title: Predmet C-492/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 29. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgija) – Essent Belgium NV protiv Vlaams Gewest, Inter-Energa i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni propisi koji nameću besplatnost distribucije električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije u sustavima smještenima u predmetnoj regiji — Razlikovanje s obzirom na podrijetlo zelene električne energije — Članci 28. i 30. UEZ-a — Slobodno kretanje roba — Direktiva 2001/77/EZ — Članci 3. i 4. — Nacionalni mehanizmi potpore proizvodnji zelene električne energije — Direktiva 2003/54/EZ — Članci 3. i 20. — Direktiva 96/92/EZ — Članci 3. i 16. — Unutarnje tržište električne energije — Pristup distribucijskim sustavima pod nediskriminirajućim tarifnim uvjetima — Obveze javne usluge — Neproporcionalnost)

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/2

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 29. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgija) – Essent Belgium NV protiv Vlaams Gewest, Inter-Energa i dr.
   (Predmet C-492/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Regionalni propisi koji nameću besplatnost distribucije električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije u sustavima smještenima u predmetnoj regiji - Razlikovanje s obzirom na podrijetlo zelene električne energije - Članci 28. i 30. UEZ-a - Slobodno kretanje roba - Direktiva 2001/77/EZ - Članci 3. i 4. - Nacionalni mehanizmi potpore proizvodnji zelene električne energije - Direktiva 2003/54/EZ - Članci 3. i 20. - Direktiva 96/92/EZ - Članci 3. i 16. - Unutarnje tržište električne energije - Pristup distribucijskim sustavima pod nediskriminirajućim tarifnim uvjetima - Obveze javne usluge - Neproporcionalnost))
   (2017/C 046/02)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Essent Belgium NV

      Tuženici: Vlaams Gewest, Inter-Energa, IVEG, Infrax West, Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE), Vlaamse Regulator van de Electriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      uz sudjelovanje: Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening Antwerpen (IMEA), Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening in West- en Oost-Vlaanderen (IMEWO), Intercommunale Vereniging voor Energielevering in Midden-Vlaanderen (Intergem), Intercommunale Vereniging voor de Energiedistributie in de Kempen en het Antwerpse (IVEKA), Iverlek, Gaselwest CVBA, Sibelgas CVBA

      Izreka

   Odredbe članaka 28. i 30. UEZ-a, članka 3. stavaka 2. i 8. i članka 20. stavka 1. Direktive 2003/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 96/92/EZ, članka 3. stavaka 2. i 3. i članka 16. Direktive 96/92/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. prosinca 1996. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije te članaka 3. i 4. Direktive 2001/77/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2001. o promicanju električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije na unutarnjem tržištu električne energije, čitane zajedno, treba tumačiti na način da im se protive propisi poput Besluita van de Vlaamse regering tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 28 september 2001 (Uredba flamanske vlade o izmjeni Uredbe flamanske vlade od 28. rujna 2001.) od 4. travnja 2003. i Besluita van de Vlaamse regering inzake de bevordering van elektriciteitsopwekking uit hernieuwbare energiebronnen (Uredba flamanske vlade o poticanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije) od 5. ožujka 2004., koji nameću sustav besplatne distribucije zelene električne energije u distribucijskim sustavima u predmetnoj regiji, ali ograničavaju njegovo korištenje, u pogledu prve uredbe, samo na zelenu električnu energiju koju u te distribucijske sustave izravno unose proizvodni pogoni i, u pogledu druge uredbe, samo na zelenu električnu energiju koju ta postrojenja izravno unose u distribucijske sustave u državi članici kojoj pripada ta regija.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet T-436/14: Presuda Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Neka Novin protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu dotičnih osoba — Pogreška koja se tiče prava — Očita pogreška u ocjeni — Proporcionalnost”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/25

         Presuda Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Neka Novin protiv Vijeća
   (Predmet T-436/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu dotičnih osoba - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost”))
   (2017/C 121/35)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Neka Novin Co., Private Joint Stock (Teheran, Iran) (zastupnik: L. Vidal, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Vitro i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje na temelju članka 263. UFEU-a protiv Odluke Vijeća o zadržavanju tužiteljeva imena na popisu iz Prilogu II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL 2010., L 195, str. 39.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.), kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2011/299/ZVSP od 23. svibnja 2011. (SL 2011., L 136, str. 65.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str. 197.), i na popisu iz Priloga IX. Uredbi Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL 2012., L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.) kako je priopćeno obaviješću od 15. ožujka 2014.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Neka Novin Co. i Private Joint Stock će snositi vlastite troškove kao i polovicu troškova Vijeća Europske unije.

               3.

               Vijeće će snositi polovicu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet C-647/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. prosinca 2013. uputio Cour du travail de Bruxelles (Belgija) — Office national de l'emploi protiv Marie-Rose Melchior

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. prosinca 2013. uputio Cour du travail de Bruxelles (Belgija) — Office national de l'emploi protiv Marie-Rose Melchior
   (Predmet C-647/13)
   2014/C 61/07
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour du travail de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Office national de l'emploi

      Tuženik: Marie-Rose Melchior

      Prethodno pitanje

   Protive li se načelo lojalne suradnje i članak 4. stavak 3. UEU-a s jedne strane i članak 34. stavak 1. Povelje o temeljnim pravima s druge strane tome da, u vezi s priznavanjem prava na pristup davanjima za nezaposlene, država članica odbije:

               —

               uzeti u obzir razdoblja rada izvršenog u svojstvu člana ugovornog osoblja u službi institucije Europske unije sa sjedištem u toj državi članici, osobito kada je, kako prije tako i nakon razdoblja zaposlenja u svojstvu člana ugovornog osoblja, kao zaposlenik ostvario prava na temelju zakonodavstva spomenute države članice;

               —

               izjednačiti dane nezaposlenosti za koje se ostvaruje pravo na naknadu u okviru „Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije” s radnim danima, s obzirom na to da za dane nezaposlenosti za koje se ostvaruje pravo na naknadu, sukladno zakonodavstvu spomenute države članice, postoji pravo na takvo izjednačavanje?


title: Predmet T-548/15: Presuda Općeg suda od 13. prosinca2016. – Guiral Broto protiv EUIPO-a – Gastro & Soul (Café del Sol) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Café del Sol — Raniji nacionalni figurativni žig Café del Sol — Nepodnošenje dokaza na jeziku postupka povodom prigovora — Članci 75. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravila 19. i 20. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Prava obrane”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/45

         Presuda Općeg suda od 13. prosinca2016. – Guiral Broto protiv EUIPO-a – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (Predmet T-548/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Café del Sol - Raniji nacionalni figurativni žig Café del Sol - Nepodnošenje dokaza na jeziku postupka povodom prigovora - Članci 75. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravila 19. i 20. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Prava obrane”))
   (2017/C 030/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španjolska) (zastupnik: J. L. de Castro Hermida, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. srpnja 2015. (predmet R 2755/2014-5) vezano uz postupak povodom prigovora između R. Guirala Brota i društva Gastro & Soul.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 16. srpnja 2015. (predmet R 2755/2014-5) vezano uz postupak povodom prigovora između Ramóna Guirala Brota i društva Gastro & Soul GmbH.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               EUIPO i R. Guiral Broto snosit će svaki vlastite troškove.

      (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet C-48/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles - Belgija) – État belge, SPF Finances protiv NN (L) International SA, ranije ING International SA, pravni slijednik ING Dynamic SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Izravno oporezivanje — Slobodno kretanje kapitala — Sloboda pružanja usluga — Direktiva 69/335/EEZ — Članci 2., 4., 10. i 11. — Direktiva 85/611/EEZ — Članci 10. i 293. UEZ-a — Godišnji porez na subjekte za zajednička ulaganja — Dvostruko oporezivanje — Sankcija primjenjiva na subjekte za zajednička ulaganja po inozemnom pravu)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles - Belgija) – État belge, SPF Finances protiv NN (L) International SA, ranije ING International SA, pravni slijednik ING Dynamic SA
   (Predmet C-48/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Izravno oporezivanje - Slobodno kretanje kapitala - Sloboda pružanja usluga - Direktiva 69/335/EEZ - Članci 2., 4., 10. i 11. - Direktiva 85/611/EEZ - Članci 10. i 293. UEZ-a - Godišnji porez na subjekte za zajednička ulaganja - Dvostruko oporezivanje - Sankcija primjenjiva na subjekte za zajednička ulaganja po inozemnom pravu))
   (2016/C 260/07)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: État belge, SPF Finances

      Tuženik: NN (L) International SA, ranije ING International SA, pravni slijednik ING Dynamic SA

      Izreka

               1.

               Članke 2., 4., 10. i 11. Direktive Vijeća 69/335/EEZ od 17. srpnja 1969. o neizravnim porezima na prikupljanje kapitala, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 85/303/EEZ od 10. lipnja 1985., treba tumačiti na način da im se ne protivi zakon države članice kojim se uvodi godišnji porez na subjekte za zajednička ulaganja, poput onoga u glavnom postupku, koji tom porezu podvrgava strane subjekte za zajednička ulaganja koji trguju udjelima u toj državi članici.

               2.

