title: Predmet T-551/20: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2021. – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Rivella International (Riviva) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Riviva – Raniji verbalni žig Europske unije RIVELLA – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Djelomično odbijanje prijave za registraciju – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga – Članak 42. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/32

      Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2021. – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Rivella International (Riviva)
      (Predmet T-551/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Riviva - Raniji verbalni žig Europske unije RIVELLA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Djelomično odbijanje prijave za registraciju - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)
      (2022/C 24/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Jeronimo Martins Polska S.A. (Kostrzyn, Poljska) (zastupnik: R. Skubisz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Rivella International AG (Rothrist, Švicarska) (zastupnici: S. Pietzcker i C. Spintig, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. srpnja 2020. (predmet R 2420/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Rivella International i Jeronimo Martins Polska.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Jeronimo Martins Polska S.A. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 359, 26. 10. 2020.


title: Predmet T-616/20: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect – Raniji verbalni žig Europske unije ONE – Relativni razlozi za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ)br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. (EU) 2017/1001) – Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prethodnu odluku – Članak 72. stavak 6. Uredbe (EU) 2017/1001 – Pravomoćnost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/33

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Predmet T-616/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect - Raniji verbalni žig Europske unije ONE - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ)br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. (EU) 2017/1001) - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prethodnu odluku - Članak 72. stavak 6. Uredbe (EU) 2017/1001 - Pravomoćnost”)
      (2022/C 24/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska) (zastupnici: A. Jaeger-Lenz i C. Elkemann, odvjetnice)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: G. Sakalaitė-Orlovskienė i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Amigüitos pets & life, SA (Lorca, Španjolska) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. srpnja 2020. (predmet R 424/2020-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Société des produits Nestlé i Amigüitos pets & life.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 29. srpnja 2020. (predmet R 424/2020-5).

                  2.

                  EUIPO će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Société des produits Nestlé SA u postupku pred Općim sudom.

                  3.

                  Društvo Amigüitos pets & life, SA snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 399, 23. 11. 2020.


title: Predmet T-658/20: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Jakober/EUIPO (oblik šalice) („Žig Europske unije – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije – Oblik šalice – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom – Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/34

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Jakober/EUIPO (oblik šalice)
      (Predmet T-658/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije - Oblik šalice - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001)”)
      (2022/C 24/44)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Philip Jakober (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: J. Klink, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Fischer, D. Hanf i M. Eberl, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. kolovoza 2020. (predmet R 554/2020-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju trodimenzionalnog znaka koji čini oblik šalice kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Philipu Jakoberu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Predmet T-247/16 RENV: Rješenje Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Trasta Komercbanka/ESB („Tužba za poništenje – Bonitetni nadzor kreditnih institucija – Posebne nadzorne zadaće povjerene ESB-u – Odluka o povlačenju odobrenja za rad danog kreditnoj instituciji – Prestanak postojanja predmeta tužbe – Gubitak pravnog interesa – Obustava postupka”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/34

      Rješenje Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Trasta Komercbanka/ESB
      (Predmet T-247/16 RENV) (1)

      („Tužba za poništenje - Bonitetni nadzor kreditnih institucija - Posebne nadzorne zadaće povjerene ESB-u - Odluka o povlačenju odobrenja za rad danog kreditnoj instituciji - Prestanak postojanja predmeta tužbe - Gubitak pravnog interesa - Obustava postupka”)
      (2022/C 24/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Trasta Komercbanka AS (Riga, Latvija) (zastupnik: O. Behrends, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: E. Koupepidou i C. Hernández Saseta, agenti, uz asistenciji B. Schneider i M. Petite, odvjetnika)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Republika Latvija (zastupnik: K. Pommere, agent), Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci i A. Steiblytė, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke ESB-a ECB/SSM/2016 – 529900WIP0INFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 od 3. ožujka 2016., donesene na temelju članka 4. stavka 1. točke (a) i članka 14. stavka 5. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.).

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom ove tužbe.

                  2.

                  Društvo Trasta Komercbanka AS i Europska središnja banka (ESB) snosit će svaki vlastite troškove.

                  3.

                  Republika Latvija i Europske komisija snosit će svaka svoje troškove.

         (1)  SL C 270, 25. 7. 2016.


title: Predmet T-271/19: Rješenje Općeg suda od 12. studenoga 2021. – Proodeftiki/Komisija („Državne potpore – Tužitelj koji je prestao odgovarati na pozive Općeg suda – Obustava postupka”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/35

      Rješenje Općeg suda od 12. studenoga 2021. – Proodeftiki/Komisija
      (Predmet T-271/19) (1)

      („Državne potpore - Tužitelj koji je prestao odgovarati na pozive Općeg suda - Obustava postupka”)
      (2022/C 24/46)
      Jezik postupka: grički

         Stranke

         Tužitelj: Proodeftiki ATE (Atena, Grčka) (zastupnik: M. Panagopoulou, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i L. Haasbeek, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Helenska Republika (zastupnik: K. Boskovits), Aftokinitodromos Kentrikis Elladas AE Parachorisis (Odos Kentrikis Elladas AE) (Lamia, Grčka) (zastupnici: E. Bourtzalas i A. Kedikoglou, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke C(2018) 6717 final Europske komisije od 19. listopada 2018. koja se odnosi na državnu potporu SA.50233 (2018/N) – Grčka, kojom se državna potpora koju je Helenska Republika odobrila društvu Aftokinitodromos Kentrikis Elladas AE Parachorisis (Odos Kentrikis Elladas AE) za izgradnju dionice Lamia-Xiniada autoceste E65 proglašava spojivom s unutarnjim tržištem.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom ove tužbe.

                  2.

                  Društvu Proodeftiki ATE nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Europske komisije i društva Aftokinitodromos Kentrikis Elladas AE Parachorisis (Odos Kentrikis Elladas AE).

                  3.

                  Helenska Republika snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 220, 1. 7. 2019.


title: Predmet T-689/19: Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2021. – ZU/ESVD („Tužba za poništenje i naknadu štete – Javna služba – Dužnosnici – Komisijino osoblje u službi ESVD-a – Zahtjev za povrat troškova službenog putovanja – Zahtjev za pomoć – Odbijanje – Nadležnost autora akta – Prijenos ovlasti – Predsudski postupak – Određivanje tuženika – Djelomična nedopuštenost – Načelo dobrog financijskog upravljanja – Zlouporaba ovlasti – Očito djelomično pravno neutemeljena tužba”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/36

      Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2021. – ZU/ESVD
      (Predmet T-689/19) (1)

      („Tužba za poništenje i naknadu štete - Javna služba - Dužnosnici - Komisijino osoblje u službi ESVD-a - Zahtjev za povrat troškova službenog putovanja - Zahtjev za pomoć - Odbijanje - Nadležnost autora akta - Prijenos ovlasti - Predsudski postupak - Određivanje tuženika - Djelomična nedopuštenost - Načelo dobrog financijskog upravljanja - Zlouporaba ovlasti - Očito djelomično pravno neutemeljena tužba”)
      (2022/C 24/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ZU (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spáč, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje, kao prvo, Odluke ESVD-a od 30. studenoga 2018., kojom se odbijaju tužiteljevi zahtjevi za povrat troškova misije i pomoć predviđeni člankom 24. Pravilnika o osoblju Europske unije i, ako je potrebno, Odluke Europske komisije od 28. lipnja 2019., kojom se odbija tužiteljev prigovor protiv gore navedene odluke ESVD-a i, s druge strane, naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  ZU će snositi troškove.

         (1)  SL C 423, 16. 12. 2019.


title: Predmet T-136/20: Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2021. – Ardex/EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS) („Žig Europske unije – Opoziv pobijane odluke – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/36

      Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2021. – Ardex/EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)
      (Predmet T-136/20) (1)

      („Žig Europske unije - Opoziv pobijane odluke - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2022/C 24/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ardex GmbH (Witten, Njemačka) (zastupnik: C. Becker, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Lian Chen (Seseña Nuevo, Španjolska) (zastupnici: A. González López-Menchero i V. Valero Piña, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. studenoga 2019. (predmet R 2503/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Ardex i L. Chena.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Ardex GmbH te Liana Chena.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet T-771/20: Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2021. – KS i KD/Vijeće i dr. („Tužba za naknadu štete – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Misija Eulex Kosovo – Očita nenadležnost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/37

      Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2021. – KS i KD/Vijeće i dr.
      (Predmet T-771/20) (1)

      („Tužba za naknadu štete - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Misija Eulex Kosovo - Očita nenadležnost”)
      (2022/C 24/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: KS, KD (zastupnici: F. Randolph, QC, i J. Stojsavljevic-Savic, solicitor)

         Tuženici: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Vitro, P. Mahnič i K. Kouri, agenti), Europska komisija (zastupnici: Y. Marinova i J. Roberti di Sarsina, agenti), Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt, S. Rodríguez Sánchez-Tabernero i E. Orgován, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a radi naknade štete koju su tužitelji pretrpjeli zbog raznih radnji i propusta Vijeća, Komisije i EEAS-a u okviru provedbe Zajedničke akcije 2008/124/ZVSP Vijeća od 4. veljače 2008. o Misiji Europske unije za uspostavu vladavine prava na Kosovu, EULEX KOSOVO (SL 2008., L 42, str. 92.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 76.), i, osobito, zbog istraga o nestanku i ubojstvu članova obitelji tužiteljâ, do kojih je došlo 1999. u Prištini (Kosovo), koje su provedene tijekom te misije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija jer je Opći sud očito nenadležan da o njoj odlučuje.

