title: Predmet C-265/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2020. uputio Hof van beroep Antwerpen (Belgija) – FN protiv Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2020. uputio Hof van beroep Antwerpen (Belgija) – FN protiv Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM
      (Predmet C-265/20)
      (2020/C 313/13)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van beroep Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: FN

         Druge stranke u žalbenom postupku: Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, koji je zaključen 18. ožujka 1999., iz priloga Direktivi Vijeća 1999/70/EZ (1) od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP te članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom iz priloga Direktivi Vijeća 97/81/EZ (2) od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC tumačiti na način da im se protivi to da je visokoškolskoj ustanovi na temelju nacionalnog pravila (članak 91. Uredbe o sveučilištima), prema kojem se samostalno akademsko osoblje s punim radnim vremenom trajno imenuje, a osoblje s nepunim radnim vremenom može se ili imenovati ili zaposliti na određeno vrijeme za razdoblja koja se mogu produljiti u trajanju do najviše šest godina, dopušteno

                  1.

                  sveučilišnog nastavnika, pozivanjem na organizacijsku slobodu, 20 godina zapošljavati na temelju otprilike 20 uzastopnih kratkoročnih ugovora o radu za nepuno radno vrijeme i u skladu s pravilnikom zapošljavati na jednu do tri godine bez ograničavanja ukupnog broja produljenja ugovora, dok su drugi kolege koji obavljaju slične djelatnosti trajno imenovani s punim radnim vremenom?

                  2.

                  svojim pravilnikom o osoblju utvrditi samo opću donju granicu u obliku postotka radnog opterećenja od 50 % koji se mora postići da bi se došlo u obzir za trajno imenovanje, ali ne utvrditi niti jedan jedini kriterij na osnovi kojeg se zaposlenici s nepunim radnim vremenom od 50 % ili više mogu trajno imenovati, odnosno zaposliti na određeno vrijeme?

                  3.

                  sveučilišnom nastavniku s nepunim radnim vremenom na temelju neograničene ‚organizacijske slobode’ dodijeliti postotak radnog vremena, a da se ne utvrde objektivni kriteriji ili se objektivno ne procijeni radno opterećenje?

                  4.

                  sveučilišnom nastavniku zaposlenom na određeno vrijeme i s nepunim radnim vremenom, kojeg se pozivanjem na ‚organizacijsku slobodu’ te visokoškolske ustanove ne zadrži na radu, uskratiti pravo isticanja navodne zlouporabe uvjeta zapošljavanja u prošlosti s obrazloženjem da je on te uvjete izvođenjem dodijeljenih mu poslova na određeni način prihvatio tako da je izgubio pravo na zaštitu u skladu s pravom Unije?

         (1)  SL 1999., L 175, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)

         (2)  SL 1998., L 14, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 131.)


title: Predmet C-277/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2020. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – UM

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2020. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – UM
      (Predmet C-277/20)
      (2020/C 313/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva: UM

         Druge stranke u postupku: HW kao upravitelj ostavinom ZL-a, Marktgemeinde Kötschach-Mauthen, Finanzamt Spittal Villach

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 3. stavak 1. točku (b) Uredbe (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (1) tumačiti na način da je ugovor o darovanju u slučaju smrti koji se odnosi na nekretninu koja se nalazi u Austriji i koji je sklopljen između dvojice njemačkih državljana čije se uobičajeno boravište nalazi u Njemačkoj te u skladu s kojim obdarenik nakon darovateljeve smrti treba u odnosu na ostavinu imati obvezno pravo na upis svojeg prava vlasništva u zemljišnu knjigu koje ostvaruje na temelju tog ugovora i darovateljeva smrtnog lista, a da ostavinski sud ne treba intervenirati, ugovor o nasljeđivanju u smislu te odredbe?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na to pitanje:
                  treba li članak 83. stavak 2. Uredbe br. 650/2012 tumačiti na način da se tom odredbom također uređuje valjanost izbora prava izvršenog prije 17. kolovoza 2015. u pogledu ugovora o darovanju u slučaju smrti koji treba smatrati ugovorom o nasljeđivanju u smislu članka 3. stavka 1. točke (b) te uredbe?

         (1)  SL 2012., L 201, str. 107. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296. i ispravak SL 2019., L 243, str. 9.)


title: Predmet C-285/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2020. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – K protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2020. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – K protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (Predmet C-285/20)
      (2020/C 313/15)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Centrale Raad van Beroep

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: K

         Tuženik: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 65. stavak 2. i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1) tumačiti na način da osoba koja je u potpunosti nezaposlena, a koja je za vrijeme primitka davanja u smislu članka 11. stavka 2. te uredbe u nadležnoj državi članici i/ili prije prestanka svojeg radnog odnosa prenijela svoje boravište u drugu državu članicu, ima pravo na novčanu naknadu za nezaposlenost prema zakonodavstvu države članice u kojoj boravi?

                  2.

                  Je li u toj situaciji relevantna činjenica, zbog kojih je razloga, primjerice obiteljskih razloga, ta osoba svoje boravište prenijela u drugu državu članicu koja nije nadležna država članica?

         (1)  UREDBA (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2004., L 166, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)


title: Predmet C-301/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2020. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – UE, HC protiv Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2020. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – UE, HC protiv Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG
      (Predmet C-301/20)
      (2020/C 313/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelji revizije: UE, HC

         Druga stranka u revizijskom postupku: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

         Uz sudjelovanje: nasljednici osobe VJ

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 70. stavak 3. Uredbe (EU) br. 650/2012 o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (1) tumačiti na način da preslika Potvrde koja je protivno toj odredbi bez navođenja datuma isteka izdana na neodređeno vrijeme

                              a.

                              vrijedi i valjana je bez vremenskog ograničenja, ili

                              b.

                              vrijedi samo u razdoblju od šest mjeseci od dana izdavanja ovjerene preslike, ili

                              c.

                              vrijedi samo u razdoblju od šest mjeseci od nekog drugog datuma, ili

                              d.

                              nije valjana i nije prikladna za korištenje u smislu članka 63. Uredbe br. 650/2012?

                  2.

                  Treba li članak 65. stavak 1. u vezi s člankom 69. stavkom 3. Uredbe br. 650/2012 tumačiti na način da učinci Potvrde nastupaju u korist svih osoba koje su u Potvrdi poimence navedene kao nasljednici, legatari, izvršitelji oporuke ili upravitelji ostavinom, tako da Potvrdu u skladu s člankom 63. Uredbe br. 650/2012 mogu koristiti i oni koji njezino izdavanje nisu sami zatražili?

                  3.

                  Treba li članak 69. u vezi s člankom 70. stavkom 3. Uredbe br. 650/2012 tumačiti na način da se mora priznati legitimacijski učinak ovjerene preslike potvrde o nasljeđivanju ako je ta potvrda još vrijedila prilikom prvog predočenja, ali je istekla prije donošenja zatražene odluke nadležnog tijela, ili se toj odredbi ne protivi nacionalno pravo ako ono zahtijeva valjanost Potvrde i u trenutku donošenja odluke?

         (1)  SL 2012., L 201, str. 107. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296.)


title: Predmet C-302/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2020. uputio cour d'appel de Paris (Francuska) – A – Druga stranka u postupku: Autorité des marchés financiers

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2020. uputio cour d'appel de Paris (Francuska) – A – Druga stranka u postupku: Autorité des marchés financiers
      (Predmet C-302/20)
      (2020/C 313/17)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d’appel de Paris

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: A

         Druga stranka u postupku: Autorité des marchés financiers

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Kao prvo,

                              (a)

                              Treba li članak 1. točku 1. prvi stavak Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) (1), u vezi s člankom 1. stavkom 1. Direktive Komisije 2003/124/EZ od 22. prosinca 2003. o provedbi Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu definicije i javnog objavljivanja povlaštenih informacija i definicije manipuliranja tržištem (2), tumačiti na način da informacija o sljedećoj objavi novinskog članka u kojem se prenosi glasina na tržištu o izdavatelju financijskog instrumenta može ispunjavati zahtjev preciznosti iz tih članaka u svrhu kvalifikacije povlaštene informacije?

