title: Predmet T-646/13: Presuda Općeg suda od 3. veljače 2017. – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe protiv Komisije („Institucijsko pravo — Europska građanska inicijativa — Zaštita nacionalnih i jezičnih manjina te osnaživanje kulturne i jezične raznolikosti u Uniji — Odbijanje registracije — Očito nepostojanje zakonodavnih ovlasti Komisije — Obveza obrazlaganja — Članak 4. stavak 2. točka (b) i članak 4. stavak 3. Uredbe (EU) br. 211/2011”)

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/24

         Presuda Općeg suda od 3. veljače 2017. – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe protiv Komisije
   (Predmet T-646/13) (1)

   ((„Institucijsko pravo - Europska građanska inicijativa - Zaštita nacionalnih i jezičnih manjina te osnaživanje kulturne i jezične raznolikosti u Uniji - Odbijanje registracije - Očito nepostojanje zakonodavnih ovlasti Komisije - Obveza obrazlaganja - Članak 4. stavak 2. točka (b) i članak 4. stavak 3. Uredbe (EU) br. 211/2011”))
   (2017/C 086/31)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe (zastupnici: E. Johansson, J. Lund i C. Lund, zatim E. Johansson i T. Hieber, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: H. Krämer, agent)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Mađarska (zastupnici: M. Fehér, A. Pálfy i G. Szima, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent) i Rumunjska (zastupnici: R. Radu, R. Haţieganu, D. Bulancea i A. Wellman, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2013) 5969 final od 13. rujna 2013., kojom se odbija zahtjev za registraciju prijedloga europske građanske inicijative pod nazivom „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2013) 5969 final od 13. rujna 2013., kojom se odbija zahtjev za registraciju prijedloga europske građanske inicijative pod nazivom „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”.

               2.

               Europska komisija će snositi vlastite troškove, kao i one Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe.

               3.

               Mađarska, Slovačka Republika i Rumunjska će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet T-32/15: Tužba podnesena 22. siječnja 2015. – GRE protiv OHIM-a (Mark1)

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/37

         Tužba podnesena 22. siječnja 2015. – GRE protiv OHIM-a (Mark1)
   (Predmet T-32/15)
   (2015/C 089/44)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Njemačka) (zastupnici: I. Memmler i S. Schulz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „Mark1” – prijava za registraciju br. 1 2 0 52  437

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 29/10/2014 u predmetu R 647/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-319/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 28. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny — Poljska) — Minister Finansów protiv MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa (PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 132. do 134. i 168. — Izuzeća — Obrazovne usluge koje isporučuju organizacije privatnog prava s ciljem ostvarivanja dobiti — Pravo na odbitak)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/11

         Presuda Suda (treće vijeće) od 28. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny — Poljska) — Minister Finansów protiv MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa
   (Predmet C-319/12) (1)

   (PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 132. do 134. i 168. - Izuzeća - Obrazovne usluge koje isporučuju organizacije privatnog prava s ciljem ostvarivanja dobiti - Pravo na odbitak)
   2014/C 45/19
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister Finansów

      Tuženik: MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Naczelny Sad Administracyjny — Tumačenje članka 132. stavka 1. točke (i), članaka 133., 134. i 168. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.), (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa, suprotno Direktivi, izuzeće od PDV-a obrazovnih usluga koje isporučuju organizacije privatnog prava s ciljem ostvarivanja dobiti — Odbijanje mogućnosti uživanja prava na odbitak plaćenog pretporeza za PDV organizaciji koja je koristila izuzeće

      Izreka

               1.

               Odredbe članka 132. stavka 1. točke (i), članka 133. i članka 134. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se ne protive tome da isporuke obrazovnih usluga koje u komercijalne svrhe isporučuju organizacije koje nisu subjekti javnog prava budu izuzete od poreza na dodanu vrijednost. Međutim, članak 132. stavak 1. točka (i) te Direktive protivi se općem izuzeću sveukupnosti isporuka obrazovnih usluga bez razmatranja ciljeva organizacija koje nisu subjekti javnog prava, a koje isporučuju te usluge.

               2.

               Porezni obveznik ne može se pozivati, na temelju članka 168. Direktive 2006/112 ili na temelju nacionalne odredbe koja isti prenosi, na pravo na odbitak pretporeza za porez na dodanu vrijednost ako zbog izuzeća predviđenog nacionalnim pravom, koje krši članak 132. stavak 1. točku (i) ove Direktive, njegove isporuke obrazovanja nisu naknadno podvrgnute porezu na dodanu vrijednost.

               3.

               Taj porezni obveznik može se međutim pozvati na neusklađenost navedenog izuzeća s člankom 132. stavkom 1. točkom (i) Direktive 2006/112 kako se ono na njega ne bi primijenilo kada se, čak uzimajući u obzir marginu prosudbe dodijeljenu tom odredbom državama članicama, navedeni porezni obveznik ne bi mogao objektivno smatrati organizacijom koja ima ciljeve usporedive s ciljevima obrazovne organizacije javnog prava u smislu navedene odredbe, što je na nacionalnom sucu da provjeri.

               4.

               Pod ovom zadnjom pretpostavkom, obrazovne usluge isporučene od strane navedenog poreznog obveznika bit će podvrgnute porezu na dodanu vrijednost i on će dakle moći koristiti pravo na odbitak pretporeza za porez na dodanu vrijednost.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.


title: Predmet C-267/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 15. svibnja 2013. — Nutricia NV, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 15. svibnja 2013. — Nutricia NV, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-267/13)
   (2013/C 207/49)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-202/14: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2016. – LR Health & Beauty Systems protiv OHIM-a – Robert McBride (LR nova pure.) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice LR nova pure. — Raniji međunarodni verbalni žig NOVA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/34

         Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2016. – LR Health & Beauty Systems protiv OHIM-a – Robert McBride (LR nova pure.)
   (Predmet T-202/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice LR nova pure. - Raniji međunarodni verbalni žig NOVA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 098/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Njemačka) (zastupnici: N. Weber i L. Thiel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Robert McBride Ltd (Manchester, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. siječnja 2014. (predmet R 272/2013-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Robert McBride Ltd i LR Health & Beauty Systems GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu LR Health & Beauty Systems GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 235, 21. 7. 2014.


title: Predmet C-330/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Аdministrativen sad — Burgas (Bugarska) 18. lipnja 2013. — Lukoil Neftohim Burgas AD protiv Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas tsentar” pri Mitnitsa Burgas

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Аdministrativen sad — Burgas (Bugarska) 18. lipnja 2013. — Lukoil Neftohim Burgas AD protiv Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas tsentar” pri Mitnitsa Burgas
   (Predmet C-330/13)
   2013/C 245/09

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-427/15: Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – NEW WAVE CZ, a.s. protiv ALLTOYS, spol. s r. o. (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Direktiva 2004/48/EZ — Postupak zbog povrede prava intelektualnog vlasništva — Pravo na informaciju — Zahtjev za informaciju u postupku — Postupak povezan s postupkom u kojem je utvrđena povreda prava intelektualnog vlasništva)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/5

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – NEW WAVE CZ, a.s. protiv ALLTOYS, spol. s r. o.
   (Predmet C-427/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Direktiva 2004/48/EZ - Postupak zbog povrede prava intelektualnog vlasništva - Pravo na informaciju - Zahtjev za informaciju u postupku - Postupak povezan s postupkom u kojem je utvrđena povreda prava intelektualnog vlasništva))
   (2017/C 070/07)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: NEW WAVE CZ, a.s.

      Tuženik: ALLTOYS, spol. s r. o.

