title: Predmet T-263/17: Tužba podnesena 3. svibnja 2017. – S. D. protiv EIGE

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/48

         Tužba podnesena 3. svibnja 2017. – S. D. protiv EIGE
   (Predmet T-263/17)
   (2017/C 239/61)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: S. D. (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europski institut za ravnopravnost spolova (EIGE)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi implicitnu odluku EIGE-a od 26. kolovoza 2016. kojim je odbijen tužiteljev zahtjev od 26. travnja 2016. za drugi produžetak njegova ugovora o radu;

               —

               po potrebi poništi odluku EIGE-a od 20. siječnja 2017. kojom je odbijena tužiteljeva žalba podnesena 3. listopada 2016. protiv implicitne odluke EIGE-a;

               —

               nadoknadi tužitelju pretrpljenu imovinsku i neimovinsku štetu;

               —

               nadoknadi sve troškove koji nastaju zbog ove tužbe.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja i, slijedom navedenog, načela dobre uprave.

                           —

                           Tuženik nije tužitelju dostavio obrazloženu odluku o meritumu zahtjeva i nastavne žalbe. Takvim potpunim nepostojanjem obrazloženja povrijeđeni su obveza obrazlaganja i načelo dobre uprave.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika EU-a i Odluke br. 82 EIGE-a od 28. srpnja 2014. o postupku (ne)produžetka ugovora koji se primjenjuje na privremeno i ugovorno osoblje („Odluka 82”).

                           —

                           Tužitelj nije pravilno izvršavao diskrecijske ovlasti koje ima na temelju navedenih odredbi i nije izvršio cjelokupnu ili detaljnu ocjenu svih relevantnih činjenica slučaja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na postupovnim nepravilnostima uključujući povredu unutarnjih postupovnih pravila iz Odluke 82, povredu prava obrane, prava na saslušanje, načela dobre uprave i dužne pažnje.

                           —

                           Tuženik ne samo da je propustio slijediti postupak iz Odluke 82, nego je također propustio u bilo kojem drugom smislu djelotvorno uzeti u obzir tužiteljeve tvrdnje. Stoga je, prije donošenja Odluke od 26. kolovoza 2016., propustio prikupiti relevantne podatke od tužitelja o njegovim interesima i nije dopustio tužitelju da prikladno pripremi svoju obranu.


title: Predmet T-3/13: Rješenje Općeg suda od 29. rujna 2014. – Ronja protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Razmijenjeni dokumenti u okviru pritužbe u vezi s prenošenjem Direktive 2001/73/EZ — Dokumenti koji potječu iz država članica — Prigovor koji je istaknula država članice — Djelomična zabrana pristupa — Odluka kojom se dopušta potpun pristup nakon mjere upravljanja postupkom — Obustava postupka — Dokumenti koji potječu iz Komisije — Odluka kojom se dopušta potpun pristup — Nepokretanje od strane Komisije postupka protiv Austrije zbog povrede obveze — Nedopuštenost” )

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/40

         Rješenje Općeg suda od 29. rujna 2014. – Ronja protiv Komisije
   (Predmet T-3/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Razmijenjeni dokumenti u okviru pritužbe u vezi s prenošenjem Direktive 2001/73/EZ - Dokumenti koji potječu iz država članica - Prigovor koji je istaknula država članice - Djelomična zabrana pristupa - Odluka kojom se dopušta potpun pristup nakon mjere upravljanja postupkom - Obustava postupka - Dokumenti koji potječu iz Komisije - Odluka kojom se dopušta potpun pristup - Nepokretanje od strane Komisije postupka protiv Austrije zbog povrede obveze - Nedopuštenost”))
   2014/C 409/57
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ronja s.r.o. (Znojmo, Češka Republika) (zastupnik: E. Engin-Deniz, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Noll-Ehlers i C. Zadra, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, odluke Komisije od 6. rujna i 8. studenoga 2012. kojom se odbija potpuni pristup razmijenjenim dopisima između Komisije i Republike Austrije u okviru pritužbe 2008/4340, podnesene od strane tužitelja, u vezi s prenošenjem Direktive 2001/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2001. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih proizvoda (SL L 194, str. 26.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 49.) i, s druge strane, zahtjev za utvrđivanje činjenice da je Komisija nezakonito propustila protiv Republike Austrije pokrenuti postupak zbog povrede obveze koja se sastoji u kršenju članka 13. Direktive 2001/37 i članka 37. UFEU-a.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja glede drugog dijela tužbenog zahtjeva Ronje s.r.o., u dijelu u kojem se tiče poništenja odluke Europske komisije od 8. studenoga 2012. kojom se odbija potpun pristup dopisima Republike Austrije od 19. veljače i 8. svibnja 2009. upućenima Komisiji i koji su razmijenjeni između njih u okviru pritužbe 2008/4340 koju je podnijelo Ronja s.r.o. od strane u vezi s prenošenjem Direktive 2001/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2001. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih proizvoda (SL L 194, str. 26.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 49.).

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Ronji se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova Komisije u vezi sa zahtjevom za poništenje u dijelu u kojem su bili usmjereni protiv odluke Komisije od 6. rujna 2012. kojom je Komisija dopustila pristup dopisima od 23. prosinca 2008. i 18. ožujka 2009., koji su priopćeni Republici Austriji i razmijenjeni između njih u okviru pritužbe 2008/4340, u vezi sa zahtjevima kojima se traži potpun pristup zatraženoj dokumentaciji kao i u vezi sa zahtjevima kojima se traži da se utvrdi da je Komisija nezakonito propustila protiv Republike Austrije pokrenuti postupak zbog povrede obveze.

               4.

               Komisiji se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ronje u vezi sa zahtjevima za poništenje u dijelu u kojem su oni bili usmjereni protiv Komisijine odluke od 8. studenoga 2012.

      (1)  SL C 79, 16.3.2013.


title: Predmet T-532/13: Tužba podnesena 26. rujna 2013. — Kicks Kosmetikkedjan protiv OHIM-a — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/17

         Tužba podnesena 26. rujna 2013. — Kicks Kosmetikkedjan protiv OHIM-a — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)
   (Predmet T-532/13)
   2013/C 359/33
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stockholm, Švedska) (zastupnik: K. Strömholm, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Njemačka)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, ili alternativno, ako je prikladno, naloži intervenijentu snošenje troškova;

               —

               dozvoli registraciju osporene prijave registracije žiga br. 9245473 u cijelosti.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Kicks Kosmetikkedjan AB

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „KICKS” za proizvode i usluge u razredima 3., 8., 14., 21. i 35. — prijava registracije žiga br. 9245473

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Kik Textilien und Non-Food GmbH

      Navedeni žig ili znak: njemački i međunarodni verbalni žig „kik” za usluge u razredu 35.

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor za sporne proizvode i usluge je usvojen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlog: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-121/13: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Poniskaitis protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku — Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih sustava — Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku — Članak 81. Poslovnika — Očito neosnovana tužba)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/48

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Poniskaitis protiv Komisije
      (Predmet F-121/13) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku - Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih sustava - Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku - Članak 81. Poslovnika - Očito neosnovana tužba))
      (2016/C 364/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jonas Poniskaitis (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici, zatim J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti, a zatim G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke o prijenosu mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Unije u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 52, 22. 2. 2014., str. 53.


title: Predmet C-494/13 P: Žalba od 16. rujna 2013. koju je podnio GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 3. srpnja 2013. u predmetu T-205/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/15

         Žalba od 16. rujna 2013. koju je podnio GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 3. srpnja 2013. u predmetu T-205/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-494/13 P)
   2013/C 325/28
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zastupnici: I. Memmler i S. Schulz, odvjetnice)

      Ostali sudionici postupka: Ured za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni), Villiger Söhne GmbH

      Zahtjevi

   Žalitelj traži da:

               —

               se ukine presuda Općeg suda od 3. srpnja 2013. u predmetu T-205/12, kao i odluka prvog žalbenog vijeća od 1. ožujka 2012. u predmetu R 387/2011-1;

               —

               se tuženiku naloži snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj kao jedinstveni žalbeni razlog navodi pogrešno tumačenje i primjenu članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) 207/2009. (1)

   U prilog žalbe žalitelj navodi:

               Opći sud je pogrešno protumačio pojam „istovjetnost proizvoda” jer je izjednačio proizvod „Cigare” s višim rodnim pojmom „Proizvodi od duhana”. Tako je Opći sud neprimjereno proširio područje zaštite žiga protustranke.

