title: Predmet T-252/15: Tužba podnesena 21. svibnja 2015. – Ferrovial i dr. protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/35

         Tužba podnesena 21. svibnja 2015. – Ferrovial i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-252/15)
   (2015/C 245/41)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Ferrovial, SA (Madrid, Španjolska), Ferrovial Servicios, SA (Madrid, Španjolska), Amey UK plc (Oxford, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Muñoz Pérez i M. Linares Gil, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 15. listopada 2014., u predmetu br. C (2014) 7280 u vezi s državnom potporom SA 35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) koju provodi Španjolska;

               —

               podredno, poništi članak 4. stavak 2. navedene odluke, i

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka u ovom postupku ista je kao i ona u predmetima T-826/14, Španjolska/Komisija i T-12/15, Banco de Santander i Santusa/Komisija.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a zbog nepostojanja obrazloženja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a, s obzirom na to da, prema mišljenju tužitelja, ispitana mjera ne ispunjava elemente koji su svojstveni pojmu državne potpore.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 108. stavka 3. UFEU-a, članka 1. točke (c) Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u, kao i na povredi članka 4. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 794/2004 o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999, s obzirom na to da ispitana mjera ne predstavlja novu, nezakonitu i nespojivu potporu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. treće odluke zbog povrede članka 14. stavka 1. Uredbe br. 659/1999 time što rješenje o povratu potpore nije ograničeno na isti način na koji je to bilo u prve dvije odluke (stjecanja izvršena prije 21. prosinca 2007.).

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na ništavosti članka 4. treće odluke (rješenje o povratu potpore) zbog povrede članka 14. stavka 1. Uredbe br. 659/1999 time što iz rješenja o povratu potpore nisu isključene neizravne transakcije izvršene prije 10. ožujka 2005.


title: Predmet C-456/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State, Nizozemska) – O protiv Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel; Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel protiv B-a (Direktiva 2004/38/EZ  — Članak 20. stavak 1. UFEU-a  — Pravo slobodno kretati se i boraviti na području država članica  — Nositelji prava  — Pravo boravka državljanina treće zemlje koji je član obitelji građanina Unije u državi članici čiji je taj građanin državljanin  — Povratak građanina Unije u tu državu članicu nakon kratkotrajnih boravaka u drugoj državi članici)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/6

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State, Nizozemska) – O protiv Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel; Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel protiv B-a
   (Predmet C-456/12) (1)

   ((Direktiva 2004/38/EZ - Članak 20. stavak 1. UFEU-a - Pravo slobodno kretati se i boraviti na području država članica - Nositelji prava - Pravo boravka državljanina treće zemlje koji je član obitelji građanina Unije u državi članici čiji je taj građanin državljanin - Povratak građanina Unije u tu državu članicu nakon kratkotrajnih boravaka u drugoj državi članici))
   2014/C 135/06
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: O, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Tuženici: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, B

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Raad van State, Nizozemska – Tumačenje članaka 20., 21., 45. i 56. UFEU-a i članka 3. stavka 1., članka 6. i članka 7. stavaka 1. i 2. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77., ispravci u SL L 229, str. 35. i SL L 197, 2005., str. 34.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.) – Pravo ulaska i boravka članova obitelji građanina Unije koji je državljanin treće zemlje – Povratak građanina Unije u državu članicu čiji je državljanin nakon boravka u drugoj državni članici u svojstvu građanina Unije u smislu članka 21. UFEU-a i u svojstvu primatelja usluga u smislu članka 56. UFEU-a – Primjena Direktive po analogiji, kao u predmetima C-370/90 (Singh) i C-291/05 (Eind)

      Izreka

   Članak 21. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti u smislu da u slučaju kad je građanin Unije zasnovao ili ustalio obiteljski život s državljaninom treće zemlje tijekom stvarnog boravka, na temelju i u skladu s uvjetima iz članka 7. stavaka 1. i 2. ili članka 16. stavaka 1. i 2. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, u državi članici različitoj od države članice čiji je državljanin, odredbe te iste direktive se po analogiji primjenjuju u slučaju kad se taj građanin Unije vraća s dotičnim članom svoje obitelji u državu članicu iz koje dolazi. Stoga uvjeti za priznavanje izvedenog prava boravka državljanina treće zemlje koji je član obitelji dotičnog građanina Unije u državi članici iz koje dolazi taj građanin u načelu ne bi smjeli biti stroži od onih koji su predviđeni Direktivom 2004/38 za priznavanje takvog izvedenog prava boravka državljaninu treće zemlje koji je član obitelji građanina Unije koji je koristio svoje pravo slobodnog kretanja nastanjujući se u državi članici različitoj od države članice čiji je državljanin.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet C-580/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Coty Germany GmbH protiv Stadtsparkasse Magdeburg

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Coty Germany GmbH protiv Stadtsparkasse Magdeburg
   (Predmet C-580/13)
   2014/C 31/04
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Coty Germany GmbH

      Tuženik: Stadtsparkasse Magdeburg

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 8. stavak 3. točku (e) Direktive 2004/48/EZ (1) tumačiti tako da je u suprotnosti s tom odredbom nacionalno uređenje koje bankovnoj instituciji u slučaju kao što je u glavnom postupku dopušta da odbije dati informaciju sukladno članku 8. stavku 1. točki (c) ove direktive o imenu i adresi vlasnika bankovnog računa pozivajući se na bankovnu tajnu?

      (1)  Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL L 157, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.)


title: Predmet T-669/16 P: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a („Žalba — Osoblje EIB-a — Zdravstveno osiguranje — Odbijanje povrata zdravstvenih troškova — Terapija laserom — Tužba za poništenje i tužba za naknadu štete”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/50

         Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-669/16 P) (1)

   ((„Žalba - Osoblje EIB-a - Zdravstveno osiguranje - Odbijanje povrata zdravstvenih troškova - Terapija laserom - Tužba za poništenje i tužba za naknadu štete”))
   (2017/C 283/78)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: G. Ferabecoli, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: T. Gilliams i G. Faedo, agenti, uz asistenciju A. DaI Ferroa, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 21. srpnja 2016., De Nicola/BEI (F-82/15, EU:F:2016:166), kojom se zahtijeva djelomično ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Carlo De Nicola će snositi vlastite troškove, kao i troškove Europske investicijske banke (EIB) u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 410, 7. 11. 2016.


title: Predmet T-642/13: Tužba podnesena 2. prosinca 2013. — Wolverine International protiv OHIM-a — BH Stores (cushe)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/20

         Tužba podnesena 2. prosinca 2013. — Wolverine International protiv OHIM-a — BH Stores (cushe)
   (Predmet T-642/13)
   2014/C 85/34
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wolverine International, LP (Grand Cayman, Kajmanski otoci) (zastupnik: M. Plesser i R. Heine, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: BH Stores BV (Curaçao, Nizozemski Antili)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 30. rujna 2013. u predmetu R 1269/2012-4;

               —

               odbije zahtjev za proglašavanje žiga ništavim;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: figurativni žig koji sadrži verbalni element „cushe” za proizvode iz razreda 25 — međunarodna registracija br. 859 087 u kojoj je navedena Europska unija

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: vjerojatnost dovođenja u zabludu sukladno članku 53.stavku 1. točki (a) u svezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašavanje žiga ništavim se odbija

      Odluka žalbenog vijeća: pobijana odluka se poništava i pobijana međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska unija se proglašava ništavom

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 57. stavka 2. i 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-125/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 13. srpnja 2017. – BASF Grenzach protiv ECHA-e „Privremena pravna zaštita — REACH — Tvar triklosan — Postupak evaluacije — Odluka žalbenog vijeća ECHA-e — Obveza dostave određenih podataka koji zahtijevaju da se izvrši testiranje na životinjama — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Nepostojanje hitnosti”

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/52

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 13. srpnja 2017. – BASF Grenzach protiv ECHA-e
   (Predmet T-125/17 R)
   („Privremena pravna zaštita - REACH - Tvar triklosan - Postupak evaluacije - Odluka žalbenog vijeća ECHA-e - Obveza dostave određenih podataka koji zahtijevaju da se izvrši testiranje na životinjama - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
   (2017/C 283/81)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Njemačka) (zastupnici: K. Nordlander i M. Abenhaïm, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: W. Broere, T. Röcke i M. Heikkilä, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži određivanje privremenih mjera čija je svrha, s jedne strane, suspenzija primjene odluke br. A-018-2014 žalbenog vijeća ECHA-e od 19. prosinca 2016. o evaluaciji tvari triklosan, i, s druge strane, nalaganje produljenja roka dodijeljenoga za dostavu rezultata testiranja za vrijeme trajanja suspenzije.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-137/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) – María Pilar Plaza Bravo protiv Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) – María Pilar Plaza Bravo protiv Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
   (Predmet C-137/15)
   (2015/C 178/11)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: María Pilar Plaza Bravo

      Tuženik: Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

      Prethodno pitanje

   Protivi li se članku 4. stavku 1. Direktive Vijeća 79/7/EZ (1) od 18. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti, u okolnostima poput onih u predmetnom slučaju, nacionalni propis na temelju kojeg se pri izračunu maksimalno predviđenog iznosa naknade za potpunu nezaposlenost nakon gubitka jedinog zaposlenja na nepuno radno vrijeme primjenjuje koeficijent sniženja koji odgovara postotnom udjelu radnog vremena radnika zaposlenog na nepuno radno vrijeme u radnom vremenu usporedivog radnika koji radi u punom radnom vremenu, imajući u vidu činjenicu da su u toj državi članici radnici koji rade u nepunom radnom vremenu u vrlo velikoj većini žene?

