title: Predmet C-169/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2018. uputio Court of Appeal (Irska) – Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon protiv Minister for Justice and Equality

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2018. uputio Court of Appeal (Irska) – Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon protiv Minister for Justice and Equality
   (Predmet C-169/18)
   (2018/C 166/31)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (Irska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon

      Tuženik: Minister for Justice and Equality

      Prethodna pitanja

               1.

               Ovisno o mogućim opravdanjima navedenima u drugom, trećem i četvrtom pitanju, krši li država članica zahtjev iz članka 5. stavka 2. Direktive 2004/38/EZ (1) (u daljnjem tekstu: Direktiva iz 2004.) da se viza izda što je prije moguće bračnom drugu i članovima obitelji građanina Unije koji u predmetnoj državi članici ostvaruje pravo na slobodno kretanje ili ga namjerava ostvarivati, ako kašnjenje s obradom takvog zahtjeva prelazi 12 ili više mjeseci?

               2.

               Bez obzira na odgovor na prvo pitanje, proizlazi li kašnjenje s obradom ili odlučivanjem o zahtjevu za vizu prema članku 5. stavku 2. iz potrebe da se pozadinskim provjerama osigura da se ne radi o prijevarnom ili zloporabnom zahtjevu, uključujući fiktivni brak, bilo na temelju članka 35. Direktive iz 2004. ili na nekoj drugoj osnovi, te stoga kao takvo ne čini povredu članka 5. stavka 2.?

               3.

               Bez obzira na odgovor na prvo pitanje, je li kašnjenje s obradom ili odlučivanjem o zahtjevu za vizu prema članku 5. stavku 2. opravdano na temelju članka 27. ili članka 35. Direktive iz 2004. ili na nekoj drugoj osnovi, ako proizlazi iz potrebe provođenja temeljitih pozadinskih i sigurnosnih provjera osoba iz određenih trećih zemalja zbog posebnih pitanja koja se javljaju u vezi sa sigurnošću putnika iz tih trećih zemalja, te stoga kao takvo ne čini povredu članka 5. stavka 2.?

               4.

               Bez obzira na odgovor na prvo pitanje, je li opravdano kašnjenje s obradom ili odlučivanjem o zahtjevu za vizu prema članku 5. stavku 2. ako proizlazi iz iznenadnog i nepredviđenog porasta broja takvih zahtjeva iz određenih trećih zemalja koje se smatraju stvarnim sigurnosnim izazovima, te stoga kao takvo ne čini povredu članka 5. stavka 2.?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL 2004., L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42. i ispravak SL 2016., L 87., str. 36.).


title: Predmet C-355/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Christian Picart protiv Ministre des Finances et des Comptes publics (Zahtjev za prethodnu odluku — Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba — Izravno oporezivanje — Prijenos mjesta rezidentnosti iz države članice u Švicarsku — Oporezivanje nerealiziranih kapitalnih dobitaka koji se odnose na znatne udjele u kapitalu društava sa sjedištem u državi članici podrijetla prilikom takvog prijenosa — Područje primjene sporazuma)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Christian Picart protiv Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Predmet C-355/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba - Izravno oporezivanje - Prijenos mjesta rezidentnosti iz države članice u Švicarsku - Oporezivanje nerealiziranih kapitalnih dobitaka koji se odnose na znatne udjele u kapitalu društava sa sjedištem u državi članici podrijetla prilikom takvog prijenosa - Područje primjene sporazuma))
   (2018/C 166/08)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Christian Picart

      Tuženik: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Izreka

   S obzirom na to da situacija, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, nije obuhvaćena područjem primjene ratione personae pojma „samozaposlena osoba” u smislu Sporazuma između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba, koji je potpisan u Luxembourgu 21. lipnja 1999., njegove odredbe treba tumačiti na način da im se ne protivi zakonodavstvo države stranke tog sporazuma koje, kada fizička osoba prenosi svoju poreznu rezidentnost iz te države u drugu državu stranku tog sporazuma, zadržavajući svoju gospodarsku djelatnost u prvoj od tih dviju država, a da ne putuje od mjesta svoje gospodarske djelatnosti do mjesta svojeg boravišta svaki dan ili najmanje jednom tjedno, predviđa izravno oporezivanje nerealiziranih kapitalnih dobitaka koji se odnose na znatne udjele koje ta osoba drži u kapitalu društava, koja su uređena pravom prve od tih država prilikom tog prijenosa porezne rezidentnosti i koje dopušta odgodu naplate dugovanog poreza samo pod uvjetom izdavanja garancije radi osiguranja naplate tog poreza, dok se osoba koja također drži takve udjele, ali nastavlja boraviti na državnom području prve od tih istih država, oporezuje tek u trenutku prijenosa tih udjela.

      (1)  SL C 335, 12. 9. 2016.


title: Spojeni predmeti C-133/17 i C-134/17: Presuda Suda (deseto vijeće) od 21. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Dănuţ Podilă i dr. protiv Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători” SA Bucureşti (C-133/17) i Costel Nicuşor Mucea protiv SMDA Mureş Insolvency SPRL, u svojstvu stečajnog upravitelja društva SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17) (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 89/391/EEZ — Sigurnost i zdravlje radnika na radu — Klasifikacija radnog mjesta na kojem su radnici izloženi točno određenim ili posebnim uvjetima — Procjena rizika za sigurnost i zdravlje na radu — Obveze poslodavca)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/17

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 21. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Dănuţ Podilă i dr. protiv Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători” SA Bucureşti (C-133/17) i Costel Nicuşor Mucea protiv SMDA Mureş Insolvency SPRL, u svojstvu stečajnog upravitelja društva SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17)
   (Spojeni predmeti C-133/17 i C-134/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 89/391/EEZ - Sigurnost i zdravlje radnika na radu - Klasifikacija radnog mjesta na kojem su radnici izloženi točno određenim ili posebnim uvjetima - Procjena rizika za sigurnost i zdravlje na radu - Obveze poslodavca))
   (2018/C 166/21)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Dănuţ Podilă, Vasile Oniţă, Dumitru Cornel Bara, Gheorghe Podilă, Alexandru Daniel Coneru, Mihai Călin Junc, Dănuţ Bungău, Francisc Chudi, Ioan Iancu, Ionel Negruţ, Dan Florin Roxin (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea (C-134/17)

      Tuženici: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători” SA Bucureşti (C-133/17), SMDA Mureş Insolvency SPRL, u svojstvu stečajnog upravitelja društva SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17)

      Izreka

   Članak 114. stavak 3. i članke 151. i 153. UFEU-a kao i Direktivu Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu treba tumačiti na način da se ne primjenjuju na nacionalni propis, poput onog u glavnom postupku, koji određuje stroge rokove i postupke koji nacionalnim sudovima ne dopuštaju reviziju ili utvrđenje klasifikacije aktivnosti radnika u različite skupine rizičnosti, na temelju koje se računaju starosne mirovine tih radnika.

      (1)  SL C 202, 26. 6. 2017.


title: Predmet T-136/18: Tužba podnesena 1. ožujka 2018. – Kuota International protiv EUIPO-a – Sintema Sport (K)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/34

         Tužba podnesena 1. ožujka 2018. – Kuota International protiv EUIPO-a – Sintema Sport (K)
   (Predmet T-136/18)
   (2018/C 166/44)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Kuota International Corp. Ltd (Britanski Djevičanski otoci) (zastupnik: C. Herissay Ducamp, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sintema Sport Srl (Albiate, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije K – Žig Europske unije br. 11 380 771

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. prosinca 2017. u predmetu R 3111/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je ova tužba dopuštena;

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome zaključilo da tužitelj nije dostavio dokaz o postojanju zle vjere i da se zahtjev za proglašavanje žiga ništavim koji se temelji na članku 59. stavku 1. točki (b) UŽEU-a ne može prihvatiti;

               —

               poništi žig Europske unije br. 11 380 771 na temelju članka 59. stavka 1. točke (b) UŽEU-a;

               —

               EUIPO-u naloži snošenje troškova

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet C-174/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. ožujka 2018. uputio Tribunal de première instance de Liège (Belgija) – Jean Jacob, Dominique Lennertz protiv État belge

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. ožujka 2018. uputio Tribunal de première instance de Liège (Belgija) – Jean Jacob, Dominique Lennertz protiv État belge
   (Predmet C-174/18)
   (2018/C 166/32)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Tuženik: État belge

