavlja najmanje 80 % godišnjeg prihoda))
   2014/C 282/10
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)

      Tuženik: Eurest Portugal – Sociedade Europeia de Restaurantes Lda

      Izreka

   Ako je subjekt s kojim je sklopljen ugovor o javnoj nabavi javnokorisna neprofitna udruga koja u vrijeme sklapanja tog ugovora među svojim članovima ima ne samo subjekte iz javnog sektora, nego i privatne ustanove društvene solidarnosti koje obavljaju neprofitne djelatnosti, pretpostavka „sličnog nadzora”, utvrđena sudskom praksom Suda kako bi se sklapanje ugovora o javnoj nabavi moglo tretirati kao posao „in house”, nije ispunjena te se mora primijeniti Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama.

      (1)  SL C 79, 16.3.2013.


title: Predmet C-46/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. siječnja 2017. uputio Landesarbeitsgericht Bremen (Njemačka) – Hubertus John protiv Freie Hansestadt Bremen

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. siječnja 2017. uputio Landesarbeitsgericht Bremen (Njemačka) – Hubertus John protiv Freie Hansestadt Bremen
   (Predmet C-46/17)
   (2017/C 144/25)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesarbeitsgericht Bremen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hubertus John

      Tuženik: Freie Hansestadt Bremen

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 5. stavak 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme sklopljenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ (1) od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji strankama ugovora o radu omogućava, bez dodatnih zahtjeva i vremenski neograničeno, da sporazumno tijekom radnog odnosa odgode, po potrebi i nekoliko puta, dogovoreni prestanak radnog odnosa zbog navršavanja uobičajene starosne dobi za umirovljenje, samo zato što radnik navršavanjem uobičajene starosne dobi za umirovljenje stječe pravo na starosnu mirovinu?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje:
               Je li nacionalni propis naveden u prvom pitanju neusklađen s člankom 5. stavkom 1. Okvirnog sporazuma i u slučaju prvog odgađanja prestanka radnog odnosa?

               3.

               Treba li članak 1., članak 2. stavak 1. i članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ (2) od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja i/ili opća načela prava Zajednice tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji strankama ugovora o radu omogućava, bez dodatnih zahtjeva i vremenski neograničeno, da sporazumno tijekom radnog odnosa odgode, po potrebi i nekoliko puta, dogovoreni prestanak radnog odnosa zbog navršavanja uobičajene starosne dobi za umirovljenje, samo zato što radnik navršavanjem uobičajene starosne dobi za umirovljenje stječe pravo na starosnu mirovinu?

      (1)  SL L 175, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)

      (2)  SL L 303, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)


title: Predmet T-805/14: Rješenje Općeg suda od 25. svibnja 2016. – Stagecoach Group protiv EUIPO-a (MEGABUS.COM) („Žig Europske unije — Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije MEGABUS.COM — Apsolutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 — Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 — Očito nedopuštena i očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/39

         Rješenje Općeg suda od 25. svibnja 2016. – Stagecoach Group protiv EUIPO-a (MEGABUS.COM)
   (Predmet T-805/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije MEGABUS.COM - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnoga karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 - Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 - Očito nedopuštena i očito pravno neosnovana tužba”))
   (2016/C 260/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Stagecoach Group plc (Perth, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: G. Jacobs, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. listopada 2014. (predmet R 1894/2013-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka MEGABUS.COM kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana.

               2.

               Nalaže se Stagecoach Group plc snošenje troškova.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet C-70/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – Emmanuel Lebek protiv Janusza Domina (Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 34. točka 2. — Tuženik koji se nije upustio u postupak — Priznanje i izvršenje sudskih odluka — Razlozi za odbijanje — Nepravovremena dostava pismena kojim se pokreće postupak tuženiku koji se nije odazvao na poziv suda — Pojam ‚postupak’ — Zahtjev za povrat u prijašnje stanje — Uredba (EZ) br. 1393/2007 — Članak 19. stavak 4. — Dostava sudskih i izvansudskih pismena — Rok u kojem je zahtjev za povrat u prijašnje stanje dopušten)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/12

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – Emmanuel Lebek protiv Janusza Domina
   (Predmet C-70/15) (1)