      Izreka

   Članak 8. stavak 1. Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva treba tumačiti na način da se primjenjuje na situaciju kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj nakon pravomoćnog okončanja postupka u kojemu je utvrđena povreda prava intelektualnog vlasništva tužitelj u zasebnom postupku zahtijeva informaciju o podrijetlu i distribucijskim mrežama robe ili usluga koje povrjeđuju to pravo.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet T-22/14: Tužba podnesena 8. siječnja 2014. – Bergallou protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/43

         Tužba podnesena 8. siječnja 2014. – Bergallou protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-22/14)
   2014/C 112/56
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Amal Bergallou (Lot, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, avocat)

      Tuženici: Vijeće Europske unije i Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odredbe članka 7. (vrijeme za putovanje) Priloga V. Pravilniku i članka 8. (trošak putovanja) Priloga VII. Pravilniku, kako su izmijenjeni Uredbom (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, koja je objavljena u Službenom listu br. L 287 od 29. listopada 2013., u dijelu u kojem se pravo na trošak putovanja i vrijeme za putovanje povezuje s pravom na naknadu za život u inozemstvu ili na naknadu za boravak u stranoj zemlji ;

               —

               naloži tuženiku da tužitelju isplati iznos od 165 596,42 eura na ime naknade pretrpljene imovinske štete, te iznos od 40 000 eura na ime naknade neimovinske štete ;

               —

               naloži tuženiku plaćanje naknade štete i zateznih kamata po stopi od 6,75 na iznos pretrpljene imovinske i neimovinske štete ;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj, kojemu je matično mjesto Maroko, ali koji ne prima naknadu za život u inozemstvu ili za boravak u stranoj zemlji, te stoga nakon izmjene Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije gubi pravo na paušalnu naknadu putnih troškova i uvećanje godišnjeg odmora za dodatne dane za vrijeme putovanja, u prilog svojoj tužbi navodi pet tužbenih razloga, koji su u bitnom identični ili slični onima koji su navedeni u predmetu T-20/14 Nguyen/Parlament i Vijeće.


title: Predmet T-543/13: Tužba podnesena 4. listopada 2013. — Three-N-Products protiv OHIM-a — Munindra (PRANAYUR)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/33

         Tužba podnesena 4. listopada 2013. — Three-N-Products protiv OHIM-a — Munindra (PRANAYUR)
   (Predmet T-543/13)
   2013/C 367/59
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Indija) (zastupnik: N. Colombo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Munindra Holding BV (Lelystad, Nizozemska)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine u cijelosti odluku četvrtog žalbenog vijeća br. R 638/2012-4 od 25. srpnja 2013. i posljedično odbije registraciju suprotstavljene prijave žiga PRANAYUR;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova Three-N-Products Private Ltd;

               —

               naloži Munindra Holding B.V. snošenje troškova Three-N-Products Private Ltd.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „PRANAYUR” za proizvode u razredima 5 i 30 — prijava žiga Zajednice br. 7 170 095

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Žig ili znak naveden u prigovoru: verbalni žig „AYUR” i figurativni žigovi koji sadrže riječ „Ayur”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je odbijen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice br. 207/2009.


title: Predmet T-32/15: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2016. – GRE protiv EUIPO-a (Mark1) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije Mark1 — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka(b), Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               27.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 232/17

         Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2016. – GRE protiv EUIPO-a (Mark1)
   (Predmet T-32/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije Mark1 - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka(b), Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 232/22)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Njemačka) (zastupnici: I. Memmler i S. Schulz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. listopada 2014. (predmet R 647/2014-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka Mark1 kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH snosit će vlastite troškove i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Predmet F-66/13: Tužba podnesena 4. srpnja 2013. — ZZ protiv Europola

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/23

         Tužba podnesena 4. srpnja 2013. — ZZ protiv Europola
   (Predmet F-66/13)
   2013/C 274/49
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: J.-J. Ghosez, odvjetnik)

      Tuženik: Europski policijski ured (Europol)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o neproduženju tužiteljevog ugovora na određeno vrijeme

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti tuženikovu odluku od 28. rujna 2012. kojom tuženik obavještava tužitelja da mu neće produžiti ugovor na određeno vrijeme koji istječe 31. prosinca 2012. kao i odluku od 9. travnja 2013. kojom potvrđuje odbijanje prigovora tužitelja;

               —

               naložiti tuženiku da isplati tužitelju razliku između, s jedne strane, iznosa plaće na koju bi ovaj imao pravo da je ostao na radnom mjestu kod tuženika i, s druge strane, iznosa plaće, nagrada, naknada za nezaposlenost ili svih drugih dopunskih naknada koje je stvarno primio od 1. siječnja 2013. u zamjenu za plaću koju je primao kao privremeni agent;

               —

               naložiti Europolu snošenje troškova.


title: Predmet F-56/15: Tužba podnesena 17. travnja 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/46

         Tužba podnesena 17. travnja 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-56/15)
   (2015/C 213/74)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka o smanjenju koeficijenta ispravka koji se primjenjuje na mirovinu tužiteljâ koji borave u Danskoj, kao što to proizlazi iz njihovih obračuna mirovina za lipanj 2014. i naknada nematerijalne štete navodno pretrpljene uslijed oprečnih i proturječnih informacija iz obrazloženja pobijanih odluka.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               poništiti odluke sadržane u obračunima mirovine za lipanj 2014. u kojima je koeficijent ispravka koji se primjenjuje na mirovinu tužiteljâ smanjen počevši od 1. siječnja 2014.;

               —

               naložiti Europskoj komisiji snošenje troškova kao i isplatu ex aequo et bono određenog iznosa na ime naknade prouzročene nematerijalne štete.


title: Predmet F-29/13: Rješenje Službeničkog suda od 20 listopada 2015. – Drakeford protiv EMA-e

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/80

         Rješenje Službeničkog suda od 20 listopada 2015. – Drakeford protiv EMA-e
   (Predmet F-29/13) (1)

   (2015/C 398/96)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 207, 20. 7. 2013., str. 57.


title: Predmet C-17/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. siječnja 2016. uputio Cour de cassation (Francuska) – Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL protiv Administration des douanes et droits indirects

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. siječnja 2016. uputio Cour de cassation (Francuska) – Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL protiv Administration des douanes et droits indirects
   (Predmet C-17/16)
   (2016/C 090/15)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL

      Druga stranka u postupku pred sudom koji je uputio zahtjev: Administration des douanes et droits indirects

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 3. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1889/2005 od 26. listopada 2005. (1) i članak 4. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 562/2006 od 15. ožujka 2006. (2) tumačiti na način da za državljanina treće države koji se nalazi u međunarodnom tranzitnom području zračne luke ne vrijedi obveza prijavljivanja iz članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1889/2005 od 26. listopada 2005. ili ga, suprotno, treba tumačiti tako da za tog državljanina vrijedi ta obveza kao za osobu koja je prešla vanjsku granicu Zajednice na jednom od graničnih prijelaza predviđenih člankom 4. stavkom 1. Uredbe (EZ), br. 562/2006 od 15. ožujka 2006.?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1889/2005 Europskog Parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (SL L 309, str. 9.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 224.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 562/2006 Europskog Parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 105, str.1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 61.).


title: Predmet C-523/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. studenoga 2014. uputio Rechtbank Gelderland (Nizozemska) – Aannemingsbedrijf Aertssen NV, Aertssen Terrassements SA protiv VSB Machineverhuur BV i dr.

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. studenoga 2014. uputio Rechtbank Gelderland (Nizozemska) – Aannemingsbedrijf Aertssen NV, Aertssen Terrassements SA protiv VSB Machineverhuur BV i dr.
   (Predmet C-523/14)
   (2015/C 034/14)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Gelderland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Aannemingsbedrijf Aertssen NV, Aertssen Terrassements SA

      Tuženici: VSB Machineverhuur BV, Van Someren Bestrating BV, Jos van Someren

      Prethodna pitanja

               1.

               Potpada li tužba koju je podnio Aertssen kao građanskopravna stranka u smislu članka 63. i sljedećih članaka belgijskog Zakona o kaznenom postupku, s obzirom na način njezinog podnošenja i stadij u kojem se postupak nalazi, u materijalno područje primjene Uredbe br. 44/2001 (1)?
               Ako je odgovor potvrdan:

               2.

               Treba li članak 27. stavak 1. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da se u smislu tog propisa smatra da se vodi postupak pred stranim (belgijskim) sudom i u slučaju kada je građanskopravna stranka podnijela tužbu pred belgijskim sucem istrage, a sudski predistražni postupak još uvijek nije dovršen?

               3.

               Ako je odgovor potvrdan: od kojega trenutka se smatra da se za potrebe članka 27. stavka 1. i članka 30. Uredbe br. 44/2001 u predmetu – u kojem je postupak započet podnošenjem tužbe građanskopravne stranke – vodi postupak i/ili da je pred sudom započet postupak?

               4.

               Ako je odgovor niječan: treba li članak 27. stavak 1. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da podnošenje tužbe građanskopravne stranke može dovesti do toga da se u smislu navedenog propisa smatra da je postupak pred belgijskim sudom započet u nekom kasnijem trenutku?

               5.