      Prethodno pitanje

   Protivi li se članku 39. Ugovora o Europskoj uniji da belgijski porezni sustav svojim člankom 155. ZPD-a iz 1992., neovisno o tome primjenjuje li se Okružnica br. Ci.RH.331/575.420 od 12. ožujka 2008., dovodi do toga da se tužiteljeve luksemburške mirovine, izuzete od poreza na temelju članka 18. Ugovora o sprečavanju dvostrukog oporezivanja između Belgije i Luksemburga, uključuju u izračun belgijskog poreza i ulaze u osnovicu za dodjelu poreznih olakšica propisanih u ZPD-u iz 1992., dok one ne smiju biti njezin dio zbog njihova potpunog izuzeća koje se zahtijeva Ugovorom o sprečavanju dvostrukog oporezivanja, te da se korist od tih olakšica, kao što je dio izuzet od oporezivanja, olakšice na temelju dugoročne štednje, troškova plaćenih putem bonova za posebne usluge radi postizanja energetske učinkovitosti stambenih zgrada ili olakšice na temelju zaštite stambenih objekata od provale ili požara ili olakšice na temelju tužiteljevih donacija, djelomično gubi, smanjuje ili priznaje u smanjenom iznosu od onoga koji bi bio priznat u slučaju da su oba tužitelja imala belgijske prihode, koji su pak oporezivi u Belgiji i nisu izuzeti od poreza te stoga mogu apsorbirati sve porezne olakšice?


title: Predmet C-384/16 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. ožujka 2018. – European Union Copper Task Force protiv Europske komisije (Žalba — Sredstva za zaštitu bilja — Provedbena uredba (EU) 2015/408 — Stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i izrada popisa kandidata za zamjenu — Uvrštenje aktivne tvari ‚spojevi bakra’ na taj popis — Tužba za poništenje — Dopuštenost — Članak 263. četvrti stavak UFEU-a — Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere — Osoba na koju se akt osobno odnosi)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/8

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. ožujka 2018. – European Union Copper Task Force protiv Europske komisije
   (Predmet C-384/16 P) (1)

   ((Žalba - Sredstva za zaštitu bilja - Provedbena uredba (EU) 2015/408 - Stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i izrada popisa kandidata za zamjenu - Uvrštenje aktivne tvari ‚spojevi bakra’ na taj popis - Tužba za poništenje - Dopuštenost - Članak 263. četvrti stavak UFEU-a - Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere - Osoba na koju se akt osobno odnosi))
   (2018/C 166/09)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: European Union Copper Task Force (zastupnici: C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert, I. Moreno-Tapia Rivas, abogadas, M. Miserendino, abogado)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis i P. Ondrůšek, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu European Union Copper Task Force nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 314, 29. 8. 2016.


title: Predmet T-193/18: Tužba podnesena 19. ožujka 2018. – Andreas Stihl protiv EUIPO-a – Giro Travel (Kombinacija sive i narančaste boje)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/42

         Tužba podnesena 19. ožujka 2018. – Andreas Stihl protiv EUIPO-a – Giro Travel (Kombinacija sive i narančaste boje)
   (Predmet T-193/18)
   (2018/C 166/53)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Andreas Stihl AG & Co. KG (Waiblingen, Njemačka) (zastupnici: S. Völker, M. Pemsel i C. Eulenpesch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Giro Travel Company (Roman, Rumunjska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: žig Europske unije koji se sastoji od kombinacije sive i narančaste boje – Registracija žiga br. 7 472 723

      Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. siječnja 2018. u predmetu R 200/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova uključujući troškove nastale u postupku pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 4. u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet C-190/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. ožujka 2018. uputio justice de paix de Schaerbeek (Belgija) – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB) protiv Gherasima Sorina Rusua

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. ožujka 2018. uputio justice de paix de Schaerbeek (Belgija) – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB) protiv Gherasima Sorina Rusua
   (Predmet C-190/18)
   (2018/C 166/33)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Justice de paix de Schaerbeek

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Société nationale de chemins de fer belges (SNCB)

      Tuženik: Gherasim Sorin Rusu

      Prethodna pitanja

   Primjenjuju li se Direktiva Vijeća 93/13/EZ o uvjetima u potrošačkim ugovorima (1) i Uredba br. 1371/2007 Europskog parlamenta i Vijeća o pravima i obvezama putnika u željezničkom prometu (2) na odnose između SNCB-a i putnika uhvaćenih bez valjane karte?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 1371/2007 Europskog Parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o pravima i obvezama putnika u željezničkom prometu (SL L 315, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 10., str. 143. i ispravak SL 2017., L 123, str. 135.)


title: Predmet C-431/16: Presuda Suda (deseto vijeće) od 15. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španjolska) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) protiv Joséa Blanca Marquésa (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost radnika migranata — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Članci 12., 46.a do 46.c — Davanja iste vrste — Pojam — Pravilo o sprečavanju preklapanja — Pojam — Pretpostavke — Nacionalno pravilo kojim se predviđa dodatak na mirovinu zbog potpune i trajne nesposobnosti za rad za radnike u dobi od barem 55 godina — Obustava dodatka u slučaju zaposlenja ili primanja starosne mirovine)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/8

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 15. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španjolska) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) protiv Joséa Blanca Marquésa
   (Predmet C-431/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost radnika migranata - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članci 12., 46.a do 46.c - Davanja iste vrste - Pojam - Pravilo o sprečavanju preklapanja - Pojam - Pretpostavke - Nacionalno pravilo kojim se predviđa dodatak na mirovinu zbog potpune i trajne nesposobnosti za rad za radnike u dobi od barem 55 godina - Obustava dodatka u slučaju zaposlenja ili primanja starosne mirovine))
   (2018/C 166/10)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Tuženik: José Blanco Marqués

      Izreka

               1.

               Nacionalna odredba, poput one u glavnom postupku, na temelju koje se dodatak na mirovinu zbog potpune i trajne nesposobnosti za rad obustavlja za razdoblje tijekom kojeg korisnik te mirovine prima starosnu mirovinu u drugoj državi članici ili u Švicarskoj, čini odredbu o smanjenju davanja u smislu članka 12. stavka 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice, u verziji koja je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 592/2008 od 17. lipnja 2008.

               2.

               Članak 46.a stavak 3. točku (a) Uredbe br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, kako je izmijenjena Uredbom br. 592/2008, treba tumačiti na način da pojam „zakonodavstvo prve države članice” valja razumjeti tako da obuhvaća tumačenje nacionalne zakonske odredbe koje je izvršio nacionalni vrhovni sud.

               3.

               Dodatak na mirovinu zbog potpune i trajne nesposobnosti za rad dodijeljen radniku na temelju zakonodavstva države članice, poput onog u glavnom postupku, i starosnu mirovinu koju je taj isti radnik stekao u Švicarskoj valja smatrati istovjetnima u smislu Uredbe br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, kako je izmijenjena Uredbom br. 592/2008.

               4.

               Članak 46.b stavak 2. točku (a) Uredbe br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, kako je izmijenjena Uredbom br. 592/2008, treba tumačiti na način da se nacionalno pravilo o sprečavanju preklapanja, poput onog koje proizlazi iz članka 6. Dekreta 1646/1972 para la aplicación de la ley 24/1972, de 21 de junio, en materia de prestaciones del Régimen General de la Seguridad Social (Dekret 1646/1972 o primjeni Zakona 24/1972, od 21. lipnja 1972., o davanjima iz općeg sustava socijalne sigurnosti), od 23. lipnja 1972., ne primjenjuje na davanje izračunato u skladu s člankom 46. stavkom 1. točkom (a) podtočkom (i) navedene uredbe kad to davanje nije obuhvaćeno Prilogom IV. dijelom D iste uredbe.

      (1)  SL C 402, 31. 10. 2016.


title: Predmet C-125/17: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 22. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Luigi Bisignani protiv Agenzie delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma (Prethodno pitanje — Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda — Slobodno kretanje kapitala — Članci 64. i 65. UFEU-a — Direktiva 2011/16/EU — Administrativna suradnja u području oporezivanja — Prijenos kapitala u Državu Vatikanskog Grada — Obveza prijave prijenosa sredstava u inozemstvo ili iz njega — Ukidanje)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/17

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 22. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Luigi Bisignani protiv Agenzie delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (Predmet C-125/17) (1)

   ((Prethodno pitanje - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Slobodno kretanje kapitala - Članci 64. i 65. UFEU-a - Direktiva 2011/16/EU - Administrativna suradnja u području oporezivanja - Prijenos kapitala u Državu Vatikanskog Grada - Obveza prijave prijenosa sredstava u inozemstvo ili iz njega - Ukidanje))
   (2018/C 166/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Luigi Bisignani

      Tuženik: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Izreka

   Članak 64. stavak 1. i članak 65. stavak 1. točku (a) UFEU-a treba tumačiti u smislu da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se konačno ukida kažnjivo djelo neprijavljivanja prijenosa sredstava u inozemstvo.