               Opći sud je također pogrešno protumačio pojam „sličnost proizvoda” jer pri ocjeni sličnosti nije smio pojedinačan proizvod „Cigare” paušalno ocijeniti kao sličan višem rodnom pojmu „Proizvodi od duhana”.

               Pri usporedbi znakova, Opći sud je pogrešno ocijenio činjenični kontekst kada je paušalno usporedio elemente „LIBERTAD” i „LIBERTE”, pri čemu nije uzeo u obzir druge elemente žiga.

               Međutim, iz nekih drugih elemenata međusobno suprotstavljenih žigova proizlazi prevladavajuće značenje, osobito, među ostalim, zbog kombinacije boja osporavanog žiga i figurativnog žiga protustranke, kao i zbog oznake „LA”.

               Opći sud je pogrešno primijenio i načela koja je uspostavio Sud za slučaj pojmovne sličnosti, s obzirom na to da nije dovoljno uzeo u obzir različite jezike žigova.

               Iz svega navedenog slijedi da je Opći sud došao do pogrešnog zaključka.

      (1)  UredbaVijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice; SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet C-472/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione -Italija) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l. protiv Agenzia delle Dogane di Milano (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EEZ) br. 2658/87 — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Tarifni brojevi 8471 i 8528 — Zasloni u plazma-tehnologiji — Funkcionalnost zaslona računala — Potencijalna funkcionalnost zaslona televizora nakon umetanja videokartice)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/5

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione -Italija) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l. protiv Agenzia delle Dogane di Milano
   (Predmet C-472/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EEZ) br. 2658/87 - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Tarifni brojevi 8471 i 8528 - Zasloni u plazma-tehnologiji - Funkcionalnost zaslona računala - Potencijalna funkcionalnost zaslona televizora nakon umetanja videokartice))
   2014/C 315/07
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l.

      Tuženik: Agenzia delle Dogane di Milano

      Izreka

               1.

               U svrhu tarifnog razvrstavanja zaslona koji imaju objektivne osobine iz glavnog postupka unutar kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verzijama koje uzastopno proizlaze iz Uredbe Komisije (EZ) br. 2388/2000 od 13. listopada 2000., Uredbe Komisije (EZ) br. 2031/2001 od 6. kolovoza 2001., Uredbe Komisije (EZ) br. 1832/2002 od 1. kolovoza 2002. i Uredbe Komisije (EZ) br. 1789/2003 od 11. rujna 2003., valja uzeti u obzir namjenu koja im je svojstvena, a koja se sastoji u reproduciranju, s jedne strane, podataka iz stroja za automatsku obradu podataka i, s druge strane, kompozitnih videosignala. Takvi se zasloni moraju razvrstati u podbroj 8471 60 90 kombinirane nomenklature ako se rabe isključivo ili uglavnom u sustavu za automatsku obradu podataka, u smislu napomene 5. B. točke (a) poglavlja 84. kombinirane nomenklature, ili u podbroj 8528 21 90 te nomenklature ako to nije tako, što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi na temelju objektivnih osobina zaslona iz glavnog postupka i osobito onih spomenutih u napomenama s objašnjenjem koje se odnose na tarifni broj 8471 harmoniziranog sustava uspostavljenog međunarodnom konvencijom o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označivanja robe sklopljenom u Bruxellesu 14. lipnja 1983. i Protokolom o njezinim izmjenama od 24. lipnja 1986., posebno na stavke 1. do 5. dijela poglavlja I. D. tog harmoniziranog sustava, posvećenog zaslonima strojeva za automatsku obradu podataka.

               2.

               Uredbu Komisije (EZ) br. 754/2004 od 21. travnja 2004. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu nije moguće retroaktivno primijeniti.

      (1)  SL C 399, 22.12.2012.


title: Predmet C-363/15 P: Žalba koju je 13. srpnja 2015. podnio Louis Vuitton Malletier protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 21. travnja 2015. u predmetu T-359/12, Louis Vuitton Malletier protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/13

         Žalba koju je 13. srpnja 2015. podnio Louis Vuitton Malletier protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 21. travnja 2015. u predmetu T-359/12, Louis Vuitton Malletier protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG
   (Predmet C-363/15 P)
   (2015/C 414/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Louis Vuitton Malletier (zastupnici: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije (drugo vijeće) od 21. travnja 2015. u predmetu T-359/12, koja je žalitelju dostavljena 29. travnja 2015.;

               —

               OHIM-u naloži snošenje žaliteljevih troškova u ovom postupku;

               —

               društvu Nanu-Nana naloži snošenje žaliteljevih troškova u ovom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Predmetnom žalbom Louis Vuitton Malletier (u daljnjem tekstu: Louis Vuitton ili žalitelj) od Suda zahtijeva da ukine presudu Općeg suda Europske unije (drugo vijeće) od 21. travnja 2015. u predmetu T-359/12 (u daljnjem tekstu: pobijana presuda), kojom je Opći sud odbio Louis Vuittonovu tužbu protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. svibnja 2012. u predmetu R 1855/2011-1, kojom je figurativni žig Zajednice br. 370445 zbog nedostatka razlikovnog karaktera u cijelosti proglašen ništavim.

               2.

               Cilj predmetne žalbe jest pokazati da je Opći sud pogriješio kada je zaključio da se na sporni žig primjenjuje odredba članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice (1) kao i kada je zaključio da se u dotičnom slučaju ne primjenjuju odredbe članka 7. stavka 3. i članka 52. stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice.

               3.

               Kao prvo, potvrdivši odluku žalbenog vijeće o proglašavanju spornog žiga ništavim jer nema inherentni razlikovni karakter, Opći sud je povrijedio pravila o teretu dokazivanja u postupku za proglašavanje žiga ništavim.

               4.

               Usto, žalitelj tvrdi da je Opći sud radi poštovanja načelâ o presumiranoj valjanosti registriranih žigova Zajednice i o raspodjeli tereta dokazivanja u postupcima za proglašavanje žiga ništavim trebao preinačiti spornu odluku jer Nanu-Nana nije ispunio svoju dužnost u skladu s tim teretom, s obzirom na to da nije bio u stanju dokazati što je bio standard i poslovna praksa u relevantnom sektoru u vrijeme kada je podnesena prijava za registraciju spornog žiga pa stoga ni daljnju tvrdnju da sporni žig nije znatno odstupao od njih.

               5.

               Kao drugo, zahtijevajući da se dokaz o stečenom razlikovnom karakteru mora pružiti za svaku državu članicu Europske unije, Opći sud je očito odstupio od presude Suda u predmetu Lindt, „iako je točno, da je potrebno dokazati da je žig uporabom stekao razlikovni karakter u dijelu Unije u kojem nije imao takav karakter ab initio, [bi bilo pretjerano] zahtijevati da se takvo stjecanje dokaže za svaku pojedinu državu članicu” (vidjeti presudu od 24. svibnja 2012., Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OHIM, C-98/11 P, EU:C:2012:307, t. 62.).

               6.

               Nadalje, prema žaliteljevu mišljenju, da bi Opći sud, da je pravilno primijenio presudu Suda u predmetu Lindt, zaključio da je sporni žig uporabom stekao razlikovni karakter te bi u tom dijelu preinačio odluku žalbenog vijeća.

               7.