                  2.

                  KS i KD snosit će vlastite troškove kao i one Vijeća Europske unije i Europske komisije.

                  3.

                  Europska služba za vanjsko djelovanje (EEAS) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 62, 22. 2. 2021.


title: Predmet T-5/21: Rješenje Općeg suda od 4. studenoga 2021. – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/EEA („Tužba za poništenje – Okoliš – Direktiva 2008/50/EZ – Obveza država članica da zaštite i poboljšaju kvalitetu zraka – Odbijanje EEA-e da Sudu uputi pitanje – Uredba (EZ) br. 1367/2006 – Zahtjev za interno preispitivanje – Nedopuštenost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/38

      Rješenje Općeg suda od 4. studenoga 2021. – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/EEA
      (Predmet T-5/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Okoliš - Direktiva 2008/50/EZ - Obveza država članica da zaštite i poboljšaju kvalitetu zraka - Odbijanje EEA-e da Sudu uputi pitanje - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Zahtjev za interno preispitivanje - Nedopuštenost”)
      (2022/C 24/50)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Nizozemska) (zastupnik: J. Gebruers, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za okoliš (zastupnik: O. Cornu, agent, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke EEA-e koja je priopćena porukom elektroničke pošte od 9. studenoga 2020., a koja se odnosi na odbijanje upućivanja Sudu Europske unije pitanja o tumačenju odredbe Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (SL 2008., L 152, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 169.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske agencije za okoliš (EEA).

         (1)  SL C 88, 15. 3. 2021.


title: Predmet T-77/21: Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2021. – QC/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Mirovina – Prijenos nacionalnih mirovinskih prava – Odluka o utvrđivanju broja godina mirovinskog staža – Ograničena nadležnost – Tužba za poništenje i naknadu štete – Očito potpuno pravno neosnovana tužba – Nepokretanje postupka zbog povrede obveze – Nedopuštenost – Zahtjev za izdavanje platnog naloga – Očita nenadležnost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/38

      Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2021. – QC/Komisija
      (Predmet T-77/21) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Mirovina - Prijenos nacionalnih mirovinskih prava - Odluka o utvrđivanju broja godina mirovinskog staža - Ograničena nadležnost - Tužba za poništenje i naknadu štete - Očito potpuno pravno neosnovana tužba - Nepokretanje postupka zbog povrede obveze - Nedopuštenost - Zahtjev za izdavanje platnog naloga - Očita nenadležnost”)
      (2022/C 24/51)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: QC (zastupnik: F. Moyse, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Martin, B. Mongin i M. Brauhoff, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se zahtijeva, s jedne strane, poništenje mišljenja o određivanju tužiteljeva prava na mirovinu od 6. travnja 2020. i, s druge strane, naknada imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao djelomično pravno neosnovana, djelomično kao nedopuštena i djelomično zbog očite nenadležnosti Općeg suda da o njoj odlučuje.

                  2.

                  QC će snositi troškove.

         (1)  SL C 138, 19. 4. 2021.


title: Predmet T-96/21: Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija („Tužba za poništenje – Lijekovi za humanu primjenu – Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „Comirnaty – mRNA cjepiva protiv bolesti COVID-19 (s modificiranim nukleozidom)” – Nepostojanje pravnog interesa – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/39

      Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija
      (Predmet T-96/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Lijekovi za humanu primjenu - Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „Comirnaty – mRNA cjepiva protiv bolesti COVID-19 (s modificiranim nukleozidom)” - Nepostojanje pravnog interesa - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2022/C 24/52)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Heidi Amort (Jenesien, Italija) i 35 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenja (zastupnici: R. Holzeisen, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene Odluke Komisije C(2021) 9598 (final) od 21. prosinca 2021. o izdavanju uvjetnog odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „Comirnaty – mRNA cjepiva protiv bolesti COVID-19 (s modificiranim nukleozidom) na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća,”, kako je izmijenjena i dopunjena.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjevâ za intervenciju koje podnose Roberta Riccio, Alessandra Rizzotto, Gheorghe Piperea, osobe TN, TF, TG, TH i TI, Jean Gouezo i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., osobe VV, Stefano Del Gaudio i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., osobe TO, TP, TQ, TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., osoba VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. te Dieter Achtschin i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. i osoba VW, kao i društva BioNTech Manufacturing GmbH i Pfizer Inc.

                  3.

                  Heidi Amort i drugim osobama čija su imena navedena u Prilogu I. nalaže se snošenje troškova.

                  4.

                  Roberta Riccio i Alessandra Rizzotto, Gheorghe Piperea, osobe TN, TF, TG, TH i TI, Jean Gouezo i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., osobe VV, Stefano Del Gaudio i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., osobe TO, TP, TQ i TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., osoba VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. te Dieter Achtschin i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. i VW, kao i društva BioNTech Manufacturing GmbH i Pfizer Inc. snosit će svatko svoje troškove u vezi sa zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 148, 26. 4. 2021.


title: Predmet C-490/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – V.М.А./Stolična obština, rajon „Pančarevo” („Zahtjev za prethodnu odluku – Građanstvo Unije – Članci 20. i 21. UFEU-a – Pravo na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica – Dijete rođeno u državi članici domaćinu svojih roditelja – Rodni list koji je izdala ta država članica u kojem su za to dijete navedene dvije majke – Odbijanje države članice podrijetla jedne od tih dviju majki da navedenom djetetu izda rodni list u slučaju kad ne raspolaže informacijama o identitetu njegove biološke majke – Posjed takvog akta kao uvjet za izdavanje osobne iskaznice ili putovnice – Nacionalno zakonodavstvo te države članice podrijetla koje ne priznaje roditeljstvo osoba istog spola”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/17

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – V.М.А./Stolična obština, rajon „Pančarevo”
      (Predmet C-490/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Građanstvo Unije - Članci 20. i 21. UFEU-a - Pravo na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica - Dijete rođeno u državi članici domaćinu svojih roditelja - Rodni list koji je izdala ta država članica u kojem su za to dijete navedene dvije majke - Odbijanje države članice podrijetla jedne od tih dviju majki da navedenom djetetu izda rodni list u slučaju kad ne raspolaže informacijama o identitetu njegove biološke majke - Posjed takvog akta kao uvjet za izdavanje osobne iskaznice ili putovnice - Nacionalno zakonodavstvo te države članice podrijetla koje ne priznaje roditeljstvo osoba istog spola”)
      (2022/C 84/20)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: V.М.А.

         Tuženik: Stolična obština, rajon „Pančarevo”

         Izreka

      Članak 4. stavak 2. UEU-a, članke 20. i 21. UFEU-a kao i članke 7., 24. i 45. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s člankom 4. stavkom 3. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, treba tumačiti na način da, kad je riječ o maloljetnom djetetu, građaninu Unije u čijem su rodnom listu koji su izdala nadležna tijela države članice domaćina kao njegovi roditelji naznačene dvije osobe istog spola, država članica čiji je to dijete državljanin obvezna je, s jedne strane, tom djetetu izdati osobnu iskaznicu ili putovnicu a da pritom ne zahtijeva da njezina nacionalna tijela prethodno izdaju rodni list kao i, s druge strane, priznati, poput svake druge države članice, dokument izdan u državi članici domaćinu koji navedenom djetetu omogućuje da s bilo kojom od tih dviju osoba ostvaruje svoje pravo slobodnog kretanja i boravka na državnom području država članica.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Spojeni predmeti C-177/19 P do C-179/19 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 13. siječnja 2022 – Savezna Republika Njemačka/Ville de Paris (Francuska), Ville de Bruxelles (Belgija), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska), Europska komisija (C-177/19 P), Mađarska/Ville de Paris (Francuska), Ville de Bruxelles (Belgija), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska), Europska komisija (C-178/19 P), Europska komisija/Ville de Paris (Francuska), Ville de Bruxelles (Belgija), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska) (C-179/19 P) (Žalba – Tužba za poništenje – Okoliš – Homologacija motornih vozila – Uredba (EU) 2016/646 – Emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 6) – Utvrđivanje vrijednosti koje se ne smiju prekoračiti (NTE) za emisije dušikovih oksida pri ispitivanju stvarnih emisija tijekom vožnje (RDE) – Članak 263. četvrti stavak UFEU-a – Dopuštenost tužbe – Ovlasti poddržavnog tijela u području zaštite okoliša da ograniči promet određenih vozila – Uvjet u skladu s kojim se akt mora izravno odnositi na tužitelja)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 13. siječnja 2022 – Savezna Republika Njemačka/Ville de Paris (Francuska), Ville de Bruxelles (Belgija), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska), Europska komisija (C-177/19 P), Mađarska/Ville de Paris (Francuska), Ville de Bruxelles (Belgija), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska), Europska komisija (C-178/19 P), Europska komisija/Ville de Paris (Francuska), Ville de Bruxelles (Belgija), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska) (C-179/19 P)
      (Spojeni predmeti C-177/19 P do C-179/19 P) (1)

