title: Predmet T-694/14: Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – EREF protiv Komisije („Tužba za poništenje — Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša za razdoblje 2014.-2020. — Udruženje — Nepostojanje izravnog utjecaja na članove — Nedopuštenost”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/55

         Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – EREF protiv Komisije
   (Predmet T-694/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša za razdoblje 2014.-2020. - Udruženje - Nepostojanje izravnog utjecaja na članove - Nedopuštenost”))
   (2016/C 038/72)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Renewable Energies Federation (EREF) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: U. Prall, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, K. Herrmann i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Komunikacije Komisije od 28. lipnja 2014. pod nazivom „Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.–2020.” (SL C 200, str. 1.) u dijelu koji se odnosi na kriterije procjene spojivosti s unutarnjim tržištem potpora za energiju iz obnovljivih izvora.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               European Renewable Energies Federationu (EREF) nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet T-741/14: Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2017. – Hersill protiv EUIPO-a – KCI Licensing (VACUP) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije VACUP — Raniji verbalni žigovi Europske unije MINIVAC i V.A.C. — Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/15

         Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2017. – Hersill protiv EUIPO-a – KCI Licensing (VACUP)
   (Predmet T-741/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije VACUP - Raniji verbalni žigovi Europske unije MINIVAC i V.A.C. - Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 129/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hersill, SL (Móstoles, Španjolska) (zastupnici: M. Aznar Alonso i P. Koch Moreno, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: KCI Licensing, Inc (San Antonio, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: S. Malynicz, QC)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. kolovoza 2014. (predmet R 1520/2013-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva KCI Licensing i društva Hersill.

      Izreka

               1.

               Odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 14. kolovoza 2014. (predmet R 1520/2013-2) se poništava.

               2.

               EUIPO će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Hersill, SL.

               3.

               Društvo KCI Licensing, Inc. snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet C-515/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „4finance” UAB protiv Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Direktiva 2005/29/EZ — Nepoštena poslovna praksa — Piramidalni sustav promidžbe — Relevantnost eventualnog uloga potrošača danog s ciljem primanja naknade — Tumačenje pojma „ulog” )

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „4finance” UAB protiv Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Predmet C-515/12) (1)

   ((Direktiva 2005/29/EZ - Nepoštena poslovna praksa - Piramidalni sustav promidžbe - Relevantnost eventualnog uloga potrošača danog s ciljem primanja naknade - Tumačenje pojma „ulog”))
   2014/C 159/08
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: 4finance “UAB

      Tuženik: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Tumačenje točke 14. Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi) (SL L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.) – Piramidalni sustav promidžbe koji nakon uplate simboličnog uloga potrošaču omogućuje dobivanje određene naknade, i to prije svega zbog toga što je u sustav uveo nove potrošače, a ne zbog toga što je kupio ili konzumirao proizvod – Utjecaj iznosa uloga na kvalifikaciju sustava kao piramidalnog sustava promidžbe – Važnost opsega financiranja naknada ulozima novih potrošača – Uvjet da ta naknada bude u potpunosti ili većim dijelom financirana prilozima novih članova

      Izreka

   Točka 14. Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) treba se tumačiti na način da piramidalni sustav promidžbe predstavlja poslovnu praksu koja je u svim okolnostima nepoštena ako takav sustav od potrošača zahtijeva novčani ulog, bez obzira na njegov iznos, kako bi mogao dobiti određenu naknadu, i to prije svega zbog toga što je u sustav uveo nove potrošače, a ne zbog toga što je kupio ili konzumirao proizvod.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-451/17: Tužba podnesena 20. srpnja 2017. – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie protiv Komisije

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/15

         Tužba podnesena 20. srpnja 2017. – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie protiv Komisije
   (Predmet T-451/17)
   (2017/C 318/21)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie e.V. (Berlin, Njemačka) (zastupnici: R. Stein, P. Friton i H.-J. Prieß, odvjetnici)

      Tuženik: Europska Komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komunikaciju Komisije pod brojem upisnika BK/abd/ener.c.1(2017)2122195, u dijelu u kojem na str. 5. za izračun stakleničkih plinova biodizela propisuje primjenu vrijednosti emisije od 99,57 g CO2eq po MJ metanola; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda Direktive 2009/28/EZ (1) zbog odstupanja od predviđene metodologije za izračun

                           —

                           Tužitelj tvrdi da se prema članku 19. stavku 1. točki (b) treba primijeniti metodologija iz Priloga V. odjeljka C Direktive 2009/28/EZ kada se za izračun vrijednosti emisija koriste stvarne vrijednosti. Prema Prilogu V. odjeljku C točki 13. Direktive 2009/28/EZ, emisije koje nastaju pri uporabi goriva (eu) računaju se kao ništica za pogonska biogoriva i druga tekuća goriva. Pobijana komunikacija zahtijeva da dobrovoljni sustavi certificiranja u određenom roku primjenjuju izračun koji odstupa od Priloga V. odjeljka C točke 13. Direktive 2009/28/EZ, koji upravo sadržava i emisije koje nastaju pri uporabi goriva.

                           —

                           Odstupanjem od Priloga V. odjeljka C točke 13. Direktive 2009/28/EZ povrijeđeni su postupovni zahtjevi navedene direktive. Prilagođavanje metodologije u Prilogu V. direktivi, prema članku 19. stavku 7. drugoj rečenici direktive, stalno zahtijeva pridržavanje postupka iz članka 25. stavka 4. direktive. Ova odredba s druge strane upućuje na članak 5.a stavke 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ (2), uzimajući u obzir njezin članak 8., prema kojem se saziva Odbor za regulatorni postupak s kontrolom, nakon kojega mora uslijediti kontrola Europskog parlamenta i Vijeća. Nije trebalo odabrati oblik kratkoročne i neformalne komunikacije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti, pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja prava Unije određivanjem neprimjereno kratkog prijelaznog razdoblja za sustave certificiranja radi implementacije metodologije izračuna koja je protivna direktivi, a koje istječe 1. rujna 2017.

                           —

                           zbog neprimjereno kratkih postupovnih rokova i rokova za provedbu nije zajamčena zaštita legitimnih očekivanja.

                           —

                           zbog neprihvatljivih teškoća u prenošenju povrijeđeno je načelo pravne sigurnosti.

      (1)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL 2009., L 140, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.).

      (2)  Odluka Vijeća od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (SL 1999., L 184, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 17., str. 36.)


title: Predmet C-424/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Oradea — Rumunjska) — SC Fatorie SRL protiv Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor (Prethodno pitanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Obrnuta porezna obveza — Pravo na odbitak — Plaćanje poreza dobavljaču usluga — Propuštanje obveznih podataka — Plaćanje poreza koji nije dugovan — Gubitak prava na odbitak — Načelo porezne neutralnosti — Načelo pravne sigurnosti)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/11

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Oradea — Rumunjska) — SC Fatorie SRL protiv Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor
   (Predmet C-424/12) (1)

   (Prethodno pitanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Obrnuta porezna obveza - Pravo na odbitak - Plaćanje poreza dobavljaču usluga - Propuštanje obveznih podataka - Plaćanje poreza koji nije dugovan - Gubitak prava na odbitak - Načelo porezne neutralnosti - Načelo pravne sigurnosti)
   2014/C 93/17
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Oradea

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Fatorie SRL

      Tuženik: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Curtea de Apel Oradea — Tumačenje Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) — Gubitak prava na odbitak poreza na dodanu vrijednost iz razloga izostanka podataka na računu o primjeni režima obrnute porezne obveze — Načelo pravne sigurnosti — Odluka kojom se nalaže plaćanje iznosa poreza na dodanu vrijednost koji je neispravno odbijen, te zateznih kamata, kao i kazne zbog kašnjenja nakon pravomoćne odluke kojom je priznato pravo na odbitak — Načelo porezne neutralnosti — Plaćanje poreza na dodanu vrijednost pogrešno navedenog na računu od strane trećeg — Nedostatak djelovanja poreznih vlasti u vezi ispravljanja računa i nemogućnost naknadnog uređenja

      Izreka

               1.

               U okviru radnje podvrgnute režimu obrnute porezne obveze, Direktiva Vijeća 2006/112/CE od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost i načelo porezne neutralnosti nisu protivni tome da primatelju usluga bude uskraćeno pravo na odbitak poreza na dodanu vrijednost koji je neosnovano platio dobavljaču na temelju nepravilno izdanog računa, uključujući i kada je ispravak ove pogreške nemoguć zbog stečaja navedenog primatelja.

               2.