               Direktivu Vijeća 85/611/EEZ od 20. prosinca 1985. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS), prema potrebi u vezi s člankom 10. UEZ-a i člankom 293. drugom alinejom UEZ-a, treba tumačiti na način da joj se ne protivi zakon države članice kojim se uvodi godišnji porez na subjekte za zajednička ulaganja, poput onoga u glavnom postupku, koji tom porezu podvrgava strane subjekte za zajednička ulaganja koji trguju udjelima u toj državi članici, pod uvjetom da se taj zakon primjenjuje na nediskriminirajući način.

               3.

               Članak 56. UEZ-a treba tumačiti na način da mu se ne protivi zakon države članice kojim se uvodi godišnji porez na subjekte za zajednička ulaganja, poput onoga u glavnom postupku, koji tom porezu podvrgava strane subjekte za zajednička ulaganja koji trguju udjelima u toj državi članici.

               4.

               Članak 49. UEZ-a treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba poput članka 162. podstavka 2. Zakonika o porezu na nasljeđivanje, kako je izmijenjen Programskim zakonom od 22. prosinca 2003., kojim država članica predviđa posebnu sankciju, odnosno sudsku zabranu da ondje ubuduće trguju udjelima, protiv stranih subjekata za zajedničko ulaganje u slučaju da nisu poštovali obvezu godišnje prijave potrebne za naplatu poreza na subjekte za zajedničko ulaganje ili da ga nisu platili.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet T-567/14: Tužba podnesena 1. kolovoza 2014. – Group OOD protiv OHIM-a – Kosta Ilijev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/18

         Tužba podnesena 1. kolovoza 2014. – Group OOD protiv OHIM-a – Kosta Ilijev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
   (Predmet T-567/14)
   2014/C 372/23
   Jezik na kojem je tužba podnesena: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Grup OOD (Sofija, Bugarska) (zastupnici: Dragija Dragijev i Andrej Andrejev, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Kosta Ilijev, Sofija, Bugarska (zastupnici: Ured za patente i žigove „Zlatarevi”)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. lipnja 2014. R 1587/2013-4 na temelju članka 65. stavka 3. Uredbe br. 207/2009,

               —

               OHIM-u i, u slučaju intervencije u postupak pred Općim sudom, zainteresiranoj stranci naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Kosta Ilijev.

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig u boji s verbalnim elementima „GROUP Company TOURISM & TRAVEL” za proizvode i usluge iz razreda 35, 39 i 43.

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Grup OOD.

      Navedeni žig ili znak: neregistrirani žig koji se sastoji od materijalnih prava na znaku s verbalnim elementima „Group company”.

      Odluka Odjela za prigovore: Odbijanje prigovora.

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje žalbe kao neosnovane.

      Tužbeni razlozi:

               —

               Povreda članka 76. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (izvršena je pogrešna službena provjera sadržaja bugarskog zakona);

               —

               Povreda članka 76. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (nije učinjena potpuna i pravilna ocjena podnesenih dokaza);

               —

               Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (podneseni dokazi i pravni argumenti nisu ispitani s obzirom na pretpostavke navedene odredbe).


title: Predmet T-455/17: Tužba podnesena 14. srpnja 2017. – Bateni protiv Vijeća

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/36

         Tužba podnesena 14. srpnja 2017. – Bateni protiv Vijeća
   (Predmet T-455/17)
   (2017/C 300/45)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Naser Bateni (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: M. Schlingmann i M. Bever, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               1.

               naloži Europskoj uniji, koju zastupa Vijeće, da mu naknadi štetu u iznosu od 250 000,00 eura na ime neimovinske štete koju je pretrpio zbog:

                           —

                           uvrštavanja u tablicu III. Priloga II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP Odlukom Vijeća 2011/783/ZVSP od 1. prosinca 2011. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2011., L 319, str. 71.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 104.) i uvrštavanja u tablicu III. Priloga VIII. Uredbi (EU) br. 961/2010 Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 1245/2011 o provedbi Uredbe (EU) br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2011., L319, str. 11.);

                           —

                           uvrštavanja u tablicu III. Priloga IX. Uredbi Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL 2012., L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.);

                           —

                           uvrštavanja u tablicu III. Priloga Odluci Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 306, str. 18.) i u tablicu III. Priloga Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 306, str. 3.);

               2.

               naloži Europskoj uniji, koju zastupa Vijeće, plaćanje zateznih kamata prema stopi koju je utvrdila Europska središnja banka za glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda, od 24. ožujka 2017. do potpune isplate iznosa navedenog u točki 1.;

               3.

               naloži Europskoj uniji, koju zastupa Vijeće, snošenje troškova postupka, osobito onih koje je imao tužitelj.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu tužbi tužitelj ističe jedan tužbeni razlog:

               1.

               Prvi tužbeni razlog: Vijeće je ozbiljno povrijedilo pravna pravila koja štite tužitelja time što je donijelo mjere ograničavanja protiv njega. Time je tužitelju nastala znatna neimovinska šteta koju mu valja naknaditi.

                           —

                           Tužitelj je protiv svojega uvrštenja na popis sankcija uspješno podnio tužbe za poništenje. Opći sud je navedene pravne akte poništio pravomoćnim presudama od 6. rujna 2013. u predmetima T-42/12 i T-181/12 i od 16. rujna 2015. u predmetu T-45/14 u mjeri u kojoj se odnose na tužitelja. U tim presudama je Opći sud ustvrdio da Vijeće nije dokazalo nikakve razloge koji su mogli opravdati tužiteljevo uvrštenje na popis sankcija, čime je ono počinilo očitu pogrešku u ocjeni i nije primijenilo dužnu pažnju.

                           —

                           U skladu sa sudskom praskom Suda (Safa Nicu Sepahan Co./Vijeće, predmet T-384/11, presuda od 25. studenoga 2014.), koju je Sud u međuvremenu potvrdio (predmet C-45/15, presuda od 30. svibnja 2017.), tu je riječ o ozbiljnoj povredi materijalnih odredbi dotičnih ovlašćujućih pravnih osnova koje štite pojedince i temeljnih prava dotičnih osoba, osobito prava na djelotvornu sudsku zaštitu.

                           —

                           Sâmo poništenje spornih pravnih akata nije dostatna odšteta. Dalekosežne društvene, poslovne i privatne posljedice nezakonitih uvrštenja tužitelja tijekom više godina mogu se nadomjestiti isplatom naknade štete.


title: Predmet T-350/17: Tužba podnesena 1. lipnja 2017. – Singapore Airlines and Singapore Airlines Cargo protiv Komisije

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/68

         Tužba podnesena 1. lipnja 2017. – Singapore Airlines and Singapore Airlines Cargo protiv Komisije
   (Predmet T-350/17)
   (2017/C 239/79)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Singapore Airlines Ltd (Singapur, Singapur) i Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapur) (zastupnici: J. Kallaugher i J. Poitras, Solicitors i J. Ruiz Calzado, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi u cijelosti ili djelomično Komisijinu Odluku C(2017) 1742 final od 17. ožujka 2017. o postupku na temelju članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o EGP-u i članka 8. Sporazuma između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o zračnom prometu (predmet AT.39258 – zračni teretni prijevoz)

               —

               nadalje ili podredno znatno smanji visinu novčane kazne određene tužiteljima;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova; i

               —

               poduzme bilo koju drugu mjeru koju smatra odgovarajućom u okolnostima predmeta.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijanu odluku treba poništiti jer njeno glavno utvrđenje jedinstvene i trajne povrede koja se odnosi na usluge zračenog teretnog prijevoza na svim rutama prema EU-u i iz njega sadržava ozbiljne pogreške koje se tiču prava i činjeničnih ocjena.
               Prema mišljenju tužiteljâ, pobijanom se odlukom ne utvrđuju posebice: (i) postojanje globalnog zabranjenog sporazuma; (ii) nadležnost nad ponašanjem koje uključuje prodaje usluge zračnog teretnog prijevoza izvan EU-a; (iii) primjena članka 101. UFEU-a na ponašanje koje reguliraju ili zahtijevaju strane vlade; (iv) dovoljna veza između ponašanja koje uključuje tri navodna elementa jedinstvene i trajne povrede, odnosno dodatak za gorivo, dodatak za sigurnost i navodno neplaćanje provizije na dodatke; i (v) dovoljna veza između kontakata zračnih prijevoznika na razini sjedišta i ponašanja na lokalnim tržištima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijanu odluku treba poništiti jer se njome utvrđuje povreda koja se odnosi na usklađivanje u pogledu plaćanja provizije otpremnicima na prihod od dodataka.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijanu odluku treba poništiti jer se utvrđenje o povredi koja uključuje tužitelje temelji na dokazima koji uključuju kontakte isključivo između članova alijanse WOW zračnog teretnog prijevoza.
               Prema mišljenju tužiteljâ, pobijanom se odlukom primjenjuje pogrešan pravni test za procjenu pune suradnje alijanse zračnih prijevoznika i temeljito se griješi u procjeni funkcioniranja alijanse WOW. Tužitelji nadalje tvrde da njihovi kontakti s WOW partnerima nisu bili odraz zajedničkog programa ili plana koji je bio navodni temelj jedinstvene i trajne povrede.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijanu odluku treba poništiti jer se njome ne utvrđuje sudjelovanje tužiteljâ u jedinstvenoj i trajnoj povredi.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da ako su (suprotno argumentima iznesenima u četvrtom tužbenom razlogu) tužitelji sudjelovali u nekim aspektima jedinstvene i trajne povrede, pobijanom se odlukom ne utvrđuje da su tužitelji bili svjesni svih ostalih aspekata ponašanja opisanog u pobijanoj odluci, osobito jasno nezakonitog usklađivanja osnovne skupine, ili da su trebali biti svjesni takvog ponašanja kako to zahtijeva sudska praksa.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se, ako se pobijana odluka u cijelosti ne poništi, novčana kazna izrečena tužiteljima treba smanjiti jer Komisija nije poštovala jasne zahtjeve Smjernica za utvrđivanje kazni (1) prilikom određivanja relevantnog prometa i jer izrečena novčana kazna ne odražava ograničeno sudjelovanje tužiteljâ u jedinstvenoj i trajnoj povredi i manju težinu ponašanja tužiteljâ (kako se iznosi u trećem, četvrtom i petom tužbenom razlogu).

