title: Predmet T-407/14: Tužba podnesena 10. lipnja 2014. – Gres La Sagra protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/53

         Tužba podnesena 10. lipnja 2014. – Gres La Sagra protiv Komisije
   (Predmet T-407/14)
   2014/C 253/69
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Gres La Sagra, SL [Alameda de la Sagra (Toledo), Španjolska] (zastupnik: A. López Gómez, abogado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, poništi odluku koja skup poreznih mjera pod zajedničkim nazivom španjolski sustav financijskog leasinga (SEAF) kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao jedini korisnici tih navodnih potpora i istovremeno kao isključivi adresati njihovog povrata;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava EU, nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu odlučuje o zakonitosti privatnih ugovora sklopljenih između ulagača i drugih pravnih subjekata, i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-401/14, Duro Felguera SA protiv Komisije.


title: Predmet T-40/14: Tužba podnesena 10. siječnja 2014. – Electrabel i Dunamenti Erőmű protiv Komisije

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/45

         Tužba podnesena 10. siječnja 2014. – Electrabel i Dunamenti Erőmű protiv Komisije
   (Predmet T-40/14)
   2014/C 112/58
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Electrabel (Brussels, Belgija) i Dunamenti Erőmű Zrt. (Százhalombatta, Mađarska) (zastupnik: J. Philippe, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom;

               —

               utvrdi da je Europska komisija prouzročila izvanugovornu odgovornost za štetu zbog nezakonitog usvajanja Odluke 2009/609/EZ od 4. lipnja 2008. o državnoj potpori C 41/2005 (SL 2009 L 225, str. 53.) (u daljnjem tekstu: odluka PPA);

               —

               naloži Komisiji da u cijelosti naknadi tužiteljima zajednički izgubljenu dobit koja je nastala zbog nezakonitog prijevremenog raskida ugovora o kupovini električne energije („PPA”) od 10. listopada 1995. između Magyar Villamos Művek („MVM”), veletrgovca električnom energijom u državnom vlasništvu, i Dunamenti, proizvođača električne energije, primjenom Odluke 2009/609/EZ od 4. lipnja 2008. o državnoj potpori C 41/2005, koja iznosi najmanje 250 milijuna eura koji iznos će se prilagođavati i mijenjati u pogledu podataka koji će kasnije biti dostupni;

               —

               naloži plaćanje kamata na gore navedeni iznos naknade od dana donošenja presude kojom se utvrđuje obveza naknade štete u ovom slučaju, po kamatnoj stopi od 8 % godišnje, ili prema kamatnoj stopi koju Sud odredi po svojoj ocjeni; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Kao prvi tužbeni razlog navodi se da je odluka PPA očito nezakonita. Tužitelji navode da odluka PPA (trenutno u postupku tužbe pred Općim sudom, predmet T-179/09) sadrži velik broj teških pogrešaka koje nisu u skladu s normalnim postupanjem institucije zadužene za osiguravanje primjene pravila tržišnog natjecanja i stoga dovode do odgovornosti za štetu od strane EU-a, jer:

                           —

                           podaci uključeni u odluku PPA jasno pokazuju da PPA nije davao nikakve gospodarske prednosti;

                           —

                           PPA je bio dio privatizacijskog paketa Dunamentija i prethodio mu je, te je stoga bio uračunat u cijenu koju je Electrabel platio, ali je Komisija to odbila uzeti u obzir, time počinivši očitu povredu prava EU-a;

                           —

                           nalog za povrat iz odluke PPA je toliko pogrešan da su ugledni ekonomisti izračunom došli do negativne potpore, što znači da nema potpore.

                     Tužitelji tvrde da se tako teške pogreške ne mogu objasniti prima facie složenošću slučaja ili objektivnim ograničenjima s kojima se Komisija susreće u provedbi nadzora državnih potpora. Ove pogreške su uvelike posljedica Komisijinog odbijanja da pojedinačno procijeni PPA i utvrdi jasan dokaz ozbiljnog neuspjeha u sagledavanju ograničenja koja su nametnuta ovlastima Komisije.

               2.

               Kao drugi tužbeni razlog navodi se stvarna šteta koju su tužitelji pretrpjeli uslijed prijevremenog raskida PPA. Zbog nezakonitog postupanja Komisije, PPA je raskinut prije svog ugovorenog isteka. Tužitelji navode da su, kao posljedicu prijevremenog raskida, pretrpjeli značajne gubitke i da iznos štete, koji se u ovoj fazi još ne može točno odrediti, prelazi 250 milijuna eura.

               3.

               Kao treći tužbeni razlog navodi se da postoji neposredna uzročna veza između nezakonitog postupanja Komisije i štete koju su tužitelji pretrpjeli. Prema tužiteljima, da je ponašanje Komisije bilo sukladno pravu EU-a, ne bi došlo do prijevremenog raskida PPA te bi, stoga, šteta koja je nastala tužiteljima bila izbjegnuta.


title: Predmet C-105/15 P: Žalba koju su 4. ožujka 2015. podnijeli Konstantinos Mallis i Elli Konstantinou Malli protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-327/13, Mallis i Malli protiv Komisije i Europske središnje banke

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/2

         Žalba koju su 4. ožujka 2015. podnijeli Konstantinos Mallis i Elli Konstantinou Malli protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-327/13, Mallis i Malli protiv Komisije i Europske središnje banke
   (Predmet C-105/15 P)
   (2015/C 178/02)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Konstantinos Mallis i Elli Konstantinou Malli (zastupnici: E. Efstathiou, K. Efstathiou i K. Liasidou, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Europska središnja banka

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               poništi pobijano rješenje;

               —

               poništi zaključak Općeg suda o prihvaćanju prigovora nedopuštenosti, posebno, zaključak da se „izjava Euroskupine ne može smatrati aktom koji je namijenjen stvaranju pravnih učinaka u pogledu trećih osoba”, pa slijedom toga ni u pogledu žaliteljâ, te da je Euroskupina u pobijanoj izjavi „iznijela vrlo općenit pregled određenih mjera koje su bile dogovorene na političkoj razini s Republikom Cipar”;

               —

               poništi pobijano rješenje kojim je Republici Cipar naloženo smanjenje vrijednosti depozita, a da pritom nije zatraženo nikakvo postupanje, akt ili odluka Euroskupine, tuženikâ neposredno ili posredstvom Euroskupine;

               —

               poništiti odluku kojom se žaliteljima nalaže snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svoje žalbe žalitelji ističu četiri žalbena razloga. Posebno:

               1.

               Pobijano rješenje je zahvaćeno nedostatkom u obrazloženju te je utemeljeno na pogrešnom činjeničnom i pravnom tumačenju u odnosu na to koja je institucija stvarno donijela odluku o smanjenju vrijednosti „bail in” depozita.

               2.

               Donošenjem pobijanog rješenja povrijeđena su opća načela prava, budući da je Opći sud pogrešno protumačio činjenicu da se, bez obzira na vrstu i oblik pobijane odluke Euroskupine, u konkretnom slučaju istu moglo pobijati tužbom za poništenje.

               3.

               Pobijano rješenje sadrži nepravilnost, s obzirom na to da Opći sud, prilikom donošenja rješenja, nije ispitao pravni i činjenični odnos između Europske komisije, Europske središnje banke i Euroskupine niti je ispitao činjenicu da su, na temelju načela uzročne veze i kriterija stvarno odgovorne osobe, akti Euroskupine predstavljali akte Europske središnje banke i Europske komisije, koje su bile dužne postupati sukladno Ugovoru o Europskoj uniji i protokolima kao i na temelju sekundarnog i izvedenog prava.
               Slijedom navedenog, Opći sud nije ispitao meritum žaliteljevih argumenata i zahtjevâ te je time pogrešno odbacio tužbu za poništenje.

               4.

               Nakon što se prihvati ova žalba, žaliteljima se ne može naložiti snošenje troškova ovog postupka kao ni troškova koji su nastali u prvostupanjskom postupku.


title: Predmet T-363/14: Tužba podnesena 2. lipnja 2014. – Secolux protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/46

         Tužba podnesena 2. lipnja 2014. – Secolux protiv Komisije
   (Predmet T-363/14)
   2014/C 253/61
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luksemburg) (zastupnik: N. Prüm-Carré, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluke od 1. i 14. travnja 2014. koje je donijela Glavna tajnica Europske komisije, a kojima se uskraćuje pristup cjelokupnoj dokumentaciji koja se odnosi na postupak javne nabave br. 02/2013/01L „Nadzor sigurnosti” za grupu poslova 1, posebno što se tiče uvida u odabranu ponudu ponuditelja, specifikaciju cijena i izvješće o ocjeni navedene ponude te ugovor o uslugama koji je sklopljen s odabranim ponuditeljem;

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog zbog izostanka odgovora na zahtjev za dostavu cjelokupne dokumentacije koja se odnosi na postupak javne nabave, s obzirom na to da je Komisija odgovorila samo na zahtjev za pristup dokumentima u dijelu koji se odnosi na izvješće o ocjeni ponude, odabranu ponudu ponuditelja, specifikaciju cijena i ugovor o uslugama koji je sklopljen s odabranim ponuditeljem.