                              (b)

                              Utječe li okolnost da se u novinskom članku, čija sljedeća objava čini predmetnu informaciju, kao glasina na tržištu navodi cijena iz ponude za preuzimanje, na ocjenu preciznosti predmetne informacije?

                              (c)

                              Jesu li opća poznatost novinara koji je potpisao članak, ugled novinske kuće koja je osigurala njegovu objavu i doista značajan utjecaj („ex post”) te objave na cijene vrijednosnih papira na koje se ta objava odnosi relevantni elementi za ocjenu preciznosti predmetne informacije?

                  2.

                  Kao drugo, u slučaju odgovora [da] informacija kao što je ona u ovom predmetu može ispunjavati zahtjev potrebne preciznosti:

                              (a)

                              Treba li članak 21. Uredbe (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o zlouporabi tržišta (Uredba o zlouporabi tržišta) te stavljanju izvan snage Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i direktiva Komisije 2003/124/EZ, 2003/125/EZ i 2004/72/EZ (3) tumačiti na način da je novinarovo otkrivanje informacije, jednom od njegovih uobičajenih izvora, o sljedećoj objavi članka s njegovim potpisom u kojem se prenosi glasina na tržištu provedeno „za potrebe novinarstva”?

                              (b)

                              Ovisi li odgovor na to pitanje osobito o tome je li taj izvor obavijestio novinara o toj glasini na tržištu ili o tome je li otkrivanje informacije o sljedećoj objavi članka bilo korisno za dobivanje pojašnjenja o vjerodostojnosti glasine od tog izvora?

                  3.

                  Kao treće, treba li članke 10. i 21. Uredbe (EU) br. 596/2014 tumačiti na način da, čak i kada novinar objavi povlaštenu informaciju „za potrebe novinarstva” u smislu članka 21., zakonitost ili nezakonitost objavljivanja treba ocijeniti ako se ono dogodilo „u normalnom obavljanju [novinarske] profesije” u smislu članka 10.?

                  4.

                  Kao četvrto, treba li članak 10. Uredbe (EU) br. 596/2014 tumačiti na način da, kako bi se dogodilo u normalnom obavljanju novinarske profesije, objavljivanje povlaštene informacije treba biti nužno potrebno za obavljanje te profesije te treba poštovati načelo proporcionalnosti?

         (1)  SL 2003, L 96, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 3., str. 74.)

         (2)  SL 2003, L 339, str. 70. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 17.)

         (3)  SL 2014., L 173, str. 1.


title: Predmet C-323/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2020. uputio Amtsgericht Nürnberg (Njemačka) – DQ protiv Ryanair DAC

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2020. uputio Amtsgericht Nürnberg (Njemačka) – DQ protiv Ryanair DAC
      (Predmet C-323/20)
      (2020/C 313/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Nürnberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: DQ

         Tuženik: Ryanair Designated Activity Company

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li štrajk vlastitog osoblja stvarnog zračnog prijevoznika koji je organizirao sindikat „izvanredna okolnost” u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?

                  2.

                  Je li pritom relevantno to da se navedeni štrajk provodi na temelju zahtjevâ osoblja koji do tada nisu bili ugovoreni između osoblja i stvarnog zračnog prijevoznika?

                  3.

                  Je li pritom relevantno to da je konkretan štrajk uzrokovan određenim ponašanjem stvarnog zračnog prijevoznika tijekom pregovora sa sindikatom?
                  Predmet je rješenjem predsjednika Suda od 7. kolovoza 2020. brisan iz upisnika Suda.

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-324/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2020. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Finanzamt B protiv X-Beteiligungsgesellschaft mbH

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2020. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Finanzamt B protiv X-Beteiligungsgesellschaft mbH
      (Predmet C-324/20)
      (2020/C 313/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Finanzamt B

         Tuženik: X-Beteiligungsgesellschaft mbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Uzrokuje li isporuka usluge koja je jednokratna i stoga nije povezana s određenim razdobljem niz izvoda iz računa ili niz plaćanja u smislu članka 64. stavka 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) već na temelju dogovora o obročnom plaćanju?

                  2.

                  Podredno, u slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: treba li zaključiti da je riječ o neplaćanju u smislu članka 90. stavka 1. te direktive ako porezni obveznik prilikom isporuke usluge ugovori da će platiti tu uslugu u pet godišnjih obroka i ako se nacionalnim pravom u slučaju kasnijeg plaćanja predviđa ispravak kojim se poništava prethodno smanjenje oporezivog iznosa u skladu s tom odredbom?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-351/20 P: Žalba koju je 30. srpnja 2020. podnio Liviu Dragnea protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 12. svibnja 2020. u predmetu T-738/18, Dragnea protiv Komisije

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/18

      Žalba koju je 30. srpnja 2020. podnio Liviu Dragnea protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 12. svibnja 2020. u predmetu T-738/18, Dragnea protiv Komisije
      (Predmet C-351/20 P)
      (2020/C 313/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Liviu Dragnea (zastupnici: C. Toby, O. Riffaud, B. Entringer, avocats)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine u cijelosti pobijano rješenje Općeg suda;

                  —

                  poništi Komisijinu odluku (OCM(2018)20575) poslanu žaliteljevom pravnom zastupniku dopisom od 1. listopada 2018.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti žalbe, žalitelj ističe tri žalbena razloga.
      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. stavka 1., članka 9. stavka 2. i članka 9. stavka 4. Uredbe o OLAF-u (1) i povredi žaliteljevih prava obrane u istragama, uključujući pravo na saslušanje i pretpostavku nedužnosti.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave u vezi s istragama i odbijanju pokretanja istrage o provođenju OLAF-ove istrage.
      Treći žalbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na pristup dokumentima o istragama koje provodi OLAF.

         (1)  Uredba (EU, EURATOM) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL 2013., L 248, str. 1.)


title: Predmet C-114/18: Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 17. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Sandoz Ltd, Hexal AG protiv G.D. Searle LLC, Janssen Sciences Ireland

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/19

      Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 17. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Sandoz Ltd, Hexal AG protiv G.D. Searle LLC, Janssen Sciences Ireland
      (Predmet C-114/18) (1)

      (2020/C 313/23)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 152, 30. 4. 2018.


title: Predmet C-537/18: Rješenje predsjednika Suda od 3. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – Postupak koji je pokrenuo YV, uz sudjelovanje: Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/19

      Rješenje predsjednika Suda od 3. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – Postupak koji je pokrenuo YV, uz sudjelovanje: Krajowa Rada Sądownictwa
      (Predmet C-537/18) (1)

      (2020/C 313/24)
      Jezik postupka: poljski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet C-202/19 P: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/20

      Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije
      (Predmet C-202/19 P) (1)

      (2020/C 313/26)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-203/19 P: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, anciennement Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/20

      Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, anciennement Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije
      (Predmet C-203/19 P) (1)

      (2020/C 313/27)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-204/19 P: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije, Vijeća Europske unije

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/20

      Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije, Vijeća Europske unije
      (Predmet C-204/19 P) (1)

      (2020/C 313/28)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-205/19 P: Rješenje predsjednika Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije, Vijeća Europske unije

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/20

      Rješenje predsjednika Suda od 20. siječnja 2020. – Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd protiv Europske komisije, Vijeća Europske unije
      (Predmet C-205/19 P) (1)

      (2020/C 313/29)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-542/19: Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – YX protiv Eurowings GmbH

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/21

      Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – YX protiv Eurowings GmbH
      (Predmet C-542/19) (1)

      (2020/C 313/30)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 353, 11. 11. 2019.


title: Predmet C-661/19: Rješenje predsjednika Suda od 8. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio l’Handelsgericht Wien – Austrija) – flightright GmbH protiv Austrian Airlines AG

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/21

      Rješenje predsjednika Suda od 8. siječnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio l’Handelsgericht Wien – Austrija) – flightright GmbH protiv Austrian Airlines AG
      (Predmet C-661/19) (1)

      (2020/C 313/31)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet T-332/15: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Ocean Capital Administration i dr. protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Irana – Zamrzavanje sredstava – Popis osoba i subjekata na koje se mjere primjenjuju – Uvrštavanje imena tužiteljâ”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/22