      (Žalba - Tužba za poništenje - Okoliš - Homologacija motornih vozila - Uredba (EU) 2016/646 - Emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 6) - Utvrđivanje vrijednosti koje se ne smiju prekoračiti (NTE) za emisije dušikovih oksida pri ispitivanju stvarnih emisija tijekom vožnje (RDE) - Članak 263. četvrti stavak UFEU-a - Dopuštenost tužbe - Ovlasti poddržavnog tijela u području zaštite okoliša da ograniči promet određenih vozila - Uvjet u skladu s kojim se akt mora izravno odnositi na tužitelja)
      (2022/C 109/02)
      Jezik postupka: španjolski i francuski

         Stranke

         (Predmet C-177/19 P)

         Žalitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller, D. Klebs i S. Eisenberg, agenti)

         Druge stranke u postupku: Ville de Paris (Francuska) (zastupnik: J. Assous, odvjetnik), Ville de Bruxelles (Belgija) (zastupnici: M. Uyttendaele, C. Derave, N. Mouraux i A. Feyt odvjetnici, i S. Kaisergruber, Rechtsanwalt), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska) (zastupnik: J. Assous, odvjetnik), Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i M. Huttunen, agenti)

         Intervenijenti u potporu žalitelju: Association des Constructeurs Européens d’Automobiles (zastupnici: F. Di Gianni i G. Coppo, avvocati), Rumunjska (zastupnici: u početku E. Gane, O.-C. Ichim, L. Liţu i C.-R. Canţăr, a zatim E. Gane, O.-C. Ichim i L. Liţu, agenti), Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent)

         (Predmet C-178/19 P)

         Žalitelj: Mađarska (zastupnik: M. Z. Fehér, agent)

         Druge stranke u postupku: Ville de Paris (Francuska) (zastupnik: J. Assous, odvjetnik), Ville de Bruxelles (Belgija) (zastupnici: M. Uyttendaele, C. Derave, N. Mouraux i A. Feyt, odvjetnici, i S. Kaisergruber, Rechtsanwalt), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska) (zastupnik: J. Assous, odvjetnik), Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i M. Huttunen, agenti)

         Intervenijent u potporu žalitelju: Association des Constructeurs Européens d’Automobiles (zastupnik: F. Di Gianni i G. Coppo, avvocati)

         (Predmet C-179/19 P)

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnik: J.-F. Brakeland, agent)

         Druge stranke u postupku: Ville de Paris (Francuska) (zastupnik: J. Assous, odvjetnik), Ville de Bruxelles (Belgija) (zastupnici: M. Uyttendaele, C. Derave, N. Mouraux i A. Feyt, odvjetnici, i S. Kaisergruber, Rechtsanwalt), Ayuntamiento de Madrid (Španjolska) (zastupnik: J. Assous, odvjetnik)

         Intervenijent u potporu žalitelju: Association des Constructeurs Européens d’Automobiles (zastupnici: F. Di Gianni i G. Coppo, avvocati)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 13. prosinca 2018., Ville de Paris, Ville de Bruxelles i Ayuntamiento de Madrid/Komisija (T-339/16, T-352/16 i T-391/16, EU:T:2018:927).

                  2.

                  Tužbe za poništenje u spojenim predmetima T-339/16, T-352/16 i T-391/16 koje su podnijeli Grad Pariz, Grad Bruxelles i Općina Madrid odbacuju se kao nedopuštene.

                  3.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove žalbenog postupka.

                  4.

                  Grad Pariz, Grad Bruxelles i Općina Madrid snosit će, osim vlastitih troškova prvostupanjskog i žalbenog postupka, i troškove Europske komisije u prvostupanjskom postupku.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet C-282/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Napoli – Italija) – YT i dr./Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 1999/70/EZ – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članci 4. i 5. – Ugovor o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru – Katolički vjeroučitelji – Pojam „objektivni razlozi”kojima se opravdava obnavljanje tih ugovora – Stalna potreba za zamjenskim osobljem”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/3

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Napoli – Italija) – YT i dr./Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania
      (Predmet C-282/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članci 4. i 5. - Ugovor o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru - Katolički vjeroučitelji - Pojam „objektivni razlozi”kojima se opravdava obnavljanje tih ugovora - Stalna potreba za zamjenskim osobljem”)
      (2022/C 109/03)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Napoli

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: YT, ZU, AW, BY, CX, DZ, EA, FB, GC, IE, JF, KG, LH, MI, NY, PL, HD, OK

         Tuženik: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

         uz sudjelovanj: Federazione GILDA-UNAMS

         Izreka

      Članak 5. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., iz Priloga Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji katoličke vjeroučitelje u javnim obrazovnim ustanovama isključuje iz primjene pravila koja za cilj imaju sankcioniranje zlouporabe uzastopnog sklapanja ugovora na određeno vrijeme, ako u domaćem pravnom sustavu ne postoji nijedna druga učinkovita mjera kojom se sankcioniraju navedene zlouporabe, i, s druge strane, da potreba postojanja uvjerenja o osposobljenosti koje je izdalo vjersko tijelo kako bi se tim nastavnicima omogućilo da poučavaju katolički vjeronauk nije „objektivan razlog” u smislu članka 5. stavka 1. točke (a) Okvirnog sporazuma, s obzirom na to da se to uvjerenje izdaje samo jedanput, a ne svaki put prije početka školske godine za koju se sklapa ugovor o radu na određeno vrijeme.

         (1)  SL C 206, 17. 6. 2019.


title: Predmet C-377/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Benedetti Pietro e Angelo S.S. i dr./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) („Zahtjev za prethodnu odluku – Sektor mlijeka i mliječnih proizvoda – Kvote – Dodatna pristojba – Uredba (EZ) br. 1788/2003 – Isporuke koje prekoračuju referentnu količinu kojom proizvođač raspolaže – Otkupljivačevo prikupljanje pristojbe – Povrat preplaćenog iznosa pristojbe – Uredba (EZ) br. 595/2004 – Članak 16. – Kriteriji za preraspodjelu preplaćenog iznosa pristojbe”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/4

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Benedetti Pietro e Angelo S.S. i dr./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
      (Predmet C-377/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Sektor mlijeka i mliječnih proizvoda - Kvote - Dodatna pristojba - Uredba (EZ) br. 1788/2003 - Isporuke koje prekoračuju referentnu količinu kojom proizvođač raspolaže - Otkupljivačevo prikupljanje pristojbe - Povrat preplaćenog iznosa pristojbe - Uredba (EZ) br. 595/2004 - Članak 16. - Kriteriji za preraspodjelu preplaćenog iznosa pristojbe”)
      (2022/C 109/04)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Benedetti Pietro e Angelo Ss, Capparotto Giampaolo e Lorenzino Ss, Gonzo Dino Ss, Mantovani Giuseppe e Giorgio Ss, Azienda agricola Padovani Luigi, Azienda agricola La Pila di Mastrotto Piergiorgio e C. Ss, Azienda agricola Mastrotto Giuseppe, Soc. agr. semplice F.lli Isolan

         Tuženik: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

         Izreka

      Članak 16. stavak 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 595/2004 od 30. ožujka 2004. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1788/2003 o uvođenju pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji ima za učinak to da povrat preplaćenog iznosa dodatne pristojbe mora u prvom redu biti u korist proizvođačima u pogledu kojih su otkupljivači ispunili svoju obvezu mjesečnog plaćanja te pristojbe.

         (1)  SL C 312, 16. 9. 2019.


title: Predmet C-881/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Brně – Češka Republika) – Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství („Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Usklađivanje zakonodavstava – Uredba (EU) br. 1169/2011 – Prilog VII. dio E točka 2. podtočka (a) – Informiranje potrošača o hrani – Označivanje i prezentiranje hrane – Direktiva 2000/36/EZ – Prilog I. dio A točka 2. podtočka (c) – Proizvodi od kakaa i čokolade – Popis sastojaka hrane namijenjene potrošačima u državi članici”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/4

      Presuda Suda (peto vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Brně – Češka Republika) – Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství
      (Predmet C-881/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Usklađivanje zakonodavstava - Uredba (EU) br. 1169/2011 - Prilog VII. dio E točka 2. podtočka (a) - Informiranje potrošača o hrani - Označivanje i prezentiranje hrane - Direktiva 2000/36/EZ - Prilog I. dio A točka 2. podtočka (c) - Proizvodi od kakaa i čokolade - Popis sastojaka hrane namijenjene potrošačima u državi članici”)
      (2022/C 109/05)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský soud v Brně