      (1)  Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (SL 2006., C 210, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 58.)


title: Predmet T-578/14: Tužba podnesena 1. kolovoza 2014. – VSM Geneesmiddelen protiv Komisije

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/26

         Tužba podnesena 1. kolovoza 2014. – VSM Geneesmiddelen protiv Komisije
   (Predmet T-578/14)
   2014/C 339/31
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: VSM Geneesmiddelen BV (Alkmaar, Nizozemska) (zastupnik: U. Grundmann, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Komisija nezakonito propustila provesti ocjenu zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari od strane Europske agencije za sigurnost hrane u skladu s postupkom predviđenim člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) 1924/2006 (1) od 1. kolovoza 2014, i

               —

               podredno, poništi odluku koja je navodno sadržana u dopisu Komisije od 29. lipnja 2014. o neprovođenju ocjene zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari od strane EFSA-e u skladu s postupkom predviđenim člankom 13. prije 1. kolovoza 2014.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi, tužitelj navodi da je, u skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama, Europska Komisija bila dužna donijeti popis dozvoljenih tvrdnji u pogledu tvari korištenih u hrani najkasnije do 31. siječnja 2010. U okviru donošenja takvog popisa Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) je bila zadužena za ocjenu zdravstvenih tvrdnji koje su dostavile države članice. Međutim, u rujnu 2010., Komisija je objavila da će ukinuti i preispitati postupak ocjene tvrdnji u pogledu biljnih tvari, te je EFSA prestala ispitivati te tvrdnje. Komisija je prekinula samo postupak ocjene u pogledu biljnih tvari, ali ne i postupak u pogledu drugih tvari, kao što su kemijske tvari.
   Tužitelj je dopisom od 23. travnja 2014. zatražio od Komisije da EFSAi naloži da bez odlaganja nastavi ocjenu zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari korištenih u hrani, s obzirom da ga teško pogađa zastoj i nedostatak pravne sigurnosti u području zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari korištenih u hrani.
   Komisija je dopisom od 19. lipnja 2014. izvijestila tužitelja da su joj države članice i dionici izrazili različite vrste zabrinutosti i da u ovom trenutku neće provoditi ocjenu zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih proizvoda. Tužitelj je 8. srpnja 2014. Komisiji poslao novi dopis, odredivši rok za provođenje ocjene zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih proizvoda od strane EFSA-a, koji je istjecao 31. srpnja 2014. Komisija nije odgovorila na ovaj dopis.
   Stoga se može zaključiti da Komisija nije utvrdila potpuni popis dopuštenih zdravstvenih tvrdnji u pogledu tvari koje se koriste u hrani, kako nalaže članak 13. stavak 3. Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama. Članak 13. Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama ne predviđa samo precizne rokove, već također i jasno definirane postupke za donošenje popisa o zdravstvenim tvrdnjama u pogledu tvari korištenih u hrani. Uredbom se Komisiji ne dodjeljuje diskrecijska ovlast za izmjenu faza postupka niti produljenje rokova.
   Osim toga, u skladu s uvodnom izjavom 9., Uredba o zdravstvenim tvrdnjama za cilj ima uspostavu „opć[ih] načela koja se mogu primijeniti na sve tvrdnje”. To jasno pokazuje da zakonodavac nije želio uspostaviti različite razine ocjene za neke vrste tvari. Stoga, sva razmatranja Komisije koja se tiču različitog režima za ocjenu tvrdnji u pogledu biljnih proizvoda bi ne samo bila pravno neosnovana, već bi također bila suprotna općim ciljevima uredbe.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (SL L 404, str.9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 172.).


title: Predmet T-67/16: Tužba podnesena 15. veljače 2016. – fleur ami protiv EUIPO-a – 8 Seasons Design (Svjetiljke)

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/39

         Tužba podnesena 15. veljače 2016. – fleur ami protiv EUIPO-a – 8 Seasons Design (Svjetiljke)
   (Predmet T-67/16)
   (2016/C 111/48)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: fleur ami GmbH (Willich, Njemačka) (zastupnik: B. Potthoff, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: 8 Seasons Design GmbH (Eschweiler, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice „Svjetiljke”, prijava za registraciju br. 2 252 213-0002

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. prosinca 2015. u predmetu R 2164/2014-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, zakaže raspravu;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i onih tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 6. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-45/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2014. uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) – kazneni postupak protiv Istvána Balázsa i Dániela Pappa

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2014. uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) – kazneni postupak protiv Istvána Balázsa i Dániela Pappa
   (Predmet C-45/14)
   2014/C 142/12
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke glavnog postupka

      Tuženici: István Balázs i Dániel Papp

      Druga stranka u postupku: Fővárosi Fellebbviteli Főügyészség

      Prethodna pitanja

   Od Suda Europske unije traži se da donese prethodnu odluku o tome da li propis ili nedostatak propisa o zakonitosti kaznenog progona iz članka 2. Mađarskog zakonika o kaznenom postupku

               1.

               šteti provedbi „prava na djelotvoran pravni lijek i na pošteno suđenje” iz članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

               2.

               uzrokuje povredu „prava da se ne bude dva puta suđen ili kažnjen za isto kazneno djelo” iz članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 14. stavka 7. Međunarodnog pakta o građanskim i političkim pravima i članka 4. stavka 1. Protokola br. 7. Europske konvencije o ljudskim pravima, potpisane u Rimu 4. studenog 1950.?

               3.

               uzrokuje povredu „zabrane zlouporabe prava” iz članka 54. Povelje o temeljnim pravima Europske unije?


title: Predmet T-788/16: Tužba podnesena 10. studenoga 2016. – De Geoffroy i dr. protiv Parlamenta

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/49

         Tužba podnesena 10. studenoga 2016. – De Geoffroy i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-788/16)
   (2017/C 014/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Dominique De Geoffroy (Bruxelles, Belgija) i 14 drugih (zastupnici: N. de Montigny i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi i presudi,

                           —

                           poništavaju se Guidelines Parlamenta, vezano za dopust („Guidelines on leave”), objavljene 21. ožujka 2016.;

                           —

                           poništava se odluka od 13. lipnja 2016. kojom se odbija dopust koji je zatražio Stéphane Grosjean;

                           —

                           poništava se odluka od 12. travnja 2016. kojom se odobrava zahtjev za dopust Françoise Joostens ali kojom se uključuju dva zatražena dana dopusta u kvotu od 3,5 dana;

                           —

                           poništava se odluka od 2. lipnja 2016. kojom se odbija dopust koji je zatražila Françoise Joostens;

                           —

                           u svakom slučaju, tuženiku se nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na potpunom nedostatku obrazloženja od strane tuženika, s obzirom da nema odgovora na prigovore koje su podnijeli tužitelji u odnosu na Guidelines Parlamenta vezano za dopust, objavljene 21. ožujka 2016. (u daljnjem tekstu: sporni Guidelines).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na prigovoru nezakonitosti, koja je počinjena time što je Parlament donio sporni Guidelines, zbog povrede Pravilnika o osoblju i prava priznatih unutarnjim pravilima u pogledu upravljanja dopustima, kao i povredom stečenih prava tužitelja.

                           —

                           Također, dva tužitelja adresata triju individualnih pobijanih odluka, od 2. lipnja 2016., od 13. lipnja 2016. i od 12. travnja 2016., od kojih se prvima dvjema odlukama odbijaju dopusti koje su zatražili, a posljednjom se prihvaća zahtjev za dopust jedne od njih, ali uključujući tražene dane dopusta u kvotu od 3,5 dana, smatraju da se navedene individualne odluke pozivaju na isti razlog u svrhu poništenja tih odluka.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da prilikom donošenja spornih Guidelines Parlamenta, nije provedeno savjetovanje s članovima osoblja što bi značilo povredu članka 27. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da nisu stavljeni u ravnotežu interesi institucije i interesi usmenih prevoditelja protivno načelu proporcionalnosti, na zloupotrebi prava, pogrešnoj ocjeni i povredi načela dobre uprave i obveze dužne pažnje, koje je počinila tužena institucija kada je donijela sporne Guidelines.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na diskriminaciji uzrokovanoj donošenjem spornih Guidelines između usmenih prevoditelja i ostalih službenika i agenata.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakosti i nediskriminacije, povredi načela pravne sigurnosti i predvidljivosti kada je riječ o iznimkama i posebnim slučajevima predviđenima u navedenim Guidelines.


title: Predmet T-698/15 P: Žalba koju je 2. prosinca 2015. podnio Juha Tapio Silvan protiv presude Službeničkog suda od 22. rujna 2015. u predmetu F-83/14, Silvan protiv Komisije