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Ocean Capital Administration i dr. protiv Vijeća
      (Predmet T-332/15) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana - Zamrzavanje sredstava - Popis osoba i subjekata na koje se mjere primjenjuju - Uvrštavanje imena tužiteljâ”)
      (2020/C 313/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburg, Njemačka) i 31 drugi tužitelj čija su imena navedena u prilogu presudi (zastupnici: P. Moser, QC, E. Metcalfe, barrister, i M. Taher, solicitor)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/556 od 7. travnja 2015. o izmjeni Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2015., L 92, str. 101.), i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/549 od 7. travnja 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2015., L 92, str. 12.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelje i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 277. UFEU-a za proglašavanje neprimjenjivosti Odluke Vijeća 2013/497/ZVSP od 10. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 272, str. 46.) i Uredbe Vijeća (EU) br. 971/2013 od 10. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 272, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Ocean Capital Administration GmbH i drugim tužiteljima čija su imena navedena u prilogu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-203/18: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – VQ protiv ESB-a („Ekonomska i monetarna politika – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 – Novčana administrativna kazna koju ESB izriče kreditnoj ustanovi zbog povrede članka 77. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013 – Načini objave na internetskoj stranici ESB-a – Članak 18. stavak 6. Uredbe br. 1024/2013 i članak 132. stavak 1. Uredbe (EU) br. 468/2014”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/22

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – VQ protiv ESB-a
      (Predmet T-203/18) (1)

      („Ekonomska i monetarna politika - Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama - Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 - Novčana administrativna kazna koju ESB izriče kreditnoj ustanovi zbog povrede članka 77. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013 - Načini objave na internetskoj stranici ESB-a - Članak 18. stavak 6. Uredbe br. 1024/2013 i članak 132. stavak 1. Uredbe (EU) br. 468/2014”)
      (2020/C 313/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VQ (zastupnik: G. Cahill, barrister)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: E. Koupepidou, E. Yoo i M. Puidokas, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Vijeće Europske unije (zastupnici: I. Gurov i J. Bauerschmidt, agenti), Europska komisija (zastupnici: L. Armati, A. Steiblytė, K.-P. Wojcik i A. Nijenhuis, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke ESB-a, ECB-SSM-2018-ESSAB-4, SNC-2016-0026 od 14. ožujka 2018., donesene u skladu s člankom 18. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća ESB-u u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.), u dijelu, s jedne strane, u kojem se njome tužitelju izriče novčana kazna u iznosu od 1 600 000 eura i, s druge strane, kojom je odlučeno da se ta kazna bez anonimizacije tužiteljeva imena objavi na internetskim stranicama ESB-a.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  VQ će uz vlastite troškove snositi i troškove Europske središnje banke (ESB), uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite..

                  3.

                  Vijeće Europske unije i Europska komisija snose vlastite troškove.

         (1)  SL C 182, 28. 5. 2018.


title: Predmet T-576/18: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Crédit agricole protiv ESB-a („Ekonomska i monetarna politika – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 – Administrativna novčana kazna koju ESB izriče kreditnoj instituciji – Članak 26. stavak 3. prvi podstavak Uredbe (EU) br. 575/2013 – Trajna povreda kapitalnih zahtjeva – Povreda iz nepažnje – Retroaktivna primjena blažeg represivnog zakonodavstva – Nepostojanje – Prava obrane – Iznos kazne – Obveza obrazlaganja”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/23

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Crédit agricole protiv ESB-a
      (Predmet T-576/18) (1)

      („Ekonomska i monetarna politika - Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama - Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 - Administrativna novčana kazna koju ESB izriče kreditnoj instituciji - Članak 26. stavak 3. prvi podstavak Uredbe (EU) br. 575/2013 - Trajna povreda kapitalnih zahtjeva - Povreda iz nepažnje - Retroaktivna primjena blažeg represivnog zakonodavstva - Nepostojanje - Prava obrane - Iznos kazne - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 313/34)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Crédit agricole SA (Montrouge, Francuska) (zastupnici: A. Champsaur i A. Delors, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla i D. Segoin, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke ESB-a ECB/SSM/2018-FRCAG-75 od 16. srpnja 2018., koja je donesena primjenom članka 18. stavka 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća ESB-u u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.) i kojom se tužitelju izriče administrativna novčana kazna u iznosu od 4 300 000 eura zbog trajne povrede kapitalnih zahtjeva predviđenih u članku 26. stavku 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3. i ispravak SL 2017., L 20, str. 2.).

         Izreka

                  1.

                  Odluka Europske središnje banke (ESB) ECB/SSM/2018-FRCAG-75 od 16. srpnja 2018. poništava se u dijelu u kojem je društvu Crédit agricole SA izrečena administrativna novčana kazna u iznosu od 4 300 000 eura.

                  2.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  3.

                  Društvu Crédit agricole nalaže se snošenje vlastitih troškova.

                  4.

                  ESB-u nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: Predmet T-577/18: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Crédit agricole Corporate and Investment Bank protiv ESB-a („Ekonomska i monetarna politika – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 – Administrativna novčana kazna koju ESB izriče kreditnoj instituciji – Članak 26. stavak 3. prvi podstavak Uredbe (EU) br. 575/2013 – Trajna povreda kapitalnih zahtjeva – Povreda iz nepažnje – Prava obrane – Iznos kazne – Obveza obrazlaganja”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/24

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Crédit agricole Corporate and Investment Bank protiv ESB-a
      (Predmet T-577/18) (1)

      („Ekonomska i monetarna politika - Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama - Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 - Administrativna novčana kazna koju ESB izriče kreditnoj instituciji - Članak 26. stavak 3. prvi podstavak Uredbe (EU) br. 575/2013 - Trajna povreda kapitalnih zahtjeva - Povreda iz nepažnje - Prava obrane - Iznos kazne - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 313/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge, Francuska) (zastupnici: A. Champsaur i A. Delors, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla i D. Segoin, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke ESB-a ECB/SSM/2018-FRCAG-76 od 16. srpnja 2018., koja je donesena primjenom članka 18. stavka 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća ESB-u u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.) i kojom se tužitelju izriče administrativna novčana kazna u iznosu od 300 000 eura zbog trajne povrede kapitalnih zahtjeva predviđenih u članku 26. stavku 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3. i ispravak SL 2017., L 20, str. 2.).

         Izreka

                  1.

                  Odluka Europske središnje banke (ESB) ECB/SSM/2018-FRCAG-76 od 16. srpnja 2018. poništava se u dijelu u kojem je društvu Crédit agricole Corporate and Investment Bank izrečena administrativna novčana kazna u iznosu od 300 000 eura.

                  2.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  3.

                  Društvu Crédit agricole Corporate and Investment Bank nalaže se snošenje vlastitih troškova.

                  4.

                  ESB-u nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: Predmet T-21/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Pablosky protiv EUIPO-a – docPrice (mediFLEX easySTEP) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije mediFLEX easySTEP – Raniji figurativni žig Europske unije Stepeasy – Relativni razlozi za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/26

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Pablosky protiv EUIPO-a – docPrice (mediFLEX easySTEP)
      (Predmet T-21/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije mediFLEX easySTEP - Raniji figurativni žig Europske unije Stepeasy - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 313/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pablosky, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: M. Centell, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: docPrice GmbH (Koblenz, Njemačka) (zastupnik: K. Landes, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2018. (predmet R 76/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Pablosky i docPrice.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 8. studenoga 2018. (predmet R 76/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Pablosky, SL i docPrice GmbH u dijelu u kojem se odnosi na „odjeću” i „pokrivala za glavu” iz razreda 25. u smislu Nicanskog sporazuma.

                  2.

                  Žalba koju je društvo docPrice podnijelo žalbenom vijeću EUIPO-a odbija se u dijelu u kojem se odnosi na proizvode iz točke 1.

                  3.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  4.