               Ako je odgovor potvrdan: od kojega se trenutka smatra da se za potrebe članka 27. stavka 1. i članka 30. Uredbe br. 44/2001 u predmetu – u opisanom slučaju – vodi postupak i/ili se smatra da je pred sudom započet postupak?

               6.

               Ako neka građanskopravna stranka podnese tužbu, pri čemu se u trenutku podnošenja tužbe još uvijek ne smatra da se po njoj vodi postupak u smislu članka 27. stavka 1. Uredbe br. 44/2001, ali se tijekom ispitivanja podnesene tužbe retroaktivno po njoj može početi voditi postupak i to od trenutka njezinog podnošenja: proizlazi li u opisanom slučaju iz navedenog propisa da sud pred kojim se vodi postupak – nakon što je podnesena tužba građanskopravne stranke belgijskom sudu – mora zastati s postupkom dok se ne utvrdi vodi li se pred belgijskim sudom postupak u smislu članka 27. stavka 1.?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.).


title: Predmet T-461/17: Tužba podnesena 25. srpnja 2017. – TN protiv ENISA-e

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/31

         Tužba podnesena 25. srpnja 2017. – TN protiv ENISA-e
   (Predmet T-461/17)
   (2017/C 347/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: TN (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi ENISA-inu odluku od 25. studenoga 2016., kojom ona povlači ponudu za zapošljavanje, u skladu s kojom je tužitelj trebao biti imenovan za voditelja korporativnih usluga i odnosa sa zainteresiranim stranama;

               —

               poništi ENISA-inu odluku od 20. travnja 2017. o odbacivanju pritužbe tužitelja;

               —

               dodijeli tužitelju naknadu za pretrpljenu imovinsku i neimovinsku štetu;

               —

               naloži ENISA-i snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je tuženik povrijedio svoje ugovorne obveze u odnosu na tužitelja.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da se ponudu nije moglo povući jer je ugovor već bio sklopljen i osporava tuženikove argumente o suprotnome.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepravilnoj obradi tužiteljevih osobnih podataka i povredi članka 12. Uvjeta zapošljavanja ostalih službenika Europske unije, povredi obveze dužne pažnje i povredi prava na dobru upravu.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje.

                           —

                           Tužitelj nije saslušan prije donošenja pobijane odluke o povlačenju ponude za zapošljavanje.


title: Predmet C-32/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2016. uputio Amtsgericht Dresden (Njemačka) – Ute Wunderlich protiv Bulgarian Air Charter Limited

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2016. uputio Amtsgericht Dresden (Njemačka) – Ute Wunderlich protiv Bulgarian Air Charter Limited
   (Predmet C-32/16)
   (2016/C 165/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Dresden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ute Wunderlich

      Tuženik: Bulgarian Air Charter Limited

      Prethodno pitanje

   Je li riječ o otkazivanju leta u smislu članka 2. stavka 1. Uredbe br. 261/2004 (1) ako je zrakoplov uzletio po zakazanom voznome redu i sletio na predviđeno odredište s najviše tri sata zakašnjenja, ali se u međuvremenu nepredviđeno zaustavio?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-555/13: Tužba podnesena 21. listopada 2013. — MHCS protiv OHIM-a — Compañía Vinícola del Norte de España (ICE IMPERIAL)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/18

         Tužba podnesena 21. listopada 2013. — MHCS protiv OHIM-a — Compañía Vinícola del Norte de España (ICE IMPERIAL)
   (Predmet T-555/13)
   2013/C 377/41
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: MHCS (Epernay, Francuska) (zastupnici: P. Boutron, N. Moya Fernández i L.-É. Balleydier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Compañía Vinícola del Norte de España, SA (La Guardia, Španjolska)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 14. kolovoza 2013. u predmetu R 2588/2011-2;

               —

               prihvati prijavu žiga Zajednice br. 8 837 379 za verbalni žig „ICE IMPERIAL” za proizvode iz razreda 33;

               —

               naloži tuženiku i intervenijentu snošenje troškova ovog postupka, kao i troškova postupka pred OHIM-om.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „ICE IMPERIAL” za proizvode i usluge iz razreda 32, 33 i 43 — prijava žiga Zajednice br. 8 837 379

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Žig ili znak naveden u prigovoru: registracija figurativnog žiga Zajednice br. 237 875 za „sve vrste vina osim pjenušavih vina i sherryja” iz razreda 33; španjolska registracija figurativnog žiga br. 95 020 za „sve vrste vina osim pjenušavih vina i sherryja” iz razreda 33; španjolska registracija verbalnog žiga „IMPERIAL” br. 1 508 304 za „vina” iz razreda 33

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je prihvaćen za sve sporne proizvode

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe o žigu Zajednice i pravila 22. stavka 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995.


title: Predmet C-461/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2015. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – E.ON Kraftwerke GmbH protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2015. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – E.ON Kraftwerke GmbH protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-461/15)
   (2015/C 398/19)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: E.ON Kraftwerke GmbH

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Prethodna pitanja

               1.

               Koje informacije ulaze u relevantne informacije u smislu članka 24. stavka 1. Odluke 2011/278/EU (1)? Treba li ograničenje razumjeti kvalitativno ili kvantitativno i ulaze li u njega osobito i takve informacije o planiranim ili stvarnim promjenama kapaciteta, razine djelatnosti i rada postrojenja koje za posljedicu nemaju izravno ukidanje odnosno prilagodbu odluke o dodjeli u skladu s člancima 19. do 21. Odluke 2011/278/EU i ne stvaraju obvezu dostave prema članku 24. stavku 2. Odluke 2011/278/EU?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: treba li članak 24. stavak 1. Odluke 2011/278/EU tumačiti na način da zabranjuje državi članici da od operatera zahtijeva i takve informacije o planiranim ili stvarnim promjenama kapaciteta, razine djelatnosti i rada postrojenja koje za posljedicu nemaju ukidanje odnosno prilagodbu odluke o dodjeli u skladu s člancima 19. do 21. Odluke 2011/278/EU?

      (1)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2772), SL 130, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.)


title: Predmet C-641/13 P: Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-2/07, Španjolska protiv Komisije

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/6

         Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-2/07, Španjolska protiv Komisije
   (Predmet C-641/13 P)
   2014/C 31/10
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

               —

               Prihvatiti predmetnu žalbu i djelomično ukinuti presudu Općeg suda od 16. rujna 2013. u predmetu T-02/07, Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije;

               —

               U ranije naznačenom opsegu djelomično poništiti Odluku C(2006) 5102 Komisije od 20. listopada 2006. kojom se smanjuje financijska potpora dodijeljena iz Kohezijskog fonda skupini projekata s oznakom 2001.ES.16.C.PE.050 koja se odnosi na sanaciju hidrografskog bazena rijeke Júcar (Španjolska), s obzirom na stajalište da je korištenje iskustva kao kriterija za dodjelu ugovora nepravilno;

               —

               Naložiti snošenje troškova tuženiku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Povreda prava s obzirom na stajalište da je korištenje iskustva kao kriterija za dodjelu ugovora protivno članku 30. Direktive 93/37 (1). Navedena odredba ne zabranjuje korištenje kriterija vezanih uz iskustvo ugovaratelja u vrijeme dodjele ugovora. Naprotiv, iskustvo ponuditelja moguće je vrednovati uvijek kada je riječ o kriteriju koji nije usmjeren na vrednovanje sposobnosti ponuditelja, a koje je iskustvo različito od zahtjeva solventnosti te je usmjereno na ocjenu ekonomski najpovoljnije ponude u smislu veze s predmetom ugovora i kvalitetom njegova izvršenja.