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/28

         Žalba koju je 2. prosinca 2015. podnio Juha Tapio Silvan protiv presude Službeničkog suda od 22. rujna 2015. u predmetu F-83/14, Silvan protiv Komisije
   (Predmet T-698/15 P)
   (2016/C 059/31)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Juha Tapio Silvan (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: N. de Montigny i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi i odluči;

                           —

                           da se ukida presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2015. u predmetu F-83/14, (Tapio Silvan/Komisija);

               —

               odlučujući na temelju novih odredaba,

                           —

                           proglasi i odluči;

                                       —

                                       da se poništava odluka da se tužitelja ne promakne;

                                       —

                                       da se Komisiji naloži snošenje troškova oba postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog, koji se odnosi na dopuštenost iznesenih tužbenih razloga te podnesenih dokaza, dijeli se na dva dijela:

                           —

                           prvi dio se odnosi na povredu pravila postupka i povredu koja se tiče prava koje je počinio Službenički sud (SS) zbog toga što je utvrdio nedopuštenost tužbenog razloga koji se odnosi na to da tijelo za imenovanje nije usporedno ispitalo zasluge;

                           —

                           drugi dio se odnosi na povredu koja se tiče prava koju je SS počinio time što je propustio ocijeniti dokaze koje je tužitelj podnio kako bi dokazao da tijelo za imenovanje nije provelo usporedno ispitivanje ni u jednoj fazi postupka promaknuća.

               2.

               Drugi žalbeni razlog, koji se odnosi na povredu članka 45. i izostanak usporednog ispitivanja zasluga, dijeli se na dva dijela:

                           —

                           prvi dio se odnosi, s jedne strane, na pogrešku koja se tiče prava koju je SS počinio u okviru analize podnesenih dokaza te iskrivljavanje dokaza koje su podnijele stranke, izostanak učinkovitog sudskog nadzora kao i nepostojanje obrazloženja te, s druge strane, pogrešku u ocjeni, nepostojanje obrazloženja, izostanak učinkovitog sudskog nadzora kao i iskrivljenje dokaza;

                           —

                           drugi dio se odnosi, s jedne strane, na pogrešku koja se tiče prava u ocjeni tužbenih razloga koje je tužitelj iznio s obzirom na to da je SS smatrao da tužitelj nije istaknuo prigovor nezakonitosti Općih provedbenih odredaba (DGE) C(2011) 8190 članka 45. Pravilnika koje je Europska komisija donijela 14. studenoga 2011. s obzirom na to da nikakvo usporedno ispitivanje nije predviđeno u stadiju Zajedničkog odbora za promaknuća i, s druge strane, na pogrešku u ocjeni i iskrivljavanje podnesenih dokaza.

               3.

               Treći žalbeni razlog, koji se odnosi na pogrešku u ocjeni u okviru analize zasluga, dijeli se na dva dijela:

                           —

                           prvi dio se odnosi na pogrešku koja se tiče prava koju je SS počinio u ocjeni tereta dokaza;

                           —

                           drugi dio se odnosi na pogrešku u ocjeni i iskrivljavanje podnesenih dokaza.


title: Predmet C-424/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Xabier Ormaetxea Garai, Bernardo Lorenzo Almendros protiv Administración del Estado (Zahtjev za prethodnu odluku — Elektroničke komunikacijske mreže i usluge — Direktiva 2002/21/EZ — Članak 3. — Nepristranost i neovisnost državnih regulatornih tijela — Institucijska reforma — Spajanje državnog regulatornog tijela s drugim regulatornim tijelima — Razrješenje predsjednika i člana vijeća objedinjenog državnog regulatornog tijela prije isteka njihovih mandata — Razlog za razrješenje koji nije predviđen nacionalnim pravom)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Xabier Ormaetxea Garai, Bernardo Lorenzo Almendros protiv Administración del Estado
   (Predmet C-424/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacijske mreže i usluge - Direktiva 2002/21/EZ - Članak 3. - Nepristranost i neovisnost državnih regulatornih tijela - Institucijska reforma - Spajanje državnog regulatornog tijela s drugim regulatornim tijelima - Razrješenje predsjednika i člana vijeća objedinjenog državnog regulatornog tijela prije isteka njihovih mandata - Razlog za razrješenje koji nije predviđen nacionalnim pravom))
   (2016/C 475/08)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Xabier Ormaetxea Garai, Bernardo Lorenzo Almendros

      Tuženik: Administración del Estado

      Izreka

               1.

               Direktivu 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva), kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., treba tumačiti na način da joj se u načelu ne protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se državno regulatorno tijelo u smislu Direktive 2002/21, kako je izmijenjena Direktivom 2009/140, spaja s drugim državnim regulatornim tijelima, poput onih nadležnih za tržišno natjecanje, poštanski sektor i energetski sektor, kako bi se osnovalo višesektorsko regulatorno tijelo koje je, među ostalim, nadležno za zadaće povjerene državnim regulatornim tijelima u smislu spomenute direktive, kako je izmijenjena, ako to tijelo pri izvršavanju tih zadaća ispunjava uvjete stručnosti, neovisnosti, nepristranosti i transparentnosti predviđene tom direktivom i ako se protiv odluka koje ono donosi može podnijeti djelotvoran pravni lijek tijelu koje je neovisno o uključenim strankama, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

               2.

               Članak 3. stavak 3.a. Direktive 2002/21, kako je izmijenjena Direktivom 2009/140, treba tumačiti na način da mu se protivi to da se – samo zato što je došlo do institucijske reforme kojom se državno regulatorno tijelo odgovorno za prethodnu (ex-ante) regulaciju tržišta ili za rješavanje sporova između poduzetnika spaja s drugim državnim regulatornim tijelima kako bi se stvorilo višesektorsko regulatorno tijelo koje je, među ostalim, nadležno za zadaće povjerene državnim regulatornim tijelima u smislu te direktive, kako je izmijenjena – predsjednika i člana vijeća, koji su članovi kolegijalnog tijela koje upravlja objedinjenim državnim regulatornim tijelom, razriješi dužnosti prije isteka njihovih mandata, ako nisu utvrđena pravila koja osiguravaju da takvo razrješenje ne ugrožava njihovu neovisnost i nepristranost.

      (1)  SL C 363, 3. 11. 2015.


title: Predmet T-349/15: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2016. – CG protiv EUIPO-a – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije P PRO PLAYER — Raniji nacionalni figurativni žigovi i figurativni žigovi Europske unije P i P PROTECTIVE — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/31

         Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2016. – CG protiv EUIPO-a – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)
   (Predmet T-349/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije P PRO PLAYER - Raniji nacionalni figurativni žigovi i figurativni žigovi Europske unije P i P PROTECTIVE - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 014/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CG Verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Njemačka) (zastupnik: T. Körber, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Stoyanova-Valchanova i M. Fischer, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahami) (zastupnici: O. Günzel i V. Ahmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2015. (predmet R 2439/2014-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Perry Ellis International Group Holdings i CG Verwaltunggsgesellschaft.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu CG Verwaltungsgesellschaft mbH nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) te troškova društva Perry Ellis International Group Holdings Ltd.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet C-310/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 20. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – Novo Nordisk Pharma GmbH protiv S (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 85/374/EEZ — Zaštita potrošača — Odgovornost za neispravne proizvode — Područje primjene direktive ratione materiae — Posebni sustavi odgovornosti koji su postojali na datum priopćenja direktive — Dopuštenost nacionalnog sustava odgovornosti koji dopušta pribavljanje podataka o neželjenim učincima farmaceutskih proizvoda)

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/5

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 20. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – Novo Nordisk Pharma GmbH protiv S
   (Predmet C-310/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 85/374/EEZ - Zaštita potrošača - Odgovornost za neispravne proizvode - Područje primjene direktive ratione materiae - Posebni sustavi odgovornosti koji su postojali na datum priopćenja direktive - Dopuštenost nacionalnog sustava odgovornosti koji dopušta pribavljanje podataka o neželjenim učincima farmaceutskih proizvoda))
   (2015/C 026/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Novo Nordisk Pharma GmbH

      Tuženik: S

      Izreka

   Direktiva Vijeća 85/374/EEZ od 25. srpnja 1985. o približavanju zakona i drugih propisa država članica u vezi s odgovornošću za neispravne proizvode, kako je izmijenjena Direktivom 1999/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. svibnja 1999., treba se tumačiti u smislu da se ne protivi nacionalnom propisu, kao što je onaj o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji uspostavlja poseban sustav odgovornosti u smislu članka 13. te direktive, koji predviđa, nakon izmjene tog propisa nakon datuma priopćenja te direktive dotičnoj državi članici, da potrošač ima pravo tražiti od proizvođača farmaceutskog proizvoda podatke o neželjenim učincima tog proizvoda.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet C-39/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2016. uputio Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen (Belgija) – Argenta Spaarbank NV protiv Belgische Staat

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2016. uputio Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen (Belgija) – Argenta Spaarbank NV protiv Belgische Staat
   (Predmet C-39/16)
   (2016/C 136/18)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Argenta Spaarbank NV

      Tuženik: Belgische Staat

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li članak 198. 10, WIB92, u verziji koja se primjenjuje na porezno razdoblje 2000. i 2001., protivan članku 4. stavku 2. Direktive o matičnim društvima i društvima kćerima od 23. srpnja 1990. (Direktiva Vijeća 90/435/EEZ (1)), u dijelu u kojem određuje da se kamate ne uzimaju u obzir kao trošak poslovanja do visine iznosa koji odgovara iznosu dividendi koje se mogu priznati kao odbitak u skladu s člancima 202. do 204., a koje društvo primi na ime dionica koje u trenutku njihovog prijenosa nije držalo u neprekinutom razdoblju od najmanje godine dana, pri čemu se ne razlikuje jesu li navedeni troškovi kamata povezani s (financiranjem) udjela na ime kojeg se primaju dividende koje mogu biti oslobođene od poreza?