      (1)  SL C 213, 3. 7. 2017.


title: Predmet T-80/16: Presuda Općeg suda od 22. ožujka 2018. – Shire Pharmaceuticals Ireland protiv EMA-e („Lijekovi za humanu primjenu — Odobravanje zahtjeva za uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti — Značajna dobrobit — EMA-ina odluka kojom se odbija zahtjev za uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti — Članak 3. stavak 1. točka (b) i članak 5. stavci 1., 2. i 4. Uredbe (EZ) br. 141/2000”)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/27

         Presuda Općeg suda od 22. ožujka 2018. – Shire Pharmaceuticals Ireland protiv EMA-e
   (Predmet T-80/16) (1)

   ((„Lijekovi za humanu primjenu - Odobravanje zahtjeva za uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti - Značajna dobrobit - EMA-ina odluka kojom se odbija zahtjev za uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti - Članak 3. stavak 1. točka (b) i članak 5. stavci 1., 2. i 4. Uredbe (EZ) br. 141/2000”))
   (2018/C 166/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: D. Anderson, QC, M. Birdling, barrister, G. Castle i S. Cowlishaw, solicitors)

      Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA) (zastupnici: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo i M. Tovar Gomis, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: K. Petersen i A. Sipos, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje EMA-ine odluke od 15. prosinca 2015. o odbijanju odobravanja zahtjeva koji je podnijelo društvo Shire Pharmaceuticals Ireland s ciljem uvrštenja lijeka Idursulfase–IT u skupinu lijekova za rijetke bolesti.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka Europske agencije za lijekove (EMA) od 15. prosinca 2015. o odbijanju odobravanja zahtjeva koji je podnijelo društvo Shire Pharmaceuticals Ireland s ciljem uvrštenja lijeka Idursulfase–IT u skupinu lijekova za rijetke bolesti.

               2.

               EMA će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Shire Pharmaceuticals Ireland.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet T-196/18: Tužba podnesena 20. ožujka 2018. – Vital Capital Investments i dr. protiv Vijeća Europske unije i dr.

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/43

         Tužba podnesena 20. ožujka 2018. – Vital Capital Investments i dr. protiv Vijeća Europske unije i dr.
   (Predmet T-196/18)
   (2018/C 166/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Vital Capital Investments LP (Tortola, Britanski Djevičanski otoci) i 6 drugih (zastupnici: A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris i C. Velaris, odvjetnici, A. Robertson, QC, i G. Rothschild, Barrister)

      Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska središnja banka, Euroskupina (koju zastupa: Vijeće Europske unije) i Europska unija (koju zastupa: Europska komisija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               naloži tuženicima da tužiteljima isplate iznose navedene u popisu priloženom tužbi, uz kamate koje teku od 26. ožujka 2013. do donošenja presude Općeg suda, kao naknadu štete koja je nastala zbog odluka Euroskupine koje se odnose na sanaciju Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (u daljnjem tekstu: Laiki Bank), bail-in Bank of Cyprus Public Company Limited (u daljnjem tekstu: Bank of Cyprus) i prodaju imovine i poslovanja navedenih banaka u Grčkoj, te/ili zbog pružanja hitne likvidnosne pomoći Laiki Bank uz suglasnost Europske središnje banke i naknadnog prijenosa relevantne odgovornosti na Bank of Cyprus po nalogu Europske središnje banke;

         ili da podredno:

               —

               utvrdi izvanugovornu odgovornost tuženikâ i odredi postupak koji treba slijediti kako bi se utvrdio stvarni naknadivi gubitak koji su pretrpjeli tužitelji;

         i da u svakom slučaju:

               —

               naloži tuženicima snošenje troškova tužbe tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga koji su uglavnom istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-147/18, APG Intercon i dr. protiv Vijeća i dr.


title: Predmet T-581/16: Presuda Općeg suda od 22. ožujka 2018. – Popotas protiv Ombudsmana („Javna služba — Dužnosnici — Poziv na iskaz interesa — Glavni tajnik ureda Europskog ombudsmana — Mišljenje Savjetodavnog odbora — Neuzimanje u obzir tog mišljenja — Povreda postupka odabira — Očite pogreške u ocjeni — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave — Odgovornost”)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/27

         Presuda Općeg suda od 22. ožujka 2018. – Popotas protiv Ombudsmana
   (Predmet T-581/16) (1)

   ((„Javna služba - Dužnosnici - Poziv na iskaz interesa - Glavni tajnik ureda Europskog ombudsmana - Mišljenje Savjetodavnog odbora - Neuzimanje u obzir tog mišljenja - Povreda postupka odabira - Očite pogreške u ocjeni - Jednako postupanje - Načelo dobre uprave - Odgovornost”))
   (2018/C 166/35)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Costas Popotas (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

      Tuženik: Europski ombudsman (zastupnici: L. Papadias, P. Dyrberg i A. Antoniadis, agenti, uz asistenciju A. Durona, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluke o imenovanju G. na mjesto Glavnog tajnika ureda Ombudsmana, odluke Ombudsmana od 9. studenoga 2015. o odbijanju žalbi koje je tužitelj podnio protiv navedene odluke te odluke Ombudsmana da tužitelja ne pozove na intervju i, s druge strane, za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tih odluka.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Costasu Popotasu i Europskom ombudsmanu nalaže se snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 191 od 30. 5. 2016. (predmet prvotno upisan kod Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-10/16) i proslijeđen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet T-201/18: Tužba podnesena 23. ožujka 2018. – Diusa Rendering i Assograssi protiv Komisije

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/44

         Tužba podnesena 23. ožujka 2018. – Diusa Rendering i Assograssi protiv Komisije
   (Predmet T-201/18)
   (2018/C 166/56)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Diusa Rendering Srl (Piacenza, Italija), Assograssi – Associazione Nazionale Produttori Grassi e Proteine Animali (Buccinasco, Italija) (zastupnik: M. Moretto, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Europska komisija povrijedila obveze koje ima na temelju Uredbe br. 1069/2009, Uredbe br. 178/2002 i Uredbe br. 999/2001, kao i opća načela nediskriminacije i proporcionalnosti, time što, u skladu s postupkom iz članka 5. a Odluke 1999/648/EZ, nije podnijela regulatornom odboru na glasovanje prijedlog mjera čiji je cilj preispitivanje zabrane izvoza organskih gnojiva i poboljšivača koji potječu iz materijala kategorije 2., koja je uređena člankom 43. stavkom 3. Uredbe br. 1069/2009;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelji ističu da, dok je do 2011. izvoz u treće države organskih gnojiva i poboljšivača koje potječu iz nusproizvoda životinjskog podrijetla kategorije 2. (i/ili 3.) bio dozvoljen, uz izuzetak zabrane izvoza organskih gnojiva i poboljšivača koji sadrže prerađene životinjske bjelančevine koje potječu od preživača u treće države, nakon stupanja na snagu Uredbe (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o utvrđivanju zdravstvenih pravila za nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode koji nisu namijenjeni prehrani ljudi te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1774/2002 (Uredba o nusproizvodima životinjskog podrijetla) (SL 2009., L 300, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 16., str. 425.), zbog Komisijina nedonošenja potrebnih provedbenih odredbi, izvoz organskih gnojiva i poboljšivača koji potječu iz materijala kategorije 2. u treće države je danas zabranjen. Takva se zabrana i dalje primjenjuje primjenjuje iako su gotovo sve države članice kvalificirane kao države sa zanemarivim rizikom od BSE-a i usprkos tome što međunarodni standard koji je utvrdila Svjetska organizacija za zdravlje životinja (OIE) ne predviđa sličnu zabranu za organska gnojiva i poboljšivače koji potječu iz država koji nisu tako kvalificirane.
   Osim toga, tužitelji također navode, dok zabranjuje izvoz organskih gnojiva i poboljšivača koji potječu iz materijala kategorije 2., iako potječu od država članica sa zanemarivim rizikom, Unija dopušta stavljanje u promet i uporabu istih proizvoda na svojem području; na taj način u stvari priznaje da organska gnojiva i poboljšivače koji potječu iz materijala kategorije 2., koji su proizvedeni u skladu s pravilima sadržanim u Uredbi br. 1069/2009 i Uredbi Komisije (EU) br. 142/2011 od 25. veljače 2011. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju zdravstvenih pravila za nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode koji nisu namijenjeni prehrani ljudi i o provedbi Direktive Vijeća 97/78/EZ u pogledu određenih uzoraka i predmeta koji su oslobođeni veterinarskih pregleda na granici na temelju te Direktive (Tekst značajan za EGP) (SL 2011., L 54, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 44., str. 68.), ne predstavljaju rizik za ljudsko zdravlje i zdravlje životinja.
   Tužitelji smatraju da Unija, dok nalaže apsolutnu zabranu izvoza predmetnih organskih gnojiva i poboljšivača, dopušta uvoz iz trećih država, uključujući iz država s kontroliranim ili neutvrđenim rizikom, ne samo prehrambene proizvode i hranu za životinje koji se mogu dobiti upotrebom organskih gnojiva i poboljšivača koji potječu iz trećih država koje nužno nemaju istu razinu sigurnosti koju jamče organsko gnojivo i poboljšivači proizvedeni u Unije; već i uvoz živih životinja i svježeg mesa životinja (svinje i perad) koje mogu biti izravno hranjene s brašnom koje potječe i iz materijala preživača.
   Štetu koji subjekti Unije trpe zbog zabrane uvoza organskih gnojiva i poboljšivača koji potječu od nusproizvoda kategorije 2. je velika.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima iznesenima u predmetu T-189/18, Lipitalia 2000 i Assograssi/Komisija.
   Posebno se ističe povreda članka 43. stavka 3. i članka 52. stavka 4. Uredbe br. 1069/2009.


