title: Predmet T-105/13: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Ludwig Schokolade protiv OHIM-a– Immergut (TrinkFix) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice TrinkFix — Raniji verbalni nacionalni i žigovi Zajednice Drinkfit — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Sličnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (EZ) — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/46

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Ludwig Schokolade protiv OHIM-a– Immergut (TrinkFix)
   (Predmet T-105/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice TrinkFix - Raniji verbalni nacionalni i žigovi Zajednice Drinkfit - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Sličnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (EZ) - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 046/57)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergisch Gladbach, Njemačka) (zastupnici: S. Fischer i A. Brodkorb, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Immergut GmbH & Co. KG (Elsdorf, Njemačka) (zastupnici: G. Schoenen, V. Töbelmann i S. Frenz, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. prosinca 2012. (predmet R 34/2012-1) u vezi postupka povodom prigovora između društva Immergut GmbH & Co. KG i društva Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 108, 13.4.2013.


title: Predmet C-491/15 P: Žalba koju je 18. rujna 2015. podnio Rainer Typke protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 2. srpnja 2015. u predmetu T-214/13: Rainer Typke protiv Europske komisije

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/2

         Žalba koju je 18. rujna 2015. podnio Rainer Typke protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 2. srpnja 2015. u predmetu T-214/13: Rainer Typke protiv Europske komisije
   (Predmet C-491/15 P)
   (2016/C 027/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Rainer Typke (zastupnik: C. Cortese, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine točke 2. i 3. izreke presude Općeg suda od 2. srpnja 2015. u predmetu T-214/13, Typke/Europska komisija;

               —

               poništi odluku koju je donio Glavni tajnik Europske komisije u postupku Gestdem 2012/3258

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova žalitelja u prvostupanjskom i u drugostupanjskom sudskom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu žalbe, žalitelj ističe jedan žalbeni razlog, iznesen u dva glavna dijela.
   Prvo, Opći sud je pogrešno tumačio Uredbu br. 1049/2001 (1), posebno njezin članak 3. točku (a) te članak 4. stavak 6., pretpostavljajući da primjena navedenih članaka na normalizirane relacijske baze podataka zahtijeva razlikovanje između djelomičnog pristupa dokumentima pohranjenim u relacijskoj bazi podataka, i temeljnog pristupa podacima koje sadrži. Zadnje navedeni nije obuhvaćen odredbama uredbe o pristupu, budući da bi navodno doveo do izrade novog dokumenta. Posebice, Opći sud je u bitnome pogriješio kada je zaključio da Uredba 1049/2001 iz svog opsega primjene isključuje zahtjev za pristup normaliziranoj relacijskoj bazi podataka koji zahtjeva stvaranje zahtjeva za SQL pretragu kojeg institucija od koje se podaci traže prije nije koristila „na više ili manje uobičajen način za baze podataka o kojima je riječ u ovom slučaju” i „unaprijed programiranih” jer to navodno ne uključuje pretraživanje koje se može provesti pomoću alata za pretraživanje koji su na raspolaganju za tu bazu podataka, te bi stoga značilo izradu novog dokumenta.
   Drugo, Opći sud je pogrešno utvrdio da se podnositeljev zahtjev nije odnosio na postojeći dokument, te da ni na koji način nije bio uključen u područje primjene Uredbe br. 1049/2001, temeljem slijedećih pogrešnih pretpostavki:

               —

               institucija kojoj je podnesen zahtjev ne bi mogla pozitivno riješiti zahtjev za pristupom jer bi postojeći dokumenti bili neprikladni za rješavanje zahtjeva (prvostupanjska presuda, točka 73.) ili zato što pristup tim dokumentima podnositelj navodno nije ni zatražio (prvostupanjska presuda, točka 67.)

               —

               podnositeljev zahtjev bio bi podveden pod kvalifikaciju koju ne podržava relevantna baza podataka, posebice zbog radnji obrade podataka koje bi to zahtijevalo (prvostupanjska presuda, točke 58., 66., 68.; 62., 63.)

               —

               to bi podrazumijevalo izradu novog dokumenta koji sadrži podatke u novom obliku i u skladu s kriterijima odabira koje je podnositelj precizno naveo (prvostupanjska presuda, točke 61., 67.)

         S obzirom da su mu sva utvrđenja kritizirana u ovoj točki, štoviše, Opći sud je utvrđenjima, koja se osporavaju u ovoj točki, iskrivio jasnu logiku dokaza koji su mu podneseni i dostupni. Isto vrijedi i za utvrđenje Općeg suda da se pretpostavka zakonitosti primjenjuje u ovom slučaju i na izjavu institucije o nepostojanju traženih dokumenata (prvostupanjska presuda, točka 66.).

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet C-409/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 6. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Patent- und Markensenat – Austrija) – Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH protiv Pfahnl Backmittel GmbH (Žigovi — Direktiva 2008/95/EZ — Članak 12. stavak 2. točka (a) — Opoziv — Žig koji je zbog djelovanja ili nedjelovanja nositelja postao u trgovini uobičajeni naziv za proizvod ili uslugu za koje je registriran — Percepcija verbalnog znaka „KORNSPITZ” prodavatelja s jedne strane i krajnjih korisnika s druge strane — Gubitak razlikovnog karaktera iz kuta gledanja samih krajnjih korisnika)

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/3

         Presuda Suda (treće vijeće) od 6. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Patent- und Markensenat – Austrija) – Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH protiv Pfahnl Backmittel GmbH
   (Predmet C-409/12) (1)

   ((Žigovi - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 12. stavak 2. točka (a) - Opoziv - Žig koji je zbog djelovanja ili nedjelovanja nositelja postao u trgovini uobičajeni naziv za proizvod ili uslugu za koje je registriran - Percepcija verbalnog znaka „KORNSPITZ” prodavatelja s jedne strane i krajnjih korisnika s druge strane - Gubitak razlikovnog karaktera iz kuta gledanja samih krajnjih korisnika))
   2014/C 129/03
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Patent- und Markensenat

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH

      Tuženik: Pfahnl Backmittel GmbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Oberster Patent- und Markensenat – Tumačenje članka 12. stavka 2. točke (a) Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL L 299, str. 25) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.) – Razlozi za opoziv – Registrirani verbalni žig koji je potrošačima postao uobičajeni naziv predmetnog proizvoda zbog nepružanja informacija o postojanju žiga od strane posrednika – Nepostojanje zamjenskih naziva za opis predmetnog proizvoda – Nedjelovanje nositelja žiga

      Izreka

               1.

               Članak 12. stavak 2. točku (a) Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da se u okolnostima poput onih u glavnom postupku nositelj žiga izlaže mogućnosti opoziva žiga za proizvod za koji je on registriran ako, zbog djelovanja ili nedjelovanja nositelja, navedeni žig postane uobičajeni naziv za taj proizvod, iz kuta gledanja samih krajnjih korisnika tog proizvoda.

               2.

               Članak 12. stavak 2. točku (a) Direktive 2008/95 treba tumačiti na način da se, u smislu te odredbe, kao „nedjelovanje” može smatrati činjenica da se nositelj žiga suzdržava od poticanja prodavača da što više upotrebljavaju taj žig za komercijalizaciju proizvoda za koji je navedeni žig registriran.

               3.

               Članak 12. stavak 2. točku (a) Direktive 2008/95 treba tumačiti na način da proglašenje opoziva žiga ne pretpostavlja utvrđenje postoje li drugi nazivi za proizvod čiji je žig postao uobičajeni naziv u trgovini.

      (1)  SL C 399, 22.12.2012.


title: Predmet T-27/14: Tužba podnesena 10. siječnja 2014. — Češka Republika protiv Komisije

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/22

         Tužba podnesena 10. siječnja 2014. — Češka Republika protiv Komisije
   (Predmet T-27/14)
   2014/C 85/38
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije C(2013) 7221 final od 4. listopada 2013. za povlačenje odluke Ministerstvo průmyslu a obchodu České republiky (češko ministarstvo trgovine i industrije), kojom se za skladišta plina u Dambořicama odobrava odstupanje od nacionalnih propisa kojima su provedene odredbe Direktive 2003/55/EZ (1) o pravilima pristupa trećih osoba

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 266. stavka 1. UFEU-a
               U tom kontekstu, tužitelj tvrdi da je Komisija donošenjem pobijane odluke postupila očito protivno presudi Općeg suda od 6. rujna 2013., Globula/Komisija, T-465/11.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 22. stavka 4. Direktive 2003/55/EZ
               Ovim tužbenim razlogom tužitelj tvrdi da je Komisija pobijanu odluku donijela nakon isteka roka određenog u članku 22. stavku 4. Direktive 2003/55/EZ.