               2.

               Je li članak 198. 10, WIB92, u verziji koja se primjenjuje na porezno razdoblje 2000. i 2001, odredba o sprečavanju poreznih utaja i zlouporaba u smislu članka 1. stavka 2. Direktive o matičnim društvima i društvima kćerima od 23. srpnja 1990. (Direktiva Vijeća 90/435/EEZ), i ako da, prekoračuje li članak 198. 10., WIB92 ono što je nužno za sprečavanje takvih poreznih utaja i zlouporaba, u dijelu u kojem određuje da se kamate ne uzimaju u obzir kao trošak poslovanja do visine iznosa koji odgovara iznosu dividendi koje se mogu priznati kao odbitak u skladu s člancima 202. do 204., a koje društvo primi na ime dionica koje u trenutku njihovog prijenosa nije držalo u neprekinutom razdoblju od najmanje godine dana, pri čemu se ne razlikuje jesu li navedeni troškovi kamata povezani s (financiranjem) udjela na ime kojeg se primaju dividende koje mogu biti oslobođene od poreza?

      (1)  Direktiva 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (SL L 225, str. 6.).


title: Predmet T-665/14 P: Žalba koju su 17. rujna 2014. podnijeli Robert Klar i Francisco Fernandez Fernandez protiv rješenja Službeničkog suda od 16. srpnja 2014. u predmetu F-114/13, Klar i Fernandez Fernandez/Komisija

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/24

         Žalba koju su 17. rujna 2014. podnijeli Robert Klar i Francisco Fernandez Fernandez protiv rješenja Službeničkog suda od 16. srpnja 2014. u predmetu F-114/13, Klar i Fernandez Fernandez/Komisija
   (Predmet T-665/14 P)
   2014/C 380/32
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelji: Robert Klar (Grevenmacher, Luksemburg) i Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, Luksemburg) (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               ukine rješenje Službeničkog suda od 16. srpnja 2014.;

               —

               vrati predmet na ponovno suđenje Službeničkom sudu radi odlučivanja o meritumu;

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje svih troškova postupka pred ovim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi žalitelji ističu samo jedan žalbeni razlog koji se temelji na činjenici da je Službenički sud pogrešno zaključio da je tužba očito nedopuštena zbog nepostojanja regularnog prethodnog postupka, s obzirom na to da obavijest tijela nadležnog za imenovanje iz listopada 2012. nije ni u pogledu svog sadržaja, ni u pogledu konteksta, a ni u pogledu svojeg oblika akt sa štetnim posljedicama od čije bi dostave počeo teći rok za podnošenje prigovora.


title: Predmet T-208/15: Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2017. – Universiteit Antwerpen protiv REA-e („Arbitražna klauzula — Sedmi okvirni program za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) — Program Marie Curie — Istraživači na početku karijere — Podnošenje prijedloga FP7 People ITN 2008 — Sporazumi o bespovratnim sredstvima — Prihvatljivi troškovi — Povrat plaćenih iznosa — Pojam gostujućih istraživača — Proporcionalnost”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/25

         Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2017. – Universiteit Antwerpen protiv REA-e
   (Predmet T-208/15) (1)

   ((„Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) - Program Marie Curie - Istraživači na početku karijere - Podnošenje prijedloga FP7 People ITN 2008 - Sporazumi o bespovratnim sredstvima - Prihvatljivi troškovi - Povrat plaćenih iznosa - Pojam gostujućih istraživača - Proporcionalnost”))
   (2017/C 121/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Universiteit Antwerpen (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: P. Teerlinck i P. de Bandt, odvjetnici)

      Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (REA) (zastupnici: S. Payan-Lagrou i V. Canetti, agenti, uz asistenciju D. Waelbroeck i A. Duron, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a kojim se, s jedne strane, traži utvrđenje toga da se sporazumi o bespovratnim sredstvima br. 238214 „C7” (Kontrola cerebralnog korteksa: stanice, sklopovi, izračun i klinika) i br. 238686 „Cerebnet” (Vrijeme i plasticitet u olivo-cerebelarnom sustavu), sklopljeni u okviru poziva na podnošenje prijedloga FP7-People-ITN-2008, ne mogu tumačiti na način da korisnike obvezuju da istraživače na početku karijere obučavaju isključivo u svojim vlastitim prostorijama i, slijedom navedenog, potvrdu toga da REA ne može odbiti kao neprihvatljiv dio troškova koji se odnosi na obuku tri istraživača na početku karijere izvan tužiteljevih prostorija te, s druge strane, nalaganje REA-i plaćanja svih troškova u vezi s obrazovanjem tih istraživača na početku karijere, koje je potraživao tužitelj, uvećane za kamate računajući od datuma na koji su plaćanja dospjela na temelju sporazumâ.

      Izreka

               1.

               Izvršnoj agenciji za istraživanje (REA)nalaže se da Universiteitu Antwerpen plati iznos od 45 526,73 eura, što odgovara plaćanju određenih prihvatljivih troškova na temelju sporazuma „Cerebnet” br. 238686 sklopljenog u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013), uvećan za ugovorene kamate s računajući od datuma na koji je taj iznos dospio na temelju navedenog sporazuma.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               REA i Universiteit Antwerpen snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 270 od 17. 08. 2015.


title: Predmet C-64/14 P: Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 29. travnja 2015. – Sven A. von Storch protiv Europske središnje banke (ESB) (Žalba — Tužba za poništenje — Dopuštenost — Izravno zainteresirana osoba — Odluke koje je donijela Europska središnja banka — Smjernica Europske središnje banke 2012/641/EU — Članak 181. Poslovnika Suda)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/3

         Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 29. travnja 2015. – Sven A. von Storch protiv Europske središnje banke (ESB)
   (Predmet C-64/14 P) (1)

   ((Žalba - Tužba za poništenje - Dopuštenost - Izravno zainteresirana osoba - Odluke koje je donijela Europska središnja banka - Smjernica Europske središnje banke 2012/641/EU - Članak 181. Poslovnika Suda))
   (2015/C 320/03)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Sven A. von Storch (zastupnik: M. Kerber, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: C. Kroppenstedt i G. Gruber, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Svenu A. von Storchu i 5  216 ostalih žalitelja, čija se imena nalaze u prilogu ovog rješenja nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Spojeni predmeti T-458/10 do T-467/10 i T-471/10: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2014. – McBride i dr. protiv Komisije ( „Ribolov — Mjere za očuvanje ribolovnih resursa — Restrukturiranje sektora — Zahtjevi za proširenje ciljeva višegodišnjeg programa usmjeravanja radi poboljšanja sigurnosti na brodu — Zahtjev Irske koji se odnosi na različita plovila — Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prvotnu odluku u vezi s istim postupkom — Nova odbijajuća odluka — Nenadležnost Komisije” )

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/18

         Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2014. – McBride i dr. protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-458/10 do T-467/10 i T-471/10) (1)

   ((„Ribolov - Mjere za očuvanje ribolovnih resursa - Restrukturiranje sektora - Zahtjevi za proširenje ciljeva višegodišnjeg programa usmjeravanja radi poboljšanja sigurnosti na brodu - Zahtjev Irske koji se odnosi na različita plovila - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prvotnu odluku u vezi s istim postupkom - Nova odbijajuća odluka - Nenadležnost Komisije”))
   2014/C 202/22
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Peter McBride (Downings, Irska) (predmet T-458/10); Hugh McBride (Downings) (T-459/10); Mullglen Ltd (Largy, Irska) (T-460/10); Cathal Boyle (Fiafannon, Irska) (predmet T-461/10); Thomas Flaherty (Kilronan, Irska) (predmet T-462/10); Ocean Tawlers Ltd (Killybegs, Irska) (predmet T-463/10); Patrick Fitzpatrick (Killeany, Irska) (predmet T-464/10); Eamon McHugh (Killybegs) (predmet T-465/10); Eugene Hannigan (Killybegs) (predmet T-466/10); Larry Murphy (Castletownbere, Irska) (predmet T-467/10); Brendan Gill (Lifford, Irska) (predmet T-471/10) (zastupnici: prvotno A. Collins, SC, N. Travers, barrister i D. Barry, solicitor, zatim N. Travers, D. Barry i E. Barrington, barrister)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u predmetima T-458/10 do T-467/10 prvotno K. Banks, A. Bouquet i A. Szmytkowska, zatim A. Bouquet i A. Szmytkowska, agenti, uz asistenciju B. Doherty, barrister, a u predmetu T-471/10 A. Bouquet i A. Szmytkowska, uz asistenciju B. Doherty)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka Komisije C (2010) 4758, C (2010) 4748, C (2010) 4757, C (2010) 4751, C (2010) 4764, C (2010) 4750, C (2010) 4761, C (2010) 4767, C (2010) 4754, C (2010) 4753 i C (2010) 4752 od 13. srpnja 2010. o odbijanju zahtjeva koji je Irska ponijela zbog proširenja ciljeva višegodišnjeg programa usmjeravanja IV za razdoblje od 1. siječnja 1997. do 31. prosinca 2001. radi uzimanja u obzir poboljšanja sigurnosti na plovilima Peader Elaine II, Heather Jane II, Pacelli, Marie Dawn, Westward Isle, Golden Rose, Shauna Ann, Antartic, Niamh Eoghan, Menhaden i Brendelen, u vlasništvu Petera McBrida, Hugha McBrida, Mullglena, C. Boyla, T. Flahertyja, Ocean Trawlersa, P. Fitzpatricka, E. McHugha, E. Hannigana, L. Murphyja i B. Gilla, usvojenih nakon što je presudama Suda od 17. travnja 2008. u predmetima Flaherty i dr. protiv Komisije (C-373/06 P, C-379/06 P i C-382/06 P, Recueil str. I-2649.) i Općeg suda od 13. lipnja 2006. u predmetima Boyle i dr. protiv Komisije (T-218/03 do T-240/03, Recueil str. II-1699.) poništena odluka Komisije 2003/245/EZ od 4. travnja 2003. o zahtjevima koje je Komisija zaprimila, a tiču se proširenja ciljeva višegodišnjeg programa usmjeravanja IV zbog poboljšanja sigurnosti, pomorske plovidbe, higijene, kvalitete proizvoda i radnih uvjeta za plovila čija ukupna dužina iznosi više od 12 metara (SL L 90, str. 48.).