               Načelo pravne sigurnosti nije protivno stalnoj nacionalnoj fiskalnoj praksi koja se sastoji u opozivu, unutar zastarnog roka, odluke kojom je poreznom obvezniku priznato pravo na odbitak poreza na dodanu vrijednost te kojom se nakon nove kontrole traži povrat tog poreza uvećan za naknadu za kašnjenje.

      (1)  SL C 379, 8.12.2012.


title: Predmet C-501/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 19. listopada 2016 (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – EL-EM-2001 Ltd protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku — Cestovni promet — Uredba (EZ) br. 561/2006 — Članak 10. stavak 3. — Članci 18. i 19. — Novčana kazna određena vozaču — Mjere potrebne za izvršenje sankcije, poduzete protiv prijevoznika — Isključenje vozila iz prometa)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 19. listopada 2016 (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – EL-EM-2001 Ltd protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Predmet C-501/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Cestovni promet - Uredba (EZ) br. 561/2006 - Članak 10. stavak 3. - Članci 18. i 19. - Novčana kazna određena vozaču - Mjere potrebne za izvršenje sankcije, poduzete protiv prijevoznika - Isključenje vozila iz prometa))
   (2016/C 475/02)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: EL-EM-2001 Ltd

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Izreka

   Uredbu (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet i o izmjeni uredbi Vijeća (EEZ) br. 3821/85 i (EZ) br. 2135/98 te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 treba tumačiti na način da joj se protivi nacionalni propis koji kao zaštitnu mjeru dopušta isključenje iz prometa vozila čiji je vlasnik prijevoznik u situaciji u kojoj je, s jedne strane, vozač tog vozila koji je zaposlenik tog poduzeća vozio isto kršeći odredbe Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3821/85 od 20. prosinca 1985. o tahografu u cestovnom prometu i, s druge strane, nadležno nacionalno tijelo nije smatralo tog prijevoznika odgovornim, s obzirom na to da takva zaštitna mjera ne ispunjava zahtjeve načela proporcionalnosti.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet C-148/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Deutsche Parkinson Vereinigung eV protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (Zahtjev za prethodnu odluku — Članci 34. i 36. UFEU-a — Slobodno kretanje robe — Nacionalni propisi — Lijekovi za humanu primjenu koji se izdaju na recept — Prodaja u ljekarnama — Određivanje ujednačenih cijena — Količinsko ograničenje uvoza — Mjera s istovrsnim učinkom — Opravdanje — Zaštita zdravlja i života ljudi)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/5

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Deutsche Parkinson Vereinigung eV protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Predmet C-148/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 34. i 36. UFEU-a - Slobodno kretanje robe - Nacionalni propisi - Lijekovi za humanu primjenu koji se izdaju na recept - Prodaja u ljekarnama - Određivanje ujednačenih cijena - Količinsko ograničenje uvoza - Mjera s istovrsnim učinkom - Opravdanje - Zaštita zdravlja i života ljudi))
   (2016/C 475/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Deutsche Parkinson Vereinigung eV

      Tuženik: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Izreka

               1.

               Članak 34. UFEU-a treba tumačiti na način da je nacionalni propis poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku – prema kojem se za prodaju lijekova za humanu primjenu na recept u ljekarnama određuju ujednačene cijene – mjera s istovrsnim učinkom kao količinsko ograničenje uvoza u smislu tog članka, s obzirom na to da taj propis više pogađa prodaju lijekova na recept putem ljekarni sa sjedištem u drugim državama članicama nego prodaju tih lijekova u ljekarnama sa sjedištem u tuzemstvu.

               2.

               Članak 36. UFEU-a treba tumačiti na način da nacionalni propis poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku – prema kojem se za prodaju lijekova za humanu primjenu na recept u ljekarnama određuju ujednačene cijene – ne može biti opravdan zaštitom zdravlja i života ljudi u smislu tog članka, s obzirom na to da taj propis nije prikladan za postizanje zadanih ciljeva.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015.


title: Predmet T-508/14: Tužba podnesena 6. srpnja 2014. – Gas Natural protiv Komisije

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/55

         Tužba podnesena 6. srpnja 2014. – Gas Natural protiv Komisije
   (Predmet T-508/14)
   2014/C 292/67
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Gas Natural SDG, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: F. Seijo Pérez, R. García Gómez de Zamora i M. Troncoso Ferrer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se nalaže povrat potpora, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba podnosi se protiv Odluke Europske komisije od 17. srpnja 2013. koja se odnosi na porezni sustav koji se primjenjuje na određene ugovore o financijskom leasingu, također poznat i kao španjolski sustav poreznog leasinga SA.21233 C/2011 (ex NN/2011, ex CP 137/2006).
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima koji su navedeni u predmetima T-401/14, Duro Felguera/Komisija, T-700/13, Bankia/Komisija i T-500/14, Derivados del Flúor/Komisija.
   Tužitelj u biti ističe povredu članaka 107. i 108. UFEU-a s obzirom da ne postoje dokazi o selektivnosti navodnih potpora te njihovom utjecaju na trgovinu među državama članicama, povredu članka 107. stavka 1. UFEU-a te obveze obrazlaganja akata s obzirom da su pobijanom odlukom gospodarska interesna udruženja (Asociaciones de Interés Económico-AIE) i njihovi ulagači kvalificirani kao korisnici navodne potpore, povredu članaka 107. i 108. UFEU-a te načela zabrane zlouporabe ovlasti s obzirom da se u pobijanoj odluci izjašnjava o zakonitosti ugovora između privatnih subjekata kao i povredu načelâ pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja i jednakog postupanja te članka 14. Uredbe (EZ) br. 659/1999.


title: Predmet C-506/14: Presuda Suda (šesto vijeće) od 26. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy protiv Työ- ja elinkeinoministeriö (Zahtjev za prethodnu odluku — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije — Direktiva 2003/87/EZ — Članak 10.a — Metoda besplatne dodjele jedinica — Izračun jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije — Odluka 2013/448/EU — Članak 4. — Prilog II. — Valjanost — Primjena jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije na postrojenja u sektorima u kojima postoji značajan rizik od istjecanja ugljika — Određivanje referentne vrijednosti za proizvod za vrući metal — Odluka 2011/278/EU — Članak 10. stavak 9. — Prilog I. — Valjanost)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/5

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 26. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy protiv Työ- ja elinkeinoministeriö
   (Predmet C-506/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije - Direktiva 2003/87/EZ - Članak 10.a - Metoda besplatne dodjele jedinica - Izračun jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije - Odluka 2013/448/EU - Članak 4. - Prilog II. - Valjanost - Primjena jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije na postrojenja u sektorima u kojima postoji značajan rizik od istjecanja ugljika - Određivanje referentne vrijednosti za proizvod za vrući metal - Odluka 2011/278/EU - Članak 10. stavak 9. - Prilog I. - Valjanost))
   (2017/C 006/05)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy

      Tuženik: Työ- ja elinkeinoministeriö

      Izreka

               1.

               Ispitivanjem trećeg i četvrtog pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi utjecao na valjanost članka 15. stavka 3. Odluke Komisije 2011/278/EU od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

               2.

               Ispitivanjem šestog i sedmog pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi utjecao na valjanost Priloga I. Odluci 2011/278.

               3.

               Ispitivanjem petog pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi utjecao na valjanost članka 10. stavka 9. prvog podstavka Odluke 2011/278.

               4.

               Nevaljani su članak 4. i Prilog II. Odluci Komisije 2013/448/EU od 5. rujna 2013. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

               5.

               Učinci proglašenja članka 4. Odluke 2013/448 i njezina Priloga II. nevaljanima vremenski su ograničeni tako da, s jedne strane, to proglašenje stvara učinke tek protekom razdoblja od deset mjeseci počevši od datuma objave presude od 28. travnja 2016., Borealis Polyolefine i dr. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 i C-391/14 do C-393/14, EU:C:2016:311), kako bi se omogućilo Europskoj komisiji da poduzme potrebne mjere, te se, s druge strane, mjere donesene do isteka tog razdoblja na temelju poništenih odredaba ne mogu dovesti u pitanje.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet T-720/16: Tužba podnesena 10. listopada 2016. – ARFEA protiv Komisije

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/32

      Tužba podnesena 10. listopada 2016. – ARFEA protiv Komisije
      (Predmet T-720/16)
      (2016/C 441/39)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Aziende riunite filovie ed autolinee Srl (ARFEA) (Alessandria, Italija) (zastupnici: M. Chiti, V. Angiolini, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije od 10. lipnja 2016. o državnoj potpori SA.38132 (2015/c) (ex 2014/NN) – dodatna naknada za obavljanje javnih usluga za društvo ARFEA, i po potrebi druge akte koji su s njome povezani ili iz nje proizlaze, a koje se ovdje pobijaju.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Pobijanom se odlukom proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat, potpora dodijeljena kao naknada za izvršenje obveze pružanja javne usluge, koju je talijansko nadležno tijelo navodno dodijelilo tužitelju, privatnom trgovačkom društvu za pružanje usluga lokalnog javnog prijevoza na temelju koncesija te usluga privatnog prijevoza u okviru poduzetničke djelatnosti.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi i pogrešnoj primjeni članka 108. stavka 3. UFEU-a.

