title: Predmet C-6/18 P: Žalba koju je 3. siječnja 2018. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 25. listopada 2017. u predmetu T-26/16, Helenska Republika protiv Europske komisije

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/10

         Žalba koju je 3. siječnja 2018. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 25. listopada 2017. u predmetu T-26/16, Helenska Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-6/18 P)
   (2018/C 063/14)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žaliteljica: Helenska Republika (zastupnici: G. Kanellopoulos, I. Pachi i A. Vasilopoulou)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žaliteljica od Suda zahtjeva da prihvati njezinu žalbu, ukine pobijanu presudu Općeg suda Europske unije od 25. listopada 2017., predmet T-26/16, u dijelu u kojemu je njome odbijena njezina tužba, prihvati tužbu Helenske Republike od 22. siječnja 2016. i poništi odluku Europske komisije 2015/2098 od 13. studenoga 2015. (1), i to točke kojima se, na temelju provjera IR/2009/004/GR i IR/2009/0017/GR, Helenskoj Republici nalažu jednokratni i paušalni financijski ispravki – zbog kašnjenja u postupku povrata, zbog propuštanja dostave podataka, i općenito, zbog nedostataka u postupcima upravljanja javnim dugom – u ukupnom iznosu od 11 534 827,97 eura te naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svojoj žalbi žaliteljica ističe sva žalbena razloga.
   Prvi žalbeni razlog, koji se odnosi na dio Komisijine odluke u kojemu se Helenskoj Republici nalaže paušalni financijski ispravak, temelji se na tome da je Opći sud pogrešno protumačio i primijenio članke 31., 32. i 33. Uredbe 1290/2005 (2), na pogrešci koja se tiče prava u odnosu na primjenu smjernica dokumenta 5330/1997 Komisije za nalaganje financijskih ispravaka u okolnostima iz članka 32. stavka 4. Uredbe 1290/2005, na povredi načela pravne sigurnosti i na nedostatku u obrazloženju pobijane presude.
   Drugi tužbeni razlog, koji se odnosi na dio Komisijine odluke u kojemu se nalaže jednokratni ispravak, temelji se na tome da su u pobijanoj presudi pogrešno protumačeni i primijenjeni članak 32. stavak 4. i članak 49. Uredbe 1290/2005, na povredi načelâ zabrane retroaktivnosti i pravne sigurnosti te na proturječnom i nedostatnom obrazloženju navedene presude.

      (1)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2015/2098 оd 13. studenoga 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 7716) (SL 2015., L 303, str. 35.)

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 209/2005 od 7. veljače 2005. o utvrđivanju popisa tekstilnih proizvoda za koje pri puštanju u slobodan promet u Zajednici nije potreban dokaz o podrijetlu (SL 2005., L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 4., str. 283.)


title: Predmet T-828/17: Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – Quadri di Cardano protiv Komisije

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/19

         Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – Quadri di Cardano protiv Komisije
   (Predmet T-828/17)
   (2018/C 063/25)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Španjolska) (zastupnici: N. de Montigny i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   proglasi i presudi,

               —

               poništava se odluka PMO-a od 28. veljače 2017. kojom se tužitelja obavještava o povratu naknade za rad i boravak u inozemstvu od 16 % koja mu je bila dodijeljena kao i troškova za prijevoz na koje je imao pravo na temelju članka 4. Priloga VII. Pravilnika tijekom razdoblja službe u EASME-u, i to počevši od 16. svibnja 2014.;

               —

               prema potrebi, [poništavaju se] obračunske isprave za plaću uređene nakon dostave gore navedene odluke;

               —

               tuženoj stranci se nalaže snošenje troškova

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 85. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela legitimnih očekivanja, kao i načela pravne sigurnosti, očitoj pogrešci u ocjeni kao i na povredi načela dobre uprave.


title: Predmet C-636/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. studenoga 2017. uputio Landesgerichts Korneuburg (Austrija) – Germanwings GmbH protiv Emine Pedić

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. studenoga 2017. uputio Landesgerichts Korneuburg (Austrija) – Germanwings GmbH protiv Emine Pedić
   (Predmet C-636/17)
   (2018/C 063/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesgericht Korneuburg

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Germanwings GmbH

      Druga stranka u postupku: Emina Pedić

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (1) tumačiti na način da „sve razumne mjere”, koje je stvarni zračni prijevoznik morao poduzeti, kako bi u slučaju postojanja izvanrednih okolnosti otklonio obvezu isplate odštete u skladu s člankom 7. te uredbe, moraju biti usmjerene samo na izbjegavanje „izvanrednih okolnosti” (u konkretnom slučaju na dodjelu novog [kasnijeg] slota kontrole zračnog prometa od strane zračnog nadzora EUROCONTROL); ili se osim toga zahtijeva da stvarni zračni prijevoznik sam poduzme i razumne mjere za izbjegavanje otkazivanja ili dužeg kašnjenja?

               2.

               Treba li u slučaju prihvaćanja da postoji potreba za razumnim mjerama za izbjegavanje dužeg kašnjenja članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 tumačiti na način da radi otklanjanja obveze u vidu isplate odštete u skladu s člankom 7. te uredbe, zračni prijevoznik mora prilikom prijevoza putnika zračnom linijom koja se sastoji od dvaju (ili više) letova poduzeti samo razumne mjere za izbjegavanje kašnjenja leta koji namjerava izvesti i koji može biti zahvaćen kašnjenjem; ili da osim toga mora poduzeti razumne mjere za izbjegavanje dužeg kašnjenja pojedinog putnika na konačno odredište (na primjer, ispitivanjem mogućnosti premještaja na drugu zračnu liniju)?

               3.

               Treba članke 5., 6., 7. i 8. Uredbe (EZ) br. 261/2004 tumačiti na način da u slučaju dužeg kašnjenja na konačno odredište stvarni zračni prijevoznik, ako želi otkloniti svoju obvezu isplate odštete u skladu s člankom 7. te uredbe, mora tvrditi i dokazati da je poduzeo razumne mjere za premještaj putnika na zračnu liniju pomoću kojih će na konačno odredište doći vjerojatno bez dužeg kašnjenja?

      (1)  SL L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-292/16: Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2017. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a – Global Tobacco (GOLD MONT ORIGINAL Super Slims) („Žig Europske unije — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Opoziv ranijeg figurativnog žiga Europske unije GOLD MOUNT — Obustava postupka”)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/12

         Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2017. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a – Global Tobacco (GOLD MONT ORIGINAL Super Slims)
   (Predmet T-292/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Opoziv ranijeg figurativnog žiga Europske unije GOLD MOUNT - Obustava postupka”))
   (2018/C 063/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kaane American International Tobacco Co. FZE, ranije Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: G. Hinarejos Mulliez i I. Valdelomar Serrano, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Global Tobacco FZCO (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: G. Hussey, solicitor i B. Brandreth, barrister)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. travnja 2016. (predmet R 2492/2014-4) koja se odnosi na postupak povodom proglašavanja žiga ništavim između društava Kaane American International Tobacco i Global Tobacco.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 279, 1. 8. 2016.


title: Predmet C-674/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2017. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2017. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry
   (Predmet C-674/17)
   (2018/C 063/10)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry

      Drugi sudionici i stranke: Suomen riistakeskus, Risto Mustonen, Kai Ruhanen

      Prethodna pitanja

               1.

               Dopušta li se sadržajem članka 16. stavka 1. točke (e) Direktive o staništima (1) da se na temelju zahtjeva pojedinačnih lovaca odobre regionalno ograničena odstupanja za takozvani lov radi gospodarenja populacijom?

                           —

                           Je li za rješavanje ovog pitanja važno da se slobodna procjena u odlukama o odobrenju odstupanja koristi u skladu s nacionalnim planom gospodarenja populacijom i gornjom granicom broja odstrijeljenih jedinki koji je određen uredbom u sklopu koje se na godišnjoj razini mogu odobriti odstupanja za područje države članice?

                           —

                           Mogu li se pri rješavanju uzeti u obzir drugi elementi kao što su cilj sprječavanja štete za pse i povećanja općenitog osjećaja sigurnosti?

               2.

               Može li se odobrenje odstupanja za lov radi gospodarenja populacijom u smislu prvog prethodnog pitanja obrazložiti time da ne postoji zadovoljavajuća alternativa za sprječavanje krivolova u smislu članka 16. stavka 1. Direktive o staništima?

                           —

                           Mogu li se u tom slučaju uzeti u obzir praktične poteškoće pri nadzoru nezakonitog krivolova?

                           —

                           Je li pri ocjeni postojanja zadovoljavajuće alternative možda relevantan cilj sprječavanja štete za pse i povećanja općenitog osjećaja sigurnosti?

               3.

               Na koji način treba ocijeniti pretpostavku navedenu u članku 16. stavku 1. Direktive o staništima koja se odnosi na stanje očuvanosti populacije vrsta pri odobrenju regionalno ograničenih odstupanja?

                           —

                           Treba li stanje očuvanosti vrste ocjenjivati u odnosu na određeno područje kao i na ukupno područje države članice ili odnosu na još veći areal dotične vrste?