      (1)  (SL L 1979, L 6, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 7.).


title: Predmet T-722/14: Tužba podnesena 13. listopada 2014. – PRIMA protiv Komisije

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/27

         Tužba podnesena 13. listopada 2014. – PRIMA protiv Komisije
   (Predmet T-722/14)
   (2014/C 462/40)
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Tužitelj::„PRIMA – Produzentska, reklamna, informazionna i mediyna agenziya” AD (Sofija, Bugarska) (zastupnik: odvjetnik Yavor Sergeev Ruskov)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 12. kolovoza 2014. kojom je odbijena ponuda tužitelja u vezi s postupkom javne nabave PO/2013-13/SOF u pogledu potpore zastupanju Europske komisije u Bugarskoj u okviru organizacije javnih priredbi;

               —

               poništi odluku Europske komisije od 12. kolovoza 2014. kojom je ugovor dodijeljen drugom sudioniku postupka kao i sve naknadne odluke u vezi sa sklapanjem ugovora o javnoj nabavi, uključujući odluku Europske komisije od 12. rujna 2014. i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda obveze pružanja informacija

                           —

                           Javni naručitelj pružio je informacije o značajkama prihvaćene ponude koje je zatražila PRIMA, ali nije pružio informacije o relativnim prednostima prihvaćene ponude.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nepravilna primjena kriterija dodjele

                           —

                           Javni naručitelj nije objektivno i pravilno primijenio kriterije dodjele koje je sam utvrdio pa ocjene u pogledu ispunjenja tih kriterija nisu utemeljene; stoga nije zajamčen jednaki pristup i jednako postupanje sa svim ponuditeljima.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda načelâ javne nabave

                           —

                           Odluka o dodjeli ugovora donesena je nakon donošenja izvorne odluke o odbijanju ponude PRIMA-e;

                           —

                           javni naručitelj PRIMA-i nije priopćio tu odluku i time je povrijedio načela transparentnosti i jednakog postupanja sa sudionicima postupka;

                           —

                           nepružanje informacija o toj odluci ograničilo je prava obrane PRIMA-e.


title: Predmet C-680/13: Rješenje predsjednika Suda od 16. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main -Njemačka) – Condor Flugdienst GmbH/Andreas Plakolm

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/21

         Rješenje predsjednika Suda od 16. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main -Njemačka) – Condor Flugdienst GmbH/Andreas Plakolm
   (Predmet C-680/13) (1)

   2014/C 261/41
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 85, 22.3.2014.


title: Predmet C-167/14: Tužba podnesena 7. travnja 2014. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/12

         Tužba podnesena 7. travnja 2014. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-167/14)
   2014/C 261/20
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Zavvos i E. Manhaeve)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrditi da Helenska Republika, propustivši usvojiti sve mjere potrebne za izvršenje presude Suda od 25. listopada 2007., u predmetu C-440/06, Komisija/Helenska Republika, nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a,

               —

               naložiti Helenskoj Republici plaćanje Komisiji kazne u iznosu od 47  462,40 eura za svaki dan zakašnjenja u izvršenju presude donesene u predmetu C-440/06, računajući od dana donošenja presude u ovom predmetu do dana izvršenja presude u predmetu C-440/06,

               —

               naložiti Helenskoj Republici plaćanje Komisiji dnevnog paušalnog iznosa od 5  191,20 eura računajući od dana donošenja presude u predmetu C-440/06 do dana donošenja presude u ovom predmetu ili do dana izvršenja presude donesene u predmetu C-440/06, ako se izvršenje provede ranije, i,

               —

               naloži Helenskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U pogledu metode izračuna kazne Komisija se poziva na:

               A —

                  Važnost zakonodavnih odredbi koje su povrijeđene, poput članaka 3. i 4. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (1), koja se odnosi na sabiranje, pročišćavanje i ispuštanje komunalnih otpadnih voda, kao i pročišćavanje i ispuštanje otpadnih voda iz pojedinih industrijskih sektora. Cilj je direktive zaštititi okoliš od štetnog djelovanja ispuštanja takvih otpadnih voda.
               Komisija tvrdi da je ispuštanje nepročišćenih otpadnih voda (odnosno, voda koje nisu bile podvrgnute nikakvom pročišćavanju zbog nepostojanja integriranih sabirnih mreža i/ili stanica za pročišćavanje) u površinske vode dovodi do onečišćenja koje karakterizira neravnoteža kisika, dok dotok hranjivih tvari (dušikovih i fosfornih spojeva) značajno utječe na kvalitetu tih voda i ekosustava vezanih uz njih (dovođenjem u opasnost, primjerice, ribljih populacija).
               Nadalje, što se tiče komunalnih otpadnih voda koje su bile podvrgnute nedovoljnom pročišćavanju (postrojenja za pročišćavanje koja ne provode sekundarno pročišćavanje, ili koja provode nesukladno sekundarno pročišćavanje), provođenje samo primarnog pročišćavanja nije dovoljno da bi se izbjegli svi rizici od onečišćenja i pogoršanja kakvoće voda i povezanih ekosustava. Naime, prekomjerno ispuštanje hranjivih tvari (dušikovih i fosfornih spojeva) u površinske vode je bitan čimbenik povećanja eutrofikacije (proliferacije algi i vodenog bilja), što povećava rizik neuravnoteženosti kisika u vodi, nestanka ribljih populacija i drugih vodenih organizama te štete koju trpe povezani kopneni ekosustavi. Upravo zato članak 4. Direktive br. 91/271/EEZ propisuje da se komunalne otpadne vode iz aglomeracija s populacijskim ekvivalentom (p.e.) višim od 15  000 mogu ispustiti tek pošto su podvrgnute sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju.
               Prema mišljenju Komisije, sabiranje i pročišćavanje svih komunalnih otpadnih voda iz grčkih aglomeracija s više od 15  000 p.e. je od vitalnog značaja za očuvanje i poboljšanje kakvoće površinskih voda, vodenih ekosustava i kopnenih ekosustava koji izravno ovise o vodama u pitanju, ali i za osiguranje potpune i pravilne primjene direktiva Europske Unije.
               Međutim, unatoč naporima i mjerama koje su poduzele grčke vlasti u posljednjih nekoliko godina, jasno je kako, do danas, od 23 aglomeracije na koje se odnosi presuda od 25. listopada 2007., šest aglomeracija s više od 15  000 p.e. (od kojih je pet u regiji istočna Atika, jedne od grčkih regija s najvećom gustoćom naseljenosti) nisu u skladu s odredbama članaka 3. i 4. Direktive br. 91/271/EEZ. Ekvivalentno stanovništvo tih šest aglomeracija je 1 24  000 (16  000 u Lefkimmiju, 25  000 u Nea Makriju, 17  000 u Markopoulu, 20  000 u Koropiju, 18  000 u Rafini i 28  000 u Artemidi).

               B —

                  Posljedice povrede u odnosu na opće i pojedinačne interese: Nepotpuno izvršenje presude Suda u Predmetu C-440/06 predstavlja značajne rizike onečišćenja okoliša i ima posljedice za zdravlje ljudi. Prema mišljenju Komisije, nepotpuno izvršenje presude Suda u predmetu C-440/06 dovodi do eutrofikacije površinskih voda koja bi mogla ugroziti, među ostalim, dobro ekološko i kemijsko stanje, kao i očuvanje vodenog i kopnenog ekosustava. Shodno tome, Komisija smatra da nepotpuno izvršenje presude može utjecati na provedbu drugih direktiva Europske unije, uključujući Direktivu Europskoga parlamenta i Vijeća 2000/60/EZ od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (2), Direktivu Europskog parlamenta i Vijeća 2006/7/EZ od 15. veljače 2006. o upravljanju kvalitetom vode za kupanje (3) i Direktivu Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (4).
               Osim toga, Komisija tvrdi da nepotpuno izvršenje presude Suda utječe na mogućnost građana da uživaju koristi od površinskih voda koje su dovoljno čiste da omogućuju bavljenje rekreativnim aktivnostima (ribolovom, plivanjem, jedrenjem, pješačenjem, itd.). Također je vjerojatno da će nepotpuno izvršenje presude utjecati na kakvoću vode namijenjene ljudskoj potrošnji i na samo zdravlje ljudi.

