title: Predmet C-914/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Ministero della Giustizia/GN („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Načelo jednakog postupanja u pitanjima zapošljavanja i rada – Direktiva 2000/78/EZ – Članak 6. stavak 1. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 21. – Zabrana bilo kakve diskriminacije na temelju dobi – Nacionalni propis koji određuje dobnu granicu od 50 godina za pristup javnobilježničkoj profesiji – Opravdanje”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/11

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Ministero della Giustizia/GN
      (Predmet C-914/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Načelo jednakog postupanja u pitanjima zapošljavanja i rada - Direktiva 2000/78/EZ - Članak 6. stavak 1. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 21. - Zabrana bilo kakve diskriminacije na temelju dobi - Nacionalni propis koji određuje dobnu granicu od 50 godina za pristup javnobilježničkoj profesiji - Opravdanje”)
      (2021/C 289/14)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ministero della Giustizia

         Tuženik: GN

         uz sudjelovanje: HM, JL, JJ

         Izreka

      Članak 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji određuje dobnu granicu od 50 godina kao uvjet za sudjelovanje na natječaju za pristup javnobilježničkoj profesiji, s obzirom na to da takav propis očito ne slijedi ciljeve osiguravanja stabilnosti obavljanja te profesije u značajnom razdoblju prije umirovljenja, zaštite dobrog funkcioniranja javnobilježničkih ovlasti te olakšavanja obnavljanja generacija i pomlađivanja navedene profesije, a u svakom slučaju prelazi ono što je nužno za postizanje tih ciljeva, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 87, 16. 3. 2020.


title: Predmet C-931/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht – Austrija) – Titanium Ltd/Finanzamt Österreich, anciennement Finanzamt Wien („Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članci 43. i 45. – Direktiva 2006/112/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2008/8/EZ – Članci 44., 45. i 47. – Pružanje usluga – Mjesto oporezivanja – Pojam „stalni poslovni nastan” – Iznajmljivanje nekretnine u državi članici – Vlasnik nekretnine čije je sjedište poslovanja na otoku Jersey”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/11

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht – Austrija) – Titanium Ltd/Finanzamt Österreich, anciennement Finanzamt Wien
      (Predmet C-931/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 43. i 45. - Direktiva 2006/112/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2008/8/EZ - Članci 44., 45. i 47. - Pružanje usluga - Mjesto oporezivanja - Pojam „stalni poslovni nastan” - Iznajmljivanje nekretnine u državi članici - Vlasnik nekretnine čije je sjedište poslovanja na otoku Jersey”)
      (2021/C 289/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Titanium Ltd

         Tuženik: Finanzamt Österreich, anciennement Finanzamt Wien

         Izreka

      Nekretnina dana u najam u državi članici u okolnostima u kojima vlasnik te nekretnine nema vlastito osoblje za pružanje usluge u vezi s najmom nije stalni poslovni nastan u smislu članka 43. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost kao i članaka 44. i 45. Direktive 2006/112 kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2008/8/EZ od 12. veljače 2008.

         (1)  SL C 87, 16. 3. 2020.


title: Predmet C-942/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Aragón – Španjolska) – Servicio Aragonés de Salud/LB („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članak 4. – Načelo nediskriminacije – Odbijanje zahtjeva za upućivanje na radno mjesto u javnom sektoru predviđeno za javne službenike zaposlene na neodređeno vrijeme – Nacionalni propis koji isključuje pravo na to upućivanje u slučaju zapošljavanja na određeno vrijeme – Područje primjene – Neprimjenjivost članka 4. – Nenadležnost Suda”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/12

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Aragón – Španjolska) – Servicio Aragonés de Salud/LB
      (Predmet C-942/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 4. - Načelo nediskriminacije - Odbijanje zahtjeva za upućivanje na radno mjesto u javnom sektoru predviđeno za javne službenike zaposlene na neodređeno vrijeme - Nacionalni propis koji isključuje pravo na to upućivanje u slučaju zapošljavanja na određeno vrijeme - Područje primjene - Neprimjenjivost članka 4. - Nenadležnost Suda”)
      (2021/C 289/16)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Aragón

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Servicio Aragonés de Salud

         Tuženik: LB

         Izreka

      Sud Europske unije nije nadležan za davanje odgovora na pitanja koja je uputio Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Visoki sud Aragona, Španjolska), odlukom od 17. prosinca 2019.

         (1)  SL C 103, 30. 3. 2020.


title: Predmet C-39/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Jumbocarry Trading GmbH („Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EU) br. 952/2013 – Carinski zakonik Unije – Članak 22. stavak 6. prvi podstavak, u vezi s člankom 29. – Priopćenje razloga odnosnoj osobi prije donošenja odluke koja na nju može negativno utjecati – Članak 103. stavak 1. i članak 103. stavak 3. točka (b) – Zastara carinskog duga – Rok za obavješćivanje o carinskom dugu – Suspenzija roka – Članak 124. stavak 1. točka (a) – Prestanak carinskog duga u slučaju zastare – Vremenska primjena odredbe kojom se uređuju razlozi za suspenziju – Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/13

      Presuda Suda (peto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën/Jumbocarry Trading GmbH
      (Predmet C-39/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EU) br. 952/2013 - Carinski zakonik Unije - Članak 22. stavak 6. prvi podstavak, u vezi s člankom 29. - Priopćenje razloga odnosnoj osobi prije donošenja odluke koja na nju može negativno utjecati - Članak 103. stavak 1. i članak 103. stavak 3. točka (b) - Zastara carinskog duga - Rok za obavješćivanje o carinskom dugu - Suspenzija roka - Članak 124. stavak 1. točka (a) - Prestanak carinskog duga u slučaju zastare - Vremenska primjena odredbe kojom se uređuju razlozi za suspenziju - Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja”)
      (2021/C 289/17)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Staatssecretaris van Financiën

         Druga stranka u postupku: Jumbocarry Trading GmbH

         Izreka

      Članak 103. stavak 3. točku (b) i članak 124. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije, u vezi s načelima pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, treba tumačiti na način da se primjenjuju na carinski dug koji je nastao prije 1. svibnja 2016., ali koji još nije bio zastario na taj datum.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet C-182/20: Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – BE, DT/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – u svojstvu likvidatora društva BE, EP („Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Pravo na odbitak – Ispravak odbitaka – Stečajni postupak – Nacionalni propis kojim se predviđa automatsko odbijanje odbitka PDV-a u vezi s oporezivim transakcijama nastalima prije pokretanja tog postupka”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/14

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – BE, DT/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – u svojstvu likvidatora društva BE, EP
      (Predmet C-182/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Pravo na odbitak - Ispravak odbitaka - Stečajni postupak - Nacionalni propis kojim se predviđa automatsko odbijanje odbitka PDV-a u vezi s oporezivim transakcijama nastalima prije pokretanja tog postupka”)
      (2021/C 289/19)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Suceava

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: BE, DT

         Tuženici: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – u svojstvu likvidatora društva BE, EP

         Izreka

      Članke 184. do 186. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis ili praksa prema kojima otvaranje stečajnog postupka nad gospodarskim subjektom, koji uključuje likvidaciju njegove imovine u korist njegovih vjerovnika, automatski podrazumijeva obvezu tog subjekta da ispravi odbitke PDV-a koje je izvršio za robu i usluge stečene prije stečaja, kada otvaranje takvog postupka nije prepreka obavljanju gospodarske aktivnosti navedenog subjekta, u smislu članka 9. te direktive, osobito radi likvidacije dotičnog društva.