                           —

                           Je li moguće da su ispunjene pretpostavke za odobrenje odstupanja predviđene člankom 16. stavkom 1. Direktive o staništima iako se stanje očuvanosti vrste prema valjanoj procjeni ne može smatrati povoljnim u smislu Direktive?

                           —

                           U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje: U kakvoj bi se situaciji to moglo uzeti u obzir?

      (1)  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL 1992., L 206, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.)


title: Predmet T-293/16: Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2017. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a- Global Tobacco (GOLD MOUNT) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Opoziv ranijeg figurativnog žiga Europske unije GOLD MOUNT — Obustava postupka”)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/12

         Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2017. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a- Global Tobacco (GOLD MOUNT)
   (Predmet T-293/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Opoziv ranijeg figurativnog žiga Europske unije GOLD MOUNT - Obustava postupka”))
   (2018/C 063/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kaane American International Tobacco Co. FZE, ranije Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: G. Hinarejos Mulliez i I. Valdelomar Serrano, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Global Tobacco FZCO (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: G. Hussey, solicitor i B. Brandreth, barrister)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. travnja 2016 (predmet R 2699/2014-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Kaane American International Tobacco i Global Tobacco.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 279, 1. 8. 2016.


title: Predmet C-676/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2017. uputio Curtea de Apel Ploieşti (Rumunjska) – Oana Mădălina Călin protiv Direcţia Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Dâmboviţa, Statul Român – Ministerul Finanţelor Publice, Administraţia Fondului pentru Mediu

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2017. uputio Curtea de Apel Ploieşti (Rumunjska) – Oana Mădălina Călin protiv Direcţia Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Dâmboviţa, Statul Român – Ministerul Finanţelor Publice, Administraţia Fondului pentru Mediu
   (Predmet C-676/17)
   (2018/C 063/11)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Ploieşti

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Oana Mădălina Călin

      Tuženici: Direcţia Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Dâmboviţa, Statul Român – Ministerul Finanţelor Publice, Administraţia Fondului pentru Mediu

      Prethodno pitanje

   Mogu li se članak 4. stavak 3. UEU-a, koji se odnosi na načelo lojalne suradnje, članci 17., 20., 21. i 47. Povelje o temeljnim pravima, članak 110. UFEU-a[,] načelo pravne sigurnosti te načela ekvivalentnosti [i] djelotvornosti, koja proizlaze iz načela procesne autonomije, tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis, konkretno članak 21. stavak 2. Zakona br. 554/2004 o upravnim postupcima, kako ga je protumačio Înalta Curte de Casație și Justiție (ICCJ) – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept [(Visoki kasacijski sud – vijeće nadležno za rješavanje pravnih pitanja, Rumunjska)] u odluci br. 45/2016, prema kojem je rok za podnošenje zahtjeva za reviziju na temelju odredbi članka 21. stavka 2. Zakona br. 554/2004 mjesec dana, a počinje teći od dana dostave konačne presude protiv koje se može podnijeti takav zahtjev?


title: Predmet T-829/17: Tužba podnesena 27. prosinca 2017. – Coesia protiv EUIPO-a (Prikaz okruglog oblika sastavljenog od dvije zakrivljene linije crvene boje)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/19

         Tužba podnesena 27. prosinca 2017. – Coesia protiv EUIPO-a (Prikaz okruglog oblika sastavljenog od dvije zakrivljene linije crvene boje)
   (Predmet T-829/17)
   (2018/C 063/26)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Coesia SpA (Bologna, Italija) (zastupnik: S. Rizzo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (Prikaz okruglog oblika koji sačinjavaju dvije nagnute linije crvene boje) – prijava za registraciju br. 13 681 151

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. studenoga 2017. u predmetu R 1272/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-246/17: Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2017. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik protiv EUIPO-a- (Национальный Продукт) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije Национальный Продукт — Povreda formalnih zahtjeva — Članak 177. stavak 1. točke (d) i (e) Poslovnika — Očita nedopuštenost”)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/13

         Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2017. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik protiv EUIPO-a- (Национальный Продукт)
   (Predmet T-246/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije Национальный Продукт - Povreda formalnih zahtjeva - Članak 177. stavak 1. točke (d) i (e) Poslovnika - Očita nedopuštenost”))
   (2018/C 063/17)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Njemačka) (zastupnik: A. Lingenfelser, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. veljače 2017. (predmet R 1017/2016–1) koja se odnosi na prijavu registracije figurativnog znaka Национальный Продукт kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Društvu Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 195, 19. 6. 2017.


title: Predmet C-680/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2017. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht (Nizozemska) – Sumanan Vethanayagam, Sobitha Sumanan, Kamalaranee Vethanayagam protiv Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2017. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht (Nizozemska) – Sumanan Vethanayagam, Sobitha Sumanan, Kamalaranee Vethanayagam protiv Minister van Buitenlandse Zaken
   (Predmet C-680/17)
   (2018/C 063/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Sumanan Vethanayagam, Sobitha Sumanan, Kamalaranee Vethanayagam

      Tuženik: Minister van Buitenlandse Zaken

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 32. stavku 3. Zakonika o vizama (1) to da referentna osoba kao osoba na koju se odnosi zahtjev za vize tužitelja ima mogućnost u svoje ime podnijeti žalbu i tužbu protiv odluke o odbijanju izdavanja vize?

               2.

               Treba li zastupanje iz članka 8. stavka 4. Zakonika o vizama tumačiti na način da (i) zastupana država zadržava nadležnost ili se nadležnost u potpunosti prenosi na državu zastupateljicu, pa zastupana država više nije nadležna?

               3.

               Ako su u skladu s člankom 8. stavkom 4. točkom (d) Zakonika o vizama moguća oba načina zastupanja, koja se država članica smatra državom članicom koja je donijela konačnu odluku u smislu članka 32. stavka 3. Zakonika o vizama?

               4.

               Je li tumačenje članka 8. stavka 4. i članka 32. stavka 3. Zakonika o vizama, prema kojem podnositelji zahtjeva za vize mogu podnijeti pravni lijek protiv odluke o odbacivanju njihovih zahtjeva isključivo tijelu ili sudu države članice zastupateljice, a ne zastupane države članice za koju su podneseni zahtjevi za vize, u skladu s pravom na djelotvornu pravnu zaštitu u smislu članka 47. Povelje? Jesu li za odgovor na to pitanje bitne okolnosti osigurava li se raspoloživim pravnim sredstvima pravo podnositelja zahtjeva da bude saslušan i vodi postupak na jeziku jedne od država članica, predstavljaju li upravne i sudske pristojbe za postupke povodom žalbi i tužbi nerazmjeran trošak za podnositelja zahtjeva te postoji li mogućnosti odobravanja besplatne pravne pomoći? Je li, s obzirom na marginu prosudbe koju države imaju u vezi s viznim pitanjima, za odgovor na to pitanje bitna okolnost ima li švicarski sud dostatan uvid u situaciju u Nizozemskoj da bi mogao osigurati djelotvornu pravnu zaštitu?

      (1)  Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (SL 2009., L 243, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 12., str. 8.)


title: Predmet T-776/17: Tužba podnesena 28. studenoga 2017. – Medora Therapeutics protiv EUIPO-a – Biohealth Italia (LITHOREN)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/13

         Tužba podnesena 28. studenoga 2017. – Medora Therapeutics protiv EUIPO-a – Biohealth Italia (LITHOREN)
   (Predmet T-776/17)
   (2018/C 063/18)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Medora Therapeutics LTD (Halandri, Grčka)(zastupnik: S. Santos Rodríguez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Biohealth Italia Srl (Rivoli, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „LITHOREN” – Žig Europske unije br. 12 744 901

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. rujna 2017. u predmetu R 178/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući i one nastale u postupku pred njim.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 53. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-815/17: Tužba podnesena 11. prosinca 2017. – Správa železniční dopravní cesty protiv Europske komisije i Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/15

         Tužba podnesena 11. prosinca 2017. – Správa železniční dopravní cesty protiv Europske komisije i Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA)
   (Predmet T-815/17)
   (2018/C 063/20)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Správa železniční dopravní cesty, státní organizace (Prag, Češka Republika) (zastupnik: F. Korbel, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija i Izvršna agencija za inovacije i mreže (INEA)

      Tužbeni zahtjev

               —

               poništiti odluku Komisije od 11. listopada 2017. C(2014) 8572, INEA/ASI/MZ apr Ares(2017)

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svojoj tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u kojemu se ističe pogrešna ocjena o postojanju veze između ugovora o javnim nabavama naslovljenih „Inženjerska i ekološka analiza nove željezničke linije Lovosice-Dresden na području Češke Republike”, „Ocjena projekta nove željezničke linije Prag-Dresden na području Češke Republike” i „Nova linija Litoměřice-Ústí nad Labem-njemačka granica”.
               U skladu s pobijanom odlukom, ti su ugovori o javnoj nabavi međusobno usko povezani te ih je trebalo dodijeliti zajedno, tako da ih se smatra da prelaze prag. Taj zaključak se temelji na netočnoj pravnoj ocjeni okolnosti slučaja; predmeti tih ugovora o javnoj nabavi međusobno se razlikuju i njihova provedba zahtjeva različite profesionalne kvalifikacije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u kojemu se ističe da pobijana odluka ne sadržava dovoljno konkretna obrazloženja o povezanosti ugovora o javnoj nabavi, i posebno

                           —

                           ne sadržava detaljno obrazloženje postojanja tehničke veze između ugovora o javnoj nabavi, o čemu je donesen pogrešan zaključak;

                           —

                           ne navodi koja su to posebna nacionalna i europska pravila, ili koje su posebne odredbe od tih pravila, prekršena;

                           —

                           ne navodi nijedan razlog koji bi se mogao ispitati u odnosu na okolnost čime se vodio tuženik i što je, a što nije, uzeo u obzir prilikom donošenja svojih odluka o stvarnom iznosu koji se smatra neprihvatljivim.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se u odluci o financijskoj potpori, koju je tuženik morao izvršiti, jasno navodi, na stranici 13., da su „u slučaju češkog korisnika planirana tri ugovora: za djelatnost br. 4 (prvi dio — tehnička studija), za djelatnosti br. 2, 3, 5 i 6, i za djelatnosti br. 1., 4. (drugi dio — ekonomska studija) i 7”.