      (1)  Direktiva Vijeća 93/37/EEZ od 14. lipnja 1993. o usklađivanju postupaka dodjele ugovora o javnim radovima (SL L 199, str. 54.)


title: Nalog Suda od 12. svibnja 2014. u predmetu E-8/12 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB i Schenker Privpak AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e (Postupak za poništenje odluka Nadzornog tijela EFTA-e – Pristup dokumentima – Prihvatljivost)

text:
               12.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 49/16

         NALOG SUDA
   od 12. svibnja 2014.
   u predmetu E-8/12
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB i Schenker Privpak AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (Postupak za poništenje odluka Nadzornog tijela EFTA-e – Pristup dokumentima – Prihvatljivost)
   (2015/C 49/09)
   U predmetu E-8/12, Schenker North AB, Schenker Privpak AB i Schenker Privpak AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e – ZAHTJEV za poništenje triju odluka Nadzornog tijela EFTA-e uručenih 18. svibnja 2012., 23. svibnja 2012. i 2. srpnja 2012., kojima se uskraćuje pristup određenim dokumentima u predmetu ESA br. 34250 (Norveška pošta/Privpak – postupak zbog povrede protumonopolskih pravila) i predmetu ESA br. 68736 (DB Schenker – zahtjev za javni pristup u pogledu prethodno navedenog postupka zbog povrede protumonopolskih pravila) i pristup postupcima za upravljanje zahtjevima za javni pristup i upravljanje spisima predmeta, u skladu s Pravilima o pristupu dokumentima („RAD 2008.”) utvrđenima odlukom ESA-e br. 407/08/COL od 27. lipnja 2008. (neobjavljena), Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac-izvjestitelj, Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, donio je 12. svibnja 2014. nalog kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Smatra da nema potrebe odlučivati u postupku protiv dopisa ESA-e od 9. svibnja 2012., uručenog 18. svibnja 2012. (br. spisa 633455), u onoj mjeri u kojoj se odnosi na pristup cjelokupnom sadržaju u predmetu ESA-e br. 34250.

               2.

               Odbacuje kao nedopušten postupak protiv dopisa ESA-e od 9. svibnja 2012., uručenog 18. svibnja 2012. (br. spisa 633455), u onoj mjeri u kojoj se odnosi na pristup „dopisu Norveške pošte od 13. srpnja 2010. ili zaprimljenom tog datuma” i „zapisniku sa sastanaka između ESA-e, uključujući njezina predsjednika, i Norveške pošte i/ili norveške vlade”.

               3.

               Odbacuje kao nedopušten postupak protiv dopisa ESA-e od 22. svibnja 2012., uručenog 23. svibnja 2012.

               4.

               Smatra da nema potrebe odlučivati u postupku protiv dopisa ESA-e od 2. srpnja 2012., uručenog 2. srpnja 2012. (br. spisa 639495), u onoj mjeri u kojoj se odnosi na postupke ESA-e za upravljanje spisima predmeta ili postupke ESA-e za upravljanje zahtjevima za javni pristup.

               5.

               Sud odbacuje kao nedopušten postupak protiv dopisa ESA-e od 2. srpnja 2012., uručenog 2. srpnja 2012. (br. spisa 639495), u onoj mjeri u kojoj se odnosi na pristup odlukama Kolegija ESA-e koje sadržavaju postojeće ovlasti njezinih direktora.

               6.

               Nalaže podnositelju zahtjeva plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-748/14: Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2015. – Montenegro protiv OHIM-a (Oblik boce)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/77

         Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2015. – Montenegro protiv OHIM-a (Oblik boce)
   (Predmet T-748/14) (1)

   (2015/C 398/91)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet T-808/14: Tužba podnesena 12. prosinca 2014. – Španjolska protiv Komisije

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/45

         Tužba podnesena 12. prosinca 2014. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-808/14)
   (2015/C 034/54)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i

               —

               tuženoj instituciji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba je usmjerena protiv odluke Europske komisije od 1. listopada 2014. koja se tiče državne potpore SA 27408 (C 24/2010) EX NN 37/2010, EX CP 19/2009) koju su nadležna tijela regije Castilla-La Mancha dodijelila za razvoj digitalne zemaljske televizije u svojim udaljenim i manje urbaniziranim područjima.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 107. stavka 1. UFEU-a, jer subjektima koji obavljaju određenu gospodarsku djelatnost nije dana gospodarska prednost, mjera nije selektivna niti je narušeno tržišno natjecanje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 106. stavka 2. i članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a, jer nije dokazana povreda načela tehnološke neutralnosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu postupka u području državnih potpora, uzimajući u obzir nepravilnosti počinjene u istrazi.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, na koji se tužitelj podredno poziva, odnosi se na povredu načelâ pravne sigurnosti, jednakosti, proporcionalnosti i supsidijarnosti, u vezi s člankom 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u.


title: Predmet T-742/15 P: Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2017. – DD protiv FRA-e („Žalba — Javna služba — Privremeno osoblje — Ugovor na neodređeno vrijeme — Stegovna mjera — Ukor — Raskid ugovora — Pravo na saslušanje — Neimovinska šteta”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/36

         Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2017. – DD protiv FRA-e
   (Predmet T-742/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Privremeno osoblje - Ugovor na neodređeno vrijeme - Stegovna mjera - Ukor - Raskid ugovora - Pravo na saslušanje - Neimovinska šteta”))
   (2017/C 283/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: D.D. (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, a zatim L. Levi, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) (zastupnici: M. O’Flaherty, agent, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 8. listopada 2015., DD/FRA (F-106/13 i F-25/14, EU:F:2015:118), kojom se zahtijeva djelomično ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               DD će snositi vlastite troškove.

               3.

               Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet C-656/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. – Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Vijeća Europske unije (Koordinacija sustavâ socijalne sigurnosti — Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba — Odluka Vijeća — Izbor pravne osnove — Članak 48. UFEU-a — Članak 79. stavak 2. točka (b) UFEU-a)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/2

         Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. – Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-656/11) (1)

   ((Koordinacija sustavâ socijalne sigurnosti - Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba - Odluka Vijeća - Izbor pravne osnove - Članak 48. UFEU-a - Članak 79. stavak 2. točka (b) UFEU-a))
   2014/C 112/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: C. Murrell, zatim M. Holt, agenti, uz asistenciju A. Dashwood QC)

      Intervenijent koji podupire tužitelja: Irska (zastupnici: E. Creedon i L. Williams kao i J. Stanley, agenti, uz asistenciju N. J. Travers, BL)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Marhic i M. Veiga, zatim A. De Elera, agenti)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues i N. Rouam, agenti), Europska komisija (zastupnici: V. Kreuschitz, zatim S. Pardo Quintillán i J. Enegren, agents)

      Predmet

   Tužba za poništenje – Odluke Vijeća br. 2011/863/EU od 16. prosinca 2011. o stajalištu koje treba zauzeti Europska unija u okviru Zajedničkog odbora osnovanog Sporazumom između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba što se tiče zamjene Priloga II. navedenom sporazumu o koordinaciji sustavâ socijalne sigurnosti (SL L 341, str. 1.) – Izbor pravne osnove – čl. 48 UFEU (usvajanje mjera u području socijalne sigurnosti nužne za omogućavanje slobode kretanja radnika) ili čl. 79. st. 2. točka (b), UFEU (prava državljana trećih zemalja koji zakonito borave u državi članici) – Praktični utjecaj tog izbora na prava i obveze Ujedinjene Kraljevine zbog Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Irska, Francuska Republika i Europska komisija snose svoje vlastite troškove.

      (1)  SL C 49, 18.2.2012.


title: Predmet T-231/15: Tužba podnesena 5. svibnja 2015. – Haswani protiv Vijeća

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/40

         Tužba podnesena 5. svibnja 2015. – Haswani protiv Vijeća
   (Predmet T-231/15)
   (2015/C 213/65)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: George Haswani (Yabroud, Sirija) (zastupnik: G. Karouni, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu Uredbu Vijeća (EU) 2015/375 od 6. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2015/383 od 6. ožujka 2015. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               slijedom navedenoga, naloži brisanje imena Georgea Haswanija iz Prilogâ gore spomenutim aktima;

               —

               naloži Vijeću isplatu iznosa od 7 00  000 eura na ime naknade svih vidova pretrpljene štete;

               —

               naloži Vijeću da snosi vlastite troškove kao i troškove tužitelja, koji zadržava mogućnost da te troškove opravda u tijeku postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu prava na obranu, prava na prethodno saslušanje i prava na pravični postupak.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu obveze obrazlaganja, s obzirom na to da je obrazloženje pobijanih akata nedovoljno i neprecizno.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na očitu pogrešku u ocjeni i na nedostatak dokaza, s obzirom na to da nije bilo stvarne i ozbiljne osnove za određivanje mjera ograničavanja protiv tužitelja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na povredu općeg načela proporcionalnosti.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na tužiteljev odštetni zahtjev.


title: Predmet C-446/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2017. uputio Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) – Woonhaven Antwerpen protiv Khalida Berkanija, Asmae Hajji

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2017. uputio Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) – Woonhaven Antwerpen protiv Khalida Berkanija, Asmae Hajji
   (Predmet C-446/17)
   (2017/C 318/16)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vredegerecht te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Woonhaven Antwerpen

      Tuženici: Khalid Berkani, Asmae Hajji

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li smatrati poduzetnikom u smislu prava Unije društvo za izgradnju socijalnih stanova koje je priznala flamanska vlada i koje potrošaču iznajmljuje socijalni stan za najamninu koja, s jedne strane, ovisi o tržišnoj vrijednosti koju je to društvo samo odredilo, a, s druge strane, o dohotku i broju članova najmoprimčeve obitelji?

