title: Predmet C-457/14: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale ordinario di Cagliari – Italija) – kazneni postupak protiv Claudije Concu, Isabelle Melis (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika — Identična prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Sloboda pružanja usluga — Igre na sreću — Nacionalni propisi — Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova — Novi poziv na nadmetanje — Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija — Ograničenje — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/4

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale ordinario di Cagliari – Italija) – kazneni postupak protiv Claudije Concu, Isabelle Melis
   (Predmet C-457/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika - Identična prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Sloboda pružanja usluga - Igre na sreću - Nacionalni propisi - Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova - Novi poziv na nadmetanje - Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija - Ograničenje - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost))
   (2015/C 127/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Stranke glavnog kaznenog postupka

   Claudia Concu, Isabella Melis

      Izreka

   Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja te djelotvornosti treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom zakonu poput onoga u glavnom postupku koji predviđa organizaciju novog poziva na nadmetanje za koncesije kraćeg trajanja od prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova koncesija.

      (1)  SL C 439, 8.12.2014.


title: Predmet F-65/13: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. ožujka 2015. – Marcuccio protiv Komisije (Isključenje zastupnika stranke iz postupka — Neodređivanje novog zastupnika — Tužitelj je prestao odgovarati na pozive Službeničkog suda — Obustava postupka)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/48

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. ožujka 2015. – Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-65/13) (1)

   ((Isključenje zastupnika stranke iz postupka - Neodređivanje novog zastupnika - Tužitelj je prestao odgovarati na pozive Službeničkog suda - Obustava postupka))
   (2015/C 146/65)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: A., odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odbijanja tužiteljevog zahtjeva upućenog Komisiji kojim od nje zahtjeva plaćanje iznosa od 10  000 eura na ime štete koju je navodno pretrpio zbog upućivanja dopisa kojim ga se obavještava, između ostalog, da je Komisija prebila njegove zahtjeve za povrat troškova, čije je snošenje naloženo Komisiji, s iznosima koje je on dugovao Komisiji.

      Izreka rješenja

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi F-65/13, Marcuccio/Komisija.

               2.

               L. Marcuccio snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 377, 21.12.2013., str. 24.


title: Predmet T-834/14: Tužba podnesena 23. prosinca 2014. – Forbruger-Kontakt protiv Komisije

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/52

         Tužba podnesena 23. prosinca 2014. – Forbruger-Kontakt protiv Komisije
   (Predmet T-834/14)
   (2015/C 138/69)
   Jezik postupka: danski

      Stranke

      Tužitelj: Forbruger-Kontakt A/S (Taastrup, Danska) (zastupnik: M. Honoré, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 9. srpnja 2014. o neisticanju prigovora protiv oslobođenja od poreza na određene reklamne materijale (SA.35683);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi koje je istaknuo tužitelj su u biti identični ili slični onima koji su istaknuti u predmetu T-833/14 Søndagsavisen protiv Komisije.


title: Predmet T-175/15: Tužba podnesena 10. travnja 2015. – Mabrouk protiv Vijeća

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/42

         Tužba podnesena 10. travnja 2015. – Mabrouk protiv Vijeća
   (Predmet T-175/15)
   (2015/C 236/57)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunis) (zastupnici: J.-R. Farthouat, J.-P. Mignard i N. Boulay, odvjetnici, S. Crosby, Solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/157 (OJ 2015 L 26/29) o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2011., L 28/62) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja, pri čemu se mjere ograničavanja sastoje od zamrzavanja imovine u EU-u, i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da postupci koji su vođeni protiv tužitelja, s obzirom na njihovu narav, sadržaj i trajanje, ne pružaju Vijeću dovoljno osnove za donošenje pobijanog akta.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da pobijani akt nije u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, s obzirom na to da je donesen kršeći načelo razumnog roka u smislu navedenog članka 47.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je Tunis uspješno završio tranziciju u demokraciju, kako je to inter alia utvrdilo i samo Vijeće, pa je zbog tog razloga pobijani akt nesvrhovit i, stoga, nezakonit.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi presumpcije nedužnosti i višestrukoj povredi načela dobre uprave u kojem je kontekstu pobijanim aktom prekršeno to načelo te je akt nezakonit.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni, s obzirom na to da je pobijeni akt donesen pozivajući se isključivo na ciljeve vanjske i sigurnosne politike Vijeća, uz isključenje kaznenopravnih aspekata slučaja i osobito činjenica predmeta.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi tužiteljevog prava vlasništva.


title: Predmet C-689/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Puligienica Facility Esco SpA (PFE) protiv Airgest SpA (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava usluga — Direktiva 89/665/EEZ — Članak 1. stavci 1. i 3. — Postupak pravne zaštite — Tužba za poništenje koju je protiv odluke o odabiru podnio ponuditelj čija ponuda nije odabrana — Protutužba uspješnog ponuditelja — Pravilo nacionalne sudske prakse koje nalaže prethodno ispitivanje protutužbe i, ako je ona osnovana, proglašenje glavne tužbe nedopuštenom bez odlučivanja o meritumu — Spojivost s pravom Unije — Članak 267. UFEU-a — Načelo nadređenosti prava Unije — Načelo prava koje je ustanovljeno na općoj sjednici upravnog vrhovnog suda države članice — Nacionalni propis kojim je predviđeno da je ta odluka obvezna za sva vijeća toga suda — Obveza vijeća koje donosi odluku o pitanju koje potpada pod pravo Unije, u slučaju neslaganja s odlukom opće sjednice, da uputi potonjem to pitanje — Mogućnost ili obveza vijeća da uputi Sudu zahtjev za prethodnu odluku)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/4

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Puligienica Facility Esco SpA (PFE) protiv Airgest SpA
      (Predmet C-689/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava usluga - Direktiva 89/665/EEZ - Članak 1. stavci 1. i 3. - Postupak pravne zaštite - Tužba za poništenje koju je protiv odluke o odabiru podnio ponuditelj čija ponuda nije odabrana - Protutužba uspješnog ponuditelja - Pravilo nacionalne sudske prakse koje nalaže prethodno ispitivanje protutužbe i, ako je ona osnovana, proglašenje glavne tužbe nedopuštenom bez odlučivanja o meritumu - Spojivost s pravom Unije - Članak 267. UFEU-a - Načelo nadređenosti prava Unije - Načelo prava koje je ustanovljeno na općoj sjednici upravnog vrhovnog suda države članice - Nacionalni propis kojim je predviđeno da je ta odluka obvezna za sva vijeća toga suda - Obveza vijeća koje donosi odluku o pitanju koje potpada pod pravo Unije, u slučaju neslaganja s odlukom opće sjednice, da uputi potonjem to pitanje - Mogućnost ili obveza vijeća da uputi Sudu zahtjev za prethodnu odluku))
      (2016/C 211/04)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Puligienica Facility Esco SpA (PFE)

         Tuženik: Airgest SpA

         uz sudjelovanje: Gestione Servizi Ambientali Srl (GSA), Zenith Services Group Srl (ZS)

         Izreka

                  1.

                  Članak 1. stavak 1. podstavak 3. i članak 1. stavak 3. Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007., treba tumačiti na način da se protive tomu da se glavna tužba, koju je podnio ponuditelj koji ima pravni interes za dobivanje određenog ugovora i koji je pretrpio ili bi mogao pretrpjeti štetu zbog navodnog kršenja prava Unije iz područja javne nabave ili kršenja pravila kojima se prenosi to pravo te kojom se traži isključenje drugog ponuditelja, proglasi nedopuštenom zbog primjene nacionalnih postupovnih pravila kojima se predviđa prioritetno ispitivanje protutužbe koju je podnio taj drugi ponuditelj.

                  2.

                  Članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da se protivi odredbi nacionalnog prava koja se tumači u smislu da, kada je riječ o pravnom pitanju tumačenja ili valjanosti prava, vijeće suda posljednjeg stupnja, ako se ne slaže sa stajalištem koje je navedeno u odluci opće sjednice toga suda, mora uputiti to pitanje navedenoj sjednici te se stoga ne može obratiti Sudu zahtjevom za prethodnu odluku.

                  3.

                  Članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da, nakon što je zaprimilo odgovor Suda na pitanje koje se odnosi na tumačenje prava Unije koje mu je postavilo ili kada je u sudskoj praksi Suda već dan jasan odgovor na to pitanje, vijeće suda posljednjeg stupnja mora sâmo poduzeti sve što je potrebno za provedbu tog tumačenja prava Unije.