                           —

                           Prilikom razgraničavanju predmeta ugovora o javnoj nabavi, tužitelj je uzeo u obzir te odredbe te je legitimno očekivao da se pristup koji je primijenjen u odluci o financijskoj potpori neće naknadno smatrati pogrešnim.

                           —

                           U pobijanoj se odluci, usprkos tome, sada navodi da „cijeli (tehnički) predmet ugovora o javnoj nabavi može obuhvatiti jednim ugovorom”, čime se krši tužiteljeva legitimna očekivanja, koje je mogao imati i koja je imao s obzirom na odluku o financijskoj potpori .


title: Predmet C-323/16 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. prosinca 2017. – Eurallumina SpA protiv Talijanske Republike, Europske komisije (Žalba — Državne potpore — Članak 181. Poslovnika Suda — Intervencija — Protužalba — Dopuštenost — Oslobođenje od plaćanja trošarine na mineralna ulja koja se koriste kao gorivo u proizvodnji aluminija — Načelo pretpostavke zakonitosti i korisnog učinka akata institucija — Načelo lex specialis derogat legi generali — Selektivnost mjere — Postojeća ili nova potpora — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članak 1. točka (b) podtočka ii) — Načelo pravne sigurnosti — Načelo zaštite legitimnih očekivanja — Obveza obrazlaganja)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/2

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. prosinca 2017. – Eurallumina SpA protiv Talijanske Republike, Europske komisije
   (Predmet C-323/16 P) (1)

   ((Žalba - Državne potpore - Članak 181. Poslovnika Suda - Intervencija - Protužalba - Dopuštenost - Oslobođenje od plaćanja trošarine na mineralna ulja koja se koriste kao gorivo u proizvodnji aluminija - Načelo pretpostavke zakonitosti i korisnog učinka akata institucija - Načelo lex specialis derogat legi generali - Selektivnost mjere - Postojeća ili nova potpora - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članak 1. točka (b) podtočka ii) - Načelo pravne sigurnosti - Načelo zaštite legitimnih očekivanja - Obveza obrazlaganja))
   (2018/C 063/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Eurallumina SpA (zastupnici: L. Martin Alegi, L. Philippou i A. Stratakis, Solicitors)

      Druga stranka u postupku: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas i R. Coesme, agenti)

      Druge stranke u postupku: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Grassa, avvocato dello Stato), Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i N. Khan, agenti)

      Izreka

               1)

               Žalba i protužalba se odbijaju.

               2)

               Društvu Eurallumina SpA se nalaže snošenje troškova vezanih uz žalbu.

               3)

               Talijanskoj Republici se nalaže snošenje troškova vezanih uz protužalbu.

               4)

               Francuska Republika snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 270, 25. 7. 2016.


title: Predmet T-817/17: Tužba podnesena 14. prosinca 2017. – Schokker protiv EASA-e

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/16

         Tužba podnesena 14. prosinca 2017. – Schokker protiv EASA-e
   (Predmet T-817/17)
   (2018/C 063/21)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Boudewijn Schokker (Hoofddorp, Nizozemska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost zračnog prometa (EASA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi i presudi,

                           —

                           nalaže se EASA-i da tužitelju isplati iznos od 80 000 eura na ime neimovinske štete koju je pretrpio;

                           —

                           nalaže se EASA-i snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe četiri tužbena razloga kako bi dokazao da je tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora EASA-e (u daljnjem tekstu: ovlašteno tijelo) počinilo više povreda službene dužnosti koje su mu prouzročile značajnu neimovinsku štetu.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na činjenici da je ovlašteno tijelo tužitelju dostavilo nezakonitu ponudu za zapošljavanje koju on, zbog toga, nije mogao bezuvjetno prihvatiti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na činjenici da je ovlašteno tijelo odbilo ispraviti tu ponudu za zapošljavanje iako je očito bila zahvaćena nezakonitošću.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na argumentu da je iznenadno povlačenje ponude za zapošljavanje ovlaštenog tijela imalo za posljedicu konačno obustavljanje postupka zapošljavanja tužitelja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da ovlašteno tijelo nije poštovalo cilj predsudskog postupka jer je sustavno onemogućavalo svaki prijedlog izvansudskog rješenja spora.


title: Predmet C-369/16 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. prosinca 2017. – Irska protiv Aughinish Alumina Ltd, Europske komisije (Žalba — Državne potpore — Članak 181. Poslovnika Suda — Oslobođenje od plaćanja trošarine na mineralna ulja koja se koriste kao gorivo u proizvodnji aluminija — Postojeća ili nova potpora — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članak 1. točka (b) podtočke i) i iv) i točka (d) — Zastara — Članak 15. — Načelo pravne sigurnosti — Načelo zaštite legitimnih očekivanja)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/3

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. prosinca 2017. – Irska protiv Aughinish Alumina Ltd, Europske komisije
   (Predmet C-369/16 P) (1)

   ((Žalba - Državne potpore - Članak 181. Poslovnika Suda - Oslobođenje od plaćanja trošarine na mineralna ulja koja se koriste kao gorivo u proizvodnji aluminija - Postojeća ili nova potpora - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članak 1. točka (b) podtočke i) i iv) i točka (d) - Zastara - Članak 15. - Načelo pravne sigurnosti - Načelo zaštite legitimnih očekivanja))
   (2018/C 063/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Irska (zastupnici: E. Creedon, L. Williams i A. Joyce, agenti, P. McGarry, SC)

      Intervenijent koji podržava zahtjev žalitelja: Francuska Republika (zastupnici: R. Coesme i D. Colas, agenti)

      Druge stranke u postupku: Aughinish Alumina Ltd (zastupnici: C. Little i C. Waterson, Solicitors), Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i N. Khan, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Irskoj se nalaže snošenje troškova.

               3.

               Francuska Republika snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 371, 10. 10. 2016.


title: Predmet T-830/17: Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – Szentes protiv Komisije

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/20

         Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – Szentes protiv Komisije
   (Predmet T-830/17)
   (2018/C 063/27)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Gyula Szentes (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: F. Moyse, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku od 24. veljače 2017. i, ako je potrebno, akt kojim je odbijena tužiteljeva pritužba od 29. rujna 2017.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na nezakonitosti obavijesti o otvorenom natječaju. Tužitelj tvrdi da je članak 6.4. Priloga III., koji isključuje to da zahtjevi za ponovno razmatranje podneseni zbog dovođenja u pitanje ocjene koju je provelo povjerenstvo za odabir dovedu do pozitivnog rezultata, nezakonit, s obzirom na to da je protivan pravu na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje o temeljnim pravima. Budući da se pobijana odluka temelji na navedenoj odredbi, ona je također nezakonita.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja. Pobijana odluka se ograničava na navođenje izvadaka iz sudske prakse i ne navodi popis kriterija za odabir o kojima je povjerenstvo odlučilo prije rada na ocjeni prijava za natječaj.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na iskrivljenju činjenica i očitoj pogrešci u ocjeni. Tužitelj u tom smislu prigovara načinu na koji je povjerenstvo ocijenilo podatke navedene u prijavi za natječaj.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi obavijesti o otvorenom natječaju. Tužitelj tvrdi da je povjerenstvo propustilo unakrsno ispitati različite kartice prijave za natječaj kako bi odlučilo ispunjava li tužitelj uvjete za sudjelovanje na natječaju.


title: Predmet C-373/16 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. prosinca 2017. – Aughinish Alumina Ltd protiv Irske, Europske komisije (Žalba — Državne potpore — Članak 181. Poslovnika Suda — Oslobođenje od plaćanja trošarine na mineralna ulja koja se koriste kao gorivo u proizvodnji aluminija — Postojeća ili nova potpora — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članak 1. točke (b) i (i) — Načelo zaštite legitimnih očekivanja — Obveza obrazlaganja)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/3

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. prosinca 2017. – Aughinish Alumina Ltd protiv Irske, Europske komisije
   (Predmet C-373/16 P) (1)

   ((Žalba - Državne potpore - Članak 181. Poslovnika Suda - Oslobođenje od plaćanja trošarine na mineralna ulja koja se koriste kao gorivo u proizvodnji aluminija - Postojeća ili nova potpora - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članak 1. točke (b) i (i) - Načelo zaštite legitimnih očekivanja - Obveza obrazlaganja))
   (2018/C 063/04)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Aughinish Alumina Ltd (zastupnici: C. Little i C. Waterson, Solicitors)

      Intervenijent koji podržava zahtjev žalitelja: Francuska Republika (zastupnici: R. Coesme i D. Colas, agenti)

      Druge stranke u postupku: Irska, Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i N. Khan, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Aughinish Alumina Ltd se nalaže snošenje troškova.