               2.

               Drugi tužbeni razlog zbog povrede odredaba članka 4. Uredbe br. 1049/2001 (1).

                           —

                           Uskrata pristupa dokumentima zbog ugrožavanja zaštite privatnosti i integriteta pojedinca u smislu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1049/2001 nije valjan razlog, s obzirom na to da je bilo moguće dostaviti anonimiziranu verziju.

                           —

                           Primjena iznimke koja se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa u smislu članka 4. stavka 2. prve alineje Uredbe br. 1049/2001 nije osnovana, s obzirom na to da izvješće o ocjeni ponude i specifikacija cijena ne sadrže bilo kakvu informaciju u vezi s tehničkim ili ljudskim resursima niti se u njima otkrivaju bilo kakva posebna znanja i iskustva (know-how) ili neka posebna tehnička stručnost.

                           —

                           Pristup dokumentima ne ugrožava proces odlučivanja institucije u smislu članka 4. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001, s obzirom na to da (i) je odluka o odabiru bila donesena i ugovor o uslugama potpisan s odabranim ponuditeljem u trenutku kada je donesena odluka o uskrati pristupa dokumentima, (ii) traženi dokumenti nisu mišljenja u smislu članka 4. stavka 3. drugog podstavka Uredbe br. 1049/2001 i s obzirom na to da otkrivanje tih dokumenata ne može ugroziti proces odlučivanja Komisije.

                           —

                           Postoji prevladavajući javni interes, i to načelo transparentnosti u području izvršavanja proračuna.

                           —

                           Komisija nije dokazala da nije bilo moguće dostaviti dijelove dokumenata u smislu članka 4. stavka 6. Uredbe br. 1049/2001.

               3.

               Treći tužbeni razlog zbog izostanka stvarnog obrazloženja donesenih odluka.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.).


title: Predmet C-366/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 20. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Profit Investment SIM SpA, u likvidaciji protiv Stefana Ossija i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Pojam „nepomirljivih odluka” — Tužbe, koje nemaju isti predmet, upućene protiv više tuženika koji imaju domicil u različitim državama članicama — Uvjeti ugovorene nadležnosti — Klauzula o prenošenju nadležnosti — Pojam „stvari koje se odnose na ugovore” — Provjera nepostojanja valjanog ugovornog odnosa)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/3

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 20. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Profit Investment SIM SpA, u likvidaciji protiv Stefana Ossija i dr.
      (Predmet C-366/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Pojam „nepomirljivih odluka” - Tužbe, koje nemaju isti predmet, upućene protiv više tuženika koji imaju domicil u različitim državama članicama - Uvjeti ugovorene nadležnosti - Klauzula o prenošenju nadležnosti - Pojam „stvari koje se odnose na ugovore” - Provjera nepostojanja valjanog ugovornog odnosa))
      (2016/C 211/03)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Profit Investment SIM SpA, u likvidaciji

         Tuženici: Stefano Ossi, Commerzbank Brand Dresdner Bank AG, Andrea Mirone, Eugenio Magli, Francesco Redi, Profit Holding SpA, u likvidaciji, Redi & Partners Ltd, Enrico Fiore, E3 SA

         Izreka

                  1.

                  Članak 23. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o sudskoj nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da:

                              —

                              zahtjev o pisanom obliku utvrđen u članku 23. stavku 1. točki (a) Uredbe br. 44/2001 u slučaju unošenja klauzule o prenošenju nadležnosti u prospekt o izdavanju kreditnih zapisa ispunjen samo ako je u ugovoru koji su potpisale stranke prilikom izdavanja vrijednosnih papira na primarnom tržištu navedeno prihvaćanje takve klauzule ili se u njemu izravno upućuje na taj prospekt;

                              —

                              klauzula o prenošenju nadležnosti koja se nalazi u prospektu o izdavanju vrijednosnih papira, koji je sastavio izdavatelj predmetnih vrijednosnih papira, ima učinak prema trećoj osobi koja je stekla te vrijednosne papire od financijskog posrednika ako se utvrdi, a što mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev, najprije, da je ta klauzula valjana u odnosu između tog izdavatelja i tog financijskog posrednika, nadalje, da je navedena treća osoba upisom navedenih vrijednosnih papira na sekundarnom tržištu naslijedila od navedenog posrednika prava i obveze vezane uz te iste vrijednosne papire u skladu s primjenjivim nacionalnim pravom i, konačno, da je treća osoba imala mogućnost upoznati se s prospektom koji sadržava predmetnu klauzulu

                              —

                              se umetanje klauzule o prenošenju nadležnosti u prospekt o izdavanju kreditnih zapisa može smatrati oblikom koji dopuštaju međunarodni trgovački običaji u smislu članka 23. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 44/2001 na temelju kojeg je moguće pretpostaviti da je osoba na koju se ta klauzula primjenjuje s njome suglasna ako se među ostalim utvrdi, a što treba provjeriti nacionalni sud, s jedne strane, da se gospodarski subjekti u toj grani kod sklapanja te vrste ugovora uobičajeno i redovito ponašaju na taj način i, s druge strane, da su stranke dotad imale poslovne odnose među sobom ili s drugim strankama koje posluju u predmetnom sektoru ili da je predmetno postupanje dovoljno poznato da bi se moglo smatrati ustaljenom praksom.

                  2.

                  Članak 5. stavak 1. točku (a) Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da tužba radi proglašenja ništavosti ugovora i povrat iznosa pogrešno isplaćenih na temelju tog ugovora potpadaju pod „stvari koje se odnose na ugovore” u smislu te odredbe.

                  3.

                  Članak 6. stavak 1. Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da kada postoje dva zahtjeva podnesena protiv više tuženika koji imaju različite predmete i osnove te nisu međusobno povezani odnosom podređenosti ili nesklada nije dovoljno da se eventualno priznavanje osnovanosti jednog od tih zahtjeva potencijalno može odraziti na opseg prava čija se zaštita traži u slučaju drugog kako bi postojala opasnost od donošenja nepomirljivih odluka u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 260, 7. 9. 2013.


title: Predmet C-564/13 P: Žalba koju je 31. listopada 2013. podnio Planet A.E. Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 9. rujna 2013. u predmetu T-489/12, Planet protiv Komisije

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/21

         Žalba koju je 31. listopada 2013. podnio Planet A.E. Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 9. rujna 2013. u predmetu T-489/12, Planet protiv Komisije
   (Predmet C-564/13 P)
   2014/C 9/33
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Planet A.E. Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda od 9. rujna 2013. u predmetu T-489/12;

               —

               predmet vrati Općem sudu kako bi odlučio o meritumu;

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj smatra da rješenje Općeg suda od 9. rujna 2013. u predmetu T-489/12 sadrži pravno tumačenje protivno propisima prava Unije te ga pobija ovom žalbom.
   Stav je žalitelja da pobijano rješenje treba ukinuti jer je Opći sud pogrešno protumačio i pogrešno primijenio pravo Unije u odnosu na sadržaj pravnog interesa, koji je sukladno pravu Unije neophodan za pokretanje deklaratornog postupka, čija je svrha utvrđivanje povrede ugovornih obveza, i u odnosu na to je li taj [pravni interes za pokretanje postupka] stečen i je li on prisutan.


title: Predmet T-493/15 P: Presuda Općeg suda od 27. listopada 2016. – Komisija protiv CX-a („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Stegovni postupak — Stegovna sankcija — Opoziv — Pravo na saslušanje — Članak 22. Priloga IX. Pravilniku o osoblju — Pogreške koje se tiču prava — Iskrivljavanje dokaza — Nepotpuno ispitivanje činjenica i dokaza”)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/20

         Presuda Općeg suda od 27. listopada 2016. – Komisija protiv CX-a
   (Predmet T-493/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Stegovni postupak - Stegovna sankcija - Opoziv - Pravo na saslušanje - Članak 22. Priloga IX. Pravilniku o osoblju - Pogreške koje se tiču prava - Iskrivljavanje dokaza - Nepotpuno ispitivanje činjenica i dokaza”))
   (2016/C 462/25)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i F. Simonetti, agenti)

      Druga stranka u postupku: CX (Enghien, Belgija) (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 18. lipnja 2015., CX/Komisija (F-5/14, EU:F:2015:61) kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 18. lipnja 2015., CX/Komisija (F-5/14, EU:F:2015:61).