      Izreka

               1.

               Poništavaju se Odluke Komisije C (2010) 4758, C (2010) 4748, C (2010) 4757, C (2010) 4751, C (2010) 4764, C (2010) 4750, C (2010) 4761, C (2010) 4767, C (2010) 4754, C (2010) 4753 i C (2010) 4752 od 13. srpnja 2010. o odbijanju zahtjeva koji je Irska ponijela zbog proširenja ciljeva višegodišnjeg programa usmjeravanja IV radi uzimanja u obzir poboljšanja sigurnosti na tužiteljevim plovilima.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 328, 4.12.2010.


title: Predmet T-160/17: Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – RY protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/55

         Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – RY protiv Komisije
   (Predmet T-160/17)
   (2017/C 144/74)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RY (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   utvrdi i presudi

               —

               da se poništava odluka glavnog direktora Glavne uprave za ljudske resurse i sigurnost (DG HR) od 27. travnja 2016., kojom je otkazan ugovor o radu članu privremenog osoblja sklopljen na neodređeno vrijeme na temelju članka 47. točke(c) podtočke i. Uvjeta zaposlenja koji se primjenjuju na ostale službenike;

               —

               da se Europskoj komisiji nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi tužiteljeva prava na saslušanje prije donošenja odluke o otkazu njegova ugovora na neodređeno vrijeme. Tužitelj smatra da je pobijana odluka bila donesena kršenjem članka 41. Povelje o temeljnim pravima. Nadalje, bila je donesena kršenjem obveze obrazlaganja i točnije, tužiteljeva prava da bude obaviješten o svim prigovorima na kojima se temelji pobijana odluka i osobito, o razlozima navodnog gubitka povjerenja.


title: Predmet T-97/11: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Rovi Pharmaceuticals protiv OHIM-a — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice ROVI Pharmaceuticals — Raniji figurativni žigovi Zajednice ROVI i raniji nacionalni verbalni žig ROVIFARMA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. Stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Jednako postupanje” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/18

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Rovi Pharmaceuticals protiv OHIM-a — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
   (Predmet T-97/11) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice ROVI Pharmaceuticals - Raniji figurativni žigovi Zajednice ROVI i raniji nacionalni verbalni žig ROVIFARMA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. Stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Jednako postupanje)
   2013/C 336/37
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Njemačka) (zastupnik: M. Berghofer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent pred Općim sudom: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: G. Marín Raigal, P. López Ronda i G. Macias Bonilla, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 7. prosinca (predmet R 500/2010-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA i Rovi Pharmaceuticals GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Rovi Pharmaceuticals GmbH nalaže se snošenje troškova, uključujući i troškove Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA u postupku pred žalbenim vijećem.

      (1)  SL C 120, 16.4.2011.


title: Predmet T-554/13: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2017. – Mađarska protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/60

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2017. – Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-554/13) (1)

   (2017/C 144/85)
   Jezik postupka: mađarski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet C-386/13: Rješenje predsjednika Suda od 24. rujna 2014. – Europska komisija protiv Republike Cipar

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/16

         Rješenje predsjednika Suda od 24. rujna 2014. – Europska komisija protiv Republike Cipar
   (Predmet C-386/13) (1)

   (2014/C 431/23)
   Jezik postupka: grčki
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet T-381/16: Tužba podnesena 13. srpnja 2016. – Düll protiv EUIPO-a – Cognitect (DaToMo)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/14

      Tužba podnesena 13. srpnja 2016. – Düll protiv EUIPO-a – Cognitect (DaToMo)
      (Predmet T-381/16)
      (2016/C 364/10)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Klaus Düll (Südergellersen, Njemačka) (zastupnik: S. Wolff-Marting, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Cognitect, Inc. (Durham, Sjeverna Karolina, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „DaToMo” – žig Unije br. 6 715 627

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. travnja 2016. u spojenim predmetima R 1383/2015-2 i R 1481/2015-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  pobijanu odluku izmijeni na način da se u popisu proizvoda i usluga obuhvaćenih žigom 6715627 DaToMo u vezi s preostalim uslugama na temelju prethodno navedene odluke, koje su razvrstane u razred 42, ne doda ograničenje „all the aforementioned for the enterprise mobility management (EMM)”;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 50. Uredbe br. 40/94.


title: Predmet T-26/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 26. lipnja 2017. – Jalkh protiv Parlamenta („Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu — Institucionalno pravo — Zastupnik u Europskom parlamentu — Povlastice i imuniteti — Ukidanje imuniteta zastupniku u Europskom parlamentu — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/24

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 26. lipnja 2017. – Jalkh protiv Parlamenta
   (Predmet T-26/17 R)
   ((„Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu - Institucionalno pravo - Zastupnik u Europskom parlamentu - Povlastice i imuniteti - Ukidanje imuniteta zastupniku u Europskom parlamentu - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 269/35)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Francuska) (zastupnici: u početku J.-P. Le Moigne, a zatim M. Ceccaldi, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Dean i S. Alonso de León, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke Parlamenta od 22. studenoga 2016. koja se odnosi na ukidanje imuniteta J.-F. Jalkhu na temelju sudske istrage (no 1422400530) pokrenute pred tribunal de grande instance de Paris (Okružni sud u Parizu, Francuska).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-415/17: Tužba podnesena 10. Srpnja 2017. – Europska komisija protiv Republike Hrvatske

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/28

         Tužba podnesena 10. Srpnja 2017. – Europska komisija protiv Republike Hrvatske
   (Predmet C-415/17)
   (2017/C 277/42)
   Jezik postupka: hrvatski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: H. Støvlbæk, agent, M. Mataija, agent, G. von Rintelen, agent)

      Tuženik: Republika Hrvatska

      Tužbeni zahtjev

   Europska komisija zahtijeva od Suda da:

               —

               utvrdi da je Republika Hrvatska propustila ispuniti svoje obveze iz članka 2. Direktive 2014/56/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o izmjeni Direktive 2006/43/EZ o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja (SL L 158, str. 196.), zbog toga što do 17. lipnja 2016. nije donijela mjere potrebne radi usklađivanja s tom Direktivom, odnosno zbog toga što u svakom slučaju o takvim mjerama nije obavijestila Komisiju;

               —

               naloži Republici Hrvatskoj, na temelju članka 260. stavka 3. UFEU, plaćanje novčane kazne u iznosu od 9 275,20 EUR dnevno počevši od dana objave presude kojom se utvrđuje povreda obveze priopćavanja mjera za prenošenje Direktive 2014/56/EU;

               —

               naloži Republici Hrvatskoj da snosi troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Republika Hrvatska nije ispunila svoju obvezu priopćavanja mjera za prenošenje Direktive 2014/56/EU u roku propisanom člankom 2. te direktive.


title: Predmet T-224/15: Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2015. – Cofely Solelec i dr. protiv Parlamenta („Tužba za poništenje — Javna nabava radova — Postupak poziva na dostavu ponuda — Odbijanje ponude jednog od ponuditelja — Povlačenje pobijanog akta — Obustava postupka”)

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/18

         Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2015. – Cofely Solelec i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-224/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Javna nabava radova - Postupak poziva na dostavu ponuda - Odbijanje ponude jednog od ponuditelja - Povlačenje pobijanog akta - Obustava postupka”))
   (2016/C 059/20)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburg) i Cofely Fabricom (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: V. Elvinger i S. Marx, a zatim S. Marx, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Chrétien i M. Mraz, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke br. 103299 Glavne uprave za infrastrukturu i logistiku Parlamenta od 27. travnja 2015. kojom se odbija ponuda koju su ponuditelji podnijeli za skupinu br. 75 pod nazivom „Elektricitet – jake struje”, u okviru postupka javne nabave INLO-D-UPIL-T-14-A04, koji se odnosi na projekt proširenja i nadogradnje zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu (Luksemburg) te kojom se ugovor dodjeljuje drugom ponuditelju.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom ove tužbe.