               Uzimajući u obzir prethodna razmatranja, žalitelj od Suda zahtijeva da ukine pobijanu presudu te OHIM-u i društvu Nanu-Nana naloži snošenje žaliteljevih troškova u ovom postupku.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice, SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet T-484/14: Tužba podnesena 26. lipnja 2014. – Monthisa Residencial protiv Komisije

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/52

         Tužba podnesena 26. lipnja 2014. – Monthisa Residencial protiv Komisije
   (Predmet T-484/14)
   2014/C 261/82
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Monthisa Residencial, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: F. de Artíñano Rodríguez de Torres i J. Martínez Muro, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi osporavanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava Unije, nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima u predmetu T-700/13, Bankia protiv Komisije.
   Osobito se navodi povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a i općeg načela prava Unije o zaštiti legitimnih očekivanja.


title: Predmet T-615/13: Tužba podnesena 20. studenoga 2013. — AIC protiv OHIM-a — ACV Manufacturing (Izmjenjivači topline)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/34

         Tužba podnesena 20. studenoga 2013. — AIC protiv OHIM-a — ACV Manufacturing (Izmjenjivači topline)
   (Predmet T-615/13)
   2014/C 24/64
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: AIC S.A. (Gdynia, Poljska) (zastupnik: J. Radłowski, lawyer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgija)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku trećeg žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. rujna 2013. u predmetu R 291/2012-3;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova predmetnog postupka i troškove pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani dizajn Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje ništavosti: dizajn za proizvod opisan kao „izmjenjivači topline” — registrirani dizajn Zajednice br. 1 618 703-0001

      Nositelj dizajna Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje ništavosti dizajna Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje ništavosti: tvrdi se da dizajn ne ispunjava zahtjeve iz članka 4. stavaka 1. i 2. u vezi s člancima 5. i 6. i osobito člankom 8. stavcima 1. i 2. Uredbe Vijeća br. 6/2002

      Odluka Odjela za poništaje: sporni registrirani dizajn Zajednice je proglašen ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlog: povreda članka 25. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 4. stavkom 2. Uredbe Vijeća br. 6/2002.


title: Predmet C-204/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2014. uputio Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – István Tivadar Szabó protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2014. uputio Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – István Tivadar Szabó protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Predmet C-204/14)
   2014/C 245/06
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: István Tivadar Szabó

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li nacionalni sudac u upravnom sporu, čiji je predmet sudski nadzor do kojeg je došlo zbog tužbe koju je podnio pojedinac obuhvaćen odlukom upravnog tijela države članice, obvezan ispitati je li nacionalna odredba na kojoj se temelji upravna odluka protivna nekoj odredbi prava Unije koja je izravno primjenjiva i koja je osim toga mjerodavna za predmet o kojem je riječ?

               2.

               U slučaju da je odgovor na prvo prethodno pitanje potvrdan: je li nacionalni sudac na to obvezan po službenoj dužnosti ili samo u slučaju da se jedna od stranaka izričito pozove na povredu prava Unije?

               3.

               Mogu li se članci 26. stavak 2., 35. i 56. UFEU-a tumačiti u smislu da im je protivna odredba države članice kao ona sadržana u člancima 24/C i 24/D Zakona o općem poreznom postupku ako sukladno takvom propisu mađarsko trgovačko društvo koje svoju gospodarsku djelatnost djelomično obavlja u drugim državama članicama Europske unije ne može kao direktora zaposliti mađarskog državljanina koji je ranije bio direktor drugog mađarskog trgovačkog društva koje obavlja djelatnost na unutarnjem tržištu, samo zbog toga što je tom drugom društvu nastao određeni porezni dug, ako za nastanak takvog duga nije odgovoran navedeni mađarski državljanin u svojstvu prijašnjeg direktora?


title: Predmet F-17/14: Tužba podnesena 4. ožujka 2014. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/41

         Tužba podnesena 4. ožujka 2014. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-17/14)
   2014/C 184/67
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o nedodjeli tri boda za uspješnost tuženiku u postupku unaprjeđenja za 2012.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku tijela za imenovanje od 3. srpnja 2013. u odnosu na odluko o bodovima za uspješnost za 2012. godinu;

               —

               Poništiti, u mjeri u kojoj je potrebno, odluku od 6. prosinca 2013. o odbijanju žalbe;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet T-701/14: Tužba podnesena 22. rujna 2014. – Niche Generics protiv Komisije

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/38

         Tužba podnesena 22. rujna 2014. – Niche Generics protiv Komisije
   (Predmet T-701/14)
   (2014/C 431/61)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Niche Generics Ltd (Hitchin, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: E. Batchelor, M. Healy, Solicitors, i F. Carlin, Barrister)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku;

               —

               poništi ili u svakom slučaju smanji iznos novčane kazne; i

               —

               naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova kao i troškova koje je tužitelj imao u vezi s ovim postupkom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj ovom tužbom zahtijeva djelomično poništenje Odluke Komisije C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014. u predmetu AT.39612 – Perindopril (Servier).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedanaest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, prema kojem Komisija nije ispravno primijenila pravni test „objektivne nužnosti” kod određivanja spada li nagodbu o patentu između tužitelja i Serviera pod članak 101. stavak 1. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila načelo jednakog postupanja jer na tužiteljevu nagodbu nije primijenila Smjernice o skupnom izuzeću sporazuma o prijenosu tehnologije.

               3.

               Treći tužbeni razlog, prema kojem je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava time što je nagodbu kategorizirala kao povredu „po cilju” članka 101. stavka 1. UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, prema kojem je Komisija pogrešno primijenila vlastiti pravni test „povrede po cilju” na specifične činjenice vezane uz tužitelja.

               5.

               Peti tužbeni razlog, prema kojem je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je zaključila da je sporazum o nagodbi ima učinke protivne tržišnom natjecanju.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, prema kojem se alternativno navodi da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava time što nije priznala da sporazum o nagodbi zadovoljava mjerila za izuzeće iz članka 101. stavka 3. UFEU-a.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila tužiteljevo pravo na obranu i načelo dobre uprave time što je u svojoj istrazi protupravno postupala u pogledu isprava koje pokriva zakonska povlastica.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila načelo jednakog postupanja kod izračuna novčane kazne jer je prema tužitelju bez objektivnog razloga postupala drugačije nego prema Servieru.

               9.

               Deveti tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila načelo proporcionalnosti, vlastite smjernice i ranije uspostavljenu praksu, kada je tužitelju odredila novčanu kaznu.

               10.

               Deseti tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila članak 23. stavak 2. Uredbe br. 1/2003 (1) jer je prekoračila maksimalni iznos od 10 % određen za novčane kazne.

               11.

               Jedanaesti tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja sukladno članku 296. UFEU-a u pogledu izračuna novčane kazne i ocjene težine tužiteljeve povrede.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101. UFEU-a] i [102. UFEU-a] (SL 2003 L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet C-180/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen – Švedska) – Borealis AB i dr. protiv Naturvårdsverket (Zahtjev za prethodnu odluku — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije — Direktiva 2003/87/EZ — Članak 10.a — Metoda besplatne dodjele jedinica — Izračun jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije — Odluka 2013/448/EU — Članak 4. — Prilog II. — Valjanost — Određivanje referentne vrijednosti za proizvod za vrući metal — Odluka 2011/278/EU — Prilog I. — Valjanost — Članak 3. točka (c) — Članak 7. — Članak 10. stavci 1. do 3. i 8. — Prilog IV. — Besplatna dodjela jedinica za potrošnju i isporuku topline — Mjerljiva toplina koja se isporučuje privatnim kućanstvima — Zabrana dvostrukog brojenja emisija i dvostruke dodjele jedinica)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/7

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen – Švedska) – Borealis AB i dr. protiv Naturvårdsverket
   (Predmet C-180/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije - Direktiva 2003/87/EZ - Članak 10.a - Metoda besplatne dodjele jedinica - Izračun jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije - Odluka 2013/448/EU - Članak 4. - Prilog II. - Valjanost - Određivanje referentne vrijednosti za proizvod za vrući metal - Odluka 2011/278/EU - Prilog I. - Valjanost - Članak 3. točka (c) - Članak 7. - Članak 10. stavci 1. do 3. i 8. - Prilog IV. - Besplatna dodjela jedinica za potrošnju i isporuku topline - Mjerljiva toplina koja se isporučuje privatnim kućanstvima - Zabrana dvostrukog brojenja emisija i dvostruke dodjele jedinica))
   (2016/C 402/09)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB, Höganäs Sweden AB

      Tuženik: Naturvårdsverket

      Izreka

               1.

               Ispitivanjem prvog, drugog i trinaestog pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi utjecao na valjanost članka 15. stavka 3. Odluke Komisije 2011/278/EU od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

               2.

               Ispitivanjem petog pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi utjecao na valjanost Priloga I. Odluci 2011/278.

               3.

               Nevaljani su članak 4. i Prilog II. Odluci Komisije 2013/448/EU od 5. rujna 2013. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

               4.

               Učinci proglašenja članka 4. Odluke 2013/448 i njezina Priloga II. nevaljanima vremenski su ograničeni tako da, s jedne strane, to proglašenje stvara učinke tek protekom razdoblja od deset mjeseci počevši od datuma objave presude od 28. travnja 2016., Borealis Polyolefine i dr. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 i C-391/14 do C-393/14, EU:C:2016:311), kako bi se omogućilo Europskoj komisiji da poduzme potrebne mjere, te se, s druge strane, mjere donesene do isteka tog razdoblja na temelju poništenih odredaba ne mogu dovesti u pitanje.

