title: Predmet T-20/14: Rješenje Općeg suda od 11. studenog 2014. – Nguyen protiv Parlamenta i Vijeća („Tužba za poništenje – Reforma Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije – Manje povoljno uređenje paušalnog plaćanja putnih troškova i uvećanja godišnjeg odmora za dodatne dane za vrijeme putovanja – Nedostatak učinka na pojedinca – Izvanugovorna odgovornost – Uzročna veza – Tužba dijelom očito nedopuštena i dijelom očito pravno neosnovana”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/38

      Rješenje Općeg suda od 11. studenog 2014. – Nguyen protiv Parlamenta i Vijeća
      (Predmet T-20/14) (1)

      („Tužba za poništenje - Reforma Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije - Manje povoljno uređenje paušalnog plaćanja putnih troškova i uvećanja godišnjeg odmora za dodatne dane za vrijeme putovanja - Nedostatak učinka na pojedinca - Izvanugovorna odgovornost - Uzročna veza - Tužba dijelom očito nedopuštena i dijelom očito pravno neosnovana”)
      (2015/C 016/60)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Huynh Duong Vi Nguyen (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i E. Taneva, agenti); i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev, podnesen na temelju članka 263. UFEU-a, za poništenje članka 1., stavka 65. točke (b) i članka 1. stavka 67. točke (d) Uredbe (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (SL L 287., str. 15.) u dijelu u kojem te odredbe povezuju pravo na naknadu troškova putovanja i vrijeme za putovanje s pravom na naknadu za život u inozemstvu ili na naknadu za boravak u stranoj zemlji i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete na temelju članka 340. UFEU-a, na ime naknade imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Huynh Duong Vi Nguyen snosi, osim svojih troškova, i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Obustavlja se postupak o zahtjevu za intervenciju Europske komisije.

         (1)  SL C 112, 14.4.2014.


title: Predmet T-381/17: Tužba podnesena 16. lipnja 2017. – Acsen protiv Parlamenta

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/31

         Tužba podnesena 16. lipnja 2017. – Acsen protiv Parlamenta
   (Predmet T-381/17)
   (2017/C 269/42)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Ibram Acsen (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: C. Gagu, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi članak 22. stavak 1. točku (c) Direktive 2011/35/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o spajanjima dioničkih društava, u dijelu u kojem se ta odredba odnosi na apsolutnu ništavost spajanja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj navodi jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela o nezastarijevanju apsolutne ništavosti.

               —

               Budući da se u članku 22. stavku 1. točki (c) Direktive 2011/35/EU ne pravi razlika između relativne i apsolutne ništavosti, rok od šest mjeseci za podnošenje tužbe za poništenje primjenjuje se i u slučaju apsolutne ništavosti, suprotno načelu o nezastarijevanju apsolutne ništavosti.


title: Predmet T-55/16 P: Žalba koju je 9. veljače 2016. podnio Carlo De Nicola protiv presude Službeničkog suda od 18. prosinca 2015. u predmetu F-45/11, De Nicola protiv EIB-a

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/45

         Žalba koju je 9. veljače 2016. podnio Carlo De Nicola protiv presude Službeničkog suda od 18. prosinca 2015. u predmetu F-45/11, De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-55/16 P)
   (2016/C 106/54)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: G. Ferabecoli, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati ovu žalbu i djelomično preinači pobijanu presudu, na način da ukine točke 2. i 3. izreke kao i točke 61. do 67. presude;

               —

               slijedom toga, naloži EIB-u da C. De Nicoli naknadi pretrpljenu štetu, kako je traženo aktom kojim je pokrenut postupak, odnosno, podredno, uputi predmet vijeću Službeničkog suda koje zasjeda u drukčijem sastavu, kako bi ono ponovno odlučilo o ukinutim točkama. Žalitelj zahtijeva da se EIB-u naloži snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovaj predmet u bitnome je istovjetan predmetima F-55/08 i F-59/09 u kojima žalitelj tuži Europsku investicijsku banku.
   U vezi s time žalitelj pojašnjava da u pobijanoj presudi nije odlučeno o zahtjevu za poništenje izvješća o ocjeni za 2009., odluke od 25. ožujka 2010. o odbijanju napredovanja, smjernica za 2009., dva dopisa predsjednika EIB-a od 17. i 30. studenoga 2010. i „svih drugih povezanih, prethodnih i naknadnih akata”.
   U prilog svojoj žalbi žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog odnosi se na obvezu poništenja smjernica za 2009. i dopisa predsjednika EIB-a od 17.11.2010 i 30.11.2010.

                           —

                           U tom pogledu žalitelj tvrdi, osobito, da, ako Opći sud utvrdi da su smjernice o kojima je riječ nezakonite, njihovo poništenje obvezuje tuženika da izvrši vlastitu ocjenu u skladu s poštenijim kriterijima kojima se osiguravaju veća jamstva za žalitelja i njegova prava.

               2.

               Drugi žalbeni razlog odnosi se na ugovornu narav odnosa između žalitelja i EIB-a.

                           —

                           U vezi s time žalitelj ističe da je zatražio naknadu štete na temelju ugovorne odgovornosti tuženika, a ne na temelju izvanugovorne odgovornosti Europske unije. Među ostalim, pobijanom presudom izjednačeni su službenici EIB-a i dužnosnici ostalih institucija Unije, iako radni odnos o kojem je riječ ulazi u područje privatnog prava, slijedom čega se u ovom slučaju ne primjenjuju propisi o dužnosnicima.

               3.

               Treći žalbeni razlog odnosi se na zahtjev za naknadu imovinske i neimovinske štete.

                           —

                           Žalitelj smatra da su utvrđenja iz pobijane presude o tom pitanju očito pogrešna, kako glede činjenica tako i glede prava te da su stoga ispunjene sve pretpostavke za priznavanje njegova prava na takvu naknadu štete.


title: Predmet T-241/17: Tužba podnesena 25. travnja 2017. – Republika Poljska protiv Komisije

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/41

         Tužba podnesena 25. travnja 2017. – Republika Poljska protiv Komisije
   (Predmet T-241/17)
   (2017/C 195/55)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2017/264 od 14. veljače 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) u dijelu u kojem isključuje iz financiranja Europske unije iznos od 25 708 035,13 eura Agencije za plaćanja koju je ovlastila Republika Poljska;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj kao tužbeni razlog ističe povredu članka 52. stavka 1. Uredbe br. 1306/2013 (1) zbog primjene financijske korekcije na izdatke koje su poljska tijela snosila 2011. kao naknadu za neubiranje u okviru izvanrednih mjera potpore za sektor voća i povrća prema Uredbi br. 585/2011 (2) na temelju pogrešnog tumačenja prava, iako su poljska tijela navedene izdatke isplatila sukladno propisima Unije i osobito jer tim izdacima nije povrijeđen članak 85. Uredbe br. 543/2011 (3).

      (1)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549.).

      (2)  Provedbena Uredba Komisije (EU) br. 585/2011 od 17. lipnja 2011. o privremenim izvanrednim mjerama potpore sektoru voća i povrća (SL 2011., L 160, str. 71.).

      (3)  Provedbena Uredba Komisije (EU) br. 543/2011 od 7. lipnja 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 za sektore voća i povrća te prerađevina voća i povrća (SL 2011., L 157, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 186.).


title: Predmet C-381/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. srpnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna protiv Estebana Torrasa Ferrazzuole

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/41

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. srpnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna protiv Estebana Torrasa Ferrazzuole
   (Predmet C-381/16)
   (2016/C 335/55)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo, Sala Primera de lo Civil

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Salvador Benjumea Bravo de Laguna

      Druga stranka u postupku: Esteban Torras Ferrazzuolo

      Prethodno pitanje

   Je li vlasnička tužba za žig Zajednice zbog razloga različitih od onih predviđenih u članku 18. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (1), a osobito zbog razloga iz članka 2. stavka 2. Ley de Marcas española (Zakon 17/2001 o žigovima) od 7. prosinca 2001. (BOE br. 294 od 8. prosinca 2001.), u skladu s pravom Unije i konkretno s Uredbom (EZ) br. 207/2009?

      (1)  SL 2009., L 78, str. 1.


title: Predmet T-454/13: Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2017. – SNCM protiv Komisije („Državne potpore — Pomorska kabotaža — Potpore koje je Francuska provela u korist Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) i Compagnie méridionale de navigation — Usluga od općega gospodarskog interesa — Naknade za dodatnu uslugu u odnosu na osnovnu uslugu, koja je namijenjena pokrivanju razdoblja vrhunca turističke sezone — Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem — Pojam državne potpore — Prednost — Presuda Altmark — Utvrđivanje iznosa potpore”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/21

         Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2017. – SNCM protiv Komisije
   (Predmet T-454/13) (1)

   ((„Državne potpore - Pomorska kabotaža - Potpore koje je Francuska provela u korist Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) i Compagnie méridionale de navigation - Usluga od općega gospodarskog interesa - Naknade za dodatnu uslugu u odnosu na osnovnu uslugu, koja je namijenjena pokrivanju razdoblja vrhunca turističke sezone - Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem - Pojam državne potpore - Prednost - Presuda Altmark - Utvrđivanje iznosa potpore”))
   (2017/C 121/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Marseille, Francuska) (zastupnici: A. Winckler, F.-C. Laprévote, J.-P. Mignard i S. Mabile, zatim A. Winckler i F.-C. Laprévote, i konačno F.-C. Laprévote i C. Froitzheim, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Afonso i B. Stromsky, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Corsica Ferries France SAS (Bastia, Francuska) (zastupnici: S. Rodrigues i C. Bernard-Glanz, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev podnesen na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije 2013/435/EU od 2. svibnja 2013. o državnoj potpori SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) koje je Francuska provela u korist Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) i Compagnie méridionale de navigation (SL 2013., L 220, str. 20.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske komisije i društva Corsica Ferries France SAS.