         (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet T-539/15: Tužba podnesena 17. rujna 2015. – LLR-G5 protiv OHIM-a – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/50

         Tužba podnesena 17. rujna 2015. – LLR-G5 protiv OHIM-a – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5)
   (Predmet T-539/15)
   (2015/C 381/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LLR-G5 Ltd (Castlebar, Irska) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Glycan Finance Corp. Ltd (Sheffield, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: Tužitelj

      Predmetni sporni žig: Figurativni žig Zajednice u boji s verbalnim elementom „SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5” – prijava za registraciju žiga Zajednice br. 10 424 703

      Postupak pred OHIM-om: Postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. lipnja 2015. u predmetu R 291/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se odbija tužiteljeva žalba protiv odluke Odjela za prigovore od 27. studenoga 2013. u predmetu B 2 027 053, te u dijelu kojime se prihvaća žalba druge stranke protiv iste odluke Odjela za prigovore;

               —

               odbije prigovor druge stranke protiv tužiteljeve prijave za registraciju žiga Zajednice br. 1 042 4703;

               —

               naloži snošenje troškova OHIM-u i drugoj stranci, ako bi intervenirala u ovom postupku.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-24/13: Tužba podnesena 21. ožujka 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/14

         Tužba podnesena 21. ožujka 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-24/13)
   (2013/C 207/91)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-441/15: Presuda Općeg suda od 17. veljače 2017. – European Dynamics Luxembourg i dr. Protiv EMA-e („Arbitražna klauzula — Višestruki okvirni ugovor kaskadno EMA/2012/10/ICT — Pružanje vanjskih usluga u području softverskih aplikacija — Zahtjev za pružanje usluga upućen tužiteljima — Odbijanje kandidata koje su predložili tužitelji — Proporcionalnost — Djelomična preinaka tužbe — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/34

         Presuda Općeg suda od 17. veljače 2017. – European Dynamics Luxembourg i dr. Protiv EMA-e
   (Predmet T-441/15) (1)

   ((„Arbitražna klauzula - Višestruki okvirni ugovor kaskadno EMA/2012/10/ICT - Pružanje vanjskih usluga u području softverskih aplikacija - Zahtjev za pružanje usluga upućen tužiteljima - Odbijanje kandidata koje su predložili tužitelji - Proporcionalnost - Djelomična preinaka tužbe - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2017/C 112/47)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka), European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: I. Ampazis i M. Sfyri, zatim M. Sfyri, D. Papadopoulou i C.-N. Dede, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA) (zastupnici: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, G. Gavriilidou i P. Eyckmans, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke EMA-e od 4. lipnja 2015. dostavljene elektroničkom porukom direktorice tehnoloških i informacijskih resursa, kojom se odbijaju kandidati koje su tužitelji predložili u vezi sa zahtjevom za pružanje usluga br. SC001, unutar Okvirnog ugovora EMA/2012/10/ICT, i s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE i European Dynamics Belgium SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 328, 5.10.2105.


title: Predmet T-294/14: Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Klemme protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka — Tužba za poništenje — Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva — Nepostojanje novih elemenata — Nedopuštenost”)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/22

         Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Klemme protiv Komisije
   (Predmet T-294/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka - Tužba za poništenje - Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva - Nepostojanje novih elemenata - Nedopuštenost”))
   (2015/C 245/26)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju A. Luke i C. Maurer, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog člankom 108. stavkom 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije [Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva na način da se njime obuhvati Odluku Komisije C (2014) 8786 final od 25. studenoga 2014. glede državne potpore SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) koju je Savezna Republika Njemačka odobrila u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije, odbija se kao nedopušten.

               3.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               4.

               Klemme AG će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske komisije, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

               5.

               Nadzorno tijelo EFTA-e će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-423/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Vilniaus energija” UAB protiv Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje robe — Mjere s istovrsnim učinkom — Direktiva 2004/22/EZ — Mjeriteljski pregledi mjernih sustava — Vodomjer za toplu vodu koji zadovoljava sve zahtjeve Direktive i spojen je na uređaj za daljinski (telemetrijski) prijenos podataka — Zabrana korištenja navedenog vodomjera bez prethodnog mjeriteljskog pregleda sustava)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/17

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Vilniaus energija” UAB protiv Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius
   (Predmet C-423/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje robe - Mjere s istovrsnim učinkom - Direktiva 2004/22/EZ - Mjeriteljski pregledi mjernih sustava - Vodomjer za toplu vodu koji zadovoljava sve zahtjeve Direktive i spojen je na uređaj za daljinski (telemetrijski) prijenos podataka - Zabrana korištenja navedenog vodomjera bez prethodnog mjeriteljskog pregleda sustava))
   2014/C 409/23
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„Vilniaus energija” UAB

      Tuženik: Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

      Izreka

   Članak 34. UFEU-a i Direktivu 2004/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o mjernim instrumentima treba tumačiti na način da se protive nacionalnim propisima i praksi prema kojima vodomjer za toplu vodu koji zadovoljava sve zahtjeve te direktive, a spojen je na uređaj za daljinski (telemetrijski) prijenos podataka, treba smatrati mjernim sustavom zbog čega se ne može koristiti sukladno svojoj namjeni sve dok se kao takav ne podvrgne mjeriteljskom pregledu zajedno s tim uređajem.

      (1)  SL C 304, 19.10.2013.


title: Predmet T-416/13: Rješenje Općeg suda od 5. lipnja 2014. – Stanleybet Malta i Stanley International Betting protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Tržišno natjecanje — Korištenje uređaja za klađenje na natjecanja u video igrama — Dodjela isključive licencije od strane Grčke — Odluka o odbijanju prijave — Akt protiv kojeg nije moguće podnijeti pravno sredstvo — Nedopuštenost” )

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/13

         Rješenje Općeg suda od 5. lipnja 2014. – Stanleybet Malta i Stanley International Betting protiv Komisije
   (Predmet T-416/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Tržišno natjecanje - Korištenje uređaja za klađenje na natjecanja u video igrama - Dodjela isključive licencije od strane Grčke - Odluka o odbijanju prijave - Akt protiv kojeg nije moguće podnijeti pravno sredstvo - Nedopuštenost”))
   2014/C 329/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Stanleybet Malta Ltd (La Valette, Malta); i Stanley International Betting Ltd (Liverpool, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: R. A. Jacchia, I. Picciano, A. Terranova, F. Ferraro, G. Dellis, P. Kakouris i I. Koimitzoglou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Ronkes Agerbeek i R. Striani, agenti, potom F. Ronkes Agerbeek)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke koja je u suprotnosti s dopisom Komisije od 10. lipnja 2013. kojim je izvijestila tužitelje o svojoj odluci o odbijanju njihove prijave i o arhiviranju predmeta COMP/39.981, Stanleybet Group 2/OPAP.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak u odnosu na zahtjev za intervenciju Helenske Republike i Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP).

               3.

               Stanleybet Malta Ltd i Stanley International Betting Ltd snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 313, 26.10.2013.


title: Predmet C-111/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. ožujka 2015. uputio Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Občina Gorje protiv Republike Slovenije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. ožujka 2015. uputio Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Občina Gorje protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-111/15)
   (2015/C 245/02)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Občina Gorje

      Tuženik: Republika Slovenija

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Uredbu br. 1698/2005/EZ (1), posebno njezin članak 71. stavak 3., prema kojemu se pravila o prihvatljivosti troškova dodjele potpora određuju na nacionalnoj razini, koji su u toj uredbi propisani za pojedine mjere ruralnog razvoja, tumačiti tako da se protivi nacionalnom propisu iz članka 79. stavka 4. Uredbe o potporama ruralnom razvoju i točke 3. VI. Poglavlja Javnog natječaja, prema kojima su prihvatljivi troškovi investicije samo oni troškovi koji su nastali od dana donošenja odluke o pravu na sredstva (do kraja investicije, odnosno najkasnije do 30. lipnja 2015.).

               2.