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet C-210/20: Presuda Suda (deveto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl/Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl („Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava usluga, robe i radova – Direktiva 2014/24/EU – Vođenje postupka – Odabir sudionika i dodjela ugovora – Članak 63. – Ponuditelj koji se oslonio na sposobnosti drugog subjekta kako bi ispunio zahtjeve javnog naručitelja – Članak 57. stavci 4., 6. i 7. – Neistinite izjave tog subjekta – Isključenje navedenog ponuditelja a da mu se pritom ne nalaže ili ne dopušta da zamijeni navedeni subjekt – Načelo proporcionalnosti”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/15

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl/Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl
      (Predmet C-210/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava usluga, robe i radova - Direktiva 2014/24/EU - Vođenje postupka - Odabir sudionika i dodjela ugovora - Članak 63. - Ponuditelj koji se oslonio na sposobnosti drugog subjekta kako bi ispunio zahtjeve javnog naručitelja - Članak 57. stavci 4., 6. i 7. - Neistinite izjave tog subjekta - Isključenje navedenog ponuditelja a da mu se pritom ne nalaže ili ne dopušta da zamijeni navedeni subjekt - Načelo proporcionalnosti”)
      (2021/C 289/21)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl

         Tuženici: Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl

         uz sudjelovanje: Azienda Unità Sanitaria Locale USL Toscana Centro,

         Izreka

      S obzirom na prethodna razmatranja, na postavljeno pitanje valja odgovoriti tako da članak 63. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ, u vezi s člankom 57. stavkom 4. točkom (h) te direktive i s obzirom na načelo proporcionalnosti, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis na temelju kojeg javni naručitelj mora automatski iz postupka javne nabave isključiti ponuditelja ako je pomoćni poduzetnik na čije se sposobnosti namjerava osloniti dao neistinitu izjavu u pogledu postojanja kaznenih osuda koje su postale pravomoćne a da se pritom tom ponuditelju ne može naložiti niti barem dopustiti u takvom slučaju da navedeni subjekt zamijeni.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet C-364/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 14. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Galaţi – Rumunjska) – XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL/SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Zaštita potrošača – Nepoštene odredbe – Direktiva 93/13/EEZ – Članak 1. stavak 2. – Isključenje ugovornih odredbi koje su odraz obveznih odredbi nacionalnog prava iz područja primjene te direktive – Članak 4. stavak 2. – Iznimka od ocjene nepoštenosti odredbe – Ugovor o kreditu u stranoj valuti – Navodna povreda obveze informiranja koju ima prodavatelj robe ili pružatelj usluge – Ispitivanje koje nacionalni sud mora prioritetno provesti s obzirom na članak 1. stavak 2.”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/17

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 14. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Galaţi – Rumunjska) – XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL/SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV
      (Predmet C-364/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zaštita potrošača - Nepoštene odredbe - Direktiva 93/13/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Isključenje ugovornih odredbi koje su odraz obveznih odredbi nacionalnog prava iz područja primjene te direktive - Članak 4. stavak 2. - Iznimka od ocjene nepoštenosti odredbe - Ugovor o kreditu u stranoj valuti - Navodna povreda obveze informiranja koju ima prodavatelj robe ili pružatelj usluge - Ispitivanje koje nacionalni sud mora prioritetno provesti s obzirom na članak 1. stavak 2.”)
      (2021/C 289/23)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Galaţi

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL

         Tuženici: SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV

         Izreka

      Članak 1. stavak 2. i članak 4. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da, kada je pred sudom države članice pokrenut spor koji se odnosi na navodno nepoštenu ugovornu odredbu koja je odraz dispozitivne odredbe nacionalnog prava, on najprije mora ispitati utjecaj isključenja iz područja primjene te direktive predviđenog njezinim člankom 1. stavkom 2., a ne utjecaj iznimke od ocjene nepoštenosti ugovornih odredbi predviđene člankom 4. stavkom 2. navedene direktive.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet C-573/20: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 14. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria provinciale di Parma – Italija) – Casa di Cura Città di Parma SpA/Agenzia delle Entrate („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda – Oporezivanje – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Šesta direktiva 77/388/EEZ – Članak 17. stavak 2. točka (a) – Mješoviti porezni obveznik – Pro rata-odbitak – Javne ili privatne zdravstvene ustanove koje obavljaju izuzete aktivnosti – Nacionalni propis kojim se isključuje odbitak PDV-a za stjecanje roba ili pružanje usluga koje se koriste u svrhu izuzetih aktivnosti”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/19

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 14. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria provinciale di Parma – Italija) – Casa di Cura Città di Parma SpA/Agenzia delle Entrate
      (Predmet C-573/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Oporezivanje - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 17. stavak 2. točka (a) - Mješoviti porezni obveznik - Pro rata-odbitak - Javne ili privatne zdravstvene ustanove koje obavljaju izuzete aktivnosti - Nacionalni propis kojim se isključuje odbitak PDV-a za stjecanje roba ili pružanje usluga koje se koriste u svrhu izuzetih aktivnosti”)
      (2021/C 289/26)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Commissione tributaria provinciale di Parma

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Casa di Cura Città di Parma SpA

         Tuženik: Agenzia delle Entrate

         Izreka

      Članak 17. stavak 2. točku (a) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis koji ne dozvoljava odbitak poreza na dodanu vrijednost (PDV) plaćenoga za stjecanje roba ili pružanje usluga koje se koriste u svrhu izuzetih aktivnosti i koji posljedično predviđa da se pravo na odbitak PDV-a mješovitog subjekta izračunava na pro-rata osnovi koja odgovara odnosu između iznosa transakcija kod kojih postoji pravo na odbitak i ukupnog iznosa transakcija koje su izvršene u predmetnoj godini, uključujući i izuzete zdravstvene usluge.

         (1)  SL C 35, 1. 2. 2021.


title: Predmet C-92/21: Rješenje Suda (peto vijeće) od 26. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail de Liège – Belgija) – VW/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Granična kontrola, azil i useljavanje – Politika azila – Kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu – Uredba (EU) br. 604/2013 (Dublin III) – Članak 27. – Pravni lijekovi protiv odluke o transferu – Suspenzivnost pravnog lijeka – Članak 29. – Modaliteti i rokovi za transfere – Standardi za prihvat osoba koje zahtijevaju međunarodnu zaštitu – Direktiva 2013/33/EU – Članak 18. – Nacionalna mjera kojom se podnositelju zahtjeva na kojeg se odnosila odluka o transferu dodjeljuje mjesto u posebnom prihvatnom objektu unutar kojeg smještene osobe imaju pravo na pomoć radi pripreme svojeg transfera”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/20

      Rješenje Suda (peto vijeće) od 26. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail de Liège – Belgija) – VW/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Predmet C-92/21) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Granična kontrola, azil i useljavanje - Politika azila - Kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Uredba (EU) br. 604/2013 (Dublin III) - Članak 27. - Pravni lijekovi protiv odluke o transferu - Suspenzivnost pravnog lijeka - Članak 29. - Modaliteti i rokovi za transfere - Standardi za prihvat osoba koje zahtijevaju međunarodnu zaštitu - Direktiva 2013/33/EU - Članak 18. - Nacionalna mjera kojom se podnositelju zahtjeva na kojeg se odnosila odluka o transferu dodjeljuje mjesto u posebnom prihvatnom objektu unutar kojeg smještene osobe imaju pravo na pomoć radi pripreme svojeg transfera”)
      (2021/C 289/28)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VW

         Tuženik: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

         Izreka

      Članak 27. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da, u odnosu na podnositelja zahtjeva koji je podnio pravni lijek protiv odluke o transferu u drugu državu članicu u smislu članka 26. stavka 1. te uredbe, država članica donese pripremne mjere za taj transfer, poput dodjele mjesta u posebnom prihvatnom objektu unutar kojeg smještene osobe imaju pravo na pomoć radi pripreme svojeg transfera.

         (1)  SL C 138, 19. 4. 2021.


title: Predmet C-208/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. ožujka 2021. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) – K.D. / Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. ožujka 2021. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) – K.D. / Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.
      (Predmet C-208/21)
      (2021/C 289/32)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: K.D.

         Tuženik: Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 3. stavak 1. u vezi s člankom 2. točkom (d) Direktive 2005/29/EZ (1) tumačiti na način da se njime značenje pojma nepoštene poslovne prakse usredotočuje samo na okolnosti povezane sa sklapanjem ugovora i predstavljanjem proizvoda potrošaču, ili pak područjem primjene Direktive, a samim time i nepoštenom poslovnom praksom, treba smatrati to što trgovac koji je autor proizvoda sastavlja zavaravajući tipski ugovor koji je osnova za funkcioniranje prodajne ponude koju je sastavio drugi trgovac i stoga nije izravno povezan sa stavljanjem proizvoda na tržište?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li smatrati da je na temelju Direktive 2005/29/EZ za primjenu nepoštene poslovne prakse odgovoran trgovac koji je odgovoran za sastavljanje zavaravajućeg tipskog ugovora, ili pak trgovac koji na temelju takvog tipskog ugovora predstavlja proizvod potrošaču i izravno je odgovoran za stavljanje proizvoda na tržište, ili pak treba smatrati da su na temelju Direktive 2005/29/EZ odgovorna oba trgovca?