      (1)  SL L 135, str. 40.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.

      (2)  SL L 327, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, 15., svezak 1., str. 48. – 119.

      (3)  SL L 64., str. 37.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, 15., svezak 6., str. 179. – 193.

      (4)  SL L 206, str. 7. SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, 15., svezak 2., str. 14. – 57.


title: Predmet C-411/13 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 8. svibnja 2014. – Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) protiv Sancoa, SA (Žalba — Žig Zajednice — Figurativni žig koji predstavlja pile — Prigovor nositelja nacionalnog figurativnog žiga koji predstavlja pile — Djelomično odbijanje prigovora)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/8

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 8. svibnja 2014. – Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) protiv Sancoa, SA
   (Predmet C-411/13 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Figurativni žig koji predstavlja pile - Prigovor nositelja nacionalnog figurativnog žiga koji predstavlja pile - Djelomično odbijanje prigovora))
   2014/C 261/12
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: J. Crespo Carrillo i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druga stranka u postupku: Sanco, SA (zastupnik: A. Segura Roda, abogado)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet T-234/14: Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2015. – Mammoet Salvage protiv Komisije („Tužba zbog propusta i za naknadu štete — Ugovorna odgovornost — Izvanugovorna odgovornost — Prigovor nedopuštenosti — Osmi Europski razvojni fond — Radovi uklanjanja 74 olupine brodova u zaljevu Nouadhibou — Jamstvo Komisije za financiranje ugovora između tužitelja i Mauritanije — Izvršenje ugovora — Odgoda datuma prestanka obveza plaćanja Unije na temelju ugovora — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena a djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/24

         Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2015. – Mammoet Salvage protiv Komisije
   (Predmet T-234/14) (1)

   ((„Tužba zbog propusta i za naknadu štete - Ugovorna odgovornost - Izvanugovorna odgovornost - Prigovor nedopuštenosti - Osmi Europski razvojni fond - Radovi uklanjanja 74 olupine brodova u zaljevu Nouadhibou - Jamstvo Komisije za financiranje ugovora između tužitelja i Mauritanije - Izvršenje ugovora - Odgoda datuma prestanka obveza plaćanja Unije na temelju ugovora - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena a djelomično očito pravno neosnovana”))
   (2015/C 171/29)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Mammoet Salvage BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnici: P. Kuypers i A. Schadd, odvjetnici avocats)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel i S. Bartelt, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a radi utvrđenja da se Komisija nezakonito suzdržala od postupanja po zahtjevu tužitelja za produljenje roka obveze plaćanja Unije na temelju ugovora o radovima uklanjanja 74 olupine brodova u zaljevu Nouadhibou (Mauritanija), sklopljenog između tužitelja i Islamske Republike Mauritanije i za koje financijsko jamstvo daje Komisija u okviru osmog Europskog razvojnog fonda, a podredno, zahtjev da se Komisiji naloži da, na ime ugovorne odgovornosti Unije, tužitelju plati račune izdane na temelju gore navedenog ugovora, i, još podrednije, zahtjev za priznanje izvanugovorne odgovornosti Unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Mammoetu Salvageu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 184, 16. 6. 2014.


title: Predmet C-200/13 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 21. travnja 2016. – Vijeće Europske unije protiv Bank Saderat Iran, Europske komisije (Žalba — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Borba protiv širenja nuklearnog oružja — Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana — Zamrzavanje financijskih sredstava iranske banke — Obveza obrazlaganja — Postupak usvajanja akta — Očita pogreška u ocjeni)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 21. travnja 2016. – Vijeće Europske unije protiv Bank Saderat Iran, Europske komisije
      (Predmet C-200/13 P) (1)

      ((Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Borba protiv širenja nuklearnog oružja - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Zamrzavanje financijskih sredstava iranske banke - Obveza obrazlaganja - Postupak usvajanja akta - Očita pogreška u ocjeni))
      (2016/C 211/02)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert i M. Bishop, agenti)

         Druge stranke u postupku: Bank Saderat Iran (zastupnici: D. Wyatt, QC, R . Blakeley, barrister, S. Jeffrey, S. Ashley i A. Irvine, solicitors), Europska komisija (zastupnici: D. Gauci i M. Konstantinidis, agenti)

         Intervenijent u potporu žalitelju: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: L. Christie, S. Behzadi-Spencer, agenti, uz asistenciju S. Lee, barrister)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Protužalba se odbija.

                  3.

                  Vijeće Europske unije snosit će, osim vlastitih, i troškove Banka Saderat Iran iz obaju stupnjeva postupka, osim troškova protužalbe.

                  4.

                  Bank Saderat Iran snosit će, osim vlastitih troškova povezanih s protužalbom, i troškove Vijeća Europske unije povezane s protužalbom.

                  5.

                  Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske i Europska komisija snosit će vlastite troškove iz obaju stupnjeva postupka.

         (1)  SL C 171, 15. 6. 2013.


title: Predmet F-28/13: Tužba podnesena 27. ožujka 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/14

         Tužba podnesena 27. ožujka 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-28/13)
   (2013/C 207/94)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-566/13: Rješenje predsjednika Suda od 25. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugal) – Jorge Ítalo Assis dos Santos protiv Banco de Portugal

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/25

         Rješenje predsjednika Suda od 25. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugal) – Jorge Ítalo Assis dos Santos protiv Banco de Portugal
   (Predmet C-566/13) (1)

   2014/C 184/42
   Jezik postupka: portugalski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 31, 1.2.2014.


title: Predmet T-472/13: Tužba podnesena 30. kolovoza 2013. — H. Lundbeck i Lundbeck protiv komisije

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/45

         Tužba podnesena 30. kolovoza 2013. — H. Lundbeck i Lundbeck protiv komisije
   (Predmet T-472/13)
   2013/C 325/76
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: H. Lundbeck A/S (Valby, Danska) i Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: R. Subiotto, QC, i T. Kuhn, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Komisije od 19. lipnja 2013. C(2013) 3808 final dostavljenu tužiteljima 21. lipnja 2013. u predmetu COMP/39226 — Lundbeck;

               —

               podredno, ukine novčane kazne izrečene tužiteljima u skladu s tom odlukom;

               —

               dalje podredno, znatno smanji novčane kazne izrečene tužiteljima u skladu s tom odlukom;

               —

               u svakom slučaju, naloži Komisiji plaćanje pravnih i drugih troškova u vezi s ovim predmetom te

               —

               poduzme bilo koju drugu mjeru koji bi Opći sud smatrao primjerenom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe 10 tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, prema kojem je tuženik pogrešno zaključio da su Lundbeck i drugi poduzetnici, koji su bili stranke sporazumâ, stvarni ili potencijalni konkurenti u skladu s člankom 101. stavkom 1. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, prema kojem je tuženik pogrešno ocijenio relevantnost dogovorene naknade u kontekstu nagodbi zbog povrede patenta u skladu s člankom 101. stavku 1. UFEU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog, prema kojem se tuženikov zaključak da su nagodbe zbog povrede patenta ograničile tržišno natjecanje prema cilju u skladu s člankom 101. stavkom 1. UFEU-a, temelji na pogrešnoj primjeni ustaljenih načela koja se odnose na ograničenja prema cilju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, prema kojem je tuženikova odluka pogrešna i ne sadrži obrazloženje glede odbijanja primjene tzv. „testa opsega patenta” (Scope-of-the-Patent Test) kao mjerodavnog standarda za ocjenu nagodbi zbog povrede patenta s gledišta prava tržišnog natjecanja u skladu s člankom 101. stavkom 1. UFEU-a.

               5.