                              —

                              U tom smislu tvrdi da mjera koju Komisija osporava ne predstavlja državnu potporu. U svakom slučaju, nije riječ o „novoj” potpori na koju se odnosi navedena odredba.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi i pogrešnoj primjeni članka 107. UFEU-a.

                              —

                              U tom smislu tvrdi da osporavana mjera predstavlja naknadu za obveze obavljanja javnih usluga naložene društvu ARFEA na temelju pravomoćnih presuda talijanskih sudova, a ne „državnu potporu” u smislu navedene odredbe UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načelâ primjene prava Europske unije, općeg načela zabrane retroaktivne primjene pravnih pravila i pravne sigurnosti te načelâ koja je u tom području utvrdio Sud.

                              —

                              U tom smislu, tužitelj u ovom slučaju osporava primjenu Uredbe br. 1370/2007, a što je bilo predviđeno pobijanom odlukom. Zapravo, dio koji se odnosi na činjenice iz 1997. – 1998. potpada pod primjenu druge uredbe Zajednice (br. 1191/1969).

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zastare prava.

                              —

                              U tom se pogledu navodi da tužitelj osporava odluku o povratu mjere u pitanju nakon osamnaest godina od trenutka nastanka činjenica iz predmeta.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općih načela za definiranje državnih potpora utvrđenih u sudskoj praksi Suda i načela postupovne autonomije država članica.

                              —

                              U tom smislu tvrdi da je tužitelj namjeravao dokazati, u dijelu u kojem se na njega odnosi, poštivanje načela koja je Sud utvrdio u predmetu C-280/00, Altmark Trans i Regierungspräsidium Magdeburg. Usto, to društvo osporava da se pobijanom odlukom ulazi u polje procjene koje je u ovlasti nacionalnih sudova.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi i pogrešnoj primjeni pravila o državnim potporama u kontekstu obveza obavljanja javnih usluga koje su određene jednostrano.

                              —

                              Tužitelj tvrdi da Komisija nije uzela u obzir da mu je, u ovom slučaju, Regija Pijemont naložila obvezu obavljanja javnih usluga naknađenu s mjerama koje nisu povezane s pojmom državne potpore.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela o vremenskom slijedu pravnih pravila.

                              —

                              Tužitelj osporava, s drugog gledišta od onoga koje je navedeno pod točkom 3., da se u ovom slučaju primjenjuje Uredba br. 1370/2007. Tužitelj tvrdi da Komisija nije uzela u obzir da mu je, u ovom slučaju, Regija Pijemont naložila obvezu obavljanja javne usluge naknađenu s mjerama koje nisu povezane s pojmom državne potpore.


title: Predmet C-114/17 P: Žalba koju je 3. ožujka 2017. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u predmetu T-808/14, Španjolska protiv Komisije

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/11

         Žalba koju je 3. ožujka 2017. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u predmetu T-808/14, Španjolska protiv Komisije
   (Predmet C-114/17 P)
   (2017/C 129/13)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 15. prosinca 2016. u predmetu T-808/14, Kraljevina Španjolska/Europska komisija;

               —

               poništi Odluku Komisije od 1. listopada 2014. o državnoj potpori SA.27408 ((C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009)) koju je Kraljevina Španjolska dodijelila radi uvođenja zemaljske digitalne televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima Kastilja-La Manche;

               —

               naloži drugoj stranci u postupku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Pogreška koja se tiče prava u pogledu tumačenja članka 1. pobijane odluke, prije njezine izmjene, i u pogledu načela dobre uprave i pravne sigurnosti, u dijelu u kojem je odlučeno da se taj članak također odnosio na nabavu opreme i da nije podrazumijevao nikakvu novu obvezu za Kraljevinu Španjolsku.

               2.

               Pogreška koja se tiče prava koja se odnosi na kontrolu država članica definicije i provedbe usluge od općeg gospodarskog interesa, u odnosu na i prvi i četvrti kriterij utvrđen u presudi Altmark Trans i Regirungspräsidum Magdebrug (C-280/00, EU:C:2003:415).

               3.

               Pogreška koja se tiče prava u vezi sa sudskim nadzorom spojivosti potpore, u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (c) UFEU-a, u dijelu u kojem se zaključuje da je sporna mjera nespojiva s unutarnjim tržištem zbog nepoštovanja načela tehnološke neutralnosti.


title: Predmet C-625/16 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 2. ožujka 2017. – Anikó Pint protiv Europske komisije (Žalba — Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti mađarske vlade koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/15 [CHAP(2015)00353 i 6874/14/JUST] koji se tiču navodne povrede članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima koju je učinila Mađarska — Zahtjev za dostavu dokumenata — Nepostojanje odgovora Europske komisije)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/6

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 2. ožujka 2017. – Anikó Pint protiv Europske komisije
   (Predmet C-625/16 P) (1)

   ((Žalba - Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti mađarske vlade koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/15 [CHAP(2015)00353 i 6874/14/JUST] koji se tiču navodne povrede članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima koju je učinila Mađarska - Zahtjev za dostavu dokumenata - Nepostojanje odgovora Europske komisije))
   (2017/C 195/08)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žaliteljica: Anikó Pint (zastupnik: D. Lazar, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Anikó Pint snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 112 od 10. 04. 2017.


title: Predmet T-108/13: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – VTZ i dr. protiv Vijeća („Damping — Uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, podrijetlom iz Rusije — Konačna antidampinška pristojba — Predmetni proizvod”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/43

         Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – VTZ i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-108/13) (1)

   ((„Damping - Uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, podrijetlom iz Rusije - Konačna antidampinška pristojba - Predmetni proizvod”))
   (2016/C 048/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Volzhsky, Rusija); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Rusija); Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Uralsky (Rusija); Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoy, Rusija) (zastupnici: J.-F. Bellis, F. Di Gianni i G. Coppo, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert i B. Driessen, agenti, uz asistenciju G. Berrischa, odvjetnika, i B. Byrnea, solicitora, zatim B. Byrnea i naposljetku E. McGoverna, barristera)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, B.-R. Killmann i A. Stobiecka-Kuik, agenti); ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Češka Republika); Benteler Steel/Tube GmbH (Paderborn, Njemačka); Dalmine SpA (Dalmine, Italija); Productos Tubulares, SA (Valle de Trápaga, Španjolska); Rohrwerk Maxhütte GmbH (Sulzbach-Rosenberg, Njemačka); ArcelorMittal Tubular Products Roman SA (Roman, Rumunjska); Silcotub SA (Zalău, Rumunjska); Tubos Reunidos Industrial, SL (Amurrio, Španjolska); V & M Deutschland GmbH (Düsseldorf, Njemačka); V & M France (Boulogne-Billancourt, Francuska); Vallourec Mannesmann Oil & Gas France (Aulnoye-Aymeries, Francuska); i voestalpine Tubular GmbH & Co. KG (Kindberg (Austrija) (zastupnici: S. Gubel, odvjetnik, i B. O’Connor, solicitor)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1269/2012 od 21. prosinca 2012. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 585/2012 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, podrijetlom, između ostalog, iz Rusije, nakon parcijalne privremene revizije prema članku 11. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 (SL L 357, str. 1.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 129., str. 266.).

      Izreka

               1.

               Tužba se u cijelosti odbija.

               2.

               Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) i Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) će snositi vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije i društava ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., Benteler Steel/Tube GmbH, Dalmine SpA, Productos Tubulares, SA, Rohrwerk Maxhütte GmbH, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Silcotub SA, Tubos Reunidos Industrial, SL, V & M Deutschland GmbH, V & M France, Vallourec Mannesmann Oil & Gas France i voestalpine Tubular GmbH & Co. KG.

               3.