               5.

               Članak 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009., i članak 10. stavke 1. do 3. i 8. Odluke 2011/278 treba tumačiti na način da dopuštaju, kako bi se izbjegla dvostruka dodjela, da se ne dodijele emisijske jedinice stakleničkih plinova potpostrojenju s referentnom vrijednosti za toplinu ako ono privatnim kućanstvima isporučuje toplinu dobivenu iz potpostrojenja s referentnom vrijednosti za gorivo.

               6.

               Članak 10. stavak 8. Odluke 2011/278 treba tumačiti na način da mu se protivi to da se operateru dodijele besplatne jedinice za potrošnju topline u potpostrojenju s referentnom vrijednosti za toplinu koja je uzeta u obzir za potpostrojenje s referentnom vrijednosti za goriva.

               7.

               Članak 7. Odluke 2011/278 i njezin Prilog IV. treba tumačiti na način da dopuštaju državi članici da, prilikom prikupljanja podataka na koje se te odredbe odnose, ne uzme u obzir sve emisije vezane uz proizvodnju topline koju potpostrojenje s referentnom vrijednosti za toplinu isporučuje privatnim kućanstvima, kako bi se izbjeglo dvostruko brojenje.

               8.

               Članak 10.a stavke 1. i 4. Direktive 2003/87, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29, kao i članak 10. stavak 3. Odluke 2011/278 treba tumačiti na način da dopuštaju da se ne dodijele dodatne besplatne emisijske jedinice stakleničkih plinova za emisije povezane s proizvodnjom mjerljive topline izgaranjem otpadnih plinova koji potječu od postrojenja s referentnom vrijednosti za vrući metal, ako je količina emisijskih jedinica stakleničkih plinova određena na temelju referentne vrijednosti za toplinu niža od povijesne srednje godišnje vrijednosti emisija u vezi s proizvodnjom te topline.

               9.

               Članak 7. Odluke 2011/278 i njezin Prilog IV. treba tumačiti na način da im se ne protivi to da država članica, prilikom prikupljanja podataka na koje se te odredbe odnose, prilagodi dobivene brojke na način da su emisije stakleničkih plinova koje potječu od izgaranja otpadnih plinova u potpostrojenju s referentnom vrijednosti za toplinu jednake onima koje potječu od izgaranja prirodnog plina, pod uvjetom da referentna vrijednost za proizvod uzima u obzir emisije vezane uz proizvodnju otpadnih plinova.

               10.

               Članak 3. točku (c) Odluke 2011/278 treba tumačiti na način da pojam „potpostrojenje s referentnom vrijednosti za toplinu” podrazumijeva djelatnost isporuke mjerljive topline koja potječe od postrojenja obuhvaćenog sustavom trgovanja emisijskim jedinicama parnoj mreži ako se ta mreža može smatrati „postrojenjem ili drugom jedinicom koja nije obuhvaćena sustavom Unije”.

      (1)  SL C 205, 22. 6. 2015.


title: Presuda Suda od 17. listopada 2014. u predmetu E-28/13 – LBI hf. protiv Merrill Lynch International Ltd (Članak 30. stavak 1. Direktive 2001/24/EZ – Likvidacija kreditnih institucija – Primjenjivo pravo – Ništavost, pobojnost ili neizvršivost pravnih akata – Akti uređeni pravom druge države EGP-a)

text:
               7.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 150/10

         PRESUDA SUDA
   od 17. listopada 2014.
   u predmetu E-28/13
   LBI hf. protiv Merrill Lynch International Ltd
   (Članak 30. stavak 1. Direktive 2001/24/EZ – Likvidacija kreditnih institucija – Primjenjivo pravo – Ništavost, pobojnost ili neizvršivost pravnih akata – Akti uređeni pravom druge države EGP-a)
   (2015/C 150/10)
   U predmetu E-28/13 LBI hf. protiv Merrill Lynch International Ltd – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) povezan s tumačenjem članka 30. stavka 1. Direktive 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, donio je 17. listopada 2014. presudu kao u izreci:

               1.

               Formulacija „ništavost, pobojnost ili neizvršivost pravnih akata” iz članka 30. stavka 1. Direktive 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija odnosi se i na ukidanje u skladu sa stečajnih zakonom na osnovi pravila o izbjegavanju, poput onih uključenih u poglavlje XX. islandskog Zakona o stečaju br. 21/1991.

               2.

               U skladu s člankom 30. stavkom 1. drugom alinejom Direktive 2001/24/EZ onaj koji ima koristi mora dokazati da, bilo zbog materijalnih ili proceduralnih razloga, u skladu s pravom kojim se uređuje akt koji je štetan za vjerovnike u cjelini, nema mogućnosti, odnosno nema više mogućnosti osporavanja dotičnog akta.
               Mora se provesti konkretna procjena dotičnog akta. Stoga, čak i ako se akt u pravilu može osporavati u skladu s pravom države EGP-a kojim se uređuje, dovoljno je da onaj koji ima koristi dokaže da zahtjevi za takvo osporavanje nisu ispunjeni u dotičnom slučaju.
               U skladu s pravilima matične države EGP-a mora se procijeniti je li onaj koji ima koristi dokazao da se pravom primjenjivim na akt ne dopušta nikakvo osporavanje.


title: Predmet C-598/12: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. – Europska komisija protiv Republike Poljske, intervenijenti: Kraljevina Nizozemska, Savezna Republika Njemačka, Češka Republika, Republika Finska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, Republika Estonija

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/28

         Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. – Europska komisija protiv Republike Poljske, intervenijenti: Kraljevina Nizozemska, Savezna Republika Njemačka, Češka Republika, Republika Finska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, Republika Estonija
   (Predmet C-598/12) (1)

   2014/C 102/39
   Jezik postupka: poljski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 79, 16.3.2013.


title: Predmet C-593/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Admiral Casinos & Entertainment AG protiv Alexandera Holiczkog

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Admiral Casinos & Entertainment AG protiv Alexandera Holiczkog
   (Predmet C-593/16)
   (2017/C 104/36)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesgericht Korneuburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Admiral Casinos & Entertainment AG

      Tuženik: Alexander Holiczky
   Rješenjem od 7. veljače 2017. ovaj predmet izbrisan je iz upisnika Suda.


title: Predmet C-209/16 P: Žalba koju je 14. travnja 2016. podnijela Savezna Republika Njemačka protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 4. veljače 2016. u predmetu T-620/11, GFKL Financial Services AG protiv Europske komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/6

         Žalba koju je 14. travnja 2016. podnijela Savezna Republika Njemačka protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 4. veljače 2016. u predmetu T-620/11, GFKL Financial Services AG protiv Europske komisije
   (Predmet C-209/16 P)
   (2016/C 222/07)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i R. Kanitz, agenti)

      Druge stranke u postupku: GFKL Financial Services AG, Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 4. veljače 2016. u predmetu T-620/11, u dijelu u kojem je tom presudom tužba odbijena kao neosnovana,

               —

               u skladu s člankom 61. stavkom 1. Statuta Suda Europske unije poništi Odluku Komisije od 26. siječnja 2011., C (2011)275 final u postupku „državna potpora C 7/2010 – KStG, Sanierungsklausel” (sanacijska klauzula propisana Zakonom o porezu na dobit),

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova postupka pred Općim sudom i Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbi žalitelj ističe jedan žalbeni razlog.
   Žalitelj smatra da je povrijeđen članak 107. stavak 1. UFEU-a. Opći sud zanemario je činjenicu da članak 8.c stavak 1.a KStG-a (Zakon o porezu na dobit), tzv. sanacijska klauzula, nije selektivna:

               —

               Tzv. sanacijska klauzula nije prima facie selektivna jer nema odstupanja od mjerodavnog referentnog okvira i jer je riječ o općoj mjeri koja može koristiti svakom poduzetniku na području države članice.