                  3.

                  Protivi li se članku 3. stavku 2. Direktive 2005/29/EZ nacionalni propis (tumačenje nacionalnog prava) kojim se potrošaču dodjeljuje pravo da od nacionalnog suda zahtijeva da poništi ugovor sklopljen s trgovcem uz povrat uzajamnih činidbi ako je na potrošačevo davanje izjave o namjeri sklapanja ugovora utjecala nepoštena poslovna praksa trgovca?

                  4.

                  u slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje, treba li Direktivu 93/13 smatrati odgovarajućom pravnom osnovom za ocjenu postupanja trgovca koje se u odnosu s potrošačem sastoji od korištenja nerazumljivog i nejasnog tipskog ugovora te treba li stoga zahtjev da ugovorna odredba mora biti sastavljena jasno i razumljivo utvrđen člankom 5. Direktive 93/13 (2) tumačiti na način da u ugovorima o osiguranju povezanima s kapitalnim fondom osiguranja koji se sklapaju s potrošačima taj zahtjev ispunjava ugovorna odredba o kojoj se pojedinačno pregovaralo, a kojom se izričito ne utvrđuje razmjer ulagačkog rizika tijekom trajanja ugovora o osiguranju, nego se samo obavještava o mogućnosti gubitka dijela uplaćene prve premije i tekućih premija u slučaju raskida osiguranja prije kraja razdoblja osiguranja?”

         (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)

         (2)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-213/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale / Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale / Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani
      (Predmet C-213/21)
      (2021/C 289/33)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Italy Emergenza Cooperativa Sociale

         Tuženik: Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani

         Prethodna pitanja

      Protivi li se članku 10. točki (h) Direktive 2014/24/EU (1) kao i uvodnoj izjavi 28. te direktive nacionalni propis kojim se predviđa da se usluge iznimno hitnog i hitnog prijevoza vozilima hitne medicinske službe mogu sporazumom prioritetno dodijeliti volonterskim organizacijama ako su one upisane u jedinstveni nacionalni registar trećeg sektora najmanje šest mjeseci, i ako pripadaju mreži udruženja te su ovlaštene u skladu s primjenjivim regionalnim propisom (ako postoji) i pod uvjetom da se tom dodjelom jamči pružanje usluga u sustavu stvarnog doprinosa društvenom cilju i ostvarivanju ciljeva solidarnosti uz uvjete ekonomske isplativosti i primjernosti te poštovanje načela transparentnosti i nediskriminacije, a da se pritom među osobama kojima se mogu dodijeliti ti sporazumi ne predviđaju druge neprofitne organizacije, konkretnije, socijalne zadruge kao neprofitna socijalna poduzeća?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL, 2014., L 94, str. 65.).


title: Predmet C-214/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale / Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale / Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza
      (Predmet C-214/21)
      (2021/C 289/34)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Italy Emergenza Cooperativa Sociale

         Tuženik: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

         Uz sudjelovanje: ANPAS – Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze Odv

         Prethodna pitanja

      Protivi li se članku 10. točki (h) Direktive 2014/24/EU (1) kao i uvodnoj izjavi 28. te direktive nacionalni propis kojim se predviđa da se usluge iznimno hitnog i hitnog prijevoza vozilima hitne medicinske službe mogu sporazumom prioritetno dodijeliti volonterskim organizacijama ako su one upisane u jedinstveni nacionalni registar trećeg sektora najmanje šest mjeseci, i ako pripadaju mreži udruženja te su ovlaštene u skladu s primjenjivim regionalnim propisom (ako postoji) i pod uvjetom da se tom dodjelom jamči pružanje usluga u sustavu stvarnog doprinosa društvenom cilju i ostvarivanju ciljeva solidarnosti uz uvjete ekonomske isplativosti i primjernosti te poštovanje načela transparentnosti i nediskriminacije, a da se pritom među osobama kojima se mogu dodijeliti ti sporazumi ne predviđaju druge neprofitne organizacije, konkretnije, socijalne zadruge kao neprofitna socijalna poduzeća, uključujući i socijalne zadruge koje članovima provode raspodjelu isplata koje su povezane s djelatnošću od općeg interesa u skladu s člankom 3. stavkom 2.bis Decreta legislativo 112 del 2017 (Zakonodavna uredba 112 iz 2017.)?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65.).


title: Predmet C-253/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2021. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – TUIfly GmbH/FI, RE

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2021. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – TUIfly GmbH/FI, RE
      (Predmet C-253/21)
      (2021/C 289/37)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TUIfly GmbH

         Tuženici: FI, RE

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. stavak 1. točku (c) podtočku iii, članak 7. stavak 1. i članak 8. stavak 3. Uredbe (EZ) 261/2004 (1) tumačiti na način da je riječ o otkazivanju leta kad zrakoplov sleti u odredišnu zračnu luku koja nije bila predviđena u rezervaciji i koja se ne nalazi u istom gradu, mjestu ili regiji kao odredišna zračna luka koja je bila predviđena u rezervaciji, te su putnici naknadno autobusom prevezeni iz te zračne luke u zračnu luku za koju je izvršena rezervacija u koju su stigli uz kašnjenje u dolasku u dolasku manje od 3 sata?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004, L 46, str. 1) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-269/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2021. uputio Sąd Okręgowy w Krakowie (Poljska) – BC, DC / X

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/27

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2021. uputio Sąd Okręgowy w Krakowie (Poljska) – BC, DC / X
      (Predmet C-269/21)
      (2021/C 289/38)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Krakowie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: BC, DC

         Tuženik: X

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. i članak 19. stavak 1. Ugovora o Europskoj uniji (u daljnjem tekstu: UEU) i članak 6. stavke 1. do 3. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja o temeljnim pravima) tumačiti na sljedeći način:

                              (a)

                              zakonom ustanovljen sud u smislu prava Unije nije sud u čijem sastavu zasjeda osoba koja je na sudačku dužnost u tom sudu imenovana u postupku koji ne uključuje sudjelovanje tijela sudske samouprave koja su većinski sastavljena neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti u situaciji u kojoj je, s obzirom na ustavnu stečevinu države članice, u postupku imenovanja suca potrebno sudjelovanje tijela sudske samouprave koje ispunjava te zahtjeve, uzimajući u obzir institucionalni i strukturni kontekst, s obzirom na to da:

                                          —

                                          je kandidaturu za sudačku dužnost trebao ocjenjivati kolegij suda, koji je sastavljen tako da je većinu osoba koje u njemu zasjedaju imenovao predstavnik izvršne vlasti, odnosno ministar pravosuđa glavni državni odvjetnik;

                                          —

                                          Krajowa Rada Sądownictwa (Državno sudbeno vijeće, Poljska) u trenutačnom sastavu, koja je izabrana protivno poljskim ustavnim i zakonskim odredbama, nije neovisno tijelo i u njoj ne zasjedaju predstavnici sudačke zajednice koji su u njezin sastav imenovani neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti, zbog čega nije valjano podnesen zahtjev za imenovanje na sudačku dužnost predviđen nacionalnim pravom;

                                          —

                                          sudionici u natječaju za imenovanje nisu mogli podnijeti žalbu sudu u smislu članka 2. i članka 19. stavka 1. UEU-a te članka 6. stavaka 1. do 3. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje o temeljnim pravima;

                              (b)

                              zahtjev neovisnog suda ustanovljenog zakonom ne ispunjava sud u čijem sastavu zasjeda osoba koja je na sudačku dužnost u tom sudu imenovana u postupku koji ovisi o proizvoljnom uplitanju izvršne vlasti i koji ne uključuje sudjelovanje tijela sudske samouprave koja su većinski sastavljena neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti ili drugog tijela koje osigurava objektivnu ocjenu kandidata, s obzirom na to da je sudjelovanje tijelâ sudske samouprave ili drugog tijela koje je neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti i koje osigurava objektivnu ocjenu kandidata u postupku imenovanja suca, u kontekstu europske pravne tradicije ukorijenjene u prethodno navedenim odredbama UEU-a i Povelje o temeljnim pravima, a koja predstavlja temelj unije prava kao što je Europska unija, nužno kako bi se moglo smatrati da nacionalni sud jamči potrebnu razinu djelotvorne sudske zaštite u predmetima obuhvaćenima pravom Unije te da je, u konačnici, zajamčeno načelo trodiobe i ravnoteže vlasti te načelo vladavine prava.