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Tesco Stores ČR a.s

         Tuženik: Ministerstvo zemědělství

         Izreka

      Prilog VII. dio E točku 2. podtočku (a) Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ, Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 treba tumačiti na način da je gospodarski subjekt, u okviru označivanja proizvoda koji se stavljaju na tržište na državnom području države članice, oslobođen obveze navođenja svih sastojaka koji čine složeni sastojak u smislu članka 2. stavka 2. točke (h) te uredbe samo ako je taj složeni sastojak, koji je predmet oznake trgovačkim nazivom na temelju Priloga I. dijela A Direktive 2000/36 EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. lipnja 2000. o kakau i čokoladnim proizvodima namijenjenim prehrani ljudi, na popisu sastojaka naveden korištenjem tog trgovačkog naziva u jezičnoj verziji države članice o kojoj je riječ.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet C-55/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie – Poljska) – Postupak koji je pokrenuo Minister Sprawiedliwości („Zahtjev za prethodnu odluku – Dopuštenost – Članak 267. UFEU-a – Pojam „nacionalni sud” – Stegovni sud Odvjetničke komore – Stegovna istraga pokrenuta protiv odvjetnika – Odluka stegovnog agenta kojom se utvrđuje nepostojanje stegovne povrede i obustavlja istraga – Žalba ministra pravosuđa Stegovnom sudu Odvjetničke komore – Direktiva 2006/123/CE – Usluge na unutarnjem tržištu – Članak 4. točka 6. i članak 10. stavak 6. – Sustav ovlašćivanja – Ukidanje ovlaštenja – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Neprimjenjivost”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/5

      Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie – Poljska) – Postupak koji je pokrenuo Minister Sprawiedliwości
      (Predmet C-55/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Dopuštenost - Članak 267. UFEU-a - Pojam „nacionalni sud” - Stegovni sud Odvjetničke komore - Stegovna istraga pokrenuta protiv odvjetnika - Odluka stegovnog agenta kojom se utvrđuje nepostojanje stegovne povrede i obustavlja istraga - Žalba ministra pravosuđa Stegovnom sudu Odvjetničke komore - Direktiva 2006/123/CE - Usluge na unutarnjem tržištu - Članak 4. točka 6. i članak 10. stavak 6. - Sustav ovlašćivanja - Ukidanje ovlaštenja - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Neprimjenjivost”)
      (2022/C 109/06)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Minister Sprawiedliwości

         uz sudjelovanje: Prokurator Krajowy – Pierwszy Zastępca Prokuratora Generalnego, Rzecznik Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie

         Izreka

      Članak 10. stavak 6. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu treba tumačiti na način da ne dovodi do primjenjivosti članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima na žalbeni postupak koji je pokrenulo tijelo javne vlasti pred Stegovnim sudom Odvjetničke komore radi poništenja odluke kojom je stegovni agent obustavio istragu koja se vodila protiv odvjetnika nakon što je zaključio da ne postoji stegovna povreda koja se može pripisati tom odvjetniku te u slučaju poništenja te odluke, ponovnog upućivanja tog predmeta tom stegovnom agentu.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet C-110/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Regione Puglia/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare i dr. („Zahtjev za prethodnu odluku – Energetika – Direktiva 94/22/EZ – Uvjeti za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika – Odobrenje za traženje ugljikovodika na određenom geografskom području tijekom određenog razdoblja – Susjedna područja – Davanje više odobrenja istom gospodarskom subjektu – Direktiva 2011/92/EU – Članak 4. stavci 2. i 3. – Procjena učinaka na okoliš”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/6

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Regione Puglia/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare i dr.
      (Predmet C-110/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Energetika - Direktiva 94/22/EZ - Uvjeti za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika - Odobrenje za traženje ugljikovodika na određenom geografskom području tijekom određenog razdoblja - Susjedna područja - Davanje više odobrenja istom gospodarskom subjektu - Direktiva 2011/92/EU - Članak 4. stavci 2. i 3. - Procjena učinaka na okoliš”)
      (2022/C 109/07)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Regione Puglia

         Tuženici: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dei Beni e delle Attività culturali e del Turismo, Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Commissione tecnica di verifica dell’impatto ambientale,

         uz sudjelovanje: Global Petroleum Ltd

         Izreka

      Direktivu 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika i članak 4. stavke 2. i 3. Direktive 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji predviđa najveću dopuštenu veličinu područja obuhvaćenog odobrenjem za istraživanje ugljikovodika, ali izričito ne zabranjuje izdavanje istom gospodarskom subjektu više odobrenja za susjedna područja koja zajedno obuhvaćaju površinu veću od te najveće dopuštene veličine, pod uvjetom da to izdavanje odobrenja jamči najbolju moguću provedbu aktivnosti kako s tehničkog tako i s gospodarskog stajališta, kao i ostvarivanje ciljeva Direktive 94/22. Također je potrebno, u okviru procjene učinaka na okoliš, ocijeniti kumulativni učinak projekata koji bi mogli značajno utjecati na okoliš, a koje je taj subjekt iznio u svojim prijavama za odobrenje za istraživanje ugljikovodika.

         (1)  SL C 247, 27. 7. 2020.


title: Predmet C-156/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjeno kraljevstvo) – Zipvit Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 168. – Pravo na odbitak – Pogrešno izuzeta isporuka poštanskih usluga – PDV koji se smatra uključenim u komercijalnu cijenu isporuke u svrhu ostvarenja prava na odbitak – Isključenost – Pojam PDV-a „koji se mora platiti ili koji je plaćen””)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/6

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjeno kraljevstvo) – Zipvit Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Predmet C-156/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 168. - Pravo na odbitak - Pogrešno izuzeta isporuka poštanskih usluga - PDV koji se smatra uključenim u komercijalnu cijenu isporuke u svrhu ostvarenja prava na odbitak - Isključenost - Pojam PDV-a „koji se mora platiti ili koji je plaćen””)
      (2022/C 109/08)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Zipvit Ltd

         Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Izreka

      Članak 168. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se porez na dodanu vrijednost (PDV) ne može smatrati onim koji se mora platiti ili koji je plaćen u smislu te odredbe i da ga porezni obveznik stoga ne može odbiti kad su, s jedne strane, potonji i njegov dobavljač, na temelju pogrešnog tumačenja nacionalnih tijela prava Unije, pogrešno ocijenili da su predmetne isporuke izuzete od PDV-a i kad taj porez, slijedom toga, nije naveden u izdanim računima, u kontekstu u kojem ugovor sklopljen između tih dviju osoba predviđa da primatelj usluge treba snositi iznos tog poreza ako se on eventualno mora platiti, i kad, s druge strane, ni jedna radnja s ciljem naplate PDV-a nije poduzeta u roku, tako da je svaka radnja dobavljača i Porezne i carinske uprave poduzeta s ciljem izostavljene naplate PDV-a zastarjela.

         (1)  SL C 215, 29. 6. 2020.


title: Predmet C-326/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – „MONO” SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Zahtjev za prethodnu odluku – Trošarine – Direktiva 2008/118/EZ – Oslobođenje od plaćanja usklađene trošarine – Roba namijenjena za uporabu u okviru diplomatskih ili konzularnih odnosa – Uvjeti za oslobođenje koje utvrđuje država članica domaćin – Bezgotovinsko plaćanje)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/7

      Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – „MONO” SIA/Valsts ieņēmumu dienests
      (Predmet C-326/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Trošarine - Direktiva 2008/118/EZ - Oslobođenje od plaćanja usklađene trošarine - Roba namijenjena za uporabu u okviru diplomatskih ili konzularnih odnosa - Uvjeti za oslobođenje koje utvrđuje država članica domaćin - Bezgotovinsko plaćanje)
      (2022/C 109/09)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administratīvā apgabaltiesa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„MONO” SIA

         Tuženik: Valsts ieņēmumu dienests

         Izreka

      Članak 12. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ treba tumačiti na način da mu se protivi to da država članica domaćin, kada utvrđuje uvjete i ograničenja kojima podliježe oslobođenje od plaćanja trošarine na robu koja se upotrebljava u okviru diplomatskih i konzularnih odnosa, to oslobođenje uvjetuje plaćanjem cijene navedene robe bezgotovinskim sredstvima.

         (1)  SL C 329, 5.10. 2020.


title: Predmet C-697/21: Rješenje Predsjednika Suda od 5. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Düsseldorf – Njemačka) – PW/Eurowings GmbH („Zračni prijevoz – Odšteta putnicima u zračnom prijevozu u slučaju otkazivanja leta – Načini povrata cijene karte – Povrat u obliku putničkog vaučera – Zahtjev za povrat u gotovini”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/13

      Rješenje Predsjednika Suda od 5. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Düsseldorf – Njemačka) – PW/Eurowings GmbH
      (Predmet C-697/21) (1)

      („Zračni prijevoz - Odšteta putnicima u zračnom prijevozu u slučaju otkazivanja leta - Načini povrata cijene karte - Povrat u obliku putničkog vaučera - Zahtjev za povrat u gotovini”)
      (2022/C 109/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: PW

         Tuženik: Eurowings GmbH

         Izreka

      Predmet C-697/21 briše se iz upisnika Suda.

         (1)  Datum podnošenja: 19. 11. 2021.


title: Predmet C-548/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. rujna 2021. uputio Landesverwaltungsgericht Tirol (Austrija) – C.G./Bezirkshauptmannschaft Landeck

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. rujna 2021. uputio Landesverwaltungsgericht Tirol (Austrija) – C.G./Bezirkshauptmannschaft Landeck
      (Predmet C-548/21)
      (2022/C 109/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Tirol

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: C.G.