               Europska komisija će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 114, 20. 4. 2013.


title: Predmet C-573/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. studenoga 2016. uputio High Court of Justice (Chancery Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Air Berlin plc protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. studenoga 2016. uputio High Court of Justice (Chancery Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Air Berlin plc protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Predmet C-573/16)
   (2017/C 022/22)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Air Berlin plc

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se to što država članica ubire porez od 1,5 % na prijenos, kako je opisan u zahtjevu, pod uvjetima opisanim u zahtjevu, jednom od ili više slijedećih članaka:

                           (1)

                           članku 10. ili članku 11. prve direktive (1);

                           (2)

                           članku 4. ili članku 5. druge direktive (2); ili

                           (3)

                           člancima 12., 43., 48., 49. ili 56. Ugovora o EZ-u?

               2.

               Bi li odgovor na prvo pitanje bio drukčiji u slučaju da je prijenos dionica klirinškom društvu bio nužan kako bi se olakšalo uvrštavanje društva o kojemu je riječ na burzu u toj ili drugoj državi članici?

               3.

               Bi li odgovor na prvo ili drugo pitanje bio drukčiji u slučaju da je nacionalno zakonodavstvo države članice klirinškom društvu, u slučaju odobrenja poreznog tijela, omogućilo da odabere neplaćanja poreza na prijenos dionica u klirinško društvo, ali da se umjesto toga na svaku slijedeću prodaju dionica unutar klirinškog društva obračunava SDRT (po stopi od 0,5 % od prodajne cijene)?

               4.

               Bi li odgovor na treće pitanje bio drukčiji u slučaju da struktura transakcija, koju je odabralo društvo o kojemu je riječ, podrazumijeva da se pogodnost odabira ne može iskoristiti?

      (1)  Direktiva Vijeća 69/335/EEZ od 17. srpnja 1969. o neizravnim porezima na prikupljanje kapitala (SL L 249, str. 25.) [neslužbeni prijevod]

      (2)  Direktiva Vijeća 2008/7/EZ od 17. srpnja 1969. o neizravnim porezima na prikupljanje kapitala (SL L 46, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 159.)


title: Predmet T-154/16: Presuda Općeg suda od 14. prosinca 2016. – Grid applications protiv EUIPO-a (APlan) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije APlan — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/48

         Presuda Općeg suda od 14. prosinca 2016. – Grid applications protiv EUIPO-a (APlan)
   (Predmet T-154/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije APlan - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 030/55)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Grid applications GmbH (Beč, Austrija) (zastupnik: M. Meyenburg, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. Kunz, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2016. (predmet R 1819/2015-4) vezano uz prijavu za registraciju verbalnog znaka APlan kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Grid applications GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 200, 6. 6. 2016.


title: Predmet T-636/13: Tužba podnesena 26. studenoga 2013. — TrekStor protiv OHIM-a — MSI Technology (MovieStation)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/24

         Tužba podnesena 26. studenoga 2013. — TrekStor protiv OHIM-a — MSI Technology (MovieStation)
   (Predmet T-636/13)
   2014/C 39/42
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: TrekStor Ltd (Hong Kong, Kina) (zastupnik: Rechtsanwalt O. Spieker)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: MSI Technology GmbH (Frankfurt am Main, Njemačka)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 27. rujna 2013. (predmet R 1914/2012-4) na način da se odbije zahtjev podnositelja zahtjeva za proglašenje ništavosti žiga Zajednice „MovieStation” od 20. lipnja 2011. te da mu se naloži snošenje troškova;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašenje žiga ništavim: verbalni žig „MovieStation” za proizvode iz razreda 9 ‒ žig Zajednice br. 5 743 257

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Podnositelj zahtjeva za proglašenje žiga Zajednice ništavim: MSI Technology GmbH

      Obrazloženje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim: čl. 52. st. 1. t. (a) u vezi s čl. 7. st. 1. t. (b), (c) i (d) Uredbe br. 207/2009

      Odluka odjela za poništaje: proglašenje ništavosti predmetnog žiga

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda čl. 7. st. 1. t. (b) i (c) Uredbe br. 207/2009


title: Spojeni predmeti C-154/15, C-307/15 i C-308/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil n °1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante – Španjolska) – Francisco Gutiérrez Naranjo protiv Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA protiv Emilija Irlesa Lópeza, Terese Torres Andreu (C-308/15) (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 93/13/EEZ — Potrošački ugovori — Hipotekarni zajmovi — Nepoštene odredbe — Članak 4. stavak 2. — Članak 6. stavak 1. — Proglašenje ništavosti — Ograničavanje od strane nacionalnog suda vremenskih učinaka proglašenja ništavosti nepoštene odredbe)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/8

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil n o1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante – Španjolska) – Francisco Gutiérrez Naranjo protiv Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA protiv Emilija Irlesa Lópeza, Terese Torres Andreu (C-308/15)
   (Spojeni predmeti C-154/15, C-307/15 i C-308/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 93/13/EEZ - Potrošački ugovori - Hipotekarni zajmovi - Nepoštene odredbe - Članak 4. stavak 2. - Članak 6. stavak 1. - Proglašenje ništavosti - Ograničavanje od strane nacionalnog suda vremenskih učinaka proglašenja ništavosti nepoštene odredbe))
   (2017/C 053/10)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Francisco Gutiérrez Naranjo (C-154/15), Ana María Palacios Martínez (C-307/15), Banco Popular Español SA (C-308/15)

      Tuženici: Cajasur Banco SAU (C-154/15), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)

      Izreka

   Članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalna sudska praksa kojom se vremenski ograničavaju restitucijski učinci vezani za sudsko utvrđenje nepoštenosti, u smislu članka 3. stavka 1. te direktive, odredbe sadržane u ugovoru koji je prodavatelj robe odnosno pružatelj usluge sklopio s potrošačem, samo na iznose koji su neosnovano plaćeni na temelju te odredbe nakon donošenja odluke kojom je sudskim putem utvrđena ta nepoštenost.

      (1)  SL C 228, 13. 7. 2015.

      SL C 279, 24. 8. 2015.


title: Predmet C-579/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenog 2013. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) — P. protiv Commissie Sociale Zekerheid Breda, S. protiv College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenog 2013. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) — P. protiv Commissie Sociale Zekerheid Breda, S. protiv College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (Predmet C-579/13)
   2014/C 24/14
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: P.

      Druga stranka u postupku: Commissie Sociale Zekerheid Breda
   i

      Žalitelj: S.

      Druga stranka u postupku: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Prethodna pitanja

               1.

               Trebaju li se smisao i svrha Direktive 2003/109/EZ (1) ili njezin članak 5. stavak 2. i/ili članak 11. stavak 1. tumačiti tako da je s njima u suprotnosti u nacionalnom pravu predviđeno nalaganje obveze integracije sankcionirane novčanim kaznama za državljane trećih zemalja koji imaju status osobe s dugotrajnim boravištem?

               2.

               Je li prilikom odgovora na prvo pitanje važno je li obveza integracije naložena prije dodjele statusa osobe s dugotrajnim boravištem?

      (1)  Direktiva Vijeća od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem (SL 2004 L 16, str. 44.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 41.).


title: Predmet T-571/17: Tužba podnesena 22. kolovoza 2017. – UG protiv Komisije

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/25

         Tužba podnesena 22. kolovoza 2017. – UG protiv Komisije
   (Predmet T-571/17)
   (2017/C 357/33)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: UG (zastupnici: M. Richard i P. Junqueira de Oliveira, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 18. svibnja 2017. (br. R/40/17) i sve odluke koje ju podržavaju;

               —

               naloži vraćanje tužitelja na radno mjesto;

               —

               naloži Europskoj komisiji plaćanje dospjelih plaća i naknadu štete u visini od 40 000,00 eura;

               —

               poništi obustave plaće koji su nezakonito izvršene;

               —

               naloži povrat iznosa 6 818,81 eura s osnova prekomjernih obustava plaće koje su nezakonito izvršene;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje svih izdataka i troškova kao i odvjetničke nagrade, koji se privremeno procjenjuju u iznosu od 10 000,00 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje, time što je Komisija samo prividno provela postupak koji prethodi otkazivanju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na materijalnim pogreškama kojima je zahvaćena pobijana odluka, time što su razlozi na kojima se temelji neprecizni, nisu stvarni ni ozbiljni.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na prekoračenju ovlasti, time što je Komisija otkazala tužitelju zbog njegovih funkcija u sindikatu i zato što je koristio roditeljski dopust.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredama članka 42. Pravilnika o osoblju za dužnosnike, članka 5.4 revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu, kako proizlazi iz Direktive Vijeća 2010/18/EU od 8. ožujka 2010. o provedbi revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu koji su sklopili BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP i ETUC te o stavljanju izvan snage Direktive 96/34/EZ (SL 2010., L 68, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 276.), članka 7. Direktive 2002/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o uspostavljanju općeg okvira za obavješćivanje i savjetovanje s radnicima u Europskoj zajednici – Zajednička izjava Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o zastupanju radnika (SL 2002., L 80, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 182.) kao i Priloga IX. Pravilniku, koje su počinjene nepoštivanjem stegovnog postupka.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na neproporcionalnosti sankcije.