                  2.

                  Treba li članak 2. i članak 19. stavak 1. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje o temeljnim pravima, u situaciji u kojoj u sastavu suda zasjeda osoba koja je imenovana u uvjetima opisanima u točki 1., tumačiti na sljedeći način:

                              (a)

                              protivi im se primjena odredbi nacionalnog prava kojima se isključiva nadležnost za ispitivanje zakonitosti imenovanja takve osobe na sudačku dužnost dodjeljuje vijeću Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud, Poljska), koje se sastoji isključivo od osoba koje su na sudačku dužnost imenovane u uvjetima opisanima u točki 1. i koje pritom nalažu da se ne razmatraju prigovori koji se odnose na imenovanje na sudačku dužnost, uzimajući u obzir institucionalni i strukturni kontekst;

                              (b)

                              zahtijevaju, kako bi se osigurao koristan učinak europskog prava, da se odredbe nacionalnog prava tumače na način koji će sudu omogućiti da po službenoj dužnosti izuzme takvu osobu iz odlučivanja o predmetu na temelju odredbi o izuzimanju suca koji nije sposoban odlučivati (iudex inhabilis), koje se primjenjuju po analogiji.


title: Predmet C-289/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. svibnja 2021. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – IG/Varhoven administrativen sad

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. svibnja 2021. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – IG/Varhoven administrativen sad
      (Predmet C-289/21)
      (2021/C 289/39)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: IG

         Tuženik: Varhoven administrativen sad

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Oslobađa li se kasacijski sud izmjenom odredbe normativnog pravnog akta nacionalnog prava, koju je žalbeni sud prethodno ocijenio neusklađenom s odredbom prava Unije koja je na snazi, od obveze da ispita odredbu koja je bila na snazi prije izmjene, odnosno da ocijeni je li ona u skladu s pravom Unije?

                  2.

                  Je li pretpostavka da je predmetna odredba povučena djelotvoran pravni lijek u pogledu prava i sloboda zajamčenih pravom Unije (u ovom slučaju člancima 9. i 10. Direktive 2012/27/EU (1)), odnosno smatra li se takvim pravnim lijekom ako mogućnost, predviđena u nacionalnom pravu, da se provjeri je li predmetna odredba nacionalnog prava prije nego što je izmijenjena bila u skladu s pravom Unije, postoji samo ako se nadležnom sudu podnese konkretna tužba za naknadu štete na temelju te odredbe i to samo u odnosu na osobu koja je podnijela tužbu?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: dopušta li se da se u razdoblju od donošenja do izmjene predmetne odredbe njome i dalje uređuju pravni odnosi između neograničenog kruga osoba koje nisu podnijele tužbe za naknadu štete na temelju te odredbe, odnosno da ocjena usklađenosti nacionalnog pravila s pravilom Unije nije provedena u odnosu na te osobe u razdoblju prije izmjene?

         (1)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL 2012., L 315, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 202.)


title: Predmet C-293/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. svibnja 2021. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Vittamed technologijos” UAB, u likvidaciji/Valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. svibnja 2021. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Vittamed technologijos” UAB, u likvidaciji/Valstybinė mokesčių inspekcija
      (Predmet C-293/21)
      (2021/C 289/40)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj:„Vittamed technologijos” UAB, u likvidaciji

         Druga stranka u žalbenom postupku: Valstybinė mokesčių inspekcija

         Prethodno pitanje

      Treba li članke 184. do 187. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da je porezni obveznik dužan (ili nije) ispraviti odbitke poreza na dodanu vrijednost (PDV) obračunatog na nabavu robe ili usluga namijenjenih proizvodnji kapitalnih dobara ako tu robu ili usluge više ne namjerava koristiti u okviru oporezivih gospodarskih djelatnosti zato što je vlasnik (član) poreznog obveznika odlučio likvidirati poreznog obveznika te je potonji podnio zahtjev da ga se izbriše iz registra obveznika PDV-a? Utječu li na odgovor na to pitanje razlozi donošenja odluke o likvidaciji poreznog obveznika, to jest činjenica da je ta odluka donesena zbog rastućih gubitaka, nepostojanja narudžbi i sumnji člana društva u isplativost planirane (namjeravane) gospodarske djelatnosti?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-295/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. svibnja 2021. uputio cour d'appel de Bruxelles (Belgija) – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. svibnja 2021. uputio cour d'appel de Bruxelles (Belgija) – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances
      (Predmet C-295/21)
      (2021/C 289/41)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel de Bruxelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Allianz Benelux SA

         Tuženik: État belge, SPF Finances

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 4. stavak 1. Direktive Vijeća 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri različitih država članica (1), u vezi s odredbama Direktive 78/855/EEZ (Treća direktiva) (2) i Direktive 82/891/EEZ (Šesta direktiva) (3) o pravu društava, tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se predviđa da se raspodijeljena dobit obuhvaćena Direktivom uključi u poreznu osnovicu društva koje prima dividende prije nego što se od te porezne osnovice odbije 95 % tih dividendi te ih se po potrebi prenese na sljedeće porezne godine, ali koji, s obzirom na to da ne postoji posebna odredba kojom se u slučaju transakcije reorganizacije društava predviđa da se tako preneseni odbici društvu prenositelju u potpunosti prenose na društvo primatelja, ima za posljedicu to da se predmetna dobit neizravno oporezuje prilikom navedene transakcije na temelju primjene odredbe kojom se ograničava prijenos navedenih odbitaka razmjerno udjelu koji neto porezna imovina prije transakcije povezane s preuzetim elementima društva prenositelja predstavlja, također prije transakcije, u ukupnoj neto poreznoj imovini društva preuzimatelja i neto poreznoj vrijednosti preuzetih elemenata?

         (1)  SL 1990., L 225, str. 6.

         (2)  Treća direktiva Vijeća 78/855/EEZ od 9. listopada 1978. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora o spajanjima dioničkih društava (SL 1978, L 295, str. 36.).

         (3)  Šesta direktiva Vijeća 82/891/EEZ od 17. prosinca 1982. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora, koja se odnosi na podjelu dioničkih društava (SL L 378, str. 47.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 37.)


title: Predmet C-121/20: Rješenje predsjednika Suda od 26. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Nizozemska) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/31

      Rješenje predsjednika Suda od 26. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Nizozemska) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken
      (Predmet C-121/20) (1)

      (2021/C 289/43)
      Jezik postupka: nizozemski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet C-317/20: Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Mainz – Njemačka) – KX/PY GmbH

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/31

      Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Mainz – Njemačka) – KX/PY GmbH
      (Predmet C-317/20) (1)

      (2021/C 289/44)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 348, 19. 10. 2020.


title: Predmet C-336/20: Rješenje predsjednika Suda od 27. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Ravensburg – Njemačka) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/31

      Rješenje predsjednika Suda od 27. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Ravensburg – Njemačka) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
      (Predmet C-336/20) (1)

      (2021/C 289/45)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 423, 7. 12. 2020.


title: Spojeni predmeti C-442/20 do C-445/20: Rješenje predsjednika Suda od 16. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Nürnberg – Njemačka) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 i C-444/20), PN i LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/31

      Rješenje predsjednika Suda od 16. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Nürnberg – Njemačka) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 i C-444/20), PN i LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company
      (Spojeni predmeti C-442/20 do C-445/20) (1)

      (2021/C 289/46)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Predmet C-591/20: Rješenje predsjednika Suda od 11. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/32

      Rješenje predsjednika Suda od 11. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD
      (Predmet C-591/20) (1)

      (2021/C 289/47)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 35, 1. 2. 2021.