               2.

               Predmet se upućuje vijeću Općeg suda Europske unije različitom od onoga koje je odlučilo o ovoj žalbi.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet T-182/13: Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2014. – Moallem Insurance protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Obveza obrazlaganja — Pogreška u ocjeni” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/42

         Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2014. – Moallem Insurance protiv Vijeća
   (Predmet T-182/13) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Pogreška u ocjeni”))
   2014/C 292/51
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Moallem Insurance Co. (Teheran, Iran) (zastupnik: D. Luff, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Vitro i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 71.), u dijelu u kojem je naziv tužitelja upisan na popis iz Dodatka II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.) i, s druge strane, Provedbene uredbe (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 55.), u dijelu u kojem je naziv tužitelja upisan na popis iz Dodatka IX. Uredbe (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.) i, kao drugo, zahtjev za proglašenje neprimjenjivim na tužitelja članka 12. Odluke 2010/413 i članka 35. Uredbe br. 267/2012.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem je naziv Moallem Insurance Co. upisan na popis iz Dodatka II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP.

               2.

               Poništava se Provedbena uredba (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem je naziv Moallem Insurance upisan na popis iz Dodatka IX. Uredbe (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010.

               3.

               Zadržavaju se učinci Odluke 2012/829 i Provedbene uredbe 1264/2012 u odnosu na Moallem Insurance, od njihovog stupanja na snagu do datuma isteka roka za žalbu iz članka 56. stavka 1. Statuta Suda Europske unije ili, ako je žalba podnesena u tom razdoblju, do odbijanja žalbe.

               4.

               Vijeće Europske unije snosi svoje troškove i troškove Moallem osiguranja.

      (1)  SL C 164, 8.6.2013.


title: Predmet C-592/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. studenoga 2015. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs protiv British Film Institute

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. studenoga 2015. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs protiv British Film Institute
   (Predmet C-592/15)
   (2016/C 027/23)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Tuženik: British Film Institute

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li tekst članka 13. stavka A točke (1.) podtočke (n) Šeste direktive (1), osobito riječi „određenih kulturnih usluga”, dovoljno jasan i precizan na način da članak 13. stavak A točka (1.) podtočka (n) ima izravni učinak tako da dodjeljuje izuzeće za pružanje tih kulturnih usluga od strane tijela uređenih javnim pravom ili drugih priznatih kulturnih tijela, poput usluga koje pruža tuženik u ovom predmetu, u nedostatku ikakvog domaćeg provedbenog zakonodavstva?

               2.

               Ostavlja li tekst članka 13. stavka A točke (1.) podtočke (n) Šeste direktive, osobito riječi „određenih kulturnih usluga”, državama članicama ikakvu diskreciju prilikom njegove primjene pomoću provedbenog zakonodavstva, a ako da, kakvu diskreciju?

               3.

               Primjenjuju li se isti zaključci kao gore na članak 132. stavak 1. točku (n) Glavne direktive o PDV-u (2)?

      (1)  Direktiva Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1.)

      (2)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-54/14: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Goldfish i dr. protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Belgijsko, njemačko, francusko i nizozemsko tržište sjevernomorskim kozicama — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Utvrđivanje cijena i podjela obujma prodaje — Dopuštenost dokaza — Korištenje tajnih snimki telefonskih razgovora kao dokaza — Ocjena sposobnosti plaćanja — Neograničena nadležnost”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/24

         Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Goldfish i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-54/14) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Belgijsko, njemačko, francusko i nizozemsko tržište sjevernomorskim kozicama - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Utvrđivanje cijena i podjela obujma prodaje - Dopuštenost dokaza - Korištenje tajnih snimki telefonskih razgovora kao dokaza - Ocjena sposobnosti plaćanja - Neograničena nadležnost”))
   (2016/C 392/28)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelji: Goldfish BV (Zoutkamp, Nizozemska), Heiploeg BV (Zoutkamp), Heiploeg Beheer BV (Zoutkamp) i Heiploeg Holding BV (Zoutkamp) (zastupnici: P. Glazener i B. Winters. odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku F. Ronkes Agerbeek i P. Van Nuffel, a zatim P. Van Nuffel i H. van Vliet, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje Odluke Komisije C(2013) 8286 final od 27. studenoga 2013. u pogledu postupka na temelju članka 101. UFEU-a (Predmet AT.39633 – Kozice) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje i, s druge strane, za smanjenje iznosa novčanih kazni koje su im izrečene.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima Goldfish BV, Heiploeg BV, Heiploeg Beheer BV i Heiploeg Holding BV nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 71, 8. 3. 2014.


title: Predmet C-183/16 P: Žalba koju je 31. ožujka 2016. podnio Tilly-Sabco protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 14. siječnja 2016. u predmetu T-397/13, Tilly-Sabco protiv Komisije

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/32

      Žalba koju je 31. ožujka 2016. podnio Tilly-Sabco protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 14. siječnja 2016. u predmetu T-397/13, Tilly-Sabco protiv Komisije
      (Predmet C-183/16 P)
      (2016/C 211/42)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Tilly-Sabco (zastupnici: R. Milchior, F. Le Roquais, S. Charbonnel, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

                  —

                  da se ukine presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. u predmetu T-397/13, osim u pogledu dopuštenosti tužbe;

                  —

                  da Sud, u skladu s člankom 61. Statuta, sam konačno odluči o sporu i poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju subvencija za meso peradi (1) na iznos od 0 eura;

                  —

                  da se Komisiji naloži snošenje troškova prvostupanjskog postupka i žalbenog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj žalbi, žalitelj navodi četiri žalbena razloga.
      Prvi žalbeni razlog temelji se na pogrešnom tumačenju koje je Opći sud proveo glede članka 3. stavka 3. Uredbe br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (2). Komisija nije dopustila da odbor u predviđenom vremenskom roku ispita sve potrebne elemente, uključujući stopu subvencija, kako bi iznio svoje mišljenje o nacrtu uredbe.
      Drugi žalbeni razlog temelji se na pogrešnom tumačenju članka 164. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (3). Žalitelj osobito ističe da je Opći sud Provedbenu uredbu br. 689/2013 pogrešno ocijenio kao „periodični poljoprivredni instrument”.
      Treći žalbeni razlog temelji se na nepostojanju opravdanosti ili nedostatnosti obrazloženja Provedbene uredbe br. 689/2013 i osobito se odnosi na ocjenu kao „standardne uredbe” i na obrazloženje određivanja stope subvencija na 0 eura. Osim toga, način određivanja stope subvencija ne podliježe sudskom nadzoru. Obrazloženje pobijane presude o postupnom smanjenju stope subvencija je proturječno.
      Četvrti žalbeni razlog temelji se na povredi zakona ili očitoj pogrešci u ocjeni s obzirom na to da Opći sud nije pravilno protumačio kriterije članka 164. stavka 3. Uredbe br. 1234/2007. Naime, Opći sud je, s obzirom na određene kriterije, prihvatio činjenicu da je Komisija diskrecijski i bez obrazloženja uzela u obzir izvještajno razdoblje od 2009. do 2013., dakle iznimno dugo razdoblje iz prošlosti, umjesto 2013. godinu kako su zahtijevale relevantne odredbe i osobito članak 164. stavak 3. točka (a) Uredbe br. 1234/2007. Opći sud je također počinio očitu pogrešku u ocjeni kad je smatrao da, među ostalim, razlika u cijeni brazilske peradi nije dovela do potrebe za izvoznim subvencijama radi osiguranja ravnoteže tržišta Unije u sektoru mesa peradi kao i prirodnog razvoja u pogledu cijene i trgovine. Naposljetku, Opći sud je priznao da je Komisija počinila pogrešku kad je pred njim iznijela argumente različite od onih koje je navela pred upravljačkim odborom.

         (1)  SL L 196, str. 13.

         (2)  SL L 55, str. 13. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 5., str. 291.)