title: Predmet C-158/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – A, B, C, D protiv Minister van Buitenlandse Zaken (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) — Posebne mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma — Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP — Okvirna odluka 2002/475/PUP — Uredba (EZ) br. 2580/2001 — Članak 2. stavak 3. — Uvrštavanje organizacije „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” na popis osoba, skupina i subjekata koji sudjeluju u terorističkim djelima — Prethodno pitanje koje se odnosi na valjanost tog uvrštavanja — Usklađenost s međunarodnim humanitarnim pravom — Pojam„,terorističko djelo” — Aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – A, B, C, D protiv Minister van Buitenlandse Zaken
   (Predmet C-158/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) - Posebne mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma - Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP - Okvirna odluka 2002/475/PUP - Uredba (EZ) br. 2580/2001 - Članak 2. stavak 3. - Uvrštavanje organizacije „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” na popis osoba, skupina i subjekata koji sudjeluju u terorističkim djelima - Prethodno pitanje koje se odnosi na valjanost tog uvrštavanja - Usklađenost s međunarodnim humanitarnim pravom - Pojam„,terorističko djelo” - Aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba))
   (2017/C 151/02)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: A, B, C, D

      Tuženik: Minister van Buitenlandse Zaken

      Izreka

               1.

               U smislu sudske prakse koja se temelji na presudama od 9. ožujka 1994., TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, EU:C:1994:90), i od 15. veljače 2001., Nachi Europe (C-239/99, EU:C:2001:101), nije očito da su bile dopuštene tužbe za poništenje koje su pred Općim sudom Europske unije podnijele osobe, koje su se nalazile u situaciji poput one žalitelja u glavnom postupku, protiv Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 610/2010 od 12. srpnja 2010. o provođenju članka 2. stavka 3. Uredbe br. 2580/2001 i stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) br. 1285/2009 odnosno protiv akata Unije koji su joj prethodili, u vezi s uvrštavanjem subjekta „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” na popis iz članka 2. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2580/2001 od 27. prosinca 2001. o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma.

               2.

               Budući da Zajedničkom stajalištu Vijeća 2001/931/ZVSP od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i Uredbi br. 2580/2001 nije protivno tumačenje da su aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba u smislu međunarodnog humanitarnog prava „teroristička djela” u smislu tih akata Unije, činjenica da aktivnosti subjekta „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” mogu biti takve aktivnosti ne utječe na valjanost Provedbene uredbe br. 610/2010 i akata Unije koji su joj prethodili u vezi s uvrštavanjem koje je navedeno u točki 1. ove izreke.

      (1)  SL C 194, 24. 6. 2016.


title: Predmet C-208/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. svibnja 2015. uputio Kúria (Mađarska) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. svibnja 2015. uputio Kúria (Mađarska) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Predmet C-208/15)
   (2015/C 236/37)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 2., članak 2. stavak 1. točke (a) i (c), članak 14. stavak 1., članak 24. stavak 1., članak 73., članak 78. točku (b) i članak 135. stavak 1. točku (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. (u daljnjem tekstu: Direktiva o PDV-u) tumačiti na način da isporuka robe i dodjela kredita provedeni u skladu s ugovorom potpisanim između otkupljivača i proizvođača predstavljaju neovisne transakcije (distinct and independent) u svrhe PDV-a, ili na način da postoji jedinstvena (single) transakcija čiji oporezivi iznos uključuje, osim naknade u zamjenu za isporučenu robu, i kamate na dodijeljeni kredit?

               2.

               Ako je potonje tumačenje u skladu s Direktivom o PDV-u, može li se ta direktiva tumačiti na način da u vezi s jedinstvenom (single) transakcijom, koja obuhvaća isporuku robe oporezive PDV-om i pružanje usluga izuzetih od PDV-a, ta transakcija predstavlja izuzeće od načela opće primjene PDV-a? U slučaju da je tomu tako, koje je kriterije potrebno primijeniti?

               3.

               Utječe li na odgovor na gore navedena pitanja, i ako da, u kojoj mjeri, činjenica da otkupljivač može u skladu s ugovorom pružati nove usluge u korist i na zahtjev proizvođača, odnosno da može kupiti poljoprivredne proizvode koje je proizvođač proizveo?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-216/12: Presuda Općeg suda od 6. listopada 2015. – Technion i Technion Research & Development Foundation protiv Komisije („Financijska potpora — Šesti okvirni program Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti — Povrat iznosa primjenom zaključaka financijske revizije koje je Komisija isplatila u okviru ugovora o istraživanju — Prijeboj potraživanja — Djelomična preinaka tužbe — Zahtjev za utvrđivanje nepostojanja ugovornog potraživanja — Arbitražna klauzula — Prihvatljivi troškovi — Stjecanje bez osnove — Obveza obrazlaganja”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/27

         Presuda Općeg suda od 6. listopada 2015. – Technion i Technion Research & Development Foundation protiv Komisije
   (Predmet T-216/12) (1)

   ((„Financijska potpora - Šesti okvirni program Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti - Povrat iznosa primjenom zaključaka financijske revizije koje je Komisija isplatila u okviru ugovora o istraživanju - Prijeboj potraživanja - Djelomična preinaka tužbe - Zahtjev za utvrđivanje nepostojanja ugovornog potraživanja - Arbitražna klauzula - Prihvatljivi troškovi - Stjecanje bez osnove - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 398/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) i Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (zastupnik: D. Grisay, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Calciu i F. Moro, agenti, uz asistenciju u početku L. Defalque i S. Woog, a potom L. Defalque i J. Thiry, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev, s jedne strane, za poništenje na temelju članka 263. UFEU-a Odluke Komisije o prijeboju sadržane u dopisu od 13. ožujka 2012. upućene Technionu – Israel Institute of Technology s ciljem povrata iznosa od 97  118,69 eura, što odgovara visini prilagođenih iznosa, s dodanim kamatama, za ugovor br. 034984 (Mosaica), slijedom zaključaka financijske revizije koja se osobito odnosi na ugovor sklopljen u okviru Šestog okvirnog programa Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti kao doprinosu stvaranju europskog istraživačkog prostora i inovacijama (2002.–2006.) i, s druge strane, zahtjeva na temelju članka 272. UFEU-a za utvrđenje nepostojanja potraživanja koju Komisija navodno ima prema Technionu na temelju ugovora Mosaica, i koja je predmet spornog prijeboja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Technionu – Israel Institute of Technology i Technionu Research & Development Foundation Ltd snošenje troškova.

      (1)  SL C 243, 11. 8. 2012.


title: Predmet T-718/16: Tužba podnesena 4. listopada 2016. – Mad Dogg Athletics protiv EUIPO-a – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/30

         Tužba podnesena 4. listopada 2016. – Mad Dogg Athletics protiv EUIPO-a – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)
   (Predmet T-718/16)
   (2016/C 462/39)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Mad Dogg Athletics, Inc. (Venice, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Steinberg, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aerospinning Master Franchising Ltd. s. r. o. (Prag, Češka Republika)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: Verbalni žig Unije „SPINNING” – Žig Europske unije br. 175 117

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. srpnja 2016. u predmetu R 2375/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome opozvan žig Europske unije br. 000175117 „SPINNING” za proizvode „Naprave za tjelovježbu” iz razreda 28 i usluge „Usluge vođenog tjelesnog vježbanja (fitnes)” iz razreda 41;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 41. stavka 2. točke (a) Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

               —

               povreda članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.


title: Predmet T-822/16: Tužba podnesena 21. studenoga 2016. – Kik Textilien und Non-Food protiv EUIPO-a – FF Group Romania (_kix)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/50

         Tužba podnesena 21. studenoga 2016. – Kik Textilien und Non-Food protiv EUIPO-a – FF Group Romania (_kix)
   (Predmet T-822/16)
   (2017/C 022/68)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Njemačka) (zastupnici: S. Körber i L. Pechan, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: FF Group Romania SRL (Bukurešt, Rumunjska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „_kix” –žig Europske unije br. 12 517 901

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. rujna 2016. u predmetu R 2323/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da,

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži snošenje troškova postupka tuženiku i ovisno o slučaju, drugoj stranci pred žalbenim vijećem, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 75. prve rečenice Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 42. stavaka 2. i 3. u vezi s člankom 15. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-4/12: Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2013. — Olive Line International protiv OHIM-a — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica — Figurativni žig Maestro de Oliva — Raniji nacionalni verbalni žig MAESTRO — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 15. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/20

         Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2013. — Olive Line International protiv OHIM-a — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)
   (Predmet T-4/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica - Figurativni žig Maestro de Oliva - Raniji nacionalni verbalni žig MAESTRO - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 15. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 24/34
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Olive Line International, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: M. Aznar Alonso, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Carapelli Firenze SpA (Tavarnelle Val di Pesa, Italija).