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2003/55/EZ od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima unutarnjeg tržišta prirodnog plina i ukidanju Direktive 98/30/EZ (SL L 176, str. 57.)


title: Predmet T-136/14: Tužba podnesena 24. veljače 2014. – Tilda Riceland Private protiv OHIM-a – Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/55

         Tužba podnesena 24. veljače 2014. – Tilda Riceland Private protiv OHIM-a – Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)
   (Predmet T-136/14)
   2014/C 135/71
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tilda Riceland Private Ltd. (Gurgaon, Indija) (zastupnici: S. Malynicz, Barrister, N. Urwin i D. Sills, Solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Siam Grains Co. Ltd (Bangkok, Tajland)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 18. prosinca 2013. u predmetu R 1086/2012-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni crno-bijeli žig koji sadrži verbalne elemente „BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE” za proizvode u razredu 30 – prijava žiga Zajednice br. 3 520 641

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: raniji neregistrirani žig i raniji znak „rabljen u trgovačkom prometu koji označava razred proizvoda”„BASMATI” rabljen u Ujedinjenoj Kraljevini u vezi s „rižom”

      Odluka Odjela za prigovore: odbacivanje prigovora u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 4. Uredbe 207/2009. od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice.


title: Predmet T-43/14: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Heidrick & Struggles International protiv OHIM-a (THE LEADERSHIP COMPANY) ( „Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice THE LEADERSHIP COMPANY — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/52

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Heidrick & Struggles International protiv OHIM-a (THE LEADERSHIP COMPANY)
   (Predmet T-43/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice THE LEADERSHIP COMPANY - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnoga karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 046/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Heidrick & Struggles International, Inc. (Chicago, Illinois, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Norris, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. listopada 2013. (predmet R 338/2013-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka THE LEADERSHIP COMPANY kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Heidrick & Struggles International Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 129, 28.4.2014.


title: Predmet C-22/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský súd v Prešove — Slovačka) — Katarína Haasová protiv Rastislav Petrík, Blanka Holingová (Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila — Direktiva 72/166/EEZ — Članak 3. stavak 1. — Direktiva 90/232/EEZ — Članak 1. — Prometna nezgoda — Smrt putnika — Pravo bračnog druga i maloljetnog djeteta na naknadu štete — Neimovinska šteta — Naknada — Pokriće obveznim osiguranjem)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský súd v Prešove — Slovačka) — Katarína Haasová protiv Rastislav Petrík, Blanka Holingová
   (Predmet C-22/12) (1)

   (Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila - Direktiva 72/166/EEZ - Članak 3. stavak 1. - Direktiva 90/232/EEZ - Članak 1. - Prometna nezgoda - Smrt putnika - Pravo bračnog druga i maloljetnog djeteta na naknadu štete - Neimovinska šteta - Naknada - Pokriće obveznim osiguranjem)
   2013/C 367/07
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský súd v Prešove

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Katarína Haasová

      Tuženici: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Krajský súd v Prešove — Tumačenje članka 1. Treće direktive Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL L 129, str. 33.) i članka 3. stavka 1. Direktive Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti (SL L 103, str. 1.) — Opseg jamstva u korist trećih koje pruža obvezno osiguranje — Nacionalna odredba koja ne predviđa naknadu neimovinske štete

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. Direktive Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti, članak 1. stavci 1. i 2. Druge direktive Vijeća 84/5/EEZ od 30. prosinca 1983. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila, kako je izmijenjena Direktivom 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. i članak 1. stavak 1. Treće direktive Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti, treba tumačiti na način da obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila mora pokrivati naknadu neimovinske štete koju pretrpe bliski srodnici žrtava koje su poginule u prometnoj nezgodi u mjeri u kojoj je ova naknada, na temelju građanskopravne odgovornosti osiguranika, predviđena nacionalnim pravom koje se primjenjuje u glavnom postupku.

      (1)  SL C 98, 31.3.2012.


title: Predmet T-358/13: Tužba podnesena 9. srpnja 2013. — Italija protiv Komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/26

         Tužba podnesena 9. srpnja 2013. — Italija protiv Komisije
   (Predmet T-358/13)
   2013/C 252/68
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: M. Salvatorelli, avvocato dello Stato, i G. Palmieri, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi provedbenu odluku Komisije 2013/209/EU od 26. travnja 2013., dostavljenu pod brojem C(2013) 2444, dana 29. travnja 2013., dopisom br. SG-Greffe (2013) D/5879, koji je stalno predstavništvo Italije pri Europskoj uniji zaprimilo 29. travnja 2013., predmet koje je „poravnanje računâ agencija za plaćanje država članica koji se odnose na izdatke financirane od strane Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) za proračunsku godinu 2012.” u dijelu u kojem se, smatrajući iznos od 5 006 487,10 eura, koji se odnosi na regiju Basilicata, „iznosom koji se ne može ponovno koristiti”, taj iznos odbija od gornje granice izdataka EPFRR-a za PRR Basilicate što ima za posljedicu nemogućnost korištenja predmetnog iznosa u okviru spomenute gornje granice, čime se ustvari određuje njegov opoziv;

               —

               naloži Komisiji Europske unije plaćanje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U ovom postupku talijanska vlada pobija odluku Komisije 2013/209/EU od 26. travnja 2013., dostavljenu pod brojem C(2013) 2444 dana 29. travnja 2013., predmet koje je „poravnanje računâ agencija za plaćanje država članica koji se odnose na izdatke financirane od strane Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) za proračunsku godinu 2012.” u dijelu u kojem se, smatrajući iznos od 5 006 487,10 eura koji se odnosi na regiju Basilicata „iznosom koji se ne može ponovno koristiti”, taj iznos odbija od gornje granice izdataka EPFRR-a PRR-a (Programa ruralnog razvoja) Basilicate što ima za posljedicu nemogućnost korištenja predmetnog iznosa u okviru spomenute gornje granice, čime se ustvari određuje njegov opoziv.
   U tom pogledu tužitelj tvrdi da prilagodba proizlazi iz gledišta službi Komisije prema kojem neki projekti plaćeni tijekom posljednjeg tromjesečja 2011. nisu mogli biti uneseni u tromjesečnu izjavu o izdacima s obzirom na to da nisu bili u skladu s važećim PRR-om.
   Stajalište Komisije, naposljetku izraženo u pobijanoj provedbenoj odluci, pogrešno je, drži tužitelj, iz nekoliko aspekata.

               —

               Na prvom mjestu, upitna je ispravnost unosa smanjenja iz članka 27. Uredbe (EZ) br. 1290/2005, kvalificiranog kao „iznos koji se ne može ponovno koristiti”, u odluku o poravnanju računâ, s obzirom na to da iz iste treba biti isključen svaki suspendirani ili smanjeni iznos, kao što to proizlazi iz čl. 29. stavka 5. gore navedene Uredbe. To smanjenje pogrešno je, među ostalim, i po pitanju njegova iznosa.

               —

               Na drugom mjestu, mjera je pogrešna i zbog nedostatka obrazloženja te glede iznosa koji se odnosi na tromjesečje izdataka, a koji je Komisija smanjila odnosno suspendirala, na temelju članka 29. stavka 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, 11.8.2005., str. 1.).