               2.

               Je li odnos između priznatog društva za izgradnju socijalnih stanova i potrošača pri iznajmljivanju socijalnog stana potonjemu, a osobito članak 11. tipskog ugovora o najmu, koji je dio navedenog odnosa, ugovor u smislu Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1)?

               3.

               Ulaze li u područje primjene Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima ugovor ili pravni odnos u okviru kojeg priznato društvo za izgradnju socijalnih stanova iznajmljuje socijalni stan potrošaču i treba li takvo društvo za izgradnju stanova koje iznajmljuje socijalni stan potrošaču za najamninu koja, s jedne strane, ovisi o tržišnoj vrijednosti koju je to društvo samo odredilo, a, s druge strane, o dohotku i broju članova najmoprimčeve obitelji, za potrebe tog iznajmljivanja smatrati prodavateljem robe ili pružateljem usluge u smislu navedene direktive?

      (1)  SL 1993., L 95, str. 29., SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.


title: Predmet T-19/15: Presuda Općeg suda od 1. veljače 2017. – Gómez Echevarría protiv EUIPO-a – M and M Direct (wax by Yuli’s) („Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije wax by Yuli’s — Raniji verbalni žig Europske unije MADWAX i raniji nacionalni figurativni žig wax — Članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Opasnost od dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 — Doseg ispitivanja koje provodi žalbeno vijeće — Članak 64. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 — Prava obrane — Članak 41. stavak 2. točka (a) Povelje o temeljnim pravima — Zlouporaba prava — Troškovi zastupanja pred EUIPO-om — Članak 85. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/21

         Presuda Općeg suda od 1. veljače 2017. – Gómez Echevarría protiv EUIPO-a – M and M Direct (wax by Yuli’s)
   (Predmet T-19/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije wax by Yuli’s - Raniji verbalni žig Europske unije MADWAX i raniji nacionalni figurativni žig wax - Članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Opasnost od dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 - Doseg ispitivanja koje provodi žalbeno vijeće - Članak 64. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 - Prava obrane - Članak 41. stavak 2. točka (a) Povelje o temeljnim pravima - Zlouporaba prava - Troškovi zastupanja pred EUIPO-om - Članak 85. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 078/28)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Yuleidy Caridad Gómez Echevarría (Benalmádena, Španjolska) (zastupnik: E. López-Chicheri y Selma, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: M and M Direct Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Žalba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. studenoga 2014. (predmet R 951/2014-1), u vezi s postupkom za proglašenje žiga ništavim između M and M Direct i Y. C. Gómez Echevarría.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Yuleidy Caridad Gómez Echevarría nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Predmet C-362/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 28. lipnja 2013. — Maurizio Fiamingo protiv Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 28. lipnja 2013. — Maurizio Fiamingo protiv Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Predmet C-362/13)
   2013/C 260/52

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-89/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. veljače 2014. uputio Corte Suprema di Cassazione (Italija) – A2A SpA protiv Agenzia delle Entrate

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. veljače 2014. uputio Corte Suprema di Cassazione (Italija) – A2A SpA protiv Agenzia delle Entrate
   (Predmet C-89/14)
   2014/C 142/28
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte Suprema di Cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A2A SpA

      Tuženik: Agenzia delle Entrate

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u (1) i članke 9., 11. i 13. Uredbe Komisije (EZ) br. 794/2004 od 21. travnja 2004. o provedbi navedene Uredbe (2), tumačiti na način da im je protivna nacionalna odredba koja, u odnosu na postupak za povrat državne potpore nastavno na odluku Komisije dostavljenu 7. lipnja 2002., propisuje da se kamate utvrđuju na temelju odredbi Poglavlja V. navedene Uredbe br. 794/2004 (a posebno njezinih članaka 9. i 11.), odnosno primjenjujući kamatnu stopu koja se temelji sustavu složenih kamata?

      (1)  SL L 83, str. 1.

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 794/2004 od 21. travnja 2004. o provedbi Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 140, str. 1.)


title: Predmet T-416/17: Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a – Papouis Dairies (fino)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/53

         Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a – Papouis Dairies (fino)
   (Predmet T-416/17)
   (2017/C 277/77)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz, QC, i V. Marsland, Solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Papouis Dairies LTD (Nikozija, Cipar)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije u boji s verbalnim elementom „fino” – prijava za registraciju br. 11 180 791

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2017. u predmetu R 2759/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-153/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. ožujka 2017. uputio Supreme Court of the United Kingdom – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs protiv Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. ožujka 2017. uputio Supreme Court of the United Kingdom – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs protiv Volkswagen Financial Services (UK) Ltd
   (Predmet C-153/17)
   (2017/C 178/11)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Tuženik: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

      Prethodna pitanja

               1.

               U slučaju kada su opći neizravni troškovi, pripisani transakcijama leasinga (koji se sastoje od usluga financiranja oslobođenih od poreza i oporezivih usluga isporuke automobila) uključeni samo u cijenu usluga financiranja oslobođenih od poreza koje pruža porezni obveznik, ima li porezni obveznik pravo na odbitak bilo kojeg dijela ulaznog poreza na te troškove?

               2.

               Koje je pravilno tumačenje točke 31. presude Midland Bank (C-93/98), a osobito navoda da su neizravni troškovi „dio općih troškova poreznog obveznika te su, kao takvi, sastavni dijelovi cijene poduzetnikovih proizvoda”?
               Posebice:

                           a)

                           Treba li taj odlomak tumačiti na način da država članica mora uvijek pripisati dio ulaznog poreza svakoj isporuci u skladu s posebnom metodom usvojenom na temelju članka 173. stavka 2. točke (c) Direktive (1)?

                           b)

                           Je li tomu tako i ako je činjenično stanje takvo da neizravni troškovi nisu uključeni u cijenu oporezivih isporuka koje obavlja poduzetnik?

               3.

               Činjenica da su neizravni troškovi stvarno, barem u određenom dijelu, upotrijebljeni pri obavljanju oporezivih isporuka automobila,

                           a)

                           znači li ona da se određeni dio ulaznog poreza na te troškove mora moći odbiti?

                           b)

                           Je li tomu tako i ako je činjenično stanje takvo da neizravni troškovi nisu uključeni u cijenu oporezivih isporuka automobila?

               4.

               Može li načelno biti zakonito ne uzeti u obzir oporezive isporuke automobila (ili njihovu vrijednost) da bi se došlo do posebne metode na temelju članka 173. stavka 2. točke (c) Direktive?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-182/14 P: Žalba koju je 11. travnja 2014. podnio Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 4. veljače 2014. u predmetima T-604/11 i T-292/12, Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/3

         Žalba koju je 11. travnja 2014. podnio Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 4. veljače 2014. u predmetima T-604/11 i T-292/12, Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-182/14 P)
   2014/C 223/03
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (zastupnici: A. Nordemann, M.C. Maier, Rechtsanwälte)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine osporavanu presudu Općeg suda od 4. veljače 2014. u mjeri u kojoj se odnosi na predmet T-292/12,

               —

               ako je potrebno, vrati predmet Općem sudu na odlučivanje,

               —

               naloži drugoj stranci snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj žalbu temelji na jednom žalbenom razlogu, kojim se navodi povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 (1) od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice.
   Žalitelj posebno tvrdi da je Opći Sud povrijedio pravo:

               1.

               kada u okviru opće ocjene nije uzeo u obzir ili čak nije spomenuo da se raniji žig, MAGNET 4, sastoji od broja „4”;

               2.

               kada je u točkama 22. i 25. svoje presude smatrao da je element MAGNET dominantni dio ranijeg žiga, MAGNET 4;

               3.

               kada je u točki 25. primijenio različite standarde za ocjenu fonetske i vizualne sličnosti znakova MAGNET 4 i MAGNEXT;

               4.

               kada u točki 35., u okviru opće ocjene nije uzeo u obzir mogućnost dovođenja u zabludu, međuovisnost relevantnih faktora, posebno nisku razinu razlikovnog karaktera ranijeg žiga MAGNET 4, nepostojanje konceptualne sličnosti znakova MAGNET 4 i MAGNEXT i nizak stupanj fonetske i vizualne sličnosti znakova;

               5.

               kada u točki 35. nije naveo bitne razloge u vezi s vjerojatnošću dovođenja u zabludu između znakova MAGNET 4 i MAGNEXT.