         Tuženo tijelo: Bezirkshauptmannschaft Landeck

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 15. stavak 1. (eventualno u vezi s člankom 5.) Direktive 2002/58 (1), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ (2), u vezi s člancima 7. i 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da pristup državnih tijela podacima pohranjenima na mobilnim telefonima čini tako ozbiljno zadiranje u temeljna prava zajamčena navedenim člancima Povelje da se taj pristup u području sprečavanja, istrage, otkrivanja i progona kaznenih djela mora ograničiti na borbu protiv teških kaznenih djela?

                  2.

                  Treba li članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, u vezi s člancima 7., 8., 11. kao i člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba poput članka 18. u vezi s člankom 99. stavkom 1. Strafprozessordnunga (Zakon o kaznenom postupku), prema kojoj sigurnosna tijela u okviru kaznene istrage bez odobrenja suda ili neovisnog upravnog tijela sama sebi pribavljaju sveobuhvatan i nekontroliran pristup svim digitalnim podacima pohranjenima na mobilnom telefonu?

                  3.

                  Treba li članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, eventualno u vezi s njezinim člancima 41. i 52., uzimajući u obzir načelâ jednakosti oružja i djelotvorne pravne zaštite, razumjeti na način da mu se protivi odredba države članice kojom se poput članka 18. u vezi s člankom 99. stavkom 1. Strafprozessordnunga (Zakon o kaznenom postupku) omogućava digitalna obrada mobilnog telefona, a da se osoba čiji se podaci obrađuju o tome prethodno ili barem nakon određivanja mjere ne obavijesti?

         (1)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL 2002., L 201, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 111.)

         (2)  Direktiva 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o izmjeni Direktive 2002/22/EZ o univerzalnim uslugama i pravima korisnika s obzirom na elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Direktiva o univerzalnim uslugama), Direktive 2002/58/EZ o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u sektoru elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za provedbu zakona o zaštiti potrošača (SL 2009., L 337, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 224.)


title: Predmet C-725/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. studenoga 2021. uputio Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – SOMEO S.A., PEARL STREAM S.A./Republika Slovenija

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. studenoga 2021. uputio Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – SOMEO S.A., PEARL STREAM S.A./Republika Slovenija
      (Predmet C-725/21)
      (2022/C 109/21)
      Jezik postupka: slovenski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SOMEO S.A., ranije PEARL STREAM S.A.

         Tuženik: Republika Slovenija

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li za kvalifikaciju pojedinačnog proizvoda kao „dijela” sjedala za motorna vozila, u smislu poglavlja 94. Kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj (1) carinskoj tarifi, u verzijama koje se primjenjuju na glavni postupak, nužno da sjedalo bez tog proizvoda ne može ispunjavati svoju ključnu i glavnu funkciju (u smislu njegove funkcionalne jedinice) ili je dovoljno da se pojedinačni dio koji je isključivo namijenjen za ugradnju u automobilska sjedala može smatrati dijelom sjedala?

                  2.

                  Utječe li mogućnost općenite (ne)samostalne uporabe dvaju predmetnih proizvoda na njihovo razvrstavanje u tarifni broj 9401 90 80?

         (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, 7. 9. 1987., str. 1., posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.


title: Predmet C-752/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. prosinca 2021. uputio Administrativen sad – Haskovo (Bugarska) – JP EOOD/ Otdel „Mitničesko razsledvane i razuznavane” v Teritorijalna direkcija „Mitnica Burgas”

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. prosinca 2021. uputio Administrativen sad – Haskovo (Bugarska) – JP EOOD/ Otdel „Mitničesko razsledvane i razuznavane” v Teritorijalna direkcija „Mitnica Burgas”
      (Predmet C-752/21)
      (2022/C 109/22)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad – Haskovo

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku: JP EOOD

         Druga stranka u kasacijskom postupku: Otdel „Mitnichesko razsledvane i razuznavane” v Teritorialna direktsia „Mitnitsa Burgas”

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 44. stavak 1. Uredbe br. 952/2013 Europskog parlamenta i vijeća od 9 listopada 2013 (1). u vezi s člankom 13. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da nije dopuštena nacionalna odredba poput one iz članka 59. stavka 2. Zakona za administrativnite narušenia i nakazania (Zakon o upravnim prekršajima i kaznama, u daljnjem tekstu: ZANN) prema kojoj krug osoba ovlaštenih na podnošenje žalbe protiv rješenja o novčanoj kazni ne obuhvaća vlasnika predmeta oduzetih tim istim rješenjem ako on nije počinio inkriminirano djelo?

                  2.

                  Treba li odredbe članka 22. stavka 7. u vezi s člancima 29. i 44. Uredbe br. 952/2013, člankom 13. EKLJP-a i člankom 47. Povelje tumačiti na način da nije dopuštena nacionalna odredba poput članka 232. stavka 1. Zakona za mitnicite (Carinski zakon, u daljnjem tekstu: ZM) kojom se isključuju žalbe protiv rješenja o novčanoj kazni donesenog protiv nepoznatog počinitelja ako se tim rješenjem prema nacionalnom pravu u korist države može naložiti oduzimanje imovine koja pripada trećim osobama koje ne sudjeluju u prekršajnom postupku?

                  3.

                  Treba li članak 4. Okvirne odluke Vijeća 2005/212/PUP (2) od 24. veljače 2005. u vezi s člankom 47. Povelje per argumentum a fortiori tumačiti na način da je on primjenjiv čak i ako djelo nije kazneno djelo kao i na način da nisu dopuštene nacionalne odredbe koje poput članka 59. stavka 2. ZANN-a isključuju vlasnika oduzete imovine iz kruga osoba ovlaštenih na podnošenje žalbe, odnosno kojima se, poput članka 232. ZM-a, izričito predviđa da ne postoji žalba protiv rješenja kojim se prema nacionalnom pravu može oduzeti imovina od treće osobe koja ne sudjeluje u prekršajnom postupku?

         (1)  Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL L 269, 10.10.2013., str. 1)

         (2)  Okvirna odluka Vijeća 2005/212/PUP od 24. veljače 2005. o oduzimanju imovinske koristi, sredstava i imovine pribavljene kaznenim djelom (SL 2005., L 68, str. 49.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 87.)


title: Predmet C-767/21 P: Žalba koju su 8. prosinca 2021. podnijeli Jérôme Rivière i dr. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 6. listopada 2021. u predmetu T-88/20, Rivière i dr./Parlament

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/16

      Žalba koju su 8. prosinca 2021. podnijeli Jérôme Rivière i dr. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 6. listopada 2021. u predmetu T-88/20, Rivière i dr./Parlament
      (Predmet C-767/21 P)
      (2022/C 109/23)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelji: Jérôme Rivière, Dominique Bilde, Joëlle Mélin, Aurélia Beigneux, Thierry Mariani, Jordan Bardella, Jean-Paul Garraud, Jean-François Jalkh, Gilbert Collard, Gilles Lebreton, Nicolaus Fest, Gunnar Beck, Philippe Olivier (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije od 6. listopada 2021. u predmetu T-88/20, Rivière i dr./Parlament;

                  —

                  na temelju članaka 263. i 277. UFEU-a, proglasi zahtjev dopuštenim;

                  —

                  posljedično, utvrdi nepostojanje pravne osnove za usmenu odluku predsjednika Europskog parlamenta od 13. siječnja 2020. i poništi tu odluku;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti žalbe žalitelji ističu dva žalbena razloga.
      Prvi žalbeni razlog temelji se na iskrivljavanju činjenica i pogrešci u njihovoj pravnoj kvalifikaciji. Među ostalim, žalitelji ističu da su činjenice iskrivljene u drugoj rečenici točke 38. presude. Osporavana mjera imala je za praktičan učinak oduzimanje riječi zastupnicima koji su odbijali ukloniti svoju zastavu. To iskrivljavanje činjenica dovelo je do toga da je Opći sud zanemario drugu posljedicu odluke od 13. siječnja 2020. Prema tome, taj sud počinio je pogrešku u pravnoj kvalifikaciji činjenica. On nije u uzeo u obzir činjenicu da je zastupniku oduzeto pravo na uzimanje riječi, koje je jedno od ključnih elemenata u izvršavanju njegova mandata.
      Drugi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 10. Poslovnika Europskog parlamenta te na iskrivljavanju prava i činjenica i očitoj pogrešci u ocjeni. Žalitelji smatraju da je Opći sud morao analizirati, redom, je li zastavica koju koriste zastupnici natpis, narušava li isticanje te zastave red na sjednici odnosno predstavlja li neprimjereno ponašanje i ugrožava li neometani rad Parlamenta, kako bi iz stoga izveo pravne posljedice. U okviru usporedbe s drugim službenim jezicima Unije, Opći sud povrijedio je članak 1. Uredbe br. 1. od 15. travnja 1958. o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (1), u kojem se francuski proglašava službenim jezikom i radnim jezikom institucija Europske unije, pa prema tome i Parlamenta. Kad je riječ o francuskim zastupnicima, članak 10. Poslovnika treba tumačiti u skladu s dosegom koji ima u francuskoj jezičnoj verziji.
      Također, Opći sud nije analizirao izraz „[z]astupnici ne smiju isticati natpise” niti je proveo analizu članka 10. stavka 3. u kontekstu cjelokupnog tog članka, osobito njegova stavka 2. U odgovoru na prigovor nezakonitosti istaknut je dokaz o tome da se isticanjem zastave nije remetio red s obzirom na to da su zastupnici smjeli isticati europske zastavice i da je belgijski zastupnik Guy Verhofstadt mogao izlagati s takvom zastavicom pred sobom.
      Opći je sud – time što je u točkama 43. do 49. svoje presude iznio argumentaciju koju je doslovno preuzeo od Parlamenta, iako se odnosila na pravno pitanje različito od članka 10., te time što se oslonio na članak 171. Poslovnika, naslovljen Raspodjela vremena za izlaganje i popis govornika, kako bi istaknuo jednakost zastupnika u pogledu vremena za izlaganje – članku 10. dodao predmet koji on nema. Riječ je o iskrivljavanju teksta koje je dovelo do toga da je Opći sud navedenom članku pripisao pravne učinke koje on nema. Prema mišljenju žaliteljâ, odluka od 13. siječnja 2020. proizvela je više pravnih učinaka koji mogu utjecati na uvjete pod kojima žalitelji izvršavaju svoj mandat, bitno mijenjajući njihov pravni položaj. Mjera stoga predstavlja akt koji se može pobijati, a presudu valja ukinuti.