title: Predmet C-470/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy protiv An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irska, Attorney General (Zahtjev za prethodnu odluku — Procjena učinaka određenih projekata na okoliš — Direktiva 2011/92/EU — Pravo članova zainteresirane javnosti na pokretanje postupka preispitivanja — Preuranjeno pokretanje postupka preispitivanja — Zahtjev da postupci ne smiju biti preskupi i pojam odluka, radnji ili propusta koji podliježu odredbama direktive o sudjelovanje javnosti — Primjenjivost Arhuške konvencije)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/9

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy protiv An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irska, Attorney General
   (Predmet C-470/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Procjena učinaka određenih projekata na okoliš - Direktiva 2011/92/EU - Pravo članova zainteresirane javnosti na pokretanje postupka preispitivanja - Preuranjeno pokretanje postupka preispitivanja - Zahtjev da postupci ne smiju biti preskupi i pojam odluka, radnji ili propusta koji podliježu odredbama direktive o sudjelovanje javnosti - Primjenjivost Arhuške konvencije))
   (2018/C 166/11)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court (Irska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy

      Tuženici: An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irska, Attorney General
   uz sudjelovanje: EirGrid plc

      Izreka

               1.

               Članak 11. stavak 4. Direktive 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš treba tumačiti na način da se zahtjev da određeni sudski postupci ne smiju biti preskupi primjenjuje na postupak pred sudom države članice, poput onog u glavnom postupku, u okviru kojeg se utvrđuje može li se odobriti pokretanje postupka preispitivanja tijekom postupka izdavanja odobrenja za provedbu projekta, i to tim više ako država članica nije odredila u kojoj fazi se može pokrenuti postupak preispitivanja.

               2.

               Kada osoba koja je pokrenula postupak preispitivanja istodobno istakne razloge koji se temelje na povredi pravila o sudjelovanju javnosti u postupku odlučivanja o pitanjima okoliša i razloge koji se temelje na povredi drugih pravila, zahtjev da određeni sudski postupci ne smiju biti preskupi iz članka 11. stavka 4. Direktive 2011/92 primjenjuje se samo na troškove povezane s onim dijelom postupka preispitivanja koji se odnosi na povrede pravila o sudjelovanju javnosti.

               3.

               Članak 9. stavke 3. i 4. Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša, potpisane u Aarhusu 25. lipnja 1998. i odobrene u ime Europske zajednice Odlukom Vijeća 2005/370/EZ od 17. veljače 2005., treba tumačiti na način da se, u svrhu osiguravanja djelotvorne sudske zaštite u područjima obuhvaćenima pravom okoliša Unije, zahtjev da određeni sudski postupci ne smiju biti preskupi primjenjuje na onaj dio postupka preispitivanja koji ne bi bio obuhvaćen tim zahtjevom, kako je protumačen, na temelju Direktive 2011/92, u odgovoru iz točke 2. ove izreke, u mjeri u kojoj tužitelj u tom postupku nastoji osigurati poštovanje nacionalnog prava okoliša. Te odredbe nemaju izravan učinak, ali nacionalni sud mora nacionalno postupovno pravo tumačiti što je više moguće u skladu s njima.

               4.

               Država članica ne može odstupiti od zahtjeva da troškovi određenih postupaka ne smiju biti preskupi, utvrđenog u članku 9. stavku 4. Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša i članka 11. stavka 4. Direktive 2011/92, kada se pravno sredstvo smatra neozbiljnim ili zlonamjernim, ili u nedostatku veze između navodne povrede nacionalnog prava okoliša i štete za okoliš.

      (1)  SL C 428, 21. 11. 2016.


title: Predmet T-147/18: Tužba podnesena 1. ožujka 2018. – APG Intercon i dr. protiv Vijeća Europske unije

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/36

         Tužba podnesena 1. ožujka 2018. – APG Intercon i dr. protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet T-147/18)
   (2018/C 166/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: APG Intercon Ltd (Nicozija, Cipar) i 147 drugih tužitelja (zastupnici: A. Markides, K. Scordis, A. Gavrielides, C. Velaris, C. Velaris, odvjetnici, A. Robertson QC (Queen’s Counsel) i G. Rothschild, Barrister)

      Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska središnja banka, Euroskupina (koje zastupa Vijeće Europske unije) i Europska unija (koje zastupa Europska komisija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               naloži tuženicima plaćanje iznosa iz Tablice priložene tužbi i kamate koja teče od 26. ožujka 2013. do donošenja presude Općeg suda, kao naknadu za štetu pretrpljenu zbog odluka Euroskupine u vezi sa sanacijom banke Cyprus Popular Bank Public Co Ltd („Laiki Bank”), bail-inom banke Bank of Cyprus Public Company Limited („Bank of Cyprus”) i prodajom imovine i podružnica tih banaka u Grčkoj, i/ili zbog pružanja hitne likvidnosne pomoći banci Laiki Bank s pristankom Europske središnje banke i zbog toga što je po nalogu Europske središnje banke relevantna obveza nakon toga prenesena na banku Bank of Cyprus;

         ili, alternativno:

               —

               utvrdi da su tuženici prouzročili štetu na izvanugovornoj osnovi, i odredi postupak koji treba primijeniti za utvrđivanje stvarnog nadoknadivog gubitka koji su pretrpjeli tužitelji;

         i, u svakom slučaju:

               —

               naloži tuženicima plaćanje troškova tužbe tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnog načela jednakog postupanja i nediskriminacije:

                           —

                           došlo je do nezakonite diskriminacije između vjerovnika banke Laiki Bank i/ili između vjerovnika banke Bank of Cyprus zbog mjera koje su donijele institucije Europske unije;

                           —

                           te povrede su dovoljno ozbiljne jer su institucije očito i teško zanemarile granice njihove diskrecijske ovlasti; i

                           —

                           postoji izravna uzročna veza između povreda i štete koju su pretrpjeli tužitelji.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnog načela zaštite vlasničkih prava:

                           —

                           tužiteljima deponentima su zbog mjera koje su donijele institucije Europske unije uskraćena njihova vlasnička prava;

                           —

                           tužiteljima deponentima nije dodijeljena odgovarajuća naknada za njihov gubitak, uz povredu temeljnog načela zaštite vlasničkih prava;

                           —

                           te povrede su dovoljno ozbiljne jer su institucije očito i teško zanemarile granice svojih diskrecijske ovlasti; i

                           —

                           postoji izravna uzročna veza između povreda i štete koju su pretrpjeli tužitelji.


title: Predmet C-58/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. siječnja 2018. uputio Justice de Paix du canton de Visé (Belgija) – Michel Schyns protiv Belfius Banque SA

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. siječnja 2018. uputio Justice de Paix du canton de Visé (Belgija) – Michel Schyns protiv Belfius Banque SA
   (Predmet C-58/18)
   (2018/C 166/23)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Justice de Paix du canton de Visé

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Michel Schyns

      Tuženik: Belfius Banque SA

      Prethodna pitanja

               1.

                           a)

                           protivi li se članku 5. stavku 6. Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima (1), čiji je cilj dovođenje potrošača u položaj koji mu omogućuje da procijeni je li predloženi ugovor o kreditu prilagođen njegovim potrebama i njegovoj financijskoj situaciji, tekst članka 15. prvog stavka Loi sur le crédit à la consommation (Zakon o potrošačkom kreditiranju) (stavljen izvan snage i sada zamijenjen člankom VII.75. Code de droit économique (Zakonik o gospodarskom pravu)), koji propisuje da su vjerovnik i kreditni posrednik dužni pronaći, u okviru ugovora o kreditu koje uobičajeno nude ili u koje su uobičajeno uključeni, najprikladniju vrstu i iznos kredita, vodeći računa o financijskoj situaciji potrošača u vrijeme sklapanja ugovora i o namjeni kredita, s obzirom na to da se njime utvrđuje opća obveza za vjerovnika ili za kreditnog posrednika da pronađe najprikladniji kredit za potrošača, koja nije sadržana u tekstu gore navedene direktive?