      (1)  SL L 78, str. 1.


title: Predmet T-434/17: Tužba podnesena 12. srpnja 2017. – younique protiv EUIPO-a – Jafer Enterprises R&D (younique products)

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/14

         Tužba podnesena 12. srpnja 2017. – younique protiv EUIPO-a – Jafer Enterprises R&D (younique products)
   (Predmet T-434/17)
   (2017/C 318/20)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: younique LLC (Utah, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Edenborough, QC)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „younique products” – prijava za registraciju br. 1 191 504

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. travnja 2017. u predmetu R 1564/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               tuženiku naloži snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku i onih u postupku pred žalbenim vijećem; ili, u slučaju da se druga stranka u pobijanoj odluci pojavi kao intervenijent, da tuženik i druga stranka u pobijanoj odluci solidarno snose tužiteljeve troškove u ovom postupku i one u postupku pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009, jer je vijeće pogriješilo u pogledu razine pažnje relevantnog potrošača i sličnosti relevantnih žigova.


title: Predmet T-561/12: Presuda Općeg suda od 25. listopada 2013. — Beninca protiv Komisije ( „Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokument koji je sastavila Komisija u okviru postupka spajanja Deutsche Börse i NYSE Euronexta — Uskraćivanje pristupa — Iznimka koja se odnosi na zaštitu procesa odlučivanja” )

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/11

         Presuda Općeg suda od 25. listopada 2013. — Beninca protiv Komisije
   (Predmet T-561/12) (1)

   (Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokument koji je sastavila Komisija u okviru postupka spajanja Deutsche Börse i NYSE Euronexta - Uskraćivanje pristupa - Iznimka koja se odnosi na zaštitu procesa odlučivanja)
   2013/C 359/18
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Jürgen Beninca (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: C. Zschocke, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

      Predmet

   Zahtjev da se poništi odluka Komisije od 9. listopada 2012. kojom se uskraćuje pristup memorandumu načelnika Odjela za poslove tržišnog natjecanja u Glavnoj upravi za poduzetništvo i industriju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Jürgenu Beninci se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 46, 16.2.2013.


title: Predmet T-446/14: Tužba podnesena 16. lipnja 2014. – Taihan Electric Wire protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/46

         Tužba podnesena 16. lipnja 2014. – Taihan Electric Wire protiv Komisije
   (Predmet T-446/14)
   2014/C 282/60
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Taihan Electric Wire Co. Ltd (Anyang-Si, Republika Koreja) (zastupnici: R. Antonini i E. Monard, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2014) 2139 od 2. travnja 2014. o postupku prema članku 101 UFEU-a i članku 53. EGP-a u predmetu AT.39610 – električni kablovi („Odluka”) u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelja;

               —

               podredno, smanji novčanu kaznu izrečenu tužitelju, i;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tih postupaka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na to da Komisija nije mogla imati nadležnost u vezi tužiteljevog ponašanja i da nije dokazala da je tužitelj sudjelovao u povredi koju može sankcionirati na temelju članka 101. UFEU-a, s obzirom na to da se predmet njegovog navodnog protutržišnog ponašanja ne odnosi na tržište EGP-a i da njegova navodna uključenost u protutržišno ponašanje nije mogla imati i nije imala nikakav učinak na trgovinu na tržištu EGP-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na to da se Komisija pogrešno oslanjala na dokaze dobivene pretragama u određenim poduzećima, s obzirom na nezakonitost odluka o pretragama.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija pogrešno odredila duljinu navodnog kršenja u odnosu na tužitelja, čime je među ostalim prekršila načelo in dubio pro reo i načelo nediskriminacije te nije predstavila odgovarajući dokaz.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog odnosi se na to da Komisijin različit pristup u vezi tužitelja i drugih poduzeća za koje su u spisu dostupni slični podaci krši načela nediskriminacije i proporcionalnosti prema tužitelju.

               5.

               Peti žalbeni razlog odnosi se na to da je Komisijino određivanje novčane kazne koja je izrečena tužitelju prekršilo načelo nediskriminacije, načelo proporcionalnosti, kao što je to, među ostalim, propisano u članku 5. UEU-u, kao i u članku 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članku 23. stavku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u, smjernicama (uključujući njihovu točku 18. i točku 37.) te načelo legitimnih očekivanja.


title: Predmet T-721/15: Presuda Općeg suda od 27. travnja 2017. – BASF protiv EUIPO-a – Evonik Industries (DINCH) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije DINCH — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/21

         Presuda Općeg suda od 27. travnja 2017. – BASF protiv EUIPO-a – Evonik Industries (DINCH)
   (Predmet T-721/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije DINCH - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnoga karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 195/29)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: BASF SE (Ludwigshafen, Njemačka) (zastupnici: A. Schulz i C. Onken, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Pethke i M. Fischer, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Evonik Industries AG (Essen, Njemačka) (zastupnik: A. Schabenberger, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. rujna 2015. (predmet R 2080/2014-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Evonik Industries i BASF.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu BASF SE nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 68, 22. 2. 2016.


title: Predmet C-650/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Østre Landsret (Danska) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS protiv Skatteministeriet

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Østre Landsret (Danska) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS protiv Skatteministeriet
   (Predmet C-650/16)
   (2017/C 063/25)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A/S Bevola, Jens W. Trock ApS

      Tuženik: Skatteministeriet

      Prethodna pitanja

   Protivi li se članku 49. UFEU-a nacionalni sustav oporezivanja, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg su dopušteni odbici gubitaka nacionalnih podružnica, dok odbici gubitaka podružnica sa sjedištem u drugim državama članicama nisu mogući, uključujući u uvjetima istovjetnim onima u presudi Suda Europske unije Marks & Spencer, C-446/03, (1) točke 55. i 56., osim ako je grupa izabrala međunarodno zajedničko oporezivanje pod uvjetima opisanim u glavnom postupku?

      (1)  (EU:C:2005:763)


title: Predmet T-913/16: Tužba podnesena 23. prosinca 2016. – Fininvest i Berlusconi protiv ESB-a

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/35

         Tužba podnesena 23. prosinca 2016. – Fininvest i Berlusconi protiv ESB-a
   (Predmet T-913/16)
   (2017/C 063/47)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest) (Rim, Italija), Silvio Berlusconi (Rim) (zastupnici: R. Vaccarella, A. Di Porto, M. Carpinelli i A. Saccucci, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Europske središnje banke od 25. listopada 2016. kojom se „protivi stjecanju kvalificiranog udjela u ciljnom društvu od strane stjecateljâ”.

               —

               Europskoj središnjoj banci naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova je tužba podnesena protiv Odluke Europske središnje banke od 25. listopada 2016. (ECB/SSM/20016-7LVZJ6XRIE7VNZ4UBX81/4) na temelju članaka 22. i 23. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (CRD IV) (SL 2013., L 176, str. 338.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 14., str. 105. i ispravak u SL-u 2017., L 20, str. 1.), članka 1. stavka 5., članka 4. stavka 1. točke (c) i članka 15. stavka 3. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.), članka 87. Uredbe (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (SL 2014., L 141, str. 1.), kao i članaka 19., 22. i 25. propisa pod nazivom „Testo unico bancario italiano” (Talijanski konsolidirani zakon o bankama), kojom se središnja banka protivi stjecanju kvalificiranog udjela od strane društva Finanziaria d’Investimento Fininvest S.p.A. u kreditnoj instituciji (ciljnom društvu).
   U prilog svojoj tužbi, tužitelji ističu osam tužbenih razloga koji se dijele u tri skupine.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o pogrešnoj primjeni članaka 22. i 23. Direktive CRD IV, povredi članka 1. stavka 5., članka 4. stavka 1. točke (c) i članka 15. Uredbe o SSM-u i članaka 86. i 87. Okvirne uredbe o SSM-u osobito u vezi s člankom 4. stavkom 1., člankom 5. stavkom 2. i člankom 13. stavkom 2. UEU-a i s člankom 127. stavkom 6. UFEU-a, kao i o zloporabi ovlasti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, iznesen podredno, koji se temelji na tvrdnji da se širokom primjenom Direktive CRD IV u ovom slučaju krši opće načelo neretroaktivnosti akata sekundarnog prava.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi načela pravne sigurnosti i načela pravomoćnosti konačne presude br. 882 koju je 3. ožujka 2016. donio Consiglio di Stato (Državno vijeće, Italija) koji je odlučio o učincima şpajanja odobrenog od strane Banca d’Italia (Talijanska središnja banka) u vezi s udjelom društva Fininvest u ciljnom društvu.