         (1)  SL 17 od 6. 10. 1958., str. 385. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.)


title: Predmet C-788/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2021. uputio Retten i Esbjerg (Danska) – Skatteministeriet Departementet/Global Gravity ApS

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2021. uputio Retten i Esbjerg (Danska) – Skatteministeriet Departementet/Global Gravity ApS
      (Predmet C-788/21)
      (2022/C 109/24)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Retten i Esbjerg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Skatteministeriet Departementet

         Tuženik: Global Gravity ApS

         Prethodna pitanja

                  1.

               Koje kriterije treba primijeniti kako bi se utvrdilo predstavlja li neki proizvod kontejner u smislu tarifnog podbroja 8609 00 90 00 kombinirane nomenklature Zajedničke carinske tarife, kako je izložena u Prilogu I. Uredbi Komisije (EU) br. 1001/2013 (1) оd 4. listopada 2013. o izmjenama Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (2) o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, uključujući:
                              a)

                              mogu li ti kriteriji, svaki za sebe, dovesti do razvrstavanja proizvoda kao kontejnera;

                              b)

                              treba li te kriterije sveobuhvatno ocijeniti kako bi se utvrdilo treba li proizvod razvrstati kao kontejner, tako da ispunjenje nekoliko kriterija – ali ne svih – opravdava razvrstavanje proizvoda kao kontejnera;
                              ili

                              c)

                              svi ti kriteriji moraju biti kumulativno ispunjeni da bi se proizvod moglo razvrstati kao kontejner?

                  2.

                  Treba li pojam ‚kontejner’ u smislu tarifnog podbroja 8609 00 90 00 kombinirane nomenklature Zajedničke carinske tarife, kako je izložena u Prilogu I. Uredbi Komisije (EU) br. 1001/2013 оd 4. listopada 2013. o izmjenama Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, tumačiti na način da obuhvaća proizvod koji predstavlja sustav za prijevoz cijevi, a sastoji se od nekoliko aluminijskih profila za dizanje, dvaju čeličnih stupova po profilu za dizanje i dvaju čeličnih vijaka M20 po profilu za dizanje namijenjenih pričvršćivanju tih profila. Cijevi se polažu na vrh profila za dizanje. Dodaje se novi profil za dizanje te se na taj profil potom polažu cijevi i tako sve dok se ne zapakira željena količina cijevi. Sustav uvijek završava s profilom za dizanje. Nakon što se cijevi smjeste u profile za dizanje, na stupove za dizanje pričvršćuju se čelični lanci kroz obruče koji se nalaze na svakom od četiriju kuteva tih stupova te je proizvod spreman za utovar dizalicom ili viljuškarom ako će prijevoz biti kopneni.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1001/2013 оd 4. listopada 2013. o izmjenama Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL 2013., L 290, str. 1.).

         (2)  SL 1987., L 256, str. 1.


title: Predmet C-808/21: Tužba podnesena 21. prosinca 2021. – Europska komisija/Češka Republika

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/18

      Tužba podnesena 21. prosinca 2021. – Europska komisija/Češka Republika
      (Predmet C-808/21)
      (2022/C 109/25)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Ondrůšek, J. Tomkin, agenti)

         Tuženik: Češka Republika

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je odbijajući priznati pravo učlanjenja u političku stranku ili sudjelovanja u političkom pokretu građanima Unije koji nemaju državljanstvo Češke Republike, ali u toj državi imaju mjesto boravka, Češka Republika povrijedila obveze koje ima na temelju članka 22. Ugovora o funkcioniranju Europske unije

                  —

                  naloži Češkoj Republici snošenje troškova postupka

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Na temelju članka 22. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, svaki građanin Unije koji boravi u nekoj državi članici čiji nije državljanin, ima u toj državi članici aktivno i pasivno biračko pravo na lokalnim izborima i izborima za Europski parlament, pod jednakim uvjetima kao i državljani te države.
      Prema mišljenju Komisije, budući da građani Unije koji nemaju državljanstvo Češke Republike, ali imaju mjesto boravka u Češkoj Republici, nemaju pravo učlanjenja u političku stranku ili sudjelovanja u političkom pokretu, oni ne mogu ostvarivati politička prava koja su im priznata na temelju članka 22. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, pod jednakim uvjetima kao i državljani Češke Republike.


title: Predmet C-29/22 P: Žalba koju su 12. siječnja 2022. podnijeli KS i KD protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 10. studenoga 2021. u predmetu T-771/20, KS i KD/Vijeće i dr.

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/18

      Žalba koju su 12. siječnja 2022. podnijeli KS i KD protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 10. studenoga 2021. u predmetu T-771/20, KS i KD/Vijeće i dr.
      (Predmet C-29/22 P)
      (2022/C 109/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: KS i KD (zastupnici: J. Stojsavljevic-Savic, Solicitor, F. Randolph QC i P. Koutrakos, Barrister)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  prihvati žalbu, ukine pobijano rješenje i usvoji zahtjev iznesen pred Općim sudom;

                  —

                  podredno, prihvati žalbu i vrati predmet Općem sudu da donese konačnu odluku; i

                  —

                  naloži drugim strankama u postupku snošenje troškova postupka povodom ove žalbe, postupka pred Općim sudom i postupka pred EULEX-ovom Komisijom za razmatranje ljudskih prava.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba se temelji na tome što je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je zaključio da nije nadležan za odlučivanje o tužbi za naknadu štete koju su žalitelji podnijeli zbog štete koju su pretrpjeli zbog povrede njihovih temeljnih ljudskih prava, koju su počinile druge stranke u postupku. Žalbeni se razlog dijeli na četiri dijela.
      Kao prvo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je široko tumačio isključenje u području ZVSP-a (zajednička vanjska i sigurnosna politika Europske unije), propisano u posljednjoj rečenici članka 24. stavka 1. drugog podstavka UEU-a i u članku 275. UFEU-a.
      Kao drugo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je pogrešno primijenio presudu od 6. listopada 2020., Bank Refah Kargaran/Vijeće (C-134/19 P, EU:C:2020:793).
      Kao treće, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je pogrešno primijenio presudu od 25. ožujka 2021., Carvalho i dr./Parlament i Vijeće (C-565/19 P, neobjavljena, EU:C:2021:252).
      Kao četvrto, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što nije razmotrio materijalne dijelove zahtjeva i nije pružio dostatno obrazloženje za svoju odluku.


title: Predmet C-44/22 P: Žalba koju je 19. siječnja 2022. podnijela Europska komisija protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 10. studenoga 2021. u predmetu T-771/20, KS i KD/Vijeće i drugi

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/19

      Žalba koju je 19. siječnja 2022. podnijela Europska komisija protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 10. studenoga 2021. u predmetu T-771/20, KS i KD/Vijeće i drugi
      (Predmet C-44/22 P)
      (2022/C 109/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: Y. Marinova i J. Roberti di Sarsina, agenti)

         Druge stranke u postupku: KS, KD, Vijeće Europske unije, Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijano rješenje u cijelosti;

                  —

                  utvrdi da su sudovi Unije isključivo nadležni za odlučivanje u predmetu;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na odlučivanje o dopuštenosti i o meritumu;