title: Predmet T-718/17: Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Italija/Komisija („Jezično uređenje – Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora i asistenata u području zgradarstva – Poznavanje jezikâ – Ograničenje izbora jezika 2 natječaja na tri jezika – Uredba br. 1 – Članak 1.d stavak 1. i članci 27. i 28. točka (f) Pravilnika o osoblju – Diskriminacija na temelju jezika – Interes službe – Proporcionalnost”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/33

      Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Italija/Komisija
      (Predmet T-718/17) (1)

      („Jezično uređenje - Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora i asistenata u području zgradarstva - Poznavanje jezikâ - Ograničenje izbora jezika 2 natječaja na tri jezika - Uredba br. 1 - Članak 1.d stavak 1. i članci 27. i 28. točka (f) Pravilnika o osoblju - Diskriminacija na temelju jezika - Interes službe - Proporcionalnost”)
      (2021/C 289/48)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara, D. Milanowska i L. Vernier, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Jiménez García, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/342/17 (AD 6), organiziranom radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata za inženjere u području upravljanja zgradama (uključujući inženjere zaštite okoliša i servisne inženjere) i EPSO/AST/141/17 (AST 3), organiziranom radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata za, kao prvo, koordinatore i tehničare u području gradnje zgrada (profil 1), kao drugo, koordinatore i tehničare za klimatizaciju te elektromehaniku i elektrotehniku u području zgradarstva (profil 2) i, kao treće, asistente za sigurnost na radu/sigurnost zgrada (profil 3) (SL 2017, C 242 A, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/342/17 (AD 6), organiziranom radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata za inženjere u području upravljanja zgradama (uključujući inženjere zaštite okoliša i servisne inženjere) i EPSO/AST/141/17 (AST 3), organiziranom radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata za, kao prvo, koordinatore i tehničare u području gradnje zgrada (profil 1), kao drugo, koordinatore i tehničare za klimatizaciju te elektromehaniku i elektrotehniku u području zgradarstva (profil 2) i, kao treće, asistente za sigurnost na radu/sigurnost zgrada (profil 3).

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Talijanske Republike.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 424, 11. 12. 2017.


title: Predmet T-169/19: Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Prikaz igrača pola) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije koji prikazuje igrača pola – Raniji nacionalni dizajn – Relativni razlog ništavosti – Članak 52. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 60. stavak 2. točka (d) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/34

      Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Prikaz igrača pola)
      (Predmet T-169/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije koji prikazuje igrača pola - Raniji nacionalni dizajn - Relativni razlog ništavosti - Članak 52. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 60. stavak 2. točka (d) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 289/50)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Style & Taste, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: L. Plaza Fernández-Villa, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Palmero Cabezas i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Garayalde Niño, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO a od 7. siječnja 2019. (predmet R 1272/2018-5) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Style & Taste i The Polo/Lauren Company.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Style & Taste, SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet T-260/18: Rješenje Općeg suda od 28. svibnja 2021. – Makhlouf/Komisija i ESB („Izvanugovorna odgovornost – Ekonomska i monetarna politika – Program potpore stabilnosti Cipra – Memorandum o razumijevanju od 26. travnja 2013. o specifičnim uvjetima ekonomske politike sklopljen između Cipra i Europskog stabilizacijskog mehanizma – Tužitelj koji je prestao odgovarati na pozive Općeg suda – Obustava postupka”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/36

      Rješenje Općeg suda od 28. svibnja 2021. – Makhlouf/Komisija i ESB
      (Predmet T-260/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Ekonomska i monetarna politika - Program potpore stabilnosti Cipra - Memorandum o razumijevanju od 26. travnja 2013. o specifičnim uvjetima ekonomske politike sklopljen između Cipra i Europskog stabilizacijskog mehanizma - Tužitelj koji je prestao odgovarati na pozive Općeg suda - Obustava postupka”)
      (2021/C 289/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

         Tuženici: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, T. Materne i T. Maxian Rusche, agenti), Europska središnja banka (zastupnici: O. Heinz, G. Várhelyi iP. Papapaschalis, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamann, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog Memoranduma o razumijevanju od 26. travnja 2013. o specifičnim uvjetima ekonomske politike sklopljenim između Republike Cipar i Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM).

         Izreka

                  1.

                  Ovaj postupak se obustavlja.

                  2.

                  Rami Makhlouf snosi, osim vlastitih, i troškove Europske središnje banke (ESB).

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: Predmet T-332/20: Rješenje Općeg suda od 31. svibnja 2021. – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer) („Žig Europske unije – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig Royal Bavarian Beer – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2017/1001 – Pravo na saslušanje – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Jedinstveni karakter žiga Europske unije – Članak 1. stavak 2. Uredbe 2017/1001 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/37

      Rješenje Općeg suda od 31. svibnja 2021. – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer)
      (Predmet T-332/20) (1)

      („Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig Royal Bavarian Beer - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2017/1001 - Pravo na saslušanje - Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Jedinstveni karakter žiga Europske unije - Članak 1. stavak 2. Uredbe 2017/1001 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 289/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: König Ludwig International GmbH & Co. KG (Geltendorf, Njemačka) (zastupnici: O. Spuhler i J. Stock, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. travnja 2020. (predmet R 1714/2019-4), koja se odnosi na međunarodnu registraciju verbalnog žiga Royal Bavarian Beer u kojoj je naznačena Europska unija.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito potpuno pravno neosnovana.

                  2.

                  Društvu König Ludwig International GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 255, 3. 8. 2020.


title: Predmet T-244/21: Tužba podnesena 4. svibnja 2021. – Luossavaara-Kiirunavaara/Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/37

      Tužba podnesena 4. svibnja 2021. – Luossavaara-Kiirunavaara/Komisija
      (Predmet T-244/21)
      (2021/C 289/54)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Luossavaara-Kiirunavaara AB (Luleå, Švedska) (zastupnici: A. Bryngelsson, F. Sjövall i A. Johansson, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članak 1. stavak 3. Odluke Europske komisije od 25. veljače 2021. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. (1);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da se pobijanom odlukom povređuju propisi koji uređuju Sustav za trgovanje emisijama (ETS), a osobito Prilog 1. Delegiranoj uredbi Komisije (EU) 2019/331 od 19. prosinca 2018. (2) i članak 10.a stavak 1. Direktive 2003/87/EZ (3).

                              —

                              Tužitelj tvrdi da se pobijanom odlukom, a osobito njezinom uvodnom izjavom 13., člankom 1. stavkom 3. i Prilogom III. povređuju članak 10.a stavak 1. Direktive 2003/87/EZ i Prilog 1. Delegiranoj uredbi Komisije (EU) 2019/331. Referentna vrijednost za proizvod za sinteriranu rudaču, kako je utvrđena u Delegiranoj uredbi Komisije (EU) 2019/331, mora se tumačiti u skladu s Direktivom 2003/87/EZ, Ugovorima i načelima prava Unije. U skladu s tom direktivom i sudskom praksom, zamjenski proizvodi i alternativne metode proizvodnje trebaju se uključiti u istu referentnu vrijednost za proizvod, kako bi se poticale klimatski najpovoljnije tehnologije. Kao što to pokazuju podneseni dokazi, peleti od sinterirane rudače i fine čestice od sinterirane rudače neposredne su zamjene jedni za druge. Tvrdi se da je odbijanjem uključivanja tužiteljevih proizvodnih postrojenja za sinterirane pelete u referentnu vrijednost za proizvod Komisija povrijedila Direktivu 2003/87/EZ i Delegiranu uredbu (EU) 2019/331 i počinila očitu pogrešku u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da se pobijanom odlukom povređuju načela jednakog postupanja i nediskriminacije.

                              —

                              Tvrdi se da se pobijanom odlukom povređuju navedena načela diskriminiranjem među poduzećima i sektorima na način da se neopravdano daje prednost određenim poduzećima. To se odnosi kako na postupanje s proizvodnjom sinteriranih finih čestica u odnosu na proizvodnju sinteriranih peleta tako i na postupanje s tužiteljevom proizvodnjom peleta u odnosu na drugu proizvodnju peleta.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se tvrdi da se pobijanom odlukom povređuju međunarodne obveze Unije u području prava okoliša.