               3.

               Francuska Republika snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 305, 22. 8. 2016.


title: Predmet T-832/17: Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – achtung! protiv EUIPO-a (achtung!)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/21

         Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – achtung! protiv EUIPO-a (achtung!)
   (Predmet T-832/17)
   (2018/C 063/28)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: achtung! GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: odvjetnici G. J. Seelig i D. Bischof)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga s verbalnim elementima „achtung!” u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija br. 1 297 443 u kojoj je naznačena Europska unija

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2017. u predmetu R 490/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2017. (predmet R 490/2017-4);

               —

               izmijeni odluku četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2017. (predmet R 490/2017-4) na način da se međunarodnoj registraciji br. 1 297 443 „achtung!” (verbalni/figurativni) dodijeli zaštita za područje Europske unije;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova ovog postupka kao i nužnih troškova koje je tužitelj imao u postupku pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi

   Tužitelj svoju tužbu temelji na povredi članka 72. stavka 2. Uredbe br. 2017/1001. Tuženik je pogrešno ocijenio razlikovni karakter žiga iz članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001 te je povrijedio načela jednakog postupanja i dobre uprave.


title: Predmet T-822/17: Tužba podnesena 20. prosinca 2017. – Weber-Stephen Products protiv EUIPO-a (iGrill)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/17

         Tužba podnesena 20. prosinca 2017. – Weber-Stephen Products protiv EUIPO-a (iGrill)
   (Predmet T-822/17)
   (2018/C 063/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Weber-Stephen Products LLC (Palatine, Illinois, Sjedinjene Države) (zastupnici: R. Niebel i A. Jauch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „iGrill” – zahtjev za registraciju br. 15 456 726

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. rujna 2017. u predmetu R 579/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               pogrešno tumačenje pravnih pretpostavki iz članka 7. stavka 1. točke (b), članka 7. stavka 1. točke (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet T-833/17: Tužba podnesena 27. prosinca 2017. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/21

         Tužba podnesena 27. prosinca 2017. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije
   (Predmet T-833/17)
   (2018/C 063/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Ryanair DAC (Swords, Irska) i Airport Marketing Services Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: E. Vahida i I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi članke 1. stavke 2. do 4., članke 2., 3. i 4. Odluke Komisije (EU) 2017/1861 (1) u dijelu u kojem se odnose na tužitelje;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, prema kojem se pobijanom odlukom povređuje načelo dobre uprave iz članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i prava tužiteljâ na obranu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a i obvezu obrazlaganja jer nije primijenila test subjekta u tržišnom gospodarstvu (MEO test) te je umjesto toga primijenila test iz presude Altmark na poslovni odnos između zračne luke Cagliari i tužiteljâ, uključujući navodne isplate potpora iako su one izvršene na temelju ugovora sklopljenih prije donošenja Zakona 10/2010.

               3.

               Treći tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila načelo nediskriminacije neprimijenivši MEO test na ugovore između zračne luke Cagliari i tužiteljâ, s obzirom na to da je regija Sardinija bila samo manjinski imatelj udjela zračne luke Cagliari.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a jer nije utvrdila zračnu luku Cagliari kao korisnika potpore.

               5.

               Peti tužbeni razlog, prema kojem je, čak i ako se pretpostavi da zračna luka Cagliari nije bila korisnik Zakona 10/2010, Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a jer je na postupanje Regije Sardinije trebala primijeniti MEO test, čak i pod svojom pretpostavkom da je zračna luka Cagliari bila pasivno „vozilo” za regionalne fondove.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, prema kojem bi se, čak i pod daljnjom pretpostavkom da se Zakon 10/2010 odnosi na usluge od općeg gospodarskog interesa i da MEO test nije primjenjiv, pobijanom odluka ipak povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a jer se njome plaćanja za marketinške usluge pogrešno smatraju skrivenim subvencijama za rad zrakoplovnih ruta.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a jer nije pokazala selektivnost.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, prema kojem je, čak i ako Sud utvrdi da je potpora postojala, Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. i članak 108. stavak 2. UFEU-a počinivši očitu pogrešku u svojim uputama državi članici u pogledu utvrđivanja iznosa potpore koja se može povratiti.

      (1)  Odluka Komisije (EU) 2017/1861 оd 29. srpnja 2016. o državnoj potpori SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italija – Kompenzacija zračnim lukama na Sardiniji za obveze pružanja javnih usluga (UOGI) (SL 2017., L 268, str. 1).


title: Predmet C-446/17: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vredegerecht te Antwerpen – Belgija) – Woonhaven Antwerpen protiv Khalida Berkanija, Asmae Hajji (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Nepošteni uvjeti — Ugovor o najmu sklopljen između društva za izgradnju socijalnih stanova i najmoprimca — Tipski ugovor o najmu koji je nacionalnim zakonodavnim aktom postao obvezujući — Direktiva 93/13/EEZ — Članak 1. stavak 2. — Neprimjenjivost te direktive)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/4

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vredegerecht te Antwerpen – Belgija) – Woonhaven Antwerpen protiv Khalida Berkanija, Asmae Hajji
   (Predmet C-446/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Nepošteni uvjeti - Ugovor o najmu sklopljen između društva za izgradnju socijalnih stanova i najmoprimca - Tipski ugovor o najmu koji je nacionalnim zakonodavnim aktom postao obvezujući - Direktiva 93/13/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Neprimjenjivost te direktive))
   (2018/C 063/05)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vredegerecht te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Woonhaven Antwerpen

      Tuženici: Khalid Berkani, Asmae Hajji

      Izreka

   Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da se ta direktiva ne primjenjuje na uvjete u ugovorima o socijalnom najmu sklopljenim između društva za izgradnju socijalnih stanova i najmoprimca, koji žsu određeni nacionalnim propisom kao što je članak 11. tipskog ugovora o najmu u prilogu Besluit van de Vlaamse Regering tot reglementering van het sociale huurstelsel ter uitvoering van titel VII van de Vlaamse Wooncode (Odluka flamanske vlade od o uređenju socijalnih stanova u vezi s provedbom glave VII. flamanskog Zakona o stanovanju) od 12. listopada 2007.

      (1)  SL C 318, 25. 9. 2018.


title: Predmet T-836/17: Tužba podnesena 29. prosinca 2017. – Sports Group Denmark protiv EUIPO-a – K&L (WHISTLER)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/22

         Tužba podnesena 29. prosinca 2017. – Sports Group Denmark protiv EUIPO-a – K&L (WHISTLER)
   (Predmet T-836/17)
   (2018/C 063/30)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sports Group Denmark A/S (Ikast, Danska) (zastupnik: E. Skovbo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: K&L GmbH & Co. Handels-KG (Weilheim, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „WHISTLER” – Zahtjev za registraciju br. 12 870 648

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. listopada 2017. u predmetu R 311/2017-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odbije prigovor u cijelosti;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-615/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. listopada 2017. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – Eurowings GmbH protiv Klausa Rövekampa, Christiane Rupp

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. listopada 2017. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – Eurowings GmbH protiv Klausa Rövekampa, Christiane Rupp
   (Predmet C-615/17)
   (2018/C 063/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Eurowings GmbH

      Druge stranke u postupku: Klaus Rövekamp, Christiane Rupp

      Prethodna pitanja

   Postoji li pravo na odštetu na temelju članka 7. Uredbe (1) i onda kada putnik ne stigne na izravno povezani let zbog relativno manjeg kašnjenja u dolasku, što ima za posljedicu kašnjenje od tri sata ili više na konačno odredište, pri čemu su oba leta izveli različiti zračni prijevoznici, a potvrdu rezervacije izdao je tour operator koji je za svog klijenta isplanirao letove?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-824/17: Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – H2O Plus protiv EUIPO-a (H 2 O+)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/17

         Tužba podnesena 22. prosinca 2017. – H2O Plus protiv EUIPO-a (H 2 O+)
   (Predmet T-824/17)
   (2018/C 063/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: H2O Plus LLC (San Francisco, Kalifornija, Sjedinjene Države) (zastupnici: R. Niebel i F. Kerl, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na figurativni žig s verbalnim elementima „H 2 O+” – Međunarodna registracija br. W 1 313 244

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. listopada 2017. u predmetu R 499/2017-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               pogrešna primjena članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet T-1/18: Tužba podnesena 8. siječnja 2017. – Deutsche Lufthansa protiv Komisije

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/23

         Tužba podnesena 8. siječnja 2017. – Deutsche Lufthansa protiv Komisije
   (Predmet T-1/18)
   (2018/C 063/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Njemačka) (zastupnici: S. Völcker i J. Ruiz Calzado, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 27. listopada 2017. u predmetu br. M.8633 – Lufthansa/Certain Air Berlin Assets, odluka Komisije u skladu s člankom 7. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 i člankom 57. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru;