               —

               Naposljetku, proglašavanje iznosa iznosom koji se ne može ponovno koristiti ne razlikuje se od njegova opoziva, s obzirom na to da je posljedica nemogućnost budućeg korištenja iznosâ u okviru gornje granice izdataka PRR-a Basilicate, dok važeći propisi EU-a isključuju mogućnost opoziva suspendiranih iznosa.


title: Predmet T-695/14: Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Omega International protiv OHIM-a (Prikaz bijelog kruga i pravokutnika u crnom pravokutniku) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje bijeli krug i pravokutnik u crnom pravokutniku — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/53

         Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Omega International protiv OHIM-a (Prikaz bijelog kruga i pravokutnika u crnom pravokutniku)
   (Predmet T-695/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje bijeli krug i pravokutnik u crnom pravokutniku - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 027/67)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Omega International GmbH (Bad Oldesloe, Njemačka) (zastupnik: J. P. Becker, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 18. srpnja 2014. (predmet R 1037/2014-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog žiga koji prikazuje bijeli krug i pravokutnik u crnom pravokutniku kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Omega International GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet T-841/14: Tužba podnesena 30. prosinca 2014. – Španjolska protiv Komisije

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/43

      Tužba podnesena 30. prosinca 2014. – Španjolska protiv Komisije
      (Predmet T-841/14)
      (2015/C 073/55)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Gavela Llopis, Abogado del Estado)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi naplatu kamata koju su službe Komisije primijenile na temelju dopisa od 21. listopada 2014.;

                  —

                  podredno, utvrdi da se ne primjenjuje povećanje predviđeno u članku 11. stavcima 2. i 3.;

                  —

                  neovisno o osnovanosti prethodnog dijela zahtjeva, a podredno prvom dijelu zahtjeva, kao početni datum od kojeg teku zatezne kamate utvrdi 20. siječnja 2004., odnosno prvi sljedeći radni dan dva mjeseca nakon dana kojeg je utvrđen mogući dug, to jest 27. studenoga 2003., što odgovara svim tranzitima koji su predmet ovog postupka ili, ako se tako ne utvrdi, barem za kamate na carinski dug koji odgovara trima posljednjim tranzitima, i

                  —

                  tuženoj instituciji naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba je podnesena protiv odluke sadržane u dopisu Komisije Ares (2014) 3486706 (BUDG/B/02/MTC/IB) od 21. listopada 2014. kojom se primjenjuje članak 11. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke br. 94/728/EZ, Euratom o sustavu vlastitih sredstava Zajednica.
      Temelj za ovu tužbu nalazi se u istražnom postupku nizozemskih tijela u vezi s 26 tranzita koje je odaslala njihova carina između travnja i studenoga 1994. za koje je bio prijavljen izlazak iz carinskog područja Zajednice putem španjolske carinarnice Algeciras. Navedena tijela smatrala su da je dotična roba izbjegla carinski nadzor jer nije napustila područje Unije. Nakon toga, nizozemska tijela sastavila su novo izvješće u vezi s 8 tranzitnih deklaracija, izrazivši sumnju u vjerodostojnost pečata i potpisa na dokumentima koji su podneseni kao dokaz njihove provedbe.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 11. Uredbe br. 1150/2000, u vezi s člankom 9. stavkom 1., člankom 10. stavkom 1. podstavkom 2., člankom 6. stavkom 3. te člankom 2., tako što ih je Komisija primijenila na činjenično stanje koje u njoj nije predviđeno.

                              —

                              U tom pogledu tužitelj navodi da nije riječ o carinskom dugu predviđenom člankom 6. stavkom 3. točkom (a) nego o carinskom dugu na koji se upućuje u točki (b).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i pravne sigurnosti prilikom primjene članka 11. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 1150/2000

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu navodi da se navedeni stavci odnose na povećanje zatezne kamate koje nema za cilj naknaditi štetu prouzročenu zakašnjenjem u plaćanju, nego ono ima prinudni karakter koji sprječava njegovu primjenu u situaciji u kojoj država članica ne zna za konkretno postojanje obveze koja je ispunjena sa zakašnjenjem.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2. stavka 3. Uredbe br. 1150/2000 u vezi s određivanjem datuma kojeg je trebao biti utvrđen carinski dug, a time i zbog neodgovarajuće utvrđenog početnog datuma od kojeg teku zatezne kamate, o čemu se vodio sudski postupak, tako da je riječ o nečemu što se moglo utvrditi samo sudskom odlukom.


20150731028616872015/C 270/282142013TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150702232421Predmet T-214/13: Presuda Općeg suda od 2. srpnja 2015 – Typke protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na natječaj EPSO/AD/230 231/12 — Prešutno uskraćivanje pristupa — Uskraćivanje pristupa — Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva podnesen u replici — Rok — Povlačenje prešutne odluke — Obustava postupka — Pojam dokumenta — Izdvajanje i organizacija informacija sadržanih u elektroničkim bazama podataka”)
 ---documentbreak--- C2702015HR2310120150702HR0028231242Presuda Općeg suda od 2. srpnja 2015 – Typke protiv Komisije
   (Predmet T-214/13) (
         1
      )
   „(„Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na natječaj EPSO/AD/230 231/12 — Prešutno uskraćivanje pristupa — Uskraćivanje pristupa — Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva podnesen u replici — Rok — Povlačenje prešutne odluke — Obustava postupka — Pojam dokumenta — Izdvajanje i organizacija informacija sadržanih u elektroničkim bazama podataka”)“2015/C 270/28Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Rainer Typke (Hasbergen, Njemačka) (zastupnici: B. Cortese i A. Salerno, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Clotuche-Duvieusart i B. Eggers, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, Odluke Glavnog tajništva Komisije od 5. veljače 2013. o odbijanju prvog tužiteljeva zahtjeva za pristup dokumentima koji se odnose na pristupne testove otvorenog natječaja EPSO/AD/230 231/12 (AD5-AD7) (Gestdem 2012/3258) i, s druge strane, prešutne odluke Glavnog tajništva Komisije, koja se smatra donesenom 13. ožujka 2013., o odbijanju drugog tužiteljeva zahtjeva za pristup dokumentima koji se odnose na te testove (Gestdem 2013/0068).

      Izreka

            1.

            Obustavlja se postupak za poništenje prešutne odluke o odbijanju pristupa u postupku GESTDEM 2013/0068.

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            Raineru Typkeu nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet C-431/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Inalta Curte de Casație și Justiție — Rumunjska) — Agenția Națională de Administrare Fiscală protiv SC Rafinăria Steaua Română SA (Porezni sustav — Porez na dodanu vrijednost — Povrat viška PDV-a prebijanjem — Poništenje izjave o prijeboju — Obveza plaćanja zateznih kamata poreznom obvezniku)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/19

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Inalta Curte de Casație și Justiție — Rumunjska) — Agenția Națională de Administrare Fiscală protiv SC Rafinăria Steaua Română SA
   (Predmet C-431/12) (1)

   (Porezni sustav - Porez na dodanu vrijednost - Povrat viška PDV-a prebijanjem - Poništenje izjave o prijeboju - Obveza plaćanja zateznih kamata poreznom obvezniku)
   2013/C 367/32
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Inalta Curte de Casație și Justiție

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agenția Națională de Administrare Fiscală

      Tuženik: SC Rafinăria Steaua Română SA

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Inalta Curte de Casație și Justiție — Tumačenje članka 183. Direktive vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (JO L 347, p. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) — Povrat viška PDV-a prebijanjem — Obveza nadležnih poreznih tijela da plate zatezne kamate u slučaju da sud poništi izjave o prijeboju

      Izreka

               1.

               Članak 183. Direktive vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se protivi tome da porezni obveznik, koji je zahtijevao povrat viška poreza na dodanu vrijednost u dijelu koji prelazi iznos poreza na dodanu vrijednost koji je morao platiti, ne bi mogao ishoditi od nadležnog poreznog tijela države članice zateznu kamatu na povrat koji je to upravno tijelo isplatilo sa zakašnjenjem za vremensko razdoblje u kojemu su bili na snazi upravni akti koji su isključivali povrat, a koji su naknadno poništeni na temelju sudske odluke.

      (1)  SL C 399, 22.12.2012.


title: Predmet T-508/17: Tužba podnesena 4. kolovoza 2017. – Financiere Tesalia i drugi protiv Komisije i SRB-a

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/39

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2017. – Financiere Tesalia i drugi protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-508/17)
   (2017/C 347/51)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Financiere Tesalia, SA (Luxembourg, Luksemburg), Cartera Zurbano, SA (Madrid, Španjolska), Finexperta, SA (Madrid), Eurosigma, SA (Madrid) (zastupnici: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín y B. Fernández García, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da poništi sljedeće akte:

               —

               Odluku (SRB/EES/2017/08) Jedinstvenog sanacijskog odbora s njegove izvršne sjednice od 7. lipnja 2017., o usvajanju sanacijskog programa za financijsku instituciju Banco Popular Español, S.A.