      (1)  SL C 325, 9.11.2013.


title: Predmet F-110/14: Rješenje Službeničkog suda od 2. svibnja 2016. – Nill protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/50

         Rješenje Službeničkog suda od 2. svibnja 2016. – Nill protiv Komisije
   (Predmet F-110/14) (1)

   (2016/C 222/78)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015., str. 46


title: Predmet T-406/14: Tužba podnesena 10. lipnja 2014. – Promoinmo protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/52

         Tužba podnesena 10. lipnja 2014. – Promoinmo protiv Komisije
   (Predmet T-406/14)
   2014/C 253/68
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Promoinmo, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: A. López Gómez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, poništi odluku u mjeri u kojoj skup poreznih mjera pod zajedničkim nazivom španjolski sustav financijskog leasinga (SEAF) kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao jedini korisnici tih navodnih potpora i istovremeno kao jedini obveznici njihovog povrata;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava EU, nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora sklopljenih između ulagača i drugih pravnih subjekata, i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima u predmetu T-401/14, Duro Felguera SA/Komisija.


title: Predmet C-663/13: Tužba podnesena 13. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Republike Austrije

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/7

         Tužba podnesena 13. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Republike Austrije
   (Predmet C-663/13)
   2014/C 31/11
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Hetsch, K. Herrmann, T. Maxian Rusche, agenti)

      Tuženik: Republika Austrija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Republika Austrija povrijedila svoje obveze iz članka 27. stavka 1. Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (1) jer nije donijela zakonodavne i druge odredbe, na cijelom području savezne države ili u njezinom određenom dijelu, potrebne radi prenošenja članka 2. točaka (a), (b), (d), (f), (g), (h), (n), članka 3. stavka 4. točaka (a) i (b), članka 5., članka 13. stavka 1. točke (e) i stavka 6. podstavaka 2. i 3., članka 14. stavaka 2., 3., 4., 5., članka 16. stavka 1. druge rečenice, stavka 3. podstavka 1., stavka 4. druge rečenice te stavaka 6., 7., i 8., članka 17. stavka 1. točke (c) u odnosu na pogonska biogoriva, stavka 2. u odnosu na druga tekuća biogoriva, stavka 3. točke (b) podtočke (i) u odnosu na druge države članice i treće zemlje, stavka 3. točaka (a) i (b) podtočke (ii), točke (c), stavka 4. točaka (a) do (c) i stavka 8., članka 18. stavka 1. u odnosu na druga tekuća biogoriva, članka 19. stavaka 1. i 3. za druga tekuća biogoriva, Priloga II, Priloga III, Priloga IV i Priloga V te Direktive, odnosno iste nije priopćila Komisiji,

               —

               Republici Austriji odredi novčanu kaznu zbog povrede obveze u visini od 40 512 eura po danu, počevši od dana presude Suda kojom je utvrđena povreda obveza, plativu na račun vlastitih sredstava Europske unije,

               —

               naloži Republici Austriji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Rok za prenošenje Direktive istekao je 5. prosinca 2010.

      (1)  SL L 140, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.)


title: Predmet T-649/13: Tužba podnesena 4. prosinca 2013. — TrekStor protiv OHIM-a (SmartTV Station)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/25

         Tužba podnesena 4. prosinca 2013. — TrekStor protiv OHIM-a (SmartTV Station)
   (Predmet T-649/13)
   2014/C 39/45
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: TrekStor Ltd (Hong Kong, Kina) (zastupnik: O. Spieker, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća tuženika od 1. listopada 2013. (predmet R 128/2013-4) i pobijanu odluku izmijeni tako da u cijelosti odobri registraciju žiga „SmartTV Station” (broj prijave: 010595577);

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „SmartTV Station” za proizvode iz razreda 9 prijava žiga Zajednice br. 10 595 577

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-553/11: Presuda Općeg suda od 23. svibnja 2014. – European Dynamics Luxembourg protiv ESB-a ( „Javna nabava usluga — Postupak poziva na podnošenje ponuda — Pružanje usluga u području infrastrukture i informatičkih programa u korist ESB-a — Odbijanje ponuda — Tužba za poništenje — Akt koji se može pobijati — Dopuštenost — Kriteriji odabira — Sukladnost ponude s uvjetima predviđenima u pozivu na podnošenje ponuda — Obveza obrazloženja — Neizvršavanje ovlasti traženja objašnjenja o ponudi — Očite pogreške u procjeni — Zloporaba ovlasti — Tužba za naknadu štete” )

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/24

         Presuda Općeg suda od 23. svibnja 2014. – European Dynamics Luxembourg protiv ESB-a
   (Predmet T-553/11) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak poziva na podnošenje ponuda - Pružanje usluga u području infrastrukture i informatičkih programa u korist ESB-a - Odbijanje ponuda - Tužba za poništenje - Akt koji se može pobijati - Dopuštenost - Kriteriji odabira - Sukladnost ponude s uvjetima predviđenima u pozivu na podnošenje ponuda - Obveza obrazloženja - Neizvršavanje ovlasti traženja objašnjenja o ponudi - Očite pogreške u procjeni - Zloporaba ovlasti - Tužba za naknadu štete”))
   2014/C 212/28
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) (zastupnici: N. Korogiannakis i M. Dermitzakis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: F. von Lindeiner i P. Pfeifhofer, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjeva se poništenje odluke ESB-a o odbijanju prijave privremene grupacije poduzetnika, uključujući tužitelja, na sudjelovanje u postupku poziva na podnošenje ponuda za informatičke usluge, te odluke tijela za nadzor javne nabave ESB-a kojom se odbija žalba protiv te odluke o odbijanju, kao i svih povezanih odluka ESB-a i, s druge strane, traži se naknada štete.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               European Dynamics Luxembourg SA snosi vlastite troškove, kao i one Europske središnje banke (ESB-a).

      (1)  SL C 6, 7.1.2012.


title: Predmet C-346/17 P: Žalba koju je 9. lipnja 2017. podnio Christoph Klein protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 28. rujna 2016. u predmetu T-309/10 RENV, Christoph Klein protiv Europske komisije

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/15

         Žalba koju je 9. lipnja 2017. podnio Christoph Klein protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 28. rujna 2016. u predmetu T-309/10 RENV, Christoph Klein protiv Europske komisije
   (Predmet C-346/17 P)
   (2017/C 300/19)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Christoph Klein (zastupnik: H.-J. Ahlt, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Savezna Republika Njemačka

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               1.

               ukine presudu Općeg suda od 28. rujna 2016. u predmetu T-309/10 RENV;

               2.

               naloži tuženiku da tužitelju naknadi 1 562 662,30 eura i kamate po osnovnoj kamatnoj stopi uvećanoj za 8 postotna boda, od objave presude;

               3.

               utvrdi da mu je Komisija tužitelju u osnovi dužna naknaditi i štetu koja je mu nastala nakon 15. rujna 2006. u iznosu koji još valja utvrditi;

               4.

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka;

               5.