               —

               podredno, ukine točku 44. podtočku (c) pobijane odluke, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, prema kojem Komisija nije imala ovlasti uvjetovati da Lufthansa može kupiti zrakoplove od trećih osoba najmodavaca koje su ti najmodavci dali u najam društvu NIKI ili njegovom matičnom društvu Air Berlin pod uvjetom da Lufthansa pod tržišnim uvjetima stavi te zrakoplove na raspolaganje društvu NIKI ili drugom stjecatelju društva NIKI ako NIKI transakcija ne uspije iz bilo kojeg razloga (u daljnjem tekstu: uvjet) na temelju članka 7. stavka 3. Uredbe o koncentracijama (1), s obzirom na to da kupnja zrakoplova ne predstavlja djelomičnu provedbu.
               Tužitelj ističe da Komisija na temelju članka 7. stavka 3. Uredbe o koncentracijama nije imala nikakve ovlasti nametnuti uvjet, s obzirom na to da Lufthansina kupnja zrakoplova od trećih osoba nije bila povezana s NIKI transakcijom (2) i nije predstavljala djelomičnu „provedbu” planiranog preuzimanja društva NIKI koje bi zahtijevalo odstupanje od obveze odgode koncentracije iz članka 7. stavka 3. Uredbe o koncentracijama.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, prema kojem se obvezivanjem Lufthanse da olakša prodaju društva NIKI drugom kupcu, uvjetom prelazi dozvoljeno područje primjene članka 7. stavka 3. Uredbe o koncentracijama i na taj način povređuje načelo proporcionalnosti.
               Prema mišljenju tužitelja, uvjeti iz članka 7. stavka 3. Uredbe o koncentracijama prikladni su samo u mjeri u kojoj su u pojedinom slučaju nužni da bi se osiguralo da se nedopušteni utjecaj na ponašanje ciljnog društva na tržištu i provedbeni koraci prijavljene transakcije mogu poništiti kako bi se ponovno uspostavio prijašnji status quo.

               3.

               Treći tužbeni razlog, prema kojem neodređenost kriterija „tržišnih uvjeta” i nedostatak bilo kakvih postupovnih jamstava ili ograničavanja načela po logici stvari djeluju na štetu Lufthanse i stoga krše načela proporcionalnosti i pravne sigurnosti te Lufthansino pravo na vlasništvo i slobodu poduzetništva.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, prema kojem je pobijana odluka nedostatno obrazložena s obzirom na broj zrakoplova na koji se odnosi.
               Lufthansa ističe da Komisija nije ispunila svoju obvezu obrazlaganja, s obzirom na to da njeno tumačenje vlastite odluke stvara duboku neizvjesnost o području primjene uvjeta, što ozbiljno šteti Lufthansinoj mogućnosti da traži sudsku zaštitu te mogućnosti Suda da ispuni svoju zadaću nadzora zakonitosti.

               5.

               Peti tužbeni razlog, prema kojem je povrijeđeno tužiteljevo pravo na saslušanje.
               Lufthansa ističe da Komisija nije poštovala Lufthansino pravo na saslušanje te je zanemarila privremeni postupak, predviđen u članku 18. Uredbe o koncentracijama i članku 12. Uredbe Komisije (EZ) br. 802/2004 (3), time što je donijela pobijanu odluku kao konačnu („final”), a da Lufthansi nije pružila priliku da se o uvjetu i bilo kojoj od navodnih povreda tržišnog natjecanja koje je uvjet trebao ispraviti očituje niti prije (članak 18. stavak 1. Uredbe o koncentracijama) niti nakon (članak 18. stavak 2. Uredbe o koncentracijama) donošenja Odluke.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (SL 2004., L 24, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.)

      (2)  U okviru preuzimanja poslovnih udjela koje je predložila Lufthansa društava NIKI Luftfahrt GmbH („NIKI”) i Luftfahrtgesellschaft Walter mbH („LGW”) od strane društva Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (u daljnjem tekstu: Air Berlin) (u daljnjem tekstu: transakcija) (u daljnjem tekstu samo u odnosu na NIKI: NIKI transakcija)

      (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 802/2004 od 7. travnja 2004. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika (SL 2004., L 133, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 95.)


title: Predmet T-827/17: Tužba podnesena 27. prosinca 2017. – Aeris Invest protiv ESB-a

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/18

         Tužba podnesena 27. prosinca 2017. – Aeris Invest protiv ESB-a
   (Predmet T-827/17)
   (2018/C 063/24)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías i A. Lois Perreau de Pinninck, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluke ESB-a LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 i LS/MD/17/419 od 7. studenoga 2017., i

               —

               naloži Europskoj središnjoj banci snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U skladu s odredbama članka 263. UFEU-a i članka 8. stavka 3. Odluke Europske središnje banke od 4. ožujka 2004. o javnom pristupu dokumentima Europske središnje banke (ESB/2004/3), predmet ove tužbe je poništenje odluka Europske središnje banke LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 i LS/MD/17/419 od 7. studenoga 2017., u vezi s ponovljenim zahtjevima za pristup dokumentima Europske središnje banke.
   U prilog svojoj tužbi, tužitelj navodi četiri tužbena razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog: Odluke LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 i LS/MD/17/419 povređuju članak 4. stavak 1. točku (c) Odluke o pristupu jer je tužitelju odbijen pristup informacijama uz obrazloženje da su dokumenti, u potpunosti ili djelomično, obuhvaćeni općom pretpostavkom nedostupnosti kao povjerljivi dokumenti obuhvaćeni poslovnom tajnom koja se primjenjuje na institucije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: Odluka LS/PT/17/406 povređuje članak 4. stavak 1. točku (a) drugu i šestu alineju Odluke o pristupu jer se njome utvrđuje da su otkrivanje činjenice da je društvo Banco Popular upotrijebilo ELA [Emergency Liquidity Assistance (hitna likvidnosna pomoć)] nekoliko dana prije vlastite likvidacije i otkrivanje informacija o likvidnosti i omjeru kapitala mogli specifično i stvarno ugroziti učinkovitost monetarne politike i financijsku stabilnost Unije ili neke države članice.

               3.

               Treći tužbeni razlog: Odluka LS/PT/17/406 i Odluka LS/MD/17/419 povređuju članak 4. stavak 2. prvu alineju Odluke o pristupu jer je njima utvrđeno da su zatraženi dokumenti i informacije podrazumijevali poslovno osjetljivu informaciju koja je mogla utjecati na poslovne interese društava Banco Popular i Banco Santander.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: Europska središnja banka povrijedila je članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer je tužitelju odbila pristup dokumentima na kojima je ta institucija temeljila svoju odluku o likvidaciji društva Banco Popular.


title: Predmet T-2/18: Tužba podnesena 8. siječnja 2018. – Wirecard protiv EUIPO-a – AXA Banque (boon.)

text:
               19.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/24

         Tužba podnesena 8. siječnja 2018. – Wirecard protiv EUIPO-a – AXA Banque (boon.)
   (Predmet T-2/18)
   (2018/C 063/32)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wirecard AG (Aschheim, Njemačka) (zastupnik: A. Bayer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: AXA Banque SA (Fontenay sous Bois, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „boon.” – Zahtjev za registraciju br. 14 672 562

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. rujna 2017. u predmetu R 706/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               odbije prigovor dioničkog društva AXA Banque i odobri zahtjev za registraciju žiga za koji je podnesena prijava;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova i proširi taj nalog na dioničko društvo AXA Banque ako potonje odluči intervenirati u postupku.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


               22.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/15

         Postupak koji je 21. prosinca 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-16/17)
   (2018/C 67/15)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 21. prosinca 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer u svoj unutarnji pravni poredak nije uključio akt iz točke 31.bba Priloga IX. Sporazumu o EGP-u (Delegirana uredba Komisije (EU) br. 231/2013 od 19. prosinca 2012. o dopuni Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na izuzeća, opće uvjete poslovanja, depozitare, financijsku polugu, transparentnost i nadzor), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u Protokolom 1.;

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               u tužbi se navodi da se do 12. rujna 2017. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 12. srpnja 2017. o propustu Islanda da u svojem nacionalnom pravnom poretku provede Delegiranu uredbu Komisije (EU) br. 231/2013 od 19. prosinca 2012. o dopuni Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na izuzeća, opće uvjete poslovanja, depozitare, financijsku polugu, transparentnost i nadzor iz točke 31.bba Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu tom Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”),

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u.


               22.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/11

         Postupak koji je 21. prosinca 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-12/17)
   (2018/C 67/11)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 21. prosinca 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer u svojem pravnom poretku nije proveo Akt iz točke 31.bbc Priloga IX. tom Sporazumu (Provedbena uredba Komisije (EU) br. 448/2013 od 15. svibnja 2013. o utvrđivanju postupka za određivanje referentne države članice UAIF-a izvan EU-a u skladu s Direktivom 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1.;

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               u tužbi se navodi da se do 12. rujna 2017. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 12. srpnja 2017. o propustu Islanda da u svojem nacionalnom pravnom poretku provede Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 448/2013 od 15. svibnja 2013. o utvrđivanju postupka za određivanje referentne države članice UAIF-a izvan EU-a u skladu s Direktivom 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća, u skladu s točkom 31.bbc Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, kako je prilagođena Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”),

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u.