               Peti tužbeni razlog, prema kojem tuženikova odluka pogrešno kvalificira Lundbeckove radnje i ne sadrži objašnjenje na koji način su ove jednostrane radnje bitne za utvrđenje povrede članka 101. stavka 1. UFEU-a.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, prema kojem je tuženik propustio razmotriti sve okolnosti vezane uz sporazume te je pogrešno zaključio da je njihov namjeravani opseg prelazio opseg Lundbeckovih prava iz patenta.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, prema kojem je tuženik propustio provesti odgovarajuće ispitivanje pojačanja učinkovitosti kao rezultat sporazumâ u skladu s člankom 101. stavkom 3. UFEU-a.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, prema kojem tuženikova odluka povrjeđuje Lundbeckovo pravo na obranu, budući da je tuženik, nakon što je izdao obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama, u odluci promijenio bitne elemente povrede koja mu se stavlja na teret, bez davanja mogućnosti Lundbecku da se izjasni o tome.

               9.

               Deveti tužbeni razlog, prema kojem je, podredno, tuženik pogrešno odredio novčanu kaznu Lundbecku, unatoč novim činjeničnim i pravnim pitanjima koja se javljaju u ovom predmetu, čime je također povrijedio načelo pravne sigurnosti.

               10.

               Deseti tužbeni razlog, prema kojem je, dalje podredno, tuženik pogrešno izračunao novčanu kaznu Lundbecku.


title: Predmet T-139/12: Rješenje Općeg suda od 7. svibnja 2014. – Adler Mode protiv OHIM-a – Cluett, Peabody (Fairfield)

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/37

         Rješenje Općeg suda od 7. svibnja 2014. – Adler Mode protiv OHIM-a – Cluett, Peabody (Fairfield)
   (Predmet T-139/12) (1)

   2014/C 194/50
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet T-197/13: Presuda Općeg suda od 15. siječnja 2015. – MEM protiv OHIM-a (MONACO) (Žig Zajednice — Međunarodna registracija u kojoj je designirana Europska zajednica — Verbalni žig MONACO — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Članak 151. stavak 1. i članak 154. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 — Djelomično odbijanje zaštite)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/32

         Presuda Općeg suda od 15. siječnja 2015. – MEM protiv OHIM-a (MONACO)
   (Predmet T-197/13) (1)

   ((Žig Zajednice - Međunarodna registracija u kojoj je designirana Europska zajednica - Verbalni žig MONACO - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnoga karaktera - Članak 151. stavak 1. i članak 154. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 - Djelomično odbijanje zaštite))
   (2015/C 065/44)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Marques de l’État de Monaco (MEM) (Monaco, Monako) (zastupnik: S. Arnaud, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. siječnja 2013. (predmet R 113/2012-4) koja se odnosi na međunarodnu registraciju verbalnog žiga MONACO u kojoj je designirana Europska zajednica.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Marques de l’État de Monaco (MEM) nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet C-159/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. ožujka 2016. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – „Starptautiskā lidosta ‚Riga’” VAS protiv Konkurences padome

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. ožujka 2016. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – „Starptautiskā lidosta ‚Riga’” VAS protiv Konkurences padome
   (Predmet C-159/16)
   (2016/C 191/19)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„Starptautiskā lidosta ‚Riga’” VAS

      Tuženik: Konkurences padome

      Prethodna pitanja

               1)

               Treba li članke 102. i 107. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti u smislu da se jedno te isto ponašanje državnog poduzeća može analizirati i u pogledu postojanja državne potpore (u obliku eventualnog dodjeljivanja državne potpore klijentu ili trgovinskom partneru) i u pogledu zlouporabe vladajućeg položaja (diskriminacija u određivanju cijena)?

               2)

               Postoji li između tih dviju analiza određeni redoslijed ili hijerarhija?

               3)

               Je li javnom tijelu ili sudu pred kojim se vodi postupak zbog povrede pravila tržišnog natjecanja u vezi s utvrđivanjem diskriminatornih cijena klijentima ili trgovinskim partnerima javnog poduzeća dopušteno utvrditi da se ponašanjem gospodarskog subjekta krši članak 102. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ako se ta povreda odnosi na dodjeljivanje državne potpore protivno postupku prethodnog utvrđivanja iz članka 108. stavka 3. UFEU-a?


title: Predmet T-564/15: Rješenje Općeg suda od 11. listopada 2016. – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor protiv Komisije (Tužba za poništenje — Financijska pomoć u području Instrumenta za povezivanje Europe — Akt koji se ne može pobijati — Pripremni akt — Nedopuštenost)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/26

      Rješenje Općeg suda od 11. listopada 2016. – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor protiv Komisije
      (Predmet T-564/15) (1)

      ((Tužba za poništenje - Financijska pomoć u području Instrumenta za povezivanje Europe - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Nedopuštenost))
      (2016/C 454/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: P. Glazener, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Hottiaux i J. Samnadda, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke navodno sadržane u poruci elektroničke pošte Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA) od 17. srpnja 2015. koja se odnosi na prijedlog koji je tužitelj podnio u odgovoru na poziv za podnošenje prijedloga u okviru Instrumenta za povezivanje Europe, na temelju višegodišnjeg programa rada za financijsku potporu donesenog 2014. u okviru Provedbene odluke Komisije C(2014) 1921 final od 26. ožujka 2014. o uspostavi višegodišnjeg programa rada 2014. za financijsku potporu u prometnom sektoru u okviru Instrumenta za povezivanje Europe (CEF) za razdoblje 2014. – 2020.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet C-187/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2015. uputio Verwaltungsgericht Düsseldorf (Njemačka) – Joachim Pöpperl protiv Land Nordrhein-Westfalen

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2015. uputio Verwaltungsgericht Düsseldorf (Njemačka) – Joachim Pöpperl protiv Land Nordrhein-Westfalen
   (Predmet C-187/15)
   (2015/C 245/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Joachim Pöpperl

      Tuženik: Land Nordrhein-Westfalen

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 45. UFEU-a tumačiti na način da se protivi nacionalnom pravu u skladu s kojim osoba zaposlena kao državni službenik u jednoj državi članici gubi svoja očekivana prava na starosnu mirovinu (mirovinska primanja) po osnovi zaposlenja u državnoj službi jer je svojevoljno otkazala službu radi prihvaćanja novog zaposlenja u drugoj državi članici, ako nacionalno pravo istovremeno propisuje da ta osoba na temelju bruto primanja koja je primala kao državni službenik nastavlja biti osigurana u okviru obveznog mirovinskog osiguranja, pri čemu su mirovinska prava koja iz toga proizlaze manja od očekivanih izgubljenih prava na starosnu mirovinu?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje – za sve ili samo za određene službenike: Treba li članak 45. UFEU-a tumačiti na način da, u nedostatku drugih nacionalnih propisa, državno tijelo u kojem je ranije bio zaposlen predmetni službenik potonjem mora isplatiti starosnu mirovinu na temelju ranije ostvarenog mirovinskog staža u državnoj službi umanjenu za mirovinska prava nastala u kasnijem osiguranju ili mu na drugi način financijski nadoknaditi gubitak starosne mirovine, iako se u skladu s nacionalnim pravom mogu dodijeliti samo mirovinska primanja koja su njime propisana?


title: Predmet T-102/17: Tužba podnesena 17. veljače 2017. – Cantina e oleificio sociale di San Marzano protiv EUIPO-a – Miguel Torres (SANTORO)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/40

         Tužba podnesena 17. veljače 2017. – Cantina e oleificio sociale di San Marzano protiv EUIPO-a – Miguel Torres (SANTORO)
   (Predmet T-102/17)
   (2017/C 121/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cantina e oleificio sociale di San Marzano (San Marzano di San Giuseppe, Italija) (zastupnici: F. Jacobacci i E. Truffo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „SANTORO” – prijava za registraciju br. 12 282 141

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. prosinca 2016. u predmetu R 2018/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009, pogrešno tumačenje sudske prakse koja se odnosi na sporno pitanje;

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009 i iskrivljenje dokaza.


title: Predmet T-469/13: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Generics (UK) protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište antidepresiva koji sadržavaju djelatnu farmaceutsku tvar citalopram — Pojam ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj — Moguće tržišno natjecanje — Generički lijekovi — Prepreke ulasku na tržište koje su rezultat postojanja patenata — Sporazumi koje su sklopili nositelj patenata i poduzeće za generičke lijekove — Pogreška koja se tiče prava — Pogreška u ocjeni — Prava obrane — Novčane kazne”)

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/11

         Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Generics (UK) protiv Komisije
   (Predmet T-469/13) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište antidepresiva koji sadržavaju djelatnu farmaceutsku tvar citalopram - Pojam ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj - Moguće tržišno natjecanje - Generički lijekovi - Prepreke ulasku na tržište koje su rezultat postojanja patenata - Sporazumi koje su sklopili nositelj patenata i poduzeće za generičke lijekove - Pogreška koja se tiče prava - Pogreška u ocjeni - Prava obrane - Novčane kazne”))
   (2016/C 383/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: I. Vandenborre i T. Goetz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Bourke, F. Castilla Contreras i T. Vecchi, a zatim F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin i C. Vollrath, agenti, uz asistenciju S. Kingstona, barristera)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C(2013) 3803 final od 19. lipnja 2013. u vezi s postupkom primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet AT/39226 – Lundbeck), i zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne koja je tom odlukom izrečena tužitelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Generics (UK) Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013.


