title: Predmet C-530/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2013. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Leopold Schmitzer protiv Bundesministerin für Inneres

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2013. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Leopold Schmitzer protiv Bundesministerin für Inneres
   (Predmet C-530/13)
   2014/C 15/04
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Leopold Schmitzer

      Tuženo tijelo: Bundesministerin für Inneres

      Prethodna pitanja

               1.

               Radi li se o — ne dovodeći u pitanje članak 52. stavak 1. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (u daljnjem tekstu: Povelja) i članak 6. Direktive Vijeća 2000/78/EZ (1) od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (u daljnjem tekstu: Direktiva) — (izravnom) različitom postupanju na temelju dobi u smislu članka 21. stavka 1. Povelje odnosno članka 2. stavka 1. i stavka 2. točke (a) Direktive, ako prilikom uvođenja nediskriminatornog sustava napredovanja u platnim razredima za nove službenike, postojeći službenik koji je bio diskriminiran prema prethodnoj pravnoj situaciji (isključenjem uračunavanja razdoblja prije navršene 18. godine života u svrhe napredovanja) postavljanjem zahtjeva doduše može odabrati prelazak u novi sustav i time dobiti nediskriminatorno izračunat referentni datum za napredovanje, ali odobrenje takvog zahtjeva postigne prema nacionalnom pravu te se zbog sporijeg napredovanja koje je predviđeno u novom sustavu njegov platni razred (i time posljedično i plaća koja mu se isplaćuje) unatoč povoljnijem referentnom datumu za napredovanje ne poboljšava u mjeri da bude uvršten u isti platni razred kao i postojeći službenik koji je prema prethodnoj pravnoj situaciji bio pozitivno diskriminiran (koji doduše ne može dokazati usporediva razdoblja prije, ali može nakon 18. godine života i koja su mu već uračunata prema prethodnoj pravnoj situaciji), a koji ne vidi povoda za odabir prelaska u novi sustav?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora, može li se službenik ‒ u slučaju nepostojanja temelja u smislu članka 52. stavka 1. Povelje odnosno članka 6. Direktive (vezano za to pogledati pitanje 3.) — i onda pozivati na izravnu primjenu članka 21. Povelje odnosno članka 2. Direktive u postupku za određivanje platnog razreda ako je već prije toga postavljanjem odgovarajućeg zahtjeva dobio povoljniji referentni datum za napredovanje u novom sustavu?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1./, je li razlikovanje vezano za platni razred između postojećih službenika koji su bili pozitivno diskriminirani, a nisu odabrali prelazak u novi sustav s jedne, i postojećih službenika koji su usprkos odabiru prelaska u novi sustav i dalje u lošijoj poziciji, s druge strane, a koje se i dalje održava na snazi povodom uvođenja nediskriminatornog sustava za nove službenike, opravdano u smislu članka 52. stavka 1. Povelje odnosno članka 6. Direktive kao iznimka u prijelaznom razdoblju zbog upravne ekonomije i očuvanja stečenih prava odnosno legitimnih očekivanja, čak i ako

                           (a)

                           nacionalni zakonodavac prilikom uređivanja sustava napredovanja nije vezan suglasnošću socijalnih partnera te se mora kretati samo unutar ustavnih granica zaštite legitimnih očekivanja, a koji ne iziskuje potpuno očuvanje stečenih prava u smislu potpunog održavanja starog sustava za postojeće službenike koji su bili pozitivno diskriminirani, a nisu odabrali prelazak u novi sustav;

                           (b)

                           bi nacionalni zakonodavac u ovom kontekstu mogao osigurati i jednakost između postojećih službenika uračunavanjem razdoblja i prije 18. godine života, uz zadržavanje starih pravila o napredovanju za postojeće službenike koji su dosad bili diskriminirani;

                           (c)

                           bi s time povezani dodatni trošak obrade zbog očekivano velikog broja zahtjeva doduše bio znatan, ali troškovno ni približno ne dostiže ukupnu visinu izmaklih primanja i izmaklih primanja u budućnosti diskriminiranih službenika u usporedbi sa službenicima koji su bili pozitivno diskriminirani;

                           (d)

                           će prijelazno razdoblje nastavka različitog postupanja među postojećim službenicima trajati više desetljeća i da će dugo vremena (zbog općeg „prestanka primanja u službu” novih službenika u javnopravni radni odnos) negativno utjecati na više od prevladavajuće većine svih službenika;

                           (e)

                           je sustav uveden retroaktivno zbog čega je na štetu službenika izmijenjena povoljnija pravna situacija za službenika koja je trebala biti provedena uzimajući u obzir prvenstvo primjene prava Unije, svakako između 1. siječnja 2004. i 30. kolovoza 2010., a čiju primjenu na svoj slučaj je službenik zahtijevao još prije objave novele?

                     U slučaju negativnog odgovora na pitanja 1./ili 2./, ili potvrdnog odgovora na pitanje 3./:

               4.

                           (a)

                           Predstavlja li zakonsko uređenje koje za razdoblja zaposlenja na početku karijere predviđa dulje razdoblje potrebno za napredovanje i stoga otežava napredovanje u sljedeći platni razred, neizravno različito postupanje na temelju dobi?

                           (b)

                           U slučaju potvrdnog odgovora, je li ono prikladno i nužno uzimajući u obzir da službenik na početku karijere ima malo radnog iskustva?

                     U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 3./:

               5.

                           (a)

                           Predstavlja li diskriminaciju na temelju dobi zakonsko uređenje koje „druga razdoblja”, čak i ako nisu služila ni školskoj izobrazbi ni prikupljanju radnog iskustva, uračunava do tri godine u cijelosti, a do daljnje tri godine polovicu?

                           (b)

                           U slučaju potvrdnog odgovora, je li ono opravdano kako bi se izbjeglo pogoršanje situacije prilikom uvrštavanja u platni razred za one službenike (očito i nove službenike) koji ne raspolažu odgovarajućim razdobljima prije navršene 18. godine života koja bi se mogla uračunati, iako se mogućnost uračunavanja odnosi i na druga razdoblja nakon navršene 18. godine života?

               6.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanja 4./a./i negativnog odgovora na 4./b./te istovremenog potvrdnog odgovora na pitanje 3./ili potvrdnog odgovora na pitanje 5./a./i negativnog odgovora na pitanje 5./b./:
               Je li onda posljedica ovih diskriminirajućih obilježja novog uređenja da različito postupanje u pogledu postojećih službenika kao iznimka u prijelaznom razdoblju više nije opravdano?

      (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.).


title: Predmet C-625/11 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA), Kraljevine Nizozemske i Europske komisije (Žalba — Europska agencija za kemikalije (ECHA) — Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Članci 57. i 59. — Tvari koje podliježu autorizaciji — Identifikacija akrilamida kao posebno zabrinjavajuće tvari — Uvrštavanje na popis predloženih tvari — Objava — Rok za tužbu — Članak 102. stavak 1. Poslovnika Općeg suda — Datum od kojega treba računati navedeni rok u slučaju tužbe protiv odluke koja je objavljena isključivo na internetu — Pravna sigurnost — Učinkovita sudska zaštita)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/16

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA), Kraljevine Nizozemske i Europske komisije
   (Predmet C-625/11 P) (1)

   (Žalba - Europska agencija za kemikalije (ECHA) - Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Članci 57. i 59. - Tvari koje podliježu autorizaciji - Identifikacija akrilamida kao posebno zabrinjavajuće tvari - Uvrštavanje na popis predloženih tvari - Objava - Rok za tužbu - Članak 102. stavak 1. Poslovnika Općeg suda - Datum od kojega treba računati navedeni rok u slučaju tužbe protiv odluke koja je objavljena isključivo na internetu - Pravna sigurnost - Učinkovita sudska zaštita)
   2013/C 344/26
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS (zastupnici: R. Cana i K. Van Maldegem, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: M. Heikkilä i W. Broere, agenti, uz asistenciju J. Stuycka, advocaata), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels i B. Koopman, agenti), Europska komisija (zastupnici: P. Oliver i E. Manhaeve, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 21. rujna 2011., PPG i SNF/ECHA (T-268/10), kojim je odbačena kao nedopuštena tužba za poništenje odluke Europske agencije za kemikalije (ECHA) od 30. ožujka 2010. o identifikaciji akrilamida (CE br. 201-173-7) (CAS br. 79 06 1) kao tvari koja ispunjava kriterije iz članka 57. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL L 396, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.) te o uvrštavanju akrilamida na popis tvari predloženih za uvrštenje u Prilog XIV. navedenoj uredbi (popis tvari koje podliježu autorizaciji), donesene na temelju čl. 59. Uredbe — Rok za tužbu — Početak računanja roka — Akt koji se objavljuje isključivo na internetu

      Izreka

               1.

               Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 21. rujna 2011., PPG i SNF/ECHA (T-268/10).

               2.