               podredno: ukine presudu Općeg suda od 28. rujna 2016. u predmetu T-309/10 RENV i vrati predmet tom sudu na ponovno odlučivanje.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbi žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge:
   Prvi žalbeni razlog, u okviru kojeg žalitelj navodi da je Opći sud povrijedio članak 61. stavak 2. Statuta Suda Europske unije time što je pogrešno procijenio doseg obvezujućeg učinka presuda Suda i pogrešno smatrao da tužitelj zbog nedopuštenosti četvrtog žalbenog razloga u predmetu C-120/14 P ne može zahtijevati naknadu štete u pogledu njegova proizvoda „effecto”.
   Drugi žalbeni razlog, u okviru kojeg žalitelj navodi da je Opći sud iznova povrijedio članak 61. stavak 2. Statuta Suda Europske unije time što se nije držao odluka Suda glede pravnih pitanja. Sud je u točki 95. svoje presude presudio da valja ukinuti pobijanu presudu u dijelu u kojem je njome Opći sud odbio tužbu u pogledu zahtjeva da se Komisiji naloži naknada štete koja je žalitelju navodno nastala […]. Suprotno toj pravnoj ocjeni, Opći sud je pogrešno zaključio da pravo na naknadu štete već u osnovi ne postoji jer nisu ispunjene pretpostavke za nju.
   Treći žalbeni razlog, u okviru kojeg žalitelj navodi da je Opći sud povrijedio članak 84. stavak 1. svojega Poslovnika, time što je odbio navod da je Komisija svojim nedjelovanjem u zaštitnom postupku u skladu s člankom 8. stavkom 2. Direktive 93/42 povrijedila i članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima uz obrazloženje da je riječ o nedopuštenom novom razlogu. Slijedom toga, Opći sud je time počinio pogrešku koja se tiče prava jer se tužitelj već u tužbi pozvao na načelo dobrog upravljanja, koje se sadržajno preklapa s načelom dobre uprave i člankom 41. Povelje. Stoga ne postoji ni novi nedopušteni razlog.
   Četvrti žalbeni razlog, u okviru kojeg žalitelj navodi da je Opći sud smatrao da direktiva ne dodjeljuje nikakva prava tužitelju osobno ni društvu atmed AG. Time je on povrijedio pravo Unije jer su oboje adresati u zaštitnom postupku i mogu se pozvati na načela slobodnog kretanja robe na temelju toga što su im povrijeđeni osnovni ekonomski interesi.
   Peti žalbeni razlog, u okviru kojeg žalitelj navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je negirao postojanje uzročne veze između Komisijina nezakonitog djelovanja i navodne štete. Pritom je on iskrivio činjenično stanje i pogrešno kvalificirao činjenice. Time je iznova povrijedio članak 8. stavak 2. Uredbe 93/42, nije izvršio nikakvu pravnu ocjenu te nije dostatno obrazložio svoju odluku.
   Šesti žalbeni razlog, u okviru kojeg žalitelj navodi da je Opći sud, time što nije uzeo u obzir priloge KOM RENV 1 i 2, povrijedio pravo na pošteno suđenje i pravo na saslušanje, članak 6. Europske konvencije o ljudskim pravima, članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te je iskrivio činjenice i dokaze.
   Sedmi žalbeni razlog, u okviru kojeg žalitelj navodi da je sud Opći sud, time što je nije prihvatio tužiteljev zahtjev da naloži Komisiji podnošenje spisa o zaštitnoj klauzuli, povrijedio pravo na pošteno suđenje, članak 6. Europske konvencije o ljudskim pravima, članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članak 64. stavak 3. točku (d) Poslovnika Općeg suda i članak 24. Statuta Suda Europske unije.


title: Predmet F-82/13: Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Bandieri protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/46

         Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Bandieri protiv Komisije
   (Predmet F-82/13) (1)

   (2016/C 222/65)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013., str. 52


title: Predmet T-681/16: Tužba podnesena 23. rujna 2016. – Henkel Electronic Materials (Belgium) protiv Komisije

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/23

      Tužba podnesena 23. rujna 2016. – Henkel Electronic Materials (Belgium) protiv Komisije
      (Predmet T-681/16)
      (2016/C 441/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Henkel Electronic Materials (Belgium) (Westerlo, Belgija) (zastupnici: N. Reypens, C. Docclo i T. Verstraeten, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  spoji ovaj predmet s predmetom T-131/16 zbog njihove međusobne povezanosti u svrhu usmenog dijela postupka presude;

                  —

                  dopusti i prihvati zahtjeve za poništenje istaknute u ovoj tužbi;

                  —

                  poništi članke 1. i 2. pobijane odluke (1);

                  —

                  podredno, poništi članak 2. pobijane odluke u dijelu u kojem se njime ne određuju prijelazne mjere;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, u kojem se navodi očita pogreška u ocjeni prilikom utvrđivanja pravnih akata koji čine navodnu državnu potporu i pogreška koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 1. točke (d) Uredbe br. 2015/1589 (2).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, u kojem se navodi pogreška koja se tiče činjenica u opisivanju referentnog sustava, očita pogreška u ocjeni prilikom analize tog sustava i pogreška koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 1. točke (a) Uredbe br. 2015/1589.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, u kojem se navodi pogreška u ocjeni gospodarske prednosti, pogreška koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 1. točke (a) Uredbe br. 2015/1589.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, u kojem se navodi pogreška u ocjeni selektivnosti potrebnoj za kvalifikaciju spornog programa kao državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 1. točke (a) Uredbe br. 2015/1589 te pogreška u ocjeni prilikom analiziranja mehanizma spornog programa.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, u kojem se navodi pogreška u ocjeni prilikom analize opravdanosti uvjeta za primjenu spornog programa.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, u kojem se navodi pogreška u ocjeni navodne gospodarske prednosti proizašle iz spornog programa i nepreciznost prilikom ispitivanja spornog programa.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, u kojem se navodi povreda legitimnih očekivanja poreznih obveznika i pravne sigurnosti.

         (1)  Odluka Komisije (EU) 2016/1699 оd 11. siječnja 2016. o programu državnih potpora u pogledu izuzeća od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koji je provela Belgija (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 9837) (SL 2016., L 260, str. 61).

         (2)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.)


title: Predmet T-674/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 27. studenoga 2014. – SEA protiv Komisije ( „Privremena pravna zaštita — Državne potpore — Obveza povrata potpore koju je javni operator zračne luke dodijelio u korist društva kćeri zaduženog za usluge upravljanja — Likvidacija spomenutog društva — Osnivanje novog društva zaduženog za usluge upravljanja — Odluka Komisije o pokretanju formalnog postupka ispitivanja u vezi s državnim potporama radi ispitivanja postoji li ekonomska kontinuiranost između dvaju društava — Zahtjev za odgodu izvršenja — Očita nedopuštenost glavne tužbe — Nedopuštenost — Nedostatak hitnosti” )

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/34

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 27. studenoga 2014. – SEA protiv Komisije
   (Predmet T-674/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Državne potpore - Obveza povrata potpore koju je javni operator zračne luke dodijelio u korist društva kćeri zaduženog za usluge upravljanja - Likvidacija spomenutog društva - Osnivanje novog društva zaduženog za usluge upravljanja - Odluka Komisije o pokretanju formalnog postupka ispitivanja u vezi s državnim potporama radi ispitivanja postoji li ekonomska kontinuiranost između dvaju društava - Zahtjev za odgodu izvršenja - Očita nedopuštenost glavne tužbe - Nedopuštenost - Nedostatak hitnosti”))
   (2015/C 026/43)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Italija) (zastupnici: F. Gatti, J.-F. Bellis, F. Di Gianni i A. Scalini, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Noë i G. Conte, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za određivanje privremenih mjera kojima je u biti cilj odgoditi izvršenje Odluke Komisije C (2014) 4537 final od 9. srpnja 2014. o pokretanju, na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a, formalnog postupka ispitivanja u vezi s osnivanjem društva Airport Handling [SA.21420 (2014/NN) – Italija – Osnivanje društva Airport Handling].

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-388/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2014. uputio Finanzgericht Köln (Njemačka) – Timac Agro Deutschland GmbH protiv Finanzamt Sankt Augustin

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2014. uputio Finanzgericht Köln (Njemačka) – Timac Agro Deutschland GmbH protiv Finanzamt Sankt Augustin
   (Predmet C-388/14)
   2014/C 372/08
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Köln

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Timac Agro Deutschland GmbH

      Tuženik: Finanzamt Sankt Augustin

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 49. UFEU-a (članak 43. UEZ-a) tumačiti tako da se protivi odredbi kao što je članak 52. stavak 3. EStG-a (Einkommensteuergesetz, Zakon o porezu na prihod), ako je uzrok uračunavanja gubitaka inozemne stalne poslovne jedinice u visini u kojoj su se prije toga uzimali u obzir za smanjenje poreza prodaja te stalne poslovne jedinice drugom društvu kapitala koje pripada istoj grupaciji kao i prodavatelj, a ne ostvarenje dobiti?

               2.

               Treba li članak 49. UFEU-a (članak 43. UEZ-a) tumačiti tako da se protivi odredbi kao što je članak 23. stavak 1.a DBA Deutschland/Österreich 2000. (Sporazum o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja između Njemačke i Austrije iz 2000.), prema kojoj su od porezne osnovice njemačkog poreza izuzeti prihodi iz Austrije oporezivi u Austriji, ako se gubici nastali austrijskoj stalnoj poslovnoj jedinici njemačkog društva kapitala više ne mogu uzeti u obzir u Austriji jer je stalna poslovna jedinica prodana austrijskom društvu kapitala koje pripada istoj grupaciji kao i njemačko društvo kapitala?


title: Predmet C-198/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. travnja 2015. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. travnja 2015. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Predmet C-198/15)
   (2015/C 228/07)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prethodna pitanja

   Upućeno pitanje odnosi se na Prilog I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (1) o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1549/2006 i na tarifni broj 8713 naveden u tom Prilogu.

               1.

               Da li riječi „za osobe s invaliditetom” znače „samo” za osobe s invaliditetom?

               2.

               Koje je značenje riječi „osobe s invaliditetom”, osobito:

                           a)

                           je li njihovo značenje ograničeno na osobe koje imaju invaliditet i ograničenu sposobnost hodanja ili hodanja bez poteškoća, ili je ono ograničeno na osobe kojima je samo ograničena sposobnost hodanja ili hodanja bez poteškoća?

                           b)

                           podrazumijeva li pojam „invaliditet” ograničenje sposobnosti koje nije zanemarivo?

                           c)

                           može li privremeno ograničenje sposobnosti koje je npr. posljedica prijeloma noge, predstavljati invaliditet?

               3.

               Mijenjaju li Napomene s objašnjenjem Kombinirane nomenklature od 4. siječnja 2005. (2005/C1/03) (2) koje isključuju skutere na motorni pogon (skutere za povećanje mobilnosti osoba), opremljene odvojenim prilagodljivim mehanizmom za upravljanje, značenje tarifnog broja 8713?