               —

               Odluku Komisije (EU) 2017/1246 od 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores i Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor te T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-339/12: Presuda Općeg suda od 4. veljače 2014. — Gandia Blasco protiv OHIM-a — Sachi Premium-Outdoor Furniture (kubična fotelja) ( „Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje kubičnu fotelju — Raniji dizajn — Razlog za ništavost — Individualni karakter — Različiti ukupni dojam — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002” )

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/9

         Presuda Općeg suda od 4. veljače 2014. — Gandia Blasco protiv OHIM-a — Sachi Premium-Outdoor Furniture (kubična fotelja)
   (Predmet T-339/12) (1)

   (Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje kubičnu fotelju - Raniji dizajn - Razlog za ništavost - Individualni karakter - Različiti ukupni dojam - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002)
   2014/C 78/18
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Gandia Blasco, SA (Valencija, Španjolska) (zastupnik: I. Sempere Massa, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugal) (zastupnici: M. Oehen Mendes i M. Paes, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 25. svibnja 2012. (predmet R 970/2011-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između Gianda Blasco, SA i Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Gandia Blasco, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet T-276/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Flachglas Torgau i dr. protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka”)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/63

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Flachglas Torgau i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-276/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”))
   (2015/C 294/77)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Njemačka); Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen na Rajni, Njemačka); i Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Njemačka) (zastupnici: S. Altenschmidt i H. Janssen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju A. Lukea i C. Maurera, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije (Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               3.

               Flachglas Torgau GmbH, Saint-Gobain Isover G+H AG i Saint-Gobain Oberland AG snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               4.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-441/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV protiv Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo društava — Direktiva 2003/71/EZ — Članak 3. stavak 1. — Obveza objavljivanja prospekta prilikom javne ponude vrijednosnih papira — Prisilna prodaja vrijednosnih papira)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/4

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV protiv Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA
   (Predmet C-441/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo društava - Direktiva 2003/71/EZ - Članak 3. stavak 1. - Obveza objavljivanja prospekta prilikom javne ponude vrijednosnih papira - Prisilna prodaja vrijednosnih papira))
   2014/C 421/05
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV

      Tuženici: Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. Direktive 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja u trgovanje te o izmjeni Direktive 2001/34/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2008/11/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008., treba tumačiti na način da obveza objavljivanja prospekta prije svake ponude vrijednosnih papira javnosti nije primjenjiva na prisilnu prodaju vrijednosnih papira, poput one u glavnom postupku.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.


               10.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/6

         Postupak koji je pokrenulo Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda 10. srpnja 2013.
   (Predmet E-17/13)
   2013/C 294/06
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Xavier Lewis i Clémence Perrin, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium pokrenulo je 10. srpnja 2013. postupak protiv Islanda pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da i. nedonošenjem svih mjera potrebnih za provedbu članka 2. akta iz točke 16.b prve alineje Priloga IX. i točke 4. prve alineje Priloga XII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o izmjeni Direktive 98/26/EZ o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira i Direktive 2002/47/EZ o ugovorima o financijskom kolateralu s obzirom na povezane sustave i kreditna potraživanja), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., ili ii. neobavješćivanjem Nadzornog tijela o tim mjerama u predviđenom roku Island nije ispunio svoje obveze iz tog akta i članka 7. Sporazuma;

               2.

               da se Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina, činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               u ovoj tužbi Nadzorno tijelo EFTA-e navodi da se do 12. studenoga 2012. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 12. rujna 2012. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede članak 2. Direktive 2009/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o izmjeni Direktive 98/26/EZ o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira i Direktive 2002/47/EZ o ugovorima o financijskom kolateralu s obzirom na povezane sustave i kreditna potraživanja (Akt) u skladu s točkom 16.b prvom alinejom Priloga IX. i točke 4. prve alineje Priloga XII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1.,

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da Island ne osporava trajno kašnjenje u provedbi članka 2. akta. Stoga Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da nedonošenjem mjera potrebnih za provedbu članka 2. akta ili neobavješćivanjem o tim mjerama u predviđenom roku Island nije ispunio svoje obveze iz članka 3. akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-288/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2014. uputio Tribunalul Timiș (Rumunjska) – Silvia Ciup protiv Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2014. uputio Tribunalul Timiș (Rumunjska) – Silvia Ciup protiv Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara
   (Predmet C-288/14)
   2014/C 303/25
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunalul Timiș

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Silvia Ciup

      Tuženik: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

      Prethodno pitanje

   Mogu li se načela ekvivalentnosti i djelotvornosti pravnih sredstava u slučaju povrede prava Europske unije, koja su utvrđena sudskom praksom Suda, te pravo na vlasništvo iz članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti u smislu da su u suprotnosti s odredbama nacionalnog prava koje temeljem petogodišnjeg obročnog plaćanja odlažu povrat pristojbi naplaćenih protivno pravu Zajednice i pripadajućih zakonskih kamata, kada je navedeni povrat naložen u presudama koje će postati izvršne do 31. prosinca 2015.?


title: Predmet C-451/12: Rješenje predsjednika Suda od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Audiencia Provincial de Salamanca – Španjolska) – Josune Esteban Garcia protiv Cachorros Plus CBF SCP.

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/33

         Rješenje predsjednika Suda od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Audiencia Provincial de Salamanca – Španjolska) – Josune Esteban Garcia protiv Cachorros Plus CBF SCP.
   (Predmet C-451/12) (1)

   2014/C 175/41
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 399, 22.12.2012.


title: Predmet T-620/14: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2015. – Diapharm protiv Komisije („Tužba zbog propusta — Zaštita potrošača — Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Botaničke tvari — Rok za podnošenje tužbe — Nepostojanje pravnog interesa — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/33

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2015. – Diapharm protiv Komisije
   (Predmet T-620/14) (1)

   ((„Tužba zbog propusta - Zaštita potrošača - Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Botaničke tvari - Rok za podnošenje tužbe - Nepostojanje pravnog interesa - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”))
   (2015/C 381/37)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Diapharm GmbH & Co. KG (Münster, Njemačka) (zastupnici: M. Weidner, N. Hußmann i T. Guttau, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin i S. Grünheid, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za utvrđenje propusta Komisije jer je nezakonito propustila naložiti Europskoj agenciji za sigurnost hrane (EFSA) da procijeni zdravstvene tvrdnje koje se odnose na botaničke tvari kao preduvjet za donošenje konačnog popisa dozvoljenih tvrdnji u skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (SL L 404, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 172.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Društvu Diapharm GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-314/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba protiv Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE (Prethodni postupak — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa — Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Izuzeća — Plaćanje honorara za pružanje pravnih usluga — Diskrecijska ovlast nadležnog nacionalnog tijela — Pravo na učinkovitu sudsku zaštitu — Utjecaj nezakonitog porijekla financijskih sredstava — Nepostojanje)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/13

         Presuda Suda (peto vijeće) od 12. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba protiv Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
   (Predmet C-314/13) (1)

   ((Prethodni postupak - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa - Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Izuzeća - Plaćanje honorara za pružanje pravnih usluga - Diskrecijska ovlast nadležnog nacionalnog tijela - Pravo na učinkovitu sudsku zaštitu - Utjecaj nezakonitog porijekla financijskih sredstava - Nepostojanje))
   2014/C 282/18
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba

      Tuženici: Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE

      Izreka

               1.

               Članak 3. stavak 1. točku (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 765/2006 od 18. svibnja 2006. o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 84/2011 od 31. siječnja 2011. i Uredbom Vijeća (EU) br. 588/2011 od 20. lipnja 2011., treba tumačiti na način da nadležno nacionalno tijelo – kada odlučuje o zahtjevu za odobravanje izuzeća podnesenom temeljem te odredbe, a u svrhu omogućavanja podnošenja pravnog sredstva radi osporavanja zakonitosti mjera ograničavanja koje je uvela Unija – ne raspolaže neograničenom diskrecijskom ovlasti, već svoje ovlasti mora izvršavati poštujući prava iz članka 47. stavka 2. druge rečenice Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i uvažavajući neotklonjivu obvezu zastupanja po odvjetniku prilikom podnošenja pravnog sredstva Općem sudu Europske unije.
               Nadležno nacionalno tijelo je ovlašteno provjeriti jesu li financijska sredstva čije se oslobađanje zahtijeva namijenjena isključivo plaćanju opravdanih honorara i naknadi troškova pružanja pravnih usluga. Ono može utvrditi i uvjete koje smatra primjerenima da bi se zajamčilo da cilj predviđene sankcije ne bude ugrožen, te da odobreno izuzeće ne bude zloupotrijebljeno.

               2.