               Ovaj predmet vraća se na odlučivanje Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet C-360/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. lipnja 2013. podnio Supreme Court of the United Kingdom — Public Relations Consultants Association Ltd protiv The Newspaper Licensing Agency Ltd i dr.

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. lipnja 2013. podnio Supreme Court of the United Kingdom — Public Relations Consultants Association Ltd protiv The Newspaper Licensing Agency Ltd i dr.
   (Predmet C-360/13)
   2013/C 260/50

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-352/08: Rješenje Općeg suda od 12. srpnja 2013. — Pannon Hőerőmű protiv Komisije

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/40

         Rješenje Općeg suda od 12. srpnja 2013. — Pannon Hőerőmű protiv Komisije
   (Predmet T-352/08) (1)

   2013/C 260/91
   Jezik postupka: mađarski
   Predsjednik šestog vijeća naložio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 285, 8.11.2008.


title: Predmet C-299/12: Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku od Nejvyšší správní soud — Češka Republika) — Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s. protiv Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát (Zaštita potrošača — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Prehrambene i zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani — Članak 2. stavak 2. točka 6. — Pojam „tvrdnje o smanjenom riziku od neke bolesti” — Članak 28. stavak 2. — Proizvodi koji nose žig ili zaštićeno ime — Prijelazne mjere)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/17

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku od Nejvyšší správní soud — Češka Republika) — Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s. protiv Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
   (Predmet C-299/12) (1)

   (Zaštita potrošača - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Prehrambene i zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani - Članak 2. stavak 2. točka 6. - Pojam „tvrdnje o smanjenom riziku od neke bolesti” - Članak 28. stavak 2. - Proizvodi koji nose žig ili zaštićeno ime - Prijelazne mjere)
   2013/C 260/29
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Nejvyšší správní soud

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s.

      Tuženik: Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Nejvyšší správní soud — Tumačenje članka 1. stavka 3., članka 2. stavka 2. točke 6. i članka 28. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navodi na hrani (SL L 404, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 172.) — Pojam „tvrdnje o smanjenom riziku od neke bolesti” — Tvrdnja na pakiranju proizvoda prema kojoj „ovaj proizvod sadrži dodatak kalcija i vitamina D3, koji pridonosi smanjenju faktora rizika razvoja osteoporoze i lomova kostiju”

      Izreka

               1.

               Članak 2. stavak 2. točka 6. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navodi na hrani, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 116/2010 od 9. veljače 2010., treba tumačiti na način da zdravstvena tvrdnja, da bi se mogla kvalificirati kao „tvrdnja o smanjenom riziku od neke bolesti” u smislu te odredbe, ne mora nužno izričito navoditi da konzumiranje određene kategorije hrane, određene hrane ili jedne od njezinih sastavnica „značajno” smanjuje faktor rizika razvoja neke bolesti u ljudi.

               2.

               Članak 28. stavak 2. Uredbe br. 1924/2006, kako je izmijenjena Uredbom br. 116/2010, treba tumačiti na način da obavijest komercijalnog karaktera koja se nalazi na pakiranju hrane može predstavljati žig ili zaštićeno ime, u smislu te uredbe, pod uvjetom da je zaštićena kao takav žig ili takvo ime prema mjerodavnim propisima. Na nacionalnom sudu je da provjeri, s obzirom na sve činjenične i pravne elemente predmeta zbog kojeg je pred njim pokrenut postupak, je li takva obavijest doista žig ili zaštićeno ime koji su na taj način zaštićeni.

               3.

               Članak 28. stavak 2. Uredbe br. 1924/2006, kako je izmijenjena Uredbom br. 116/2010, treba tumačiti na način da se odnosi samo na hranu označenu žigom ili zaštićenim imenom koji se trebaju smatrati prehrambenom ili zdravstvenom tvrdnjom u smislu te uredbe i koja je u tom obliku postojala prije 1. siječnja 2005.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet T-563/15: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Paglieri Sell System protiv EUIPO-a (APOTEKE) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga APOTEKE — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/41

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Paglieri Sell System protiv EUIPO-a (APOTEKE)
   (Predmet T-563/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga APOTEKE - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 392/53)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Paglieri Sell System SpA (Pozzolo Formigaro, Italija) (zastupnici: P. Pozzi i F. Braga, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: K. Doherty i L. Rampini, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. srpnja 2015. (predmet R 2428/2014-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka APOTEKE kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Paglieri Sell System SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet C-379/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2015. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association France Nature Environnement protiv Premier ministre, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2015. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association France Nature Environnement protiv Premier ministre, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie
   (Predmet C-379/15)
   (2015/C 337/06)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Association France Nature Environnement

      Tuženici: Premier ministre, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li nacionalni sudac, kada postupa na temelju opće ovlasti iz prava Europske Unije, uvijek pokrenuti prethodni postupak pred sudom EU-a da bi navedeni odlučio o tome treba li održati na snazi odredbe za koje je nacionalni sud presudio da su suprotne pravu Unije?

               2.

               U slučaju da je odgovor na prvo pitanje potvrdan, je li bi odluka koju bi mogao usvojiti Conseil d’État, o održavanju na snazi do 1. siječnja 2016. učinaka odredbi članka 1. Dekreta od 2. svibnja 2012. o procijeni utjecaja određenih planova i dokumenata na okoliš, koje Conseil d’État smatra nezakonitima, bila posebno opravdana prevladavajućim razmatranjima vezanima za zaštitu okoliša?


               10.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/10

         Postupak koji je pokrenulo Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kraljevine Norveške 3. srpnja 2013.
   (Predmet E-13/13)
   2013/C 294/10
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Xavier Lewis i Catherine Howdle, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium, pokrenulo je 3. srpnja 2013. postupak protiv Kraljevine Norveške pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da ustvrdi:

               1.

               da nepravilnom provedbom članka 37. stavka 1. akta iz točke 23.b Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (tj. Direktive 2005/60/EZ o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., u svojem nacionalnom zakonodavstvu Kraljevina Norveška nije ispunila svoje obveze iz tog akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u;

               2.

               da Kraljevina Norveška snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               u tužbi se navodi da Kraljevina Norveška nije pravilno provela akt iz točke 23.b Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1.;

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da u norveškom pravu nije predviđen učinkovito praćenje aktivnosti određenih osoba obuhvaćenih područjem primjene ratione personae Direktive. Tijelo smatra i da Norveška nije učinila ništa da ispravi te nedostatke u nacionalnom pravu;

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da sadašnje stanje u Norveškoj dovodi do trajnog kršenja obveza Norveške da u nacionalno zakonodavstvo provede Direktivu 2005/60/EZ, ugrađenu u priloge Sporazumu o EGP-u.


title: Predmet T-174/13 P: Presuda Općeg suda od 23. siječnja 2014. — Komisija protiv BO-a ( „Žalba — Javna služba — Ugovorni djelatnici — Socijalno osiguranje — Naknada troškova prijevoza — Troškovi prijevoza iz jezičnih razloga — Članak 19. stavak 2. Zajedničkih pravila o zdravstvenom osiguranju za službenike Europskih zajednica — Glava II. poglavlje 12. točka 2.5 Općih provedbenih odredaba o naknadi medicinskih troškova” )

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/20

      Presuda Općeg suda od 23. siječnja 2014. — Komisija protiv BO-a
      (Predmet T-174/13 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Ugovorni djelatnici - Socijalno osiguranje - Naknada troškova prijevoza - Troškovi prijevoza iz jezičnih razloga - Članak 19. stavak 2. Zajedničkih pravila o zdravstvenom osiguranju za službenike Europskih zajednica - Glava II. poglavlje 12. točka 2.5 Općih provedbenih odredaba o naknadi medicinskih troškova)
      (2014/C 71/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i D. Martin, agenti)

         Druga stranka u postupku: BO (Amman, Jordan) (zastupnici: L. Levi, M. Vandenbussche i C. Bernard-Glanz, odvjetnici)

         Predmet

      Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvog vijeća) od 15. siječnja 2013., BO protiv Komisije (F-27/11), kojom se traži poništenje te presude

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Europska komisija snosit će svoje troškove te joj se nalaže snošenje troškova B. O. nastalih u okviru predmetnog postupka.

         (1)  SL C 164, 8.6.2013.


               30.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 143/9

         Postupak koji je 28. siječnja 2015. pokrenulo islandsko Udruženje za financijske usluge protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (Predmet E-4/15)
   (2015/C 143/10)
   Islandsko Udruženje za financijske usluge, koje zastupaju odvjetnici Hans-Jörg Niemeyer i Christian Kovács iz odvjetničkog društva Hengeler Mueller, Square de Meeûs 40, 1000 Bruxelles, Belgija pokrenulo je 28. siječnja 2015. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Nadzornog tijela EFTA-e.
   Tužitelj tvrdi da bi Sud EFTA-e trebao:

               1.

               poništiti Odluku Nadzornog tijela EFTA-e 298/14/COL od 16. srpnja 2014. (SL C 400, 13.11.2014., str. 13.) o zaključenju predmeta o postojećoj potpori za islandski Fond za stambeno financiranje (Íbúðalánasjóður) i

               2.

               naložiti Nadzornom tijelu EFTA-e da snosi troškove postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Tužitelj, islandsko Udruženje za financijske usluge („SFF”), udruženje je koje zastupa sva registrirana financijska poduzeća na Islandu, uključujući univerzalne, investicijske i štedne banke te osiguravajuća društva, leasing-poduzeća, društva za vrijednosne papire i kartična poduzeća. Njegov je cilj promicati konkurentno poslovno okruženje za financijska poduzeća na Islandu i promicati njihove interese u međunarodnim okvirima.