                           b)

                           protivi li se članku 5. stavku 6. Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima, čiji je cilj dovođenje potrošača u položaj koji mu omogućuje da procijeni je li predloženi ugovor o kreditu prilagođen njegovim potrebama i njegovoj financijskoj situaciji, tekst članka 15. drugog stavka Loi sur le crédit à la consommation (Zakon o potrošačkom kreditiranju) (stavljen izvan snage i sada zamijenjen člankom VII.77. stavkom 2. podstavkom 1. Code de droit économique (Zakonik o gospodarskom pravu)), prema kojemu vjerovnik može zaključiti ugovor o kreditu samo ako, vodeći računa o informacijama kojima raspolaže ili kojima bi morao raspolagati, osobito na temelju uvida predviđenog člankom 9. Zakona od 10. kolovoza 2001. o Središnjem registru obveza fizičkih osoba po kreditima i informacija iz članka 10., razumno procijeni da će potrošač biti u stanju poštovati obveze koje proizlaze iz ugovora, što ima za posljedicu to da, umjesto potrošača, sam vjerovnik mora donijeti odluku o svrhovitosti eventualnog sklapanja ugovora o kreditu?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, treba li Direktivu 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima tumačiti na način da se njome uvijek nalaže vjerovniku i kreditnom posredniku da umjesto potrošača ocijene svrhovitost eventualnog sklapanja ugovora o kreditu?

      (1)  Direktiva 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (SL 2008., L 133, str. 66.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58.)


title: Predmet T-209/18: Tužba podnesena 22. ožujka 2018. – Porsche protiv EUIPO-a – Autec (motorna vozila)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/46

         Tužba podnesena 22. ožujka 2018. – Porsche protiv EUIPO-a – Autec (motorna vozila)
   (Predmet T-209/18)
   (2018/C 166/58)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: C. Klawitter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Autec AG (Nürnberg, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br.1230593-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. siječnja 2018. u predmetu R 945/2016-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odbije zahtjev za proglašenje ništavim osporavanog dizajna Zajednice br. 1230593-0001.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 5. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 6. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-63/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. veljače 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Vitali SpA protiv Autostrade per l’Italia SpA

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. veljače 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Vitali SpA protiv Autostrade per l’Italia SpA
   (Predmet C-63/18)
   (2018/C 166/24)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vitali SpA

      Tuženik: Autostrade per l’Italia SpA

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelima slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga iz članaka 49. i 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), članku 71. Direktive 2014/24 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. (1), kojim nisu predviđena količinska ograničenja podugovaranja, i načelu proporcionalnosti iz prava Unije, primjena nacionalnog pravila o javnoj nabavi, kao što je talijansko pravilo sadržano u članku 105. stavku 2. trećoj rečenici Zakonodavne uredbe br. 50 od 18. travnja 2016., prema kojem podugovaranje ne može prekoračiti kvotu od 30 posto ukupnog iznosa ugovora o radovima, uslugama ili robi?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci u SL 2015., L 275, str. 68. i SL 2016., L 311, str. 26.)


title: Predmet C-482/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio l’Oberlandesgericht Innsbruck – Austrija) – Georg Stollwitzer protiv ÖBB Personenverkehr AG (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Članak 45. UFEU-a — Načelo nediskriminacije na temelju dobi — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 21. stavak 1. — Direktiva 2000/78/EZ — Članci 2., 6. i 16. — Referentni datum za napredovanje — Diskriminatorni propis države članice kojim se isključuje uračunavanje razdoblja službe ostvarenih prije navršene osamnaeste godine života radi određivanja plaće — Stavljanje izvan snage odredbi koje su protivne načelu jednakog postupanja)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/10

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio l’Oberlandesgericht Innsbruck – Austrija) – Georg Stollwitzer protiv ÖBB Personenverkehr AG
   (Predmet C-482/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Članak 45. UFEU-a - Načelo nediskriminacije na temelju dobi - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 21. stavak 1. - Direktiva 2000/78/EZ - Članci 2., 6. i 16. - Referentni datum za napredovanje - Diskriminatorni propis države članice kojim se isključuje uračunavanje razdoblja službe ostvarenih prije navršene osamnaeste godine života radi određivanja plaće - Stavljanje izvan snage odredbi koje su protivne načelu jednakog postupanja))
   (2018/C 166/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Georg Stollwitzer

      Tuženik: ÖBB Personenverkehr AG

      Izreka

   Članak 45. UFEU-a te članke 2., 6. i 16. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis, poput onoga u glavnom postupku, kojim se – radi dokidanja diskriminacije na temelju dobi koja je nastala primjenom nacionalnog propisa prema kojemu se, za potrebe klasifikacije radnika u sustavu plaća, uračunavaju samo razdoblja provedena na radu poslije navršene osamnaeste godine života – za sve radnike retroaktivno ukida ta dobna granica, ali kojim se dopušta da se u obzir uzme isključivo iskustvo stečeno kod poduzetnika koji posluju u istom gospodarskom sektoru.

      (1)  SL C 428, 21. 11. 2016.


title: Predmet T-210/18: Tužba podnesena 22. ožujka 2018. – Porsche protiv EUIPO-a – Autec (osobna motorna vozila)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/46

         Tužba podnesena 22. ožujka 2018. – Porsche protiv EUIPO-a – Autec (osobna motorna vozila)
   (Predmet T-210/18)
   (2018/C 166/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: C. Klawitter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Autec AG (Nürnberg, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 198387-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. siječnja 2018. u predmetu R 941/2016-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odbije zahtjev za proglašenje ništavim osporavanog dizajna Zajednice br. 198387-0001.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 5. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 6. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet T-148/18: Tužba podnesena 2. ožujka 2018. – UE protiv Komisije

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/37

         Tužba podnesena 2. ožujka 2018. – UE protiv Komisije
   (Predmet T-148/18)
   (2018/C 166/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužiteljica: UE (zastupnici: S. Rodrigues i A. Champetier, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu odluku donesenu 20. studenoga 2017. kojom je odbijena njezina žalba u vezi sa zahtjevom za naknadu štete koju je pretrpjela;

               —

               naloži naknadu neimovinske štete koju je tužiteljica pretrpjela tuženikovom krivnjom, procijenjenu na iznos od 10 000 eura i;

               —

               naloži tuženiku naknadu troškova koji su nastali tužiteljici.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tuženikovoj povredi načela dobre uprave i na povredi članka 41. Povelje o načelu razumnog roka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tužiteljičinu poštovanju načela razumnog roka prilikom podnošenja zahtjeva za pomoć.


title: Predmet T-213/18: Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – Brita protiv EUIPO-a (Oblik slavine za pripremu i ulijevanje pića)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/47

         Tužba podnesena 27. ožujka 2018. – Brita protiv EUIPO-a (Oblik slavine za pripremu i ulijevanje pića)
   (Predmet T-213/18)
   (2018/C 166/60)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Brita GmbH (Taunusstein, Njemačka) (zastupnik: P. Koch Moreno, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: trodimenzionalni žig Europske unije u bijeloj i crnoj boji (Oblik slavine za pripremu i ulijevanje pića) – Prijava za registraciju br. 16 053 068

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. siječnja 2018. u predmetu R 1864/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži prihvaćanje prijave žiga Europske unije br. 16 053 068 za sve proizvode i usluge iz razreda 7, 11, 21, 37 i 40 za koje je podnesena prijava;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova, kao i troškova društva BRITA GmbH.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet T-179/18: Tužba podnesena 7. ožujka 2018. – Scordis, Papapetrou & Co i dr. protiv Vijeća Europske unije i dr.

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/37

         Tužba podnesena 7. ožujka 2018. – Scordis, Papapetrou & Co i dr. protiv Vijeća Europske unije i dr.
   (Predmet T-179/18)
   (2018/C 166/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Scordis, Papapetrou & Co LLC (Nikozija, Cipar) i 5 drugih tužitelja (zastupnici: A. Markides, odvjetnik, A. Robertson, QC, i G. Rothschild, barrister)

      Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska središnja banka, Euroskupina (koje zastupa Vijeće Europske unije) i Europska unija (koje zastupa Europska komisija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               naloži tuženicima plaćanje iznosa iz Tablice priložene tužbi i kamate koja teče od 26. ožujka 2013. do donošenja presude Općeg suda, kao naknadu za štetu pretrpljenu zbog odluka Euroskupine u vezi sa sanacijom banke Cyprus Popular Bank Public Co Ltd („Laiki Bank”), bail-inom banke Bank of Cyprus Public Company Limited („Bank of Cyprus”) i prodajom imovine i podružnica tih banaka u Grčkoj, i/ili zbog pružanja hitne likvidnosne pomoći banci Laiki Bank s pristankom Europske središnje banke i zbog toga što je po nalogu Europske središnje banke relevantna obveza nakon toga prenesena na banku Bank of Cyprus;

         ili, podredno:

               —

               utvrdi da su tuženici prouzročili štetu na izvanugovornoj osnovi, i odredi postupak koji treba primijeniti za utvrđivanje stvarnog nadoknadivog gubitka koji su pretrpjeli tužitelji;

         i, u svakom slučaju:

               —

               naloži tuženicima plaćanje troškova tužbe tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga, koja su u biti istovjetna ili slična onima na koje se poziva u predmetu T-147/18, APG Intercon i dr./Vijeće i dr.


title: Predmet T-222/18: Tužba podnesena 23. ožujka 2018. – Aliança – Vinhos de Portugal protiv EUIPO-a – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/48

         Tužba podnesena 23. ožujka 2018. – Aliança – Vinhos de Portugal protiv EUIPO-a – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)
   (Predmet T-222/18)
   (2018/C 166/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aliança – Vinhos de Portugal SA (Anadia, Portugal) (zastupnik: J. Mioludo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije ALIANÇA VINHOS DE Portugal – Žig Europske unije br. 13 907 027

      Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. siječnja 2018. u predmetu R 1206/2017-5.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               poništi odluku odjela za poništaj od 4. travnja 2017. u predmetu br. 13433 C;

               —

               odbije zahtjev za proglašavanje ništavim figurativnog žiga Europske unije br. 13 907 027 „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL”;

               —

               potvrdi da je registracija figurativnog žiga Europske unije br. 13 907 027 „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL” valjana za sve proizvode koje obuhvaća.