title: Predmet T-599/13: Presuda Općeg suda od 7. svibnja 2015. – Cosmowell protiv OHIM-a – Haw Par (GELENKGOLD) (Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice GELENKGOLD — Raniji figurativni žig Zajednice koji prikazuje tigra — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Promjena razlikovnog karaktera ranijeg žiga — Fonetska sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/30

         Presuda Općeg suda od 7. svibnja 2015. – Cosmowell protiv OHIM-a – Haw Par (GELENKGOLD)
   (Predmet T-599/13) (1)

   ((Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice GELENKGOLD - Raniji figurativni žig Zajednice koji prikazuje tigra - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Promjena razlikovnog karaktera ranijeg žiga - Fonetska sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009))
   (2015/C 205/39)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Austrija) (zastupnik: J. Sachs, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Haw Par Corp. Ltd (Singapour, Singapur) (zastupnici: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann i C. Gehweiler, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. rujna 2013. (predmet R 2013/2012-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Haw Par Corp. Ltd i Cosmowell GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 5. rujna 2013. (predmet R 2013/2012-4).

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               OHIM-u se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i polovice troškova Cosmowell GmbH u postupcima pred Općim sudom te pred žalbenim vijećem.

               4.

               Društvu Haw Par Corp. Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i polovice troškova društva Cosmowell u postupcima pred Općim sudom te pred žalbenim vijećem.

      (1)  SL C 39, 8.2.2014.


title: Predmet T-662/16: Tužba podnesena 12. rujna 2016. – Gall Pharma protiv EUIPO -a – Pfizer (Styriagra)

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/19

      Tužba podnesena 12. rujna 2016. – Gall Pharma protiv EUIPO -a – Pfizer (Styriagra)
      (Predmet T-662/16)
      (2016/C 441/24)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Gall Pharma GmbH (Judenburg, Austrija) (zastupnici: D. Reichelt i L. Figura, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Pfizer Inc. (New York, New York, Sjedinjene Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Styriagra” – žig Europske unije br. 12 161 469

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. lipnja 2016. u predmetu R 724/2015-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  nakon poništenja pobijane odluke odbije prigovor protiv žiga Europske unije br. 000233890 u postupku povodom prigovora br. 002286568;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-338/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Marjan Noorzia protiv Bundesministerin für Inneres (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo na spajanje obitelji — Direktiva 2003/86/EZ — Članak 4. stavak 5. — Nacionalni propis kojim se zahtijeva da su sponzor i njegov/njezin supružnik već navršili 21 godinu u trenutku podnošenja zahtjeva za spajanje — Usklađeno tumačenje)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/18

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Marjan Noorzia protiv Bundesministerin für Inneres
   (Predmet C-338/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo na spajanje obitelji - Direktiva 2003/86/EZ - Članak 4. stavak 5. - Nacionalni propis kojim se zahtijeva da su sponzor i njegov/njezin supružnik već navršili 21 godinu u trenutku podnošenja zahtjeva za spajanje - Usklađeno tumačenje))
   2014/C 315/26
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Marjan Noorzia

      Tuženik: Bundesministerin für Inneres

      Izreka

   Članak 4. stavak 5. Direktive Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji treba tumačiti na način da se ne protivi odredbi nacionalnog prava koja propisuje da supružnici i registrirani partneri trebaju navršiti 21 godinu već u trenutku podnošenja zahtjeva da bi ih se moglo smatrati članovima obitelji koji ispunjavaju uvjete za spajanje.

      (1)  SL C 233, 10.8.2013.


title: Predmet T-159/16: Tužba podnesena 15. travnja 2016. – Metronia protiv EUIPO-a – Zitro IP (TRIPLE O NADA)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/61

      Tužba podnesena 15. travnja 2016. – Metronia protiv EUIPO-a – Zitro IP (TRIPLE O NADA)
      (Predmet T-159/16)
      (2016/C 211/75)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Metronia, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. Vela Ballesteros, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „TRIPLE O NADA” – prijava za registraciju br. 11 603 529

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2016. u predmetu R 2605/2014-4

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati tužbeni zahtjev podnesen protiv odluke žalbenog vijeća od 15. veljače 2016. kojom se dodjeljuje predmetni žig Europske unije;

                  —

                  drugoj strani naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-432/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) 31. srpnja 2013. — Casa Județeană de Pensii Cluj protiv Attile Balazsa

text:
               12.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 298/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) 31. srpnja 2013. — Casa Județeană de Pensii Cluj protiv Attile Balazsa
   (Predmet C-432/13)
   2013/C 298/06
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Casa Județeană de Pensii Cluj

      Tuženik: Attila Balazs

      Prethodno pitanje

   Treba li odredbe članka 7. stavka 2. točke (c) Uredbe (EEZ) br. 1408/71 (1) tumačiti na način da u njihovo područje primjene ulazi bilateralni sporazum koji su dvije države članice sklopile prije dana stupanja na snagu navedene Uredbe, a kojim su se sporazumjele o prestanku obveza vezanih uz davanja iz socijalnog osiguranja koje jedna država duguje državljanima druge države koji su imali status političkih izbjeglica na području prve države te su vraćeni na područje druge države, u zamjenu za plaćanje od strane prve države paušalnog iznosa namijenjenog isplati mirovina i pokrivanju razdoblja tijekom kojega su doprinosi za socijalno osiguranje bili uplaćivani u prvoj državi članici?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice (SL L 149., str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.).


title: Predmet T-639/14: Tužba podnesena 22. kolovoza 2014. – DEI protiv Komisije

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/54

      Tužba podnesena 22. kolovoza 2014. – DEI protiv Komisije
      (Predmet T-639/14)
      (2014/C 395/67)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) (Atena, Grčka) (zastupnici: E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, A. Oikonomou, K. Sinodinos i E. Salaka, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluke Komisije sadržane u njezinu dopisu tužitelju od 12. lipnja 2014. i koje se odnose na dvije pritužbe koje je tužitelj podnio tuženiku u vezi s nezakonitim državnim potporama koje, prvotno, proizlaze iz provedbe Odluke br. 346/2012 grčkog regulatornog tijela u energetskom sektoru i, zatim, odluke posebnog arbitražnog vijeća u okviru stalne arbitraže gore navedenog regulatornog tijela u energetskom sektoru, i kojima je tužitelju naloženo da isporuči električnu energiju društvu „Aluminium SA” po cijeni nižoj od troškova proizvodnje i, osobito, izričitu odluku Komisije da neće provoditi daljnju istragu u vezi s drugom gore navedenom pritužbom tužitelja s obrazloženjem da nisu pruženi dokazi o bilo kakvoj povredi propisa o državnim potporama, i izričitu odluku Komisije da neće provoditi daljnju istragu u vezi s prvom od gore navedenih pritužbi, i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje tužiteljevih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na bitnoj povredi postupka jer tuženik nije poštovao pravila postupka predviđena za donošenje pobijanog akta.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni pravnih i činjeničnih okolnosti prilikom tumačenja i primjene članaka 107. i 108. UFEU-a, u vezi sa zaključkom tuženika prema kojemu se odgovornost za spornu mjeru ne može pripisati državi.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni pravnih i činjeničnih okolnosti prilikom tumačenja i primjene članaka 107. i 108. UFEU-a, u vezi sa zaključkom tuženika prema kojem se spornom mjerom društvu „Aluminium SA” ne dodjeljuje nedopuštena prednost.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze dostatnog obrazlaganja i ispitivanja svih relevantnih činjeničnih i pravnih elemenata te povredi načela dobre uprave, osobito time što tuženik nije dostatno obrazložio sve razloge zbog kojih pravni i činjenični elementi na koje se tužitelj pozvao ne dokazuju postojanje navodne nezakonite državne potpore i nije opširno obrazložio svoju suštinsku promjenu stajališta kojeg je zauzeo u prethodnim slučajevima u vezi s kriterijem za pripisivanje odgovornosti državi i izračunom cijene za isporuku električne energije potrošaču kao što je društvo „Aluminium SA” i zato što tuženik nije proveo nikakvu značajnu istragu u vezi s tužiteljevim gore navedenim dvama pritužbama.


title: Predmet C-45/14: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Fővárosi Ítélőtábla – Mađarska) – kazneni postupak protiv Istvána Balázsa i Dániela Pappa (Zahtjev za prethodnu odluku — Temeljna prava — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članci 47., 50. i 54. — Provedba prava Unije — Izostanak — Očita nenadležnost Suda)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/32

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Fővárosi Ítélőtábla – Mađarska) – kazneni postupak protiv Istvána Balázsa i Dániela Pappa
   (Predmet C-45/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Temeljna prava - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 47., 50. i 54. - Provedba prava Unije - Izostanak - Očita nenadležnost Suda))
   2014/C 315/52
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke glavnog kaznenog postupka

   István Balázs, Dániel Papp

      Izreka

   Sud Europske unije je očito nenadležan za odgovor na pitanja koja je uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) odlukom od 21. siječnja 2014.