               Treba li, u slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, Uredbu 1698/2005/EZ, posebno njezin članak 71. stavak 3., tumačiti tako da se protivi nacionalnom propisu iz članka 56. stavka 4. Zakon o kmetijstvu (Zakon o poljoprivredi), prema kojemu se u cijelosti odbija zahtjev, koji ne ispunjava uvjete iz članka 79. stavka 4. Uredbe o potporama ruralnom razvoju, o prihvatljivim troškovima investicije koji su nastali od dana donošenja odluke.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1698/2005 od 20. rujna 2005. o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), SL L 277., 21.10.2005., str. 1., SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 40., str. 138.


title: Predmet T-39/13: Presuda Općeg suda od 3. listopada 2014. – Cezar protiv OHIM-a – Poli-Eco (Insert) ( „Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje dizajna ništavim — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja umetak — Raniji dizajn — Novost — Individualni karakter — Vidljiva obilježja sastavnog dijela složenog proizvoda — Ispitivanje ranijeg dizajna — Članci 3., 4., 5., 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002” )

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/35

         Presuda Općeg suda od 3. listopada 2014. – Cezar protiv OHIM-a – Poli-Eco (Insert)
   (Predmet T-39/13) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja umetak - Raniji dizajn - Novost - Individualni karakter - Vidljiva obilježja sastavnog dijela složenog proizvoda - Ispitivanje ranijeg dizajna - Članci 3., 4., 5., 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”))
   2014/C 409/50
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński (Ełk, Poljska) (zastupnici: M. Nentwig i G. Becker, zatim M. Nentwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: F. Mattina, zatim P. Bullock, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. (Szprotawa, Poljska) (zastupnici: Rokicki, zatim D. Rzazewska, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 8. studenoga 2012. (predmet R 1512/2010-3) koja se odnosi na postupka za proglašavanje dizajna ništavim između Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. i Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka trećeg žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 8. studenoga 2012. (predmet R 1512/2010-3).

               2.

               OHIM će snositi, osim vlastitih troškova, i troškove društva Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński.

               3.

               Društvo Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. će snositi vlastite troškove

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet C-493/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz – Austrija) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH protiv Finanzamt Linz (Zahtjev za prethodnu odluku — Državne potpore — Program potpora u obliku smanjenja poreza za zaštitu okoliša — Uredba (EZ) br. 800/2008 — Kategorije potpora koje se mogu smatrati spojivima s unutarnjim tržištem i izuzetima od obveze prijave — Obvezujuća narav uvjeta izuzeća — Članak 3. stavak 1. — Izričito upućivanje na tu uredbu u programu potpora)

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz – Austrija) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH protiv Finanzamt Linz
   (Predmet C-493/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Program potpora u obliku smanjenja poreza za zaštitu okoliša - Uredba (EZ) br. 800/2008 - Kategorije potpora koje se mogu smatrati spojivima s unutarnjim tržištem i izuzetima od obveze prijave - Obvezujuća narav uvjeta izuzeća - Članak 3. stavak 1. - Izričito upućivanje na tu uredbu u programu potpora))
   (2016/C 343/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Tuženik: Finanzamt Linz

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 800/2008 od 6. kolovoza 2008. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora sukladnima sa zajedničkim tržištem u primjeni članaka [107. i 108. UFEU-a] (Uredba o općem skupnom izuzeću) treba tumačiti na način da to što u programu potpore poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku ne postoji izričito upućivanje na tu uredbu, navođenjem njezina naslova i upute na objavu u Službenom listu Europske unije, isključuje da se za taj program smatra da na temelju članka 25. stavka 1. te uredbe ispunjava uvjete za izuzeće od obveze prijavljivanja iz članka 108. stavka 3. UFEU-a.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet C-187/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret (Danska) 16. travnja 2014. – Skatteministeriet protiv DSV Road A/S

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret (Danska) 16. travnja 2014. – Skatteministeriet protiv DSV Road A/S
   (Predmet C-187/14)
   2014/C 202/13
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Skatteministeriet

      Tuženik: DSV Road A/S

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 203. stavak 1. Carinskog zakonika (1) tumačiti na način da u situaciji poput one u glavnom postupku dolazi do izuzimanja od carinskog nadzora, pod pretpostavkom da se (a) svaki od dvaju započetih postupaka provoza u 2007. i 2008. odnosio na istu robu ili (b) ne može dokazati da se radilo o istoj robi?

               2.

               Treba li članak 204. Carinskog zakonika (2) tumačiti na način da carinski dug u situaciji poput one u glavnom postupku nastaje, pod pretpostavkom da se (a) svaki od dvaju započetih postupaka provoza u 2007. i 2008. odnosio na istu robu ili (b) ne može dokazati da se radilo o istoj robi?

               3.

               Treba li članak 859. Odredaba za provedbu (3) tumačiti na način da u situaciji poput one u glavnom postupku postoji povreda obveza koja nije imala značajan učinak na pravilan tijek carinskog postupka, pod pretpostavkom da se (a) svaki od dvaju započetih postupaka provoza u 2007. i 2008. odnosio na istu robu ili (b) ne može dokazati da se radilo o istoj robi?

               4.

               Može li država članica u koju je roba uvezena odbiti poreznom obvezniku kojeg je odredila država članica pravo na odbitak PDV-a na uvoz sukladno članku 168. točki (e) Direktive o PDV-u (4), kada je PDV na uvoz bio obračunat prijevozniku predmetne robe, koji nije uvoznik ni vlasnik robe, nego je samo prevozio i bio zadužen za carinjenje pošiljke u okviru svoje djelatnosti otpreme tereta na koju se plaća PDV?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1992 L 302, str. 1.)

      (2)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1992 L 302, str. 1.)

      (3)  Uredba Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1993 L 253, str. 1.)

      (4)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006 L 347, str. 1.)


title: Predmet T-624/16 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 16. veljače 2017. – Gollnisch protiv Parlamenta („Privremena pravna zaštita — Član Europskog parlamenta — Naplata prijebojem naknada isplaćenih na temelju povrata troškova za parlamentarnu pomoć — Zahtjev za suspenziju izvršenja — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/33

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 16. veljače 2017. – Gollnisch protiv Parlamenta
   (Predmet T-624/16 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Član Europskog parlamenta - Naplata prijebojem naknada isplaćenih na temelju povrata troškova za parlamentarnu pomoć - Zahtjev za suspenziju izvršenja - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 121/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francuska) (zastupnik: N. Fakiroff, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: G. Corstens i S. Alonso de León, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke glavnog tajnika Europskog parlamenta od 1. srpnja 2016. o naplati od tužitelja iznosa od 275 984,23 eura, obavijesti o terećenju 2016-916 od 5. srpnja 2016. izdane slijedom te odluke i priopćenja navedenih akata od strane Glavnog direktora za financije od 6. srpnja 2016.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-56/14: Rješenje predsjednika Suda od 27. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout – Belgija) – Openbaar Ministerie protiv Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/31

         Rješenje predsjednika Suda od 27. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout – Belgija) – Openbaar Ministerie protiv Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA
   (Predmet C-56/14) (1)

   (2015/C 146/39)
   Jezik postupka: nizozemski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 135, 5.5.2014.


title: Predmet T-204/11: Presuda Općeg suda od 11. veljače 2015. – Španjolska protiv Komisije ( „Zaštita potrošača — Uredba (EU) br. 15/2011 — Metode za otkrivanje lipofilnih toksina kod školjkaša — Zamjena metode biopokusa na miševima metodom tekućinske kromatografije zajedno s tandemskom masenom spektrometrijom (LC-MS/MS) — Članak 168. UFEU-a — Proporcionalnost — Legitimna očekivanja” )

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/11

         Presuda Općeg suda od 11. veljače 2015. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-204/11) (1)

   ((„Zaštita potrošača - Uredba (EU) br. 15/2011 - Metode za otkrivanje lipofilnih toksina kod školjkaša - Zamjena metode biopokusa na miševima metodom tekućinske kromatografije zajedno s tandemskom masenom spektrometrijom (LC-MS/MS) - Članak 168. UFEU-a - Proporcionalnost - Legitimna očekivanja”))
   (2015/C 096/12)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: M. Muñoz Pérez, a zatim S. Martínez-Lage Sobredo i naposljetku A. Rubio González, abogados del Estado)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Jimeno Fernández i A. Marcoulli, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 15/2011 od 10. siječnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2074/2005 u dijelu koji se tiče priznatih metoda testiranja za morske biotoksine kod živih školjkaša (SL L 6, str. 3.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 160, 28.5.2011.


title: Predmet C-410/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2017. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – A

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2017. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – A
   (Predmet C-410/17)
   (2017/C 300/26)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: A Oy

      Druga stranka u postupku: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. stavak 1. točku (c) u vezi s člankom 24. stavkom 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da se radovi rušenja koje izvršava poduzetnik u čiju poslovnu djelatnost ulazi izvršavanje radova rušenja, obuhvaćaju samo jednu transakciju ako je poduzetnik koji izvršava rušenje prema uvjetima ugovora između njega i naručitelja dužan odvesti otpad od rušenja i – ako otpad od rušenja sadržava metalne ostatke – metalne ostatke može dalje prodati poduzetnicima koji otkupljuju čelični otpad?
               Ili takav ugovor o radovima rušenja s obzirom na članak 2. stavak 1. točku (a) u vezi s člankom 14. stavkom 1. Direktive o PDV-u 2006/112/EZ treba tumačiti na način da obuhvaća dvije transakcije, naime, s jedne strane, isporuku usluge poduzetnika koji izvršava rušenje naručitelju radova rušenja i, s druge strane, kupnju metalnih ostataka poduzetnika koji izvršava rušenje od naručitelja radova rušenja?
               Je li ovdje važno to da poduzetnik koji izvršava rušenje pri određivanju cijene za radove rušenja kao čimbenik koji smanjuje cijenu uzima u obzir da može ostvariti prihod oporabom otpada od rušenja?
               Je li ovdje važno to da količina i vrijednost otpada od rušenja koji se može oporabiti nisu ugovorene u ugovoru o radovima rušenja i da nije ugovoreno ni da se kasnije priopćavaju naručitelju radova rušenja te da se količina i vrijednost otpada od rušenja ispostave tek nakon što ga poduzetnik koji izvršava rušenje preproda?