                  Svakoj stranci nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 82, 4. 3. 2019.


title: Predmet T-20/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Pablosky protiv EUIPO-a – docPrice (mediFLEX easystep) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije mediFLEX easystep – Raniji figurativni žig Europske unije Stepeasy – Relativni razlozi za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/25

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Pablosky protiv EUIPO-a – docPrice (mediFLEX easystep)
      (Predmet T-20/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije mediFLEX easystep - Raniji figurativni žig Europske unije Stepeasy - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 313/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pablosky, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: M. Centell, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: docPrice GmbH (Koblenz, Njemačka) (zastupnik: K. Landes, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2018. (predmet R 77/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Pablosky i docPrice.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 8. studenoga 2018. (predmet R 77/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Pablosky, SL i docPrice GmbH u dijelu u kojem se odnosi na „odjeću” i „pokrivala za glavu” iz razreda 25. u smislu Nicanskog sporazuma.

                  2.

                  Žalba koju je društvo docPrice podnijelo žalbenom vijeću EUIPO-a odbija se u dijelu u kojem se odnosi na proizvode iz točke 1.

                  3.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  4.

                  Svakoj stranci nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 82, 4. 3. 2019.


title: Predmet T-328/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Scorify protiv EUIPO-a (SCORIFY) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije SCORIFY – Raniji verbalni žig Europske unije SCOR – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/26

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Scorify protiv EUIPO-a (SCORIFY)
      (Predmet T-328/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije SCORIFY - Raniji verbalni žig Europske unije SCOR - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 313/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Scorify UAB (Vilnius, Litva) (zastupnik: V. Viešūnaitė, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Botis i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Scor SE (Pariz, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i C. de Callataÿ, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. ožujka 2019. (predmet R 1639/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Scor i Scorisk.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Scorify UAB nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: Predmet T-170/19: Rješenje Općeg suda od 22. lipnja 2020. – Sherpa Europe protiv EUIPO-a – Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Povlačenje prigovora – Obustava postupka”)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/28

      Rješenje Općeg suda od 22. lipnja 2020. – Sherpa Europe protiv EUIPO-a – Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT)
      (Predmet T-170/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”)
      (2020/C 313/40)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Sherpa Europe, SL (Erandio, Španjolska) (zastupnik: M. Esteve Sanz, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. García Murillo i M. J. Crespo Carrillo, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Tres Cantos, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. prosinca 2018. (predmet R 523/2017-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Núcleo de comunicaciones y control i Sherpa Europe.

         Izreka

                  1.

                  Postupak se obustavlja.

                  2.

                  Društvu Sherpa Europe, SL, nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  Društvo Núcleo de comunicaciones y control, SL, snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet T-463/20: Tužba podnesena 20. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Wong (GT RACING)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/29

      Tužba podnesena 20. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Wong (GT RACING)
      (Predmet T-463/20)
      (2020/C 313/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Wai Leong Wong (Glasgow, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GT RACING – prijava za registraciju br. 17 138 033

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. svibnja 2020. u predmetu R 1612/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, time što nije konkretno određena relevantna javnost;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, time što je počinjena pogreška pri usporedbi znakova;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, time što je počinjena pogreška pri usporedbi proizvoda iz razreda 9., 16. i 28. ranijeg žiga i proizvoda iz razreda 18. spornog žiga EU-a;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, time što nije uzet u obzir dokaz o vjerojatnoj percepciji relevantne javnosti ranijeg žiga Europske unije;

                  —

                  neuzimanje u obzir drugih elemenata prigovora koji se odnose na gore navedeni članak 8. stavak 1. točku (b) i članak 8. stavak 5.;

                  —

                  neshvaćanje da je njegova vlastita ocjena činjenica dovoljna za utvrđivanje „goodwilla”, zavaravajućeg prikazivanja i štete na temelju propisa Ujedinjene Kraljevine o zavaravajućem označivanju;

                  —

                  neuzimanje u obzir ostalih kriterija iz propisa o zavaravajućem označivanju na temelju članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-466/20: Tužba podnesena 20. srpnja 2020. – LF protiv Komisije

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/30

      Tužba podnesena 20. srpnja 2020. – LF protiv Komisije
      (Predmet T-466/20)
      (2020/C 313/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: LF (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 11. rujna 2019. kojom mu je uskraćeno pravo na naknadu za život u inozemstvu;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi tužitelj navodi samo jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije.


title: Predmet T-476/20: Tužba podnesena 27. srpnja 2020. – Alteryx protiv EUIPO-a – Allocate Software (ALLOCATE)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/31

      Tužba podnesena 27. srpnja 2020. – Alteryx protiv EUIPO-a – Allocate Software (ALLOCATE)
      (Predmet T-476/20)
      (2020/C 313/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Alteryx, Inc. (Irvine, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Poulter i M. Holah, Solicitors)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Allocate Software Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije ALLOCATE – žig Europske unije br. 6 740 658

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2020. u predmetu R 1709/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi odluku Odjela za poništaje;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova, uključujući one koji se odnose na postupak pred žalbenim vijećem;

                  —

                  u slučaju da druga stranka sudjeluje u postupku kao intervenijent, naloži joj snošenje vlastitih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 18. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, s obzirom na to da žalbeno vijeće nije navelo razloge na kojima se odluka temelji.


title: Predmet T-489/20: Tužba podnesena 6. kolovoza 2020. – Eos Products protiv EUIPO-a (oblik sferičnog spremnika)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/31

      Tužba podnesena 6. kolovoza 2020. – Eos Products protiv EUIPO-a (oblik sferičnog spremnika)
      (Predmet T-489/20)
      (2020/C 313/45)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Eos Products Sàrl (Luxemburg, Luksemburg) (zastupnik: S. Stolzenburg-Wiemer, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije (oblik sferičnog spremnika) – prijava za registraciju br. 15 903 081

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. lipnja 2020. u predmetu R 2017/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-491/20: Tužba podnesena 23. srpnja 2020. – El Corte Inglés protiv EUIPO-a – Ou (-Vpro)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/32

      Tužba podnesena 23. srpnja 2020. – El Corte Inglés protiv EUIPO-a – Ou (-Vpro)
      (Predmet T-491/20)
      (2020/C 313/46)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Kuei-Chin Ou (Taipei, Taiwan)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije – Vpro – prijava za registraciju br. 17 741 133

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvoga žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. travnja 2020. u predmetu R 1758/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se, odbijajući žalbu podnositelja prigovora tom odlukom potvrđuje odluka Odjela za prigovore donesena u postupku povodom prigovora B 3 055 001, kojom je dodijeljen (figurativni) žig Europske unije br. 17 741 133 -Vpro, radi razlikovanja proizvoda iz razreda 24. i 25.

                  —

                  naloži snošenje troškova stranci ili strankama koje se protive ovoj tužbi.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-492/20: Tužba podnesena 24. srpnja 2020. – S. Tous protiv EUIPO-a – Zhejiang China-Best Import & Export (Lámpara)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/33

      Tužba podnesena 24. srpnja 2020. – S. Tous protiv EUIPO-a – Zhejiang China-Best Import & Export (Lámpara)
      (Predmet T-492/20)
      (2020/C 313/47)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: S. Tous, SL (Manresa, Španjolska) (zastupnici: D. Gómez Sánchez i J. L. Gracia Albero, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Zhejiang China-Best Import & Export Co. Ltd (Hangzhou, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice (Luces) – dizajn Zajednice br. 4422343-0012

         Pobijana odluka: odluka trećega žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2020. u predmetu R 1553/2019-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku,

                  —

                  naloži nositelju pobijanog dizajna snošenje troškova ovog postupka, uključujući troškove pred Odjelom za poništaje i trećim žalbenom vijećem.