                           —

                           Tužitelji s tim u vezi ističu da se ta prva skupina tužbenih razloga odnosi na sami temelj pobijane odluke te da se njome osobito osporava tumačenje Direktive CRD IV od strane ESB-a zato što je pravno pogrešno i zato jer se njime nezakonito proširuju posebne ovlasti koje su ESB-u dodijeljene Uredbom o SSM-u i Okvirnom uredbom o SSM-u, te je u suprotnosti s pravomoćnošću koja je već nastupila na nacionalnoj razini konačnom presudom Consiglio di Stato 3. ožujka 2016. o udjelu u ciljnom društvu

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi članka 4. stavka 3., Uredbe o SSM-u, članka 23. stavaka 1. i 4. Direktive CRD IV, kao i općih načela zakonitosti, pravne sigurnosti i predvidivosti radnji uprave, u vezi s primjenom nacionalnih odredbi o prenošenju od strane ESB-a, i o povredi općih načela zakonitosti i pravne sigurnosti u pogledu primjene na tužitelje Guidelines for the prudential assessment of acquisitions and increases in holdings in the financial sector required by Directive 2007/44/EC, koje su 2008. donijeli CEBS, CESR i CEIOPS.

               5.

               Peti tužbeni razlog, iznesen podredno, koji se temelji na tvrdnji o bitnim povredama postupka, u ovom slučaju, neprovođenju istrage i nepostojanju obrazloženja u vezi s kriterijem „vjerojat[nog] utjecaj[a] predloženog stjecatelja na kreditnu instituciju” (čl. 23. st. 1. Direktive CRD IV).

               6.

               Šesti tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi općeg načela proporcionalnosti, jer se pobijanom odlukom proizvode učinci mjere izvlaštenja kojom se nalaže obvezna prodaja velikog udjela, i o povredi članaka 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i odgovarajućih općih načela prava Europske unije, kako proizlaze iz Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i ustavnih tradicija zajedničkih državama članicama.

                           —

                           Tužitelji s tim u vezi ističu da se ova druga skupina tužbenih razloga tiče ocjene koju je izvršio ESB te se odnosi na, s jedne strane, pregled nacionalnog zakonodavstva od strane samog ESB-a, i, s druge, na izostanak konkretne ocjene „vjerojat[nog] utjecaj[a] predloženog stjecatelja na kreditnu instituciju” i na nepoštovanje načela proporcionalnosti kod bonitetnog nadzora.

                     Treća skupina tužbenih razloga se, nasuprot tome, odnosi na niz teških postupovnih povreda počinjenih u postupku nadzora i kod donošenja konačne odluke ESB-a.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi prava obrane koja je trebalo „u potpunosti pošt[ovati]” (čl. 22. st. 2. Uredbe o SSM-u i čl. 32. st. 1. Okvirne uredbe o SSM-u) i prava na dobru upravu iz članka 41. Povelje o temeljnim pravima, zato što su stranke nepravodobno ostvarile pravo na pristup spisu te se nisu mogle upoznati sa sadržajem akta ESB-a na temelju kojeg je otvoren postupak davanja odobrenja. Tužitelji također ističu pogrešnu primjenu članka 32. stavaka 1. i 5. Okvirne uredbe o SSM-u.

               8.

               Osmi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o nezakonitosti, s obzirom na članak 277. UFEU-a, članka 31. stavka 3., Okvirne uredbe o SSM-u zato što se tom odredbom krše prava obrane zajamčena člankom 41. Povelje o temeljnim pravima i odgovarajuća opća načela prava koja proizlaze iz ustavnih načela zajedničkih državama članicama.


title: Predmet T-367/14: Tužba podnesena 28. svibnja 2014. – August Storck protiv OHIM-a – Chiquita Brands (Fruitfuls)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/33

         Tužba podnesena 28. svibnja 2014. – August Storck protiv OHIM-a – Chiquita Brands (Fruitfuls)
   (Predmet T-367/14)
   2014/C 261/57
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: August Storck KG (Berlin, Njemačka) (zastupnici: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum i T. Melchert, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Chiquita Brands LLC (Charlotte, Sjedinjene Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) donesenu 27. ožujka 2014. u predmetu R 1580/2013-5;

               —

               naloži tuženiku da snosi vlastite troškove i nadoknadi troškove tužitelja, te da u slučaju da Chiquita Brands LLC intervenira u postupak, naloži Chiquiti Brands LLC da snosi vlastite troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za opoziv: verbalni žig „Fruitfuls” za proizvode iz razreda 30 – registracija žiga Zajednice br. 5 014 519

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva opoziv žiga Zajednice: Chiquita Brands LLC

      Odluka Odjela za poništaje: žig opozvan

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-16/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 14. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Madrid – Španjolska) – María Elena Pérez López protiv Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid) (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 1999/70/EZ — Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP — Članci 3. do 5. — Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme u sektoru javnog zdravstva — Mjere za sprječavanje zlouporabe ugovora na određeno vrijeme — Sankcije — Promjena kvalifikacije radnog odnosa — Pravo na otpremninu)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/12

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 14. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid – Španjolska) – María Elena Pérez López protiv Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)
   (Predmet C-16/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članci 3. do 5. - Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme u sektoru javnog zdravstva - Mjere za sprječavanje zlouporabe ugovora na određeno vrijeme - Sankcije - Promjena kvalifikacije radnog odnosa - Pravo na otpremninu))
   (2016/C 419/14)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: María Elena Pérez López

      Tuženik: Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)

      Izreka

               1.

               Članak 5. stavak 1. točku (a) Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., priloženog Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu se protivi to da tijela države članice na koju se to odnosi primjenjuju nacionalni propis, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, prema kojemu:

                           —

                           se obnavljanje uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme u sektoru javnog zdravstva smatra opravdanim „objektivnim razlozima” u smislu navedenog članka, zato što se ti ugovori temelje na zakonskim odredbama koje dopuštaju obnovu radi osiguranja pružanja određenih usluga privremene, konjunkturne ili izvanredne naravi, iako su u stvarnosti navedene potrebe trajne i stalne;

                           —

                           ne postoji nikakva obveza za nadležno upravno tijelo da stvori strukturna radna mjesta čime će prestati zapošljavanje statutarnog osoblja te mu je dopušteno popunjavanje stvorenih strukturnih radnih mjesta zapošljavanjem „privremenog” osoblja, tako da i dalje postoji situacija neizvjesnosti radnika, iako u predmetnoj državi postoji strukturni manjak radnih mjesta za stalno zaposleno osoblje u tom sektoru.

               2.

               Članak 5. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme priloženog Direktivi 1999/70 treba tumačiti na način da mu se načelno ne protivi nacionalni propis kojim se određuje prestanak ugovornog odnosa na dan koji je određen u ugovoru na određeno vrijeme te nalaže plaćanje svih zaostalih naknada, a da to nema utjecaja na eventualno novo imenovanje, pod uvjetom da takvo zakonodavstvo ne bude takve naravi da može dovesti u pitanje cilj ili koristan učinak Okvirnog sporazuma, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

               3.

               Sud Europske unije očito je nenadležan za odgovaranje na četvrto pitanje koje je postavio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid (Upravni sud br. 4 u Madridu, Španjolska).

      (1)  SL C 96, 23. 3. 2015.


title: Predmet C-293/15 P: Žalba koju je 15. lipnja 2015. podnijela Slovenská pošta a.s. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-556/08, Slovenská pošta protiv Komisije

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/16

         Žalba koju je 15. lipnja 2015. podnijela Slovenská pošta a.s. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-556/08, Slovenská pošta protiv Komisije
   (Predmet C-293/15 P)
   (2015/C 302/21)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Slovenská pošta a.s. (zastupnici: O. W. Brouwer i A.A.J. Pliego Selie, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Slovačka Republika, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (prije TNT Post Slovensko s.r.o.)