               —

               Tzv. sanacijska klauzula opravdana je prirodom i općom strukturom poreznog sustava. Sanacijska klauzula opravdana je, kao prvo – načelom oporezivanja prema gospodarskim mogućnostima, kao drugo – suzbijanjem zlouporaba, i to sprečavanjem prijevarnih shema i kao treće – objektivnim razlikama između štetnog stjecanja udjela i stjecanja udjela radi sanacije.


title: Predmet T-62/14: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2016. – BR IP Holder protiv OHIM-a – Greyleg Investments (HOKEY POKEY) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice HOKEY POKEY — Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig — Dokaz o uporabi — Pravo na zabranu uporabe žiga za koji je podnesena prijava — Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 — Pravo države članice — Obveza obrazlaganja — Službena dužnost”)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/15

         Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2016. – BR IP Holder protiv OHIM-a – Greyleg Investments (HOKEY POKEY)
   (Predmet T-62/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice HOKEY POKEY - Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig - Dokaz o uporabi - Pravo na zabranu uporabe žiga za koji je podnesena prijava - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 - Pravo države članice - Obveza obrazlaganja - Službena dužnost”))
   (2016/C 090/20)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BR IP Holder LLC (Canton, Massachusetts, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: F. Traub, odvjetnik, i C. Rohsler, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Greyleg Investments Ltd (Baltonsborough, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. studenoga 2013. (predmet R 1091/2012-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava BR IP Holder LLC i Greyleg Investments Ltd.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 22. studenoga 2013. (predmet R 1091/2012-4).

               2.

               OHIM-u se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova društva BR IP Holder LLC.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet C-109/15 P: Žalba koju je 4. ožujka 2015. podnio Marinos Nikolaou protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-331/13, Marinos Nikolaou protiv Komisije i Europske središnje banke

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/6

         Žalba koju je 4. ožujka 2015. podnio Marinos Nikolaou protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-331/13, Marinos Nikolaou protiv Komisije i Europske središnje banke
   (Predmet C-109/15 P)
   (2015/C 178/06)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Marinos Nikolaou (zastupnici: E. Efstathiou, K. Efstathiou i K. Liasidou, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Europska središnja banka

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijano rješenje;

               —

               poništi zaključak Općeg suda o prihvaćanju prigovora nedopuštenosti, posebno, zaključak da se „izjava Euroskupine ne može smatrati aktom koji je namijenjen stvaranju pravnih učinaka u pogledu trećih osoba”, pa slijedom toga ni u pogledu žalitelja, te da je Euroskupina u pobijanoj izjavi „iznijela vrlo općenit pregled određenih mjera koje su bile dogovorene na političkoj razini s Republikom Cipar”;

               —

               poništi pobijano rješenje kojim je Republici Cipar naloženo smanjenje vrijednosti depozita, a da pritom nije zatraženo nikakvo postupanje, akt ili odluka Euroskupine, tuženikâ neposredno ili putem Euroskupine;

               —

               poništiti odluku kojom se žaliteljima nalaže snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svoje žalbe žalitelj ističe četiri žalbena razloga. Posebno:

               1.

               Pobijano rješenje je zahvaćeno nedostatkom u obrazloženju te je utemeljeno na pogrešnom činjeničnom i pravnom tumačenju u odnosu na to koja je institucija stvarno donijela odluku o smanjenju vrijednosti „bail in” depozita.

               2.

               Donošenjem pobijanog rješenja povrijeđena su opća načela prava, budući da je Opći sud pogrešno protumačio činjenicu da se, bez obzira na vrstu i oblik pobijane odluke Euroskupine, u konkretnom slučaju istu moglo pobijati tužbom za poništenje.

               3.

               Pobijano rješenje sadrži nepravilnost, s obzirom na to da Opći sud, prilikom donošenja rješenja, nije ispitao pravni i činjenični odnos između Europske komisije, Europske središnje banke i Euroskupine niti je ispitao činjenicu da su, na temelju načela uzročne veze i kriterija stvarno odgovorne osobe, akti Euroskupine predstavljali akte Europske središnje banke i Europske komisije, koje su bile dužne postupati sukladno Ugovoru o Europskoj uniji i njegovim protokolima kao i na temelju sekundarnog i izvedenog prava.
               Slijedom navedenog, Opći sud nije ispitao meritum žaliteljevih argumenata i zahtjevâ te je time pogrešno odbacio tužbu za poništenje.

               4.

               Nakon što se prihvati ova žalba, žaliteljima se ne može naložiti snošenje troškova ovog postupka kao ni troškova koji su nastali u prvostupanjskom postupku.


title: Predmet C-494/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 21. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Ujedinjena Kraljevina) — Dixons Retail plc protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Direktiva 2006/112/EZ — Porez na dodanu vrijednost — Isporuka robe — Pojam — Zlouporaba bankovne kartice)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 21. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Ujedinjena Kraljevina) — Dixons Retail plc protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Predmet C-494/12) (1)

   (Direktiva 2006/112/EZ - Porez na dodanu vrijednost - Isporuka robe - Pojam - Zlouporaba bankovne kartice)
   2014/C 39/11
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dixons Retail plc

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Tumačenje članka 14. stavka 1. i članka 73. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.). — Pojam „isporuka robe” — Isporuka po kupnji obavljenoj posredstvom neovlaštenog korištenja i zloporabe kreditne kartice

      Izreka

   Članak 2. točku 1., članak 5. stavak 1. i članak 11.A stavak 1. točku (a) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kao i članak 2. stavak 1. točku (a), članak 14. stavak 1. i članak 73. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, treba tumačiti u smislu da u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku fizički prijenos robe na kupca koji zlouporabi bankovnu karticu kao sredstvo plaćanja predstavlja „isporuku robe” u smislu već spomenutog članka 2. točke 1., članka 5. stavka 1., članka 2. stavka 1. točke (a) i članka 14. stavka 1., te da plaćanje koje izvrši treća osoba u okviru takvog prijenosa sukladno sporazumu zaključenom između nje i dobavljača navedene robe, kojim se ta treća osoba obvezuje dobavljaču platiti robu koju je on prodao kupcima koristeći takvu karticu kao sredstvo plaćanja predstavlja „naknadu” u smislu članka 11.A stavka 1. točke (a) i članka 73.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-49/14: Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks protiv Europske komisije („Zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla — ‘Kołocz śląski’ ili ‘Kołacz śląski’ — Postupak za poništenje — Pravna osnova — Uredba (EZ) br. 510/2006 — Uredba (EU) br. 1151/2012 — Razlozi za poništenje — Temeljna prava”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/41

         Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks protiv Europske komisije
   (Predmet T-49/14) (1)

   ((„Zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla - ‘Kołocz śląski’ ili ‘Kołacz śląski’ - Postupak za poništenje - Pravna osnova - Uredba (EZ) br. 510/2006 - Uredba (EU) br. 1151/2012 - Razlozi za poništenje - Temeljna prava”))
   (2015/C 398/51)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks eV (Berlin, Njemačka) (zastupnici: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert i J. Saatkamp, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Guillem Carrau i D. Triantafyllou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije 2013/663/EU od 14. studenoga 2013. o neodobravanju zahtjeva za poništenje naziva upisanog u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla kako je predviđeno u Uredbi (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (Kołocz śląski/kołacz śląski (ZOZP)) (SL L 306, str. 40.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks eV snosit će troškove.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet T-150/14: Tužba podnesena 5. ožujka 2014. – Pavlides protiv Komisije i ESB-a

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/31

         Tužba podnesena 5. ožujka 2014. – Pavlides protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-150/14)
   2014/C 159/42
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Constantinos Pavlides (Nikozija, Cipar) (zastupnici: C. Paschalides, Solicitor, i A. Paschalides, odvjetnik)

      Tuženici: Europska središnja banka i Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži tuženicima da tužitelju naknade štetu prema članku 268. UFEU-a.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj tvrdi da su tuženici uzrokovali gubitak novčanih sredstava na njegovom računu jer su prijevremeno uveli sredstvo sanacije na depozit kod njegove banke kao dio uvjeta za financijsku pomoć pruženu Cipru 26. travnja 2013. sukladno članku 13. Ugovora o Europskom stabilizacijskom mehanizmu iz 2012. jer su: a) „očito i teško zanemarili granice” svojih ovlasti u svojstvu institucija EU-a prema članku 136. stavku 3. UFEU-a; b) nezakonito predali učinkoviti nadzor svojih funkcija u svojstvu institucija EU-a; c) prijevremeno uveli sredstvo sanacije na depozite kod Ciparske banke i Ciparske narodne banke koji nisu postojali u pravu EU-a; d) uveli ograničenje kretanja novca koje imateljima depozita sprečava podizanje i/ili prijenos sredstava u sigurnije ustanove; i e) time povrijedili načela pravne sigurnosti, jednakosti i ljudskih prava.