               —

               Predmet se odnosi na zahtjev za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e o zaključenju predmeta o postojećoj potpori islandskom Fondu za stambeno financiranje („HFF”).

         Tužitelj tvrdi da je Nadzorno tijelo EFTA-e:

               —

               pogrešno pretpostavilo da je potpora dodijeljena HFF-u postojeća potpora, a ona je zapravo nova potpora,

               —

               neodgovarajuće obrazložilo zaključke koje je donijelo u Odluci i time prekršilo članak 16. Sporazuma o nadzoru i sudu,

               —

               očito pogriješilo u svojem tumačenju članka 59. stavka 2. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet T-94/15: Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2016. – Binca Seafoods protiv Komisije („Tužba za poništenje — Provedbena uredba (EU) br. 1358/2014 — Neproduljivanje prijelazne mjere u vezi životinja akvakulture, propisane člankom 95. stavkom 11. Uredbe (EZ) br. 889/2008 — Nedostatak pravnog interesa — Nedopuštenost”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/44

         Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2016. – Binca Seafoods protiv Komisije
   (Predmet T-94/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Provedbena uredba (EU) br. 1358/2014 - Neproduljivanje prijelazne mjere u vezi životinja akvakulture, propisane člankom 95. stavkom 11. Uredbe (EZ) br. 889/2008 - Nedostatak pravnog interesa - Nedopuštenost”))
   (2016/C 156/59)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Binca Seafoods GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: H. Schmidt, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Walkerová, H. Kranenborg i G. von Rintelen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1358/2014 od 18. prosinca 2014. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 889/2008 o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 u pogledu podrijetla životinja ekološke akvakulture, uzgojne prakse u akvakulturi, hrane za životinje ekološke akvakulture te proizvoda i tvari odobrenih za upotrebu u ekološkoj akvakulturi (SL L 365, str. 97.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Binca Seafoods GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet C-311/15: Rješenje predsjednika Suda od 23. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – TrustBuddy AB protiv Lauri Pihlajaniemi

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/46

         Rješenje predsjednika Suda od 23. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – TrustBuddy AB protiv Lauri Pihlajaniemi
   (Predmet C-311/15) (1)

   (2016/C 038/59)
   Jezik postupka: finski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-659/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Hunter protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/72

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Hunter protiv Parlamenta
   (Predmet T-659/15)
   (2016/C 048/80)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mark Lee Hunter (Pariz, Francuska) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8684 C Europskog parlamenta od 16. rujna 2015. kojom se odbija tužiteljev ponovni zahtjev za pristup određenim dokumentima koji se odnose na informacije o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće troškove i troškove za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu da snosi tužiteljeve troškove u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove eventualnih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da traženi osobni podaci nisu zaštićeni propisima Zajednice

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 jer je odbijen pristup traženim informacijama, iako su uvjeti za njihovo otkrivanje bili ispunjeni

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se odnosi na povredu opće obveze iz članka 2. i članka 4. Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001, u skladu s kojom je potrebno ispitati svaki pojedini dokument

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001 jer odbijanje djelomičnog pristupa traženim dokumentima nije bilo opravdano

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu obveze obrazlaganja iz članka 7. stavka 1. i članka 8. stavka 1. Uredbe 1049/2001 jer Parlament nije odgovorio na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str .70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001 L 8, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet T-597/13: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Calida protiv OHIM-a – Quanzhou Green Garments (dadida) („Žig Zajednice — Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska zajednica — Figurativni žig dadida — Raniji verbalni žig Zajednice CALIDA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.°207/2009”)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/25

         Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Calida protiv OHIM-a – Quanzhou Green Garments (dadida)
   (Predmet T-597/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska zajednica - Figurativni žig dadida - Raniji verbalni žig Zajednice CALIDA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.o207/2009”))
   (2015/C 414/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Calida Holding AG (Sursee, Švicarska) (zastupnici: R. Kaase i H. Dirksmeier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Quanzhou Green Garments Co. Ltd (Quanzhou, Kina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. rujna 2013. (predmet R 1190/2012-4) koja se odnosi na postupak za proglašenje ništavosti između društava Calida Holding AG i Quanzhou Green Garments Co. Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Calida Holding AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet C-167/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne – Ujedinjena Kraljevina) – C. D. protiv S. T. (Zahtjev za prethodnu odluku  — Socijalna politika  — Direktiva 92/85/EEZ  — Mjere za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje  — 47659/Članak 8.  — Majka naručiteljica koja je dobila dijete na temelju dogovora o zamjenskom majčinstvu  — Neodobravanje rodiljnog dopusta  — Direktiva 2006/54/EZ  — Ravnopravni položaj radnika i radnica  — Članak 14.  — Nepovoljnije postupanje prema majci naručiteljici glede odobravanja rodiljnog dopusta)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/6

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne – Ujedinjena Kraljevina) – C. D. protiv S. T.
   (Predmet C-167/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 92/85/EEZ - Mjere za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje - 47659/Članak 8. - Majka naručiteljica koja je dobila dijete na temelju dogovora o zamjenskom majčinstvu - Neodobravanje rodiljnog dopusta - Direktiva 2006/54/EZ - Ravnopravni položaj radnika i radnica - Članak 14. - Nepovoljnije postupanje prema majci naručiteljici glede odobravanja rodiljnog dopusta))
   2014/C 142/06
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C. D.

      Tuženik: S. T.

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Employment Tribunal Newcastle upon Tyne – Tumačenje članka 1. stavaka 1. i 2. točke (c), članka 8. stavka 1. i članka 11. stavka 2. točke (b) Direktive Vijeća 92/85/CEE od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) (SL L 348, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 73.) – Tumačenje članka 14. i članka 2. stavka 1. točaka (a), (b), i (c) Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (SL L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.). – Zabrana svakog nepovoljnog postupanja prema ženi vezano za trudnoću ili rodiljni dopust u smislu Direktive 92/85/CEE – Područje primjene – Nebiološka majka koja se poslužila zamjenskim majčinstvom – Pravo na rodiljni dopust

      Izreka

               1.

               Direktivu Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) treba tumačiti na način da se njezinim člankom 8. državama članicama ne nameće obveza odobravanja rodiljnog dopusta zaposlenoj majci naručiteljici koja je dobila dijete na temelju dogovora o zamjenskom majčinstvu čak i ako je u mogućnosti dojiti dijete nakon poroda ili ga stvarno i doji.

               2.

               Članak 14. Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkama (a) i (b) i člankom 2. stavkom 2. točkom (c) te direktive treba tumačiti na način da neodobravanje rodiljnog dopusta od strane poslodavca majci naručiteljici koja je dobila dijete na temelju dogovora o zamjenskom majčinstvu ne predstavlja diskriminaciju na temelju spola.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet T-313/16: Rješenje Općeg suda od 19. siječnja 2017. – Grupo Riberebro Integral i Riberebro Integral protiv Komisije

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/43

         Rješenje Općeg suda od 19. siječnja 2017. – Grupo Riberebro Integral i Riberebro Integral protiv Komisije
   (Predmet T-313/16) (1)

   (2017/C 078/61)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet F-37/12: Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015. – De Nicola protiv EIB-a (Javna služba — Osoblje EIB-a — Uznemiravanje — Postupak istrage — Izvješće istražnog odbora — Pogrešna definicija uznemiravanja — Odluka predsjednika EIB-a da ne postupa po pritužbi — Poništenje — Tužba za naknadu štete)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/88

         Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet F-37/12) (1)

   ((Javna služba - Osoblje EIB-a - Uznemiravanje - Postupak istrage - Izvješće istražnog odbora - Pogrešna definicija uznemiravanja - Odluka predsjednika EIB-a da ne postupa po pritužbi - Poništenje - Tužba za naknadu štete))
   (2016/C 048/98)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (zastupnik: L. Isola, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Nuvoli i T. Gilliams, agenti, A. Dal Ferro, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, dopisa predsjednika EIB-a kojim je on odbio, na temelju mišljenja odbora „Dignity at work”, pritužbu zbog uznemiravanja koju je podnio tužitelj i, s druge strane, zaključke mišljenja navedenog odbora jer u njemu nisu utvrđene činjenice koje potvrđuju uznemiravanje.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka od 20. prosinca 2011. kojom je predsjednik Europske investicijske banke odbio pritužbu C. De Nicole za uznemiravanje.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               Europska investicijska banka snosi vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova C. De Nicole.