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               1)

               djelomično ili u cijelosti ukine pobijanu presudu i donese konačnu presudu, povodom izjavljene žalbe, kojom se pobijana presuda ukida u cijelosti ili djelomično, ili, podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje;
               i

               2)

               Komisiji naloži snošenje troškova postupka pred Općim sudom i Sudom, uključujući troškove intervenijenata.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud je odbio tužbu za poništenje Odluke Komisije Europske unije od 7. listopada 2008. o slovačkom zakonodavstvu u vezi s uslugama hibridne pošte C(2008) 5912, upućene Slovačkoj Republici.
   Slovenská pošta a.s. od Suda zahtijeva da:

               (i)

               u cijelosti ili djelomično ukine gore navedenu presudu Općeg suda zbog slijedećih žalbenih razloga:

                           i.

                              Prvi žalbeni razlog: pogreške koje se tiču prava, primjena pogrešnog standarda dokazivanja i pogrešna raspodjela tereta dokazivanja time što je presuđeno da je Slovačka Republika povrijedila članak 86. stavak 1. UEZ-a u vezi s člankom 82. UEZ-a;

                                       a.

                                       Pogreške koje se tiču prava time što je presuđeno da davanje ekskluzivnog prava može samo po sebi predstavljati povredu članka 86. stavka 1. UEZ-a u vezi s člankom 82. UEZ-a;

                                       b.

                                       Pogreške koje se tiču prava, primjena pogrešnog standarda dokazivanja i pogrešna raspodjela tereta dokazivanja time što je presuđeno da je Slovačka Republika povrijedila članak 86. stavak 1. UEZ-a u vezi s člankom 82. UEZ-a time što je ograničila ponudu za krajnje korisnike.

                           ii.

                              Drugi žalbeni razlog: Pogreške koje se tiču prava, nedovoljan standard preispitivanja i iskrivljivanje dokaza prilikom preispitivanja i prihvaćanja definicije mjerodavnog tržišta koju je pružila Komisija Europske unije;

                                       a.

                                       Pogreška koja se tiče prava i nedovoljan standard preispitivanja time što je prihvaćeno da se mjerodavno tržište integriranih usluga hibridne pošte može definirati samo na osnovi (navodnog) postojanja potražnje za uslugom i ponude usluge;

                                       b.

                                       Iskrivljivanje dokaza i primjena nedovoljnog standarda dokazivanja time što je presuđeno da se zaključak o dominantnoj potražnji na tržištu može izvući iz dokaza koje je pružila Komisija.

               (ii)

               donese konačnu presudu, povodom izjavljene žalbe, kojom se pobijana presuda ukida u cijelosti ili djelomično, ili, podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje;

               (iii)

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova postupka pred Općim sudom i Sudom, uključujući troškove intervenijenata.


title: Predmet C-39/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – u postupku koji je pokrenuo Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) (Zahtjev za prethodnu odluku — Državne potpore — Članak 107. stavak 1. UFEU-a — Prodaja poljoprivrednog zemljišta od strane javnih vlasti — Nacionalna odredba koja omogućuje nadležnim vlastima protivljenje prodaji poljoprivrednog zemljišta kada je ponuđena cijena u „velikom nerazmjeru” u odnosu na tržišnu vrijednost — Prednost dodijeljena određenim poduzetnicima ili proizvodnjama — Kriterij privatnog ulagača — Određivanje „tržišne vrijednosti”)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/5

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – u postupku koji je pokrenuo Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)
   (Predmet C-39/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Članak 107. stavak 1. UFEU-a - Prodaja poljoprivrednog zemljišta od strane javnih vlasti - Nacionalna odredba koja omogućuje nadležnim vlastima protivljenje prodaji poljoprivrednog zemljišta kada je ponuđena cijena u „velikom nerazmjeru” u odnosu na tržišnu vrijednost - Prednost dodijeljena određenim poduzetnicima ili proizvodnjama - Kriterij privatnog ulagača - Određivanje „tržišne vrijednosti”))
   (2015/C 302/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

   Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)

      uz sudjelovanje: Thomasa Erbsa, Ursule Erbs, Landkreis Jerichower Land

      Izreka

   Članak 107. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da pravilo nacionalnog prava poput onoga u glavnom postupku koje, u svrhu zaštite interesa poljoprivrednih gospodarstava, zabranjuje jednoj emanaciji države prodaju, u okviru javnog nadmetanja, poljoprivrednog zemljišta ponuditelju koji je ponudio najvišu cijenu kada nadležno lokalno tijelo smatra da je ponuda tog ponuditelja u velikom nerazmjeru u odnosnu na procijenjenu vrijednost tog zemljišta, ne može biti obuhvaćeno pojmom „državne potpore” ako njegova primjena omogućuje postizanje cijene koja je najbliža tržišnoj vrijednosti predmetnog poljoprivrednog zemljišta, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 102, 7. 4. 2014.


               23.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/7

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 21. lipnja 2016. podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u predmetu Netfonds Holding ASA m.fl. protiv Staten v/Finansdepartementet
   (Predmet E-8/16)
   (2017/C 90/08)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 21. lipnja 2016., zaprimljenim u pisarnicu Suda 27. lipnja 2016., Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Netfonds Holding ASA m.fl. protiv Staten v/Finansdepartementet o sljedećim pitanjima:

               1.

               Predstavljaju li pravila iz članka 4. Zakona o poslovnim bankama i članka 2-1 Zakona o osiguravateljskoj djelatnosti, ako ih se tumači kao da propisuju da tri četvrtine dionica novih banaka i osiguravajućih društava moraju biti upisane bez povlaštenih prava (to jest da moraju biti izdane u okviru javne ponude), ograničenje iz članka 31. Sporazuma o EGP-u, članka 36. Sporazuma o EGP-u ili članka 40. Sporazuma o EGP-u, pod uvjetom da se zahtjev za dozvolu ne odnosi na isključivo nišnu djelatnost?

                           (a)

                           Uz pretpostavku da pravila čine ograničenje u smislu Sporazuma o EGP-u: Imaju li ta pravila za cilj neki legitiman javni interes?

                           (b)

                           Uz pretpostavku da ograničenje ima za cilj neki legitiman javni interes: Je li takvo ograničenje prikladno u smislu prava EGP-a?

                           (c)

                           Uz pretpostavku da ograničenje ima za cilj neki legitiman javni interes: Je li takvo ograničenje neophodno u smislu prava EGP-a?

               2.

               Predstavljaju li pravila o izdavanju vrijednosnih papira iz članka 4. Zakona o poslovnim bankama i članka 2-1 Zakona o osiguravateljskoj djelatnosti, ako ih se tumači kao da propisuju da tri četvrtine dionica novih banaka i osiguravajućih društava moraju upisati osobe koje nisu promotori, ograničenje na temelju članka 31. Sporazuma o EGP-u, članka 36. Sporazuma o EGP-u ili članka 40. Sporazuma o EGP-u, pod uvjetom da se zahtjev za dozvolu ne odnosi na isključivo nišnu djelatnost?

                           (a)

                           Pod pretpostavkom da takva pravila predstavljaju ograničenje u smislu EGP-u: Imaju li ta pravila za cilj neki legitiman javni interes?

                           (b)

                           Uz pretpostavku da to ograničenje ima za cilj neki legitiman javni interes: Je li takvo ograničenje prikladno u smislu prava EGP-a?

                           (c)

                           Uz pretpostavku da to ograničenje ima za cilj neki legitiman javni interes: Je li takvo ograničenje neophodno u smislu prava EGP-a?

               3.

               Predstavlja li ustaljena upravna praksa prema kojoj fizičke osobe ili poduzeća ne mogu posjedovati više od 20 do 25 posto dionica u financijskim institucijama, osim u slučajevima kad sam zakon dopušta osnivanje financijske grupacije ili kad će se financijska institucija baviti samo takozvanim nišnim aktivnostima, ograničenje na temelju članka 31. Sporazuma o EGP-u, članka 36. Sporazuma o EGP-u ili članka 40. Sporazuma o EGP-u, pod uvjetom da se zahtjev za dozvolu ne odnosi na isključivo nišnu djelatnost?

                           (a)

                           Uz pretpostavku da takva ustaljena upravna praksa predstavlja ograničenje u smislu Sporazuma o EGP-u: Ima li to ograničenje za cilj neki legitiman javni interes?

                           (b)

                           Uz pretpostavku da to ograničenje ima za cilj neki legitiman javni interes: Je li takvo ograničenje prikladno u smislu prava EGP-a?

                           (c)

                           Uz pretpostavku da to ograničenje ima za cilj neki legitiman javni interes: Je li takvo ograničenje neophodno u smislu prava EGP-a?