               4.

               Ima li mogućnost da vozilo koristi osoba koja nije osoba s invaliditetom utjecaj na carinsku klasifikaciju ako vozilo posjeduje posebna obilježja koja smanjuju posljedice invaliditeta?

               5.

               Ako primjerenost za upotrebu od strane osoba bez invaliditeta predstavlja relevantan razlog, u kojoj bi mjeri nedostaci takve upotrebe trebali biti relevantni za određivanje navedene primjerenosti?

      (1)  SL L 301, str. 1.

      (2)  Napomene s objašnjenjem Kombinirane nomenklature Europske Unije SL C 137, str. 1.


title: Predmet T-554/13: Tužba podnesena 16. listopada 2013. — Mađarska protiv Komisije

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/22

         Tužba podnesena 16. listopada 2013. — Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-554/13)
   2014/C 24/39
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér i K. Szíjjártó, u svojstvu agenata)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije C(2013) 5029 final od 6. kolovoza 2013. o djelomičnom povratu nacionalne financijske potpore isplaćene organizacijama proizvođača za operativne programe provedene u Mađarskoj u 2010.

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Pravni navodi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi, tužitelj se poziva na činjenicu da je Komisija prekoračila svoje ovlasti i povrijedila mjerodavna pravila prava Unije prilikom određivanja iznosa koji treba isplatiti Mađarskoj na temelju djelomičnog povrata nacionalne financijske potpore isplaćene organizacijama proizvođača voća i povrća.
   Prema tužitelju, pravo Unije ne dopušta mogućnost Komisiji da, u okviru njezine odluke o djelomičnom povratu nacionalne financijske potpore od strane Zajednice isplaćene, na temelju članka 103.e Uredbe Vijeća br. 1234/2007 (1), organizacijama proizvođača voća i povrća odobri povrat samo onih iznosa koje je Mađarska, u svom zahtjevu za odobrenje dodjele nacionalne potpore, naznačila kao „procijenjene” ili „očekivane”.
   Tužitelj ističe da se odobrenje koje Komisija daje u svezi s nacionalnom potporom tiče dodjele ove pomoći, a ne Komisijinog utvrđenja gornje granice u svezi s pomoći koja može biti dodijeljena. Prema mišljenju tužitelja, ova je gornja granica jasno utvrđena Uredbom br. 1234/2007 kojom se predviđa da nacionalna financijska potpora ne može premašiti 80 % financijskog doprinosa koji su uplatili članovi ili sama organizacija proizvođača u operativni fond.
   Pravila koja se primjenjuju na djelomični povrat nacionalne potpore od strane Zajednice ne dopuštaju Komisiji, u okviru djelomičnog povrata, da odredi kao gornju granicu povrata iznos koji je država članica, u okviru zahtjeva za odobrenje, dostavila Komisiji, bilo kao ukupni iznos potpore ili kao iznos potpore koji treba isplatiti svakoj organizaciji proizvođača. To je osobito stoga što je prilikom dostave ovih informacija mađarska Vlada precizirala da su predmetni iznosi samo predviđeni ili procijenjeni.
   Osim toga, tužitelj ističe da pravo Komisije da ispita premašuje li iznos stvarno plaćene potpore granicu od 80 % ili prelazi li zatraženi povrat 60 % dodijeljene pomoći ne odgovara ipak pravu određivanja gornje granice povrata iznosa iz zahtjeva za odobrenje, posebno ako je karakter predviđenih ili procijenjenih iznosa istaknut u zahtjevu. Ako, iz različitih razloga, tijekom godine dođe do promjena u iznosu nacionalne potpore dodijeljene svakoj organizaciji proizvođača, djelomični povrat nacionalne potpore od strane Zajednice mora se temeljiti na stvarno isplaćenom iznosu, pod uvjetom da su ispunjeni mjerodavni uvjeti prava Unije.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (SL L 299, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.).


title: Predmet T-383/17: Tužba podnesena 20. lipnja 2017. – Hansol Paper protiv Komisije

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/31

         Tužba podnesena 20. lipnja 2017. – Hansol Paper protiv Komisije
   (Predmet T-383/17)
   (2017/C 269/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hansol Paper Co. Ltd (Seul, Republika Koreja) (zastupnici: J.-F. Bellis, B. Servais i A. Tel, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2017/763 od 2. svibnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenog laganog termalnog papira podrijetlom iz Republike Koreje;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na Komisijinoj povredi članka 2. stavka 11. i članka 17. stavka 2. Osnovne uredbe (1) i nezakonitom izračunu tužiteljeve dampinške marže.

                           —

                           Tužitelj ističe da je Komisija provela uzorkovanje na temelju članka 17. Osnovne uredbe iako ona to poriče, čime je povrijedila članak 17. stavak 2. Osnovne uredbe jer tužitelju nije pružena prilika da podnese očitovanja na predloženi uzorak.

                           —

                           Tužitelj nadalje ističe da je Komisija pogrešno i nezakonito izračunala tužiteljeve dampinške marže, čime je povrijedila članak 2. stavak 11. Osnovne uredbe.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija prekršila članak 9.3 Sporazuma o antidampingu WTO-a i članak 9. stavak 4., podstavak 2. Osnovne uredbe, kao i temeljno načelo dobre uprave.

                           —

                           Prema tužiteljevu mišljenju, Komisija je povrijedila članak 9.3 Sporazuma o antidampingu WTO-a i članak 9. stavak 4. podstavak 2. Osnovne uredbe jer uvedena antidampinška pristojba premašuje iznos dampinga koji je utvrđen u istrazi.

                           —

                           Tužitelj nadalje tvrdi da je Komisija prekršila načelo dobre uprave kad je pogrešno i nezakonito izračunala tužiteljevu dampinšku maržu ad valorem koristeći izračunanu, a ne stvarnu vrijednost CIF.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno primijenila članak 2. stavke 9. i 10. Osnovne uredbe jer je pogrešno odbila prekomjerne prilagodbe za prodaju malih svitaka sačinjenih od velikih svitaka koje je društvo Schades Ltd. nabavilo od proizvođača iz EU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 1. Osnovne uredbe jer je u dva navrata pogrešno izračunala uobičajenu vrijednost na temelju članka 2. stavka 3. Osnovne uredbe.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija izračunom marže štete povrijedila članak 1. stavak 1., članak 3. stavke 1., 2., 3., 5., 6., 7. i 8. Osnovne uredbe, sudsku praksu sudova Europske unije i WTO-a, Komisijinu raniju praksu i načela primjerene usporedbe i jednakog postupanja.

                           —

                           Tužitelj ističe da je Komisija povrijedila članak 1. stavak 1. i članak 3. stavke 2., 3. i 6. Osnovne uredbe jer je u izračun marže štete uključila preprodaju malih svitaka (proizvod koji nije predmetni proizvod).

                           —

                           Tužitelj nadalje navodi da je Komisija povrijedila članak 3. stavke 1., 2., 3., 5., 6., 7. i 8. Osnovne uredbe, sudsku praksu sudova Europske unije i WTO-a, Komisijinu raniju praksu i načela primjerene usporedbe i jednakog postupanja jer je u svrhu izračuna marže štete po analogiji primijenila članak 2. stavak 9. Osnovne uredbe.

                           —

                           Tužitelj konačno tvrdi da je Komisija povrijedila članak 3. stavke 2., 3. i 6. Osnovne uredbe jer nije pravilno procijenila učinak negativne marže sniženja cijena utvrđene za dotični proizvod.

      (1)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: Predmet T-78/12: Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2013. — GRE protiv OHIM-a — Villiger Söhne (LIBERTE brunes) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice LIBERTE brunes — Raniji verbalni i figurativni žigovi Zajednice La LIBERTAD — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               10.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 233/4

         Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2013. — GRE protiv OHIM-a — Villiger Söhne (LIBERTE brunes)
   (Predmet T-78/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice LIBERTE brunes - Raniji verbalni i figurativni žigovi Zajednice La LIBERTAD - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 233/10
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Njemačka) (zastupnici: I. Memmler i S. Schulz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnici: G. Schneider i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent pred Općim sudom: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Njemačka) (zastupnici: H. McKenzie i B. Pikolin, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. prosinca 2011. (predmet R 2109/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Villiger Söhne GmbH i GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 109, 14.4.2012.


title: Predmet C-306/15: Tužba podnesena 23. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Rumunjske

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/21

         Tužba podnesena 23. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Rumunjske
   (Predmet C-306/15)
   (2015/C 311/26)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Sanfrutos Cano, L. Nicolae, agenti)

      Tuženik: Rumunjska

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrditi da je, time što nije donijela sve zakonske i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom Komisije 2013/2/EU od 7. veljače 2013. o izmjeni Priloga I. Direktivi 94/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o ambalaži i ambalažnom otpadu (1), te u svakom slučaju time što Komisiju nije obavijestila o tim propisima, Rumunjska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 2. stavka 1. spomenute direktive;

               —

               Rumunjskoj naložiti snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Rok za prenošenje Direktive u unutarnji pravni poredak istekao je 30. rujna 2013.