               Članak 3. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 765/2006, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 84/2011 i Uredbom Vijeća (EU) br. 588/2011., treba tumačiti na način da – u situaciji kakva je ona iz glavnog postupka, i u kojoj se zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora temelji na toj uredbi – izuzeće od zamrzavanja financijskih sredstava i gospodarskih izvora radi podmirenja pravnih usluga treba ocjenjivati sukladno sâmoj toj odredbi, u kojoj se niti na koji način ne spominje podrijetlo financijskih sredstava i njihovo eventualno nezakonito stjecanje.

      (1)  SL C 233, 10.8.2013.


title: Predmet C-381/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2014. uputio Juzgado de lo Mercantil n ° 9 de Barcelona (Španjolska) – Jorge Sales Sinués protiv Caixabank S.A.

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2014. uputio Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona (Španjolska) – Jorge Sales Sinués protiv Caixabank S.A.
   (Predmet C-381/14)
   2014/C 388/03
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jorge Sales Sinués

      Tuženik: Caixabank S.A.

      Prethodna pitanja

   Budući da španjolski sustav svojim člankom 43. LEC-a (1) u odnosu na individualnu tužbu koju je paralelno podnio potrošač određuje suspenzivni ili prethodni učinak do donošenja pravomoćne presude u kolektivnom postupku, pri čemu je potonji vezan onime što je odlučeno u tom postupku bez da je imao priliku iznijeti primjerene argumente u korist svog prava niti podnijeti dokazna sredstva koristeći sva dostupna postupovna sredstva:

               1.

               Može li se smatrati da su to sredstvo ili mehanizam djelotvorni u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 93/13/[E]EZ-a (2)?

               2.

               U kojoj mjeri taj suspenzivni učinak predstavlja prepreku za potrošača i stoga povredu članka 7. stavka 1. navedene direktive u pogledu isticanja ništetnosti nepoštenih odredaba u svojem ugovoru?

               3.

               Predstavlja li činjenica da se potrošač ne može povući iz kolektivne tužbe povredu članka 7. stavka 3. Direktive 93/13/[E]EZ-a?

               4.

               Ili je naprotiv suspenzivni učinak članka 43. LEC-a u skladu s člankom 7. Direktive 93/13/[E]EZ-a u smislu da su prava potrošača u potpunosti očuvana tom kolektivnom tužbom, s obzirom na to da španjolski pravni poredak predviđa druge, jednako djelotvorne postupovne mehanizme za zaštitu njihovih prava, kao i načelom pravne sigurnosti?

      (1)  Ley de Enjuiciamiento Civil (španjolski Zakonik o parničnom postupku).

      (2)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima

      SL L 95, str. 29.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.


title: Predmet T-493/14: Tužba podnesena 30. lipnja 2014. – Mayer protiv EFSA-e

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/19

         Tužba podnesena 30. lipnja 2014. – Mayer protiv EFSA-e
   (Predmet T-493/14)
   2014/C 329/27
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ingrid Alice Mayer (Ellwangen, Njemačka) (zastupnik: T. Mayer, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost hrane

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               produlji njegovo upućivanje do 30. lipnja 2015.;

               —

               utvrdi nezakonitost prestanka njegovog ugovora o upućivanju, točnije odluke EFSA-e „Termination of the secondment” od 16. travnja 2014.,

               —

               naloži tuženiku da ne dozvoli novi izbor za mjesto „observer” upućenog nacionalnog stručnjaka u odboru za osoblje;

               —

               utvrdi nezakonitost šestomjesečne suspenzije njegovog sudjelovanja u odboru za osoblje;

               —

               naloži da mu se odobri pristup svim porukama elektroničke pošte koje su izmijenjene između direktora EFSA-e i organizacije privatnog prava iz poljoprivredno-prehrambenog sektora;

               —

               podredno, naloži da se taj pristup odobri trećoj osobi, određenoj od strane Općeg suda, da ispita mogući sukob interesa;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi, tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.
   Tužitelj ističe da njegovo pravo na produljenje ugovora o upućivanju kao nacionalnog stručnjaka proizlazi iz općeg načela jednakog postupanja, Povelje o temeljnim pravima, zabrane arbitrarnosti i iz članka 2. Ugovora o EU-u.
   Tužitelj u tom pogledu prigovara da se neproduljenje upućivanja temelji na pogrešnoj odluci o izboru ili čak na nepostojećoj odluci o izboru.
   Tužitelj s tim u vezi ističe, da je njegova suspenzija iz odbora za osoblje bila nezakonita, da nije imala osnove, nije provedeno saslušanje niti je o tome pismeno obaviješten.
   Tužitelj osim toga ističe pravo na pristup određenim porukama elektroničke pošte iz članka 2. Uredbe br. 1049/2001 (1). On u tom pogledu navodi da te službene poruke elektroničke pošte ne potpadaju pod zaštitu osobnih podataka.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43).


title: Predmet T-504/14: Tužba podnesena 2. srpnja 2014. – Sertrans Catalunya protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/55

         Tužba podnesena 2. srpnja 2014. – Sertrans Catalunya protiv Komisije
   (Predmet T-504/14)
   2014/C 282/73
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Sertrans Catalunya, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: J. De Juan Casadevall, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, i u slučaju da se državna potpora SEAF ocijeni nezakonitom, dodijeli povrat sredstava samo do dana objave odluke o pokretanju formalnog istražnog postupka u SLEU-u, odnosno do 21. rujna 2011., i

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima u predmetu T-500/14, Derivados del Flúor/Komisija.


title: Predmet T-406/15: Tužba podnesena 26. srpnja 2015. – Mahmoudian protiv Vijeća

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/26

         Tužba podnesena 26. srpnja 2015. – Mahmoudian protiv Vijeća
   (Predmet T-406/15)
   (2015/C 337/26)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iran) (zastupnici: A. Bahrami i N. Korogiannakis, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               naloži Vijeću plaćanje iznosa od 2 2 27  000 EUR na temelju imovinske štete i iznosa od 6 00  000 EUR na temelju neimovinske štete;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbi ističe jedan tužbeni razlog koji je u bitnome istovjetan ili sličan razlogu koji je istaknut u okviru predmeta T-405/15, Fulmen/Vijeće.


title: Predmet T-676/14: Rješenje Općeg suda od 3. rujna 2015. – Španjolska protiv Komisije („Tužba za poništenje — Članak 8. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1173/2011 — Učinkovita provedba proračunskog nadzora u europodručju — Manipuliranje statističkim podacima — Komisijina odluka o otvaranju istrage — Akt koji se ne može pobijati pravnim lijekom — Pripremni akt — Nedopuštenost”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/35

         Rješenje Općeg suda od 3. rujna 2015. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-676/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Članak 8. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1173/2011 - Učinkovita provedba proračunskog nadzora u europodručju - Manipuliranje statističkim podacima - Komisijina odluka o otvaranju istrage - Akt koji se ne može pobijati pravnim lijekom - Pripremni akt - Nedopuštenost”))
   (2015/C 381/40)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne, J. Baquero Cruz i M. Clausen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2014) 4856 final od 11. srpnja 2014. o otvaranju istrage u vezi s manipuliranjem statističkim podacima u Španjolskoj, kako je propisano Uredbom (EU) br. 1173/2011 Europskog parlamenta i Vijeća o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao nedopuštena.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 388, 3. 11. 2014.


title: Predmet T-396/13: Rješenje Općeg suda od 26. siječnja 2015. – Dosen protiv OHIM-a – Gramm (Nano-Pad) ( „Žig zajednice — Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim — Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim — Obustava postupka” )

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/20

         Rješenje Općeg suda od 26. siječnja 2015. – Dosen protiv OHIM-a – Gramm (Nano-Pad)
   (Predmet T-396/13) (1)

   ((„Žig zajednice - Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim - Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim - Obustava postupka”))
   (2015/C 096/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Franko Dosen (Berlin, Njemačka) (zastupnik: H. Losert, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Pohlmann, a zatim M. Fischer, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Thomas Gramm (Wesel, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. svibnja 2013. (predmet R 1981/2011-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Thomasa Gramma i Franka Dosena.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi.

               2.