               —

               naloži EUIPO-u i društvu Lidl Stiftung & Co. snošenje njihovih vlastitih i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 60. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet T-684/17: Rješenje Općeg suda od 13. ožujka 2018. – Amorepacific protiv EUIPO-a – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)

text:
               14.5.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/49

         Rješenje Općeg suda od 13. ožujka 2018. – Amorepacific protiv EUIPO-a – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Predmet T-684/17) (1)

   (2018/C 166/62)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 412, 4. 12. 2017.


201806150501954992018/C 231/492692018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180502383922Predmet T-269/18: Tužba podnesena 2. svibnja 2018. – Inditex protiv EUIPO-a – Ffauf (ZARA)
 ---documentbreak--- C2312018HR3820120180502HR0049382392Tužba podnesena 2. svibnja 2018. – Inditex protiv EUIPO-a – Ffauf (ZARA)
   (Predmet T-269/18)2018/C 231/49Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španjolska) (zastupnici: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal i E. Armero Lavie, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ffauf SA (Luxembourg, Luksemburg)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „ZARA” – prijava za registraciju br. 8 929 952

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. veljače 2018. u spojenim predmetima R 359/2015-5 i R 409/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku jer je njome, time što je odbijena tužiteljeva žalba i djelomično prihvaćen intervenijentov zahtjev, odbijena prijava figurativnog žiga Europske unije ZARA br. 8 929 952 za sljedeće proizvode i usluge: Razred 29. –voće i povrće, konzervirano, zamrznuto, sušeno i kuhano, želei, džemovi, kompoti, mliječni proizvodi, ulja i masti; Razred 30. – riža, tapioka, sago [škrob iz jezgre palme sago], brašno, žitarice, kruh, tijesto za kolače i slastice, pjenica [kvasac], prašak za dizanje, sol, slačica [senf], ocat, umaci (začinski), mirodije, grickalice od riže; Razred 31. – svježe povrće; Razred 32. – svježi sokovi; Razred 35. – maloprodajne usluge i veleprodajne usluge u trgovinama, putem globalnih računalnih mreža, kataloški, putem pošte, telefonski, putem radija, televizije i drugih elektroničkih sredstava povrća, konzerviranog, zamrznutog, sušenog i kuhanog, ulja za prehranu, riže, brašna i žitarica, kruha, octa, umaka (začinskih); Razred 43. – pružanje hrane i pića, restorani sa samoposluživanjem;

            —

            naloži EUIPO-u i, po potrebi, intervenijentu (Ffauf SA) snošenje troškova nastalih u postupku pokrenutom ovom tužbom pred Općim sudom:

            —

            naloži drugoj strani u postupku, društvu FFAUF, S.A, snošenje troškova nastalih u spojenim predmetima R 359/2015-5 i R 409/2015-5 pred petim žalbenim vijećem EUIPO-a.

      Tužbeni razlozi

            —

            Povreda članka 15. stavka 1. i članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 te pravila 22. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 2868/95.

            —

            Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


201806150401954882018/C 231/132242018CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180328111111Predmet C-224/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2018. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Budimex S.A.
 ---documentbreak--- C2312018HR1110120180328HR0013111111Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2018. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Budimex S.A.
   (Predmet C-224/18)2018/C 231/13Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Budimex S.A.

      Druga stranka u postupku: Minister Finansów

      Prethodna pitanja

   U situaciji u kojoj su se stranke transakcije sporazumjele da je za isplatu naknade za građevinske ili građevinsko-montažne radove potrebno da naručitelj te radove prihvati u zapisniku o preuzimanju tih radova, nastupa li isporuka usluge o kojoj je riječ u članku 63. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (
         1
      ) u trenutku stvarnog izvršenja građevinskih ili građevinsko-montažnih radova ili u trenutku u kojem naručitelj u zapisniku o preuzimanju radova prihvati izvršenje tih radova?
   (
         1
      )	SL 2006, L 347, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.


201806150431954812018/C 231/025742015CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL201805022211Predmet C-574/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Varese – Italija) – kazneni postupak protiv Maura Scialdonea (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Zaštita financijskih interesa Unije — Članak 4. stavak 3. UEU-a — Članak 325. stavak 1. UFEU-a — Direktiva 2006/112/EZ — Konvencija PIF — Sankcije — Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti — Neplaćanje PDV-a na temelju godišnje porezne prijave u zakonom propisanim rokovima — Nacionalni propis koji predviđa kaznu oduzimanja slobode samo kada iznos neplaćenog PDV-a prelazi određeni prag iznad kojeg se neplaćanje smatra kaznenim djelom — Nacionalni propis koji za neplaćanje poreza po odbitku u vezi s porezom na dohodak predviđa niži prag iznad kojeg se ono smatra kaznenim djelom)
 ---documentbreak--- C2312018HR210120180502HR00022121Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Varese – Italija) – kazneni postupak protiv Maura Scialdonea
   (Predmet C-574/15) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Zaštita financijskih interesa Unije — Članak 4. stavak 3. UEU-a — Članak 325. stavak 1. UFEU-a — Direktiva 2006/112/EZ — Konvencija PIF — Sankcije — Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti — Neplaćanje PDV-a na temelju godišnje porezne prijave u zakonom propisanim rokovima — Nacionalni propis koji predviđa kaznu oduzimanja slobode samo kada iznos neplaćenog PDV-a prelazi određeni prag iznad kojeg se neplaćanje smatra kaznenim djelom — Nacionalni propis koji za neplaćanje poreza po odbitku u vezi s porezom na dohodak predviđa niži prag iznad kojeg se ono smatra kaznenim djelom)“2018/C 231/02Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Varese

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Mauro Scialdone

      Izreka

   Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU-a i člankom 325. stavkom 1. UFEU-a treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se određuje da je neplaćanje poreza na dodanu vrijednost (PDV) na temelju godišnje prijave za određeno porezno razdoblje u zakonom propisanim rokovima kazneno djelo kažnjivo oduzimanjem slobode samo ako iznos neplaćenog PDV-a prelazi prag od 250000 eura, dok za neplaćanje poreza po odbitku u vezi s porezom na dohodak propisuje prag od 150000 eura.
   (
         1
      )	SL C 48, 8. 2. 2016.


201806150521955202018/C 231/512762018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180427404011Predmet T-276/18: Tužba podnesena 27. travnja 2018. – Julius-K9 protiv EUIPO-a – El Corte Inglés (K9 UNIT)
 ---documentbreak--- C2312018HR4010120180427HR0051401401Tužba podnesena 27. travnja 2018. – Julius-K9 protiv EUIPO-a – El Corte Inglés (K9 UNIT)
   (Predmet T-276/18)2018/C 231/51Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Mađarska) (zastupnik: G. Jambrik, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije K9 UNIT – Prijava za registraciju br. 14 590 831

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. veljače 2018. u predmetu R 1432/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

            —

            povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


201806150611955222018/C 231/522772018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180504404122Predmet T-277/18: Tužba podnesena 4. svibnja 2018. – Zitro IP protiv EUIPO-a (PICK & WIN MULTISLOT)
 ---documentbreak--- C2312018HR4020120180504HR0052402412Tužba podnesena 4. svibnja 2018. – Zitro IP protiv EUIPO-a (PICK & WIN MULTISLOT)
   (Predmet T-277/18)2018/C 231/52Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije PICK & WIN MULTISLOT – prijava za registraciju br. 16 071 946

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. ožujka 2018. u predmetu R 978/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

            —

            Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001


201806150831955152018/C 231/372412018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180418293022Predmet T-241/18: Tužba podnesena 18. travnja 2018. – Bruno protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2312018HR2920120180418HR0037292302Tužba podnesena 18. travnja 2018. – Bruno protiv Komisije
   (Predmet T-241/18)2018/C 231/37Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Luigi Bruno (Woluwé-Saint-Pierre, Belgija) (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   utvrdi i presudi,

            —

            poništava se odluka tijela za sklapanje ugovora od 4. srpnja 2017.;

            —

            ako je potrebno, poništava se izričita odluka od 18. siječnja 2018. o odbijanju žalbe;

            —

            tuženiku se nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi koja se tiče prava koju je Europska komisija počinila u primjeni članka 11. stavka 1. i članka 12. stavka 1. Priloga VIII. Pravilniku, s obzirom na to da je, svojom odlukom, Komisija odbila tužiteljev zahtjev da mu dodijeli otpremninu predviđenu člankom 12. stavkom 2. navedenog priloga, primoravajući ga, nasuprot tomu, na primjenu članka 11. stavka 1. Priloga VIII. Pravilniku, koji se u njegovom slučaju ipak ne bi primjenjivao.