title: Spojeni predmeti T-174/12 i T-80/13: Presuda Općeg suda od 4. veljače 2014. — Syrian Lebanese Commercial Bank protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje sredstava — Preinaka tužbenog zahtjeva — Rok — Očita pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja — Pravo na učinkovitu pravnu zaštitu — Prava na obranu” )

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/9

         Presuda Općeg suda od 4. veljače 2014. — Syrian Lebanese Commercial Bank protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-174/12 i T-80/13) (1)

   (Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje sredstava - Preinaka tužbenog zahtjeva - Rok - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja - Pravo na učinkovitu pravnu zaštitu - Prava na obranu)
   2014/C 78/17
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Syrian Lebanese Commercial Bank SAL (Beirut, Libanon) (zastupnici: P. Vanderveeren, L. Defalque i T. Bontinck, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Étienne i S. Cook, agenti)

      Predmet

   Tužba za djelomično poništenje, kao prvo, provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 55/2012 od 23. siječnja 2012. o provedbi članka [32.] stavka 1. Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 19, str. 6.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 258.), kao drugo, provedbene odluke Vijeća 2012/37/ZVSP od 23. siječnja 2012. o provedbi odluke 2011/782/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 19, str. 33) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 190.), kao treće, odluke Vijeća 2012/739/ZVSP od 29. studenoga 2012. o mjerama ograničavanja protiv Sirije i stavljanju izvan snage odluke 2011/782/ZVSP (SL L 330, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 258.), kao četvrto, provedbene uredbe vijeća (EU) br. 1117/2012 od 29. studenoga 2012. o provedbi članka 32. stavka 1. Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 330, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 12., str. 271.), kao peto, „pisama odluka” Vijeća od 24. siječnja 2012. i od 30. studenoga 2012. kojima se tužitelja obavještava o mjerama ograničavanja koje se na njega odnose, kao šesto, odluke Vijeća 2013/109/ZVSP od 28. veljače 2013. o izmjeni odluke 2012/739 (SL L 58, str. 8), kao sedmo, provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 363/2013 od 22. travnja 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 111, str. 1.), kao osmo, odluke Vijeća 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 147, str. 14.), u mjeri u kojoj se navedeni akti odnose na položaj tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               Nalaže se Syrian Lebanese Commercial Bank SAL snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 184, 23.6.2012.


title: Predmet C-311/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – O. Tümer protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca — Direktiva 80/987/EEZ — Zaposlenik državljanin treće zemlje koji nema valjanu boravišnu dozvolu — Nepriznavanje prava na naknadu zbog insolventnosti)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 5. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – O. Tümer protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Predmet C-311/13) (1)

   ((Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca - Direktiva 80/987/EEZ - Zaposlenik državljanin treće zemlje koji nema valjanu boravišnu dozvolu - Nepriznavanje prava na naknadu zbog insolventnosti))
   (2015/C 007/09)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: O. Tümer

      Tuženik: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Izreka

   Odredbe Direktive Vijeća 80/987/EEZ od 20. listopada 1980. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca, kako je izmijenjena Direktivom 2002/74/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002., treba tumačiti tako da se protive nacionalnom propisu o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca, poput onoga u glavom postupku, prema kojem se državljanin treće zemlje koji u državi članici o kojoj je riječ ne boravi zakonito ne smatra zaposlenikom s pravom na naknadu zbog insolventnosti na ime, među ostalim, nepodmirenih potraživanja u slučaju insolventnosti poslodavca, iako se taj državljanin treće zemlje na temelju odredaba građanskog prava te države članice kvalificira kao „zaposlenik” s pravom na plaću koje može biti predmet tužbe protiv njegovog poslodavca pred nacionalnim sudovima.

      (1)  SL C 250, 31.8.2013.


title: Predmet T-842/16: Tužba podnesena 30. studenoga 2016. – Repower protiv EUIPO-a – repowermap (REPOWER)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/39

         Tužba podnesena 30. studenoga 2016. – Repower protiv EUIPO-a – repowermap (REPOWER)
   (Predmet T-842/16)
   (2017/C 038/52)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Repower AG (Brusio, Švicarska) (zastupnici: R. Kunz-Hallstein i H. Kunz-Hallstein, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: repowermap.org (Bern, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga „REPOWER” u kojoj je naznačena Europska unija – registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 020 351

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. rujna 2016. u predmetu R 2311/2014-5.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


               25.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 209/6

         Postupak koji je 21. travnja 2015. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-10/15)
   (2015/C 209/05)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Auður Ýr Steinarsdóttir i Marlene Lie Hakkebo, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, B-1040 Bruxelles, pokrenulo je 21. travnja 2015. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da:

               1.

               ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz Akta iz točke 21.au Poglavlja III. Priloga XX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o fazi II. rekuperacije benzinskih para tijekom punjenja motornih vozila gorivom na benzinskim postajama) prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i članka 7. Sporazuma jer nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku.

               2.

               naloži Islandu da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 10. veljače 2015. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 10. prosinca 2014. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2009/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o fazi II. rekuperacije benzinskih para tijekom punjenja motornih vozila gorivom na benzinskim postajama. u skladu s točkom 21. poglavlja III. Priloga XX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog stoga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-377/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 21. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský soud v Praze – Republika Češka) – Ernst Georg Radlinger, Helena Radlingerová protiv FINWAY a.s. (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 93/13/EEZ — Članak 7. — Nacionalna postupovna pravila koja uređuju stečajni postupak — Dugovanja koja proizlaze iz ugovora o potrošačkom kreditu — Učinkoviti pravni lijek — Točka 1. podtočke (e) priloga — Neproporcionalnost iznosa naknade — Direktiva 2008/48/EZ — Članak 3. točka (l) — Ukupni iznos kredita — Točka I. Priloga I. — Iznos povlačenja novca — Izračun efektivne kamatne stope — Članak 10. stavak 2. — Obveza pružanja informacija — Ispitivanje po službenoj dužnosti — Sankcija)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/10

      Presuda Suda (treće vijeće) od 21. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský soud v Praze – Republika Češka) – Ernst Georg Radlinger, Helena Radlingerová protiv FINWAY a.s.
      (Predmet C-377/14) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 93/13/EEZ - Članak 7. - Nacionalna postupovna pravila koja uređuju stečajni postupak - Dugovanja koja proizlaze iz ugovora o potrošačkom kreditu - Učinkoviti pravni lijek - Točka 1. podtočke (e) priloga - Neproporcionalnost iznosa naknade - Direktiva 2008/48/EZ - Članak 3. točka (l) - Ukupni iznos kredita - Točka I. Priloga I. - Iznos povlačenja novca - Izračun efektivne kamatne stope - Članak 10. stavak 2. - Obveza pružanja informacija - Ispitivanje po službenoj dužnosti - Sankcija))
      (2016/C 211/10)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský soud v Praze

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Ernst Georg Radlinger, Helena Radlingerová

         Tuženik: FINWAY a.s.

         Izreka

                  1.

                  Članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da mu je protivan nacionalni postupovni propis, poput onoga u glavnom postupku, kojim je propisano da u stečajnom postupku, s jedne strane, sud pred kojim se vodi taj postupak ne može po službenoj dužnosti ispitati eventualnu nepoštenost ugovornih odredbi na kojima se temelje tražbine koje su prijavljene u okviru navedenog postupka, čak i u slučaju kada taj sud raspolaže potrebnim pravnim i činjeničnim elementima, te da, s druge strane, taj sud može ispitati samo tražbine koje nisu osigurane založnim pravom i samo u odnosu na određeni broj prigovora u kojima se ističe zastara tražbina ili njihov prestanak.

                  2.

                  Članak 10. stavak 2. točku (d) Direktive 2008/48/EZ Europskog Parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ treba tumačiti na način da se njime nalaže da nacionalni sud pred kojim se vodi spor o tražbinama koje se temelje na ugovoru o kreditu u smislu te direktive po službenoj dužnosti ispita poštovanje obveze pružanja informacije predviđene tom odredbom te da poduzme mjere koje su propisane nacionalnim pravom u slučaju takve povrede, pod uvjetom da sankcije pritom ispunjavaju zahtjeve iz članka 23. navedene direktive.

                  3.

                  Članak 3. točku (l) i članak 10. stavak 2. Direktive 2008/48 te točku I. Priloga I. toj direktivi treba tumačiti na način da ukupni iznos kredita i iznos povlačenja novca obuhvaćaju sve iznose koji su stavljeni na raspolaganje potrošaču, čime su isključeni oni iznosi koji se isplaćuju vjerovniku s osnova troškova koji su povezani s predmetnim kreditom i koji nisu u stvarnosti isplaćeni potrošaču.