      (1)  SL C 142, 12.5.2014.


title: Predmet T-79/15: Tužba podnesena 18. veljače 2015. – Olympus Medical Systems protiv OHIM-a (3D)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/41

         Tužba podnesena 18. veljače 2015. – Olympus Medical Systems protiv OHIM-a (3D)
   (Predmet T-79/15)
   (2015/C 118/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Olympus Medical Systems Corp. (Tokyo, Japan) (zastupnici: A. Ebert-Weidenfeller i C. Opatz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s elementom „3D” – prijava za registraciju br. 12 598 538

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. prosinca 2014. u predmetu R 1708/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-51/15: Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – FR protiv EASA-e

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/37

         Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – FR protiv EASA-e
   (Predmet F-51/15)
   (2015/C 190/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: FR (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za zrakoplovnu sigurnost (EASA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o otpuštanju tužitelja po isteku razdoblja probnog rada i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene materijalne i nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjev

               —

               poništiti odluku od 13. lipnja 2014.;

               —

               prema potrebi, poništiti odluku od 18. prosinca 2014.;

               —

               shodno tome, naložiti da se tužitelju naknadi pretrpljena materijalna šteta ako ne bude vraćen na posao u Europskoj agenciji za zrakoplovnu sigurnost (EASA);

               —

               naložiti EASA-i da isplati naknadu za pretrpljenu nematerijalnu štetu privremeno i ex aequo et bono procijenjenu na 5  800 eura;

               —

               naložiti EASA-i snošenje svih troškova.


title: Predmet T-154/15: Presuda Općeg suda od 26. listopada 2016. – Jaber protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Poništenje ranijih akata presudom Općeg suda — Novi akti kojima je tužiteljevo ime uvršteno na popise — Tužba za poništenje — Članak 76. točka (d) Poslovnika — Sadržaj tužbe — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Teret dokaza — Pravo vlasništva — Sloboda poduzetništva”)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/18

         Presuda Općeg suda od 26. listopada 2016. – Jaber protiv Vijeća
   (Predmet T-154/15) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Poništenje ranijih akata presudom Općeg suda - Novi akti kojima je tužiteljevo ime uvršteno na popise - Tužba za poništenje - Članak 76. točka (d) Poslovnika - Sadržaj tužbe - Dopuštenost - Obveza obrazlaganja - Teret dokaza - Pravo vlasništva - Sloboda poduzetništva”))
   (2016/C 462/21)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Aiman Jaber (Lattakia, Sirija) (zastupnici: A. Boesch, D. Amaudruz i M. Ponsard, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i S. Kyriakopoulou, agenti)

      Predmet

   Tužba koja se temelji na članku 263. UFEU-a i kojom se traži poništenje Provedbene odluke Vijeća 2015/117/ZVSP od 26. siječnja 2015. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2015, L 20, str. 85.), i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 2015/108 od 26. siječnja 2015., o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2015, L 20, str. 2.), jer su imena tužitelja uključena na popis osoba i subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Aimanu Jaberu nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Vijeća Europske unije u ovom postupku i u postupku privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015.


title: Predmet C-102/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2017. uputio Tribunal de Contas (Portugal) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores protiv Ministério Público

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2017. uputio Tribunal de Contas (Portugal) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores protiv Ministério Público
   (Predmet C-102/17)
   (2017/C 151/27)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de Contas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

      Tuženik: Ministério Público

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 58. stavak 4. Direktive 2014/24/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kao što je onaj opisan[, tj. članak 40. stavak 3. i stavak 5. točka (c) Decreto Legislativo Regional n.o 27/2015/A, de 29 de dezembro de 2015 (Regionalna uredba sa zakonskom snagom br. 27/2015/A od 29. prosinca 2015.)] koji u okviru postupka javne nabave dopušta da se kao uvjet za sudjelovanje na natječaju propiše zemljopisni kriterij kojim se zahtijeva da su tri ugovora već izvršena u istoj autonomnoj pokrajini?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravak u SL 2016., L 311, str. 26.)


title: Predmet T-331/15: Presuda Općeg suda od 26. svibnja 2016. – Bimbo protiv EUIPO-a (THE SNACK COMPANY) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije THE SNACK COMPANY — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b)i (c), te stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Jednako postupanje — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/30

         Presuda Općeg suda od 26. svibnja 2016. – Bimbo protiv EUIPO-a (THE SNACK COMPANY)
   (Predmet T-331/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije THE SNACK COMPANY - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b)i (c), te stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Jednako postupanje - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 251/34)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Bimbo, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. García Murillo i A. Schifko, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. ožujka 2015. (predmet R 954/2014-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka THE SNACK COMPANY kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Bimbo, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet T-463/17: Tužba podnesena 25. srpnja 2017. – Raise Conseil protiv EUIPO-a – Raizers (RAISE)

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/11

         Tužba podnesena 25. srpnja 2017. – Raise Conseil protiv EUIPO-a – Raizers (RAISE)
   (Predmet T-463/17)
   (2017/C 330/14)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Raise Conseil (Pariz, Francuska) (zastupnik: F. Fajgenbaum, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Raizers (Pariz)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „RAISE” – žig Europske unije br. 11 508 967

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. svibnja 2017. u predmetu R 1606/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome proglašava ništavim žig Europske unije RAISE br. 11 508 967 zbog nepostojanja razlikovnog karaktera u smislu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu u odnosu na usluge razvrstane u razred 36. „Financijski poslovi; financijske obavijesti; upravljanje imovinom; usluge financiranja; financijska analiza; osnivanje ili ulaganje kapitala; savjetovanje o financijskim pitanjima; financijsko pokroviteljstvo; zajmovi; financijske procjene (osiguranje, banke, nekretnine); osnivanje i ulaganja sredstava; faktoring; izdavanje vrijednosnih bonova; efektna burza; posredovanje (mešetarenje); monetarni poslovi; mijenjanje novca (usluge mjenjačnica); fiskalne ekspertize i procjene; usluge fondova zbrinjavanja; izravno bankarstvo; izdavanje putnih čekova ili kreditnih kartica; upravljanje nekretninama; procjena nekretnina”;

               —

               naloži društvu Raizers, podnositelju zahtjeva za poništenje, snošenje vlastitih troškova kao i troškova društva Raise Conseil, uključujući troškove zastupanja.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-388/16: Presuda Suda (deseto vijeće) od 13. srpnja 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države članice — Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze — Neprovedba — Članak 260. stavak 2. UFEU-a — Novčane sankcije — Paušalni iznos)

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/11

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 13. srpnja 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-388/16) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze - Neprovedba - Članak 260. stavak 2. UFEU-a - Novčane sankcije - Paušalni iznos))
   (2017/C 293/14)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Nicolae i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnici: M. A. Sampol Pucurull i A. Rubio González, agenti)

      Izreka

               1.

               Kraljevina Španjolska je nepoduzimanjem mjera do dana isteka roka određenog u pismu opomene koje je uputila Europska komisija, odnosno 20. rujna 2015., kojima se provodi presuda od 11. prosinca 2014., Komisija/Španjolska (C-576/13, neobjavljena, EU:C:2014:2430), povrijedila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj se nalaže da Europskoj komisiji plati paušalni iznos od 3 milijuna eura.

               3.