   ((Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 34. točka 2. - Tuženik koji se nije upustio u postupak - Priznanje i izvršenje sudskih odluka - Razlozi za odbijanje - Nepravovremena dostava pismena kojim se pokreće postupak tuženiku koji se nije odazvao na poziv suda - Pojam ‚postupak’ - Zahtjev za povrat u prijašnje stanje - Uredba (EZ) br. 1393/2007 - Članak 19. stavak 4. - Dostava sudskih i izvansudskih pismena - Rok u kojem je zahtjev za povrat u prijašnje stanje dopušten))
   (2016/C 335/15)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Najwyższy

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Emmanuel Lebek

      Tuženik: Janusz Domino

      Izreka

               1.

               Pojam „postupak” iz članka 34. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da također uključuje zahtjev za povrat u prijašnje stanje ako je rok za podnošenje redovnog pravnog sredstva istekao.

               2.

               Članak 19. stavak 4. zadnji podstavak Uredbe (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”) i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 treba tumačiti na način da isključuje primjenu odredaba nacionalnog prava koje se odnose na sustav zahtjeva za povrat u prijašnje stanje, ako je rok za dopuštenost tih zahtjeva, kako je naveden u izjavi države članice na koju se ta odredba odnosi, istekao.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet T-118/15: Tužba podnesena 6. ožujka 2015. – Slovenija protiv Komisije

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/41

         Tužba podnesena 6. ožujka 2015. – Slovenija protiv Komisije
   (Predmet T-118/15)
   (2015/C 146/55)
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Slovenija (zastupnik: L. Bembič, državni pravobranilec)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 10135) (SL L 369, str. 71.) u dijelu u kojem se odnosi na Republiku Sloveniju, odnosno što se tiče financijske korekcije u visini od 8 7 00  815,25 eura, usvojene zbog nepravilnosti za proračunsku godinu 2009., u vezi s mjerom Fond za restrukturiranje industrije šećera;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

         Podredno, u slučaju da Opći sud ne prihvati gore navedeni tužbeni zahtjev Republike Slovenije, tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 10135) (SL L 369, str. 71.) u dijelu koji se odnosi na Republiku Sloveniju, odnosno što se tiče financijske korekcije u visini od 8 7 00  815,25 eura, usvojene zbog nepravilnosti za proračunsku godinu 2009., u vezi s mjerom Fond za restrukturiranje industrije šećera, u mjeri u kojoj prelazi iznos od 4 3 50  407,62 eura;

               —

               naloži strankama da svaka od njih snosi vlastite troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na pogrešnoj primjeni UFEU-a ili pravnog pravila koje se odnosi na njegovu primjenu, očitoj pogrešci u ocjeni, nedostatku u obrazloženju odluke i povredi načela kontradiktornosti.
               Tužitelj u tom pogledu tvrdi da je Komisija pogrešno utvrdila da se silosi smatraju sastavnim dijelom proizvodnih kapaciteta i da bi ih tužitelj kao takve morao odstraniti na temelju plana cjelovitog restrukturiranja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela zakonitosti i lojalne suradnje, zaštite legitimnih očekivanja kao i načela patere legem quam ipse fecisti.
               Tužitelj u vezi s tim tvrdi da do pobijane financijske korekcije i spora u vezi s pobijanom odlukom ne bi došlo da je Komisija prije 8. kolovoza 2008. (kada je tužitelj odobrio izmjenu plana restrukturiranja koji se odnosio na zadržavanje silosa) odgovorila na pisani upit tužitelja o zadržavanju pojedinih objekata, da je izmijenila i dopunila Uredbu (EZ) br. 968/2006 (1), da je po primitku obavijesti o izmjeni plana restrukturiranja obavijestila tužitelja o navodnoj nepravilnosti u vezi s zadržavanjem silosa ili da je sve države članice pisano obavijestila o svojem tumačenju nejasnih odredaba mjerodavnog zakonodavstva.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 968/2006 od 27. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 320/2006 o utvrđivanju privremenog plana za restrukturiranje industrije šećera u Zajednici (SL L 176, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 20., str. 31.)