         Tužbeni razlozi

      Povreda članka 25. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 (u vezi s člancima 6. i 7. te člankom 9. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća).


title: Predmet T-499/20: Tužba podnesena 10. kolovoza 2020. – Banco Cooperativo Español protiv SRB-a

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/33

      Tužba podnesena 10. kolovoza 2020. – Banco Cooperativo Español protiv SRB-a
      (Predmet T-499/20)
      (2020/C 313/48)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: D. Sarmiento Ramírez-Escudero, J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain i P. Biscari García, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  (i)

                  proglasi neprimjenjivim članak 5. stavak 1. Delegirane uredbe 2015/63;

                  (ii)

                  proglasi ništavom pobijanu odluku zbog povrede članka 103. stavka 2. drugog podstavka Direktive 2014/59 i članka 70. Uredbe 806/2014, u vezi s člankom 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i načelom proporcionalnosti;

                  (iii)

                  u svakom slučaju, proglasi da pobijana odluka ne može imati retroaktivan učinak od datuma donošenja odluke iz 2016. i posljedično poništi članak 3. pobijane odluke u mjeri u kojoj proizvodi navedene učinke;

                  (iv)

                  u svakom slučaju naloži SRB-u da nadokandi BCE-u:

                              a.

                              iznos koji odgovara zateznim kamatama za iznos isplaćen 2016. za razdoblje između 23. lipnja 2016. i datuma na koji SRB plati dugovane iznose, izračunane po primjenjivoj stopi refinanciranja ESB-a (trenutno 0 %), uvećano za 3,5 postotnih bodova;

                              b.

                              podredno točki (a), i samo u slučaju da Opći sud odluči da je pobijana odluka materijalno u skladu s pravom ali odluči da ne može imati retroaktivan učinak, iznos koji odgovara zateznim kamatama za iznos isplaćen 2016. za razdoblje između 23. lipnja 2016. do 19. ožujka 2020., datum od kojeg pobijana odluka proizvodi učinke, računajući ih po primjenjivoj stopi refinanciranja Europske Središnje Banke (trenutno 0 %), uvećano za 3,5 postotnih bodova;

                              c.

                              podredno točkama (a) i (b) iznos koji odgovara prihodu koji bi imao BCE da je bio stekao, na dražbi od 16. lipnja 2016., španjolske državne obveznice na deset godina, u vrijednosti koja odgovara ex ante doprinosu za 2016., računajući između 23. lipnja 2016. do datuma na koji SRB plati dugovane iznose (ili, u slučaju da Opći sud smatra da je pobijana odluka materijalno u skladu s pravom ali ne proizvodi retroaktivne učinke, do 19. ožujka 2020.).

                  (v)

                  u svakom slučaju naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova je tužba usmjerena protiv Odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB), od 19. ožujka 2020., o izračunu ex ante doprinosa u Jedinstveni fond za sanaciju za poslovnu godinu 2016. (SRB/ES/2020/16) (pobijana odluka). Tužitelj precizira da je SRB želio pobijanoj odluci dati retroaktivni učinak, određujući retroaktivni datum učinka te odluke 15. travnja 2016., datum na koji je donesena prva odluka o ex ante doprinosima za 2016. godinu.
      U prilog tužbi, tužitelj navodi četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na prigovoru nezakonitosti na osnovi članka 277. UFEU-a, kojim se od Općeg suda zahtijeva da utvrdi neprimjenjivost članka 5. stavka 1. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća, u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156., str. 38.).

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu navodi da navedeni članak Delegirane uredbe:

                                          a)

                                          krši članak 103. stavak 7. Direktive 2014/59, jer uspostavlja sustav izračuna prema kojem institucija s konzervativnim profilom rizičnosti mora platiti ex ante doprinos primjeren instituciji s profilom vrlo visoke rizičnosti.

                                          b)

                                          krši članak 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer neopravdano ograničava tužiteljevo temeljno pravo na slobodu poduzetništva.

                                          c)

                                          krši načelo proporcionalnosti, jer ne uzima u obzir dvostruko uračunavanje do kojeg dolazi u određenim elementima tužiteljeve pasive, stvarajući tako očito neopravdano, nepotrebno i neproporcionalno ograničenje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 103. stavka 2 podstavka 2., Direktive 2014/59 i članka 70. Uredbe 806/2014, u vezi s člankom 16. Povelje i načelom proporcionalnosti.

                              —

                              U tom pogledu, tužitelj tvrdi da razlozi neprimjenjivosti članka 5. stavka 1. Delegirane uredbe 2015/63 jasno pokazuju potrebu da se tužiteljev profil rizičnosti prilagodi specifičnosti poslovanja zadružne mreže kojoj je na čelu, a kako se to zahtijeva u skladu s gore navedenim člancima. Stoga i u tom opsegu, pobijanu odluku – čiji sadržaj odgovara uskoj i doslovnoj primjeni pravila koje ne uzima u obzir navedeni tužiteljev profil rizičnosti – treba smatrati protivnom članku 103. stavku 2. drugom podstavku Direktive 2014/59, a osobito Uredbi 806/2014, čiji članak 70. o ex ante doprinosima upućuje na Direktivu 2014/59 i njezine provedbene propise.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi sudske prakse Suda koja dopušta dati retroaktivni učinak odluci.

                              —

                              U tom pogledu tužitelj navodi da pobijana odluka krši sudsku praksu u mjeri u kojoj

                                          a)

                                          ciljevi koje navodi SRB, s kojima se želi opravdati retroaktivna primjena pobijane odluke, nisu ciljevi u općem interesu kojima se može opravdati odstupanje od općeg načela da se akti Unije ne primjenjuju retroaktivno,

                                          b)

                                          u svakom slučaju, retroaktivnost nije ni bitna ni nužna kako bi se ispunila navedena svrha, u mjeri u kojoj postoje rješenja koja su manje ograničavajuća za stranke a koja osiguravaju njihovu provedbu; i

                                          c)

                                          su povrijeđena tužiteljeva legitimna očekivanja jer je postupanje SRB-a protivno ciljevima presude Općeg suda u predmetu T-323/16.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na izvanugovornoj odgovornosti SRB-a u skladu s člancima 268. i 340. UFEU-a i članka 87. stavka 3. Uredbe 806/2014 zbog stjecanja bez osnove.

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu navodi da SRB treba BCE-u naknaditi štetu na temelju izvanugovorne odgovornosti zbog stjecanja bez osnove u pogledu kamata koje su dospjele između trenutka plaćanja ex ante doprinosa za 2016. – a to plaćanje se ne temelji na odluci SRB-a nakon poništenja odluke u predmetu T-323/16 – i trenutka konačnog plaćanja, ili podredno, datuma pobijane odluke.


title: Predmet T-877/19: Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler protiv EUIPO-a – Tigges (TOOLINEO)

text:
               21.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/35

      Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler protiv EUIPO-a – Tigges (TOOLINEO)
      (Predmet T-877/19) (1)

      (2020/C 313/49)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 61, 24. 2. 2020.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 28. svibnja 2020. podnijela Komisija za žalbe Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) u predmetu Pintail AG protiv Finanzmarktaufsicht (Predmet E-6/20) 2020/C 316/08

text:
               24.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 316/9

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 28. svibnja 2020. podnijela Komisija za žalbe Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) u predmetu Pintail AG protiv Finanzmarktaufsicht
      (Predmet E-6/20)
      (2020/C 316/08)
      Dopisom od 28. svibnja 2020., zaprimljenim u pisarnici Suda 2. lipnja 2020., Komisija za žalbe Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) podnijela je Sudu EFTA-e zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Pintail AG protiv Finanzmarktaufsicht o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Treba li pojmove „djelatnost” i „poslovna djelatnost”, kako se upotrebljavaju u direktivama 2009/110/EZ i 2007/64/EZ (odnosno Direktivi (EU) 2015/2366) tumačiti kao sinonime; ako ne, u čemu se ti pojmovi razlikuju?

                  2.

                  Treba li „djelatnost” ili „poslovnu djelatnost” institucije za elektronički novac kojoj je izdano odobrenje za rad u smislu Direktive 2009/110/EZ tumačiti kao izdavanje elektroničkog novca, nuđenje izdavanja elektroničkog novca ili barem kao djelatnosti institucije za elektronički novac za koje je potrebno odobrenje (strogo tumačenje) ili je dostatno dovoljno opipljivo poslovno djelovanje, primjerice obavljanje drugih poslovnih djelatnosti, kako je predviđeno člankom 6. stavkom 1. točkom (e) Direktive 2009/110/EZ, u mjeri u kojoj je to djelovanje, u skladu s objektivnim kriterijima i stvarno, usmjereno na izdavanje elektroničkog novca i nije potpuno beznačajno (široko tumačenje)? U slučaju širokog tumačenja: koja je razlika između takvog poslovnog djelovanja i isključivo pripremnih djelatnosti?