      (1)  SL C 184, 23. 6. 2012., str. 24.


title: Predmet C-650/15 P: Žalba koju je 4. prosinca 2015. podnio Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS protiv presude Općeg suda (peto vijeće, prošireni sastav) od 25. rujna 2015. u predmetu T-268/10 RENV, Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/25

         Žalba koju je 4. prosinca 2015. podnio Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS protiv presude Općeg suda (peto vijeće, prošireni sastav) od 25. rujna 2015. u predmetu T-268/10 RENV, Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA)
   (Predmet C-650/15 P)
   (2016/C 048/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS (zastupnici: R. Cana, avocat, D. Abrahams, barrister, E. Mullier, avocate)

      Druge stranke u postupku: Europska agencija za kemikalije (ECHA), Kraljevina Nizozemska, Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu Općeg suda u predmetu T-268/10 RENV;

               —

               poništi pobijani akt;

               —

               podredno, vrati predmet Općem sudu na odlučivanje o zahtjevu žaliteljâ za poništenje;

               —

               naloži drugoj stranci u postupku snošenje troškova ovog postupka, uključujući troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba je podnesena protiv presude Općeg suda u predmetu T-268/10 RENV kojom je odbijena tužba žaliteljâ za poništenje odluke Europske agencije za kemikalije (ECHA-e), kojom se akrilamid prepoznaje kao tvar koja zadovoljava kriterije navedene u članku 57. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (1) o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija, sukladno članku 59. navedene uredbe.
   Žalbeni razlozi žaliteljâ mogu se sažeti kako slijedi:

               1.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava pogrešno protumačivši Uredbu REACH, tumačenjem definicije „intermedijera” iz članka 3. stavka 15. te uredbe.

                           a)

                           protumačivši krajnju uporabu sintetizirane tvari kao kriterij za isključenje, suprotno jasnom tekstu članka 3. stavka 15.;

                           b)

                           protumačivši definiciju „intermedijera‟ na način suprotan odredbama Uredbe REACH; i

                           c)

                           propustivši neovisno ocijeniti i oslanjajući se na nebitne odjeljke, Dodatak 4. Smjernicama ECHA-e o intermedijerima;

               2.

               Opći je sud povrijedio obvezu obrazlaganja jer se propustio očitovati o argumentu žaliteljâ da članak 2. stavak 8. točka (b) Uredbe REACH obuhvaća Glavu VII. Uredbe REACH u cijelosti;

               3.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava kad je pogrešno protumačivši Uredbu REACH presudio da intermedijeri nisu izuzeti od primjene članka 59. Uredbe REACH;

               4.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava kad je presudio da druga stranka nije počinila očitu pogrešku u ocjeni jer nije uzeo u obzir informacije iz Priloga XV. Uredbi REACH;

               5.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom ocjene proporcionalnosti pobijanog akta; i

               6.

               Opći je sud povrijedio obvezu obrazlaganja jer se propustio očitovati o manje opterećujućim mjerama koje su iznijeli žalitelji.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)


title: Predmet T-674/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – SEA protiv Komisije

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/23

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – SEA protiv Komisije
   (Predmet T-674/14)
   2014/C 388/29
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Italija) (zastupnici: F. Gatti, J.-F. Bellis, F. Di Gianni i A. Scalini, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku C (2014) 4537 final od 9. srpnja 2014. kojom je Europska komisija pokrenula formalni istražni postupak čiji je predmet osnivanje društva Airport Handling;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nedostatak u obrazloženju pobijane odluke

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da u pobijanoj odluci nisu uzeti u obzir elementi koji su imali bitnu ulogu u donošenju te odluke i o kojima je Komisija bila u cijelosti obaviještena (na primjer, činjenica da je Trust osnovan da bi se osigurao potpuni prekid gospodarskog kontinuiteta između društva Airport Handling i društva SEA Handling, koje je navodno korisnik potpore SA.21420).

               2.

               Drugi tužbeni razlog: pogrešna primjena članka 107. stavka 1. UFEU-a, koja proizlazi iz pogreške u procjeni važnih elemenata i objektivnih informacija na koje je tužitelj svratio pozornost Komisiji

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da je Komisija u pobijanoj odluci pogrešno smatrala da se Airport Handling može smatrati gospodarskim sljednikom društva SEA Handling i da financijski doprinos tužitelja u prilog društva Airport Handling predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda temeljnih načela zaštite legitimnih očekivanja, prava na dobru upravu, proporcionalnosti i zabrane diskriminacije

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da su postupanje Komisijinih službi i pobijana odluka u očitoj suprotnosti s gore spomenutim načelima pravnog poretka Europske unije. Konkretno, u pogledu načela proporcionalnosti tužitelj navodi da je Komisija trebala otkloniti svoje sumnje provodeći temeljitu analizu informacija koje je tužitelj već pružio u prethodnom stadiju istrage, umjesto donošenja predmetne pobijane odluke o pokretanju formalnog istražnog postupka.


title: Predmet T-422/11: Presuda Općeg suda od 5. studenoga 2014. – Computer Resources International (Luxembourg) protiv Komisije (Ugovori o javnim uslugama — Postupak poziva za podnošenje ponuda — Pružanje informatičkih usluga za razvoj i održavanje, savjetovanje i asistenciju za različite vrste primjene informatičke tehnologije — Odbijanje ponude ponuditelja — Izuzetno niska ponuda — Članak 139., stavak 1. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2342/2002 — Obveza obrazlaganja — Izbor pravnog temelja — Zloupotreba ovlasti)

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/17

         Presuda Općeg suda od 5. studenoga 2014. – Computer Resources International (Luxembourg) protiv Komisije
   (Predmet T-422/11) (1)

   ((Ugovori o javnim uslugama - Postupak poziva za podnošenje ponuda - Pružanje informatičkih usluga za razvoj i održavanje, savjetovanje i asistenciju za različite vrste primjene informatičke tehnologije - Odbijanje ponude ponuditelja - Izuzetno niska ponuda - Članak 139., stavak 1. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2342/2002 - Obveza obrazlaganja - Izbor pravnog temelja - Zloupotreba ovlasti))
   (2014/C 448/21)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Computer Resources International (Luxembourg) SA (Dommeldange, Luksemburg) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude i D. Calciu, zatim S. Delaude, agenti, uz asistenciju E. Petritsi, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke od 22. srpnja 2011. Ureda za publikacije Europske unije kojom ne prihvaća ponude podnesene od konzorcija kojeg tvore tužitelj i drugo društvo za grupe br. 1. i 3. u okviru postupka javne nabave AO 10340, u vezi s pružanjem informatičkih usluga za razvoj i održavanje, savjetovanje i asistenciju za različite vrste primjene informatičke tehnologije (SL 2011/S 66-106099) i dodjelom okvirnih ugovora drugim ponuditeljima.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Computer Resources International (Luxembourg) SA se nalaže snošenje troškova, uključujući i one privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 290, 1.10.2011.


title: Predmet C-256/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2017. uputio Rechtbank Rotterdam (Nizozemska) – Sandd BV protiv Autoriteit Consument en Markt

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2017. uputio Rechtbank Rotterdam (Nizozemska) – Sandd BV protiv Autoriteit Consument en Markt
   (Predmet C-256/17)
   (2017/C 256/06)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Rotterdam

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sandd BV

      Tuženik: Autoriteit Consument en Markt

      Druga stranka u postupku: PostNL BV

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 14. stavak 2. Direktive 97/67/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga, kako je izmijenjena Direktivom 2008/6/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u pogledu potpunog postizanja unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici (Direktiva o poštanskim uslugama), tumačiti na način da nacionalni zakon ili drugi propis mora propisivati da pružatelji univerzalnih poštanskih usluga u svojim internim računovodstvenim sustavima moraju voditi odvojene račune za svaku uslugu i proizvod koji potpadaju pod te univerzalne usluge kako bi se mogla napraviti jasna razlika između svake usluge i proizvoda koji su obuhvaćeni univerzalnom uslugom te usluga i proizvoda koji to nisu, ili se tom odredbom samo zahtijeva da se razlika u računovodstvenom smislu radi samo između usluga i proizvoda koji su obuhvaćeni univerzalnom uslugom i onih koji to nisu?

               2.

               Treba li članak 12. drugu alineju Direktive 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga, kako je izmijenjena Direktivom 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u pogledu potpunog postizanja unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici, tumačiti na način da svaka pojedina usluga koja je obuhvaćena univerzalnom uslugom mora biti prilagođena troškovima?

               3.

               Zabranjuje li se člankom 12. drugom alinejom Direktive 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga, kako je izmijenjena Direktivom 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u pogledu potpunog postizanja unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici, kojim se zahtijeva da cijene budu prilagođene troškovima i da nude poticaj za učinkovito pružanje univerzalne usluge, primjena fiksne stope prinosa na neodređene vrijeme, zbog koje se povećavaju troškovi univerzalnih poštanskih usluga s obzirom na tarifnu maržu?