         (3)  SL L 299, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.)


title: Predmet T-637/14: Tužba podnesena 27. kolovoza 2014. – noon Copenhagen protiv OHIM-a – Wurster Diamonds (noon)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/29

         Tužba podnesena 27. kolovoza 2014. – noon Copenhagen protiv OHIM-a – Wurster Diamonds (noon)
   (Predmet T-637/14)
   2014/C 361/43
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: noon Copenhagen A/S (Løsning, Danska) (zastupnik: M. Zöbisch, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Wurster Diamonds GmbH (Pforzheim, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 12. lipnja 2014. donesenu u predmetu R 955/2013-4.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni znak koji sadrži verbalni element „noon” za proizvode i usluge iz razreda 14 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 2 15  556

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig koji sadrži verbalni element „noor” za proizvode iz razreda 14.

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor se prihvaća

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice.


title: Predmet T-227/15: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2015. – Redpur protiv EUIPO-a – Redwell Manufaktur (Redpur) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Redpur — Raniji figurativni žig Europske unije redwell INFRAROT HEIZUNGEN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/29

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2015. – Redpur protiv EUIPO-a – Redwell Manufaktur (Redpur)
   (Predmet T-227/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Redpur - Raniji figurativni žig Europske unije redwell INFRAROT HEIZUNGEN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 038/39)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Redpur GmbH (Hayingen, Allemagne) (zastupnik: S. Schiller, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnica: D. Walicka, agentica)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Redwell Manufaktur GmbH (Rotenturm an der Pinka, Austrija) (zastupnik: C. Gassauer-Fleissner, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. veljače 2015. (predmet R 678/2014-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Redpur i Redwell Manufaktur.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Redpur GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.


title: Spojeni predmeti C-516/12 do C-518/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA protiv Regione Campania (C-516 do 518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 i C-518/12) (Zahtjev za prethodnu oduku — Uredba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 — Usluge javnog prijevoza putnika — Članak 4. — Zahtjev za ukidanje obveze pružanja javnih usluga — Članak 6. — Pravo na naknadu troškova koji proizlaze iz izvršenja obveze pružanja javnih usluga)

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA protiv Regione Campania (C-516 do 518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 i C-518/12)
   (Spojeni predmeti C-516/12 do C-518/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu oduku - Uredba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 - Usluge javnog prijevoza putnika - Članak 4. - Zahtjev za ukidanje obveze pružanja javnih usluga - Članak 6. - Pravo na naknadu troškova koji proizlaze iz izvršenja obveze pružanja javnih usluga))
   2014/C 159/09
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA

      Tuženici: Regione Campania (C-516 do C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 i C-518/12)

      Predmet

   Zahtjevi za prethodnu odluku – Consiglio di Stato – Tumačenje članka 4. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1191/69 od 26. lipnja 1969. o djelovanju država članica u vezi s obvezama koje su svojstvene javnim uslugama u željezničkom i cestovnom prometu i prometu unutarnjim vodnim putovima (SL L 156, str. 1.) – Pravo privatnih poduzetnika na naknadu troškova koji su proizišli iz obveze pružanja javnih usluga – Prijevoznik nije podnio nadležnim tijelima zahtjev za ukidanje obveze pružanja javne usluge koja za njega uzrokuje ekonomski gubitak – Obveza ne spada u poslove javne službe koje države članice trebaju ukinuti

      Izreka

   Članke 4. i 6. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1191/69 od 26. lipnja 1969. o djelovanju država članica u vezi s obvezama koje su svojstvene javnim uslugama u željezničkom i cestovnom prometu i prometu unutarnjim vodnim putovima, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1893/91 od 20. lipnja 1991., treba tumačiti u smislu da za obveze pružanja javnih usluga koje su nastale prije stupanja na snagu spomenute uredbe nastanak prava na naknadu troškova koji proizlaze iz izvršenja tih obveza ovisi o podnošenju zahtjeva predmetnog poduzeća za ukidanje tih obveza kao i o odluci nadležnih tijela o održavanju ili ukidanju tih obveza nakon njihovog isteka. S druge strane, u pogledu obveza za pružanje javnih usluga nastalih nakon tog datuma, nastanak tog prava na naknadu ne ovisi o tim uvjetima.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-722/16: Tužba podnesena 12. listopada 2016. – Mapei protiv EUIPO-a – Steenfabrieken Vandersanden (zerø)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/31

         Tužba podnesena 12. listopada 2016. – Mapei protiv EUIPO-a – Steenfabrieken Vandersanden (zerø)
   (Predmet T-722/16)
   (2016/C 462/40)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Mapei SpA (Milano, Italija) (zastupnik: F. Caricato, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Belgija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „zerø” – prijava za registraciju br. 13 031 612

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. srpnja 2016. u predmetu R 2371/2015-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i slijedom toga registrira žig br. 13031612 za sve zatražene proizvode, osim za one za koje je već registriran ili podredno, vrati predmet EUIPO-u da preinači svoju odluku o registraciji žiga u skladu sa zahtjevima Općeg suda;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-587/14: Tužba podnesena 6. kolovoza 2014. – Crosfield Italia protiv ECHA-e

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/15

         Tužba podnesena 6. kolovoza 2014. – Crosfield Italia protiv ECHA-e
   (Predmet T-587/14)
   2014/C 361/20
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Crosfield Italia Srl (Verona, Italija) (zastupnik: M.Baldassarri, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da poništi i stoga proglasi nevaljanom i/ili oduzme učinke Odluci br. SME 2013 4672 koju je agencija ECHA donijela 28. svibnja 2014., i njemu je dostavila 9. lipnja 2014. tako da navedenoj odluci oduzme sve učinke, uključujući poništenje računâ za naplatu viših naknada i navodno dugovanih novčanih kazni.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba se podnosi protiv Odluke Europske agencije za kemikalije kojom je utvrđeno da tužitelj nije ispunjavao uvjete za uvrštavanje u mala ili srednja poduzeća, u smislu Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 396, str. 849.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.), odbijeno odobrenje u njoj navedenih povlastica i tužitelju naloženo plaćanje dugovanih naknada i pristojbi.
   Glavni tužbeni razlozi i argumenti slični su onima istaknutima u predmetu T-620/13, Marchi Industriale/ECHA.


title: Predmet T-139/15: Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – Mađarska protiv Komisije

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/17

         Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-139/15)
   (2015/C 190/20)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér, G. Koós i A. Pálfy, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Djelomično poništi Provedbenu odluku Komisije C(2015) 53 od 16. siječnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem se u odnosu na Mađarsku isključuje iz financiranja Unije 1 1 7 09  400 eura u vezi s fondom za restrukturiranje industrije šećera.

               —

               Naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi, tužitelj odbacuje uvjet koji Komisija smatra primjenjivim, ali se ne pojavljuje izričito u presudi Općeg suda Europske unije u spojenim predmetima C-187/12 i C-189/12, SFIR i drugi, prema kojoj je za ispitivanje primjenjivosti iznimaka navedenih u presudi, važan trenutak podnošenja zahtjeva za potporu na koju se odnosi isključenje sadržano u pobijanoj odluci. Taj je zaključak, prema tužitelju, s jedne strane, protivan logici programa restrukturiranja i, s druge strane, potpuno zanemaruje sezonsku narav proizvodnje šećera i dovodi u pitanje praktičnu primjenjivost iznimaka.
   Osim toga, tužitelj smatra da iako se čini pravilnim Komisijino pravno tumačenje propisa o potpori za restrukturiranje, osobito kvalifikacije silosa, nastale su teškoće u tumačenju zbog čega je Komisija trebala, s obzirom na nesigurnost, djelovati u skladu s pravom i smanjiti iznos isključen iz financiranja Unije, uzimajući u obzir teškoće u tumačenju svojstvene propisu Unije, odnosno, uopće ne primijeniti isključenje.


title: Predmet C-334/14: Presuda Suda (osmo vijeće) od 2. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – État belge protiv Nathalie De Fruytier (Zahtjev za prethodnu odluku — Šesta direktiva o PDV-u — Izuzeće određenih djelatnosti od općeg interesa — Članak 13. slovo A stavak 1. točke (b) i (c) — Bolnička i zdravstvena njega — Usko povezane aktivnosti — Djelatnost prijevoza ljudskih organa i uzoraka u svrhu zdravstvene analize ili zdravstvene ili terapeutske skrbi — Samostalna djelatnost — Bolnice, centri za medicinsko liječenje i za dijagnostiku — Institucije slične prirode)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/14

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 2. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – État belge protiv Nathalie De Fruytier
   (Predmet C-334/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Šesta direktiva o PDV-u - Izuzeće određenih djelatnosti od općeg interesa - Članak 13. slovo A stavak 1. točke (b) i (c) - Bolnička i zdravstvena njega - Usko povezane aktivnosti - Djelatnost prijevoza ljudskih organa i uzoraka u svrhu zdravstvene analize ili zdravstvene ili terapeutske skrbi - Samostalna djelatnost - Bolnice, centri za medicinsko liječenje i za dijagnostiku - Institucije slične prirode))
   (2015/C 294/18)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Mons