                  3.

                  Prema kojim kriterijima treba tumačiti pojam prestanka poslovanja iz članka 12. stavka 1. točke (a) Direktive 2007/64/EZ (odnosno članka 13. stavka 1. točke (a) Direktive (EU) 2015/2366)?

                  4.

                  Utječe li na tumačenje je li država članica provela članak 12. stavak 1. točku (a) Direktive 2007/64/EZ (odnosno članak 13. stavak 1. točku (a) Direktive (EU) 2015/2366) tako da je nakon šest mjeseci neaktivnosti odobrenje za rad oduzeto aktivnim postupanjem nadležnih tijela ili tako da je do prestanka važenja odobrenja došlo po sili zakona (ex lege), a nadležno tijelo je to samo naknadno utvrdilo?


title: Predmet T-483/20: Tužba podnesena 31. srpnja 2020. – Tecnica Group protiv EUIPO-a – Zeitneu (Oblik čizme)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/24

      Tužba podnesena 31. srpnja 2020. – Tecnica Group protiv EUIPO-a – Zeitneu (Oblik čizme)
      (Predmet T-483/20)
      (2020/C 320/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tecnica Group SpA (Giavera del Montello, Italija) (zastupnik: C. Sala, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Zeitneu GmbH (Zürich, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: trodimenzionalni žig Europske unije (Oblik čizme) – žig Europske unije br. 10 168 441

         Postupak pred EUIPO-om: postupak poništenja

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. svibnja 2020. u predmetu R 1093/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda načela res judicata na temelju članaka 123. i 124. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda načela zakonitosti, jednakog postupanja i dobrog upravljanja na temelju članaka 123. i 124. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda načela zaštite legitimnih očekivanja na temelju članaka 123. i 124. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 127. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-663/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel d'Aix-En-Provence – Francuska) – kazneni postupak protiv BS, CA (Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno kretanje robe – Zajednička organizacija tržišta lana i konoplje – Odstupanja – Zaštita javnog zdravlja – Nacionalno zakonodavstvo kojim se industrijska proizvodnja i stavljanje na tržište konoplje ograničavaju samo na vlakna i sjeme – Kanabidiol (CBD))

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/2

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel d'Aix-En-Provence – Francuska) – kazneni postupak protiv BS, CA
      (Predmet C-663/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje robe - Zajednička organizacija tržišta lana i konoplje - Odstupanja - Zaštita javnog zdravlja - Nacionalno zakonodavstvo kojim se industrijska proizvodnja i stavljanje na tržište konoplje ograničavaju samo na vlakna i sjeme - Kanabidiol (CBD))
      (2021/C 28/02)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel d'Aix-En-Provence

         Stranke glavnog kaznenog postupka

      BS, CA

         uz sudjelovanje: Ministère public, Conseil national de l’ordre des pharmaciens

         Izreka

      Članke 34. i 36. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis kojim se zabranjuje stavljanje na tržište kanabidiola (CBD) zakonito proizvedenog u drugoj državi članici kada je on dobiven iz cijele biljke Cannabis sativa, a ne samo iz njezinih vlakana i sjemena, osim ako je taj propis prikladan za osiguranje ostvarenja cilja zaštite javnog zdravlja i njime se ne prelazi ono što je nužno za njegovo ostvarenje. Uredbu (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 i Uredbu (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 treba tumačiti na način da se one ne primjenjuju na takav propis.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: Predmet C-77/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Kaplan International Colleges UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 132. stavak 1. točka (f) – Izuzeće od poreza isporuke usluga koje nezavisne grupe osoba pružaju svojim članovima – Primjenjivost na PDV grupacije – Članak 11. – PDV grupacija)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/3

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Kaplan International Colleges UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Predmet C-77/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 132. stavak 1. točka (f) - Izuzeće od poreza isporuke usluga koje nezavisne grupe osoba pružaju svojim članovima - Primjenjivost na PDV grupacije - Članak 11. - PDV grupacija)
      (2021/C 28/03)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Kaplan International Colleges UK Ltd

         Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Izreka

      Članak 132. stavak 1. točku (f) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2008/8/EZ od 12. veljače 2008., valja tumačiti na način da izuzeće predviđeno u toj odredbi nije primjenjivo na isporuku usluga koje nezavisna grupa osoba pruža grupi osoba koja se može smatrati jedinstvenim poreznim obveznikom u smislu članka 11. te direktive, s obzirom na to da svi članovi te grupe nisu članovi navedene nezavisne grupe osoba. Postojanje odredbi nacionalnog prava kojima se predviđa da ovlašteni član takve grupe osoba koja se može smatrati jedinstvenim poreznim obveznikom ima značajke i status članova dotične nezavisne grupe osoba u svrhu primjene izuzeća predviđenog u korist nezavisne grupe osoba u tom pogledu nema nikakav utjecaj.

         (1)  SL C 131, 8. 4. 2019.


title: Predmet C-93/19 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. studenoga 2020. – Europska služba za vanjsko djelovanje/Chantal Hebberecht (Žalba – Javna služba – Dužnosnici – Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) – Politika rotacije dužnosnika – Radno mjesto šefa delegacije Europske unije u Etiopiji – Odluka kojom se odbija produljenje raspoređivanja na to radno mjesto – Interes službe – Načelo jednakog postupanja – Pozitivna diskriminacija u korist nedovoljno zastupljenog spola – Članak 1.d Pravilnika o osoblju Europske unije)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/3

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. studenoga 2020. – Europska služba za vanjsko djelovanje/Chantal Hebberecht
      (Predmet C-93/19 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) - Politika rotacije dužnosnika - Radno mjesto šefa delegacije Europske unije u Etiopiji - Odluka kojom se odbija produljenje raspoređivanja na to radno mjesto - Interes službe - Načelo jednakog postupanja - Pozitivna diskriminacija u korist nedovoljno zastupljenog spola - Članak 1.d Pravilnika o osoblju Europske unije)
      (2021/C 28/04)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spáč, agenti)

         Druga stranka u postupku: Chantal Hebberecht

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  ESVD snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet C-147/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE) (Zahtjev za prethodnu odluku – Intelektualno vlasništvo – Prava srodna autorskom pravu – Direktiva 92/100/EEZ – Članak 8. stavak 2. – Direktiva 2006/115/EZ – Članak 8. stavak 2. – Priopćavanje javnosti audiovizualnog djela u koje je ugrađen fonogram ili umnoženi primjerak fonograma – Jedinstvena pravična naknada)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/4

      Presuda Suda (peto vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (Predmet C-147/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Prava srodna autorskom pravu - Direktiva 92/100/EEZ - Članak 8. stavak 2. - Direktiva 2006/115/EZ - Članak 8. stavak 2. - Priopćavanje javnosti audiovizualnog djela u koje je ugrađen fonogram ili umnoženi primjerak fonograma - Jedinstvena pravična naknada)
      (2021/C 28/05)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Supremo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación SA

         Tuženici: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Izreka

      Članak 8. stavak 2. Direktive Vijeća 92/100/EEZ od 19. studenoga 1992. o pravu iznajmljivanja i pravu posudbe te o određenim autorskom pravu srodnim pravima u području intelektualnog vlasništva i članak 8. stavak 2. Direktive 2006/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o pravu iznajmljivanja i pravu posudbe te o određenim autorskom pravu srodnim pravima u području intelektualnog vlasništva treba tumačiti na način da korisnik ne mora isplatiti jedinstvenu pravičnu naknadu iz tih odredbi kada javnosti priopći audiovizualni zapis koji sadržava fiksaciju zvukova iz nekog audiovizualnog djela u koje je ugrađen fonogram ili umnoženi primjerak tog fonograma.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-238/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Hannover – Njemačka) – EZ/Savezna Republika Njemačka (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Politika azila – Direktiva 2011/95/EU – Uvjeti odobravanja statusa izbjeglice – Odbijanje izvršavanja vojne službe – Članak 9. stavak 2. točka (e) – Pravo zemlje podrijetla koje ne predviđa pravo na prigovor savjesti – Zaštita osoba koje su pobjegle iz svoje zemlje podrijetla nakon isteka roka za odgodu vojne službe – Članak 9. stavak 3. – Veza između razloga navedenih u članku 10. te direktive i sudskog progona i kažnjavanja iz članka 9. stavka 2. točke (e) navedene direktive – Dokaz)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/5