               Nalaže se tužitelju snošenje vlastitih troškova i troškova tuženika.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-402/16: Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinGas)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/51

         Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinGas)
   (Predmet T-402/16)
   (2016/C 335/67)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: O. Spieker, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „berlinGas” – prijava za registraciju br. 14 067 714

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. svibnja 2016. u predmetu R 291/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe 207/2009.


title: Predmet T-75/16 P: Žalba koju je 18. veljače 2016. podnio Carlo De Nicola protiv rješenja Službeničkog suda od 18. prosinca 2015. u predmetu F-128/11, De Nicola protiv EIB-a

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/39

         Žalba koju je 18. veljače 2016. podnio Carlo De Nicola protiv rješenja Službeničkog suda od 18. prosinca 2015. u predmetu F-128/11, De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-75/16 P)
   (2016/C 118/45)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: G. Ferabecoli, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati ovu žalbu, preinači pobijano rješenje u cijelosti i ukine točke 1. i 2. izreke kao i točke 1., 7.-25., 51.-52., 63.-76., 80., 84., 87.-88., 97.-98.. 101.-115. istog rješenja;

               —

               posljedično, poništi sve pobijane akte i naloži EIB-u da C. De Nikoli naknadi pretrpjelu štetu, kako je to zatraženo u tužbi kojom se pokreće postupak, ili, podredno, vrati predmet drugom vijeću Službeničkog suda kako bi u drugom sastavu ponovno odlučio o ukinutim točkama;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova je žalba upućena protiv rješenja Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015., De Nicola/Europska investicijska banka (F-128/11).
   Žalbeni razlozi i glavni argumenti su slični onima izloženim u predmetu T-55/16 P, De Nicola/Europska investicijska banka.
   Žalitelj posebno naglašava dopuštenost zahtjeva za poništenje poruka od 4. lipnja i 12. kolovoza 2011. kao i zahtjeva za poništenje odluke od 6. rujna 2001. kojom je odbijen zahtjev za pokretanje postupka mirnog rješenja spora.


title: Predmet T-213/15: Tužba podnesena 24. travnja 2015. – Lidl protiv OHIM-a – toom Baumarkt (Super-Samstag)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/39

         Tužba podnesena 24. travnja 2015. – Lidl protiv OHIM-a – toom Baumarkt (Super-Samstag)
   (Predmet T-213/15)
   (2015/C 205/52)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Wolter i A. Berger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: toom Baumarkt GmbH (Köln, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Super-Samstag” – žig Zajednice br. 10 304 178

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. veljače 2015. u predmetu R 657/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka, uključujući i troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s Pravilom 37. točkom (b) (i) i (iv) Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-447/13 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. studenoga 2014. – Riccardo Nencini protiv Europskog parlamenta (Žalba – Član Europskog parlamenta – Naknade namijenjene za pokrivanje troškova nastalih u izvršavanju parlamentarnih dužnosti – Povrat neopravdano isplaćenog iznosa – Naplata – Zastara – Razuman rok)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/7

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. studenoga 2014. – Riccardo Nencini protiv Europskog parlamenta
      (Predmet C-447/13 P) (1)

      (Žalba - Član Europskog parlamenta - Naknade namijenjene za pokrivanje troškova nastalih u izvršavanju parlamentarnih dužnosti - Povrat neopravdano isplaćenog iznosa - Naplata - Zastara - Razuman rok)
      (2015/C 016/09)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Riccardo Nencini (zastupnik: M. Chiti, avvocato)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i N. Lorenz, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Presuda Općeg suda Europske unije Nencini/Parlament (T 431/10 i T 560/10, EU:T:2013:290) ukida se u dijelu u kojem se odnosi na predmet T-560/10.

                  2.

                  Odluka glavnog tajnika Europskog parlamenta od 7. listopada 2010. o povratu nekih iznosa koje je Riccardo Nencini, bivši član Europskog parlamenta, primio kao naknadu putnih troškova i troškova za parlamentarnu pomoć kao i obavijest o terećenju glavnog direktora glavne uprave za financije Europskog parlamenta br. 315653 od 13. listopada 2010. poništavaju se.

                  3.

                  Europskom parlamentu nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, triju četvrtina troškova Riccarda Nencinija u okviru ove žalbe.

                  4.

                  Europskom parlamentu nalaže se snošenje prvostupanjskog postupka u predmetu T-560/10.

                  5.

                  U preostalom dijelu žalba se odbija.

         (1)  SL C 304, 19.10.2013.


title: Predmet F-138/14: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 20. srpnja 2016. – Polizzi protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Prijenos nacionalnih mirovinskih prava — Prijedlog za priznavanje godina mirovinskog staža — Akt koji ne utječe negativno — Nedopuštenost tužbe — Zahtjev za odlučivanje bez ulaženja u raspravljanje o meritumu — Članak 83. Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/53

      Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 20. srpnja 2016. – Polizzi protiv Komisije
      (Predmet F-138/14) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Prijenos nacionalnih mirovinskih prava - Prijedlog za priznavanje godina mirovinskog staža - Akt koji ne utječe negativno - Nedopuštenost tužbe - Zahtjev za odlučivanje bez ulaženja u raspravljanje o meritumu - Članak 83. Poslovnika))
      (2016/C 364/69)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Rosalba Polizzi (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti, zatim G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke o izračunu tužiteljevih mirovinskih prava u okviru njihova prijenosa u mirovinski sustav Unije, a riječ je o odluci u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Rosalba Polizzi snosit će vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 34, 2. 2. 2015., str. 55.


title: Predmet C-47/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. siječnja 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Holterman Ferho Exploitatie BV i dr. protiv F. L. F. Spies von Büllesheim

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. siječnja 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Holterman Ferho Exploitatie BV i dr. protiv F. L. F. Spies von Büllesheim
   (Predmet C-47/14)
   2014/C 102/29
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji u kasacijskom postupku: Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH i Ferho Frankfurt GmbH

      Druga stranka u kasacijskom postupku: F. L. F. Spies von Büllesheim

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe Poglavlja II. Odjeljka 5. (članke 18. do 21.) Uredbe (EZ) br. 44/2001 (1) tumačiti tako da im je protivna primjena članka 5. točke 1. (a) ili članka 5. točke 3. te Uredbe u slučaju kao što je ovaj, u kojem trgovačko društvo tuženika smatra odgovornim ne samo u njegovom svojstvu direktora tog društva zbog protupropisnog izvršavanja njegovih dužnosti ili štetnih radnji, nego i neovisno o tom svojstvu zbog namjere ili svjesnog nehaja prilikom izvršavanja ugovora o radu sklopljenog između njega i trgovačkog društva?

               2.

                           a)

                           Treba li u slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje pojam „stvari koje se odnose na ugovore” u članku 5. točki 1. (a) Uredbe (EZ) br. 44/2001 tumačiti tako da on obuhvaća i slučaj kao što je ovaj, u kojem trgovačko društvo osobu u njezinom svojstvu direktora toga društva smatra odgovornom zbog povrede njezine obveze izvršavanja njezinih dužnosti koje proizlaze iz prava trgovačkih društava u skladu s važećim propisima?

                           b)

                           Treba li u slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 2 a) pojam „mjesto u kojem treba biti izvršena obveza [na kojoj se temelji tužba]” u članku 5. točki 1. (a) Uredbe (EZ) br. 44/2001 tumačiti tako da znači mjesto u kojem je direktor izvršavao ili trebao izvršavati svoju dužnost koja proizlazi iz prava trgovačkih društava, što će u pravilu biti mjesto u kojem se nalazi središnja uprava ili glavno mjesto poslovanja u smislu članku 60. stavka 1. točki (b) odnosno (c) ove Uredbe?

               3.

                           a)

                           Treba li u slučaju negativnog odgovora na pitanje 1 pojam „štetna radnja” u članku 5. točki 3. Uredbe (EZ) br. 44/2001 tumačiti tako da obuhvaća i slučaj kao što je ovaj, u kojem trgovačko društvo osobu smatra odgovornom u njezinom svojstvu direktora tog društva zbog protupropisnog izvršavanja njezine dužnosti koja proizlazi iz prava trgovačkih društava ili štetne radnje?