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. rujna 2011. (predmet R 1612/2010-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Carapelli Firenze, SpA i Olive Line International, SL.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Olive Line International, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 89, 24.3.2012.


title: Predmet C-454/14: Presuda Suda (osmo vijeće) od 25. veljače 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države članice — Okoliš — Direktiva 1999/31/EZ — Članak 14. — Odlaganje otpada na odlagalištima — Neusklađenost postojećih odlagališta — Zatvaranje i naknadno održavanje odlagališta)

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/10

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 25. veljače 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-454/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 1999/31/EZ - Članak 14. - Odlaganje otpada na odlagalištima - Neusklađenost postojećih odlagališta - Zatvaranje i naknadno održavanje odlagališta))
   (2016/C 145/11)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano i D. Loma-Osorio Lerena, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Banciella Rodríguez-Miñón, agent)

      Izreka

               1)

               Time što u pogledu svakog od odlagališta o kojima je riječ, to jest, odlagališta Ortuella (Baskija), Zurita i Juan Grande (Kanari), nije poduzela potrebne mjere kako bi od operatera zatražila izradu planova za gospodarenje otpadom i osiguravanje cjelovite provedbe tih planova prema uvjetima iz Direktive Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada, uz iznimku uvjeta iz točke I. Priloga I. toj direktivi, u roku od osam godina od datuma utvrđenog u članku 18. stavku 1. navedene direktive, Kraljevina Španjolska povrijedila je, za svako od tih odlagališta, obveze koje ima na temelju članka 14. točke (c) te iste direktive.

               2)

               Time što u pogledu svakog od odlagališta o kojima je riječ, to jest, odlagališta Vélez Rubio (Almería), Alcolea de Cinca (Huesca), Sariñena (Huesca), Tamarite de Litera (Huesca), Somontano – Barbastro (Huesca), Barranco de Sedases (Fraga, Huesca), Barranco Seco (Puntallana, La Palma), Jumilla (Murcia), Legazpia (Guipuscoa), Sierra Valleja (Arcos de la Frontera, Cadiz), Carretera Pantano del Rumblar (Baños de la Encina, Jaén), Barranco de la Cueva (Bélmez de la Moraleda, Jaén), Cerrajón (Castillo de Locubín, Jaén), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Jaén), Hoya del Pino (Siles, Jaén), Bellavista (Finca El Coronel, Alcalá de Guadaira, Sevilla), El Patarín (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (Arahal, Sevilla), Carretera de Almadén de la Plata (Cazalla de la Sierra, Sevilla), El Chaparral (Écija, Sevilla), Carretera A-92, KM 57,5 (Morón de la Frontera, Sevilla), Carretera 3118 Fuente Leona – Cumbres mayores (Colina Barragona, Huelva), Llanos del Campo (Grazalema – Benamahoma, Cadiz), Andrada Baja (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Carretera de Los Villares (Andújar, Jaén), La Chacona (Cabra, Cordoba) i El Chaparral – La Sombrerera (Puerto Serrano, Cadiz), nije poduzela potrebne mjere kako bi, u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (g) i člankom 13. Direktive 1999/31 što hitnije zatvorila odlagališta koja, u skladu s člankom 8. te direktive, nisu imala odobrenje za nastavak rada, Kraljevina Španjolska povrijedila je, za svako od tih odlagališta, obveze koje ima na temelju članka 14. točke (b) navedene direktive.

               3)

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet T-236/16: Presuda Općeg suda od 22. lipnja 2017. – Biogena Naturprodukte protiv EUIPO-a (ZUM wohl) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije ZUM wohl — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Upućivanje na podnesak upućen žalbenom vijeću koji je ponovno iznesen u tužbi — Dokazi priloženi zahtjevu za javnu raspravu”)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/24

         Presuda Općeg suda od 22. lipnja 2017. – Biogena Naturprodukte protiv EUIPO-a (ZUM wohl)
   (Predmet T-236/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije ZUM wohl - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Upućivanje na podnesak upućen žalbenom vijeću koji je ponovno iznesen u tužbi - Dokazi priloženi zahtjevu za javnu raspravu”))
   (2017/C 256/27)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Salzburg, Austrija) (zastupnici: I. Schiffer i G. Hermann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. veljače 2016. (predmet R 1982/2015-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka ZUM wohl kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Biogena Naturprodukte GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 243, 4. 7. 2016.


title: Predmet T-546/13: Tužba od 20. listopada 2013. — Šumelj i drugi protiv Europske unije

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/34

         Tužba od 20. listopada 2013. — Šumelj i drugi protiv Europske unije
   (Predmet T-546/13)
   2013/C 367/60
   Jezik postupka: hrvatski

      Stranke

      Tužitelji: Ante Šumelj (Zagreb, Hrvatska), Dubravka Bašljan (Zagreb), Đurđica Crnčević (Sv. Ivan Zelina, Hrvatska), Miroslav Lovreković (Križevci, Hrvatska) (zastupnik: Mato Krmek, odvjetnik)

      Tuženik: Europska unija

      Zahtjevi

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               donese međupresudu kojom će utvrditi propust Europske komisije u vršenju nadzora nad provedbom Ugovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji, u dijelu koji se odnosi na uvođenje službe javnih ovršitelja u pravni sustav Republike Hrvatske u skladu s člankom 36. Akta o pristupanju (Prilog VII. točka 1.),

               —

               naloži Europskoj uniji da tužiteljima naknadi štetu (imovinsku i neimovinsku) zbog izvanugovorne odgovornosti Europske unije u skladu s člankom 340. stavkom 2. UFEU-a,

               —

               naloži Europskoj uniji da naknadi troškove ovog postupka,

               —

               dodatno se od Općeg suda zahtijeva da do pravomoćnosti ove međupresude zastane s raspravljanjem o visini tužbenog zahtjeva.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge:

               1.

               Time što je propustila spriječiti ukidanje zakonâ kojima se uvodi i regulira javnoovršiteljska služba, a koje je Republika Hrvatska usvojila tijekom pregovora o pristupanju Europskoj uniji, Europska komisija povrijedila je članak 36. Akta o pristupanju (Prilog VII. točka 1.) koji je sastavni dio Ugovora o pristupanju Europskoj uniji sklopljenog između Republike Hrvatske i država članica Europske unije (Narodne novine — Međunarodni ugovori broj 2/12). Članak 36. Akta o pristupanju stvara obvezu za Komisiju da prati (monitoring) sve obveze koje je Republika Hrvatska preuzela tijekom pregovora o pristupanju Europskoj uniji pa tako i preuzete pravne obveze Republike Hrvatske da ustroji službu javnih ovršitelja i stvori sve uvjete potrebne za punu implementaciju te službe u hrvatski pravni poredak do 1. siječnja 2012.

               2.

               Navedenom povredom Europska je komisija izravno nanijela štetu tužiteljima, koji su bili imenovani na mjesta javnih ovršitelja i čija su legitimna očekivanja bila da će započeti s radom 1. siječnja 2012.

               3.

               Komisija je propuštanjem svojih ugovornih obveza očito i teško zanemarila granice diskrecije koje su joj postavljene i time je podnositeljima (imenovanim javnim ovršiteljima) suprotno njihovim legitimnim očekivanjima uzrokovala znatnu imovinsku i neimovinsku štetu, koju je dužna naknaditi temeljem članka 340. stavka 2. UFEU-a.


title: Predmet T-481/16 RENV: Rješenje Općeg suda od 17. svibnja 2017. – Cuallado Martorell protiv Komisije („Javna služba — Zapošljavanje — Otvoreni natječaj — Nepozivanje na usmeno testiranje — Ocjena pisanog testa — Odluka o neuvrštavanju imena tužiteljice na popis uspješnih kandidata — Mogućnost da povjerenstvo za odabir jednome od svojih članova povjeri ispravljanje pisanih testova — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito potpuno pravno neosnovana”)

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/25

         Rješenje Općeg suda od 17. svibnja 2017. – Cuallado Martorell protiv Komisije
   (Predmet T-481/16 RENV) (1)

   ((„Javna služba - Zapošljavanje - Otvoreni natječaj - Nepozivanje na usmeno testiranje - Ocjena pisanog testa - Odluka o neuvrštavanju imena tužiteljice na popis uspješnih kandidata - Mogućnost da povjerenstvo za odabir jednome od svojih članova povjeri ispravljanje pisanih testova - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito potpuno pravno neosnovana”))
   (2017/C 231/31)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužiteljica: Eva Cuallado Martorell (Valencija, Španjolska) (zastupnik: C. M. Pinto Cañón, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena na temelju članka 270. UFEU-a kojom se zahtijeva poništenje odluke povjerenstva za odabir na natječaju EPSO/AD/130/08, koji je organizirao Europski ured za odabir osoblja (EPSO), u skladu s kojom kandidat nema pravo pristupiti usmenom testiranju i u skladu s kojom ga se ne uvrštava na popis uspješnih kandidata.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena u dijelu u kojem je usmjerena protiv odluke EPSO-a od 14. rujna 2009. što se tiče pitanja dopuštanja tužitelju da sudjeluje u tom usmenom testiranju.