               2.

               Europski parlament snosit će vlastite troškove kao i troškove društva Cofely Solelec, Mannelli & Associés SA i Cofely Fabricom.

      (1)  SL C 205, 22. 6. 2015.


title: Predmet T-60/17: Tužba podnesena 31. siječnja 2017. – Safe Skies protiv EUIPO-a – Travel Sentry (TSA LOCK)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/55

         Tužba podnesena 31. siječnja 2017. – Safe Skies protiv EUIPO-a – Travel Sentry (TSA LOCK)
   (Predmet T-60/17)
   (2017/C 104/77)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Safe Skies LLC (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: V. Schwepler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Travel Sentry, Inc. (Windermere, Florida, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije„TSA LOCK” – prijava za registraciju br. 4 530 168

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. studenoga 2016. u predmetu R 233/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka pred tim sudom i naloži (eventualnom) intervenijentu snošenje troškove upravnog postupka pred žalbenim vijećem;

               —

               odredi datum održavanja usmene rasprave ako Opći sud ne može donijeti odluku bez njezina održavanja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (g) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-826/14: Tužba podnesena 23. prosinca 2014. – Španjolska protiv Komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/47

         Tužba podnesena 23. prosinca 2014. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-826/14)
   (2015/C 065/63)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. Sampol Pucurull, Abogado del Estado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba podnosi se protiv Odluke Komisije od 15. listopada 2014. (SA 35550 (2013/C) (ex 2013(NN)) koja se odnosi na režim porezne amortizacije financijskog goodwilla u slučaju stjecanja inozemnih udjela.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 108. stavka 1. UFEU-a, u vezi s člankom 13. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.) i člankom 296. UFEU-a, jer pobijani akt, formalno gledano, nije obrazložen i ne sadrži ocjenu mjere u svjetlu presuda Općeg suda od 7. rujna 2014. (predmeti T-219/10 i T-399/11).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je sporni režim mjera opće naravi, a ne selektivna mjera.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na nepostojanju nove potpore, a time i na povredi članka 13. Uredbe br. 659/1999.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi načelâ pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, u vezi s člankom 14. Uredbe br. 659/1999 te u odnosu na navode same Komisije iznesene u dvjema prethodnim odlukama.


20150731055616832015/C 270/57342014TFPC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150708434311Predmet F-34/14: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 8. srpnja 2015. – DP protiv ACER-a (Javna služba — Osoblje ACER-a — Član ugovornog osoblja — Neproduljenje ugovora — Tužba za poništenje — Dopuštenost tužbe — Prigovor nezakonitosti iz članka 6. stavka 2. GIP-a ACER-a u vezi s člankom 85. stavkom 1. CEOS-a — Tužba za naknadu štete — Otkazni rok — Neimovinska šteta — Naknada štete)
 ---documentbreak--- C2702015HR4310120150708HR0057431431Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 8. srpnja 2015. – DP protiv ACER-a
   (Predmet F-34/14) (
         1
      )
   „(Javna služba — Osoblje ACER-a — Član ugovornog osoblja — Neproduljenje ugovora — Tužba za poništenje — Dopuštenost tužbe — Prigovor nezakonitosti iz članka 6. stavka 2. GIP-a ACER-a u vezi s člankom 85. stavkom 1. CEOS-a — Tužba za naknadu štete — Otkazni rok — Neimovinska šteta — Naknada štete)“2015/C 270/57Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: DP (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Agencija za suradnju energetskih regulatora (zastupnici: P. Martinet i S. Vaona, agenti, D. Waelbroeck i A. Duron, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba za poništenje odluke o neproduljenju tužiteljevog ugovora kao člana ugovornog osoblja i popravljanje pretrpljene štete.

      Izreka presude

            1.

            Poništava se Odluka od 20. prosinca 2013. kojom je direktor Agencije za suradnju energetskih regulatora odbio produljiti ugovor DP-u.

            2.

            Agenciji za suradnju energetskih regulatora nalaže se da DP-u isplati iznos od 7000 eura.

            3.

            Agencija za suradnju energetskih regulatora će snositi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova DP-a.

      (
         1
      )	SL C 184, 16.6.2014., str. 46.


title: Predmet T-228/15: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Grupo de originación y análisis protiv EUIPO-a – Bankinter (BK PARTNERS) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije BK PARTNERS — Raniji nacionalni verbalni i figurativni žig bk. — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/14

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Grupo de originación y análisis protiv EUIPO-a – Bankinter (BK PARTNERS)
   (Predmet T-228/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije BK PARTNERS - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žig bk. - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 410/17)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Grupo de originación y análisis, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: A. Burgueño Minguela i H. Pequerul Palenciano, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: B. Uriarte Valiente i J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Bankinter, SA (Madrid) (zastupnik: A. Gómez López, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. ožujka 2015. (predmet R 1329/2014-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Bankinter i Grupo de originación y análisis.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Grupo de originación y análisis, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015.


title: Predmet T-505/13 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 8. siječnja 2014. — Stichting Sona i Nao protiv Komisije ( „Privremena pravna zaštita — Sustav pridruživanja prekomorskih država i područja — Deseti Europski razvojni fond — Provedbena pravila — Nizozemski Antili — Zahtjev za odgodu izvršenja — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Dopuštenost” )

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/34

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 8. siječnja 2014. — Stichting Sona i Nao protiv Komisije
   (Predmet T-505/13 R)
   (Privremena pravna zaštita - Sustav pridruživanja prekomorskih država i područja - Deseti Europski razvojni fond - Provedbena pravila - Nizozemski Antili - Zahtjev za odgodu izvršenja - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Dopuštenost)
   2014/C 45/59
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelji: Stichting Sona (Curaçao, Nizozemski Antili); i Nao NV (Curaçao) (zastupnici: R. Martens, K. Beirnaert i A. Van Vaerenbergh, odvjetnici)

      Tužena: Europska komisija (zastupnici: M. van Beek, G. Wils i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za odgodu izvršenja odluke Komisije da se organizacija International Management Group odredi kao ovlašteni subjekt u okviru posredne centralizirane uprave sredstvima za provedbu jedinstvenog programskog dokumenta za Nizozemske Antile na temelju desetog Europskog razvojnog fonda i, s druge strane, zahtjev da se Komisiji privremeno naloži otvaranje pregovora u dobroj vjeri s tužiteljima kako bi sklopili sporazum o ovlaštenju kojim bi se prvom tužitelju povjerili zadaci provedbe desetog Europskog razvojnog fonda u odnosu na Nizozemske Antile dok Europski ured za borbu protiv prijevara ne izda konačno izvješće na temeljuistrage o projektu isušivanja na otoku Bonnaire.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet F-12/16: Tužba podnesena 19. veljače 2016. – ZZ protiv Frontex-a

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/22

         Tužba podnesena 19. veljače 2016. – ZZ protiv Frontex-a
   (Predmet F-12/16)
   (2016/C 165/29)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (Frontex)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o neproduljenu tužiteljevog ugovora člana privremenog osoblja i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti pobijanu odluku;

               —

               dodijeliti tužitelju iznos od 12 000 eura na ime naknade štete pretrpljene usvajanjem te odluke;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet T-629/14: Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2015. – Jaguar Land Rover protiv OHIM-a (Oblik vozila) („Žig Zajednice — Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice — Oblik vozila — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/36

         Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2015. – Jaguar Land Rover protiv OHIM-a (Oblik vozila)
   (Predmet T-629/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice - Oblik vozila - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 016/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: F. Delord i R. Grewal, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. travnja 2014. (predmet R 1622/2013-2) koja se odnosi prijavu za registraciju trodimenzionalnog znaka koji se sastoji od oblika vozila kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 24. travnja 2014. (predmet R 1622/2013-2) u dijelu u kojem se odbija registracija prijavljenog žiga što se tiče „vozila za kretanje po zraku i vodi” iz razreda 12.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Jaguar Land Rover Ltd snosit će vlastite troškove kao i devet desetina troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

               4.

               OHIM će snositi desetinu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet C-421/15 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. svibnja 2017. – Yoshida Metal Industry Co. Ltd protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (Žalba — Žig Europske unije — Registracija znakova koji se sastoje od površine s crnim točkama — Proglašenje ništavosti — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. — Članak 51. stavak 3.)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 11. svibnja 2017. – Yoshida Metal Industry Co. Ltd protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S
   (Predmet C-421/15 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Registracija znakova koji se sastoje od površine s crnim točkama - Proglašenje ništavosti - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. - Članak 51. stavak 3.))
   (2017/C 239/06)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (zastupnici: J. Cohen, Solicitor, T. St Quintin, Barrister, G. Hobbs QC)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: A. Folliard-Monguiral, D. Gaja i J. Crespo Carrillo, agenti), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (zastupnici: H. Pernez, odvjetnica i R. Löhr, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Yoshida Metal Industry Co. Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 389, 23. 11. 2015.


title: Predmet T-357/13: Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2013. — European Space Imaging protiv Komisije

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/45

         Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2013. — European Space Imaging protiv Komisije
   (Predmet T-357/13) (1)

   2014/C 45/82
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 260 od 7.9.2013.


title: Predmet T-434/14: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Arbuzov protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Uvrštavanje imena tužitelja — Dokaz osnovanosti tog uvrštavanja na popis”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/38

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Arbuzov protiv Vijeća
   (Predmet T-434/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje imena tužitelja - Dokaz osnovanosti tog uvrštavanja na popis”))
   (2016/C 098/49)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Sergej Arbuzov (Kiev, Ukrajina) (zastupnici: M. Machytková i P. Radošovský, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Westerhof Löfflerová i J.-P. Hix, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 66, str. 26.) i Provedbene odluke Vijeća 2014/216/ZVSP od 14. travnja 2014. o provedbi Odluke 2014/119/ZVSP (SL L 111, str. 91.) u dijelu u kojem je tužiteljevo ime uvršteno na popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini, kako je izmijenjena Provedbenom odlukom Vijeća 2014/216/ZVSP od 14. travnja 2014. o provedbi Odluke 2014/119/ZVSP u dijelu koji se odnosi na Sergeja Arbuzova.