      (1)  SL L 37, str. 10.


title: Predmet C-622/11: Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën protiv Pactor Vastgoed BV (Šesta direktiva o PDV-u — Članak 13. slovo C i članak 20. — Isporuka nepokretne imovine — Pravo izbora u pogledu oporezivanja — Pravo na odbitak — Ispravci odbitaka — Naplata dugovanih iznosa nakon ispravka odbitka PDV-a — Porezni obveznik odgovoran za plaćanje — Porezni obveznik različit od onog koji je prvotno proveo ovaj odbitak i koji nije povezan s transakcijama koje su temelj spomenutog odbitka)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/16

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën protiv Pactor Vastgoed BV
   (Predmet C-622/11) (1)

   (Šesta direktiva o PDV-u - Članak 13. slovo C i članak 20. - Isporuka nepokretne imovine - Pravo izbora u pogledu oporezivanja - Pravo na odbitak - Ispravci odbitaka - Naplata dugovanih iznosa nakon ispravka odbitka PDV-a - Porezni obveznik odgovoran za plaćanje - Porezni obveznik različit od onog koji je prvotno proveo ovaj odbitak i koji nije povezan s transakcijama koje su temelj spomenutog odbitka)
   2013/C 344/25
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Staatssecretaris van Financiën

      Tuženik: Pactor Vastgoed BV

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Hoge Raad der Nederlanden — Tumačenje članka 20. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1) — Odbitak ulaznog PDV-a — Ispravci prvotno provedenih odbitaka — Isporuka nepokretne imovine koju je neki isporučitelj izvršio nekoj agenciji za nekretnine — Isporuka prema kojoj se stranke, suprotno primjenjivom zakonodavstvu, odnose kao da je oporeziva transakcija

      Izreka

   Šesta direktiva Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena direktivom Vijeća 95/7/EZ od 10. travnja 1995., mora se tumačiti na način da se protivi tome da se naplata iznosa dugovanih nakon ispravka odbitka poreza na dodanu vrijednost ostvaruje od poreznog obveznika različitog od onog koji je proveo taj odbitak.

      (1)  SL C 73, 10.3.2012.


title: Predmet T-420/09: Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2014. – BSA protiv OHIM-a – Loblaws (PRÉSIDENT)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/71

         Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2014. – BSA protiv OHIM-a – Loblaws (PRÉSIDENT)
   (Predmet T-420/09) (1)

   2014/C 315/116
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 312, 19.12.2009.


title: Predmet C-519/16: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugal) – Superfoz – Supermercados Lda protiv Fazenda Pública (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Uredba (EZ) br. 882/2004 — Službene kontrole hrane i hrane za životinje — Financiranje službenih kontrola — Članci 26. i 27. — Opće oporezivanje — Pristojbe ili naknade — Naknada na teret trgovina hranom)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/15

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugal) – Superfoz – Supermercados Lda protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-519/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Uredba (EZ) br. 882/2004 - Službene kontrole hrane i hrane za životinje - Financiranje službenih kontrola - Članci 26. i 27. - Opće oporezivanje - Pristojbe ili naknade - Naknada na teret trgovina hranom))
   (2017/C 309/20)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Superfoz – Supermercados Lda

      Tuženik: Fazenda Pública

      Izreka

   Članke 26. i 27. Uredbe (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenim kontrolama koje se provode radi provjeravanja poštivanja propisa o hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 652/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. treba tumačiti na način da se ne protive nalaganju naknade poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku samo maloprodajnim trgovinama hrane a da prihod od te naknade ne služi posebnom financiranju službenih kontrola koje se provode zbog tih obveznika ili u njihovu korist.

      (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.


title: Predmet T-471/13: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Xellia Pharmaceuticals i Alpharma protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište lijekova za liječenje depresije koji sadržavaju farmaceutski djelatnu tvar citalopram — Pojam ograničenja tržišnog natjecanja prema cilju — Moguće tržišno natjecanje — Generički lijekovi — Zapreke ulasku na tržište koje su posljedica postojanja patenata — Sporazum sklopljen između nositelja patenata i poduzetnika za proizvodnju generičkih lijekova — Trajanje Komisijine istrage — Prava obrane — Novčane kazne — Pravna sigurnost — Načelo zakonitosti kazni”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/22

         Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Xellia Pharmaceuticals i Alpharma protiv Komisije
   (Predmet T-471/13) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište lijekova za liječenje depresije koji sadržavaju farmaceutski djelatnu tvar citalopram - Pojam ograničenja tržišnog natjecanja prema cilju - Moguće tržišno natjecanje - Generički lijekovi - Zapreke ulasku na tržište koje su posljedica postojanja patenata - Sporazum sklopljen između nositelja patenata i poduzetnika za proizvodnju generičkih lijekova - Trajanje Komisijine istrage - Prava obrane - Novčane kazne - Pravna sigurnost - Načelo zakonitosti kazni”))
   (2016/C 392/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Xellia Pharmaceuticals ApS (Kopenhagen, Danska) i Alpharma, LLC, prije Zoetis Products LLC (Florham Park, New Jersey, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: D. Hull, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castilla Contreras i B. Mongin, agenti, uz asistenciju B. Rayment, barrister)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C(2013) 3803 final od 19. lipnja 2013. o postupku na temelju članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (Predmet AT.39226 – Lundbeck), i zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužiteljima tom odlukom.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima Xellia Pharmaceuticals ApS i Alpharma LLC nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013.


title: Predmet F-15/10: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 11. prosinca 2013. — Andres i dr. protiv ESB-a (Javna služba — Osoblje ESB-a — Reforma sustava socijalnog osiguranja — Zamrzavanje mirovinskog plana — Provedba mirovinskog sustava — Mišljenje nadzornog odbora — Mišljenje odbora za osoblje — Mišljenje općeg vijeća — Mišljenje upravnog vijeća — Ocjena mirovinskog plana svake tri godine — Povreda uvjeta zapošljavanja — Očita pogreška u ocjeni — Načelo proporcionalnosti — Stečena prava — Načelo pravne sigurnosti i predvidljivosti — Obveza obavještavanja)

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/29

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 11. prosinca 2013. — Andres i dr. protiv ESB-a
      (Predmet F-15/10) (1)

      (Javna služba - Osoblje ESB-a - Reforma sustava socijalnog osiguranja - Zamrzavanje mirovinskog plana - Provedba mirovinskog sustava - Mišljenje nadzornog odbora - Mišljenje odbora za osoblje - Mišljenje općeg vijeća - Mišljenje upravnog vijeća - Ocjena mirovinskog plana svake tri godine - Povreda uvjeta zapošljavanja - Očita pogreška u ocjeni - Načelo proporcionalnosti - Stečena prava - Načelo pravne sigurnosti i predvidljivosti - Obveza obavještavanja)
      (2014/C 71/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Carlos Andres i dr. (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: C. Kroppenstedt i F. Malfrère, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje platnih lista tužitelja iz lipnja 2009., svih kasnijih platnih lista i svih budućih platnih lista s obzirom na to da te liste predstavljaju provedbu reforme mirovinskog sustava koja je stupila na snagu 4. svibnja 2009. i zahtjev za popravak štete koju su pretrpjeli tužitelji.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  C. Andres i ostalih 168 tužitelja čija se imena nalaze u prilogu će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske središnje banke.

         (1)  SL C 134, 22.5.2010., str. 54.


title: Predmet T-38/17: Tužba podnesena 20. siječnja 2017. – DQ i dr. protiv Parlamenta

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/53

         Tužba podnesena 20. siječnja 2017. – DQ i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-38/17)
   (2017/C 104/74)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: DQ i trinaest ostalih stranaka (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi ovu tužbu dopuštenom;

               —

               naloži tuženiku plaćanje 92 200 eura na ime uzrokovane imovinske štete;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova u okviru ove tužbe.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na različitim pogreškama i propustima koje su počinila upravna tijela tuženika, a koji su uzrok imovinske štete koju su tužitelji pretrpjeli, a to su svi troškovi odvjetnika nastali u okviru njihova zahtjeva za pomoć podnesenog 24. siječnja 2014., u skladu s člankom 24. stavkom 1. Pravilnika o osoblju za dužnosnike.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na protupravnom postupanju, posebice korupciji koja šteti interesima Unije u postupcima izbora kandidata, te uvredljivom postupanju i zastrašivanju od strane načelnika odjela tužiteljâ u svakodnevnom izvršavanju njihovih djelatnosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dostojanstva tužiteljâ te njihova mentalnog i tjelesnog integriteta navedenim postupanjem, koje negativno utječe na njihove profesionalne karijere i njihove obiteljske živote.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na stvarnoj i postojećoj imovinskoj šteti koju trpe tužitelji, a koja je usko povezana sa zlonamjernim radnjama od strane Parlamenta u odnosu na njih, kao i s brojnim radnjama koje su tužitelji morali poduzeti, posebice glede potrebe korištenja pomoći odvjetnika.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na izostanku reakcije tužiteljima nadređenih osoba, unatoč hitnosti i ozbiljnosti činjenica koje je su tužitelji iznijeli. Tužitelji posebice smatraju da su te okolnosti trebale dovesti do postupanja njihovih nadređenih s ciljem okončanja:

                           —

                           nezakonitih radnji;

                           —

                           uvredljivog postupanja i zastrašivanja od strane njihova načelnika odjela, kao i nerazumnog roka upravnih tijela za poduzimanje mjera;