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: État belge

      Tuženik: Nathalie De Fruytier

      Izreka

   Članak 13. slovo A stavak 1. točke (b) i (c) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na prijevoz ljudskih organa i uzoraka u svrhu zdravstvene analize ili zdravstvene ili terapeutske skrbi koji u korist klinika i laboratorija obavlja treća osoba na osnovi samostalne djelatnosti čije usluge isplatom pokriva socijalno osiguranje. Takva djelatnost osobito ne može biti izuzeta od plaćanja PDV-a po osnovi djelatnosti koje su usko povezane sa zdravstvenim uslugama poput onih predviđenih u spomenutom članku 13. slovu A stavku 1. točki (b) jer se ta treća osoba ne može kvalificirati ni kao „subjekt javnog prava” ni kao „bolnica” ni kao „centar za medicinsko liječenje” ili „centar za dijagnostiku”, a ni kao „valjano priznata institucija slične prirode” koja djeluje u socijalnim uvjetima koji su slični onima koji se primjenjuju na subjekte javnog prava.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-37/15: Rješenje predsjednika Suda od 6. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari – Italija) – Cav. Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco Sas protiv Comune di Monastir, Equitalia centro SpA

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/26

         Rješenje predsjednika Suda od 6. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari – Italija) – Cav. Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco Sas protiv Comune di Monastir, Equitalia centro SpA
   (Predmet C-37/15) (1)

   (2015/C 320/41)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet T-43/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 24. travnja 2015. – CRM protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Registracija zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla — ‘piadina romagnola/piada romagnola’ — Zahtjev za suspenziju primjene — Izostanak hitnosti”)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/34

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 24. travnja 2015. – CRM protiv Komisije
   (Predmet T-43/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Registracija zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla - ‘piadina romagnola/piada romagnola’ - Zahtjev za suspenziju primjene - Izostanak hitnosti”))
   (2015/C 205/45)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: CRM Srl (Modena, Italija) (zastupnici: G. Forte, C. Marinuzzi i A. Franchi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Bianchi i J. Guillem Carrau, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene Provedbene uredbe Komisije br. 1174/2014 od 24. listopada 2014. o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla [piadina romagnola/piada romagnola (ZOZP)] (SL L 316, str. 3.).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za suspenziju primjene.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-435/13: Rješenje Općeg suda od 5. ožujka 2014. – Triarii protiv Komisije

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/55

         Rješenje Općeg suda od 5. ožujka 2014. – Triarii protiv Komisije
   (Predmet T-435/13) (1)

   2014/C 142/71
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 304, 19.10.2013.


title: Predmet C-357/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Poljska) dana 27. lipnja 2013. — Drukarnia Multipress Sp. z o.o. w Krakowie protiv Minister Finansów

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Poljska) dana 27. lipnja 2013. — Drukarnia Multipress Sp. z o.o. w Krakowie protiv Minister Finansów
   (Predmet C-357/13)
   2013/C 274/09

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-5/13: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2015. – Iran Liquefied Natural Gas protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja nuklearne proliferacije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba za poništenje — Paradržavno tijelo — Aktivna procesna legitimacija — Pravni interes — Dopuštenost — Pogreška u ocijeni — Izmjena učinaka poništenja u vremenu”)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/28

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2015. – Iran Liquefied Natural Gas protiv Vijeća
   (Predmet T-5/13) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja nuklearne proliferacije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba za poništenje - Paradržavno tijelo - Aktivna procesna legitimacija - Pravni interes - Dopuštenost - Pogreška u ocijeni - Izmjena učinaka poništenja u vremenu”))
   (2015/C 363/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Téhéran, Iran) (zastupnici: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, M. Gambardella i N. Pilkington, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i A. de Elera-San Miguel Hurtado, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 58.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str 129.), kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str 122.) u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem se upisuje naziv Iran Liquefied Natural Gas Co. u Prilog II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP.

               2.

               Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem se upisuje naziv Iran Liquefied Natural Gas u Prilog IX. Uredbi Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010.

               3.

               Održavaju se na snazi učinci Odluke 2012/635 i Provedbene uredbe 945/2012 u dijelu koji se odnosi na Iran Liquefied Natural Gas do isteka roka za žalbu predviđenog u članku 56. prvom stavku Statuta Suda Europske unije ili, ako se u tom roku podnese žalba, do odbijanja žalbe.

               4.

               Vijeće Europske unije će osim vlastitih troškova snositi i troškove društva Iran Liquefied Natural Gas, nastale u okviru ovog postupka i postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 55, 23. 2. 2013.


title: Predmet T-52/15: Presuda Općeg suda od 28. travnja 2016. – Sharif University of Technology protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Potpora iranskoj vladi — Aktivnosti istraživanja i tehnološkog razvoja u vojnim područjima ili područjima povezanima s vojskom — Prava obrane — Pravo na učinkovitu pravnu zaštitu — Pogreška koja se tiče prava i pogreška u ocjeni — Pravo vlasništva — Proporcionalnost — Zloporaba ovlasti — Zahtjev za naknadu štete”)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/49

      Presuda Općeg suda od 28. travnja 2016. – Sharif University of Technology protiv Vijeća
      (Predmet T-52/15) (1)

      ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Potpora iranskoj vladi - Aktivnosti istraživanja i tehnološkog razvoja u vojnim područjima ili područjima povezanima s vojskom - Prava obrane - Pravo na učinkovitu pravnu zaštitu - Pogreška koja se tiče prava i pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Zloporaba ovlasti - Zahtjev za naknadu štete”))
      (2016/C 211/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sharif University of Technology (Teheran, Iran) (zastupnik: M. Happold, barrister)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i M. Bishop, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2014/776/ZVSP od 7. studenoga 2014. kojom se mijenja Odluka 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 325, str. 19.) u mjeri u kojoj je naziv tužitelja upisan na popis koji se nalazi u Prilogu II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanja izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.), kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1202/2014 od 7. studenoga 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 325, str. 3), u mjeri u kojoj je naziv tužitelja upisan na popis koji se nalazi u Prilogu IX. Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.), i s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Sharif University of Technology snosit će vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet F-113/15: Tužba podnesena 3. kolovoza 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/55

         Tužba podnesena 3. kolovoza 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-113/15)
   (2015/C 320/77)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnik: R. Rata, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Komisije da se tužitelje ne uvrsti na popis promaknutih dužnosnika u sklopu postupka promaknuća za 2014.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti odluku tijela za imenovanje Europske komisije od 14. studenoga, izdanu putem upravne bilješke br. 41/2014, kojom se utvrđuje popis dužnosnika promaknutih u sklopu postupka promaknuća za 2014. jer na tom popisu nisu navedena imena tužiteljâ.

               —

               naložiti Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužiteljâ.


title: Predmet T-257/15: Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Arcelormittal Spain Holding protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/38

         Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Arcelormittal Spain Holding protiv Komisije
   (Predmet T-257/15)
   (2015/C 245/45)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Arcelormittal Spain Holding, S.L. (Madrid, Španjolska) (zastupnik: M. Muñoz Pérez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 15. listopada 2014., u predmetu br. C (2014) 7280 u vezi s državnom potporom SA 35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) koju provodi Španjolska;

               —

               podredno, poništi članak 4. stavak 2. navedene odluke zbog navedenih razloga, i

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka u ovom postupku ista je kao i ona u predmetima T-12/15, Banco de Santander i Santusa/Komisija i T-252/15, Ferrovial, SA i dr./Komisija
   Navedeni tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima već iznesenima u tim predmetima.


title: Predmet T-283/15: Tužba podnesena 29. svibnja 2015. – Esso Raffinage protiv ECHA-a

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/32

         Tužba podnesena 29. svibnja 2015. – Esso Raffinage protiv ECHA-a
   (Predmet T-283/15)
   (2015/C 320/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Esso Raffinage (Courbevoie, Francuska) (zastupnik: M. Navin-Jones, Solicitor)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi odluku od 1. travnja 2015. koju je donijela Europska agencija za kemikalije (ECHA) na temelju Uredbe (EZ) br. 1907/2006 o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) u obliku dopisa naslovljenog „Statement of Non-Compliance following a Dossier Evaluation Decision under Regulation (EC) No 1907/2006” (izjava o nepridržavanju nakon odluke o evaluaciji registracijskog dosjea na temelju Uredbe (EZ) br. 1907/2006, u daljnjem tekstu: SONC) i privitka tom dopisu, pod referentnim brojem CCH-C-0000005770-74-01/F,

               —

               naloži da se predmet vrati izvršnom direktoru ECHA-e na ponovno odlučivanje uz uputu da svaka nova odluka ECHA-e treba uzeti u obzir razloge za poništenje navedene u presudi Općeg suda i svaku relevantnu i ažuriranu informaciju,

               —

               naloži ECHA-i snošenje troškova tužitelja u ovom postupku, i

               —

               naloži svaku drugu mjeru koju smatra potrebnom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe više tužbenih razloga, uključujući i sljedeće.