               2.

               Nalaže se Vijeću Europske unije snošenje, osim vlastitih, i troškova S. Arbuzova.

      (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet C-323/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2017. uputio High Court (Irska) – People Over Wind, Peter Sweetman protiv Coillte Teoranta

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2017. uputio High Court (Irska) – People Over Wind, Peter Sweetman protiv Coillte Teoranta
   (Predmet C-323/17)
   (2017/C 277/38)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court (Irska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: People Over Wind, Peter Sweetman

      Tuženik: Coillte Teoranta

      Prethodna pitanja

   Mogu li se, i u kojim okolnostima, uzeti u obzir mjere ublažavanja kada se provodi prethodna ocjena u cilju utvrđivanja potrebe ocjene prihvatljivosti na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima [Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL 1992., L 206, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.)]?


title: Predmet T-357/13: Tužba podnesena 5. srpnja 2013. — European Space Imaging protiv Komisije

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/34

         Tužba podnesena 5. srpnja 2013. — European Space Imaging protiv Komisije
   (Predmet T-357/13)
   2013/C 260/80
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: European Space Imaging GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: W. Trautner, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               [poništi] odluku priopćenu dopisom od 5. lipnja 2013. o poništenju ograničenog postupka;

               —

               [poništi] odluku priopćenu dopisom od 5. lipnja 2013. o ponovnoj dodjeli ugovora provođenjem otvorenog postupka;

               —

               naloži snošenje troškova tuženiku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog osnovanosti tužbe ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti
               Tužitelj ističe da je Komisija poništenjem postupka javne nabave radi pribavljanja podataka iz satelita za daljinska istraživanja i povezanih usluga u svrhu pružanja podrške nadzoru u okviru zajedničke poljoprivredne politike (SL 2012/S 183-299769) povrijedila načelo proporcionalnosti sadržano u čl. 89. st. 1. Financijske uredbe (1). U ovom kontekstu on, među ostalim, navodi da je postupanje Komisije suprotno općem načelu prema kojem bi poništenje postupka javne nabave moralo biti posljednje sredstvo (ultima ratio). Tužitelj smatra da je Komisija bila dužna pozvati natjecatelje na predaju konkretnih ponuda prije nego što je mogla odlučiti da zaista nije prispjela nijedna ekonomski povoljna ponuda.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela transparentnosti
               Tužitelj ovdje ističe da je Komisija odbijanjem davanja konkretnih obavijesti o razlozima poništenja postupka javne nabave povrijedila načelo transparentnosti sadržano u čl. 89. st. 1. Financijske uredbe. Tužitelj napose ne može provjeriti postoje li istaknuti razlozi. On nadalje izlaže da je predmetno tržište ponuditelja podataka iz satelita za daljinska istraživanja usko specijalizirano, zbog čega je broj mogućih ponuditelja značajno ograničen pa prigovara da Komisija prije svoje odluke o poništenju postupka javne nabave nije dala naslutiti da postoji mogućnost da postupak bude poništen ukoliko ne bude dostignut određeni broj natjecatelja.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ, EURATOM) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL L 248, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 2., str. 145.).


title: Predmet C-68/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 17 svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Grondwettelijk Hof – Belgija) – X protiv Ministerraad (Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda poslovnog nastana — Direktiva o matičnim društvima i društvima kćerima — Porezno zakonodavstvo — Porez na dobit trgovačkih društava — Raspodjela dobiti — Porez po odbitku — Dvostruko oporezivanje — Fairness tax)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 17 svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Grondwettelijk Hof – Belgija) – X protiv Ministerraad
   (Predmet C-68/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda poslovnog nastana - Direktiva o matičnim društvima i društvima kćerima - Porezno zakonodavstvo - Porez na dobit trgovačkih društava - Raspodjela dobiti - Porez po odbitku - Dvostruko oporezivanje - Fairness tax))
   (2017/C 239/04)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Grondwettelijk Hof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X

      Tuženik: Ministerraad

      Izreka

               1.

               Slobodu poslovnog nastana treba tumačiti na način da joj se ne protivi porezno zakonodavstvo države članice poput onoga u glavnom postupku, na temelju kojeg su i nerezidentno društvo koje obavlja gospodarsku djelatnost u toj državi članici putem stalne poslovne jedinice kao i rezidentno društvo, uključujući rezidentno društvo kćer nerezidentnog društva, obveznici poreza kao što je fairness tax kada ta društva raspodjeljuju dividende koje, zbog korištenja određenih poreznih olakšica predviđenih nacionalnim poreznim sustavom, ne ulaze u njihov konačni oporezivi prihod, pod uvjetom da način utvrđivanja porezne osnovice tog poreza ne dovodi, zapravo, do postupanja prema nerezidentnom društvu na manje povoljan način nego prema rezidentnom društvu, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

               2.

               Članak 5. Direktive Vijeća 2011/96/EU od 30. studenoga 2011. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri različitih država članica treba tumačiti na način da mu se ne protivi porezno zakonodavstvo države članice poput onoga u glavnom postupku, koje predviđa porez kao što je fairness tax – kojega su obveznici i nerezidentno društvo koje obavlja gospodarsku djelatnost u toj državi članici putem stalne poslovne jedinice kao i rezidentno društvo, uključujući rezidentno društvo kćer nerezidentnog društva – kada ta društva raspodjeljuju dividende koje, zbog korištenja određenih poreznih olakšica predviđenih nacionalnim poreznim sustavom, ne ulaze u njihov konačan oporezivi prihod.

               3.

               Članak 4. stavak 1. točku (a) Direktive 2011/96 u vezi sa stavkom 3. istog članka treba tumačiti na način da se toj odredbi protivi nacionalno porezno zakonodavstvo poput odnosnog u glavnom postupku kada to zakonodavstvo, u situaciji u kojoj dobit koju matično društvo prima od svojeg društva kćeri to matično društvo raspodjeljuje nakon godine tijekom koje ju je primilo, ima za posljedicu podvrgavanje te dobiti oporezivanju koje prelazi gornju vrijednost od 5 % predviđenu tom odredbom.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


               6.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 108/17

         Postupak koji je 1. veljače 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-3/17)
   (2017/C 108/15)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler i Maria Moustakali, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 1. veljače 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da ustvrdi:

               1.

               zadržavanjem na snazi sustava izdavanja odobrenja za svježe meso i proizvode od mesa kako je utvrđeno u članku 10. Akta br. 25/1993 i člancima 3., 4. i 5. Uredbe (IS) br. 448/2012 Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 1.1.1. poglavlja I. Priloga I. Sporazumu o EGP-u, Direktiva Vijeća 89/662/EEZ od 11. prosinca 1989. o veterinarskim pregledima u trgovini unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta, kako je izmijenjen i prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1. i sektorskim prilagodbama u njegovu Prilogu I., a posebno članka 5. te direktive.

               2.

               Troškove postupka snosi Island.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e (ESA) tvrdi da je Island prekršio svoje obveze na temelju Uredbe 89/662/EEZ zadržavanjem na snazi sustava izdavanja odobrenja za uvoz, među ostalim, svježeg mesa i proizvodâ od mesa.

               —

               ESA tvrdi da su pravila u pogledu unutarnje trgovine u EGP-u proizvodâ životinjskog podrijetla i veterinarskih pregleda usklađena na razini EGP-a. Veterinarski pregledi proizvodâ životinjskog podrijetla u unutarnjoj trgovini u EGP-u uređeni su Direktivom Vijeća 89/662/EEZ. Njezin je glavni cilj potpuno ukloniti veterinarske preglede na unutarnjim granicama EGP-a, istodobno jačajući preglede na polazišnoj točki. Nadležna tijela odredišne države članice EGP-a smiju neselektivnim provjerama na licu mjesta provjeravati samo usklađenost s relevantnim zakonodavstvom EGP-a.

               —

               ESA tvrdi da zadržavanjem na snazi sustava izdavanja odobrenja za uvoz svježeg mesa i proizvodâ od mesa Island nameće dodatne zahtjeve, koji nisu dopušteni u okviru veterinarskih pregleda usklađenom na razini EGP-a.

               —

               Prema ESA-i, neusklađenost nametanja takvih dodatnih zahtjeva s pravom EGP-a Sud EFTA-e već je potvrdio u svojoj presudi u predmetu E-17/15 Ferskar kjötvörur ehf. protiv države Islanda.