                           —

                           njihovih teških radnih uvjeta, čime se mogla izbjeći intervencija njihovih odvjetnika.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na izvanrednim okolnostima koje su dovele do potrebe, a čak i nužnosti intervencije odvjetnika u cilju očuvanja prava tužiteljâ i postizanja toga da tijelo za imenovanje poduzme radnje glede njihovih navoda o uznemiravanju i spolnom uznemiravanju s kojima su bili suočeni. Intervencija njihova odvjetnika također je bila opravdana kako bi se zajamčila tajnost njihovih iskaza i kako bi se zaštitili od pravnih nedosljednosti i nemara svojih nadređenih, i to u cilju okončanja neprihvatljivih uvjeta rada.


title: Predmet T-732/15 R II: Rješenje Općeg suda od 13. lipnja 2016. – ICA Laboratories i dr. protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Okoliš — Zaštita potrošača — Uredba kojom se utvrđuju maksimalne razine ostataka gvazatina — Zahtjev za suspenziju primjene — Novi zahtjev — Nepostojanje novih činjenica — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/24

         Rješenje Općeg suda od 13. lipnja 2016. – ICA Laboratories i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-732/15 R II)
   ((„Privremena pravna zaštita - Okoliš - Zaštita potrošača - Uredba kojom se utvrđuju maksimalne razine ostataka gvazatina - Zahtjev za suspenziju primjene - Novi zahtjev - Nepostojanje novih činjenica - Nepostojanje hitnosti”))
   (2016/C 314/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Južnoafrička Republika); ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City); i ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (zastupnici: K. Van Maldegem, R. Crespi i P. Sellar, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: X. Lewis i P. Ondrůšek, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 160. Poslovnika Općeg suda s ciljem suspenzije primjene Uredbe Komisije (EU) 2015/1910 od 21. listopada 2015. o izmjeni priloga III. i V. Uredbi (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu maksimalnih razina ostataka gvazatina u ili na određenim proizvodima (SL L 280, str. 2.)

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-592/13: Rješenje Općeg suda od 2. listopada 2014. – Ratioparts-Ersatzteile protiv OHIM-a – Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/45

         Rješenje Općeg suda od 2. listopada 2014. – Ratioparts-Ersatzteile protiv OHIM-a – Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Predmet T-592/13) (1)

   (2014/C 431/70)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014


title: Predmet T-300/16: Tužba podnesena 13. lipnja 2016. – Jindal Saw i Jindal Saw Italia protiv Komisije

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/24

         Tužba podnesena 13. lipnja 2016. – Jindal Saw i Jindal Saw Italia protiv Komisije
   (Predmet T-300/16)
   (2016/C 314/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Jindal Saw Ltd (New Delhi, Indija) i Jindal Saw Italia SpA (Trst, Italija) (zastupnici: R. Antonini i E. Monard, lawyers)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2016/387 оd 17. ožujka 2016. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz cijevi od duktilnog lijevanog željeza (poznato i kao sferoidno grafitno lijevano željezo) podrijetlom iz Indije u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je određivanjem izvoznih cijena Komisija prekršila članak 2., stavke 8. i 9., članak 3., stavke 2., 3. i 6., te članak 9. stavak 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je svojim utvrđenjima u pogledu učinaka na cijenu, povrede te uzročne veze Komisija prekršila članak 3. stavke 2., 3., 5., 6., 7., i 8., članak 4. stavak 1., članak 5., stavak 4. i članak 9. stavak 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je neobjavljivanjem ključnih činjenica i utvrđenja, te nepružanjem dovoljno vremena za podnošenje komentara prekršen članak 20. stavci 4. i 5. Uredbe Vijeća br. 1225/2009.


title: Predmet T-463/14: Presuda Općeg suda od 27. travnja 2016. – Österreichische Post protiv Komisije („Direktiva 2004/17/EZ — Postupci nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga — Provedbena odluka o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Austriji od primjene Direktive 2004/17 — Članak 30. Direktive 2004/17 — Obveza obrazlaganja — Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/46

      Presuda Općeg suda od 27. travnja 2016. – Österreichische Post protiv Komisije
      (Predmet T-463/14) (1)

      ((„Direktiva 2004/17/EZ - Postupci nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga - Provedbena odluka o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Austriji od primjene Direktive 2004/17 - Članak 30. Direktive 2004/17 - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni”))
      (2016/C 211/57)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Österreichische Post AG (Beč, Austrija) (zastupnici: H. Schatzmann, J. Bleckmann i M. Oder, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Tokár i C. Vollrath, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije 2014/184/EU od 2. travnja 2014. o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Austriji od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L101, str. 4.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 43.), u mjeri u kojoj i nadalje treba primijeniti tu direktivu u vezi s dodjelom ugovora za određene poštanske usluge u Austriji.

         Izreka

                  1.

                  Provedbena odluka Komisije 2014/184/EU od 2. travnja 2014. o izuzimanju određenih usluga u poštanskom sektoru u Austriji od primjene Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga, poništava se u mjeri u kojoj navodi da tu direktivu i nadalje treba primijeniti u vezi s dodjelom ugovora za poštanske usluge za adresirane pismovne pošiljke među poslovnim korisnicima i između poslovnih korisnika i privatnih korisnika na međunarodnoj razini u Austriji.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Österreichische Post AG snosit će vlastite troškove kao i osam desetina troškova Europske komisije.

                  4.

                  Komisija će snositi dvije desetine vlastitih troškova.

         (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-2/15 SA: Zahtjev za dozvolu pljenidbe podnesen 9. veljače 2015. – ANKO AE protiv Europske komisije

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/14

         Zahtjev za dozvolu pljenidbe podnesen 9. veljače 2015. – ANKO AE protiv Europske komisije
   (Predmet C-2/15 SA)
   (2015/C 118/18)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastupnik: B. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjev

               —

               Dozvoliti da „ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias” zapljeni imovinu Komisije u Grčkoj kako bi namirio potraživanje u iznosu od 6  752,74 eura zajedno sa zateznim kamatama po godišnjoj stopi od 1 %, koje na navedeni iznos počinju teći od 12. kolovoza 2010. sve do njegovog potpunog namirenja;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-871/16: Tužba podnesena 8. prosinca 2016. – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor protiv INEA-e

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/48

         Tužba podnesena 8. prosinca 2016. – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor protiv INEA-e
   (Predmet T-871/16)
   (2017/C 104/68)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: Y. de Vries, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija za inovacije i mreže (INEA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi tuženikovu odluku od 17. srpnja 2015. kojom se odbija tužiteljev prijedlog u vezi s pozivom na dostavu ponuda u okviru Instrumenta za povezivanje Europe i na temelju višegodišnjeg programa rada usvojenog u 2014.;

               —

               naloži tuženiku donošenje nove odluke o tužiteljevom prijedlogu s obzirom na presudu Općeg suda na koju se poziva u tužbi u roku od tri mjeseca od datuma presude;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni tužiteljevog prijedloga.

                           —

                           Tužitelj navodi razloge zašto je, prema njegovom mišljenju, manjkava tuženikova ocjena prema kojoj tužiteljev prijedlog ne zadovoljava uvjete za dodjelu u pogledu značaja, utjecaja i kvalitete.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja.

                           —

                           Tužitelj navodi razloge zašto je, prema njegovom mišljenju, tuženik izveo pogrešan zaključak o razlici između prijedloga koji se odnosi na tehnologije za smanjenje emisija i sličnih prijedloga njegovih konkurenata koji su odabrani za financiranje.


title: Predmet T-111/15: Tužba podnesena 1. ožujka 2015. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/13

         Tužba podnesena 1. ožujka 2015. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije
   (Predmet T-111/15)
   (2015/C 178/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) i Airport Marketing Services Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: G. Berrisch, E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, odvjetnici, i B. Byrne, Solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi članak 1. stavak 2., članak 2. stavak 4., .članak 3., članak 4. i članak 5. Odluke Europske Komisije od 23. srpnja 2014. o državnoj potpori SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN) koju je provodila Francuska u korist Gospodarske i industrijske komore Angoulême te društava SNC-Lavalin, Ryanair i Airport Marketing Services;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi, tužitelj navodi četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi načela dobre uprave utvrđenog člankom 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i povredi tužiteljevog prava na obranu s obzirom na to da Komisija nije dopustila tužiteljima pravo uvida u spis istrage i nije ih dovela u situaciju koja bi im omogućila da valjano iznesu svoja očitovanja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Komisija pogrešno Republici Francuskoj pripisala sklapanje sporazuma o uslugama zračne luke i sporazuma o marketinškim uslugama.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi članak 107. stavka 1. UFEU-a jer Komisija nije pravilno primijenila kriterij „ulagača u uvjetima tržišnog gospodarstva”.
               Tužitelj ističe da je Komisija pogrešno odbila osloniti se na usporednu analizu koja bi ju dovela do zaključka o nepostojanju potpore tužiteljima. Podredno, Komisija je koristila očito nedostatne, neprovjerene i nepouzdane podatke pri izračunu profitabilnosti zračne luke, promatrala je iznimno kratko razdoblje i zanemarila mrežne eksternalije za koje je zračna luka mogla očekivati da će ih ostvariti od suradnje s Ryanairom, nije odredila odgovarajuću vrijednost marketinških usluga i odbila je razloge na kojima se temeljila odluka zračne luke da stekne te usluge.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a jer je Komisija napravila očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je potpora Ryanairu i Airport Marketing Servicesu odgovarala iznosu kumulativnih graničnih gubitaka zračne luke Angoulême umjestoiznosu stvarne dobiti Ryanaira i Airport Marketing Servicesa. Komisija je trebala ispitati u kojoj je mjeri navodna dobit bila stvarno prenesena putnicima Ryanaira. Nadalje, Komisija nije kvantificirala konkurentnu prednost koju je Ryanair imao zbog plaćanja ispod troškova zračne luke Angoulême. Konačno, Komisija nije pravilno objasnila zašto je povrat iznosa potpore naveden u odluci bio nužan za ponovnu uspostavu stanja koje je prethodilo isplati potpore.