               2.

               Treba li članak 2. stavak 1. točku (a) u vezi s člankom 14. stavkom 1. Direktive o PDV-u 2006/112/EZ u slučaju u kojemu se poduzetnik u čiju poslovnu djelatnost ulazi izvršavanje radova rušenja s vlasnikom objekta za rušenje u ugovoru sporazumi da poduzetnik koji izvršava rušenje kupuje objekt za rušenje i da se uz ugovaranje ugovorne kazne obvezuje da će srušiti objekt unutar razdoblja određenog u ugovoru i odvesti otpad od rušenja, tumačiti na način da je riječ o samo jednoj transakciji koja obuhvaća prodaju robe od strane vlasnika objekta za rušenje poduzetniku koji izvršava rušenje?
               Ili takav ugovor s obzirom na članak 2. stavak 1. točku (c) u vezi s člankom 24. stavkom 1. Direktive o PDV-u 2006/112/EZ treba tumačiti na način da obuhvaća dvije transakcije, naime, s jedne strane, prodaju robe od strane vlasnika objekta za rušenje poduzetniku koji izvršava rušenje i, s druge strane, rušenje koje je poduzetnik koji izvršava rušenje izvršio prodavatelju robe?
               Je li ovdje važno to da poduzetnik koji izvršava rušenje pri određivanju cijene u svojoj ponudi za kupnju robe kao čimbenik koji smanjuje cijenu uzima u obzir troškove koji mu nastaju demontažom i odvozom robe?
               Je li važno to da je prodavatelj robe svjestan da se troškovi koji poduzetniku koji izvršava rušenje nastaju demontažom i odvozom robe uzimaju u obzir kao čimbenik koji smanjuje cijenu te robe, s obzirom na okolnost da između stranaka nije sklopljen nikakav sporazum o tim troškovima i da prodavatelj nikad ne treba biti obaviješten o procijenjenoj ili stvarno nastaloj visini ovih troškova?

      (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet F-125/14: Tužba podnesena 27. listopada 2014. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/60

         Tužba podnesena 27. listopada 2014. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-125/14)
   (2015/C 007/77)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: L. Levi i C. Bernard-Glanz, odvjetnici)

      Tuženik: Parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Parlamenta o otpuštanju tužitelja i naknadi štete.

      Tužbeni zahtjev

               —

               poništiti pobijanu odluku i, u mjeri u kojoj je to potrebno, odluku o odbijanju žalbe;

               —

               naložiti tuženiku da tužitelju isplati plaću i naknade koje je mogao zaraditi do kraja parlamentarnog saziva 2009.-2014.;

               —

               naloži tuženiku da tužitelju isplati iznos od 50  000 eura, ex aequo et bono, podložno povećanju ili smanjenju tijekom postupka, na ime naknade štete zbog gubitka mogućnosti ostvarenja zaposlenja u Europskom parlamentu nakon parlamentarnog saziva 2009.-2014.;

               —

               naloži tuženiku da tužitelju isplati iznos od 15  000 eura, ex aequo et bono, podložno povećanju ili smanjenju tijekom postupka, na ime naknade pretrpljene neimovinske štete;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.


title: Predmet T-176/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. lipnja 2014. – Georgsmarienhütte protiv Komisije ( „Postupak privremene pravne zaštite  — Državne potpore  — Nacionalno poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora  — Odluka Komisije o otvaranju službenog istražnog postupka u pogledu državnih potpora  — Zahtjev za suspenziju primjene  — Hitnost  — Fumus boni juris” )

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/15

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. lipnja 2014. – Georgsmarienhütte protiv Komisije
   (Predmet T-176/14 R)
   ((„Postupak privremene pravne zaštite - Državne potpore - Nacionalno poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora - Odluka Komisije o otvaranju službenog istražnog postupka u pogledu državnih potpora - Zahtjev za suspenziju primjene - Hitnost - Fumus boni juris”))
   2014/C 329/20
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Njemačka) (zastupnici: H. Höfler, C. Kahle i V. Winkler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju pravnih učinaka odluke kojom je Komisija otvorila službeni istražni postupak u pogledu državnih potpora, u vezi s njemačkim zakonom o električnoj energiji iz obnovljivih izvora.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               Ukida se odluka od 7. travnja 2014., Georgsmarienhütte/Komisija (T-176/14 R).

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-686/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. prosinca 2015 uputio Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvatska) – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. protiv Željka Klafurića

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. prosinca 2015 uputio Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvatska) – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. protiv Željka Klafurića
   (Predmet C-686/15)
   (2016/C 111/07)
   Jezik postupka: hrvatski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.

      Tuženik: Željka Klafurić

      Prethodno pitanje

   Kako se vrši obračun naknade za isporučenu vodu po stanu u stambenim zgradama i po obiteljskim kućama po pravu EU, kako građani Europske unije plaćaju račune za potrošnju vode tj. da li plaćaju samo stvarno očitanu potrošnju vode na vodomjeru ili plaćaju uz to i neke druge stavke odnosno naknade?


title: Predmet T-155/13: Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2014. – Zanjani protiv Vijeća „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana radi sprečavanja nuklearne proliferacije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ograničavanje ulaza — Tužba za poništenje — Rok za podnošenje tužbe — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Pogreška pri procjeni — Izmjena učinaka poništenja tijekom vremena”

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/33

         Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2014. – Zanjani protiv Vijeća
   (Predmet T-155/13) (1)

   („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana radi sprečavanja nuklearne proliferacije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Ograničavanje ulaza - Tužba za poništenje - Rok za podnošenje tužbe - Dopuštenost - Obveza obrazlaganja - Pogreška pri procjeni - Izmjena učinaka poništenja tijekom vremena”)
   2014/C 282/43
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Babak Zanjani (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: L. Defalque i C. Malherbe, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Vitro i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. kojom se mijenja Odluka 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 71.) u mjeri u kojoj je upisala ime tužitelja na popis koji se nalazi u Prilogu II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanja izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.), kao i, s druge strane, Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 55.) u mjeri u kojoj je upisala ime tužitelja na popis koji se nalazi u Prilogu IX. Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.), i kao drugo, zahtjev za dobivanje izjave o neprimjenjivosti Odluke 2012/829 i Provedbene uredbe br. 1264/2012 u mjeri u kojoj se na njih primjenjuju članak 19. stavak 1. točke (b) i (c) Odluke 2010/413.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. kojom se mijenja Odluka 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana u mjeri u kojoj je upisala ime Babaka Zanjanija u Prilog II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanja izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP.

               2.

               Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana u mjeri u kojoj je upisala ime Babaka Zanjanija u Prilog IX. Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010.

               3.

               Učinci Odluke 2012/829 i Provedbene uredbe br. 1264/2012 ostaju na snazi u pogledu Babaka Zanjanija do dana isteka žalbenog roka iz članka 56. prvog podstavka Statuta Suda Europske unije ili, ako je žalba podnesena u tom roku, do odbijanja žalbe.

               4.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               5.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Babaka Zanjanija.

      (1)  SL C 141, 18.5.2013.


title: Predmet C-413/16 P: Žalba koju je 27. srpnja 2016. podnio Ice Mountain Ibiza, S.L. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 25. svibnja 2016. u predmetu T-6/15, Ice Mountain Ibiza protiv EUIPO-a – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/11

         Žalba koju je 27. srpnja 2016. podnio Ice Mountain Ibiza, S.L. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 25. svibnja 2016. u predmetu T-6/15, Ice Mountain Ibiza protiv EUIPO-a – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)
   (Predmet C-413/16 P)
   (2017/C 046/14)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Ice Mountain Ibiza, S.L. (zastupnici: J. L. Gracia Albero i F. Miazzetto, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti ukine presudu Općeg suda Europske unije od 25. svibnja 2016. u predmetu T-6/15, Ice Mountain Ibiza, S.L. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (EU:T:2016:310);

               —

               donese presudu kojom u cijelosti prihvaća zahtjeve koje je žalitelj iznio pred Općim sudom;

               —

               naloži snošenje troškova ovog postupka Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo, uključujući žaliteljeve troškove pred prvim žalbenim vijećem navedenog ureda i pred Općim sudom Europske unije.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba se temelji na pogrešnoj primjeni članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 (1), a osobito na sljedećim tvrdnjama ili razlozima.