               2.

               Tužba se odbacuje kao očito pravno neosnovana, u dijelu u kojem je usmjerena protiv odluke EPSO-a donesene 23. srpnja 2009. kojom se održava na snazi rezultat od 18/40 kojim se tužiteljicu isključuje iz zadnjeg pisanog testiranja (c) i kojom se odbija E. Cuallado Martorell dozvoliti pristup usmenom testiranju.

               3.

               E. Cuallado Martorell i Europska komisija snosit će vlastite troškove žalbenog postupka pred Općim sudom.

               4.

               E. Cuallado Martorell snosit će troškove ponovnog postupka pred Službeničkim sudom kao i pred Općim sudom.

      (1)  SL C 148, 5. 6. 2010. (predmet je prvotno zaprimljen na Službeničkom sudu Europske unije pod brojem F-96/09, a poslije vraćen pred Službenički sud nakon što je podnesena žalba pod brojem F-96/09 RENV i proslijeđen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.).


title: Predmet C-347/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luksembourg) – Caisse nationale des prestations familiales protiv Ulrike Wiering, Markus Wiering (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Uredba (EEZ) br. 574/72 — Obiteljska davanja — Obiteljski doplatci — Doplatak za djecu — ,Elterngeld’ — ,Kindergeld’ — Izračun razlikovnog dodatka)

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luksembourg) – Caisse nationale des prestations familiales protiv Ulrike Wiering, Markus Wiering
   (Predmet C-347/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Uredba (EEZ) br. 574/72 - Obiteljska davanja - Obiteljski doplatci - Doplatak za djecu - ,Elterngeld’ - ,Kindergeld’ - Izračun razlikovnog dodatka))
   2014/C 202/03
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Caisse nationale des prestations familiales

      Tuženici: Ulrike Wiering, Markus Wiering

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Tumačenje članka 1. točke (u) podtočke (i), članka 4. stavka 1. točke (h) i članka 76. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice u njezinoj izmijenjenoj verziji (SL L 149, str. 2.) – Tumačenje članka 10. stavka 1. točke (b) podtočke (i) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 574/72 od 21. ožujka 1972. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EEZ) br. 1408/71 (SL L 74, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 8., str. 3.) – Pojam „obiteljska davanja” – Radnik s boravištem u Njemačkoj koji obavlja svoju djelatnost u Luksemburgu – Kumuliranje prava na obiteljska davanja – Izračun razlikovnog dodatka koji plaća Luksembourg – Uzimanje u obzir njemačkih doplataka za djecu „Elterngeld” i „Kindergeld”.

      Izreka

   Članak 1. točku (u) podtočku (i) i članak 4. stavak 1. točku (h) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji izmijenjenoj Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1606/98 od 29. lipnja 1998., kao i članak 10. stavak 1. točku (b) podtočku (i) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 574/72 od 21. ožujka 1972. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EEZ) br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, treba tumačiti u smislu da se, u situaciji kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, u svrhu izračuna razlikovnog dodatka koji će eventualno biti priznat radniku migrantu u državi članici njegova zaposlenja ne moraju uzeti u obzir sva obiteljska davanja koja obitelj tog radnika dobiva na temelju zakonodavstva države članice boravišta, s obzirom na to da, podložno provjeri suda koji je uputio zahtjev, u smislu članka 12. Uredbe br. 1408/71, „Elterngeld” predviđen njemačkim zakonodavstvom nije iste vrste kao „Kindergeld” predviđen tim zakonodavstvom i obiteljski doplatci predviđeni luksemburškim zakonodavstvom.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.


title: Predmet T-200/13 P: Presuda Općeg suda od 20. svibnja 2014. – De Luca protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Imenovanje — Razvrstavanje u razred — Imenovanje na radno mjesto iz više funkcijske skupine nakon provedenog otvorenog natječaja — Odbijanje tužbe u prvom stupnju nakon upućivanja od strane Općeg suda — Stupanje na snagu novog pravilnika — Prijelazne odredbe — Članak 12. stavak 3. Priloga XIII. Pravilniku” )

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/22

         Presuda Općeg suda od 20. svibnja 2014. – De Luca protiv Komisije
   (Predmet T-200/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Imenovanje - Razvrstavanje u razred - Imenovanje na radno mjesto iz više funkcijske skupine nakon provedenog otvorenog natječaja - Odbijanje tužbe u prvom stupnju nakon upućivanja od strane Općeg suda - Stupanje na snagu novog pravilnika - Prijelazne odredbe - Članak 12. stavak 3. Priloga XIII. Pravilniku”))
   2014/C 202/27
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Patrizia De Luca (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: u početku S. Orlandi i J.-N. Louis, odvjetnici, potom S. Orlandi)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnik: J. Currall, agent) i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, agenti)

      Predmet

   Žalba uložena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 30. siječnja 2013., De Luca/Komisija (F-20/06 RENV), kojom se traži ukidanje te presude

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               P. De Luca i Europska komisija snosit će svaka svoje troškove iz dvaju postupaka vođenih na Općem sudu i iz dvaju postupaka vođenih na Službeničkom sudu.

               3.

               Vijeće Europske unije snosit će svoje troškove iz dvaju postupaka vođenih na Općem sudu i iz dvaju postupaka vođenih na Službeničkom sudu.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-700/14: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2017. – TV1 protiv Komisije („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Pružanje usluga integrirane audiovizualne produkcije, diseminacije i arhiviranja — Odbijanje ponude ponuditelja — Dodjela ugovora drugom ponuditelju — Izuzetno niska ponuda — Obveza zahtijevanja dodatnih pojašnjenja — Obveza obrazlaganja — Transparentnost — Jednako postupanje i nediskriminacija — Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/19

         Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2017. – TV1 protiv Komisije
   (Predmet T-700/14) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluga integrirane audiovizualne produkcije, diseminacije i arhiviranja - Odbijanje ponude ponuditelja - Dodjela ugovora drugom ponuditelju - Izuzetno niska ponuda - Obveza zahtijevanja dodatnih pojašnjenja - Obveza obrazlaganja - Transparentnost - Jednako postupanje i nediskriminacija - Očita pogreška u ocjeni”))
   (2017/C 078/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: TV1 GmbH (Unterföhring, Njemačka) (zastupnici: C. Scherer-Leydecker, J. Mey i A. Rausch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Moro i M. Noll-Ehlers, zatim F. Moro i T. Maxian Rusche i konačno T. Maxian Rusche i A. Katsimerou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Komisijine Odluke kojom je odbijena tužiteljeva ponuda u vezi s grupom IV. pod nazivom „Tekuće širenje, kompresija, skladištenje i širenje sadržaja” u okviru poziva na nadmetanje pod referentnim brojem PO/2014-03/A4 koji se odnosi na „[u]sluge integrirane audiovizualne produkcije, diseminacije i arhiviranja”, odluke kojom je Komisija dodijelila tu grupu odabranom ponuditelju i ugovora o pružanju usluga sklopljenom između Komisije i odabranog ponuditelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu TV1 GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-229/16: Rješenje predsjednika Suda od 23. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P. protiv Joãa Carlosa Lomba Silve Cordeira

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/18

         Rješenje predsjednika Suda od 23. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P. protiv Joãa Carlosa Lomba Silve Cordeira
   (Predmet C-229/16) (1)

   (2017/C 161/24)
   Jezik postupka: portugalski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet T-331/17: Tužba podnesena 23. svibnja 2017. – Steifer protiv EGSO-a