title: Predmeti T-353/14 i T-17/15: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Italija protiv Komisije („Pravila o jeziku — Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora — Izbor drugog jezika između triju jezika — Uredba br. 1. — Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju — Načelo zabrane diskriminacije — Proporcionalnost”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/26

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Italija protiv Komisije
   (Predmeti T-353/14 i T-17/15) (1)

   ((„Pravila o jeziku - Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora - Izbor drugog jezika između triju jezika - Uredba br. 1. - Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju - Načelo zabrane diskriminacije - Proporcionalnost”))
   (2016/C 392/31)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara (predmeti T-353/14 i T-17/15) i F. Simonetti (predmet T-17/15), zatim G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas i V. Čepaitė, agenti)

      Predmet

   U predmetu T-353/14, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a, kojim se zahtijeva poništenje obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/276/14 radi sastavljanja rezervne liste administratora (SL 2014., C 74 A, str. 4.), i u predmetu T-17/15, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a, kojim se zahtijeva poništenje obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/294/14 radi sastavljanja rezervne liste administratora u području zaštite podataka za europskog nadzornika za zaštitu podataka (SL 2014., C 391 A, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Predmeti T-353/14 i T-17/15 spajaju se radi donošenja presude.

               2.

               Poništavaju se obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/276/14 radi sastavljanja rezervne liste administratora i obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/294/14 radi sastavljanja rezervne liste administratora u području zaštite podataka za europskog nadzornika za zaštitu podataka.

               3.

               Europska komisija snosit će, osim vlastitih, i troškove Talijanske Republike.

               4.

               Republika Litva snosit će vlastite troškove povezane s intervencijom u predmetu T-17/15.

      (1)  SL C 212, 7. 7. 2014.


title: Predmet C-63/14: Tužba podnesena 10. veljače 2014. – Europska komisija protiv Francuske Republike

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/22

         Tužba podnesena 10. veljače 2014. – Europska komisija protiv Francuske Republike
   (Predmet C-63/14)
   2014/C 135/26
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnik: B. Stromsky, agent)

      Tuženik: Francuska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da je Francuska Republika, budući da nije u propisanim rokovima donijela mjere potrebne kako bi od korisnika povratila državne potpore koje su proglašene nezakonitima i nespojivima s unutarnjim tržištem člankom 2. stavkom 1. Odluke Komisije 2013/435/EU od 2. svibnja 2013. o državnoj potpori SA.22843 koju je Francuska provela u korist društva Société Nationale Corse Méditerranée et la Compagnie Méridionale de Navigation (1), nije u propisanim rokovima poništila sve isplate iz članka 2. stavka 1. Odluke niti u propisanim rokovima obavijestila Komisiju o mjerama koje je poduzela kako bi se uskladila s tom odlukom, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 288. stavka 4. UFEU-a i članaka 3., 4. i 5. navedene odluke;

               —

               naložiti Francuskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Rok u kojem je Francuska Republika morala vratiti nezakonito isplaćene potpore SNCM-u istekao je četiri mjeseca nakon dostave odluke.

      (1)  SL L 220, str. 20.


title: Predmet C-289/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Brit Air SA protiv Ministère des finances et des comptes publics

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Brit Air SA protiv Ministère des finances et des comptes publics
   (Predmet C-289/14)
   2014/C 261/24
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Brit Air SA

      Tuženik: Ministère des finances et des comptes publics

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe članka 2. stavka 1. i članka 10. stavka 2. Direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. (1) tumačiti na način da paušalni iznos obračunat u postotku godišnjeg prihoda ostvarenog na linijama kojima se upravlja na temelju franšiznog ugovora, i koji aviokompanija, koja je za račun druge aviokompanije izdala karte kojima je istekla valjanost, plaća toj drugoj aviokompaniji, predstavlja neoporezivu naknadu štete koja se plaća potonjoj aviokompaniji, a kojom se popravlja šteta koja je toj aviokompaniji nastala zbog nepotrebne mobilizacije njezinih prijevoznih sredstava ili na način da predstavlja iznos koji odgovara cijeni izdanih, a neiskorištenih karata?

               2.

               U slučaju da se smatra da taj iznos predstavlja cijenu izdanih, a neiskorištenih karata, treba li te odredbe tumačiti na način da se izdavanje karte može izjednačiti sa stvarnim izvršenjem usluge prijevoza te da iznosi koje aviokompanija zadrži, kad osoba na koju avionska karta glasi tu kartu ne iskoristi pa ona postane nevažeća, podliježu porezu na dodanu vrijednost?

               3.

               U tom slučaju, trebaju li društva Air France i Brit Air ubrani porez vratiti poreznom tijelu odmah po primitku uplate, iako je moguće da do putovanja neće doći zbog stranke?

      (1)  Šesta direktiva Vijeća od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1).


title: Predmet T-380/14: Tužba podnesena 30. svibnja 2014. – Pshonka protiv Vijeća

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/37

         Tužba podnesena 30. svibnja 2014. – Pshonka protiv Vijeća
   (Predmet T-380/14)
   2014/C 261/62
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Artem Viktorovych Pshonka (Moskva, Rusija) (zastupnici: C. Constantina i J.-M. Reymond, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi, na temelju članka 263. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU-a), Odluku Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. i Uredbu Vijeća br. 208/2014 od 5. ožujka 2014., u dijelu u kojem se odnose na tužitelja i, konkretnije, naloži:

                           —

                           da se tužiteljevo ime ukloni s popisa iz Priloga I. Uredbe Vijeća br. 208/2014 od 5. ožujka 2014.;

                           —

                           da se tužiteljevo ime ukloni s popisa iz Priloga I. Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014.;

               —

               djelomično poništi, na temelju članka 263. UFEU-a, Uredbu Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. i Uredbu Vijeća br. 208/2014 od 5. ožujka 2014., u mjeri u kojoj nisu u skladu sa zajedničkim prijedlogom;

               —

               Vijeću naloži snošenje vlastitih troškova, kao i da naknadi troškove tužitelju.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nedostatak nadležnosti Vijeća i povreda nadležnosti zakonom ustanovljenog suda jer je:

                           —

                           usvajanje pobijane uredbe povrijedilo postupak uspostavljen člankom 215. stavkom 2. UFEU-a s obzirom na to da je uredba proširila primjenu mjera ograničavanja u usporedbi sa zajedničkim prijedlogom Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Komisije, na kojem se uredba temelji;

                           —

                           uvrštenje tužitelja na popis dovelo je do stavljanja na stup srama pojedinca koji nije imao pošteno suđenje i kojeg nije osudio nadležni sud.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni činjenica. Tužitelj da tvrdi da protiv njega nije pokrenuta nikakva istraga u vezi s pronevjerom ukrajinskih državnih sredstava i/ili njihovih nezakonitim prijenosom izvan Ukrajine prije ili u trenutku usvajanja osporavanih mjera. Štoviše, tužitelj navodi da čak i da je navodna istraga postojala ona ne bi imala nikakvu činjeničnu ili pravnu osnovu, nego bi bila isključivo politički motivirana. Konačno, tužitelj tvrdi da razlozi koje je Vijeće navelo za uvrštenje tužitelja na popis ne ispunjavaju uvjete zadane osporavanim mjerama i nisu poduprti nikakvim dokazima.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povrede tužiteljevih temeljnih prava. Tužitelj tvrdi da:

                           —

                           Vijeće tužitelju nije pružilo osobne i posebne činjenične i pravne razloge povređujući članak 296. UFEU-a;

                           —

                           tužitelju nije dano pravo da svoja gledišta iznese Vijeću;

                           —

                           osporavane mjere tužitelja identificiraju kao odgovornog za zloupotrebu ukrajinskih državnih sredstava bez bilo kakve presude ili dokaza o tome, što predstavlja povredu tužiteljevog prava da se smatra nedužnim dok se dokaže da je kriv;

                           —

                           tužitelj nije bio obaviješten ni o kojem dokazu navedenom protiv njega, zbog čega ga nije mogao osporiti pred Sudom, što predstavlja povredu prava na učinkovit pravni lijek;

                           —

                           je tužitelj izravno lišen svojeg prava vlasništva;

                           —

                           osporavane sankcije nisu razmjerne u usporedbi s okolnostima predmeta i dostupnim dokazima i

                           —

                           način na koji je tužitelj opisan u osporavanim mjerama ozbiljno šteti njegovom ugledu.