               1.

                  U pobijanoj presudi pogrešno je određen razlikovni karakter elementa „OCEAN”.

               Opći sud iskrivljuje dokazna sredstva podnesena u predmetnom slučaju i nelogično ih ocjenjuje.
               Osim toga, u presudi nije primijenjena sudska praksa koja je relevantna u tom području, odnosno sudska praksa Suda Europske unije u presudama u predmetima C-479/12 (2) (prestrogo ocjenjivanje s obzirom na težinu dokazivanja) i C-24/05 P (3) (ne uzima se u obzir dojam relevantnog potrošača).

               2.

                  U pobijanoj presudi je pogrešno ocijenjen prevladavajući karakter različitih elemenata.

               Iskrivljavanje činjenica. Nedosljednost argumentacije u pobijanoj presudi radi opravdanja prevladavajućeg karaktera verbalnih elemenata.
               Neprimjena sudske prakse Suda Europske unije u presudama u predmetima C-251/95 (4) i C-342/97 (5) (presuda primjenjuje potpuno iskrivljen pojam relevantnog potrošača).
               Nepravilna primjena sudske prakse Općeg suda Europske unije u presudi u predmetu T-134/06 (6) (nedosljedna primjena definicije pojma „prevladavajući element”).
               Neprimjena sudske prakse Općeg suda Europske unije u spojenim predmetima T-83/11 i T-84/11 (7). U pobijanoj presudi nije uzeta u obzir sudska praksa koja se odnosi na slučajeve zasićenosti određenog tržišta.

               3.

                  U pobijanoj presudi pogrešno je ocijenjena sličnost između žigova time što nisu uzete u obzir činjenice relevantne za tu ocjenu.

               Neprimjena sudske prakse Suda Europske unije u presudi u predmetu C-251/95 u vezi s presudama Suda Europske unije u predmetima C-361/04 P (8) i C-342/97 (9).

               4.

                  Pobijana presuda sadržava pogrešan zaključak o tome da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL 2009, L 78, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

      (2)  EU:C:2014:75

      (3)  EU:C:2006:421

      (4)  EU:C:1997:528

      (5)  EU:C:1999:323

      (6)  EU:T:2007:387

      (7)  EU:T:2012:592

      (8)  EU:C:2006:25

      (9)  EU:C:1999:323


title: Predmet C-507/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – Jessy Saint Prix protiv Secretary of State for Work and Pensions (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 45. UFEU — Direktiva 2004/38/EZ — Članak 7. — Pojam „radnik”  — Građanka Europske unije koja je prestala raditi zbog tjelesnih ograničenja povezanih sa zadnjim stupnjevima trudnoće i posljedicama poroda)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/5

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – Jessy Saint Prix protiv Secretary of State for Work and Pensions
   (Predmet C-507/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 45. UFEU - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 7. - Pojam „radnik” - Građanka Europske unije koja je prestala raditi zbog tjelesnih ograničenja povezanih sa zadnjim stupnjevima trudnoće i posljedicama poroda))
   2014/C 282/07
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jessy Saint Prix

      Tuženik: Secretary of State for Work and Pensions

      uz sudjelovanje:AIRE Centre

      Izreka

   Članak 45. UFEU treba tumačiti u smislu da žena koja prestaje raditi ili tražiti posao zbog tjelesnih ograničenja povezanih s zadnjim stupnjevima trudnoće ili posljedicama poroda zadržava svojstvo „radnika” u smislu toga članka pod uvjetom da se vrati na posao ili pronađe novi posao u razumnom vremenu nakon rođenja djeteta.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-528/13: Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2015. – Kenzo protiv OHIM-a – Tsujimoto (KENZO ESTATE) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica — Verbalni žig KENZO ESTATE — Raniji verbalni žig Zajednice KENZO — Relativni razlog za odbijanje — Ugled — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 — Djelomično odbijanje prigovora”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/40

         Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2015. – Kenzo protiv OHIM-a – Tsujimoto (KENZO ESTATE)
   (Predmet T-528/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica - Verbalni žig KENZO ESTATE - Raniji verbalni žig Zajednice KENZO - Relativni razlog za odbijanje - Ugled - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 - Djelomično odbijanje prigovora”))
   (2016/C 027/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kenzo (Pariz, Francuska) (zastupnici: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi i N. Parrotta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Bullock, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japan) (zastupnici: A. Wenninger-Lenz, W. von der Osten-Sacken i M. Ring, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. srpnja 2013. (predmet R 1363/2012-2), vezano uz postupak povodom prigovora između Kenza i K. Tsujimota.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 3. srpnja 2013. (predmet R 1363/2012-2) u dijelu u kojem se njome odbija prigovor za proizvode iz razreda 29. do 31. pokrivene zatraženom međunarodnom registracijom.

               2.

               OHIM-u se nalaže snošenje troškova koje je Kenzo imao u okviru ovog postupka.

               3.

               OHIM i Kenzo Tsujimoto snosit će vlastite troškove nastale u okviru ovog postupka.

               4.

               K. Tsujimoto snosit će svoje troškove kao i polovinu troškova koje je snosio Kenzo u svrhu postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a.

      (1)  SL C 367, 14. 12. 2013.


title: Predmet C-190/15 P: Žalba koju je 24. travnja 2015. podnio Fetim BV protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 11. veljače 2015. u predmetu T-395/12, Fetim protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/7

         Žalba koju je 24. travnja 2015. podnio Fetim BV protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 11. veljače 2015. u predmetu T-395/12, Fetim protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-190/15 P)
   (2016/C 048/10)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Fetim BV (zastupnik: L. Bakers, advocaat)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   Rješenjem od 19. studenoga 2015. Sud (šesto vijeće) je odlučio da je žalba nedopuštena.


title: Predmet C-500/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenog 2014. uputio Tribunale ordinario di Torino (Italija) – Ford Motor Company protiv Wheeltrims srl

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenog 2014. uputio Tribunale ordinario di Torino (Italija) – Ford Motor Company protiv Wheeltrims srl
   (Predmet C-500/14)
   (2015/C 046/28)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Torino

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ford Motor Company

      Tuženik: Wheeltrims srl

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s pravom Zajednice primjena članka 14. Direktive 98/71 (1) i članka 110. Uredbe EZ 6/2002 (2) prema kojoj te norme daju proizvođačima zamjenskih dijelova i opreme pravo korištenja žigova koji su registrirani od strane trećih osoba kako bi omogućili krajnjem stjecatelju izvornu estetsku obnovu složenog proizvoda i u slučaju kada nositelj prava žiga primjenjuje predmetni razlikovni znak na zamjenskom dijelu ili opremi čija je namjena da bude ugrađena u složeni proizvod tako da bude vidljiv na njenoj vanjštini i da time pridonosi vanjskom izgledu složenog proizvoda.

               2.

               Treba li klauzulu o popravku iz članka 14. Direktive 98/71 i članka 110. Uredbe EZ 6/2002 tumačiti tako da predstavlja subjektivno pravo trećih osoba proizvođača zamjenskih dijelova i opreme te uključuje li takvo subjektivno pravo i pravo tih trećih osoba da koriste žig kojeg je registrirao drugi na zamjenskim dijelovima i opremi, uz isključenje primjene normi iz Uredbe 207/09 (3) i Direktive EEZ 89/104 (4), i u slučaju kada nositelj prava žiga primjenjuje predmetni razlikovni znak na zamjenskom dijelu ili opremi čija je namjena da bude ugrađena u složeni proizvod tako da bude vidljiv na njenoj vanjštini i da time pridonosi vanjskom izgledu složenog proizvoda.

      (1)  Direktiva 98/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o pravnoj zaštiti dizajna (SL L 289, str. 28.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 44., str. 49.).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (SL L 3, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.).

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).