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/53

         Tužba podnesena 23. svibnja 2017. – Steifer protiv EGSO-a
   (Predmet T-331/17)
   (2017/C 231/68)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Guy Steifer (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Direktora ljudskih i financijskih resursa EGSO-a od 21. listopada 2002. kojom je odbijen tužiteljev zahtjev od 2. listopada 2002. za naknadu nepriznatog dijela njegovih prava na belgijsku mirovinu prenesenih na mirovinsko osiguranje zajednice;

               —

               poništi mišljenje o određivanju tužiteljeva prava na starosnu mirovinu, utvrđenog odlukom br. 360/03 A od 15. prosinca 2003. u dijelu u kojem ono isključuje ili ne predviđa naknadu zaostalih iznosa njegove mirovine koje Office national des pensions du Royaume de Belgique (Nacionalni ured za mirovine Kraljevine Belgije) uplaćuje na bankovni račun EGSO-a s početkom od 1. siječnja 2004. zbog prijenosa njegovih mirovinskih prava;

               —

               naložiti EGSO-u naknadu zaostalih iznosa mirovine tužitelju koje je Office national des pensions du Royaume de Belgique plaćao Odboru od 1. siječnja 2004. na temelju prijenosa njegovih mirovinskih prava, uvećanih za zatezne kamate po stopi koju je odredio ESB za svoje glavne poslove refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda, od datuma od kojeg su se ti iznosi trebali nadoknaditi do potpunog plaćanja;

               —

               naložiti EGSO-u da tužitelju svaki mjesec nadoknadi zaostale iznose mirovine, koje će Office national des pensions du Royaume de Belgique još ubuduće uplaćivati na bankovni račun Odbora;

               —

               naloži EGSO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zabrane stjecanja bez osnove Europske unije, prava na vlasništvo i članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike tumačenog u svjetlu njegovih ciljeva, s obzirom na to da pobijane odluke isključuju ili ne predviđaju tužiteljevo pravo na naknadu iznosa njegove nacionalne mirovine koja nije bila uključena u sastav njegove mirovine iz Europske unije.


title: Predmet T-750/16: Tužba podnesena 28. listopada 2016. – FV protiv Vijeća

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/42

         Tužba podnesena 28. listopada 2016. – FV protiv Vijeća
   (Predmet T-750/16)
   (2017/C 006/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: FV (Rhode-St-Genèse, Belgija) (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

         i posljedično:

               —

               poništi odluku od 8. prosinca 2015., donesenu na temelju članka 42.c Pravilnika o osoblju za dužnosnike;

               —

               po potrebni poništi odluku od 19. srpnja 2016., kojom je odbijena tužiteljeva pritužba od 8. ožujka 2016;

               —

               naloži tuženiku plaćanje naknade štete u visini od 151 101 eura, uz pridržaj prava prilagodbe tog iznosa, radi popravljanja imovinske štete tužitelju;

               —

               naloži tuženiku plaćanje naknade štete određene ex aequo et bono u iznosu od 70 000 eura, radi popravljanja neimovinske štete tužitelju;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti protiv članka 42.c Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, povredi članaka 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, povredi Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000., L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.) te povredi članka 1.d Pravilnika o osoblju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 42.c Pravilnika o osoblju, povredi priopćenja osoblju br. 71/15, kojom su pružene informacija o provedbi članka 42.c Pravilnika o osoblju, te očitoj pravnoj i činjeničnoj netočnosti te nevaljanosti razloga zbog kojih je tužitelj poslan na dopust po službenoj dužnosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje i povredi prava obrane.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi primjene dužne pažnje.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti.


title: Predmet C-63/16 P: Žalba koju je 4. veljače 2016. podnio Actega Terra GmbH protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 23. studenoga 2015. u predmetu T-766/14, Actega Terra GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/15

         Žalba koju je 4. veljače 2016. podnio Actega Terra GmbH protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 23. studenoga 2015. u predmetu T-766/14, Actega Terra GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-63/16 P)
   (2016/C 260/19)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Actega Terra GmbH (zastupnik: C. Onken, odvjetnica)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Heidelberger Druckmaschinen
   Rješenjem od 24. svibnja 2016. Sud Europske unije (sedmo vijeće) odbio je žalbu i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-234/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Sky Italia Srl protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Televizijsko emitiranje — Direktiva 2010/13/EU — Članak 4. stavak 1. i članak 23. stavak 1. — Reklamni spotovi — Nacionalni propis koji za televizijske kuće koje naplaćuju program predviđa manji maksimalni vremenski udio emitiranja koji se može posvetiti oglašavanju od udjela predviđenog za televizijske kuće koje ne naplaćuju program — Jednako postupanje — Sloboda pružanja usluga)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/15

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Sky Italia Srl protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Predmet C-234/12) (1)

   (Televizijsko emitiranje - Direktiva 2010/13/EU - Članak 4. stavak 1. i članak 23. stavak 1. - Reklamni spotovi - Nacionalni propis koji za televizijske kuće koje naplaćuju program predviđa manji maksimalni vremenski udio emitiranja koji se može posvetiti oglašavanju od udjela predviđenog za televizijske kuće koje ne naplaćuju program - Jednako postupanje - Sloboda pružanja usluga)
   2013/C 260/26
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Sky Italia Srl

      Tuženik: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      uz sudjelovanje: Reti Televisive Italiane (RTI) SpA, Maria Iaccarino

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio — Tumačenje članka 4. Direktive 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2010. o koordinaciji određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama o pružanju audiovizualnih medijskih usluga (SL L 95, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 160.) — Tumačenje članaka 49., 56. i 63. UFEU-a kao i članka 11. Povelje o temeljnim pravima Europske unije u vezi s člankom 10. Europske konvencije o ljudskim pravima kako ga tumači Europski sud za ljudska prava — Maksimalni vremenski udio emitiranja koji se može posvetiti oglašavanju — Nacionalni propis koji za televizijske kanale koji se plaćaju predviđa manji maksimalni udio od onoga predviđenog za druge kanale

      Izreka

   Članak 4. stavak 1. Direktive 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2010. o koordinaciji određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama o pružanju audiovizualnih medijskih usluga (Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama) kao i načelo jednakog postupanja i članak 56. UFEU-a trebaju se tumačiti na način da ne zabranjuju, u načelu, nacionalni propis, poput onoga u glavnom predmetu, koji predviđa manja ograničenja po satu za vrijeme emitiranja posvećeno televizijskom oglašavanju za televizijske kuće koje naplaćuju program od onih utvrđenih za televizijske kuće koje ne naplaćuju program, pod uvjetom da se poštuje načelo proporcionalnosti, što treba provjeriti sud koji je postavio prethodno pitanje.

      (1)  SL C 217, 21.7.2012.


title: Predmet T-215/17: Tužba podnesena 7. travnja 2017. – Pear Technologies protiv EUIPO-a – Apple (PEAR)

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/33

         Tužba podnesena 7. travnja 2017. – Pear Technologies protiv EUIPO-a – Apple (PEAR)
   (Predmet T-215/17)
   (2017/C 168/44)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pear Technologies Ltd (Makao, Kina) (zastupnici: J. Coldham, Solicitor i E. Himsworth, QC)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „PEAR” – prijava za registraciju br. 13 115 076

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. siječnja 2017. u predmetu R 860/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku; i/ili

               —

               vrati predmet žalbenom vijeću na ponovno odlučivanje;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale tužitelju pred žalbenim vijećem;

               —

               naloži drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem, ako intervenira, snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale tužitelju pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-456/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. listopada 2014. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Španjolska) – Manuel Orrego Arias protiv Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. listopada 2014. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Španjolska) – Manuel Orrego Arias protiv Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
   (Predmet C-456/14)
   (2014/C 439/31)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Manuel Orrego Arias

      Tuženik: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      Prethodno pitanje

   Tumačenje članka 3. stavka 1. točke (a) alineje 1. Direktive Vijeća 2001/40/EZ (1) od 28. svibnja 2011., a osobito pitanja odnosi li se izraz „kazneno djelo kažnjivo kaznom koja uključuje oduzimanje slobode u trajanju od najmanje jedne godine”, sadržan u toj odredbi, na apstraktno određenu kaznu za predmetno kazneno djelo ili, suprotno tome, na konkretnu kaznu zatvora koja je izrečena osuđeniku i, prema tome, moraju li druge države članice priznati odluku o izgonu državljanina treće zemlje osuđenog na kaznu koja uključuje oduzimanje slobode u trajanju od 8 mjeseci.

      (1)  Uredba Vijeća od 28. svibnja 2011. o uzajamnom priznavanju odluka o izgonu državljana trećih zemalja
   (SL L 149, str. 34.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 16.)