title: Predmet T-109/16: Rješenje Općeg suda od 18. listopada 2016. – Laboratoire de la mer protiv EUIPO-a – Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Unije RESPIMER — Raniji verbalni žig Europske unije RESPIMAT — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/24

         Rješenje Općeg suda od 18. listopada 2016. – Laboratoire de la mer protiv EUIPO-a – Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER)
   (Predmet T-109/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Unije RESPIMER - Raniji verbalni žig Europske unije RESPIMAT - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Očito pravno neosnovana tužba”))
   (2016/C 462/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Laboratoire de la mer (Saint-Malo, Francuska) (zastupnik: S. Szilvasi, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Ingelheim, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. siječnja 2016. (predmet R 3109/2014-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Boehringer Ingelheim Pharma i Laboratoire de la mer.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Laboratoire de la mer se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet T-277/15: Rješenje Općeg suda od 26. siječnja 2016. – Permapore protiv OHIM-a – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins (Terraway) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Terraway — Raniji nacionalni verbalni žig i raniji međunarodni verbalni žig TERRAWAY — Djelomično odbijanje prigovora — Nepoštovanje obveze plaćanja pristojbe za žalbu u roku — Odluka žalbenog vijeća kojom se smatra da žalba nije podnesena — Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/35

         Rješenje Općeg suda od 26. siječnja 2016. – Permapore protiv OHIM-a – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins (Terraway)
   (Predmet T-277/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Terraway - Raniji nacionalni verbalni žig i raniji međunarodni verbalni žig TERRAWAY - Djelomično odbijanje prigovora - Nepoštovanje obveze plaćanja pristojbe za žalbu u roku - Odluka žalbenog vijeća kojom se smatra da žalba nije podnesena - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”))
   (2016/C 106/40)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Permapore Ltd (Nenagh, Irska) (zastupnik: J. Sales, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda (Grijó, Portugal) (zastupnici: M. Oehen Mendes, R. Duarte Morais, M. Ribeiro da Fonseca i S. Luís Dias, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. ožujka 2015. (predmet R 2496/2014-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda i Permapore Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Permapore Ltd snosit će vlastite troškove i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

               3.

               José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015.


title: Predmet T-87/12: Rješenje Općeg suda od 6. veljače 2014. – Duff Beer protiv OHIM-a – Twentieth Century Fox Film (Duff) ( „Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka” )

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/33

         Rješenje Općeg suda od 6. veljače 2014. – Duff Beer protiv OHIM-a – Twentieth Century Fox Film (Duff)
   (Predmet T-87/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   2014/C 112/43
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Duff Beer UG (haftungsbeschränkt) (Eschwege, Njemačka) (zastupnik: N. Schindler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Twentieth Century Fox Film Corp. (Wilmington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Böttger i M. Koch, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. prosinca 2011. (predmet R 456/2011-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Twentieth Century Fox Film Corp. i Duff Beer UG (haftungsbeschränkt).

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe se obustavlja.

               2.

               Tužitelju i intervenijentu se nalaže snošenje vlastitih troškova, kao i, svakome od njih, snošenje polovine troškova tuženika.

      (1)  SL C 109, 14.4.2012.


title: Predmet T-584/13: Tužba podnesena 4. studenoga 2013. — BASF Agro i drugi protiv Komisije

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/27

         Tužba podnesena 4. studenoga 2013. — BASF Agro i drugi protiv Komisije
   (Predmet T-584/13)
   2014/C 9/43
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: BASF Agro BV (Arnhem, Nizozemska); BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Njemačka); BASF Belgium Coordination Center (Antwerpen, Belgija); BASF Española, SL (Barcelona, Španjolska); BASF Italia SpA (Cesano Maderno, Italija); BASF Nederland BV (Arnhem); i BASF Slovensko spol. s r. o. (Bratislava, Slovačka) (zastupnici: J. Montfort i M. Peristeraki, lawyers)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               Poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 781/2013 od 14. kolovoza 2013. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u vezi s uvjetima za odobrenje aktivne tvari fipronila i o zabrani uporabe i prodaje sjemena tretiranog sredstvima za zaštitu bilja koja sadržavaju tu aktivnu tvar (SL 2013., L 219, str. 22.);

               —

               Podredno, te samo u slučaju ukoliko prethodno navedenom zahtjevu ne bude udovoljeno, poništi navedenu uredbu u mjeri u kojoj opoziva dozvolu za uporabu i prodaju suncokretovog sjemena tretiranog fipronilom;

               —

               Naloži tuženiku plaćanje troškova tužitelja nastalih u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom tvrde kako je Komisija prekršila članak 21. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 (1) jer se pri usvajanju osporavane uredbe nije oslanjala na nova znanstvena ili tehnička saznanja, već na „izrazito kontroverzne” podatke. Komisija je također ignorirala relevantne podatke o praćenju. Dostupni podaci o praćenju nisu pokazali nikakve nepovoljne utjecaje na kolonije pčela. Tužitelji su također naveli kako je Komisija pogrešno utvrdila da aktivna tvar fipronil više ne udovoljava uvjetima iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 1107/2009.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom tvrde kako je Komisija prekršila članak 49. Uredbe (EZ) br.1107/2009 jer je osporavanom uredbom usvojila mjere ograničenja prema sjemenu tretiranom fipronilom, iako nije dokazala da tretirano sjeme može predstavljati „visoki rizik” za pčele koji ne može biti odgovarajuće uklonjen na drugi način. Nadalje, Komisija nije uzela u obzir mjere za ograničenje rizika koje mogu ukloniti navedene rizike na zadovoljavajući način.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom tvrde kako je osporavana uredba usvojena na temelju metodologije iz nacrta smjernica, a ne na temelju postojećih i odobrenih smjernica. Komisija je na taj način povrijedila pravo, te prekršila temeljna načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, s obzirom na to da smjernice moraju biti dostupne i dogovorene ex ante, prije revidiranja odobrenja neke aktivne tvari, a ne ex post.

               4.

               Četvrtim tužbenim razlogom tvrde kako osporavana uredba ne može biti opravdana na temelju načela opreza, s obzirom na to da uvjeti za primjenu tog načela nisu ispunjeni u ovom slučaju. Konkretno, tužitelji navode kako su rizici koje Komisija smatra relevantnima temeljeni isključivo na znanstveno neprovjerenim pretpostavkama; kako nisu razmotreni odgovarajući podaci; kako je procjena rizika od strane Komisije bila temeljena na pogrešnoj metodologiji; kako Komisija nije uključila tužitelje u stadij procjene rizika, a što je trebala učiniti. To je dovelo do usvajanja nerazmjernih i nedosljednih mjera u osporavanoj uredbi.

               5.

               Petim tužbenim razlogom tvrde kako osporavana uredba nameće pretjerana ograničenja za tretiranje sjemena fipronilom, iako ona nisu niti odgovarajuća niti neophodna za zaštitu zdravlja pčela u EU. Tužitelj također ističe kako je posebno u vezi sa suncokretima Komisija zanemarila činjenicu da tretman fipronilom nikada nije imao negativne posljedice na zdravlje pčela.

               6.

               Šestim tužbenim razlogom tvrde kako uslijed ograničenog vremenskog razdoblja unutar kojeg je usvojena osporavana uredba i složenosti slučaja, Komisija nije razmatrala sadržajne i detaljne komentare tužitelja o tehničkim, regulatornim i znanstvenim aspektima „Zaključaka o recenziji procjene rizika pesticida na pčele za aktivnu tvar fipronil” na učinkovit način.

               7.

               Sedmim tužbenim razlogom tvrde kako Komisija nije objasnila na odgovarajući način razloge koji su je potakli na postavljanje zahtjeva Europskoj agenciji za sigurnost hrane (EFSA) za preispitivanjem uporabe fipronila. Komisija također nije objasnila zašto nije prihvatila argumente i dokaze tužitelja. Sporna uredba također nije jasno pokazala što je temeljna svrha njenog usvajanja od strane Komisije.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL L 309, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., sv. 61., str. 52.)


title: Predmet C-270/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Iraklis Haralambidis protiv Calogera Casillija (Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda kretanja radnika — Članak 45. stavci 1. i 4. UFEU-a — Pojam radnika — Zaposlenja u javnim službama — Funkcija predsjednika lučke uprave — Sudjelovanje u izvršavanju javnih ovlasti — Uvjet državljanstva)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/13

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Iraklis Haralambidis protiv Calogera Casillija
   (Predmet C-270/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda kretanja radnika - Članak 45. stavci 1. i 4. UFEU-a - Pojam radnika - Zaposlenja u javnim službama - Funkcija predsjednika lučke uprave - Sudjelovanje u izvršavanju javnih ovlasti - Uvjet državljanstva))
   2014/C 409/18
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Iraklis Haralambidis

      Tuženik: Calogero Casilli

      uz sudjelovanje: Autorità Portuale di Brindisi, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Regione Puglia, Provincia di Brindisi, Comune di Brindisi, Camera di Commercio Industria Artigianato ed Agricoltura di Brindisi

      Izreka

   U okolnostima poput onih u glavnom postupku članak 45. stavak 4. UFEU-a valja tumačiti na način da on ne dopušta državi članici da funkciju predsjednika lučke uprave učini dostupnom samo svojim državljanima.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.