      (1)  SL 1998., L 15, str. 14. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 53.)

      (2)  SL 2008., L 52, str. 3. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 214.)


title: Predmet C-379/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2014. uputio Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) – TOP Logistics BV, Van Caem International BV protiv Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2014. uputio Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) – TOP Logistics BV, Van Caem International BV protiv Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd
   (Predmet C-379/14)
   2014/C 388/02
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof Den Haag

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: TOP Logistics BV, Van Caem International BV

      Tuženici: Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

      Prethodna pitanja

   Ova pitanja odnose se na robu koja je podrijetlom izvan EGP-a i koja je, nakon što je unesena na područje EGP-a (niti od strane nositelja žiga niti uz njegovu suglasnost), u državi članici Europske unije stavljena u postupak vanjskog provoza ili u postupak carinskog skladištenja (u smislu Carinskog zakonika Zajednice: Uredba (EEZ) br. 2913/92 (1) (ranija uredba) i Uredba (EZ) br. 450/2008 (2)).

               1.

               Kada se na takvu robu zatim, u okolnostima kao što su one u predmetnom slučaju, primjenjuje sustav odgode plaćanja trošarina, treba li smatrati da je ta roba uvezena u smislu članka 5. stavka 3. točke (c) Direktive 89/104/EEZ (3) (sada Direktiva 2008/95/EZ (4)) tako da je riječ o „uporabi (znaka) u trgovačkom prometu” koju nositelj žiga može zabraniti na temelju članka 5. stavka 1. navedene direktive?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li smatrati da, u okolnostima kao što su one u predmetnom slučaju, sama prisutnost takve robe u državi članici (na koju se u toj državi članici primjenjuje sustav odgode plaćanja trošarina) ne nanosi ili ne može nanijeti štetu funkcijama žiga tako da se nositelj žiga koji se u navedenoj državi članici poziva na nacionalno zakonodavstvo o žigu ne može protiviti toj prisutnosti?

      (1)  Uredba Vijeća od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)

      (2)  Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o Carinskom zakoniku Zajednice (Modernizirani carinski zakonik) (SL L 145, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 245.)

      (3)  Prva direktiva Vijeća od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL 1989., L 40, str. 1.)

      (4)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (Kodificirana verzija) (SL L 299, str 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)


title: Predmet T-594/13: Tužba podnesena 14. studenog 2013. — Sanctuary Brands protiv OHIM-a — Richter International (TAILORBYRD)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/29

         Tužba podnesena 14. studenog 2013. — Sanctuary Brands protiv OHIM-a — Richter International (TAILORBYRD)
   (Predmet T-594/13)
   2014/C 24/53
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sanctuary Brands LLC (New Canaan, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: B. Brandreth, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Richter International Ltd (Scarborough, Kanada)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 7. kolovoza 2013. donesenu u predmetu R 1625/2012-1,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „TAILORBYRD” za proizvode iz razreda 25 — Prijava žiga Zajednice br. 9 325 507

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Tužitelj

      Navedeni žig ili znak: Neregistrirani figurativni znak koji sadrži verbalni element „TAILORBYRD”, neregistrirani verbalni žig i trgovački naziv „TAILORBYRD” te tvrtka „Tailorbyrd, LLC”, koji se rabe u trgovačkom prometu u Ujedinjenoj Kraljevini za „odjeću, košulje”

      Odluka Odjela za prigovore: Prigovor je odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: Žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-195/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) dana 15. travnja 2013. — Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) i drugi protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) dana 15. travnja 2013. — Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) i drugi protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Predmet C-195/13)
   (2013/C 207/15)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-568/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2015. uputio Landgericht Stuttgart (Njemačka) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V. protiv comtech GmbH

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2015. uputio Landgericht Stuttgart (Njemačka) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V. protiv comtech GmbH
   (Predmet C-568/15)
   (2016/C 038/36)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Stuttgart

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Tuženik: comtech GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 21. stavak 1. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača (1) tumačiti na način da potrošaču prilikom pozivanja trgovca telefonom, kada potonji trgovac raspolaže telefonskom linijom kako bi ga potrošač mogao zvati telefonom u vezi sa sklopljenim ugovorom, ne smiju nastati troškovi viši od onih koji bi mu nastali za poziv na uobičajeni (geografski) broj fiksne ili mobilne mreže?

               2.

               Protivi li se članak 21. stavak 1. Direktive 2011/83/EU nacionalnoj odredbi prema kojoj potrošač u slučajevima kada trgovac raspolaže službom za pomoć na broju s predbrojem 0180 za zvanje telefonom u vezi sa sklopljenim ugovorom, treba snositi one troškove koje mu pružatelj telekomunikacijskih usluga obračunava za korištenje te telekomunikacijske usluge, čak i ako oni prelaze one troškove koji bi potrošaču nastali prilikom zvanja telefonom na uobičajeni (geografski) broj fiksne ili mobilne mreže?
               Treba li smatrati da se članak 21. stavak 1. direktive u svakom slučaju ne protivi takvoj nacionalnoj odredbi ako pružatelj telekomunikacijskih usluga od naknade koju zaračunava potrošaču za zvanje telefonom na broj s predbrojem 0180 trgovcu ne plaća nikakav udio u naknadi?

      (1)  Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća; SL L 304, str. 64. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 260.).


title: Predmet T-62/13: Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – Glaxo Group (METABIOMAX) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice METABIOMAX — Raniji verbalni žig Zajednice BIOMAX — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ)br. 207/2009” )

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/13

         Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – Glaxo Group (METABIOMAX)
   (Predmet T-62/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice METABIOMAX - Raniji verbalni žig Zajednice BIOMAX - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ)br. 207/2009”))
   2014/C 245/17
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Sofia Golam (Atena, Grčka) (zastupnik: N. Trovas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Glaxo Group Ltd (Greenford, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: G. Ballas i N. Prentoulis, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 30. listopada 2012. (predmet R 2089/2011-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Glaxo Group Ltd i gđe Sofije Golam.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Gđi Sofiji Golam nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet C-525/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. listopada 2015. uputio Audiencia Provincial de Álava (Španjolska) – Laboral Kutxa protiv Esmeralde Martínez Quesada

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. listopada 2015. uputio Audiencia Provincial de Álava (Španjolska) – Laboral Kutxa protiv Esmeralde Martínez Quesada
   (Predmet C-525/15)
   (2015/C 414/28)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Álava

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Laboral Kutxa

      Tuženica: Esmeralda Martínez Quesada

      Prethodna pitanja

   Je li ograničenje posljedica ništetnosti nepoštene odredbe, tako što je obveza povrata neosnovano primljenih iznosa ograničena na način da se primjenjuje od određenog datuma, umjesto da je to učinjeno od trenutka od kojeg je nepoštena odredba počela djelovati, u skladu s načelom iz članka 6. stavka 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima prema kojem te odredbe nisu obvezujuće?

      (1)  SL L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-64/13 P: Žalba od 7. veljače 2013. koju je podnio H-Holding AG protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) donesenog 27. studenog 2012. u predmetu T-672/11, H-Holding AG protiv Europskog parlamenta

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/5

         Žalba od 7. veljače 2013. koju je podnio H-Holding AG protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) donesenog 27. studenog 2012. u predmetu T-672/11, H-Holding AG protiv Europskog parlamenta
   (Predmet C-64/13 P)
   2013/C 336/12

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-186/14: Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – Atlantic Multipower Germany protiv OHIM-a – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice NOxtreme — Raniji figurativni nacionalni žigovi i žigovi Zajednice X-TREME — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 43. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 — Članak 15. stavak 2. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/45

         Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – Atlantic Multipower Germany protiv OHIM-a – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme)
   (Predmet T-186/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice NOxtreme - Raniji figurativni nacionalni žigovi i žigovi Zajednice X-TREME - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 43. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 - Članak 15. stavak 2. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 398/57)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: W. Berlit, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Njemačka) (zastupnici: D. Jochim i R. Egerer, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. siječnja 2014. (predmet R 764/2013-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG i Nutrichem Diät + Pharma GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet C-163/15: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 4. veljače 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Youssef Hassan protiv Breiding Vertriebsgesellschaft mbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 23. — Licencija — Registar žigova Zajednice — Pravo stjecatelja licencije da pokrene postupak zbog povrede unatoč tome što licencija nije upisana u registar žigova Zajednice)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/9

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 4. veljače 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Youssef Hassan protiv Breiding Vertriebsgesellschaft mbH
   (Predmet C-163/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 23. - Licencija - Registar žigova Zajednice - Pravo stjecatelja licencije da pokrene postupak zbog povrede unatoč tome što licencija nije upisana u registar žigova Zajednice))
   (2016/C 106/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Youssef Hassan

      Tuženik: Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

      Izreka

   Članak 23. stavak 1. prvu rečenicu Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice treba tumačiti na način da stjecatelj licencije može pokrenuti postupak zbog povrede žiga Zajednice koji je predmet licencije iako potonja nije upisana u registar žigova Zajednice.