               1.

               Prvi tužbeni razlog se temelji na prekoračenju ovlasti, povredi institucionalne ravnoteže, itd.

                           —

                           Tužitelj navodi da ECHA nema ovlasti niti pravne osnove za utvrđivanje, sastavljanje, donošenje i/ili slanje takozvanih „izjava o nepridržavanju” i da je sastavljajući, donoseći i slanjem SONC-a u ovom slučaju ECHA (i) djelovala izvan svoje diskrecijske i/ili izvršne ovlasti (prekoračenje ovlasti), (2) povrijedila pravno načelo i zahtjev u vezi institucionalne ravnoteže ovlasti, (3) povrijedila pravno načelo i zahtjev dobre uprave, (4) povrijedila pravno načelo dobrog javnog upravljanja i/ili (5) povrijedila članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, naveden podredno, temelji se na povredi članka 42. Uredbe REACH.

                           —

                           Tužitelj navodi da u mjeri u kojoj bi ECHA mogla tvrditi da članak 42. stavak 1. Uredbe REACH daje ovlast i/ili pravnu osnovu za spornu odluku, članak 42. stavak 1. Uredbe REACH ne daje ovlast niti pravnu osnovu za donošenje sporne odluke i da je ECHA, donoseći spornu odluku, povrijedila članak 42. stavak 1. Uredbe REACH. Tužitelj navodi da ECHA u ovom slučaju nije donijela potrebnu odluku sukladno članku 42. stavku 1. Uredbe REACH. Tužitelj navodi da je ECHA stalno tumačila članak 42. stavak 1. Uredbe REACH na način da ne dopušta izdavanje izjave o nepridržavanju.

               3.

               Treći tužbeni razlog se temelji na povredi prava na saslušanje.

                           —

                           Tužitelj navodi da su donošenjem sporne odluke povrijeđena pravna načela EU, i to: pravo na saslušanje, pravo na odgovor i repliku, pravo na obranu, pravo na obavijest i pravo na dobru upravu. Tužitelj navodi da je izravna posljedica povrede ovih postupovnih prava ta da je sporna odluka oboriva i ništetna. Drugim riječima, tužitelj tvrdi da bi ishod postupka bio u bitnom drugačiji da ECHA nije povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                           —

                           Tužitelj navodi da sporna odluka nije bila u skladu, s pravnim načelom EU, i to, načelom proporcionalnosti i predstavlja njegovu povredu. Tužitelj navodi da sporna odluka nije prikladna ni nužna, nije predstavljala najmanje ograničavajuću mjeru i da su prouzrokovani nepovoljni učinci bili nerazmjerni u odnosu na ciljeve koji se žele postići.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na pogrešci u tumačenju zahtjeva obavješćivanja na temelju Uredbe REACH.

                           —

                           Tužitelj navodi da je ECHA počinila pogrešku koja se tiče tumačenja zahtjeva obavješćivanja u svezi s Prilogom X. odjeljkom 8.7.2. jer ne postoji de facto zahtjev za istraživanjem prenatalne razvojne toksičnosti na drugoj vrsti. Tužitelj prema tome navodi da je ECHA, donoseći spornu odluku, djelovala bez pravne osnove i izvan granica svoje diskrecijske ovlasti.


title: Predmet T-501/13: Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2016. – Karl-May-Verlag protiv OHIM-a – Constantin Film Produktion (WINNETOU) („Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice WINNETOU — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 52. stavci 1. i 2. Uredbe br. 207/2009 — Načela autonomije i neovisnosti žiga Zajednice — Obveza obrazlaganja”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/33

         Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2016. – Karl-May-Verlag protiv OHIM-a – Constantin Film Produktion (WINNETOU)
   (Predmet T-501/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice WINNETOU - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 52. stavci 1. i 2. Uredbe br. 207/2009 - Načela autonomije i neovisnosti žiga Zajednice - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 156/42)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Karl-May-Verlag GmbH, prije Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Njemačka) (zastupnici: M. Pejman i M. Brenner, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Pohlmann, zatim M. Fischer, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Constantin Film Produktion GmbH (München, Njemačka) (zastupnici: P. Baronikians i S. Schmidt, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. srpnja 2013. (predmet R 125/2012-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Constantin Film Produktion GmbH i Karl-May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 9. srpnja 2013. (predmet R 125/2012-1) u dijelu u kojem se njome prihvaća zahtjev za proglašenje žiga ništavim.

               2.

               Nalaže se OHIM-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova društva Karl-May-Verlag GmbH.

               3.

               Constantin Film Produktion GmbH snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 336, 16. 11. 2013.


title: Predmet C-512/14 P i C-513/14 P: Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 17. srpnja 2015. – Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) protiv Unibail Managementa

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/26

         Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 17. srpnja 2015. – Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) protiv Unibail Managementa
   (Predmet C-512/14 P i C-513/14 P) (1)

   (2015/C 320/39)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet C-528/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 29. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Strasbourg – Francuska) – Geoffrey Léger protiv Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang (Zahtjev za prethodnu odluku — Javno zdravlje — Direktiva 2004/33/EZ — Tehnički zahtjevi za krv i krvne sastojke — Davanje krvi — Kriteriji prikladnosti davatelja — Kriteriji za trajno ili privremeno odbijanje — Osobe koje njihovo seksualno ponašanje dovodi u visok rizik dobivanja ozbiljnih zaraznih bolesti koje se mogu prenositi krvlju — Muškarac koji je imao spolne odnose s drugim muškarcem — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 21. stavak 1. i članak 52. stavak 1. — Spolna orijentacija — Diskriminacija — Opravdanje — Proporcionalnost)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/7

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 29. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Strasbourg – Francuska) – Geoffrey Léger protiv Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang
   (Predmet C-528/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javno zdravlje - Direktiva 2004/33/EZ - Tehnički zahtjevi za krv i krvne sastojke - Davanje krvi - Kriteriji prikladnosti davatelja - Kriteriji za trajno ili privremeno odbijanje - Osobe koje njihovo seksualno ponašanje dovodi u visok rizik dobivanja ozbiljnih zaraznih bolesti koje se mogu prenositi krvlju - Muškarac koji je imao spolne odnose s drugim muškarcem - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 21. stavak 1. i članak 52. stavak 1. - Spolna orijentacija - Diskriminacija - Opravdanje - Proporcionalnost))
   (2015/C 213/10)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal administratif de Strasbourg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Geoffrey Léger

      Tuženici: Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang

      Izreka

   Točku 2.1. Priloga III. Direktivi Komisije 2004/33/EZ od 22. ožujka 2004. o provedbi Direktive 2002/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na određene tehničke zahtjeve za krv i krvne sastojke treba tumačiti u smislu da kriterij za trajno odbijanje davanja krvi u vezi sa seksualnim ponašanjem, naveden u toj odredbi, obuhvaća pretpostavku u kojoj država članica, s obzirom na situaciju koja u njoj prevladava, predvidi trajnu kontraindikaciju za davanje krvi za muškarce koji su imali spolne odnose s muškarcima ako se na temelju aktualnih spoznaja i medicinskih, znanstvenih i epidemioloških podataka utvrdi da takvo seksualno ponašanje dovodi te osobe u visok rizik za dobivanje ozbiljnih zaraznih bolesti koje se mogu prenositi krvlju te u smislu da, poštujući načelo proporcionalnosti, ne postoje učinkovite tehnike otkrivanja tih zaraznih bolesti ili, u izostanku takvih tehnika, manje ograničavajuće metode nego što je to trajna kontraindikacija radi osiguranja visoke razine zaštite zdravlja primatelja. Na nacionalnom je sudu da provjeri jesu li ti uvjeti ispunjeni u dotičnoj državi članici.