               22.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/16

         Postupak koji je 21. prosinca 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-17/17)
   (2018/C 67/16)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 21. prosinca 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz akta te iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer nije donio mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 8. Priloga V. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2014/54/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o mjerama za lakše ostvarivanje prava zajamčenih radnicima u kontekstu slobode kretanja radnika), kako je prilagođen Sporazumu Protokolom 1., te u svakom slučaju jer nije obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e o mjerama koje je donio za provedbu tog akta.

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e donijelo je 18. siječnja 2017. obrazloženo mišljenje u kojem tvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz Akta i iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer nije poduzeo mjere kojima bi se osigurala provedba Akta iz točke 8. Priloga V. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2014/54/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o mjerama za lakše ostvarivanje prava zajamčenih radnicima u kontekstu slobode kretanja radnika) i/ili o tome nije obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e. U skladu s člankom 31. drugim stavkom Sporazuma o nadzoru i sudu, Nadzorno tijelo EFTA-e zatražilo je od Islanda da poduzme mjere potrebne za postupanje u skladu s obrazloženim mišljenjem u roku od dva mjeseca od obavijesti, tj. najkasnije do 18. ožujka 2017.

               —

               Islandska vlada odgovorila je na obrazloženo mišljenje Nadzornog tijela 13. veljače 2017. U svojem je odgovoru islandska vlada uputila na svoj odgovor na službenu opomenu i navela da do 1. travnja 2017. namjerava parlamentu podnijeti prijedlog zakona o provedbi Akta u islandskom zakonodavstvu.

               —

               Nadzorno tijelo nije primilo nikakve daljnje informacije o provedbi do zaprimanja obrasca 1. od 30. studenoga 2017. Islandska vlada navela je u obrascu 1. kako je Akt u potpunosti proveden u islandskom zakonodavstvu. Premda datum provedbe nije bio naveden, islandska vlada priložila je obrascu 1. presliku akta za koji tvrdi da je provedbena mjera od 30. listopada 2014.: islandski Akt br. 105/2014 o pravu na zapošljavanje i boravak u Europskom gospodarskom prostoru (Akt br. 105/2014).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e porukom elektroničke pošte zatražilo je 4. prosinca 2017. od islandskog Ministarstva socijalne skrbi obrazloženje o tome je li, u kontekstu odgovorâ na službenu opomenu i na obrazloženo mišljenje, obavijest o Aktu br. 105/2014 kao provedbenoj mjeri bila pogreška. Ministarstvo je odgovorilo 7. prosinca 2017. porukom elektroničke pošte u kojoj tvrdi kako se prema njegovu mišljenju Aktom br. 105/2014 u potpunosti provodi Direktiva, a prethodne odgovore objašnjava time da se „smatralo transparentnijim [u Akt br. 105/2014] uključiti posebnu klauzulu u kojoj se navodi da se Aktom provodi Direktiva”, koja će se dodati prijedlogom zakona iz travnja 2017.

               —

               Nakon što je provelo procjenu o tome može li se smatrati da je tada priopćenim mjerama proveden Akt, Nadzorno tijelo EFTA-e odlučilo je 19. prosinca 2017. uputiti predmet Sudu u skladu s člankom 31. drugim stavkom Sporazuma o nadzoru i sudu.


               22.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/12

         Postupak koji je 21. prosinca 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-13/17)
   (2018/C 67/12)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 21. prosinca 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer u svoj unutarnji pravni poredak nije uključio Akt iz točke 31.bbe Priloga IX. tom Sporazumu (Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/514 od 18. prosinca 2014. o informacijama koje su nadležna tijela dužna dostaviti Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala u skladu s člankom 67. stavkom 3. Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1.;

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               u tužbi se navodi da se do 12. rujna 2017. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 12. srpnja 2017. o propustu Islanda da u svojem nacionalnom pravnom poretku provede Delegiranu uredbu Komisije (EU) 2015/514 od 18. prosinca 2014. o informacijama koje su nadležna tijela dužna dostaviti Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala u skladu s člankom 67. stavkom 3. Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća, u skladu s točkom 31.bbe Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, kako je prilagođena Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”);

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-336/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 22. veljače 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske (Povreda obveze države članice — Direktiva 2008/50/EZ — Kvaliteta zraka — Članak 13. stavak 1. — Članak 22. stavak 3. — Prilog XI. — Koncentracije lebdećih čestica PM10 u zraku — Prekoračenje graničnih vrijednosti u određenim zonama i aglomeracijama — Članak 23. stavak 1. — Planovi za kvalitetu zraka — „Što je moguće kraće” razdoblje prekoračenja — Nedostatak odgovarajućih mjera u programima zaštite kvalitete zraka — Pogrešno prenošenje)

text:
               16.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 134/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 22. veljače 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-336/16) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 2008/50/EZ - Kvaliteta zraka - Članak 13. stavak 1. - Članak 22. stavak 3. - Prilog XI. - Koncentracije lebdećih čestica PM10 u zraku - Prekoračenje graničnih vrijednosti u određenim zonama i aglomeracijama - Članak 23. stavak 1. - Planovi za kvalitetu zraka - „Što je moguće kraće” razdoblje prekoračenja - Nedostatak odgovarajućih mjera u programima zaštite kvalitete zraka - Pogrešno prenošenje))
   (2018/C 134/07)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann, K. Petersen i E. Manhaeve, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna, D. Krawczyk i K. Majcher, agenti)

      Izreka

               1.

               Republika Poljska je:

                           —

                           time što je od 2007. do 2015., uključujući i tu godinu, prekoračila dnevne granične vrijednosti koje se primjenjuju na koncentracije lebdećih čestica PM10 u 35 zona za procjenu i upravljanje kvalitetom zraka i godišnje granične vrijednosti koje se primjenjuju na koncentracije lebdećih čestica PM10 u 9 zona za procjenu i upravljanje kvalitetom zraka;

                           —

                           time što u planovima za kvalitetu zraka nije usvojila odgovarajuće mjere kako bi razdoblje u kojem su granične vrijednosti koje se primjenjuju na koncentracije lebdećih čestica PM10 u zraku prekoračene bilo što je moguće kraće;

                           —

                           time što je od 1. siječnja 2010. do 10. lipnja 2011. u zonama Radom, Pruszków-Żyrardów i Kędzierzyn-Koźle te od 1. siječnja do 10. lipnja 2011. u zoni Ostrów-Kępno prekoračila dnevne granične vrijednosti koje se primjenjuju na koncentracije lebdećih čestica PM10 u zraku uvećane za granicu tolerancije; i

                           —

                           time što nije pravilno prenijela članak 23. stavak 1. drugi podstavak Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu,

                     povrijedila obveze koje ima na temelju članka 13. stavka 1. Direktive 2008/50 u vezi s Prilogom XI. Direktivi 2008/50, njezina članka 23. stavka 1. drugog podstavka i članka 22. stavka 3. te direktive u vezi s Prilogom XI. toj direktivi.

               2.

               Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 343, 19. 9. 2016.


title: Predmet T-138/18: Tužba podnesena 28. veljače 2018. – De Esteban Alonso protiv Komisije

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/30

         Tužba podnesena 28. veljače 2018. – De Esteban Alonso protiv Komisije
   (Predmet T-138/18)
   (2018/C 190/53)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Francuska) (zastupnik: C. Huglo, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži OLAF-u da dostavi potpunu i cjelovitu obavijest od 19. ožujka 2003., koja je dostavljena u predmetu Franchet i Byk/Komisija (T-48/05) Općem sudu Europske unije;

               —

               naloži Europskoj komisiji plaćanje iznosa od 1 102 291,68 eura (milijunstodvijetisućedvjestodevedesetijedan euro i šezdesetiosam centi) na osnovi naknade pretrpjele štete, koji će se iznos naknadno točno odrediti, i to:

                           —

                           na osnovi neimovinske štete, koju je pretrpio zbog toga što nije nikada saslušan u odnosu na činjenice na temelju kojih je poduzet progon protiv njega, iznos od 60 000 eura;

                           —

                           na osnovi štete koju je pretrpio zbog nezakonitog, neopravdanog i neproporcionalnog postupanja Europske komisije koja je pokretala postupke bez osnova i materijalnih dokaza:

                                       —

                                       iznos od 39 293,38 eura na osnovi imovinske štete koja se odnosi na odvjetničke troškove;

                                       —

                                       iznos od 872,74 eura na osnovi imovinske štete koja se odnosi na putne troškove;

                                       —

                                       iznos od 500 000 eura na osnovi neimovinske štete koja se odnosi na nespornu povredu njegove ugleda i časti;

                                       —

                                       iznos od 500 000 eura na osnovi popravljanja fizičke i duševne štete nastale pogoršanjem njegova zdravstvenog stanja;

                                       —

                                       iznos od 2 125,56 eura na osnovi popravljanja imovinske štete koja se odnosi na dijagnostičke i liječničke troškove.