                  4.

                  Odredbe Direktive 93/13 treba tumačiti na način da, prilikom utvrđenja da je iznos naknade koju mora platiti potrošač koji propusti ispuniti svoju obvezu nerazmjerno visok u smislu točke 1. podtočke (e) priloga toj direktivi, valja ocijeniti kumulativni učinak svih odredbi koje se na to odnose i koje su sadržane u razmatranom ugovoru, neovisno o tome traži li vjerovnik u stvarnosti puno ostvarenje svake tražbine, te kada je to slučaj, nacionalni sud mora izuzeti iz primjene sve odredbe za koje je utvrdio da su nepoštene, kako bi osigurao da potrošač ne bude njima vezan.

         (1)  SL C 395, 10. 11. 2014.


title: Predmet F-39/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 8. listopada 2015. – FT protiv ESMA-e (Javna služba — Član privremenog osoblja — Računovođa — Neproduljenje ugovora na određeno vrijeme — Nadležno tijelo — Očita pogreška pri ocjeni — Teret dokazivanja — Pravilo o usklađenosti tužbe i žalbe)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/63

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 8. listopada 2015. – FT protiv ESMA-e
   (Predmet F-39/14) (1)

   ((Javna služba - Član privremenog osoblja - Računovođa - Neproduljenje ugovora na određeno vrijeme - Nadležno tijelo - Očita pogreška pri ocjeni - Teret dokazivanja - Pravilo o usklađenosti tužbe i žalbe))
   (2015/C 381/88)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: FT (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (zastupnici: R. Vasileva Hoff, agent, D. Waelbroeck i A. Duron, odvjetnici, zatim R. Vasileva Hoff i A. Lorenzet, agenti, D. Waelbroeck i A. Duron, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o neproduljenju tužiteljeva ugovora i za naknadu navodno pretrpljene neimovinske štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               FT snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala.

      (1)  SL C 421, 24. 11. 2014., str. 58.


title: Predmet C-329/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. lipnja 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Gerhard Prenninger i dr.

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. lipnja 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Gerhard Prenninger i dr.
   (Predmet C-329/17)
   (2017/C 318/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorchdorf, Marktgemeinde Pettenbach, Gemeinde Steinbach am Ziehberg

      Prethodno pitanje

   Treba li Direktivu 2011/92/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš tumačiti na način da „krčenje raslinja na trasi” u svrhu izgradnje i tijekom trajanja zakonitog postojanja energetskog voda predstavlja „sječu šuma radi prenamjene zemljišta” u smislu točke 1. podtočke (d) Priloga II. Direktivi 2011/92?

      (1)  SL L 26, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 27., str. 3.


title: Predmet C-510/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kúria – Mađarska) – E.ON Földgáz Trade Zrt protiv Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal („Zahtjev za prethodnu odluku — Unutarnje tržište prirodnog plina — Direktiva 2003/55/EZ — Članak 25. — Direktiva 2009/73/EZ — Članci 41. i 54. — Vremenska primjena — Uredba (EZ) br. 1775/2005 — Članak 5. — Mehanizmi raspodjele kapaciteta i postupci upravljanja zagušenjem — Odluka regulatornog tijela — Pravo na pravni lijek — Tužba društva nositelja odobrenja za transport prirodnog plina — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 47. — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu protiv odluke regulatornog tijela”)

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/4

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kúria – Mađarska) – E.ON Földgáz Trade Zrt protiv Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
   (Predmet C-510/13) (1)

   ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Unutarnje tržište prirodnog plina - Direktiva 2003/55/EZ - Članak 25. - Direktiva 2009/73/EZ - Članci 41. i 54. - Vremenska primjena - Uredba (EZ) br. 1775/2005 - Članak 5. - Mehanizmi raspodjele kapaciteta i postupci upravljanja zagušenjem - Odluka regulatornog tijela - Pravo na pravni lijek - Tužba društva nositelja odobrenja za transport prirodnog plina - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47. - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu protiv odluke regulatornog tijela”))
   (2015/C 155/04)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: E.ON Földgáz Trade Zrt

      Tuženik: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

      Izreka

               1.

               Direktivu 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ, čiji je rok za prenošenje istekao 31. ožujka 2011., a osobito nove odredbe iz njezinog članka 41. stavka 17. treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na pravno sredstvo — podneseno protiv odluke regulatornog tijela poput one u glavnom predmetu, koja je donesena prije isteka tog roka za prenošenje — i o kojem na taj dan još nije bilo odlučeno.

               2.

               Članak 5. Uredbe br. 1775/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. rujna 2005. o uvjetima za pristup mreži za transport prirodnog plina, u vezi s prilogom toj uredbi, kao i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti tako da se protive nacionalnim propisima o korištenju prava na pravno sredstvo pred sudom koji je nadležan za nadzor nad zakonitošću akata regulatornog tijela, a koji, u okolnostima poput onih u glavnom predmetu, ne omogućavaju priznavanje operatoru, kao što je E.ON Földgáz, aktivnu legitimaciju za podnošenje pravnog sredstva protiv odluke tog regulatornog tijela o mrežnom kodeksu.

      (1)  SL C 15, 18.1.2014.


title: Predmet T-621/15: Presuda Općeg suda od 5. travnja 2017. – Tractel Greifzug protiv EUIPO-a – Shenxi Machinery (Oblik kolotura na motorni pogon) („Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik kolotura na motorni pogon — Apsolutni razlog za odbijanje — Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za dobivanje tehničkog rezultata — Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/25

         Presuda Općeg suda od 5. travnja 2017. – Tractel Greifzug protiv EUIPO-a – Shenxi Machinery (Oblik kolotura na motorni pogon)
   (Predmet T-621/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Trodimenzionalni žig Europske unije - Oblik kolotura na motorni pogon - Apsolutni razlog za odbijanje - Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za dobivanje tehničkog rezultata - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 161/34)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Tractel Greifzug GmbH (Bergisch Gladbach, Njemačka) (zastupnici: U. Lüken i C. Maierhöfer, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Shenxi Machinery Co. Ltd (Wuxi, Kina) (zastupnik: C. Vossius, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2015. (predmet R 1658/2014-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Shenxi Machinery i Tractel Greifzug.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Tractel Greifzug GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

               3.

               Shenxi Machinery Co. Ltd snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet T-828/14: Tužba podnesena 29. prosinca 2014. – Antrax It protiv OHIM-a – Vasco Group (radijatori za grijanje)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/47

         Tužba podnesena 29. prosinca 2014. – Antrax It protiv OHIM-a – Vasco Group (radijatori za grijanje)
   (Predmet T-828/14)
   (2015/C 065/64)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Antrax It Srl (Resana, Italija) (zastupnik: L. Gazzola, avvocato)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Vasco Group BVBA (Dilsen, Belgija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Sporni dizajn u pitanju: dizajn Zajednice za proizvode „radijatori za grijanje” – dizajn Zajednice br. 593959-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 10. listopada 2014. u predmetu R 1272/2013-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ovaj predmet spoji s predmetom u kojemu je isti tužitelj podnio tužbu protiv odluke OHIM-a R 1272/2013-3, s obzirom na to da je u cijelosti istovjetna predmetnoj tužbi,

               —

               poništi pobijanu odluku OHIM-a u dijelu u kojemu je dizajn Zajednice br. 593959-0001 proglašen ništavim zato što nema isti individualni karakter i, slijedom toga, proglasi valjanim takav dizajn, a da pritom ne vrati predmet po treći put Uredu,

               —

               poništi pobijanu odluku OHIM-a u dijelu u kojemu je naloženo Antraxu IT s.r.l. snošenje troškova,

               —

               naloži OHIM-u i Vasco Groupi BVBA da Antraxu IT s.r.l. solidarno naknade troškove, nagrade i pristojbe kao i druge zakonske obveze,

               —

               naloži Vasco Groupi BVBA da Antraxu IT s.r.l. naknadi troškove, nagrade, uključujući one tehničke naravi, te pristojbe kao i druge zakonske obveze koje je snosio u postupku pred OHIM-om,

               —

               proglasi da je članak 1.d Uredbe 216/96 suprotan članku 41. Povelje iz Nice.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 41. stavka 1. Povelje iz Nice-Strasbourga,

               —

               povreda članaka 6., 61., 62. i 63. Uredbe o dizajnu Zajednice.


title: Predmet T-702/14: Tužba podnesena 21. rujna 2014. – Hamas protiv Vijeća

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/61

      Tužba podnesena 21. rujna 2014. – Hamas protiv Vijeća
      (Predmet T-702/14)
      (2014/C 395/74)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Hamas (Damask, Sirija) (zastupnik: L. Glock, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća 2014/483/ZVSP od 22. srpnja 2014. o ažuriranju i izmjeni popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i stavljanju izvan snage Odluke 2014/72/ZVSP u dijelu u kojem se odnosi na Hamas (uključujući Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 790/2014 od 22. srpnja 2014. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) br. 125/2014, u dijelu u kojem se odnosi na Hamas (uključujući Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

                  —

                  naloži Vijeću snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga koji su u bitnom istovjetni ili slični onima koji su istaknuti u predmetu T–531/11, Hamas/Vijeće (1).