      (1)  SL C 367, 14. 12. 2013.


title: Predmet C-249/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. svibnja 2015. uputio Østre Landsret (Danska) – Wind 1014 GmbH, Kurt Daell protiv Skatteministeriet

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. svibnja 2015. uputio Østre Landsret (Danska) – Wind 1014 GmbH, Kurt Daell protiv Skatteministeriet
   (Predmet C-249/15)
   (2015/C 245/16)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Wind 1014 GmbH, Kurt Daell

      Tuženik: Skatteministeriet

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s pravom Unije, osobito s člankom 56. UFEU-a, da se vozilo koje je objekt ugovora o leasingu sklopljenog između leasing-društva sa sjedištem u državi članici i primatelja leasinga koji ima boravište ili sjedište u drugoj državi članici (vidjeti dolje pitanje 2.) ne može, u načelu, staviti u promet u potonjoj državi članici dok nadležna tijela ispituju zahtjev za odobrenje plaćanja poreza na registraciju vozila koji odgovara razdoblju u kojem se vozilo želi koristiti u toj državi članici?

               2.

               Je li u skladu s pravom Unije, osobito s člankom 56. UFEU-a, da se nacionalnom mjerom zahtijeva prethodno odobrenje registracije/razmjerno plaćanje poreza za vozilo radi privremenog, a ne dugotrajnog korištenja ili takva mjera znači da:

                           (i)

                           nadležna tijela uvjetuju neposredno stavljanje u promet plaćanjem cjelokupnog danskog poreza na registraciju vozila i da se izračunata razlika između cjelokupnog iznosa poreza i razmjernog iznosa poreza treba vratiti, uvećana za kamate, ako je naknadno dano odobrenje; i/ili da

                           (ii)

                           nadležna tijela zahtijevaju cjelokupno plaćanje poreza na registraciju vozila kao preduvjet neposrednog korištenja, a da taj porez nije prilagođen i višak se neće vratiti kad privremeno korištenje prestane u slučaju da odobrenje nije dano?


title: Predmet C-90/14: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 8. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro – Španjolska) – Banco Grupo Cajatres SA protiv María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela („Prethodni postupak — Direktiva 93/13/EEZ — Ugovor sklopljen između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i potrošača — Hipotekarni ugovor — Ugovorna odredba o zateznim kamatama — Ugovorna odredba o prijevremenoj otplati — Postupak izvršenja na temelju hipoteke — Sniženje iznosa kamata — Ovlasti nacionalnog suda”)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/5

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 8. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro – Španjolska) – Banco Grupo Cajatres SA protiv María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela
   (Predmet C-90/14) (1)

   ((„Prethodni postupak - Direktiva 93/13/EEZ - Ugovor sklopljen između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i potrošača - Hipotekarni ugovor - Ugovorna odredba o zateznim kamatama - Ugovorna odredba o prijevremenoj otplati - Postupak izvršenja na temelju hipoteke - Sniženje iznosa kamata - Ovlasti nacionalnog suda”))
   (2015/C 320/06)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Banco Grupo Cajatres SA

      Tuženici: María Mercedes Manjón Pinilla, Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. M. A. Viana Gordejuela

      Izreka

               1.

               Članak 3. stavak 1., članak 4. stavak 1. i članak 6. stavke 1. i 7. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da nacionalni sud prilikom ocjene nepoštenosti ugovornih odredaba ugovora koji ulazi u područje primjene te direktive mora voditi računa o naravi robe i usluga koje su predmet ugovora o kojem je riječ, kao i o svim okolnostima koje su postojale u vrijeme sklapanja tog ugovora.

               2.

               Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive 93/13 treba tumačiti na način da im nisu protivne nacionalne odredbe koje predviđaju smanjenje zateznih kamata u okviru ugovora o hipotekarnom zajmu, pod uvjetom da te nacionalne odredbe:

                           —

                           ne dovode u pitanje ocjenu „nepoštenosti” ugovorne odredbe o zateznim kamatama, od strane nacionalnog suda pred kojim se vodi postupak izvršenja na temelju hipoteke iz spomenutog ugovora, i

                           —

                           ne sprečavaju da taj sud odluči ne primijeniti tu ugovornu odredbu ako utvrdi da je ona „nepoštena” u smislu članka 3. stavka 1. spomenute direktive.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Predmet T-271/17: Tužba podnesena 8. svibnja 2017. – Clean Sky 2 Joint Undertaking protiv Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/34

         Tužba podnesena 8. svibnja 2017. – Clean Sky 2 Joint Undertaking protiv Revoind Industriale
   (Predmet T-271/17)
   (2017/C 231/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zastupnik: B. Mastantuono, agent i M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži tuženiku da društvu CSJU isplati iznos od 189 128,26 eura na temelju Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava s partnerima br. 632456 „WITTINESS-WindTunnel Tests on an Innovative regional A/C for Noise assessment” te iznos od 979,32 eura na temelju zateznih kamata izračunatih po stopi od 3,5 % za razdoblje između 7. veljače 2017. i 1. travnja 2017.;

               —

               naloži tuženiku plaćanje iznosa od 18,14 eura po danu na temelju kamata, s početkom od 2. travnja 2017. pa do dana u kojem je dug isplaćen u cijelosti; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeći tužbeni razlog.
   Tužitelj navodi da je tuženik povrijedio svoje ugovorne obveze jer nije proveo projekt WITTINESS i jer nije društvu CSJU dostavio relevantne izvještaje i dokumente u skladu s člankom II.2 priloga II. Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava.
   Štoviše, tuženik nije izvršio posao koji je bio dužan izvršiti u skladu s prilogom I., čime je povrijedio svoje obveze iz članka II. 3. točaka (a), (e) i (h) priloga II. Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava.
   Tužitelj je, prema tome, raskinuo Ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava na temelju priloga II. članka II.38 Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava te je izdao obavijest o terećenju na ime pretfinanciranja iznosa od 189 128,26 eura kojeg je koordinator tuženiku već isplatio u skladu s Ugovorom o dodjeli bespovratnih sredstava. Uistinu, iznos na ime pretfinanciranja vlasništvo je tužitelja do konačnog plaćanja.
   Potpuno su nesporne činjenice ovog slučaja na kojima se temelje obveze društva Revoind Industriale S.r.l., kao korisnika iz Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, a tuženikovi prigovori su općeniti, nepotpuni i nepotkrijepljeni dokazima pa su stoga potpuno neosnovani.
   Prema tome, tužitelj može tražiti povrat i naknadu iznosa koji je tuženiku platio na temelju pretfinanciranja, uvećanoga za zatezne kamate.


title: Predmet C-44/15: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Hauptzollamt Frankfurt am Main protiv Duval GmbH & Co. KG (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Tarifni broj 9025 — Pojam, termometar’ — Indikatori izlaganja unaprijed određenoj temperaturi reagiranja za jednokratnu upotrebu)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/10

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Hauptzollamt Frankfurt am Main protiv Duval GmbH & Co. KG
   (Predmet C-44/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Tarifni broj 9025 - Pojam, termometar’ - Indikatori izlaganja unaprijed određenoj temperaturi reagiranja za jednokratnu upotrebu))
   (2016/C 038/13)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Tuženik: Duval GmbH & Co. KG

      Izreka

   Tarifni broj 9025 Kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006., treba tumačiti na način da obuhvaća i indikatore temperature okoline od papirnatog materijala, ako je potrebno obložene plastičnim filmom koji, kao i dotični proizvodi u glavnom postupku pokazuju, promjenom boje, nepovratno i bez mogućnosti ponovne upotrebe, je li postignut jedan ili više temperaturnih pragova.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet T-633/16: Tužba podnesena 6. rujna 2016. – Bilde protiv Parlamenta

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/27

         Tužba podnesena 6. rujna 2016. – Bilde protiv Parlamenta
   (Predmet T-633/16)
   (2016/C 383/36)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Dominique Bilde (Lagarde, Francuska) (zastupnik: G. Sauveur, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 23. lipnja 2016., dostavljenu 6. srpnja 2016. o „tome da je iznos od 40 320 eura neosnovano isplaćen u korist Dominique BILDE” i naloži nadležnom dužnosniku za ovjeravanje i računovodstvu institucije provedbu povrata tog iznosa;

               —

               poništi također obavijest i provedbene mjere ranije navedene Odluke sadržane u dopisima Glavnog direktora za financije od 30. lipnja i srpnja 2016., ref. D 201921 i D 312551; i

               —

               poništi u cijelosti obavijest o terećenju br. 2016-889 koju je potpisao isti Glavni direktor za financije od 29. lipnja 2016.;

               —

               dosudi tužitelju iznos od 20 000 eura za naknadu neimovinske štete kao posljedicu neosnovanih optužbi iznesenih prije zaključenja istrage, štete počinjene njegovom ugledu i značajnih problema u privatnom i političkom životu prouzročenih pobijanom odlukom;