      (4)  Prva direktiva Vijeća 89/104/EEZ od 21. prosinca 1988 o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL L 40, str. 1.). [neslužbeni prijevod]


title: Predmet T-465/17: Tužba podnesena 26. srpnja 2017. – VKR Holding protiv EUIPO-a (VELUX)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/37

         Tužba podnesena 26. srpnja 2017. – VKR Holding protiv EUIPO-a (VELUX)
   (Predmet T-465/17)
   (2017/C 309/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: VKR Holding A/S (Søborg, Danska) (zastupnik: J. Heebøll, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije – prijava za upis u registar br. T 2 299 611

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. svibnja 2017. u predmetu R 1927/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Poništi odluku vijeća o odbijanju žalbe i prihvati zahtjev za upis u registar br. T 2 299 611 u vezi sa žigom Europske unije 000651869 (VELUX),

               —

               podredno, vrati predmet vijeću na ponovno odlučivanje.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 34. stavka 2. i pravila 28. Provedbene uredbe Europske unije o žigu (EUTMIR).


title: Predmet C-454/16 P: Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Global Steel Wire, S.A. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias i dr. protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/12

         Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Global Steel Wire, S.A. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias i dr. protiv Komisije
   (Predmet C-454/16 P)
   (2016/C 392/16)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Global Steel Wire, S.A. (zastupnici: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti presudu Općeg suda od 2. lipnja 2016. u predmetima T-438/12 do T-441/12, a osobito u predmetu T-438/12, Global Steel Wire S.A. protiv Europske komisije.

               —

               Naložiti Komisiji snošenje troškova ovog postupka i troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je proglasio nedopuštenim tužbeni razlog koji se odnosio na povredu prava obrane žalitelja.

               2.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je primijenio pogrešan pravni standard prilikom ocjenjivanja drugog zahtjeva za uzimanje u obzir nesposobnosti plaćanja i, naposljetku, prilikom ocjenjivanja dopuštenosti pravnog sredstva.

               3.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je ocjenjivao dokaze odnosno očito iskrivljavanje dokaza, povredu obveze preispitivanja u okviru neograničene nadležnosti, povredu prava na djelotvornu pravnu pomoć i nedostatak obrazloženja.


title: Predmet C-162/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – Damijan Vnuk protiv Zavarovalnica Triglav d.d. (Zahtjev za prethodnu odluku — Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti za upotrebu motornih vozila — Direktiva 72/166/EZ — Članak 3. stavak 1. — Pojam 'upotreba vozila' — Nesreća koju je u dvorištu farme uzrokovao traktor s prikolicom)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/11

      Presuda Suda (treće vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – Damijan Vnuk protiv Zavarovalnica Triglav d.d.
      (Predmet C-162/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti za upotrebu motornih vozila - Direktiva 72/166/EZ - Članak 3. stavak 1. - Pojam 'upotreba vozila' - Nesreća koju je u dvorištu farme uzrokovao traktor s prikolicom))
      (2014/C 395/14)
      Jezik postupka: slovenski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Damijan Vnuk

         Tuženik: Zavarovalnica Triglav d.d.

         Izreka

      Članak 3. stavak 1. Direktive Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakonodavstava država članica o osiguranju od odgovornosti za upotrebu motornih vozila i o provedbi obveze osiguranja od takve odgovornosti treba tumačiti na način da se pojam „upotreba vozila” odnosi na svaku upotrebu vozila koja je u skladu s uobičajenom funkcijom tog vozila. Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku treba utvrditi odnosi li se navedeni pojam na upravljanje traktorom u dvorištu farme kako bi traktor s prikolicom ušao u skladište, kao što je to slučaj u predmetu u glavnom postupku.

         (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet T-403/15: Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2017. – JYSK protiv Komisije („Tužba za poništenje — EFRR — Članak 41. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 — Odbijanje dodjele financijskog doprinosa velikom projektu — Poduzetnik odgovoran za provedbu projekta — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/20

         Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2017. – JYSK protiv Komisije
   (Predmet T-403/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - EFRR - Članak 41. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 - Odbijanje dodjele financijskog doprinosa velikom projektu - Poduzetnik odgovoran za provedbu projekta - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   (2017/C 195/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: JYSK sp. z o.o. (Radomsko, Poljska) (zastupnik: H. Sønderby Christensen, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, B.-R. Killmann i M. Clausen, a zatim R. Lyal i B.-R. Killmann, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a koji se odnosi na poništenje odluke C(2015) 3228 Komisije od 11. svibnja 2015. kojom je odbijena dodjela financijskog doprinosa Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) velikom projektu „Zajednički europski centar za usluge – Inteligentni logistički sustavi” u okviru operativnog programa „Inovativno gospodarstvo” koji je uspostavila Republika Poljska za programsko razdoblje 2007.-2013.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Društvo JYSK sp. z o.o. snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.


title: Predmet C-50/13: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Aosta — Italija) — Rocco Papalia protiv Comune di Aosta (Prethodno pitanje — Članak 99. Poslovnika Suda — Socijalna politika — Direktiva 1999/70/EZ — Odredba 5. Okvirnog sporazuma o ugovorima o radu na određeno vrijeme — Javni sektor — Uzastopni ugovori — Zloporaba — Naknada štete — Uvjeti za naknadu štete u slučaju nezakonitog ugovaranja određenog trajanja ugovora o radu — Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/23

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Aosta — Italija) — Rocco Papalia protiv Comune di Aosta
   (Predmet C-50/13) (1)

   (Prethodno pitanje - Članak 99. Poslovnika Suda - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Odredba 5. Okvirnog sporazuma o ugovorima o radu na određeno vrijeme - Javni sektor - Uzastopni ugovori - Zloporaba - Naknada štete - Uvjeti za naknadu štete u slučaju nezakonitog ugovaranja određenog trajanja ugovora o radu - Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti)
   2014/C 52/39
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Aosta

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rocco Papalia

      Tuženik: Comune di Aosta

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale ordinario di Aosta — Tumačenje odredbe 5. Direktive Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC (SL L 175, str. 43) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.) — Javna uprava — Naknada štete u slučaju nezakonitog ugovaranja trajanja ugovora o radu — Uvjeti — Dokaz o pretrpljenoj šteti — Nužnost dokazati odustajanje od povoljnijih ponuda za rad

      Izreka

   Okvirni sporazum o ugovorima o radu na određeno vrijeme, sklopljen 18. ožujka 1999., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC treba tumačiti na način da su mu protivne mjere koje su predviđene nacionalnim zakonodavstvom, poput onih u predmetu u glavnom postupku, koje, u slučaju da poslodavac u javnom sektoru zloupotrebljava uzastopne ugovore o radu na određeno vrijeme, predviđa samo pravo dotičnog radnika na naknadu štete za koju smatra da ju je zbog toga pretrpio, isključujući pritom pretvaranje radnog odnosa na određeno vrijeme u radni odnos na neodređeno vrijeme, kad je to pravo na naknadu uvjetovano obvezom radnika da podnese dokaz da je morao odustati od povoljnijih ponuda za zapošljavanje, ako je posljedica te obveze onemogućavanje ili pretjerano otežavanje ostvarivanja u praksi prava koja navedenom radniku dodjeljuje pravo Unije.
   Dužnost je suda koji je uputio zahtjev da ocijeni u kojoj su mjeri odredbe unutrašnjeg prava kojima je cilj sankcionirati zlouporabu uzastopnih ugovora ili radnih odnosa na određeno vrijeme od strane javnih vlasti u skladu s tim načelima.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Spojeni predmeti C-148/13 do C-150/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. prosinca 2014. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Raad van State – Nizozemska) – A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13) protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Direktiva 2004/83/EZ — Minimalni standardi za priznavanje statusa izbjeglice ili statusa supsidijarne zaštite — Članak 4. — Procjena činjenica i okolnosti — Načini ocjene — Prihvaćanje određenih dokaza — Opseg ovlasti nadležnih nacionalnih tijela — Strah od proganjanja zbog seksualne orijentacije — Razlike između, s jedne strane, ograničenja koja se odnose na ispitivanje izjava i dokumentacije ili drugih dokaza o seksualnoj orijentaciji koju je naveo tražitelj azila i, s druge strane, onih koja se primjenjuju prilikom ispitivanja drugih razloga proganjanja — Direktiva 2005/85/EZ — Minimalne norme koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama — Članak 13. — Uvjeti usmenog saslušanja — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 1. — Ljudsko dostojanstvo — Članak 7. — Poštovanje privatnog i obiteljskog života)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/4