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Hannover – Njemačka) – EZ/Savezna Republika Njemačka
      (Predmet C-238/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Politika azila - Direktiva 2011/95/EU - Uvjeti odobravanja statusa izbjeglice - Odbijanje izvršavanja vojne službe - Članak 9. stavak 2. točka (e) - Pravo zemlje podrijetla koje ne predviđa pravo na prigovor savjesti - Zaštita osoba koje su pobjegle iz svoje zemlje podrijetla nakon isteka roka za odgodu vojne službe - Članak 9. stavak 3. - Veza između razloga navedenih u članku 10. te direktive i sudskog progona i kažnjavanja iz članka 9. stavka 2. točke (e) navedene direktive - Dokaz)
      (2021/C 28/06)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Hannover

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: EZ

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka

         Izreka

                  1.

                  Članak 9. stavak 2. točku (e) Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da, kad pravo zemlje podrijetla ne predviđa mogućnost odbijanja izvršavanja vojne službe, to odbijanje utvrdi u slučaju da dotična osoba nije formalizirala svoje odbijanje u skladu s određenim postupkom te je pobjegla iz svoje zemlje podrijetla a da se nije javila vojnim tijelima.

                  2.

                  Članak 9. stavak 2. točku (e) Direktive 2011/95 treba tumačiti na način da bi za vojnog obveznika koji odbija izvršavanje vojne službe u slučaju sukoba, ali koji ne zna svoj budući sektor vojne intervencije, u kontekstu općega građanskog rata u kojem vojska intervencijom vojnih obveznika opetovano i sustavno čini kaznena djela ili akte iz članka 12. stavka 2. te direktive, izvršavanje vojne službe pretpostavljalo izravno ili neizravno sudjelovanje u počinjenju takvih djela ili radnji, neovisno o području intervencije.

                  3.

                  Članak 9. stavak 3. Direktive 2011/95 treba tumačiti na način da se njime propisuje postojanje veze između razloga navedenih u članku 10. te direktive i sudskog progona i kažnjavanja iz članka 9. stavka 2. točke (e) navedene direktive.

                  4.

                  Članak 9. stavak 2. točku (e) u vezi s člankom 9. stavkom 3. Direktive 2011/95 treba tumačiti na način da se postojanje veze između razloga navedenih u članku 2. točki (d) kao i u članku 10. te direktive i sudskog progona i kažnjavanja zbog odbijanja izvršavanja vojne službe iz članka 9. stavka 2. točke (e) navedene direktive ne može smatrati dokazanim na temelju puke činjenice da su taj sudski progon i kažnjavanje povezani s tim odbijanjem. Međutim, postoji snažna presumpcija da je odbijanje izvršavanja vojne službe pod uvjetima navedenima u članku 9. stavku 2. točki (e) te direktive povezano s jednim od pet razloga navedenih u njezinu članku 10. Na nadležnim je nacionalnim tijelima da s obzirom na sve predmetne okolnosti provjere vjerojatnost te veze.

         (1)  SL C 206, 17. 6. 2019.


title: Predmet C-463/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio conseil de prud'hommes de Metz – Francuska) – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 2006/54/EZ – Jednake mogućnosti i jednako postupanje prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada – Članci 14. i 28. – Nacionalni kolektivni ugovor kojim se daje pravo na dopust koji slijedi nakon zakonskog rodiljnog dopusta za radnice koje same odgajaju svoje dijete – Isključenje radnika muškog spola iz prava na takav dopust – Zaštita radnica u pogledu posljedica trudnoće i majčinstva – Uvjeti primjene)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/8

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio conseil de prud'hommes de Metz – Francuska) – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle
      (Predmet C-463/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2006/54/EZ - Jednake mogućnosti i jednako postupanje prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada - Članci 14. i 28. - Nacionalni kolektivni ugovor kojim se daje pravo na dopust koji slijedi nakon zakonskog rodiljnog dopusta za radnice koje same odgajaju svoje dijete - Isključenje radnika muškog spola iz prava na takav dopust - Zaštita radnica u pogledu posljedica trudnoće i majčinstva - Uvjeti primjene)
      (2021/C 28/10)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil de prud'hommes de Metz

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Tuženik: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         uz sudjelovanje: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Izreka

      Članke 14. i 28. Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada u vezi s Direktivom Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) treba tumačiti na način da im se ne protivi odredba nacionalnog kolektivnog ugovora kojom se radnicama koje same odgajaju svoju djecu dodjeljuje pravo na dopust nakon isteka zakonskog rodiljnog dopusta, pod uvjetom da je svrha tog dodatnog dopusta zaštita radnica s obzirom i na posljedice trudnoće i njihova stanja majčinstva, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri uzimajući u obzir, među ostalim, uvjete za ostvarenje prava na taj dopust, trajanje i oblike njegova korištenja kao i pripadajuću razinu pravne zaštite.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: Predmet C-519/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Ryanair DAC/DelayFix, ranije Passenger Rights (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Ugovor o zračnom prijevozu – Ugovorna odredba o prenošenju nadležnosti koju je ugovorio putnik koji je potrošač – Tražbina tog putnika prema zračnom prijevozniku – Ustup te tražbine društvu za naplatu potraživanja – Mogućnost pozivanja zračnog prijevoznika na ugovornu odredbu o prenošenju nadležnosti protiv društva stjecatelja tražbine navedenog putnika – Direktiva 93/13/EEZ)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/8

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Ryanair DAC/DelayFix, ranije Passenger Rights
      (Predmet C-519/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Ugovor o zračnom prijevozu - Ugovorna odredba o prenošenju nadležnosti koju je ugovorio putnik koji je potrošač - Tražbina tog putnika prema zračnom prijevozniku - Ustup te tražbine društvu za naplatu potraživanja - Mogućnost pozivanja zračnog prijevoznika na ugovornu odredbu o prenošenju nadležnosti protiv društva stjecatelja tražbine navedenog putnika - Direktiva 93/13/EEZ)
      (2021/C 28/11)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ryanair DAC

         Tuženik: DelayFix, ranije Passenger Rights

         Izreka

      Članak 25. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da se zračni prijevoznik ne može pozivati na ugovornu odredbu o prenošenju nadležnosti unesenu u ugovor o prijevozu između putnika i zračnog prijevoznika protiv društva za naplatu kojem je putnik ustupio svoju tražbinu kako bi osporio nadležnost suda da odlučuje o tužbi za naknadu štete podnesenoj protiv njega na temelju Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, osim ako prema zakonodavstvu države čiji su sudovi navedeni u toj odredbi to društvo za naplatu ne stupi u sva prava i obveze prvotnog suugovaratelja, što je na sudu koji je uputio zahtjev da ispita. Ako je to slučaj, takvu ugovornu odredbu, koja je unesena u ugovor sklopljen između potrošača, odnosno putnika u zračnom prijevozu, i prodavatelja robe ili pružatelja usluga, odnosno zračnog prijevoznika, a da se o njoj nije pojedinačno pregovaralo, i kojom se isključiva nadležnost dodjeljuje sudu u čijem se području nalazi njegovo sjedište, treba smatrati nezakonitom u smislu članka 3. stavka 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima.