               —

               tužitelju također dosudi iznos od 15 000 eura na temelju troškova koji su mu nastali uslijed zastupanja, za pripremu ove tužbe, troškova umnožavanja i podnošenja navedene tužbe i priloženih dokumenta te naloži Europskom parlamentu plaćanje tog iznosa;

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova;

               —

               podredno, u slučaju da Opći sud ne bude u potpunosti uvjeren u značaj i ozbiljnost pravnih i činjeničnih razloga koje je naveo tužitelj, u interesu dobrog sudovanja uzimajući u obzir neospornu vezu između navodnih činjenica na kojima se temelji pobijana odluka i onih koje su predmet kaznenog istraživanja koje je pokrenuo Predsjednik Europskog parlamenta:

                           —

                           prekine postupak do donošenja konačne odluke koja ima snagu pravomoćnosti koju izriče sudac francuskog suda pred kojim je Predsjednik Europskog parlamenta pokrenuo kazneni postupak;

                           —

                           posljedično naloži suspenziju primjene pobijane odluke do završetka postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedanaest tužbenih razloga koji su u osnovi istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-624/16, Gollnisch/Parlement.


title: Predmet C-104/16 P: Žalba koju je 19. veljače 2016. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 10. prosinca 2015. u predmetu T-512/12, Fronta Polisario protiv Vijeća

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/17

         Žalba koju je 19. veljače 2016. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 10. prosinca 2015. u predmetu T-512/12, Fronta Polisario protiv Vijeća
   (Predmet C-104/16 P)
   (2016/C 111/20)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. de Elera-San Miguel Hurtado i A. Westerhof Löfflerová, agenti)

      Druge stranke u postupku: Narodna fronta za oslobođenje Saguija el Hamre i Río de Oro (Fronta Polisario), Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda u predmetu T-512/12;

               —

               donese konačnu odluku o pitanjima koja su predmet ove žalbe na način da odbije tužbu za poništenje pobijanog akta koju je podnijela Fronta Polisario (u daljnjem tekstu: tužitelj) i

               —

               tužitelju naloži snošenje troškova Vijeća u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbi, Vijeće ističe nekoliko žalbenih razloga koji se tiču prava.
   Kao prvo, Vijeće smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da tužitelj ima aktivnu procesnu legitimaciju pred sudovima Europske unije.
   Kao drugo, ono tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da se poništena odluka izravno i osobno odnosi na tužitelja.
   Kao treće, Vijeće prigovara da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je poništenje koje je izrekao utemeljio na razlogu koji tužitelj nije istaknuo i u pogledu kojeg Vijeće nije imalo priliku iznijeti svoju obranu.
   Kao četvrto, žali se da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da je Vijeće prije donošenja poništene odluke bilo dužno ispitati mogući učinak djelatnosti proizvodnje proizvoda obuhvaćenih sporazumom koji je sklopljen pobijanom odlukom na ljudska prava stanovnika Zapadne Sahare.
   Kao peto, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da je Vijeće prije donošenja poništene odluke bilo dužno ispitati postoje li indicije da će se, na temelju sporazuma koji je sklopljen tom odlukom, prirodni izvori na području Zapadne Sahare pod kontrolom Maroka moći iskorištavati na štetu njegovih stanovnika i tako povrijediti njihova temeljna prava.
   Na kraju, Vijeće tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je izrekao djelomično poništenje pobijane odluke kojim se mijenja njezin bitan sadržaj.


title: Predmet T-207/13: Presuda Općeg suda od 24. lipnja 2014. – 1872 Holdings protiv OHIM-a – Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA) ( „Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice THE SPIRIT OF CUBA — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/27

         Presuda Općeg suda od 24. lipnja 2014. – 1872 Holdings protiv OHIM-a – Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA)
   (Predmet T-207/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice THE SPIRIT OF CUBA - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 253/39
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: 1872 Holdings vof (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: M. Antoine-Lalance, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Havana Club International, SA (Havana, Kuba) (zastupnik: M. Pomares Caballero, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. siječnja 2013. (predmet R 684/2012-1) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Havana Club Internationala SA i 1872 Holdings vofa.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               1872 Holdings vofu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-297/13: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Junited Autoglas Deutschland protiv OHIM-a – Belron Hungary (United Autoglas) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga zajednice United Autoglas — Raniji figurativni nacionalni žig AUTOGLASS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/37

         Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Junited Autoglas Deutschland protiv OHIM-a – Belron Hungary (United Autoglas)
   (Predmet T-297/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga zajednice United Autoglas - Raniji figurativni nacionalni žig AUTOGLASS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 421/51
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (Köln, Njemačka) (zastupnik: C. Weil, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: M. Rajh i J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Belron Hungary Kft – Zug Branch (Zug, Švicarska) (zastupnik: L. Christy, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. travnja 2013. (predmet R 206/2012-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Belron Hungary Kft – Zug Branch i Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG-u nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 215, 27.7.2013.


title: Predmet T-304/15: Tužba podnesena 1. lipnja 2015. – Abdulkarim protiv Vijeća

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/46

         Tužba podnesena 1. lipnja 2015. – Abdulkarim protiv Vijeća
   (Predmet T-304/15)
   (2015/C 245/56)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: J.-P. Buyle i L. Cloquet, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/375 od 6. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2015/383 od 6. ožujka 2015. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću snošenje svih troškova postupka, uključujući i onih koje je pretrpio tužitelj.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga koji su u osnovi identični ili slični tužbenim razlozima navedenima u predmetu T-303/15, Barqawi/Vijeće.


title: Predmet T-377/13: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2015. – ultra air protiv OHIM-a — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter) („Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice ultra.air ultrafilter — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/46

         Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2015. – ultra air protiv OHIM-a — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Predmet T-377/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice ultra.air ultrafilter - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 138/60)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: ultra air GmbH (Hilden, Njemačka) (zastupnik: C. König, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Njemačka) (zastupnici: N. Siebertz, M. Teworte-Vey i A. Renvert, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. svibnja 2013. (predmet R 1100/2011 4) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Donaldson Filtration Deutschland GmbH i ultra air GmbH.

      Izreka

               1.

               Ukida se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 6. svibnja 2013. (predmet R 1100/2011-4) u dijelu koji se odnosi na mjerne uređaje za mjerenje vremena.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Ultra air GmbH snosi vlastite troškove te troškove OHIM-a i Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet T-530/14: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Verein StHD protiv OHIM-a (Prikaz crne vrpce) („Žig Zajednice — Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje crnu vrpcu — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/28

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Verein StHD protiv OHIM-a (Prikaz crne vrpce)
   (Predmet T-530/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje crnu vrpcu - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 346/33)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) (Zürich, Švicarska) (zastupnik: P. Brauns, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. svibnja 2014. (predmet R 1940/2013-4) u vezi s prijavom za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje crnu vrpcu kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet F-95/14: Tužba podnesena 17. rujna 2014. – ZZ protiv ESB-a

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/63

         Tužba podnesena 17. rujna 2014. – ZZ protiv ESB-a
   (Predmet F-95/14)
   2014/C 421/93
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Izvršnog odbora ESB-a da se tužitelju dodatno ne odobri povećanje plaće uslijed godišnje revizije plaća i bonusa za 2014.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku Izvršnog odbora od 25. veljače 2014. da se tužitelju dodatno ne odobri povećanje plaće za 2014., o kojoj je osoblje obaviješteno 3. ožujka 2014.;

               —

               poništiti odluku o odbijanju posebnog pravnog lijeka od 1. srpnja 2014., zaprimljenog 8. srpnja 2014.;

               —

               po potrebi, poništiti odluku načelnika nadležnog odjela/DG-H-a kojom nije ni razmotrio ni predložio tužitelja za ASA-u, koja je prešutno priopćena odlukom Izvršnog odbora od 25. veljače 2014. i odlukom o odbijanju posebnog pravnog lijeka od 1. srpnja 2014.;

               —

               naložiti naknadu materijalne štete koja se sastoji od gubitka prilike za dobivanje ASA-e u 2014. koja je procijenjena na 54  635 eura ili, podredno prilikom poništenja postupka u kojem je donesena odluka od 25. veljače 2014., naložiti ESB-u provođenje novog postupka radi određenja dodatnih povećanja plaće za 2014.;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje nematerijalne štete koja je ex aequo et bono procijenjena na 5  000,00 eura;

               —

               naložiti ESB-u snošenje ukupnih troškova.