               —

               naloži Europskoj komisiji plaćanje iznosa od 3 000 eura na osnovi ostalih troškova koji koji se ne naknađuju kao i svih drugih troškova koje će se iznos naknadno točno odrediti.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti postupanja Europske komisije i teškim povredama koje je ona počinila time što nije poštovala, kao prvo, načelo dobre uprave, kao drugo, dužnost brižnog postupanja i, kao treće, načelo prava obrane, kršeći članke 41. i 48. Povelje o temeljnim pravima.


title: Predmet C-194/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Jadran Dodič protiv BANKA KOPER, ALTA INVEST

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2018. uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Jadran Dodič protiv BANKA KOPER, ALTA INVEST
   (Predmet C-194/18)
   (2018/C 190/13)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jadran Dodič

      Tuženik: BANKA KOPER, ALTA INVEST

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbu članka 1. stavka 1. Direktive Vijeća 2001/23/EZ (1) tumačiti na način da se mora smatrati pravnim prijenosom poduzeća ili dijela poduzeća i prijenos kao što je onaj koji se dogodio u okolnostima predmetnog slučaja, koji se odnosio na financijske instrumente i ostalu imovinu klijenata (konkretno, vrijednosne papire), vođenje računa nematerijaliziranih vrijednosnih papira klijenata i ostale financijske i pomoćne usluge, kao i arhivu, uzimajući u obzir činjenicu da je, nakon prestanka obavljanja djelatnosti burzovnog posredovanja od strane prvotužene, povjeravanje pružanja tih usluga drugotuženoj u konačnici ovisilo o odluci klijenata?

               2.

               Je li, u navedenim okolnostima, odlučujući broj klijenata kojima, nakon prestanka obavljanja djelatnosti burzovnog posredovanja od strane prvotužene, drugotužena u ovom trenutku pruža navedene usluge?

               3.

               Utječe li, i u kojoj mjeri, na zaključak da je riječ o prijenosu poduzeća ili dijela poduzeća okolnost da prvotužena i dalje posluje s klijentima u svojstvu ovisnog društva za burzovno posredovanje i da u okviru te funkcije surađuje s drugotuženom?

      (1)  Direktiva Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (SL 2001., L 82, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 151.)


title: Predmet T-25/17: Presuda Općeg suda od 19. travnja 2018. – Rintisch protiv EUIPO-a – Compagnie laitière européenne (PROTICURD) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig PROTICURD — Raniji nacionalni verbalni žigovi PROTI i PROTIPLUS — Raniji nacionalni figurativni žig Proti Power — Relativni razlog za odbijanje — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 94. Uredbe (EU) 2017/1001] — Stvarna uporaba ranijih žigova — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001) — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) — Nepostojanje sličnosti proizvoda — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu”)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/26

         Presuda Općeg suda od 19. travnja 2018. – Rintisch protiv EUIPO-a – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Predmet T-25/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig PROTICURD - Raniji nacionalni verbalni žigovi PROTI i PROTIPLUS - Raniji nacionalni figurativni žig Proti Power - Relativni razlog za odbijanje - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 94. Uredbe (EU) 2017/1001] - Stvarna uporaba ranijih žigova - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001) - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) - Nepostojanje sličnosti proizvoda - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu”))
   (2018/C 190/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bernhard Rintisch (Bottrop, Njemačka) (zastupnik: A. Dreyer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Compagnie laitière européenne SA (Condé-sur-Vire, Francuska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2016. (predmet R 247/2016-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između B. Rintischa i Compagnie laitière européenne.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Bernhardu Rintischu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 63, 27. 2. 2017.


201805250201897572018/C 200/221952017CJC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180417171821Spojeni predmeti C-195/17, C-197/17 do C-203/17, C-226/17, C-228/17, C-254/17, C-274/17, C-275/17, C-278/17 do C-286/17 i C-290/17 do C-292/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 17. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hannover, Amtsgericht Düsseldorf – Njemačka) – Helga Krüsemann e.a. (C-195/17), Thomas Neufeldt e.a. (C-197/17), Ivan Wallmann (C-198/17), Rita Hoffmeyer (C-199/17), Rudolf Meyer (C-199/17), Susanne de Winder (C-200/17), Holger Schlosser (C-201/17), Nicole Schlosser (C-201/17), Peter Rebbe e.a. (C-202/17), Eberhard Schmeer (C-203/17), Brigitte Wittmann (C-226/17), Reinhard Wittmann (C-228/17), Regina Lorenz (C-254/17), Prisca Sprecher (C-254/17), Margarethe Yüce e.a. (C-274/17), Friedemann Schoen (C-275/17), Brigitta Schoen (C-275/17), Susanne Meyer e.a. (C-278/17), Thomas Kiehl (C-279/17), Ralph Eßer (C-280/17), Thomas Schmidt (C-281/17), Werner Ansorge (C-282/17), Herbert Blesgen (C-283/17), Simone Künnecke e.a. (C-284/17), Marta Gentile (C-285/17), Marcel Gentile (C-285/17), Gabriele Ossenbeck (C-286/17), Angelina Fell e.a. (C-290/17), Helga Jordan-Grompe e.a. (C-291/17), EUflight.de GmbH (C-292/17) protiv TUIfly GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Prijevoz — Pravila Zajednice u području odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćivanja ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 5. stavak 3. — Članak 7. stavak 1. — Naknada štete — Oslobađanje od odgovornosti — Pojam „izvanredne okolnosti” — „Divlji štrajk”)
 ---documentbreak--- C2002018HR1710120180417HR0022171182Presuda Suda (treće vijeće) od 17. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hannover, Amtsgericht Düsseldorf – Njemačka) – Helga Krüsemann e.a. (C-195/17), Thomas Neufeldt e.a. (C-197/17), Ivan Wallmann (C-198/17), Rita Hoffmeyer (C-199/17), Rudolf Meyer (C-199/17), Susanne de Winder (C-200/17), Holger Schlosser (C-201/17), Nicole Schlosser (C-201/17), Peter Rebbe e.a. (C-202/17), Eberhard Schmeer (C-203/17), Brigitte Wittmann (C-226/17), Reinhard Wittmann (C-228/17), Regina Lorenz (C-254/17), Prisca Sprecher (C-254/17), Margarethe Yüce e.a. (C-274/17), Friedemann Schoen (C-275/17), Brigitta Schoen (C-275/17), Susanne Meyer e.a. (C-278/17), Thomas Kiehl (C-279/17), Ralph Eßer (C-280/17), Thomas Schmidt (C-281/17), Werner Ansorge (C-282/17), Herbert Blesgen (C-283/17), Simone Künnecke e.a. (C-284/17), Marta Gentile (C-285/17), Marcel Gentile (C-285/17), Gabriele Ossenbeck (C-286/17), Angelina Fell e.a. (C-290/17), Helga Jordan-Grompe e.a. (C-291/17), EUflight.de GmbH (C-292/17) protiv TUIfly GmbH
   (Spojeni predmeti C-195/17, C-197/17 do C-203/17, C-226/17, C-228/17, C-254/17, C-274/17, C-275/17, C-278/17 do C-286/17 i C-290/17 do C-292/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Prijevoz — Pravila Zajednice u području odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćivanja ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 5. stavak 3. — Članak 7. stavak 1. — Naknada štete — Oslobađanje od odgovornosti — Pojam „izvanredne okolnosti” — „Divlji štrajk”)“2018/C 200/22Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover, Amtsgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Helga Krüsemann e.a. (C-195/17), Thomas Neufeldt e.a. (C-197/17), Ivan Wallmann (C-198/17), Rita Hoffmeyer (C-199/17), Rudolf Meyer (C-199/17), Susanne de Winder (C-200/17), Holger Schlosser (C-201/17), Nicole Schlosser (C-201/17), Peter Rebbe e.a. (C-202/17), Eberhard Schmeer (C-203/17), Brigitte Wittmann (C-226/17), Reinhard Wittmann (C-228/17), Regina Lorenz (C-254/17), Prisca Sprecher (C-254/17), Margarethe Yüce e.a. (C-274/17), Friedemann Schoen (C-275/17), Brigitta Schoen (C-275/17), Susanne Meyer e.a. (C-278/17), Thomas Kiehl (C-279/17), Ralph Eßer (C-280/17), Thomas Schmidt (C-281/17), Werner Ansorge (C-282/17), Herbert Blesgen (C-283/17), Simone Künnecke e.a. (C-284/17), Marta Gentile (C-285/17), Marcel Gentile (C-285/17), Gabriele Ossenbeck (C-286/17), Angelina Fell e.a. (C-290/17), Helga Jordan-Grompe e.a. (C-291/17), EUflight.de GmbH (C-292/17)

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Izreka

   Članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, u vezi s uvodnom izjavom 14. te uredbe, treba tumačiti na način da spontani izostanak značajnog dijela zrakoplovnog osoblja („divlji štrajk”), poput onoga u predmetima u glavnom postupku, koji je rezultat iznenadne objave restrukturiranja društva od strane stvarnog zračnog prijevoznika, a do kojeg je došlo ne na spontani poziv predstavnika radnika društva, već samih radnika koji su uzeli bolovanje, nije obuhvaćen pojmom „izvanrednih okolnosti” u smislu te odredbe.
   (
         1
      )	SL C 221, 10. 7. 2017.