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. prosinca 2014. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Raad van State – Nizozemska) – A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13) protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Spojeni predmeti C-148/13 do C-150/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Direktiva 2004/83/EZ - Minimalni standardi za priznavanje statusa izbjeglice ili statusa supsidijarne zaštite - Članak 4. - Procjena činjenica i okolnosti - Načini ocjene - Prihvaćanje određenih dokaza - Opseg ovlasti nadležnih nacionalnih tijela - Strah od proganjanja zbog seksualne orijentacije - Razlike između, s jedne strane, ograničenja koja se odnose na ispitivanje izjava i dokumentacije ili drugih dokaza o seksualnoj orijentaciji koju je naveo tražitelj azila i, s druge strane, onih koja se primjenjuju prilikom ispitivanja drugih razloga proganjanja - Direktiva 2005/85/EZ - Minimalne norme koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama - Članak 13. - Uvjeti usmenog saslušanja - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 1. - Ljudsko dostojanstvo - Članak 7. - Poštovanje privatnog i obiteljskog života))
   (2015/C 046/05)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13)

      Tuženik: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   uz sudjelovanje: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR)

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 3. točku (c) Direktive Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite i članak 13. stavak 3. točku (a) Direktive Vijeća 2005/85/EZ od 1. prosinca 2005. o minimalnim normama koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama treba tumačiti u smislu da im je protivno da nadležna nacionalna tijela, koja djeluju pod nadzorom suda, u okviru razmatranja činjenica i okolnosti u vezi sa seksualnom orijentacijom tražitelja azila, čiji se zahtjev temelji na strahu od proganjanja zbog te orijentacije, izjave tog tražitelja kao i dokumentaciju ili druge dokaze podnesene u prilog njegovom zahtjevu ocijene samo putem ispitivanja koja se temelje na stereotipima o homoseksualnim osobama.

               2.

               Članak 4. Direktive 2004/83, tumačen u vezi s člankom 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti u smislu da mu je protivno da nadležna nacionalna tijela u okviru tog razmatranja tražitelja azila podrobno ispituju o njegovim seksualnim aktivnostima.

               3.

               Članak 4. Direktive 2004/83, tumačen u vezi s člankom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti u smislu da mu je protivno da ta tijela u okviru spomenutog razmatranja prihvate dokaze poput upuštanja tražitelja azila u homoseksualne odnose, njegovog podvrgavanja „testovima” radi utvrđivanja njegove homoseksualne orijentacije ili pak podnošenja videozapisa takvih odnosa.

               4.

               Članak 4. stavak 3. Direktive 2004/83 i članak 13. stavak 3. točku (a) Direktive 2005/85 treba tumačiti u smislu da im je protivno to da nadležna nacionalna tijela u okviru tog istog ispitivanja zaključe da su izjave dotičnog tražitelja azila nevjerodostojne samo zato što se taj tražitelj nije pozvao na svoju seksualnu orijentaciju prvi put kada mu je bila pružena mogućnost da iznese razloge proganjanja.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-281/13: Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice METABIOMAX — Raniji nacionalni verbalni žig metabiarex — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ)br. 207/2009” )

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/14

         Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)
   (Predmet T-281/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice METABIOMAX - Raniji nacionalni verbalni žig metabiarex - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ)br. 207/2009”))
   2014/C 245/19
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Sofia Golam (Atena, Grčka) (zastupnik: N. Trovas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: meta Fackler Arzneimittel GmbH (Springe, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. ožujka 2013. (predmet R 2022/2011-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između meta Fackler Arzneimittel GmbH i gđe Sofije Golam.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Gđi Sofiji Golam nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 215, 27.7.2013.


title: Predmet C-662/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. prosinca 2013. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) — Surgicare — Unidades de Saúde SA protiv Fazenda Pública

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. prosinca 2013. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) — Surgicare — Unidades de Saúde SA protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-662/13)
   2014/C 78/06
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Surgicare — Unidades de Saúde SA

      Tuženik: Fazenda Pública

      Prethodno pitanje

   Kada porezna uprava sumnja da postoji zlouporaba u svrhu povrata PDV-a i kada portugalsko pravo predviđa obvezni prethodni postupak koji se primjenjuje u slučaju zlouporabe u poreznim stvarima, može li se smatrati da taj postupak nije primjenjiv u području PDV-a, s obzirom da je on porijeklom porez Zajednice?


title: Predmet C-426/14: Rješenje predsjednika Suda od 19. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – Heart Life Croce Amica Srl protiv Regione Piemonte

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/22

         Rješenje predsjednika Suda od 19. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – Heart Life Croce Amica Srl protiv Regione Piemonte
   (Predmet C-426/14) (1)

   (2015/C 213/38)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet T-538/14: Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – Peri protiv OHIM-a (Multiprop) „Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice Multiprop — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja”

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/30

         Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – Peri protiv OHIM-a (Multiprop)
   (Predmet T-538/14) (1)

   („Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice Multiprop - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja”)
   (2016/C 136/42)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Peri GmbH (Weißenhorn, Njemačka) (zastupnici: M. Eck i A. Bognár, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Pohlmann, zatim S. Hanne, agenti)

      Predmet

   Tužba za poništenje protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. travnja 2014. (predmet R 1661/2013-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Multiprop kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Peri GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 329, 22. 9. 2014.


title: Predmet C-414/13 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 20. svibnja 2014. – Reber Holding GmbH & Co. KG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Anna Klusmeier (Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Verbalni žig Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM — Prigovor nositelja ranijeg nacionalnog figurativnog žiga W. Amadeus Mozart)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/9

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 20. svibnja 2014. – Reber Holding GmbH & Co. KG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Anna Klusmeier
   (Predmet C-414/13 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Verbalni žig Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM - Prigovor nositelja ranijeg nacionalnog figurativnog žiga W. Amadeus Mozart))
   2014/C 261/14
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Reber Holding GmbH & Co. KG (zastupnik: M. Geitz, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik D. Walicka, agent), Anna Klusmeier (zastupnik: G. Schmitt-Gaedke, odvjetnik)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Reber Holding GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 298, 12.10.2013.


title: Predmet C-383/17: Tužba podnesena 26. lipnja 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/28

         Tužba podnesena 26. lipnja 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-383/17)
   (2017/C 277/41)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira i L. Nicolae, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Portugalska Republika povrijedila svoje obveze prema članku 9. stavku 2. Direktive 2009/15/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o zajedničkim pravilima i normama za organizacije koje obavljaju pregled i nadzor brodova te za odgovarajuće aktivnosti pomorskih uprava jer Komisiji nije dostavila nijedno izvješće o rezultatima nadzora svih priznatih organizacija koje djeluju u njezino ime;

               —

               naloži Portugalskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Članak 9. stavak 2. direktive jasno utvrđuje da svaka država članica najmanje svake dvije godine nadzire svaku priznatu organizaciju koja djeluje u njezino ime, te dostavlja drugim državama članicama i Komisiji izvješće o rezultatima tog nadzora najkasnije do 31. ožujka prve godine nakon godine u kojoj je obavljen nadzor.
   Budući da je u skladu s člankom 13. stavkom 1. rok za prenošenje direktive u nacionalno pravo istekao 17. lipnja 2011., Portugalska Republika trebala je dostaviti prvo izvješće najkasnije 31. ožujka 2013. s obzirom na to da je mogla odabrati provesti prvi nadzor tijekom 2011. ili 2012. godine.
   Međutim, u ovome trenutku, u lipnju 2017., Portugalska Republika još uvijek nije dostavila nijedno izvješće.

      (1)  SL 2009., L 131, str. 47. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 14., str. 73.)


title: Predmet C-32/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 3. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia n °2 de Badajoz — Španjolska) — Soledad Duarte Hueros protiv Autociba SA, Automóviles Citroen Espanja SA (Direktiva 1999/44/EZ — Prava potrošača u slučaju nesukladnosti robe s ugovorom — Neznatna nesukladnost — Nepostojanje prava na raskid ugovora — Ovlasti nacionalnog suca)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/19

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 3. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia no 2 de Badajoz — Španjolska) — Soledad Duarte Hueros protiv Autociba SA, Automóviles Citroen Espanja SA
   (Predmet C-32/12) (1)

   (Direktiva 1999/44/EZ - Prava potrošača u slučaju nesukladnosti robe s ugovorom - Neznatna nesukladnost - Nepostojanje prava na raskid ugovora - Ovlasti nacionalnog suca)
   2013/C 344/32
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Badajoz

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Soledad Duarte Hueros

      Tuženik: Autociba SA, Automóviles Citroen España SA

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Juzgado de Primera Instancia — Badajoz — Tumačenje članka 3. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća br. 1999/44/EZ od 25. svibnja 1999. o određenim aspektima prodaje robe široke potrošnje i povezanim jamstvima (SL L 171, str. 12.) — Prava potrošača — Neznatna nesukladnost robe — Nepopravljanje navedene robe — Zahtjev za raskid ugovora o kupoprodaji — Neprihvatljivost — Nepostojanje supsidijarnog zahtjeva na odgovarajuće umanjenje cijene — Mogućnost da nacionalni sudac po službenoj dužnosti ispita mogućnost odgovarajućeg umanjenja cijene.