                              —

                              Trećim tužbenim razlogom tužitelj tvrdi da je pobijana odluka u suprotnosti s izričitim obvezama koje je Unija preuzela u svojem nacionalno određenom doprinosu prema Pariškom sporazumu iz 2015.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da se pobijanom odlukom povređuje dužnost nadležne institucije da pomno i nepristrano razmotri sve relevantne aspekte pojedinačnog slučaja.

                              —

                              Pobijanom odlukom odražava se politika koju je usvojila Europska komisija, a koja se, kako to tvrdi tužitelj, ne temelji na objektivnoj dubinskoj tehničkoj analizi zamjenjivosti dotičnih proizvoda i tehnika, nego se samo oslanja na tvrdnje jedne od strana na koju utječe određivanje, tj. organizaciju čelične industrije, bez ocjene tehničkih prigovora koje su istaknuli, među ostalim, tužitelj i Švedska agencija za zaštitu okoliša ili savjetovanja s bilo kojom neutralnom trećom stranom.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da se pobijanom odlukom povređuje obveza navođenja razloga iz članka 296. UFEU-a.

                              —

                              Tužitelj tvrdi da pobijana odluka nije pružila ni najmanje obrazloženje o tehničkoj zamjenjivosti između sinteriranih peleta i sinteriranih finih čestica ili o primjeni načela jednakog postupanja, nego samo navodi da je referentna vrijednost „prilagođena” za isključivanje (tužiteljeve) proizvodnje sinteriranih peleta. Posljedično, zainteresiranim osobama nije moguće iz same odluke utvrditi razloge za određivanje.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, kojim se podredno tvrdi da Delegiranu uredbu (EU) 2019/331 treba proglasiti nevaljanom u dijelu u kojem se primjenjuje na pobijanu odluku od dana presude, u skladu s člankom 277. UFEU-a.

                              —

                              Svojim šestim tužbenim razlogom, koji je podredan gornjim tužbenim razlozima, tužitelj tvrdi da, ako Delegiranu uredbu (EU) 2019/331 treba tumačiti na način da isključuje tužiteljeve sinterirane pelete (ali ne i sinterirane pelete imenovanog konkurentskog proizvođača) (4), tu samu uredbu treba proglasiti nevaljanom jer je u suprotnosti s Direktivom 2003/87/EZ i općim načelima prava Unije.

         (1)  Odluka Komisije (EU) 2021/355 od 25. veljače 2021. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2021., L 68, str. 221.)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/331 od 19. prosinca 2018. o utvrđivanju prijelaznih pravila na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2019., L 59, str. 8.)

         (3)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL 2003., L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)

         (4)  Redakcijska napomena: ime tog proizvođača je uklonjeno.


title: Predmet T-261/21: Tužba podnesena 17. svibnja 2021. – Sturz/EUIPO – Clatronic International (STEAKER)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/39

      Tužba podnesena 17. svibnja 2021. – Sturz/EUIPO – Clatronic International (STEAKER)
      (Predmet T-261/21)
      (2021/C 289/55)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Manfred Sturz (Schorndorf, Njemačka) (zastupnik: B. Bittner, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Clatronic International GmbH (Kempen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „STEAKER” – žig Europske unije br. 16 707 465

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. ožujka 2021. u predmetu R 214/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova;

                  —

                  u slučaju intervencije, naloži intervenijentu snošenje vlastitih troškova;

                  —

                  podredno vrati predmet žalbenom vijeću.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda prava na saslušanje u smislu članka 94. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  neispitivanje i iskrivljavanje činjenica i dokaza u skladu s člankom 72. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  zlouporaba ovlasti žalbenog vijeća zbog neprihvaćanja dokaza.


title: Predmet T-291/21: Tužba podnesena 25. svibnja 2021. – Cathay Pacific Airways/Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/41

      Tužba podnesena 25. svibnja 2021. – Cathay Pacific Airways/Komisija
      (Predmet T-291/21)
      (2021/C 289/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Cathay Pacific Airways Ltd (Hong-Kong, Kina) (zastupnici: M. Rees i E. Estellon, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  na temelju članaka 268. i 340. UFEU-a, naloži Europskoj uniji (koju predstavlja Europska komisija) da isplati:

                              —

                              financijsku naknadu koja odgovara zateznim kamatama na iznos od 57 120 000 eura po kamatnoj stopi ESB-a za njegove operacije refinanciranja od 1. studenoga 2010. (odnosno 1,0 postotni bod), uvećan za 3,5 postotnih bodova za razdoblje između 10. veljače 2011. i 4. veljače 2016., što dovodi do iznosa od 14 211 026,51 eura ili, ako to nije moguće, po kamatnoj stopi koju Opći sud smatra primjerenom; i

                              —

                              složenu kamatu na iznos zateznih kamata za razdoblje između 5. veljače 2016. (ili, ako to nije moguće, od dana koji Opći sud smatra primjerenim) i dana na koji Europska komisija zaista isplati iznos koji se zahtijeva u tom prethodnom podstavku po kamatnoj stopi ESB-a za njegove operacije refinanciranja, uvećan za 3,5 postotnih bodova ili, ako to nije moguće, po kamatnoj stopi koju Opći sud smatra primjerenom;

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a, poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje sveukupnih tužiteljevih troškova u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj tužbi za naknadu štete tužitelj ističe jedan tužbeni razlog. Tužitelj navodi da mu je Europska unija na temelju članaka 266., 268. i 340. UFEU-a obvezna platiti naknadu izvanugovorne štete u iznosu zateznih kamata za referentno razdoblje.
      Tužitelj u prilog osnovanosti svoje tužbe za poništenje odluke ističe četiri tužbena razloga

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Opći sud treba poništiti pobijanu odluku s obzirom na to da osnova po kojoj je odbačen zahtjev kao nepravodoban predstavlja pogrešku koja se tiče prava.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom odlukom povređuje Uredba Komisije br. 2342/2002 (1), protumačena u skladu s člankom 266. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom odlukom povređuje Delegirana uredba br. 1268/2012 (2), protumačena u skladu s člankom 266. UFEU-a.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Opći sud treba poništiti pobijanu odluku (3) zbog nedostataka u obrazloženju.

         (1)  Uredba Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL 2002., L 357, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 7.)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)

         (3)  Br. Ares(2021)2113498 od 25. ožujka 2021.


title: Predmet T-292/21: Tužba podnesena 25. svibnja 2021. – Singapore Airlines Cargo/Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/42

      Tužba podnesena 25. svibnja 2021. – Singapore Airlines Cargo/Komisija
      (Predmet T-292/21)
      (2021/C 289/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapore, Singapur) (zastupnici: J. Wileur, J. Poitras, J. Ruiz Calzado i N. Solárová, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi tužbu dopuštenom;

                  —

                  naloži Europskoj uniji, koju zastupa Komisija, da nadoknadi štetu koju je pretrpio tužitelj zbog toga što Komisija nije platila zatezne kamate u skladu s člankom 266. prvim stavkom UFEU-a, na temelju presude od 16. prosinca 2015. u predmetu T-43/11, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd i Singapore Airlines Limited/Komisija, te stoga plati sljedeće iznose, u skladu s člankom 340. drugim stavkom UFEU-a, člankom 268. UFEU-a i člankom 266. drugim stavkom UFEU-a:

                              —

                              (i.) iznos jednak neplaćenim zateznim kamatama, tj. kamatama na iznos od 74 800 000 eura, po kamatnoj stopi Europske središnje banke za njezine operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2010. (odnosno 1 %), uvećanoj za 3,5 %, za razdoblje između 11. veljače 2011. i 8. veljače 2016., umanjen za iznos koji je Komisija već platila (1 635 368 eura), što znači iznos od 15 185 410 eura, ili, u protivnom, za razdoblje i po kamatnoj stopi koje Opći sud smatra primjerenim;

                              —

                              (ii.) iznos jednak kamatama dugovanim na neplaćene zatezne kamate za razdoblje između 9. veljače 2016. i 1. veljače 2021. izračunanim na temelju kamatne stope Europske središnje banke za njezine operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2010. (odnosno 1 %), uvećane za 3,5 %, što znači dodatni iznos kamate od 3 407 356 eura, ili, u protivnom, za razdoblje i po kamatnoj stopi koje Opći sud smatra primjerenim; i

                              —

                              (iii.) složene kamate, tj. složene kamate („capitalisation des intérêts”) na iznos neplaćenih zateznih kamata i dodatnih kamata u ukupnom iznosu od 18 592 766 eura (ili bilo koji drugi iznos koji Opći sud smatra primjerenim), za razdoblje između 2. veljače 2021. i datuma stvarne isplate od strane Komisije svih neisplaćenih iznosa kamata po kamatnoj stopi Europske središnje banke za njezine operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2010. (odnosno 1 %), uvećanoj za 3,5 %, ili, u protivnom, za vremensko razdoblje i po kamatnoj stopi koje Opći sud smatra primjerenim.