      (1)  SL C 254, 3. 8. 2015.


title: Predmet T-302/16: Presuda Općeg suda od 15. lipnja 2017. – Bay protiv Parlamenta („Institucionalno pravo — Odluka predsjednika Parlamenta kojom se europskom zastupniku izriče sankcija gubitka prava na dnevnice — Članak 166. Poslovnika Parlamenta — Pravo na pristup spisu — Pogreška koja se tiče činjenica”)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/27

         Presuda Općeg suda od 15. lipnja 2017. – Bay protiv Parlamenta
   (Predmet T-302/16) (1)

   ((„Institucionalno pravo - Odluka predsjednika Parlamenta kojom se europskom zastupniku izriče sankcija gubitka prava na dnevnice - Članak 166. Poslovnika Parlamenta - Pravo na pristup spisu - Pogreška koja se tiče činjenica”))
   (2017/C 249/40)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Nicolas Bay (La Celle-Saint-Cloud, Francuska) (zastupnik: A. Cuignache, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Görlitz, S. Alonso de León i S. Seyr, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a radi poništenja odluke predsjednika Parlamenta od 9. ožujka 2016. i odluke Predsjedništva Parlamenta od 11. travnja 2016. kojom se tužitelju izriče sankcija gubitka prava na dnevnice u trajanju od pet dana.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nicolasu Bayu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 279, 1. 8. 2016.


title: Predmet C-5/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de lo Social n °1 de Lleida — Španjolska) — Betriu Montull, Marc protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Socijalna politika — Direktiva 92/85/EEZ — Zaštita sigurnosti i zdravlja trudnih radnica, radnica koje su nedavno rodile ili doje na radnom mjestu — Članak 8. — Rodiljni dopust — Direktiva 76/207/EEZ — Jednako postupanje prema radnicima i radnicama — Članak 2. stavci 1. i 3. — Pravo na dopust zaposlene majke nakon rođenja djeteta — Moguće korištenje od strane zaposlene majke ili zaposlenog oca — Majka izvan sustava rada i bez prijave u javni sustav socijalnog osiguranja — Isključenje prava na dopust zaposlenog oca — Biološki otac i otac po posvojenju — Načelo jednakog postupanja)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/19

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de lo Social no 1 de Lleida — Španjolska) — Betriu Montull, Marc protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Predmet C-5/12) (1)

   (Socijalna politika - Direktiva 92/85/EEZ - Zaštita sigurnosti i zdravlja trudnih radnica, radnica koje su nedavno rodile ili doje na radnom mjestu - Članak 8. - Rodiljni dopust - Direktiva 76/207/EEZ - Jednako postupanje prema radnicima i radnicama - Članak 2. stavci 1. i 3. - Pravo na dopust zaposlene majke nakon rođenja djeteta - Moguće korištenje od strane zaposlene majke ili zaposlenog oca - Majka izvan sustava rada i bez prijave u javni sustav socijalnog osiguranja - Isključenje prava na dopust zaposlenog oca - Biološki otac i otac po posvojenju - Načelo jednakog postupanja)
   2013/C 344/31
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 1 de Lleida

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Betriu Montull, Marc

      Tuženik: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Juzgado de lo Social de Lleida — Tumačenje Direktive Vijeća 76/207/EEZ od 9. veljače 1976. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pogledu pristupa zapošljavanju, strukovnom osposobljavanju i napredovanju te uvjeta rada (SL L 39, str. 40.), Direktive Vijeća 96/34/EZ od 3. lipnja 1996. o Okvirnom sporazumu o roditeljskom dopustu koji su zaključili UNICE, CEEP i ETUC (SL L 145, str. 4.) — Nacionalno zakonodavstvo koje u korist majke propisuje pravo na dopust radi dojenja šest tjedana nakon poroda — Pravo zaposlenog oca na dopust — Pretpostavke — Nacionalno zakonodavstvo koje zaposlenim očevima po posvojenju, ali ne i biološkim očevima, daje pravo prekinuti ugovor o radu uz povlasticu zadržavanja radnog mjesta i naknadom plaće na teret socijalnog osiguranja — Povreda načela jednakog postupanja

      Izreka

   Direktivu Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o provođenju poticajnih mjera za poboljšanje sigurnosti i zdravlja trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje na radnom mjestu (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) i Direktivu Vijeća 76/207/EEZ od 9. veljače 1976. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pogledu pristupa zapošljavanju, strukovnom osposobljavanju i napredovanju te uvjeta rada valja tumačiti na način da se ne protive nacionalnoj mjeri poput ove koja je predmet glavnog postupka, a prema kojoj otac djeteta koji je u radnom odnosu može, u dogovoru s majkom koja je također u radnom odnosu, ostvarivati pravo na rodiljni dopust nakon proteka šest tjedana obveznog dopusta majke nakon poroda, osim ako postoji opasnost za zdravlje majke, dok, s druge strane, otac djeteta koji je u radnom odnosu nema pravo na dopust ako majka djeteta nije u radnom odnosu i nije prijavljena u javni sustav socijalnog osiguranja.

      (1)  SL C 98, 31.3.2012.


title: Predmet C-637/15 P: Žalba koju je 1. prosinca 2015. podnio VSM Geneesmiddelen BV protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2015. u predmetu T-578/14, VSM Geneesmiddelen BV protiv Europske komisije

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/20

         Žalba koju je 1. prosinca 2015. podnio VSM Geneesmiddelen BV protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2015. u predmetu T-578/14, VSM Geneesmiddelen BV protiv Europske komisije
   (Predmet C-637/15 P)
   (2016/C 048/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: VSM Geneesmiddelen BV (zastupnik: U. Grundmann, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda (osmo vijeće) u predmetu T-578/14 od 16. rujna 2015., dostavljeno telefaksom 21. rujna 2015.

               —

               poništi odluku predsjednika vijeća o neuključivanju dopisa podnesenih 22. srpnja 2015. i 24. srpnja 2015. u spis predmeta T-578/14, dostavljenu 21. rujna 2015.

               —

               utvrdi da je Komisija nezakonito propustila pokrenuti postupak ocjene zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari od strane Europske agencije za sigurnost hrane u skladu s postupkom predviđenim člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) 1924/2006 od 1. kolovoza 2014., i, podredno, poništi odluku koja je navodno sadržana u dopisu Komisije od 29. lipnja 2014. o neprovođenju ocjene zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari od strane EFSA-e u skladu s postupkom predviđenim člankom 13. prije 1. kolovoza 2014.