               Kraljevini Španjolskoj se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 314, 29. 8. 2016.


title: Predmet C-32/15 P: Žalba koju je 28. siječnja 2015. podnio Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 13. studenoga 2014. u predmetu T-40/14, Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt protiv Europske komisije

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/15

         Žalba koju je 28. siječnja 2015. podnio Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 13. studenoga 2014. u predmetu T-40/14, Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt protiv Europske komisije
   (Predmet C-32/15 P)
   (2015/C 089/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt (zastupnik: J. Philippe, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda od 13. studenoga 2014. u predmetu T-40/14 u dijelu u kojem tužbu žaliteljâ odbacuje kao nedopuštenu;

               —

               tužbu žaliteljâ proglasi dopuštenom ili, podredno, proglasi je dopuštenom u odnosu na razdoblje koje započinje 10. siječnja 2009;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka pred Općim sudom, kao i troškova postupka pred Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji navode četiri žalbena razloga. U pobijanom rješenju Opći sud je odbacio tužbu žalitelja podnesenu radi naknade štete za gubitke koje su pretrpjeli zbog nezakonitog otkaza Ugovora o otkupu električne energije primjenom nezakonite Odluke Komisije 2009/609/EZ od 4. lipnja 2008. o državnoj potpori C 41/05 (1). Opći sud je utvrdio zastaru u odnosu na tužbu žaliteljâ i odbacio je kao nedopuštenu.
   Svojim prvim žalbenim razlogom, žalitelji ističu prigovor da Opći sud nije pružio razloge zbog kojih se članak 102. stavak 2. Poslovnika Općeg suda (u daljnjem tekstu: Poslovnik) o produljenju rokova zbog udaljenosti ne primjenjuje na tužbu žaliteljâ iako iz formulacije Ugovora, Statuta Suda Europske unije (u daljnjem tekstu: Statut) i Poslovnika proizlazi da se članak 102. stavak 2. primjenjuje na rok zastare propisan člankom 46. stavkom 1. Statuta.
   Svojim drugim žalbenim razlogom žalitelji zamjećuju da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom primjene članka 268. i članka 340. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (u daljnjem tekstu: UFEU) zahtijevajući da se žalitelji u svom inicijalnom zahtjevu pozovu na ponavljanje pretrpljene štete koju su pretrpjeli.
   Svojim trećim žalbenim zahtjevom žalitelji ističu prigovor da Opći sud nije naveo razloge zbog kojih sudska praksa na koju su se pozvali žalitelji u prilog ponavljanju pretrpljene štete nije usporediva s njihovom situacijom, iako su žalitelji to podrobno dokazivali.
   Svojim četvrtim žalbenim razlogom, žalitelji navode da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava odbivši argumentaciju žaliteljâ prema kojoj je njihova šteta kontinuirane naravi, na temelju okolnosti da se odluka Komisija još uvijek ispituje.

      (1)  SL L 225, str. 53.


title: Predmet C-665/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2013. uputio Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugal) — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins protiv Via Directa — Companhia de Seguros SA

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2013. uputio Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugal) — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins protiv Via Directa — Companhia de Seguros SA
   (Predmet C-665/13)
   2014/C 85/21
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal do Trabalho de Lisboa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Tuženik: Via Directa — Companhia de Seguros SA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li načelo jednakog postupanja, iz kojeg proizlazi zabrana diskriminacije, tumačiti na način da se primjenjuje na radnike iz javnog sektora?

               2.

               Predstavlja li činjenica da država jednostrano obustavlja isplatu naknada — iako se ta obustava odnosi samo na jednu posebnu kategoriju radnika, tj. na radnike iz javnog sektora — diskriminaciju temeljem pravne naravi zaposlenja?


title: Predmet T-207/16: Tužba podnesena 4. svibnja 2016. – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis protiv Komisije

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/36

         Tužba podnesena 4. svibnja 2016. – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis protiv Komisije
   (Predmet T-207/16)
   (2016/C 251/42)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Grčka) (zastupnik: B. Christianòs, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku o isključenju tužitelja;

               —

               poništi odluku o prijavi i aktivaciji tužitelja u sustavu ranog upozoravanja i/ili jedinstvenom sustavu ranog otkrivanja i isključenja; i

               —

               tuženiku naloži snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetnom tužbom tužitelj kao prvo zahtijeva poništenje odluke nadležnog dužnosnika za ovjeravanje i/ili javnog naručitelja o isključenju tužitelja i, kao drugo, poništenje odluke nadležnog dužnosnika za ovjeravanje i/ili javnog naručitelja kojom je Komisija zatražila prijavu, ili je do prijave došlo, kao i aktivaciju upozorenja o isključenju u odnosu na tužitelja u sustavu ranog upozoravanja (Early Warning System) i/ili jedinstvenom sustavu ranog otkrivanja i isključenja (Early Detection and Exclusion System), kojima upravlja Europska komisija.
   Tužitelj tvrdi da pobijane akte valja poništiti iz sljedećih razloga:

               1.

               Kao prvo, zbog bitne povrede postupka.

               2.

               Kao drugo, zbog povrede odredaba Odluke 2014/792/EU (1) o sustavu ranog upozoravanja i odredaba Uredbe 2015/1929 (2) o jedinstvenom sustavu ranog otkrivanja i isključenja, kao i prava na saslušanje te načela proporcionalnosti.

               3.

               Kao treće, zbog povrede općih načela dobre uprave i transparentnosti.

      (1)  2014/792/EU: Odluka Komisije od 13. studenoga 2014. o sustavu ranog upozoravanja namijenjenog dužnosnicima za ovjeravanje Komisije i izvršnim agencijama (SL L 329, str. 68.).

      (2)  Uredba (EU, Euratom) 2015/1929 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. listopada 2015. o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL L 286, str. 1.).


title: Predmet C-21/15 P: Žalba koju je 19. siječnja 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo prošireno vijeće) od 7. studenoga 2014. u predmetu T-399/11, Banco Santander i Santusa protiv Komisije

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/11

         Žalba koju je 19. siječnja 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo prošireno vijeće) od 7. studenoga 2014. u predmetu T-399/11, Banco Santander i Santusa protiv Komisije
   (Predmet C-21/15 P)
   (2015/C 081/14)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

      Druge stranke u postupku: Banco Santander, S.A. i Santusa Holding, S.L.

      Žalbeni zahtjev

               —

               ukinuti pobijanu presudu;

               —

               vratiti predmet na odlučivanje Općem sudu Europske unije;

               —

               o troškovima odlučiti naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći je sud napravio pogrešku koja se tiče prava neispravno tumačeći članak 107. stavak 1. UFEU-a, osobito pojam selektivnosti državne potpore iz navedenog članka.
   Jedini izneseni žalbeni razlog sastoji se od dva dijela koja proizlaze iz gore navedene pogreške koja se tiče prava:

               —

               kao prvo, Opći sud griješi kada za potrebe dokazivanja selektivnosti mjere nalaže obvezu određivanja skupina poduzetnika s posebnim i svojstvenim obilježjima (koje je moguće identificirati ex ante);

               —

               kao drugo, Opći sud pogrešno tumači pojam selektivnosti umjetno razlikujući potpore pri izvozu dobara i potpore pri izvozu kapitala.


title: Predmet C-310/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2016. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv Petra Dziveva

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2016. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv Petra Dziveva
   (Predmet C-310/16)
   (2016/C 314/17)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Stranka glavnog postupka

   Petar Dzivev

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se:

                           —

                           članku 325. stavku 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, kojim je propisano da države članice donose mjere za suzbijanje prijevare i svih drugih nezakonitih djelovanja koja su usmjerena protiv financijskih interesa Unije;

                           —

                           članku 2. stavku 1. u vezi s člankom 1. stavkom 1. točkom (b) Konvencije o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (Konvencija PIF) i s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Odluke [Vijeća od 7. lipnja 2007. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica] 2007/436/EZ [Euratom], u skladu s kojim svaka država članica poduzima nužne mjere kako bi osigurala učinkovito kažnjavanje utaje poreza na dodanu vrijednost;

                           —

                           članku 47. stavcima 1. i 2. Povelje, kojim je zajamčeno pravo na djelotvoran pravni lijek pred zakonom prethodno ustanovljenim sudom,

                     nacionalno zakonodavstvo u skladu s kojim se dokazi prikupljeni uporabom „posebnih istražnih metoda”, odnosno nadzorom telekomunikacija osoba kasnije optuženih za utaju poreza na dodanu vrijednost, ne smiju koristiti s obzirom na to da je njihovo izvođenje naložio nenadležan sud, uzimajući pri tome u obzir sljedeće pretpostavke:

                           —

                           prije toga (između jednog i tri mjeseca prije) zatražen je nadzor dijela tih telekomunikacija te ga je naložio isti sud, koji je u to vrijeme još uvijek bio nadležan;

                           —

                           određivanje predmetnog nadzora telekomunikacija (produljenja ranijeg nadzora telekomunikacija i nadzora novih telefonskih priključaka) zatraženo je od istog suda, koji više nije bio nadležan s obzirom na to da je njegova nadležnost neposredno prije toga prenesena na drugi sud; prvotni je sud usprkos činjenici da nije bio nadležan ispitao predmetni zahtjev i izdao nalog;