                  —

                  pored toga ili podredno, sukladno članku 263. UFEU-a, u cijelosti ili djelomično poništi Odluku Europske komisije od 25. ožujka 2021. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za naknadu štete zbog neplaćanja zateznih kamata i složenih kamata.

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe za naknadu štete, tužitelj se poziva na samo jedan tužbeni razlog u kojem tvrdi da je Europska unija, koju zastupa Komisija, u skladu s člankom 340. drugim stavkom UFEU-a, člankom 268 UFEU-a i člankom 266. drugim stavkom UFEU-a izvanugovorno obvezna platiti naknadu štete u visini zateznih kamata, a koje je Komisija trebala platiti tužitelju u skladu s prvim stavkom članka 266. UFEU-a prilikom vraćanja glavnice novčane kazne, privremeno plaćene na temelju Odluke Komisije u predmetu COMP/39258 – Zračni prijevoz tereta, nakon što je ta odluka poništena presudom Suda u predmetu T-43/11, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd i Singapore Airlines Limited/Komisija. Tužitelj također zahtijeva naknadu u visini kamata na iznos zateznih kamata, koje Komisija nije platila, i složene kamate od dana kad je tužitelj podnio zahtjev Komisiji za plaćanje dugovanih iznosa kamata.
      U prilog osnovanosti tužbe za poništenje tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija u odluci od 25. ožujka 2021. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za plaćanje kamata, počinila pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da je tužiteljev zahtjev zastario. Utvrđenje Europske komisije nije u skladu sa sudskom praksom i nije poduprto presudom Suda od 20. siječnja 2021. u predmetu C-301/19, Komisija/Printeos („Printeos”) (EU:C:2021:39).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija u toj odluci počinila pogrešku koja se tiče prava oslonivši se isključivo na članak 85.a stavak 2. Uredbe Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL 2002., L 357, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 7.), te nije uzela u obzir članak 266. prvi stavak UFEU-a, kao što ga je Sud Europske unije tumačio u predmetu Printeos.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je odluka Europske komisije od 25. ožujka 2021. nedovoljno obrazložena jer joj nedostaje odgovarajuće navođenje razloga, protivno članku 296. drugom stavku UFEU-a.


title: Predmet T-297/21: Tužba podnesena 21. svibnja 2021. – Troy Chemical i Troy/Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/44

      Tužba podnesena 21. svibnja 2021. – Troy Chemical i Troy/Komisija
      (Predmet T-297/21)
      (2021/C 289/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Troy Chemical Co. BV (Delft, Nizozemska) i Troy Corp. (Florham Park, New Jersey, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: D. Abrahams, H. Widemann i Ł. Gorywoda, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  u cijelosti poništi tuženikovu Provedbenu uredbu (EU) 2021/348 оd 25. veljače 2021. (1);

                  —

                  naloži poduzimanje takvih ostalih ili dodatnih mjera koje smatra pravičnima; i

                  —

                  tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik, time što je odredio trogodišnje razdoblje odobrenja za karbendazim, počinio pogrešku koja se tiče prava, zlouporabio svoje ovlasti, povrijedio legitimna očekivanja (izvedena iz primjenjivih smjernica), povrijedio načelo nediskriminacije i počinio očitu pogrešku u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik, time što je zaključio da su za zabranu odobrenjâ za biocidne proizvode za uporabu u bojama i žbukama namijenjenima za vanjsku primjenu potrebne „posebne odredbe”, počinio očitu pogrešku u ocjeni i zlouporabu svojih ovlasti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik, time što je zaključio da su za zabranu stavljanja na tržište pojedinih tretiranih proizvoda (boje i žbuke koje su tretirane karbendazimom ili ga sadržavaju) za vanjsku primjenu potrebne „posebne odredbe”, počinio očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik, time što je zaključio da su „posebne odredbe” potrebne za označivanje boja i žbuka koje su tretirane karbendazimom ili ga sadržavaju, a namijenjene su za vanjsku primjenu, kako bi se korisnike podsjetilo na zabranu vanjske primjene, počinio očitu pogrešku koja se tiče prava i činjenica.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2021/348 оd 25. veljače 2021. o odobravanju karbendazima kao postojeće aktivne tvari za uporabu u biocidnim proizvodima vrste 7 i 10 (Tekst značajan za EGP) (SL 2021., L 68, str. 174-177).


title: Predmet T-302/21: Tužba podnesena 27. svibnja 2021. – ABOCA i dr./Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/45

      Tužba podnesena 27. svibnja 2021. – ABOCA i dr./Komisija
      (Predmet T-302/21)
      (2021/C 289/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: ABOCA SpA Società Agricola (Sansepolcro, Italija), Coswell SpA (Funo di Argelato, Italija), Associação portuguesa de suplementos alimentares (Apard) (Lisabon, Portugal) (zastupnici: B. Kelly, solicitor, K. Ewert, lawyer, D. Scannell i C. Thomas, barristers-at-law)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da poništi Uredbu Komisije (EU) 2021/468 od 18. ožujka 2021. o izmjeni Priloga III. Uredbi (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu botaničkih vrsta koje sadržavaju hidroksiantracenske derivate (1) (u daljnjem tekstu: osporavana uredba), u cijelosti ili (podredno) djelomično, i naloži Komisiji snošenje troškova postupka koji su njima nastali.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisijina odluka da primijeni Uredbu (EZ) 1925/2006 (u daljnjem tekstu: uredba o dodavanju) nije zakonita:

                              —

                              čini se da se u osporavanoj uredbi riječ „pripravci” koristi kako bi se zabranila uporaba cjelovitih biljnih sastojaka prirodnih biljnih ekstrakata kao hrane. Uredbom o dodavanju nije propisana ovlast Komisije da zabranjuje hranu.

                              —

                              Komisija je trebala primijeniti strožu proceduru i pravni kriterij utvrđene Direktivom 2002/46/EZ.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da osporavana uredba nije u skladu s načelom pravne sigurnosti:

                              —

                              Tužitelji ne mogu utvrditi jesu li njihovi proizvodi podložni dodatnoj provjeri u skladu s člankom 1. stavkom 2. osporene uredbe, s obzirom na to da je značenje riječi „pripravci” u okviru uredbe o dodavanju nejasno.

                              —

                              Odnos između dvaju članaka uredbe o dodavanju je nejasan.

                              —

                              U svakom slučaju, osporavanom uredbom se povrjeđuje načelo nediskriminacije jer se odnosi na proizvode tužiteljâ, a ne na mnoge prehrambene proizvode koji također sadrže slične količine derivata hidroksiantracena.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da analiza iz 2017 koju je provela Europska agencija za sigurnost hrane (u daljnjem tekstu: EFSA) ne može ispuniti pravni kriterij utvrđen u Uredbi o dodavanju:

                              —

                              U skladu s pravnim kriterijem koji se primjenjuje, štetni učinci na ljudsko zdravlje moraju se utvrditi kako bi se dotične tvari mogle uvrstiti u Prilog Uredbi o dodavanju.

                              —

                              Nalazi EFSA-e nisu utvrdili nikakve štetne učinke na ljudsko zdravlje.

                              —

                              Komisijin pristup nije u skladu s načelom proporcionalnosti jer ne udovoljava pravnom kriteriju „nužnosti” utvrđenom Uredbom o dodavanju.

                              —

                              Komisija nije uzela u obzir podatke objavljene nakon 2017. koji pokazuju da uporaba predmetnih tvari nema štetnih učinaka na ljudsko zdravlje.