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama, Europska je Komisija bila dužna donijeti popis dozvoljenih tvrdnji u pogledu tvari korištenih u hrani najkasnije do 31. siječnja 2010. U okviru donošenja takvog popisa Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) je bila zadužena za ocjenu zdravstvenih tvrdnji koje su dostavile države članice. Međutim, u rujnu 2010., Komisija je objavila da će ukinuti i preispitati postupak ocjene tvrdnji u pogledu biljnih tvari, te je EFSA prestala ispitivati te tvrdnje. Komisija je prekinula samo postupak ocjene u pogledu biljnih tvari, ali ne i postupak u pogledu sličnih kemijskih tvari.
   VSM Geneesmiddelen B.V. je dopisom od 23. travnja 2014. zatražio od Komisije da EFSA-i naloži da bez odlaganja nastavi ocjenu zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari korištenih u hrani, s obzirom da ga teško pogađa zastoj i nedostatak pravne sigurnosti u području zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari korištenih u hrani. Veći broj zdravstvenih tvrdnji podnesenih Europskoj komisiji odnosi se na biljne tvari koje se koriste u paleti proizvoda VSM Geneesmiddelen B.V. Među njima su tvrdnje za koprivu/urtica (tvrdnje 2346, 2498 i 2787), gospinu travu/hypericum perforatum (tvrdnje 2272 i 2273), matičnjak (tvrdnje 3712, 3713, 2087, 2303 i 2848) i vještičiju ljesku/hamamelis virginiana (tvrdnja 3383). EFSA još nije ocijenila niti jednu od tih tvrdnji, te one prema tome nisu uključene u Komisijin popis sukladno članku 13. stavku 3. Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama.
   Nadležni je povjerenik dopisom od 19. lipnja 2014. izvijestio žalitelja da su države članice i dionici Komisiji izrazili zabrinutost zbog različitog tretmana proizvoda koji sadrže takve tvari prema zakonodavstvu o zdravstvenim tvrdnjama, s jedne strane kad se radi o hrani, a s druge strane o tradicionalnim biljnim medicinskim proizvodima. Povjerenik je izvijestio žalitelja da u ovom trenutku Komisija neće provoditi ocjenu zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih proizvoda jer joj je potrebno vrijeme da odredi koji je najbolji način za potrebno djelovanje.
   Budući da povjerenikov odgovor žalitelju nije bio prihvatljiv, njegov je pravni zastupnik 8. srpnja 2014. povjereniku poslao novi dopis, odredivši rok za provođenje ocjene zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih proizvoda od strane EFSA-a, koji je istjecao 31. srpnja 2014. Komisija nije odgovorila na ovaj dopis.
   Žalitelj je pokrenuo postupak pred Općim sudom zahtijevajući od njega da utvrdi da je Komisija nezakonito propustila pokrenuti ocjenu zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari od strane EFSA-e i, podredno, da poništi odluku o neprovođenju ocjene zdravstvenih tvrdnji u pogledu biljnih tvari od strane EFSA-e. Opći je sud rješenjem od 16. rujna 2015. u predmetu T-578/14 tu tužbu odbacio kao nedopuštenu. Ovom žalbom žalitelj traži da Sud ukine spomenuto rješenje Općeg suda i donese odluku koja se tražila tužbom pred Općim sudom.
   Usto što je Opći sud povrijedio pravo Unije u spomenutom rješenju, pobijana odluka sadrži postupovne povrede koje negativno utječu na žaliteljeve interese. Opći je sud utvrdio da je tužba nedopuštena jer (i) tužitelj nije poštovao zakonske rokove; (ii) žalitelj nije u dovoljnoj mjeri dokazao svoj interes za pokretanje postupka; (iii) su prijelazne mjere iz članka 28. Uredbe br. 1924/2006 dovoljne za zaštitu subjekata u prehrambenoj industriji i oni ne bi imali konačne koristi od donošenja konačnog popisa dozvoljenih zdravstvenih tvrdnji za subjekte u prehrambenoj industriji, i (iv) odredbe Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama daju diskrecijsku ovlast Komisiji da odredi vremenski okvir u kojem će donijeti popis dopuštenih tvrdnji, te Komisija pritom raspolaže širokom diskrecijskom ovlasti. Ta utvrđenja Općeg suda krše UFEU, Povelju Europske unije o temeljnim pravima i drugo pravo Unije.
   Komisija ne raspolaže širokom diskrecijskom ovlasti prilikom odlučivanja kada i kako djelovati. U članku 13. stavku 3. Uredbe br. 1924/2006 se navodi da se Komisija treba konzultirati s EFSA-om prije donošenja bilo kakve odluke, te da treba donijeti popis do 31. siječnja 2010. Komisija nema nikakvu diskrecijsku ovlast ni u pogledu konzultacija s EFSA-om ni što se tiče donošenja popisa do 31. siječnja 2010. Argumenti Općeg suda nisu valjani. Isto kao što države članice trebaju usvojiti sadržaj direktiva Europske unije u roku određenom u direktivi, te su prema tome obvezane europskim pravom, isto vrijedi i za Europsku komisiju koja je također obvezana rokovima iz uredbe. Ako se nepoštovanje rokova od strane država članica smatra jasnom povredom prava Europske unije, isto vrijedi i za Komisijino nepoštovanje rokova iz Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama.
   Opći je sud pogriješio utvrdivši da su subjekti u prehrambenoj industriji, poput žalitelja, zaštićeni prijelaznim mjerama. Članak 28. stavak 5. Uredbe izravno upućuje na članak 13. stavak 3. Uredbe što znači da su prijelazne mjere završile najkasnije 31. siječnja 2010. Moglo bi se smatrati prihvatljivim nepoštovanje tog roka i primjena prijelaznih mjera nekoliko mjeseci nakon 31. siječnja 2010., ali prekoračenje zakonskog roka u trajanju od šest godina nije u skladu s ciljevima same Uredbe o zdravstvenim tvrdnjama.
   Budući je žalitelj uputio tvrdnje koje trenutno ispituje EFSA, on je izravno zainteresiran te je prema tome ovlašten podnijeti tužbu protiv Komisije. Na ovaj se slučaj primjenjuju argumenti Općeg suda u predmetu T-296/12.
   Žalitelj je poštovao sve rokove iz članaka 265. i 263.UFEU-a. Opći je sud povrijedio žaliteljevo pravo na učinkovitu sudsku zaštitu, u skladu s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima.


title: Predmet C-224/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2016. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – Asociacia na balgarskite predpijatija sa meždunarodni prevozi i patištata (AEBTRI) protiv Načalnik na Mitnica Burgas kao pravnog sljednika carinskog ureda Svilengrad

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2016. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – Asociacia na balgarskite predpijatija sa meždunarodni prevozi i patištata (AEBTRI) protiv Načalnik na Mitnica Burgas kao pravnog sljednika carinskog ureda Svilengrad
   (Predmet C-224/16)
   (2016/C 243/23)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Asociacia na balgarskite predpijatija sa meždunarodni prevozi i patištata (AEBTRI)

      Druga stranka u postupku: Načalnik na Mitnica (pročelnik carinskog ureda) Burgas kao pravni sljednik carinskog ureda Svilengrad

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li Sud radi sprečavanja proturječnih sudskih odluka nadležan za tumačenje Konvencije TIR, koju je Europska zajednica priznala Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2112/78 (1) od 25. srpnja 1978.„o sklapanju Carinske konvencije o međunarodnom prijevozu robe uz primjenu karneta TIR (Konvencija TIR), od 14. studenoga 1975. godine iz Ženeve” (SL 1978 L 252, str. 1.; stupila je na snagu u Europskog zajednici 20. lipnja 1983.), koje je obvezujuće za sudove država članica, kad je riječ o području primjene članaka 8. i 11. te konvencije, prilikom ocjene toga postoji li odgovornost jamstvene udruge na temelju članka 457. stavka 2. Provedbene uredbe (2) o Carinskom zakoniku Zajednice?

               2.

               Je li na temelju tumačenja članka 457. stavka 2. Provedbene uredbe o Carinskom zakoniku Zajednice, u vezi s člankom 8. stavkom 7. (koji je postao članak 11. stavak 2.) Konvencije TIR s pripadajućim napomenama s objašnjenjem, moguće smatrati da, u slučaju poput predmetnog, kad dospiju dugovi iz članka 8. stavaka 1. i 2. Carinske konvencije o međunarodnom prijevozu robe uz primjenu karneta TIR, carinska tijela [moraju] zahtijevati njihovo plaćanje od korisnika karneta TIR, koji izravno duguje te iznose, u granicama mogućeg, prije podnošenja zahtjeva jamstvenoj udruzi?

               3.

               Kad je primatelj stekao ili zadržao robu za koju zna da je prevezena uz primjenu karneta TIR i za koju nije utvrđeno da je podnesena i prijavljena (odredišnom) carinskom uredu, treba li samo zbog te činjenice smatrati da je riječ o osobi koja je morala znati da je roba bila izuzeta od carinskog nadzora i da je ona solidarno odgovorna u smislu članka 203. stavka 3. treće alineje, u vezi s člankom 213. Carinskog zakonika Zajednice?

               4.

               Ako je odgovor na treće pitanje potvrdan: sprječava li činjenica da carinska uprava od tog primatelja nije zahtijevala plaćanje carinskog duga uspostavu odgovornosti – koja je uređena i člankom 457. stavkom 2. Provedbene uredbe – jamstvene udruge iz članka 1. točke 16. Konvencije TIR?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2112/78 od 25. srpnja 1978. o sklapanju Carinske konvencije o međunarodnom prijevozu robe uz primjenu karneta TIR (Konvencija TIR) od 14. studenoga 1975. (SL 1978, L 252, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 5., str. 21.)

      (2)  Uredba Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1993, L 251, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.)


title: Predmet T-407/13: Tužba podnesena 30. srpnja 2013. — Al Assad protiv Vijeća

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/56

         Tužba podnesena 30. srpnja 2013. — Al Assad protiv Vijeća
   (Predmet T-407/13)
   2013/C 344/101
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: Bouchra Al Assad (Damask, Sirija) (zastupnici: G. Karouni i C. Dumont, avocats)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Zahtjevi

   Tužiteljica od Općeg suda zahtjeva da:

               —

               poništi:

                           —

                           Odluku 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. koja se odnosi na mjere ograničavanja protiv Sirije u dijelu koji se odnosi na gđu Bouchru (poznata kao Bushra) Al Assad;

                           —

                           Provedbenu Uredbu (EU) br. 363/2013 od 22. travnja 2013. O provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji, ispravljene 9. svibnja 2013. u dijelu koji se odnosi na gđu Bouchru (poznata kao Bushra) Al Assad;

               —

               Osudi Vijeće Europske unije na snošenje troškova sukladno člancima 87. i 91. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni navodi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi, tužiteljica je navela šest tužbenih navoda koji su u biti identični ili slični kao prvi, drugi, treći, peti, šesti i sedmi tužbeni navod u predmetu T-383/11 Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL 2011, C 282, str. 30.