                           b)

                           Treba li u slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 3 a) pojam „mjesto u kojem se dogodio štetni događaj ili bi se on mogao dogoditi” u članku 5. točki 3. Uredbe (EZ) br. 44/2001 tumačiti tako da znači mjesto gdje je direktor izvršavao ili trebao izvršavati svoju dužnost koja proizlazi iz prava trgovačkih društava, što će u pravilu biti mjesto u kojem se nalazi središnja uprava ili glavno mjesto poslovanja dotičnog društva u smislu članka 60. stavka 1. točki (b) odnosno (c) ove Uredbe?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.).


title: Predmet T-192/16: Rješenje Općeg suda od 28. veljače 2017. – N.F. protiv Europskog vijeća („Tužba za poništenje — Izjava EU-a i Turske 18. ožujka 2016. — Priopćenje za medije — Pojam ‚međunarodni sporazum’ — Utvrđivanje autora akta — Doseg akta — Sjednica Europskog vijeća — Sastanak šefova država ili vlada država članica Europske unije održan u prostorijama Vijeća Europske unije — Svojstvo predstavnikâ država članica Unije na sastanku s predstavnikom treće države — Članak 263. prvi stavak UFEU-a — Nenadležnost”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/30

         Rješenje Općeg suda od 28. veljače 2017. – N.F. protiv Europskog vijeća
   (Predmet T-192/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Izjava EU-a i Turske 18. ožujka 2016. - Priopćenje za medije - Pojam ‚međunarodni sporazum’ - Utvrđivanje autora akta - Doseg akta - Sjednica Europskog vijeća - Sastanak šefova država ili vlada država članica Europske unije održan u prostorijama Vijeća Europske unije - Svojstvo predstavnikâ država članica Unije na sastanku s predstavnikom treće države - Članak 263. prvi stavak UFEU-a - Nenadležnost”))
   (2017/C 121/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: N.F. (zastupnici: B. Burns, solicitor, P. O’Shea i I. Whelan, barristers)

      Tuženik: Europsko vijeće (zastupnici: K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado i S. Boelaert, agenti)

      Predmet

   Zahtjev podnesen na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja sporazuma koji su Europsko vijeće i Republika Turska navodno sklopili 18. ožujka 2016., naslovljenog „Izjava EU-a i Turske,18. ožujka 2016.”.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje zbog nenadležnosti Općeg suda da o njoj odlučuje.

               2.

               Obustavlja se postupak o zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli N. Q., N. R., N. S., N. T., N. U. i N. V., kao i Kraljevina Belgija, Helenska Republika i Europska komisija.

               3.

               N. F. i Europsko vijeće snosit će vlastite troškove.

               4.

               N. Q., N. R., N. S., N. T., N. U. i N. V., kao i Kraljevina Belgija, Helenska Republika i Komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 232, 27. 6. 2016.


title: Predmet C-354/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Retten i Kolding, Civilretten (Danska) 27. lipnja 2013. — FOA kao zastupnik Karstena Kaltofta protiv Billund Kommune

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Retten i Kolding, Civilretten (Danska) 27. lipnja 2013. — FOA kao zastupnik Karstena Kaltofta protiv Billund Kommune
   (Predmet C-354/13)
   2013/C 252/37

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-163/17: Tužba podnesena 14. ožujka 2017. – Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità protiv Komisije

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/38

         Tužba podnesena 14. ožujka 2017. – Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità protiv Komisije
   (Predmet T-163/17)
   (2017/C 129/58)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità (Rim, Italija) (zastupnici: A. Fratini i G. Pandolfi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati tužbu i shodno tome utvrdi izvanugovornu odgovornost Komisije u smislu članka 268. i članka 340. stavka 2. UFEU-a;

               —

               naloži naknadu materijalne (stvarne štete i izmakle dobiti) i nematerijalne štete (zbog ugrožavanja časti i ugleda) koju je pretrpio tužitelj;

               —

               naloži snošenje kompenzacijskih i zateznih kamata;

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u ovom predmetu traži da mu se naknadi pretrpljena šteta, s jedne strane, zbog Komisijina nekoordiniranog upravljanja programima Unije za promicanje maslinovog ulja u trećim zemljama i, s druge strane, zato što je Komisija propustila ukloniti za tržišno natjecanje štetne i narušavajuće učinke uzrokovane nekoordiniranim preklapanjem dvaju programa.
   U prilog osnovanosti svojeg zahtjeva tužitelj iznosi tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, vezan uz nezakonitosti počinjene od strane Komisije, tiče se povrede načela nediskriminacije iz članka 18. UFEU-a i članka 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te načela legitimnih očekivanja zato što Komisija nije osigurala usklađenu koordinaciju programa Unije za promicanje maslinovog ulja u zainteresiranim trećim zemljama; kao i povrede načela dobre uprave i prava na dobru upravu iz članka 41. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima zato što, prema mišljenju tužitelja, nakon što je obaviještena o negativnim učincima koje neprovođenje koordiniranja dviju promotivnih kampanja ima na tržišno natjecanje, Komisija nije usvojila potrebne mjere.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, vezan uz postojanje stvarne i izvjesne štete, tiče se činjenice da je neizvršavanjem svojih obveza Komisija tužitelju prouzročila značajnu štetu (stvarnu štetu, izmaklu dobit i nematerijalnu štetu).

               3.

               Treći tužbeni razlog, vezan uz postojanje uzročno-posljedične veze, tiče se činjenice da se, s obzirom na to da je pretrpljena šteta u dovoljnoj mjeri izravna i neposredna posljedica neodgovarajućeg upravljanja programima za promicanje maslinovog ulja u trećim zemljama, pokazuje izravni uzročno-posljedični odnos između postupanja Komisije i sporne štete koju treba naknaditi u skladu s člankom 340. stavkom 2. UFEU-a.


title: Spojeni predmeti C-376/15 P i C-377/15 P: Žalba koju su 9. srpnja 2015. podnijeli Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. travnja 2015. u spojenim predmetima T-558/12 i T-559/12: Changshu City Standard Parts Factory i Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/12

         Žalba koju su 9. srpnja 2015. podnijeli Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. travnja 2015. u spojenim predmetima T-558/12 i T-559/12: Changshu City Standard Parts Factory i Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije
   (Spojeni predmeti C-376/15 P i C-377/15 P)
   (2015/C 381/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (zastupnici: R. Antonini, avvocato, E. Monard, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Zahtjevi

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               1)

               ukine presudu Općeg suda u spojenim predmetima T-558/12 i T-559/12 Changshu City Standard Parts Factory i Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Vijeće Europske unije,

               2)

               prihvati zahtjeve žalitelja iznesene u tužbi podnesenoj Općem sudu i poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 924/2012 od 4. listopada 2012. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 91/2009 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine (1), u dijelu u kojem se odnosi na žalitelje,

               3)

               Vijeću naloži snošenje troškova pred Općim sudom i Sudom, kao i troškove žalitelja,

               4)

               intervenijentima naloži snošenje vlastitih troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji tvrde da je Opći sud, osobito kad je riječ o pojmu „svih [usporedivih] izvoznih transakcija” i odnosu između predmetnih odredbi, počinio pogrešku koja se tiče prava pogrešno protumačivši članak 2. stavak 10. i članak 2. stavak 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (2) i članak 2.4 i 2.4.2 Sporazuma o primjeni članka VI. Općeg sporazuma o carinama i trgovini 1994. i žaliteljima nametnuo pretjeran teret dokazivanja.
   Žalitelji nadalje tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava pogrešno protumačivši članak 2. stavak 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice i članak 2.4 Sporazuma o primjeni članka VI. Općeg sporazuma o carinama i trgovini 1994, da nije odgovorio na neke od argumenata žalitelja te da je počino pogrešku koja se tiče prava prilikom ocjene obveze obrazlaganja na temelju članka 296. UFEU-a.

      (1)  (SL L 275, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 125., str. 3.).

      (2)  (SL L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.).


title: Predmet C-527/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2014. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Ukamaka Mary Jecinta Oruche i Nzubechukwu Emmanuel Oruche protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2014. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Ukamaka Mary Jecinta Oruche i Nzubechukwu Emmanuel Oruche protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-527/14)
   (2015/C 026/22)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Druge stranke postupka: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 7. stavak 2. podstavak 1. Direktive Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji (1) tumačiti na način da joj je protivan nacionalni propis prema kojem prvi ulazak [u Saveznu Republiku njemačku] člana obitelji sponzora ovisi o tome može li taj član obitelji prije ulaska dokazati da se može na jednostavan način sporazumijevati na njemačkom jeziku?

      (1)  SL L 251, str. 12. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 70.)


title: Predmet T-586/13: Tužba podnesena 8. studenoga 2013. — H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/27

         Tužba podnesena 8. studenoga 2013. — H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)
   (Predmet T-586/13)
   2014/C 24/49
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt G. Schneider-Rothhaar)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Njemačka)

      Zahtjevi

   Tužitelj zahtijeva:

               —

               poništenje pobijane odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. rujna 2013. (Predmet R 118/2013-1);

               —

               vraćanje predmeta OHIM-u na ponovno odlučivanje uz preporuku da dopusti povrat u prijašnje stanje;

               —

               nalaganje OHIM-u snošenja troškova postupka uključujući i troškova postupka pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: Figurativni žig „Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW” za proizvode i usluge iz razreda 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 i 42 ‒ Prijava žiga Zajednice br. 10 028 082

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

      Navedeni žig ili znak: Njemački verbalni žig i verbalni žig Zajednice „Gauff” kao i njemački figurativni žig i figurativni žig Zajednice „GAUFF” za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 i 44

      Odluka odjela za prigovore: Prigovor se djelomično prihvaća

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje zahtjeva za povrat u prijašnje stanje i odbijanje žalbe kao nedopuštene.