         (1)  SL 2021, L 96, str. 6.


title: Predmet T-307/21: Tužba podnesena 1. lipnja 2021. – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (DRYTILE)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/46

      Tužba podnesena 1. lipnja 2021. – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (DRYTILE)
      (Predmet T-307/21)
      (2021/C 289/63)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Classen Holz Kontor GmbH (Kaisersesch, Njemačka) (zastupnici: M. Bergermann i D. Graetsch, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG (Alfter, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije DRYTILE – prijava za registraciju br. 17 999 950

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. ožujka 2021. u predmetu R 1226/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-308/21: Tužba podnesena 1. lipnja 2021. – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (new type tiling DRYTILE)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/47

      Tužba podnesena 1. lipnja 2021. – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (new type tiling DRYTILE)
      (Predmet T-308/21)
      (2021/C 289/64)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Classen Holz Kontor GmbH (Kaisersesch, Njemačka) (zastupnici: M. Bergermann i D. Graetsch, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG (Alfter, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije new type tiling DRYTILE –prijava za registraciju br. 18 000 526

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. ožujka 2021. u predmetu R 1227/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-310/21: Tužba podnesena 2. lipnja 2021. – Air Canada/Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/48

      Tužba podnesena 2. lipnja 2021. – Air Canada/Komisija
      (Predmet T-310/21)
      (2021/C 289/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Air Canada (Saint-Laurent, Quebec, Kanada) (zastupnici: T. Soames, I.-Z. Prodromou-Stamoudi, odvjetnici, i T. Johnston, barrister)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  naloži Europskoj uniji, koju zastupa Komisija, da nadoknadi štetu koju je društvo Air Canada pretrpjelo zbog toga što Komisija nije platila zatezne kamate i složene kamate koje duguje u skladu s člankom 266. prvim stavkom UFEU-a, radi izvršenja presude od 16. prosinca 2015., Air Canada/Komisija (predmet T-9/11), te stoga plati sljedeće iznose, u skladu s člankom 266. drugim stavkom UFEU-a, člankom 268. UFEU-a i člankom 340. drugim stavkom UFEU-a:

                              —

                              iznos jednak dugovanim zateznim kamatama, odnosno kamatama na iznos od 21 037 500,00 eura, po kamatnoj stopi Europske središnje banke za njezine operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2010. (odnosno 1 %), uvećanoj za 3,5 %, za razdoblje između 10. veljače 2011. i 8. veljače 2016., umanjen za zajamčeni povrat koji je već plaćen u iznosu od 468 540,80 eura, što znači iznos od 4 264 896,70 eura ili, u protivnom, po kamatnoj stopi koju Opći sud smatra primjerenom;

                              —

                              iznos jednak dugovanim kamatama na iznos od 4 264 896,70 eura po zateznoj stopi, za razdoblje između 9. veljače 2016. i dana podnošenja zahtjeva za kamate (4. veljače 2021.) po kamatnoj stopi Europske središnje banke za operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2010. (odnosno 1 %), uvećanoj za 3,5 %, što znači iznos od 958 550,14 eura (ili, u protivnom, po kamatnoj stopi i za razdoblje koje Opći sud smatra primjerenim); i

                              —

                              iznos jednak dugovanim složenim kamatama na iznos neplaćenih kamata na iznos dugovan na dan podnošenja zahtjeva za kamate (4 264 896,70 eura + 958 550,14 eura: 5 223 446,84 eura ili bilo koji drugi iznos koji Sud smatra primjerenim) za razdoblje između 5. veljače 2021. i datuma na koji Komisija nadoknadi Air Canadi iznose dugovanih kamata po kamatnoj stopi Europske središnje banke za svoje operacije refinanciranja na dan 1. studenoga 2010. (odnosno 1 %), uvećanoj za 3,5 %, ili, u protivnom, za razdoblje i po kamatnoj stopi koje Opći sud smatra primjerenim;

                  —

                  pored toga i/ili podredno, poništi pobijanu odluku; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Europska unija nije ugovorno odgovorna za plaćanje određenih iznosa neplaćenih kamata. Tužitelj navodi da je 8. veljače 2016. Komisija tužitelju platila iznosa kamata koji odražava „zajamčeni povrat” na privremenu uplatu koji je tužitelj izvršio 10. veljače 2011. Tužitelj tvrdi da „zajamčeni povrat” nije odražavao iznose dugovane tužitelju s naslova zateznih kamata. U skladu s tim, tužitelj tvrdi da je Komisija postupila protivno članku 268. UFEU-a i zahtijeva da se Komisiji naloži vraćanje zatezne i složene kamate.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da zahtjev za plaćanje kamate nije zastario, te stoga Sud treba poništiti Odluku Komisije od 25. ožujka 2021. (1).

         (1)  Ref. Ares(2021)2113744 od 25. ožujka 2021.


title: Predmet T-314/21: Tužba podnesena 4. lipnja 2021. – TA/Parlament

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/50

      Tužba podnesena 4. lipnja 2021. – TA/Parlament
      (Predmet T-314/21)
      (2021/C 289/67)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: TA (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnica)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom;

                  —

                  poništi izvješće o ocjeni tužiteljice za 2019. i, prema potrebi, poništi odluku g. Wellea od 29. ožujka 2021. donesenu kao odgovor na žalbu u smislu članka 90. stavka 2. Pravilnika;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 43. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik), članka 5. stavka 2. i članka 6. stavka 11. unutarnjih pravila koja se odnose na primjenu općih provedbenih pravila članka 43. Statuta, kao i na povredi članka 15. stavka 2. i članka 87. stavka 1. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije. Tužiteljica osobito ističe da su ocjenjivači, time što nisu uzeli u obzir nepostojanje utvrđenih ciljeva za 2019., povrijedili prethodno navedene odredbe.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na materijalnoj netočnosti činjenica koje su dovele do očite pogreške u ocjeni.


title: Predmet T-315/21: Tužba podnesena 4. lipnja 2021. – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/50

      Tužba podnesena 4. lipnja 2021. – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)
      (Predmet T-315/21)
      (2021/C 289/68)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: I. Miralles Llorca, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Nordesta GmbH (München, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije APIAL – prijava za registraciju br. 17 958 998

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. ožujka 2021. u predmetu R 1560/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i odbije dodjelu žiga Europske unije br. 17 958 998 APIAL za sve proizvode iz razreda 3., 4. i 5.;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, u slučaju da društvo Nordesta GmbH odluči intervenirati u ovom postupku, društvu Nordesta GmbH snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-317/21: Tužba podnesena 7. lipnja 2021. – El Corte Inglés/EUIPO – Brito & Pereira (TINTAS BRICOR)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/52

      Tužba podnesena 7. lipnja 2021. – El Corte Inglés/EUIPO – Brito & Pereira (TINTAS BRICOR)
      (Predmet T-317/21)
      (2021/C 289/70)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Brito & Pereira (Vizela, Portugal)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije TINTAS BRICOR – prijava za registraciju br. 17 944 336

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. ožujka 2021. u predmetu R 882/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome, uz odbijanje tužiteljeve tužbe, potvrđuje odluka Odjela za prigovore donesena u postupku povodom prigovora B 3 070 825 i dodjeljuje žig Europske unije br. 17 944 336 TINTAS BRICOR (figurativni žig), za razlikovanje određenih proizvoda i usluga iz razreda 2. i 35.,

                  —

                  naloži snošenje troškova protivnoj stranci ili strankama.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  pogrešna ocjena dokaza o uporabi suprotstavljenih žigova.

                  —

                  nedosljednost obrazloženja zbog njegove neusklađenosti i unutarnje proturječnosti u pogledu, prema tužiteljevom mišljenju, očitih proturječnosti u točkama primjerice 44., 45. i 46. u vezi s konačnim zaključkom jer se u njima utvrđuje djelatnost trgovačke promocije, oglašavanje i upravljanje žigom BRICOR koja se niječe u točki 56.


title: Predmet T-680/20: Rješenje Općeg suda od 4. lipnja 2021. – Novelis/Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/53

      Rješenje Općeg suda od 4. lipnja 2021. – Novelis/Komisija
      (Predmet T-680/20) (1)

      (2021/C 289/71)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.