                           —

                           nakon toga (otprilike mjesec dana kasnije) ponovno je zatraženo određivanje nadzora istih telefonskih priključaka, a za što je tada nalog izdao za to nadležan sud;

                           —

                           niti jedan izdani nalog praktički nije obrazložen;

                           —

                           pravni propis kojim se nalaže prijenos nadležnosti bio je nejasan, doveo je do brojnih proturječnih sudskih odluka što je potaknulo Varhoven sad, otprilike dvije godine nakon zakonskog prijenosa nadležnosti i predmetnog nadzora telekomunikacija, da donese obvezujuću odluku o tumačenju;

                           —

                           sud pred kojim se vodi postupak u ovom predmetu nije ovlašten odlučivati o zahtjevima za određivanje uporabe posebnih istražnih metoda (nadzor telekomunikacija), međutim nadležan je odlučivati o zakonitosti provedenog nadzora telekomunikacija i utvrditi da nalog nije ispunjavao zakonske pretpostavke i stoga ne uzeti u obzir na taj način prikupljene dokaze; ta ovlast postoji samo ako je izdan valjan nalog za nadzor telekomunikacija;

                           —

                           korištenje tih dokaza (telefonski razgovori optuženika čiji je nadzor naložio sud koji je već prestao biti nadležan) od ključnog je značenja za odluku o pitanju odgovornosti osobe koja je djelovala kao vođa zločinačkog udruženja organiziranog s ciljem počinjenja kažnjivih djela iz zakona o porezu na dodanu vrijednost, odnosno kao poticatelj konkretnih kažnjivih djela, pri čemu je istoga moguće proglasiti krivim i osuditi samo ako se ti telefonski razgovori mogu upotrijebiti kao dokazi; u suprotnom bi ga valjalo pustiti na slobodu.

               2.

               Primjenjuje li se u ovom slučaju presuda donesena u prethodnom postupku C-614/14?


title: Predmet T-322/13: Presuda Općeg suda od 22. siječnja 2015. – Tsujimoto protiv OHIM-a – Kenzo (KENZO) ( „Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice KENZO — Raniji verbalni žig Zajednice KENZO — Relativni razlog za odbijanje — Ugled — Članak 8., stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Zakašnjelo podnošenje dokumenata — Ovlast ocjene žalbenog vijeća — Članak 76., stavak 2. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/17

         Presuda Općeg suda od 22. siječnja 2015. – Tsujimoto protiv OHIM-a – Kenzo (KENZO)
   (Predmet T-322/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice KENZO - Raniji verbalni žig Zajednice KENZO - Relativni razlog za odbijanje - Ugled - Članak 8., stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Zakašnjelo podnošenje dokumenata - Ovlast ocjene žalbenog vijeća - Članak 76., stavak 2. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 081/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japan) (zastupnik: A. Wenninger-Lenz, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: M. Rajh i J. Crespo Carrillo, zatim M. Rajh i P. Bullock, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Kenzo (Pariz, Francuska) (zastupnici: P. Roncaglia, G. Lazzaretti, F. Rossi i N. Parrotta, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. ožujka 2013. (predmet R 1364/2012-2), koja se odnosi na postupak prigovora između Kenza i Kenza Tsujimota.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kenzu Tsujimotu se nalaže snošenje troška.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet C-273/12 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. listopada 2014. – Republika Poljska protiv Europske komisije (Žalba — EFSJP, EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja Zajednice — Troškovi Republike Poljske)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/6

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. listopada 2014. – Republika Poljska protiv Europske komisije
   (Predmet C-273/12 P) (1)

   ((Žalba - EFSJP, EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja Zajednice - Troškovi Republike Poljske))
   (2014/C 462/10)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Žalitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: P. Rossi i A. Szmytkowska, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 215, 27.7.2013.


title: Predmet T-145/13: Rješenje Općeg suda od 1. travnja 2014 . – Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance protiv Komisije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/52

         Rješenje Općeg suda od 1. travnja 2014. – Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance protiv Komisije
   (Predmet T-145/13) (1)

   2014/C 175/72
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 123, 27.4.2013.


title: Predmet C-539/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Daniel Bowman protiv Pensionsversicherungsanstalt (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Članak 2. stavci 1. i 2. — Diskriminacija na temelju dobi — Kolektivni ugovor — Produžetak roka za napredovanje iz prvog u drugi stupanj tablice plaća — Neizravno nejednako postupanje na temelju dobi)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/16

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Daniel Bowman protiv Pensionsversicherungsanstalt
   (Predmet C-539/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članak 2. stavci 1. i 2. - Diskriminacija na temelju dobi - Kolektivni ugovor - Produžetak roka za napredovanje iz prvog u drugi stupanj tablice plaća - Neizravno nejednako postupanje na temelju dobi))
   (2017/C 053/19)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Daniel Bowman

      Tuženik: Pensionsversicherungsanstalt

      Izreka

   Članak 2. stavke 1. i 2. Direktive 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni kolektivni ugovor poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojega zaposlenik koji ima koristi od toga da se u svrhu njegova razvrstavanja u stupnjeve tablice plaća uračunavaju razdoblja školovanja, mora zadovoljiti produljeni rok za napredovanje iz prvog u drugi stupanj tablice plaća ako se to produljenje primjenjuje na sve zaposlenike koji imaju koristi od uračunavanja tih razdoblja, što uključuje i retroaktivnu primjenu na radnike koji su već dosegnuli više stupnjeve.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet F-76/12: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 18. rujna 2013. — Scheidemann protiv Komisije (Javna služba — Službenik — Međuinstitucionalni premještaj — Članci 43. i 45. Statuta — Unaprjeđenje — Bodovi za radnu uspješnost — Jednakost postupanja — Autonomija institucija)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/24

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 18. rujna 2013. — Scheidemann protiv Komisije
   (Predmet F-76/12) (1)

   (Javna služba - Službenik - Međuinstitucionalni premještaj - Članci 43. i 45. Statuta - Unaprjeđenje - Bodovi za radnu uspješnost - Jednakost postupanja - Autonomija institucija)
   2013/C 352/45
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sabine Scheidemann (Berlin, Njemačka) (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Berscheid, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije o prijenosu bodova za radnu uspješnost skupljenih u drugoj instituciji i upravne obavijesti o objavi popisa unaprijeđenih službenika u okviru unaprjeđenja za 2011.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               S. Scheidemann snosi svoje troškove te joj se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012., str. 41.


title: Predmet C-576/10: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Nizozemske (Povreda obveze države članice — Direktiva 2004/18/EZ — Područje primjene ratione temporis — Koncesija za javne radove — Prodaja zemljišta od strane javnog tijela — Građevinski projekt preuređenja javnih površina koji je prihvatilo to tijelo)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Nizozemske
   (Predmet C-576/10) (1)

   (Povreda obveze države članice - Direktiva 2004/18/EZ - Područje primjene ratione temporis - Koncesija za javne radove - Prodaja zemljišta od strane javnog tijela - Građevinski projekt preuređenja javnih površina koji je prihvatilo to tijelo)
   2013/C 252/07
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. van Beek, A. Tokár i V. Zadra, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels i J. Langer, agenti)
   Intervenijent koji podupire tuženika: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i J. Möller, kao i A. Wiedmann, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Povreda čl. 2. i glave III Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za dodjelu ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.) — Koncesija za javne radove — Pravila — Općina Eindhoven

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Savezna Republika Njemačka snosi svoje vlastite troškove.

      (1)  SL C 55, 19.2.2011.


title: Predmet C-94/16 P: Žalba koju je 16. veljače 2016. podnio LTJ Diffusion protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 15. prosinca 2015. u predmetu T-83/14, LTJ Diffusion protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) – Arthur et Aston SAS (ARTHUR & ASTON)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/8

         Žalba koju je 16. veljače 2016. podnio LTJ Diffusion protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 15. prosinca 2015. u predmetu T-83/14, LTJ Diffusion protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) – Arthur et Aston SAS (ARTHUR & ASTON)
   (Predmet C-94/16 P)
   (2016/C 326/16)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: LTJ Diffusion (zastupnik: F. Fajgenbaum, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO),
   Arthur et Aston SAS
   Rješenjem od 15. lipnja 2016. Sud (sedmo vijeće) odbio je žalbu.


title: Predmet C-279/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Högsta domstolen (Švedska) 22. svibnja 2013. — C More Entertainment AB protiv Linusa Sandberga

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Högsta domstolen (Švedska) 22. svibnja 2013. — C More Entertainment AB protiv Linusa Sandberga
   (Predmet C-279/13)
   (2013/C 207/55)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.