                  —

                  odluči da će se o troškovima ovog postupka i s njim povezanog ranijeg postupka odlučiti naknadno.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog žalbi, žalitelj ističe četiri žalbena razloga.
      Prvi žalbeni razlog: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava kada i. nije prepoznao prirodu ograničenja nadležnosti Suda Europske unije (Sud EU) iz članaka 24. UEU-a i 275 UFEU-a kao odstupanje od opće nadležnosti Suda EU, ii. to ograničenje nije usko protumačio, protivno ustaljenoj sudskoj praksi Suda EU, i iii. je u tom kontekstu pogrešno protumačio presude u predmetima H (1), SatCen (2) i Elitaliana (3) na način da ne idu u prilog nadležnosti Suda EU u ovom predmetu.
      Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što nije pravilno okvalificirao tužbu kao tužbu za naknadu štete u vezi s navodnim povredama temeljnih ljudskih prava, i time što je pogrešno protumačio ograničenja nadležnosti Suda EU s obzirom na zahtjeve u području ljudskih prava i vladavine prava utvrđene primarnim pravom Unije, na kojima se temelji nadležnost Suda EU u ovom predmetu.
      Prvi dio: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je akte, radnje i propuste koje su osporavali odnosno isticali tužitelji okvalificirao kao politička odnosno strateška pitanja povezana s misijom, koja se odnose na definiranje odnosno provedbu ZVSP-a (Zajednička vanjska i sigurnosna politika Europske unije), a ne kao akte, radnje i propuste zbog kojih je nastala šteta koja proizlazi iz navodnih povreda ljudskih prava u kontekstu ZVSP-a.
      Drugi dio: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada članak 24. UEU-a i članak 275. UFEU-a nije protumačio u svjetlu temeljnih prava i sloboda Unije utvrđenih u Povelji i EKLJP-u, kao ni vladavine prava i poštovanja ljudskih prava kao temeljnih vrijednosti Unije u Ugovorima (članak 2., članak 3. stavak 5., članak 6. stavci 1. i 3., članak 21. stavak 2. točka (b) i članak 23. UEU-a, članak 19. UEU-a i članak 47. Povelje).
      Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je pogrešno protumačio presudu Bank Refah (4) i kada tužbu za naknadu štete nije smatrao neovisnim pravnim sredstvom koje nije izuzeto iz nadležnosti Suda EU uspostavljene člankom 268. i člankom 340. stavkom 2. UFEU-a.
      Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer nije osigurao autonomiju pravnog poretka Unije i jer je tužiteljima uskratio djelotvorno pravno sredstvo.
      Prvi dio: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer nije utvrdio da su sudovi Unije isključivo nadležni za odlučivanje u ovom predmetu.
      Drugi dio: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je u ovom predmetu tužiteljima uskratio mogućnost korištenja ikakvim djelotvornim pravnim sredstvom te ih ostavio bez ikakvog učinkovitog rješenja za zaštitu svojih temeljnih prava.

         (1)  Presuda Suda od 19. srpnja 2016., H/Vijeće i dr., C-455/14 P, EU:C:2016:569.

         (2)  Presuda Općeg suda od 25. listopada 2018., KF/SatCen, T-286/15, EU:T:2018:718; presuda Suda od 25. lipnja 2020., SatCen v KF, C-14/19 P, ECLI:EU:C:2020:492; rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2020., KF/SatCen, T-619/19, neobjavljeno, EU:T:2020:337; presuda Suda od 14. listopada 2021., KF/SatCen, C-464/20 P, neobjavljena, ECLI:EU:C:2021:848.

         (3)  Presuda Suda od 12. studenoga 2015., Elitaliana/Eulex Kosovo, C-439/13 P, EU:C:2015:753.

         (4)  Presuda Suda od 6. listopada 2020., Bank Refah Kargaran/Vijeće, C-134/19 P, EU:C:2020:793.


title: Predmet C-327/20: Presuda Suda (deveto vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Opolu – Poljska) – Skarb Państwa – Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o. („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2011/7/EU – Borba protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama – Područje primjene – Pojam „poslovna transakcija” – Javno tijelo koje djeluje kao vjerovnik poduzeća – Isključenost – Davanje nekretnine u trajno korištenje od strane javnog tijela poduzeću uz plaćanje godišnje naknade”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/8

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Opolu – Poljska) – Skarb Państwa – Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o.
      (Predmet C-327/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2011/7/EU - Borba protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama - Područje primjene - Pojam „poslovna transakcija” - Javno tijelo koje djeluje kao vjerovnik poduzeća - Isključenost - Davanje nekretnine u trajno korištenje od strane javnog tijela poduzeću uz plaćanje godišnje naknade”)
      (2022/C 109/10)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Opolu

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Skarb Państwa – Starosta Nyski

         Tuženik: New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o.

         Izreka

      Pojam „poslovna transakcija” u smislu članka 2. točke 1. Direktive 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama treba tumačiti na način da ne obuhvaća naplaćivanje koje provodi javno tijelo naknade koja se duguje za trajno korištenje zemljišta od poduzeća čiji je to javno tijelo vjerovnik.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-351/20 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. – Liviu Dragnea/Europska komisija („Žalba – Istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) – Izvješća o istragama – Zahtjev za pokretanje istrage u vezi s OLAF-ovim vođenjem prethodnih istraga – Zahtjev za pristup dokumentima – Dopis o odbijanju – Članak 263. UFEU-a – Odluka koja može biti predmet tužbe za poništenje – Rok za podnošenje tužbi – Tužba protiv OLAF-ova ponovnog dopisa u pogledu izvješća o istrazi – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Članak 6. i članak 7. stavak 2. – Obveza obavještavanja podnositelja zahtjeva o njegovu pravu na podnošenje ponovnog zahtjeva”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/8

      Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. – Liviu Dragnea/Europska komisija
      (Predmet C-351/20 P) (1)

      („Žalba - Istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) - Izvješća o istragama - Zahtjev za pokretanje istrage u vezi s OLAF-ovim vođenjem prethodnih istraga - Zahtjev za pristup dokumentima - Dopis o odbijanju - Članak 263. UFEU-a - Odluka koja može biti predmet tužbe za poništenje - Rok za podnošenje tužbi - Tužba protiv OLAF-ova ponovnog dopisa u pogledu izvješća o istrazi - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 6. i članak 7. stavak 2. - Obveza obavještavanja podnositelja zahtjeva o njegovu pravu na podnošenje ponovnog zahtjeva”)
      (2022/C 109/11)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Liviu Dragnea (zastupnici: C. Toby, O. Riffaud i B. Entringer, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne i J. Baquero Cruz, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2020., Dragnea/Komisija (T-738/18, neobjavljeno, EU:T:2020:208), jer je Opći sud njime odbacio kao nedopuštenu tužbu Liviua Dragneae kojom se zahtijevalo poništenje dopisa Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) od 1. listopada 2018., s obzirom na to da je tim dopisom OLAF odbio žalitelju odobriti pristup dokumentima zatraženima u njegovu dopisu od 22. kolovoza 2018.

                  2.

                  Predmet se vraća Općem sudu Europske unije na odlučivanje o tom dijelu zahtjeva za poništenje.

                  3.

                  Žalba se u preostalom dijelu odbija.

                  4.

                  Liviu Dragnea i Europska komisija snose troškove koje zahtijevaju u okviru ove žalbe.

                  5.

                  O preostalim troškovima odlučit će se naknadno.

         (1)  SL C 313, 21. 9. 2020.


title: Predmet C-361/20 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2022. – YG/Europska komisija („Žalba – Javna služba – Dužnosnik – Promaknuće – Postupak promaknuća za 2017. – Odluka da se tužitelja ne promakne – Članak 45. stavak 1. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije – Usporedba zasluga – Načelo jednakog postupanja – Obveza obrazlaganja”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/9

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2022. – YG/Europska komisija
      (Predmet C-361/20 P) (1)

      („Žalba - Javna služba - Dužnosnik - Promaknuće - Postupak promaknuća za 2017. - Odluka da se tužitelja ne promakne - Članak 45. stavak 1. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije - Usporedba zasluga - Načelo jednakog postupanja - Obveza obrazlaganja”)
      (2022/C 109/12)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: YG (zastupnici: A. Champetier i S. Rodrigues, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L. Hohenecker, L. Vernier i L. Radu Bouyon, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  YG-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Predmet C-363/20: Presuda Suda (osmo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága („Zahtjev za prethodnu odluku – Trgovačka društva – Porez na dobit – Porezni nadzor – Područje primjene prava Unije – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 51. stavak 1. – Provedba prava Unije – Nepostojanje – Četvrta direktiva 78/660/EEZ – Godišnji financijski izvještaji za određene vrste trgovačkih društava – Knjiženje prihoda od prava intelektualnog vlasništva – Članak 2. stavak 3. – Načelo istinitog i poštenog prikaza – Članak 31. – Procjena stavki iskazanih u godišnjim financijskim izvještajima – Poštovanje računovodstvenih načela”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/9

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Predmet C-363/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Trgovačka društva - Porez na dobit - Porezni nadzor - Područje primjene prava Unije - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 51. stavak 1. - Provedba prava Unije - Nepostojanje - Četvrta direktiva 78/660/EEZ - Godišnji financijski izvještaji za određene vrste trgovačkih društava - Knjiženje prihoda od prava intelektualnog vlasništva - Članak 2. stavak 3. - Načelo istinitog i poštenog prikaza - Članak 31. - Procjena stavki iskazanih u godišnjim financijskim izvještajima - Poštovanje računovodstvenih načela”)
      (2022/C 109/13)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: MARCAS MC Szolgáltató Zrt.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izreka

                  1.

                  Sud Europske unije nije nadležan odgovoriti na prethodna pitanja koja je uputio Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti, Mađarska) odlukom od 29. lipnja 2020., u dijelu u kojem se odnose na prakse porezne uprave države članice koje se odnose na nadzor i sankcioniranje poreznih prekršaja u području poreza na dobit.

                  2.