            2.

            Drugi tužbeni razlog temelji se na prigovoru nezakonitosti, s obzirom na to da se navedenim odredbama Pravilnika povrjeđuje načelo jednakog postupanja i nediskriminacije zbog postojanja pravne praznine.


201806150341954862018/C 231/043312016CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL201805024521Spojeni predmeti C-331/16 i C-366/16: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. svibnja 2018. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Nizozemska, Belgija) – K. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F. protiv Belgische Staat (C-366/16) (Zahtjev za prethodnu odluku — Građanstvo Europske unije — Pravo na slobodno kretanje i boravak na području država članica — Direktiva 2004/38/EZ — Članak 27. stavak 2. drugi podstavak — Ograničenja prava na ulazak i prava na boravak zbog razloga javnog poretka, javne sigurnosti ili javnog zdravlja — Protjerivanje s državnog područja zbog razloga javnog poretka ili javne sigurnosti — Ponašanje koje predstavlja stvarnu, trenutačnu i dostatno ozbiljnu prijetnju koja utječe na neki od temeljnih interesa društva — Osoba čiji je zahtjev za azil odbijen zbog razloga iz članka 1. stavka F Ženevske konvencije ili članka 12. stavka 2. Direktive 2011/95/EU — Članak 28. stavak 1. — Članak 28. stavak 3. točka (a) — Zaštita od protjerivanja — Boravak u državi članici domaćinu tijekom prethodnih deset godina — Važni razlozi javne sigurnosti — Pojam)
 ---documentbreak--- C2312018HR410120180502HR00044152Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. svibnja 2018. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Nizozemska, Belgija) – K. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F. protiv Belgische Staat (C-366/16)
   (Spojeni predmeti C-331/16 i C-366/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Građanstvo Europske unije — Pravo na slobodno kretanje i boravak na području država članica — Direktiva 2004/38/EZ — Članak 27. stavak 2. drugi podstavak — Ograničenja prava na ulazak i prava na boravak zbog razloga javnog poretka, javne sigurnosti ili javnog zdravlja — Protjerivanje s državnog područja zbog razloga javnog poretka ili javne sigurnosti — Ponašanje koje predstavlja stvarnu, trenutačnu i dostatno ozbiljnu prijetnju koja utječe na neki od temeljnih interesa društva — Osoba čiji je zahtjev za azil odbijen zbog razloga iz članka 1. stavka F Ženevske konvencije ili članka 12. stavka 2. Direktive 2011/95/EU — Članak 28. stavak 1. — Članak 28. stavak 3. točka (a) — Zaštita od protjerivanja — Boravak u državi članici domaćinu tijekom prethodnih deset godina — Važni razlozi javne sigurnosti — Pojam)“2018/C 231/04Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: K. (C-331/16), H.F. (C-366/16)

      Tuženici: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16,), Belgische Staat (C-366/16)

      Izreka

            1.

            Članak 27. stavak 2. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljanju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ treba tumačiti na način da činjenica da je u odnosu na građanina Europske unije ili državljanina treće zemlje, člana obitelji takvog građanina, koji traži da mu se dodijeli pravo na boravak na državnom području države članice u prošlosti donesena odluka kojom mu se odbija priznanje statusa izbjeglice na temelju članka 1. stavka F Konvencije o statusu izbjeglica, koja je potpisana u Ženevi 28. srpnja 1951. i dopunjena Protokolom o statusu izbjeglica, sklopljenim u New Yorku 31. siječnja 1967., ili članka 12. stavka 2. Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite ne omogućuje nadležnim tijelima te države članice da automatski smatraju da sama njegova prisutnost na tom državnom području, neovisno o postojanju opasnosti od ponavljanja djela, predstavlja stvarnu, trenutačnu i dostatno ozbiljnu prijetnju za neki od temeljnih interesa društva, koja može opravdati donošenje mjera javnog poretka ili javne sigurnosti.
            Utvrđenje postojanja takve prijetnje mora se temeljiti na ocjeni nadležnih tijela države članice domaćina osobnog ponašanja dotičnog pojedinca, pri kojoj se u obzir uzimaju utvrđenja iz odluke kojom se odbija priznanje statusa izbjeglice i elementi na kojima se ona temelji, osobito narav i težina zločina ili ponašanja koji mu se stavljaju na teret, razina njegova osobnog sudjelovanja u njima, eventualno postojanje razloga za oslobođenje od kaznene odgovornosti i, ovisno o slučaju, postojanje osuđujuće kaznene presude. Pri toj ukupnoj ocjeni također se mora uzeti u obzir protek vremena od navodnog počinjenja tih zločina ili ponašanja te naknadno ponašanje tog pojedinca, osobito pokazuje li to ponašanje kod njega postojanje stava kojim se ugrožavaju temeljne vrijednosti iz članaka 2. i 3. UEU-a na način koji bi mogao remetiti mir i fizičku sigurnost stanovništva. Sama činjenica da je to ponašanje u prošlosti nastalo u posebnom povijesno-društvenom kontekstu u njegovoj državi podrijetla, koji ne može nastati u državi članici domaćinu, ne dovodi u pitanje to utvrđenje.
            Osim toga, nadležna tijela države članice domaćina moraju, u skladu s načelom proporcionalnosti, odvagnuti, s jedne strane, zaštitu temeljnog interesa predmetnog društva i, s druge strane, interese dotičnog pojedinca u vezi s izvršavanjem njegove slobode kretanja i boravka kao građanina Unije i njegova prava na poštovanje privatnog i obiteljskog života.

            2.

            Članak 28. stavak 1. Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da, kada predviđene mjere podrazumijevaju protjerivanje dotičnog pojedinca iz države članice domaćina, ona mora uzeti u obzir narav i težinu ponašanja tog pojedinca, zakonitost njegova boravka u državi članici, razdoblje koje je proteklo od ponašanja koje mu se stavlja na teret, njegovo ponašanje tijekom tog razdoblja, stupanj trenutačne opasnosti za društvo te opseg socijalnih, kulturnih i obiteljskih veza s navedenom državom članicom.
            Članak 28. stavak 3. točku (a) Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na građanina Europske unije koji nema pravo na stalni boravak u državi članici domaćinu u smislu članka 16. i članka 28. stavka 2. te direktive.

      (
         1
      )	SL C 326, 5. 9. 2016.

      SL C 343, 19. 9. 2016.


201806150801955062018/C 231/532792018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180430414221Predmet T-279/18: Tužba podnesena 30. travnja 2018. – Alliance Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
 ---documentbreak--- C2312018HR4110120180430HR0053411422Tužba podnesena 30. travnja 2018. – Alliance Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
   (Predmet T-279/18)2018/C 231/53Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Wiltshire, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: M. Edenborough, QC)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: AxiCorp GmbH (Friedrichsdorf/Ts, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na žig AXICORP ALLIANCE – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 072 913

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. veljače 2018. u predmetu R 1473/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            podredno, izmijeni pobijanu odluku petog žalbenog vijeća na način da utvrdi da treba vratiti prigovor Odjelu za prigovore kako bi ga on ponovno razmotrio u skladu s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) i člankom 8. stavkom 5., uz njegovo ponovno razmatranje u skladu s člankom 8. stavkom 4.;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje njegovih troškova nastalih podnošenjem ove tužbe, kao i troškova koji su mu nastali u postupku pred žalbenim vijećem. Podredno, ako druga stranka intervenira u postupku pred žalbenim vijećem, naloži tuženiku i intervenijentu da solidarno snose njegove troškove nastale podnošenjem ove tužbe, kao i troškove nastale u postupku pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi

            —

            povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001;

            —

            žalbeno vijeće pogrešno je tumačilo specifikacije ranijih registriranih žigova i stoga je smatralo da se podnesenim dokazom uporabe nije potvrdila stvarna uporaba proizvoda uključenih u te specifikacije.