         (1)  SL 2012, C 126, str. 18.


title: Predmet C-391/13 P: Žalba od 8. srpnja 2013. koju je podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 17. svibnja 2013. u predmetu T-294/11, Helenska Republika protiv Europske komisije

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/26

         Žalba od 8. srpnja 2013. koju je podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 17. svibnja 2013. u predmetu T-294/11, Helenska Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-391/13 P)
   2013/C 260/64
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Helenska Republika (zastupnik: I. Chalkias)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

               —

               prihvatiti žalbu;

               —

               ukinuti pobijanu presudu Općeg suda zbog ranije navedenih tužbenih razloga;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               —

               Prvim žalbenim razlogom koji se odnosi na sektor maslinovog ulja, Helenska Republika tvrdi da pobijana presuda sadrži pogreške u pravu, s obzirom na to da je Opći sud pogrešno tumačio i primijenio smjernice iz dokumenata AGRI/VI/5330/1997, AGRI/17933/2000 i AGRI/61495/2002, kakvi su na snazi, jer je smatrao da je očigledno poboljšanje sustava kontrole u sektoru maslinovog ulja u razdoblju od 2004. do 2005. u odnosu na razdoblje od 2003. do 2004. ponovljeno kršenje, trajni nedostatak i značajno pogoršanje koje opravdava povećanje ispravka za razdoblje od 2004. do 2005., iako je bilo očito neprimjereno povećati ispravak od 10 %, određen za razdoblje od 2003. do 2004., na 15 % za razdoblje od 2004. do 2005. zbog ponovljenog kršenja, s obzirom na brojna poboljšanja (daljnje osuvremenjivanje GIS-a za uzgoj maslina, poboljšanje kontrola na licu mjesta i unakrsnih kontrola koje dovode do otkrivanja nepravilnosti i izricanja kazni) koja su osnažila njihov sustav kontrole.

               —

               Drugim žalbenim razlogom koji se odnosi na sektor ratarskih usjeva, Helenska Republika tvrdi da je:

                           1.

                           počinjena povreda prava Unije i načela proporcionalnosti pogrešnim tumačenjem i pogrešnom primjenom neažuriranih smjernica u pogledu paušalnih ispravaka stare zajedničke poljoprivredne politike na novu zajedničku poljoprivrednu politiku, s obzirom na to da se iznosi paušalnih ispravaka odnose na različita pravila kontrole, i

                           2.

                           obrazloženje presude Općeg suda nepotpuno s obzirom na to da je usporedba podataka LPIS-GIS-a, uzetih u obzir za izvještaje u 2007. s podacima novog LPIS-GIS-a, ažuriranog 2009., jasno pokazala da su razlike i nedostaci minimalni i ne prelaze 2,4 % i da je stoga ispravak od 5 % neopravdan te da daljnji materijalni argumenti Helenske Republike koji se odnose na kvalitetu unakrsnih administrativnih kontrola nisu bili uzeti u obzir.


title: Predmet T-363/12: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Harper Hygienics protiv OHIM-a – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice CLEANIC natural beauty — Raniji verbalni žigovi Zajednice CLINIQUE — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepošteno iskorištavanje razlikovnoga karaktera ili ugleda ranijih žigova — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/27

         Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Harper Hygienics protiv OHIM-a – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Predmet T-363/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice CLEANIC natural beauty - Raniji verbalni žigovi Zajednice CLINIQUE - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepošteno iskorištavanje razlikovnoga karaktera ili ugleda ranijih žigova - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 213/47)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Harper Hygienics S.A. (Varšava, Poljska) (zastupnici: R. Rumpel, a zatim D. Rzążewska i G. Pietras, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Clinique Laboratories, LLC (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: V. von Bomhard, A. Renck, odvjetnici, i K. Hughes, solicitor, a zatim K. Hughes)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. svibnja 2012. (predmet R 1134/2011-2) koja se odnosi postupak povodom prigovora između društava Clinique Laboratories, LLC i Harper Hygienics S.A.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Harper Hygienics S.A. snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) te društva Clinique Laboratories, LLC.

      (1)  SL C 355, 17. 11. 2012.


title: Predmet T-360/16: Tužba podnesena 27. lipnja 2016. – Dimos Athinaion protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/9

         Tužba podnesena 27. lipnja 2016. – Dimos Athinaion protiv Komisije
   (Predmet T-360/16)
   (2016/C 371/10)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Dimos Athinaion (Grad Atena) (Atena, Grčka) (zastupnik: G. Georgakarakos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Uredbu Komisije (EU) 2016/646 od 20. travnja 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 692/2008 u pogledu emisija iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 6) (1) i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 191. UFEU-a, koji definira ciljeve politike Unije u području okoliša.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članak 37. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kojim je ustanovljeno pravo na visoku razinu zaštite okoliša.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 15. Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (2).

      (1)  (SL 2016., L 109, str. 1.)

      (2)  (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)


title: Predmet T-641/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Malle protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/55

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Malle protiv Parlamenta
   (Predmet T-641/15)
   (2016/C 048/63)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tanja Malle (Beč, Austrija) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europskog parlamenta A(2015)8324 C od 14. rujna 2015. kojom se odbija tužiteljev ponovni zahtjev za pristup određenim dokumentima koji se odnose na podatke o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama općih troškova i troškovima parlamentarne pomoći zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu snošenje tužiteljevih troškova sukladno člancima 134. i 140. Poslovnika Suda, uključujući troškove intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), jer traženi osobni podaci nisu zaštićeni pravom Zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) 45/2001, jer je odbijen pristup traženom podacima iako su uvjeti za njihovo otkrivanje bili ispunjeni.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu opće obveze, sukladno člancima 2. i 4. Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001, da se ispita svaki pojedinačni dokument.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog navodi povredu članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001, jer odbijanje djelomičnog pristupa traženim dokumentima nije bilo opravdano.

               5.

               Peti tužbeni razlog navodi povredu obveze obrazlaganja kako je propisana člankom 7. stavkom 1. i člankom 8. stavkom 1. Uredbe 1049/2001, jer Parlament nije odgovorio na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001 L 8, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Postupak koji je pokrenulo Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda 3. srpnja 2013 . (Predmet E-14/13)

text:
               10.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/9

         Postupak koji je pokrenulo Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda 3. srpnja 2013.
   (Predmet E-14/13)
   2013/C 294/09
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Xavier Lewis, Gjermund Mathisen i Auður Ýr Steinarsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium, pokrenulo je 3. srpnja 2013. postupak protiv Islanda pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da ustvrdi:

               1.

               da ostavljanjem na snazi nejednakosti u postupanju prema domaćim i prekograničnim koncentracijama na temelju primjene članka 51. stavka 1. Zakona br. 90/2003 o porezu na dohodak (lög nr. 90/2003 um tekjuskatt) Island nije ispunio svoje obveze iz članaka 31. i 40. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru;

               2.

               da Island snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               u ovoj tužbi Nadzorno tijelo EFTA-e navodi da uvođenjem jednokratnog poreza na sredstva i udjele društava koja sudjeluju u prekograničnim koncentracijama s društvima osnovanima u ostalim državama članicama EGP-a te poreza za dioničare tih društava, dok se istovremeno za slične transakcije na državnom području Islanda ne uvode nikakvi jednokratni porezi, Island nije ispunio svoje obveze u pogledu slobode poslovnog nastana i slobodnog kretanja kapitala iz članaka 31. i 40. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (Sporazum o EGP-u).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da nejednako postupanje prema domaćim i prekograničnim koncentracijama nije opravdano te stoga nije u skladu s člancima 31. i 40. Sporazuma o EGP-u.