      SL C 231, 17. 7. 2017.

      SL C 239, 24. 7. 2017.

      SL C 283, 28. 8. 2017.

      SL C 249, 31. 7. 2017.


201806150351954872018/C 231/172352018CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180328141411Predmet C-235/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2018. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Vega International Car Transport and Logistic – Trading GmbH
 ---documentbreak--- C2312018HR1410120180328HR0017141141Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2018. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Vega International Car Transport and Logistic – Trading GmbH
   (Predmet C-235/18)2018/C 231/17Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Vega International Car Transport and Logistic – Trading GmbH

      Druga stranka u postupku: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (nunmehr Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie)

      Prethodna pitanja

   Obuhvaća li pojam iz članka 135. stavka 1. točke (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (
         1
      ) (SL EU L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) radnje koje se sastoje od stavljanja na raspolaganje kartica za gorivo i pregovaranja, financiranja i obračuna kupnje goriva tim karticama te mogu li se takve složene radnje smatrati lančanim transakcijama čija je osnovna svrha isporuka goriva?
   (
         1
      )	SL L 347, str. 1.


201806150621955132018/C 231/572912018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180507454511Predmet T-291/18: Tužba podnesena 7. svibnja 2018. – Biedermann Technologies protiv EUIPO-a (Compliant Constructs)
 ---documentbreak--- C2312018HR4510120180507HR0057451451Tužba podnesena 7. svibnja 2018. – Biedermann Technologies protiv EUIPO-a (Compliant Constructs)
   (Predmet T-291/18)2018/C 231/57Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Biedermann Technologies GmbH & Co. KG (Donaueschingen, Njemačka) (zastupnik: A. Jacob, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Compliant Constructs” – prijava za registraciju br. 16 125 461

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. ožujka 2018. u predmetu R 1626/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku i naloži registraciju;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

            —

            Povreda članka 7. stavka 1. točki (b) i (c) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

            —

            Povreda članka 7. stavka 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


201806150691955302018/C 231/31232017TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180516252622Predmet T-23/17: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2018. – Barnett protiv EGSO-a („Javna služba — Dužnosnici — Starosna mirovina — Prijevremeno umirovljenje bez umanjenja prava na mirovinu — Mjera ranije predviđena člankom 9. stavkom 2. Priloga VIII. Pravilniku — Interes službe — Izvršenje presude o poništenju Službeničkog suda — Odgovornost”)
 ---documentbreak--- C2312018HR2520120180516HR0031252262Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2018. – Barnett protiv EGSO-a
   (Predmet T-23/17) (
         1
      )
   „(„Javna služba — Dužnosnici — Starosna mirovina — Prijevremeno umirovljenje bez umanjenja prava na mirovinu — Mjera ranije predviđena člankom 9. stavkom 2. Priloga VIII. Pravilniku — Interes službe — Izvršenje presude o poništenju Službeničkog suda — Odgovornost”)“2018/C 231/31Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Inge Barnett (Roskilde, Danska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) (zastupnici: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal i L. Camarena Januzec, agenti, uz asistenciju M. Troncosa Ferrera i F.-M. Hislairea, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270 UFEU-a za, kao prvo, poništenje odluke EGSO-a od 21. ožujka 2016., usvojene u izvršenju presude od 22. rujna 2015. Barnett/EGSO (F-20/14, EU:F:2015:107), kojom se odbija tužiteljičino prijevremeno umirovljenje bez umanjenja prava na mirovinu i, podredno, za naknadu štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Inge Barnett se nalaže snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 104, 3. 4. 2017.


201808030842050892018/C 294/683802018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180625545521Predmet T-380/18: Tužba podnesena 25. lipnja 2018. – Intas Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – Laboratorios Indas (INTAS)
 ---documentbreak--- C2942018HR5410120180625HR0068541552Tužba podnesena 25. lipnja 2018. – Intas Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – Laboratorios Indas (INTAS)
   (Predmet T-380/18)2018/C 294/68Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Intas Pharmaceuticals Ltd (Ahmedabad, India) (zastupnik: M. Edenborough, QC)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcón, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

      Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije INTAS – prijava za registraciju br. 14 153 811

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. travnja 2018. u predmetu R 815/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            podredno, izmijeni spornu odluku tako da prigovor vrati Odjelu za prigovore kako bi on ponovno razmotrio prigovor;

            —

            EUIPO-u naloži snošenje tužiteljevih troškova nastalih povodom ove tužbe i troškova koji su nastali pred vijećem;

            —

            podredno, ako druga stranka pred vijećem intervenira u postupak, EUIPO-u i intervenijentu naloži da zajednički i solidarno snose tužiteljeve troškove nastale povodom ove tužbe i troškove koji su nastali pred vijećem.

      Tužbeni razlog

            —

            Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


201808030132050022018/C 294/213412018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180524161611Predmet C-341/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2018. uputio Raad van State (Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid protiv J. i drugih
 ---documentbreak--- C2942018HR1610120180524HR0021161161Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2018. uputio Raad van State (Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid protiv J. i drugih
   (Predmet C-341/18)2018/C 294/21Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Druge stranke u postupku: J. i dr.

      Ostale stranke u postupku: C. i H. i. dr.

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 11. stavak 1. Uredbe (EU) 2016/399 (
         1
      ) Europskog parlamenta i vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) tumačiti na način da je državljanin treće zemlje koji je prethodno ušao u šengenski prostor, primjerice preko međunarodne zračne luke, u smislu Zakonika o schengenskim granicama, napušta šengenski prostor čim se kao pomorac ukrca na brod koji se već nalazi u luci kao vanjskoj granici, neovisno o tome hoće li napustiti morsku luku s tim brodom i ako hoće, neovisno o tome kada će se to dogoditi? Ili se, da bi bila riječ o izlasku, prvo mora utvrditi da će pomorac napustiti luku s dotičnim brodom, i ako hoće, primjenjuje li se onda najdulji rok unutar kojeg mora uslijediti isplovljavanje, te kada se, u tom slučaju, mora otisnuti izlazni pečat? Ili se „izlaskom” smatra neki drugi trenutak, eventualno pod drugim pretpostavkama?
   (
         1
      )	Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL. 2016., L 77, str. 1).


201808030642050832018/C 294/693832018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180626555621Predmet T-383/18: Tužba podnesena 26. lipnja 2018. – Sta*Ware EDV Beratung protiv EUIPO-a – Accelerate IT Consulting (businessNavi)
 ---documentbreak--- C2942018HR5510120180626HR0069551562Tužba podnesena 26. lipnja 2018. – Sta*Ware EDV Beratung protiv EUIPO-a – Accelerate IT Consulting (businessNavi)
   (Predmet T-383/18)2018/C 294/69Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Sta*Ware EDV Beratung GmbH (Starnberg, Njemačka) (zastupnik: M. Bölling i M. Graf, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Accelerate IT Consulting GmbH (Ahlen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „businessNavi” – žig Europske unije br. 9 155 698

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. svibnja 2018. u predmetu R 434/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome poništena odluka Odjela za poništaje od 16. veljače 2017. (postupak za proglašavanje žiga ništavim br. 12 336 C) i utvrđeno da žig Europske unije br. 9 155 698 businessNavi (figurativni žig) ostaje upisan u registar za sljedeće usluge iz razreda 42:

               ažuriranje softvera, savjetovanje u svezi s računalima, konzultantske usluge u svezi s računalnim softverom, analiza računalnih sustava, projektiranje računalnih sustava, upravljanje podacima na serverima, usluge EOP stručnjaka, savjetovanje u području elektroničke obrade podataka (usluge informatičara), izrada programa za obradu podataka, savjetovanje u svezi s hardverom i softverom, implementacija EOP programa u računalne mreže, instalacija i održavanje softvera za pristupanje internetu, instaliranje računalnih programa, konfiguriranje računalnih mreža pomoću softvera, nadzor performansi i analiza mrežnog rada, administracija servera, tehničko upravljanje u području elektroničke obrade podataka

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 58. stavka 1. točke (a) i članka 18. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, u vezi s pravilom 22. stavcima 3. i 4. i pravilom 40. stavkom 5. Uredbe Komisije (EU) br. 2868/95.


title: Predmet C-361/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Szekszárdi Járásbíróság (Mađarska) – Ágnes Weil protiv Géze Gulácsija

text:
               3.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Szekszárdi Járásbíróság (Mađarska) – Ágnes Weil protiv Géze Gulácsija
      (Predmet C-361/18)
      (2018/C 311/05)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Szekszárdi Járásbíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ágnes Weil

         Tuženik: Géza Gulácsi

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 53. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) tumačiti na način da sud države članice koji je donio odluku mora, ako to zahtijeva jedna od stranaka, izdati potvrdu o toj odluci, bez ispitivanja ulazi li predmet u područje primjene Uredbe (EU) br. 1215/2012?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 1. stavak 2. točku (a) Uredbe (EU) br. 1215/2012 tumačiti na način da se tužba za naknadu troškova među partnerima u neregistriranoj izvanbračnoj zajednici odnosi na imovinska prava koja proizlaze iz odnosa s (pravnim) učincima sličnim braku?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)