201806150581955002018/C 231/266752016TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180515222211Predmet T-675/16: Presuda Općeg suda od 15. svibnja 2018. – Wirecard protiv EUIPO-a (mycard2go) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije mycard2go — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c), Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001] — Obveza obrazlaganja — Članak 75. prva rečenica Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. prva rečenica Uredbe 2017/1001”)
 ---documentbreak--- C2312018HR2210120180515HR0026221221Presuda Općeg suda od 15. svibnja 2018. – Wirecard protiv EUIPO-a (mycard2go)
   (Predmet T-675/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije mycard2go — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c), Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001] — Obveza obrazlaganja — Članak 75. prva rečenica Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. prva rečenica Uredbe 2017/1001”)“2018/C 231/26Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Wirecard AG (Aschheim, Njemačka) (zastupnik: A. Bayer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. srpnja 2016. (predmet R 282/2016-4) koja se odnosi na prijavu registracije verbalnog znaka mycard2go kao žiga Europske unije.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 21. srpnja 2016. (predmet R 282/2016-4).

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            EUIPO-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja, uključujući i nužne troškove nastale u postupku koji se pred njime vodio.

      (
         1
      )	SL C 410, 7. 11. 2016.


201806290401986262018/C 249/383042017TC24920180716HR01HRINFO_JUDICIAL20180529313111Predmet T-304/17: Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 5000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Jednakost postupanja — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)
 ---documentbreak--- C2492018HR3110120180529HR0038311311Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Predmet T-304/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 5000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Jednakost postupanja — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)“2018/C 249/38Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Njemačka) (zastupnik: M.-C. Simon, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina) (zastupnici: S. Fröhlich i M. Hartmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. ožujka 2017. (predmet R 655/2016-4), u vezi s postupkom za proglašenje žiga ništavim između društava Zhejiang Rongpeng Air Tools i Sata.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Sata GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 231, 17. 7. 2017.


201806290231986792018/C 249/192872018CJC24920180716HR01HRINFO_JUDICIAL20180309131312Predmet C-287/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Fusignano Due Srl protiv Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018HR1320120180309HR0019132131Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Fusignano Due Srl protiv Ministero dello Sviluppo Economico
   (Predmet C-287/18)2018/C 249/19Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Fusignano Due Srl

      Druga stranka u žalbenom postupku: Ministero dello Sviluppo Economico

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 3. treći stavak točku (a) Direktive 2009/28/EZ (
         1
      ) – među ostalim i s obzirom na opće načelo zaštite legitimnih očekivanja te čitav niz odredbi koje Direktiva propisuje u pogledu poticanja proizvodnje energije iz obnovljivih izvora – tumačiti na način da se njime isključuje usklađenost s pravom Unije nacionalnog propisa koji talijanskoj vladi omogućuje da nizom provedbenih uredbi smanjuje ili čak ukida prethodno utvrđene poticajne tarife?
   (
         1
      )	Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.)


201806290451986282018/C 249/571992017TC24920180716HR01HRINFO_JUDICIAL20180531454513Predmet T-199/17: Rješenje Općeg suda od 31. svibnja 2018. – QD protiv EUIPO-a
 ---documentbreak--- C2492018HR4530120180531HR0057453451Rješenje Općeg suda od 31. svibnja 2018. – QD protiv EUIPO-a
   (Predmet T-199/17) (
         1
      )2018/C 249/57Jezik postupka: engleskiPredsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 161, 22. 5. 2017.


201806290591986512018/C 249/329002016TC24920180716HR01HRINFO_JUDICIAL20180601262721Predmet T-900/16: Presuda Općeg suda od 1. lipnja 2018. – Casual Dreams protiv EUIPO-a – López Fernández (Dayaday) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Dayaday — Raniji nacionalni figurativni žigovi DAYADAY i dayaday — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001) — Ugled — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga”)
 ---documentbreak--- C2492018HR2610120180601HR0032261272Presuda Općeg suda od 1. lipnja 2018. – Casual Dreams protiv EUIPO-a – López Fernández (Dayaday)
   (Predmet T-900/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Dayaday — Raniji nacionalni figurativni žigovi DAYADAY i dayaday — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001) — Ugled — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga”)“2018/C 249/32Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Casual Dreams, SLU (Manresa, Španjolska) (zastupnik: A. Tarí Lázaro, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: u početku S. Palmero Cabezas, zatim J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. listopada 2016. (predmet R 375/2016-2), u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Casual Dreams i M. A. Lópeza Fernándeza.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. listopada 2016. (predmet R 375/2016-2).

            2.

            EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva Casual Dreams, SLU, uključujući one koje su tom društvu nastali u okviru postupka pred žalbenim vijećem.

      (
         1
      )	SL C 95, 27. 3. 2017.


201807130152003562018/C 268/076712016CJC26820180730HR01HRINFO_JUDICIAL201806076611Predmet C-671/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL i dr. protiv Région de Bruxelles-Capitale (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Direktiva 2001/42/EZ — Članak 2. točka (a) — Pojam „planovi i programi” — Članak 3. — Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš — Regionalni propis o prostornom planiranju u Europskoj četvrti u Bruxellesu (Belgija))
 ---documentbreak--- C2682018HR610120180607HR00076161Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL i dr. protiv Région de Bruxelles-Capitale
   (Predmet C-671/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Direktiva 2001/42/EZ — Članak 2. točka (a) — Pojam „planovi i programi” — Članak 3. — Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš — Regionalni propis o prostornom planiranju u Europskoj četvrti u Bruxellesu (Belgija))“2018/C 268/07Jezik postupka: francuski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Tuženik: Région de Bruxelles-Capitale

      Izreka

   Članak 2. točku (a), članak 3. stavak 1. i članak 3. stavak 2. točku (a) Direktive 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš treba tumačiti na način da je regionalni propis o prostornom planiranju, poput onoga u glavnom postupku, koji utvrđuje određene odredbe za izvođenje građevinskih projekata obuhvaćen pojmom „planovi i programi”, koji mogu imati značajne učinke na okoliš u smislu te direktive i stoga mora biti podvrgnut procjeni učinaka na okoliš.
   (
         1
      )	SL C 78, 13. 3. 2017.


201807270322024652018/C 285/133112017CJC28520180813HR01HRINFO_JUDICIAL20170529111111Predmet C-311/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Jeannine Wieczarkowiecz protiv TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018HR1110120170529HR0013111111Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Jeannine Wieczarkowiecz protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-311/17)2018/C 285/13Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jeannine Wieczarkowiecz

      Tuženik: TUIfly GmbH
   Predmet je rješenjem Suda od 8. svibnja 2018. brisan iz sudskog upisnika.


title: Predmet C-458/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. srpnja 2018. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – „GVC Services (Bulgaria)” EOOD protiv Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno osiguritelna praktika” – Sofia

text:
               24.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 341/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. srpnja 2018. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – „GVC Services (Bulgaria)” EOOD protiv Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno osiguritelna praktika” – Sofia
      (Predmet C-458/18)
      (2018/C 341/09)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„GVC Services (Bulgaria)” EOOD

         Tuženik: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno osiguritelna praktika” – Sofia

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. točku (a) podtočku (i) u vezi s Prilogom I. dijelom A točkom (ab) Direktivi 2011/96/EU (1) tumačiti na način da pojam „trgovačka društva koja su osnovana u skladu s pravom Ujedinjene Kraljevine” obuhvaća i društva osnovana u Gibraltaru?

                  2.

                  Treba li članak 2. točku (a) podtočku (iii) u vezi s Prilogom I. dijelom B Direktivi 2011/96/EU tumačiti na način da „corporation tax u Ujedinjenoj Kraljevini” obuhvaća i porez na dobit koji se plaća u Gibraltaru?

         (1)  Direktiva Vijeća 2011/96/EU od 30. studenoga 2011. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (SL 2011., L 345, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 218.)


title: Predmet T-273/17: Presuda Općeg suda od 13. srpnja 2018. – Quadri di Cardano protiv Komisije („Javna služba — Ugovorno osoblje – Naknada za život u inozemstvu — Članak 4. stavak 1. točka (b) Priloga VII. Pravilniku — Referentno desetogodišnje razdoblje — Državljanstvo države zaposlenja — Boravište u državi zaposlenja — Dužnosti u međunarodnoj organizaciji — Ugovor o privremenom zapošljavanju”)

text:
               24.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 341/14

      Presuda Općeg suda od 13. srpnja 2018. – Quadri di Cardano protiv Komisije
      (Predmet T-273/17) (1)

      ((„Javna služba - Ugovorno osoblje – Naknada za život u inozemstvu - Članak 4. stavak 1. točka (b) Priloga VII. Pravilniku - Referentno desetogodišnje razdoblje - Državljanstvo države zaposlenja - Boravište u državi zaposlenja - Dužnosti u međunarodnoj organizaciji - Ugovor o privremenom zapošljavanju”))
      (2018/C 341/25)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Španjolska) (zastupnici: u početku N. de Montigny i J.-N. Louis, zatim N. de Montigny, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku T. Bohr i M. Mensi, zatim T. Bohr i L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke Komisijina Ureda „Upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu” od 19. srpnja 2016., u dijelu u kojem je tužitelju odbijeno priznavanje naknade za život u inozemstvu prilikom stupanja u službu u INEA-i.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Alessandru Quadri di Cardanu se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 221, 10. 7. 2017.