      Izreka

   Direktivu Europskog parlamenta i Vijeća br. 1999/44/EZ od 25. svibnja 1999. o određenim aspektima prodaje robe široke potrošnje i povezanim jamstvima treba tumačiti na način da se protivi zakonodavstvu države članice poput onoga u predmetu u glavnom postupku, a koje u slučaju kada kupac koji ima pravo na odgovarajuće umanjenje cijene utvrđene ugovorom o kupoprodaji tužbom zahtijeva jedino raskid ugovora, a tome se ne može udovoljiti zbog neznatnosti nesukladnosti robe, ne dozvoljava uredujućem nacionalnom sucu da po službenoj dužnosti odredi umanjenje cijene, pa čak i u slučaju kada navedeni potrošač nije ovlašten niti preinačiti podnesenu tužbu niti podnijeti novu tužbu u tu svrhu.

      (1)  SL C 98, 31.3.2012.


title: Predmet C-316/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Gérard Fenoll protiv Centre d'aide par le travail „La Jouvene”, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 31. stavak 2. — Direktiva 2003/88/EZ — Članak 7. — Pojam, radnika’ — Osoba s invaliditetom — Pravo na plaćeni godišnji odmor — Nacionalni propis suprotan pravu Unije — Uloga nacionalnog suda)

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Gérard Fenoll protiv Centre d'aide par le travail „La Jouvene”, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon
   (Predmet C-316/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 31. stavak 2. - Direktiva 2003/88/EZ - Članak 7. - Pojam, radnika’ - Osoba s invaliditetom - Pravo na plaćeni godišnji odmor - Nacionalni propis suprotan pravu Unije - Uloga nacionalnog suda))
   (2015/C 171/03)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Gérard Fenoll

      Tuženici: Centre d'aide par le travail „La Jouvene”, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

      Izreka

   Pojam „radnika” u smislu članka 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena i članka 31. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da može obuhvaćati osobu primljenu u centar za pomoć putem rada, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku.

      (1)  SL C 215, 27. 7. 2013.


title: Predmet F-56/13: Rješenje Službeničkog suda od 26. veljače 2016. – McArdle protiv Komisije

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/49

         Rješenje Službeničkog suda od 26. veljače 2016. – McArdle protiv Komisije
   (Predmet F-56/13) (1)

   (2016/C 136/71)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 274, 21. 9. 2013., str. 29.


title: Predmet C-620/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2015. uputio Cour de cassation (Francuska) – A-Rosa Flussschiff GmbH protiv Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), pravnog sljednika Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2015. uputio Cour de cassation (Francuska) – A-Rosa Flussschiff GmbH protiv Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), pravnog sljednika Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden
   (Predmet C-620/15)
   (2016/C 048/24)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A-Rosa Flussschiff GmbH

      Tuženik: Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), pravni sljednik Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

      Prethodno pitanje

   Obvezuje li učinak potvrde E 101 koju je, u skladu s člankom 11. stavkom 1. i člankom 12.a stavkom 1.a Uredbe br. 574/72/EEZ od 21. ožujka 1972. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe br. 1408/71/EEZ od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice (1), izdala institucija koju je odredilo tijelo države članice čije je zakonodavstvo iz područja socijalne sigurnosti primjenjivo na situaciju zaposlene osobe, s jedne strane, institucije i tijela države domaćina i, s druge strane, sudska tijela te iste države članice, ako je utvrđeno da uvjeti radnog odnosa zaposlene osobe očito ne ulaze u materijalno područje primjene derogatornih pravila članka 14. stavaka 1. i 2. Uredbe br. 1408/71 (2)?

      (1)  SL L 74, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 8., str. 3.).

      (2)  SL L 149, str. 2. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.).


               25.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 334/30

         Postupak koji je 17. srpnja 2014. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-12/14)
   (2014/C 334/11)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Markus Schneider i Catherine Howdle, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 17. srpnja 2014. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 6. poglavlja IV. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz tog Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.

               2.

               da se Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 3. rujna 2013. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 3. srpnja 2013. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju („Akt”) u skladu s točkom 6. poglavlja IV. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 23. Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-102/14 P: Žalba koju je 4. ožujka 2014. podnio Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2014. u predmetu T-134/12, Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT protiv Komisije

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/25

         Žalba koju je 4. ožujka 2014. podnio Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2014. u predmetu T-134/12, Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT protiv Komisije
   (Predmet C-102/14 P)
   2014/C 135/30
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, S.A. (zastupnik: M. Jiménez Perona, abogado)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

               —

               da se u cijelosti poništi rješenje Općeg suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2014. u predmetu T-134/12 koje se tiče nedopuštenosti tužbe za poništenje

               —

               ili, podredno, da se poništi jedan ili više dijelova tog rješenja

                           —

                           da se poništi rješenje u dijelu u kojem se ono odnosi na potpore primljene za projekte navedene na prvoj stranici tužbe za poništenje, i

                           —

                           da se poništi rješenje u dijelu u kojem se ono odnosi na nedopuštenost zahtjeva za naknadu štete glede projekta Bey Watch, i

                           —

                           da se poništi rješenje u dijelu u kojem se ono odnosi na nedopuštenost zahtjeva za naknadu štete glede projekta Indect, i

                           —

                           da se poništi rješenje u dijelu u kojem se ono odnosi na nedopuštenost zahtjeva za naknadu štete glede ostalih projekata

               —

               da se rješenje u cijelosti vrati Općem sudu radi odlučivanja o meritumu spora

               —

               ili, podredno, da se dio ili dijelovi rješenja koje odredi Sud vrate Općem sudu radi odlučivanja o meritumu istih

               —

               da Komisiji naloži snošenje troškova ovog postupka kao i troškova u predmetu T-134/12 koji se odnosi na iste žalbene razloge.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud je prilikom ocjenjivanja dokaza u pobijanom rješenju napravio pogrešku koja se tiče činjenica zbog toga što nije razmotrio neke od dokumenata koje je u svojoj tužbi podnio žalitelj. Prema mišljenju žalitelja, Opći sud je previdio činjenice, propuste i dokumente od značajne važnosti za obrazloženje rješenja.
   Opći Sud je prilikom ocjenjivanja dokaza u pobijanom rješenju napravio pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da je jedino moguće koristiti pravna sredstva koja predviđa članak 272. UFEU-a, a ne ona iz članka 263. istog ugovora.
   Opći sud je napravio pogrešku koja se tiče prava ne ocijenivši činjenicu da je Komisija navela tužitelja na pogrešku pustivši ga da zaključi da su opomene dužniku njezin konačni akt prilikom izvršavanja ovlasti te da stoga mogu biti predmet tužbe Opći sud je povrijedio načelo jednakosti i zabrane diskriminacije sadržano u članku 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
   Opći sud je prilikom ocjenjivanja dokaza u pobijanom rješenju napravio pogrešku koja se tiče prava jer nije uzeo u obzir činjenice, propuste i dokumente navedene u početnim točkama žalbe.
   Opći sud je napravio pogrešku koja se tiče prava prilikom ocjenjivanja nedostatka obrazloženja i nedostatka bilo kakvog komentara Komisije o velikom broju argumenata koje je tužitelj istaknuo u svojoj tužbi za poništenje.
   Opći sud je prilikom ocjenjivanja dokaza u pobijanom rješenju napravio pogrešku koja se tiče činjenica i prava kada je riječ o nedopuštenosti zahtjeva za naknadu štete glede projekta BeyWatch, čime je dovedena u pitanje održivost tog projekta. Tužitelj je dokazao da je tužba zbog izvanugovorne odgovornosti osnovana i da su ispunjene sve pretpostavke koje je za podnošenje takve tužbe uspostavila sudska praksa Unije.
   Opći sud je prilikom ocjenjivanja dokaza u pobijanom rješenju napravio pogrešku koja se tiče prava kada je riječ nedopuštenosti zahtjeva za naknadu štete glede projekta Indect time što je jedinim mogućim pravnim sredstvom radi utvrđivanja odgovornosti Komisije zbog nedostatka obrazloženja smatrao tužbu zbog ugovorne odgovornosti, premda je prema sudskoj praksi jedino moguće pravno sredstvo tužba zbog izvanugovorne odgovornosti.
   Opći sud je prilikom ocjenjivanja dokaza u pobijanom rješenju napravio pogrešku koja se tiče činjenica i prava kada je riječ o nedopuštenosti zahtjeva za naknadu štete glede ostalih projekata jer je Opći sud proširio svoju nadležnost kao da se radi o postupanju po službenoj dužnosti.