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 81. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-645/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2013. uputio Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španjolska) — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito protiv Evarista Méndeza Sene i drugih

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2013. uputio Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španjolska) — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito protiv Evarista Méndeza Sene i drugih
      (Predmet C-645/13)
      (2014/C 71/12)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

         Tuženici: Evaristo Méndez Sena, Edelmira Pérez Vicente, Daniel Méndez Senas, Victoriana Pérez Bicéntez

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li smatrati da nisu dostupna primjerena i djelotvorna sredstva za sprečavanje stalnog korištenja nepoštenih odredbi u potrošačkim ugovorima, te da se ne poštuje pravo potrošača na obraćanje nadležnim sudovima radi donošenja odluke o tome jesu li ugovorne odredbe sastavljene za opću upotrebu nepoštene i radi primjene primjerenih i djelotvornih sredstava za sprječavanje daljnjeg korištenja takvih odredbi, kada zakonodavstvo države članice, u okviru postupka ovrhe na nekretnini pod hipotekom, ne predviđa mogućnost podnošenja žalbe višem sudu u slučaju odbijanja zahtjeva za neprimjenjivanje ugovorne odredbe zbog njene nepoštenosti?

                  2.

                  Može li nacionalni sudac, u slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje, a u svrhu primjerene i djelotvorne zaštite potrošača od nepoštenih odredbi, potonjem po službenoj dužnosti dodijeliti pravo da zatraži od višeg suda izmjenu odluke prvostupanjskog suda kojom je odbijen zahtjev za neprimjenjivanje ugovorne odredbe zbog njene navodne nepoštenosti?


title: Predmet T-619/14: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2015. – Bionorica protiv Komisije („Tužba zbog propusta — Zaštita potrošača — Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Botaničke tvari — Rok za podnošenje tužbe — Nepostojanje pravnog interesa — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/32

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2015. – Bionorica protiv Komisije
   (Predmet T-619/14) (1)

   ((„Tužba zbog propusta - Zaštita potrošača - Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Botaničke tvari - Rok za podnošenje tužbe - Nepostojanje pravnog interesa - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”))
   (2015/C 381/36)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bionorica SE (Neumark, Njemačka) (zastupnici: M. Weidner, T. Guttau i N. Hußmann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin i S. Grünheid, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za utvrđenje propusta Komisije jer je nezakonito propustila naložiti Europskoj agenciji za sigurnost hrane (EFSA) da procijeni zdravstvene tvrdnje koje se odnose na botaničke tvari kao preduvjet za donošenje konačnog popisa dozvoljenih tvrdnji u skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (SL L 404, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 172.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Društvu Bionorica SE nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-20/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundespatentgericht – Njemačka) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, prije BGW Marketing- & Management-Service GmbH protiv Boda Scholza (Zahtjev za prethodnu odluku — Žigovi — Direktiva 2008/95/EZ — Daljnji razlozi za odbijanje ili proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig — Isti niz slova kao kod ranijeg žiga — Dodavanje opisne sintagme — Postojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundespatentgericht – Njemačka) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, prije BGW Marketing- & Management-Service GmbH protiv Boda Scholza
   (Predmet C-20/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Žigovi - Direktiva 2008/95/EZ - Daljnji razlozi za odbijanje ili proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig - Isti niz slova kao kod ranijeg žiga - Dodavanje opisne sintagme - Postojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu))
   (2015/C 414/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundespatentgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, prije BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Tuženik: Bodo Scholz

      Izreka

   Članak 4. stavak 1. točku (b) Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da, u slučaju istovjetnih ili sličnih proizvoda i usluga, može postojati vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu između ranijeg žiga sastavljenog od razlikovnog niza slova koji je dominantan element tog žiga prosječnoga razlikovnoga karaktera i kasnijeg žiga koji preuzima taj niz slova kojem se dodaje opisna sintagma sastavljena od riječi čija početna slova odgovaraju slovima spomenutog niza slijedom čega javnost taj niz prepoznaje kao akronim spomenute sintagme.

      (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet C-440/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg — Njemačka) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) protiv Finanzamt Hamburg-Bergedorf (Porezni sustav — PDV — Igre na sreću ili igre klađenja — Propisi država članica koji predviđaju za vođenje strojeva za igranje s ograničenim dobitkom kumulativno plaćanje PDV-a i posebne pristojbe — Dopustivost — Oporezivi iznos — Mogućnost poreznog obveznika da odbije PDV)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/19

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg — Njemačka) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) protiv Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Predmet C-440/12) (1)

   (Porezni sustav - PDV - Igre na sreću ili igre klađenja - Propisi država članica koji predviđaju za vođenje strojeva za igranje s ograničenim dobitkom kumulativno plaćanje PDV-a i posebne pristojbe - Dopustivost - Oporezivi iznos - Mogućnost poreznog obveznika da odbije PDV)
   2013/C 367/33
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)

      Tuženik: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Finanzgericht Hamburg — Tumačenje čl. 1. st. 2. prve rečenice, čl. 73., čl. 135. st. 1 t. (i) kao i čl. 401. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) — Oporezivanje igara na sreću ili igra klađenja — Propisi država članica koji za korištenje automata s ograničenim dobitkom predviđaju kumulativno plaćanje PDV-a i posebne pristojbe

      Izreka

               1.

               Članak 401. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost sagledan zajedno sa člankom 135. stavkom 1. točkom (i) iste treba tumačiti na način da porez na dodanu vrijednost i posebni nacionalni porez na igre na sreću mogu biti kumulativno ubirani pod uvjetom da potonji porez nema značaj poreza na prihod.

               2.

               Članaka 1. stavak 2. prva rečenica i članak 73. Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da mu nije protivna nacionalna odredba ili praksa prema kojoj se, za korištenje automata s mogućnošću dobitka, iznos primitaka u gotovini od tih automata nakon proteka određenog razdoblja smatra oporezivim iznosom.

               3.

               Članak 1. stavak 2. Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da mu nisu protivni nacionalni propisi koji predviđaju neusklađeni porez prema kojem se dužni porez na dodatnu vrijednost odbija od prethodnog poreza.

      (1)  SL C 389, 15.12.2012.


title: Predmet T-2/07: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Španjolska protiv Komisije ( „Kohezijski fond — Uredba (EZ) br. 1164/94 — Projekti sanacije sliva Júcar (Španjolska) — Djelomično ukidanje financijske potpore — Ugovor o javnim radovima — Kriteriji za odabir ponude — Ekonomski najpovoljnija ponuda — Jednako postupanje — Transparentnost — Prihvatljivost izdataka — Određivanje financijskih ispravaka — Članak H. stavak 2. Priloga II. Uredbi br. 1164/94 — Proporcionalnost” )

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/17

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-2/07) (1)

   (Kohezijski fond - Uredba (EZ) br. 1164/94 - Projekti sanacije sliva Júcar (Španjolska) - Djelomično ukidanje financijske potpore - Ugovor o javnim radovima - Kriteriji za odabir ponude - Ekonomski najpovoljnija ponuda - Jednako postupanje - Transparentnost - Prihvatljivost izdataka - Određivanje financijskih ispravaka - Članak H. stavak 2. Priloga II. Uredbi br. 1164/94 - Proporcionalnost)
   2013/C 325/31
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: J. M. Rodríguez Cárcamo, a zatim A. Rubio González, abogados del Estado)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Steiblytė i L. Escobar Guerrero, agenti, uz asistenciju Canal Fontcuberta, odvjetnik, a zatim A. Steiblytė i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C(2006) 5102 od 20. listopada 2006. kojom se smanjuje financijska potpora dodijeljena iz Kohezijskog fonda grupi projekata br. 2001.ES.16.C.PE.050 o sanaciji sliva Júcar (Španjolska).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kraljevina Španjolska snosit će svoje vlastite troškove i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 56, 10.3.2007.