         (1)  SL C 337, 7. 10. 2019.


title: Predmet C-775/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – 5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinska unija – Uredba (EEZ) br. 2913/92 – Carinski zakonik Zajednice – Članak 29. stavak 1. i stavak 3. točka (a) – Članak 32. stavak 1. točka (c) i stavak 5. točka (b) – Uredba (EEZ) br. 2454/93 – Članak 157. stavak 2. – Određivanje carinske vrijednosti – Transakcijska vrijednost uvezene robe – Pojam ‚uvjet prodaje’ – Plaćanje za davanje prava isključive distribucije)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/9

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – 5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen
      (Predmet C-775/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Uredba (EEZ) br. 2913/92 - Carinski zakonik Zajednice - Članak 29. stavak 1. i stavak 3. točka (a) - Članak 32. stavak 1. točka (c) i stavak 5. točka (b) - Uredba (EEZ) br. 2454/93 - Članak 157. stavak 2. - Određivanje carinske vrijednosti - Transakcijska vrijednost uvezene robe - Pojam ‚uvjet prodaje’ - Plaćanje za davanje prava isključive distribucije)
      (2021/C 28/12)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: 5th AVENUE Products Trading GmbH

         Tuženik: Hauptzollamt Singen

         Izreka

      Članak 29. stavak 1. i stavak 3. točku (a) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice treba tumačiti na način da plaćanje koje je kupac uvezene robe tijekom ograničenog razdoblja izvršio njezinu prodavatelju kako bi mu potonji dao pravo isključive distribucije te robe na određenom području te koje je izračunano na temelju prometa ostvarenog na tom području treba uključiti u carinsku vrijednost navedene robe.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet C-191/20 P: Žalba koju je 30. travnja 2020. podnio Tiziano Vizzone protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 4. ožujka 2020. u predmetu T-658/19, Vizzone/Komisija

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/10

      Žalba koju je 30. travnja 2020. podnio Tiziano Vizzone protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 4. ožujka 2020. u predmetu T-658/19, Vizzone/Komisija
      (Predmet C-191/20 P)
      (2021/C 28/13)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Tiziano Vizzone (zastupnici: M. Bettani, S. Brovelli)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija
      Rješenjem od 25. studenoga 2020. Sud (šesto vijeće) odbacio je žalbu kao očito nedopuštenu i Tizianu Vizzoneu naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-327/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2020. uputio Sąd Okręgowy w Opolu (Poljska) – Skarb Państwa – Starosta Nyski / New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2020. uputio Sąd Okręgowy w Opolu (Poljska) – Skarb Państwa – Starosta Nyski / New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.
      (Predmet C-327/20)
      (2021/C 28/14)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Opolu

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Skarb Państwa – Starosta Nyski

         Tuženik: New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbe članka 2. točke 1. Direktive 2011/7/EU od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (preinačena) (1) tumačiti na način da im se protivi tumačenje odredbe članka 2. i članka 4. točke 1. Ustawe z dnia 8 marca 2013 r. o przeciwdziałaniu nadmiernym opóźnieniom w transakcjach handlowych (Zakon od 8. ožujka 2013. o sprečavanju prekomjernih kašnjenja u poslovnim transakcijama) prema kojoj pojam „roba” ne obuhvaća nekretnine, a pojam „isporuka robe” ne obuhvaća davanje nekretnine na trajno korištenje u smislu članka 232. i sljedećih članaka Kodeksa cywilnog (Građanski zakonik), eventualno da se takva aktivnost ne može smatrati pružanjem usluga?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje,
                  treba li odredbe članka 2. točke 1. Direktive 2011/7/EU od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (preinačena) tumačiti na način da im se protivi tumačenje odredbe članka 71. i sljedećih članaka Ustawe z dnia 21 sierpnia 1997 r. o gospodarce nieruchomościami (Zakon od 21. kolovoza 1997. o upravljanju nekretninama) i članka 238. Građanskog zakonika prema kojem u slučaju u kojem Skarb Państwa (Državna riznica, Poljska) naplaćuje godišnje naknade za trajno korištenje subjektima koji obavljaju gospodarsku djelatnost, ali nisu subjekti u čiju je korist Državna riznica uspostavila pravo trajnog korištenja, nego su to pravo stekli od drugih nositelja prava trajnog korištenja, to nije obuhvaćeno pojmom „poslovna transakcija” i „javno tijelo” u smislu članka 2. točaka 1. i 2. navedene direktive i članka 2. i članka 4. točke 1. Zakona od 8. ožujka 2013. o sprečavanju prekomjernih kašnjenja u poslovnim transakcijama, eventualno da takva aktivnost nije obuhvaćena uređenjem navedene direktive i zakona?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo i drugo pitanje,
                  treba li odredbe članka 12. stavka 4. Direktive 2011/7/EU od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (preinačena) i članka 6. stavka 3. točke (b) Direktive 2000/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. lipnja 2000. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama tumačiti na način da im se protivi tumačenje članka 15. Zakona od 8. ožujka 2013. o sprečavanju prekomjernih kašnjenja u poslovnim transakcijama i članka 12. Ustawe z dnia 12 czerwca 2003 r. o terminach zapłaty w transakcjach handlowych (Zakon od 12. lipnja 2003. o rokovima plaćanja u poslovnim transakcijama) prema kojem se isključuje mogućnost primjene odredbi navedene direktive i zakona kojim se ona provodi na ugovore o prodaji prava trajnog korištenja trenutačnom nositelju prava trajnog korištenja koji mora plaćati godišnju naknadu, koji su sklopljeni nakon 28. travnja 2013. i 1. siječnja 2004., u slučaju u kojem je Državna riznica dala zemljište na trajno korištenje drugom subjektu prije 28. travnja 2013. i 1. siječnja 2004.?

         (1)  SL 2011., L 48, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 200.)


title: Predmet C-418/20 P: Žalba koju je 8. rujna 2020. podnio Scorify UAB protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 8. srpnja 2020. u predmetu T-328/19, Scorify/EUIPO – Scor (SCORIFY)

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/11

      Žalba koju je 8. rujna 2020. podnio Scorify UAB protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 8. srpnja 2020. u predmetu T-328/19, Scorify/EUIPO – Scor (SCORIFY)
      (Predmet C-418/20 P)
      (2021/C 28/15)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Scorify UAB (zastupnik: V. Viešūnaitė, advokatė)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 26. studenoga 2020., Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučio je da žalba nije dopuštena i naložio je žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-475/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Admiral Gaming Network Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Admiral Gaming Network Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri
      (Predmet C-475/20)
      (2021/C 28/16)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Admiral Gaming Network Srl

         Protustranke: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u skladu s ostvarivanjem slobode poslovnog nastana zajamčene člankom 49. UFEU-a i ostvarivanjem slobode pružanja usluga zajamčene člankom 56. UFEU-a, uvođenje propisa kao što je onaj iz članka 1. stavka 649. Zakona 190/14, kojim se provizije i naknade smanjuju samo za jednu određenu i ograničenu kategoriju operatora, odnosno samo za priređivače igara na automatima za zabavu, a ne za sve operatore u sektoru igara na sreću?

                  2.

                  Je li u skladu s načelom europskog prava o zaštiti legitimnih očekivanja uvođenje propisa kao što je onaj iz navedenog članka 1. stavka 649. Zakona 190/14, kojim je za vrijeme njegove primjene isključivo iz financijskih razloga smanjena naknada koja je dogovorena u ugovoru o koncesiji sklopljenom između društva i upravnog tijela talijanske države?


title: Predmet C-476/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Cirsa Italia SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Cirsa Italia SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Predmet C-476/20)
      (2021/C 28/17)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Cirsa Italia SpA

         Protustranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u skladu s ostvarivanjem slobode poslovnog nastana zajamčene člankom 49. UFEU-a i ostvarivanjem slobode pružanja usluga zajamčene člankom 56. UFEU-a, uvođenje propisa kao što je onaj iz članka 1. stavka 649. Zakona 190/14, kojim se provizije i naknade smanjuju samo za jednu određenu i ograničenu kategoriju operatora, odnosno samo za priređivače igara na automatima za zabavu, a ne za sve operatore u sektoru igara na sreću?

                  2.

                  Je li u skladu s načelom europskog prava o zaštiti legitimnih očekivanja, uvođenje propisa kao što je onaj iz navedenog članka 1. stavka 649. Zakona 190/14, kojim je za vrijeme njegove primjene isključivo iz financijskih razloga smanjena naknada koja je dogovorena u ugovoru o koncesiji sklopljenom između društva i upravnog tijela talijanske države?