                  Članak 2. stavak 3. i članak 31. Četvrte direktive Vijeća 78/660/EEZ od 25. srpnja 1978. na temelju članka [50. stavka 2. točke (g) UFEU-a] o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava, kako je izmijenjena Direktivom 2003/51/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2003., treba tumačiti na način da im se ne protivi praksa porezne uprave države članice koja osporava računovodstvene zapise društva zbog toga što ne poštuju načela potpunosti i neovisnosti poreznih razdoblja, sadržana u propisima te države članice, iako su se druga računovodstvena načela predviđena tim propisima poštovala, kada to nepoštovanje ne predstavlja iznimno odstupanje koje je nužno kako bi se osiguralo poštovanje načela istinitog i poštenog prikaza te je objavljeno u bilješkama uz godišnje financijske izvještaje zajedno s objašnjenjem razloga za to i izjavom o njegovu učinku na aktivu, pasivu, financijsku poziciju te dobit ili gubitak.

         (1)  SL C 413, 7. 12. 2020.


title: Predmet C-513/20: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 132. stavak 1. točka (b) – Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa – Izuzeće bolničke i medicinske zaštite – Usko povezane aktivnosti – Termalno liječenje – Iznos naplaćen na ime otvaranja osobnog kartona koji uključuje povijest bolesti”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/10

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA
      (Predmet C-513/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 132. stavak 1. točka (b) - Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa - Izuzeće bolničke i medicinske zaštite - Usko povezane aktivnosti - Termalno liječenje - Iznos naplaćen na ime otvaranja osobnog kartona koji uključuje povijest bolesti”)
      (2022/C 109/14)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Tuženik: Termas Sulfurosas de Alcafache SA

         Izreka

      Članak 132. stavak 1. točku (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da aktivnost otvaranja osobnog kartona koji uključuje povijest bolesti, koja daje pravo na kupnju medicinske zaštite obuhvaćene „klasičnim termalnim liječenjem” u sklopu termalnog lječilišta, može biti obuhvaćena izuzećem od poreza na dodanu vrijednost koje je predviđeno u toj odredbi kao aktivnost koja je usko povezana s medicinskom zaštitom, kada se u te kartone unose podaci koji se odnose na zdravstveno stanje, na propisanu i planiranu medicinsku zaštitu i na načine njezina provođenja, pri čemu je korištenje tim podacima nužno u svrhu pružanja te medicinske zaštite i postizanja željenih terapijskih ciljeva. Navedena medicinska zaštita i s njom usko povezane aktivnosti moraju se, k tome, obavljati u socijalnim uvjetima koji su slični onima koji se primjenjuju na subjekte javnog prava te ih mora obavljati centar za medicinsko liječenje i dijagnostiku ili druga valjano priznata institucija slične prirode u smislu tog članka 132. stavka 1. točke (b).

         (1)  SL 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet C-514/20: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – DS/Koch Personaldienstleistungen GmbH („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 31. stavak 2. – Direktiva 2003/88/EZ – Organizacija radnog vremena – Članak 7. – Godišnji odmor – Radno vrijeme – Prekovremeni rad – Obračun radnog vremena na mjesečnoj osnovi – Nepostojanje dodatka za prekovremeni rad u slučaju korištenja odmora”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/11

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – DS/Koch Personaldienstleistungen GmbH
      (Predmet C-514/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 31. stavak 2. - Direktiva 2003/88/EZ - Organizacija radnog vremena - Članak 7. - Godišnji odmor - Radno vrijeme - Prekovremeni rad - Obračun radnog vremena na mjesečnoj osnovi - Nepostojanje dodatka za prekovremeni rad u slučaju korištenja odmora”)
      (2022/C 109/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesarbeitsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: DS

         Tuženik: Koch Personaldienstleistungen GmbH

         Izreka

      Članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena, u vezi s člankom 31. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protivi odredba u kolektivnom ugovoru na temelju koje se, kako bi se utvrdilo je li dostignut prag odrađenih sati na temelju kojih se ostvaruje pravo na dodatak za prekovremeni rad, sati koji odgovaraju razdoblju plaćenog godišnjeg odmora koji je radnik iskoristio ne uzimaju u obzir kao ostvareno radno vrijeme.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021


title: Predmet C-683/20: Presuda Suda (osmo vijeće) od 13. siječnja 2022. – Europska komisija/Slovačka Republika („Povreda obveze države članice – Okoliš – Direktiva 2002/49/EZ – Procjena i upravljanje bukom iz okoliša – Glavne ceste i glavne željezničke pruge – Članak 8. stavak 2. – Akcijski planovi – Članak 10. stavak 2. – Prilog VI. – Sažeci akcijskih planova – Nedostavljanje Komisiji u predviđenim rokovima”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/11

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 13. siječnja 2022. – Europska komisija/Slovačka Republika
      (Predmet C-683/20) (1)

      („Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 2002/49/EZ - Procjena i upravljanje bukom iz okoliša - Glavne ceste i glavne željezničke pruge - Članak 8. stavak 2. - Akcijski planovi - Članak 10. stavak 2. - Prilog VI. - Sažeci akcijskih planova - Nedostavljanje Komisiji u predviđenim rokovima”)
      (2022/C 109/16)
      Jezik postupka: slovački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: R. Lindenthal i M. Noll-Ehlers, agenti)

         Tuženik: Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent)

         Izreka

                  1.

                  Time što, s jedne strane, nije izradila akcijske planove za glavne ceste i glavne željezničke pruge iz priloga ovoj presudi i što, s druge strane, Europskoj komisiji nije dostavila sažetke navedenih akcijskih planova Slovačka Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 8. stavka 2., odnosno članka 10. stavka 2. Direktive 2002/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. lipnja 2002. o procjeni i upravljanju bukom iz okoliša, u vezi s Prilogom VI. toj direktivi.

                  2.

                  Slovačkoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 53, 15. 2. 2021.


title: Predmet C-724/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S („Zahtjev za prethodnu odluku – Sloboda poslovnog nastana – Slobodno pružanje usluga – Djelatnosti osiguranja i reosiguranja – Direktiva 2009/138/EZ – Likvidacija društava za osiguranje – Članak 292. – Učinci postupaka likvidacije na postupke u tijeku – Iznimka od primjene lex concursus – Lex processus”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/12

      Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S
      (Predmet C-724/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno pružanje usluga - Djelatnosti osiguranja i reosiguranja - Direktiva 2009/138/EZ - Likvidacija društava za osiguranje - Članak 292. - Učinci postupaka likvidacije na postupke u tijeku - Iznimka od primjene lex concursus - Lex processus”)
      (2022/C 109/17)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Paget Approbois SAS

         Tuženici: Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S

         Izreka

                  1.

                  Članak 292. Direktive 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) treba tumačiti na način da pojam „parnice u tijeku o imovini ili o pravu koji su oduzeti društvu za osiguranje” iz tog članka obuhvaća postupak u tijeku čiji je predmet zahtjev za naknadu štete iz osiguranja koju ugovaratelj osiguranja potražuje zbog štete koja mu je nastala u jednoj državi članici od društva za osiguranje nad kojim se u drugoj državi članici provodi postupak likvidacije.

                  2.

                  Članak 292. Direktive 2009/138 treba tumačiti na način da je cilj zakona države članice na čijem je državnom području u tijeku postupak, u smislu tog članka, urediti sve učinke koje postupak likvidacije ima na taj postupak. Konkretno, valja primijeniti odredbe prava te države članice kojima se, kao prvo, predviđa da otvaranje takvog postupka dovodi do prekida postupka u tijeku, kao drugo, nastavak postupka uvjetuje time da vjerovnik svoju tražbinu naknade štete iz osiguranja prijavi u likvidacijsku masu društva za osiguranje i time da se na sudjelovanje u postupku pozovu tijela zadužena za provedbu postupka likvidacije i, kao treće, zabranjuje svako nalaganje plaćanja naknade štete jer je od tog trenutka moguće samo utvrditi njezino postojanje i njezin iznos, s obzirom na to da takve odredbe, u načelu, ne zadiru u nadležnost rezerviranu za pravo matične države članice, u skladu s člankom 274. stavkom 2. navedene direktive.

         (1)  SL C 79, 8. 3. 2021.


title: Predmet C-623/21: Rješenje Predsjednika Suda od 29. listopada 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Stuttgart – Njemačka) – Société Air France SA/AQ i dr. („Zračni prijevoz – Odšteta putnicima u zračnom prijevozu u slučaju otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u dolasku – Razlikovanje između uskraćenog ukrcaja, otkazivanja i dužeg kašnjenja pri postojanju zamjenskog leta koji dovodi do kraćeg kašnjenja od prvotno rezerviranog leta”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/13

      Rješenje Predsjednika Suda od 29. listopada 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Stuttgart – Njemačka) – Société Air France SA/AQ i dr.
      (Predmet C-623/21) (1)

      („Zračni prijevoz - Odšteta putnicima u zračnom prijevozu u slučaju otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u dolasku - Razlikovanje između uskraćenog ukrcaja, otkazivanja i dužeg kašnjenja pri postojanju zamjenskog leta koji dovodi do kraćeg kašnjenja od prvotno rezerviranog leta”)
      (2022/C 109/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Stuttgart

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Société Air France SA

         Tuženici: AQ, TP, IO, ON, XZ

         Izreka

      Predmet C-623/21 briše se iz upisnika Suda.

         (1)  Datum podnošenja: 8. 10. 2021.