title: Predmet C-425/14: Presuda Suda (deseto vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Impresa Edilux srl, u svojstvu zastupnika ATI-a, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF) protiv Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava — Direktiva 2004/18/EZ — Razlozi za isključenje iz sudjelovanja u postupku javne nabave — Nabava koja ne doseže prag primjene te direktive — Temeljna pravila UFEU-a — Izjava o prihvaćanju izjave o zakonitosti u vezi sa suzbijanjem kriminalnih aktivnosti — Isključenje zbog nepodnošenja takve izjave — Dopuštenost — Proporcionalnost)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/9

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Impresa Edilux srl, u svojstvu zastupnika ATI-a, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF) protiv Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana
   (Predmet C-425/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Direktiva 2004/18/EZ - Razlozi za isključenje iz sudjelovanja u postupku javne nabave - Nabava koja ne doseže prag primjene te direktive - Temeljna pravila UFEU-a - Izjava o prihvaćanju izjave o zakonitosti u vezi sa suzbijanjem kriminalnih aktivnosti - Isključenje zbog nepodnošenja takve izjave - Dopuštenost - Proporcionalnost))
   (2015/C 414/12)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Impresa Edilux srl, u svojstvu zastupnika ATI-a, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)

      Tuženici: Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana

      uz sudjelovanje: Icogen Srl

      Izreka

   Temeljna pravila i opća načela UFEU-a, posebno načelo jednakog postupanja i nediskriminacije kao i obveza transparentnosti koja iz toga proizlazi, trebaju se tumačiti na način da im nije suprotna odredba nacionalnog prava na temelju koje javni naručitelj može predvidjeti da se natjecatelja ili ponuditelja automatski isključuje iz postupka nadmetanja u javnoj nabavi jer nije zajedno sa svojom ponudom podnio pisanu izjavu o prihvaćanju obveza i uvjeta iz izjave o zakonitosti, poput one u glavnom postupku, čiji je cilj suzbijanje infiltriranja organiziranoga kriminala u sektor javne nabave. Međutim, ako ta izjava sadrži odredbe prema kojima se natjecatelj ili ponuditelj ne nalazi u odnosu kontrole ili povezanosti s drugim natjecateljima ili ponuditeljima, nije sklopio niti će sklopiti sporazume s drugim sudionicima u postupku nadmetanja i neće dati u podizvođenje nikakvu vrstu zadataka drugim poduzetnicima koji sudjeluju u tom postupku, nedavanje takvih izjava ne može imati za posljedicu automatsko isključenje natjecatelja ili ponuditelja iz navedenog postupka.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet T-433/17: Tužba podnesena 12. srpnja 2017. – Dehousse protiv Suda Europske unije

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/32

         Tužba podnesena 12. srpnja 2017. – Dehousse protiv Suda Europske unije
   (Predmet T-433/17)
   (2017/C 300/40)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Franklin Dehousse (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: L. Levi i S. Rodrigues, odvjetnici)

      Tuženik: Sud Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

         i stoga,

               —

               poništi odluku od 18. svibnja 2017. kojom je tuženik odbio ponovni zahtjev za pristup dokumentima koji je tužitelj podnio 12. travnja 2017., kao i odluku od 22. svibnja 2017. kojom je tuženik djelomično odbio ponovni zahtjev za pristup dokumentima koji je tužitelj podnio 16. ožujka 2017.;

               —

               utvrdi odgovornost tuženika u skladu s člankom 340. UFEU-a;

               —

               naloži tuženiku naknadu neimovinske štete koju je pretrpio tužitelj procijenjenu ex aequo et bono na iznos od deset tisuća (10 000) eura, i, podredno, u simboličnom iznosu od jednog eura;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga u vezi sa svojim zahtjevom za poništenje i jedan tužbeni razlog u vezi sa svojim zahtjevom za naknadu štete.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Odluke Suda Europske unije od 11. listopada 2016. o javnom pristupu dokumentima kojima Sud Europske unije raspolaže u sklopu obavljanja svojih administrativnih zadaća (2016/C 445/03), članka 15. stavka 3. UFEU-a i članka 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s javnim pristupom dokumentima institucija i u vezi s obvezom transparentnosti. Tužitelj osobito navodi da pobijane odluke treba poništiti jer se njima ne dostavljaju određeni dokumenti, jer se njima nepotpuno dostavljaju ti dokumenti, ili se ti dokumenti dostavljaju s brojnim izostavljenim dijelovima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a i članka 41. Povelje, jer su pobijane odluke uopće nisu obrazložene ili su nedostatno obrazložene.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

         Tužitelj u vezi s utvrđivanjem izvanugovorne odgovornosti Unije navodi da je tužena institucija postupala nezakonito, na temelju čega je nastala odgovornost. Ta postupanja su dovela do nastanka teške neimovinske štete tužitelju, za koju on traži da mu se naknadi.


title: Predmet T-713/13: Presuda Općeg suda od 26. veljače 2015. – 9Flats protiv OHIM-a – Tibesoca (9flats.com) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice 9flats.com — Raniji nacionalni figurativni žig 50flats — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/28

         Presuda Općeg suda od 26. veljače 2015. – 9Flats protiv OHIM-a – Tibesoca (9flats.com)
   (Predmet T-713/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice 9flats.com - Raniji nacionalni figurativni žig 50flats - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 118/36)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: 9Flats GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: H. Stoffregen, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: u početku A. Pohlmann, zatim S. Hanne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Tibesoca, SL (Valencija, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. listopada 2013. (predmet R 1671/2012-2) koji se odnosi na postupak povodom prigovora između Tibesoca, SL i 9Flats GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu 9Flats GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 61, 1.3.2014.


title: Predmet T-188/15: Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2015. – Compagnia Trasporti Pubblici i dr. protiv Komisije („Državne potpore — Poduzetnik koji upravlja mrežom autobusnih veza u regiji Kampanija — Naknada za obveze obavljanja javne usluge koju plaćaju talijanska tijela na temelju presude Consiglio di Stato — Komisijina odluka kojom se mjera proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem — Tužba koju su podnijeli poduzetnici koji se nalaze u analognoj situaciji kao primatelji potpore”)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/39

         Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2015. – Compagnia Trasporti Pubblici i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-188/15) (1)

   ((„Državne potpore - Poduzetnik koji upravlja mrežom autobusnih veza u regiji Kampanija - Naknada za obveze obavljanja javne usluge koju plaćaju talijanska tijela na temelju presude Consiglio di Stato - Komisijina odluka kojom se mjera proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Tužba koju su podnijeli poduzetnici koji se nalaze u analognoj situaciji kao primatelji potpore”))
   (2016/C 016/48)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Napulj, Italija); Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Italija); Actv SpA (Venise, Italija); Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Italija); Asstra – Associazione Trasporti (Rim, Italija); i Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rim) (zastupnik: M. Malena, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati, G. Conte i P.J. Loewenthal, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije (EU) 2015/1075 od 19. siječnja 2015. o državnoj potpori SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) koju je provela Italija – Dodatna naknada za obavljanje javne usluge za trgovačko društvo Buonotourist (JO L 179, p. 128.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra Associazione Trasporti, i Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV), snose vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet F-50/13: Tužba podnesena 22. svibnja 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/16

         Tužba podnesena 22. svibnja 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-50/13)
   (2013/C 207/112)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-670/13 P: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Komisija protiv D'Agostina („Žalba — Protužalba — Javna služba — Ugovorno osoblje — Odluka o neobnavljanju — Dužna pažnja — Povreda članka 12. a stavka 2. Statuta — Obveza obrazlaganja — Iskrivljavanje činjenica iz spisa”)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/28

         Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Komisija protiv D'Agostina
   (Predmet T-670/13 P) (1)

   ((„Žalba - Protužalba - Javna služba - Ugovorno osoblje - Odluka o neobnavljanju - Dužna pažnja - Povreda članka 12. a stavka 2. Statuta - Obveza obrazlaganja - Iskrivljavanje činjenica iz spisa”))
   (2016/C 016/34)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, zatim G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka u postupku: Luigi D’Agostino (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 23. listopada 2013., D’Agostino/Komisija (F-93/12, Zb.SS, EU:F:2013:155) kojom se želi ukinuti navedena presuda.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 23. listopada 2013., D’Agostino/Komisija (F-93/12) u dijelu u kojem je Službenički sud pogrešno primijenio dužnu pažnju.

               2.

               Žalba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               Presuda D’Agostino/Komisija ukida se u dijelu u kojem je Službenički sud propustio odlučiti o prvom dijelu drugog tužbenog razloga te ga je iskrivio.

               4.

               Protužalba se odbija u preostalom dijelu.

               5.

               Predmet se vraća Službeničkom sudu.

               6.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 78, 15. 3. 2014.


title: Predmet T-57/16: Tužba podnesena 8. veljače 2016. – Chanel protiv EUIPO-a – Li Jing Zhou i Golden Rose 999 (prikaz ornamenta)

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/35

         Tužba podnesena 8. veljače 2016. – Chanel protiv EUIPO-a – Li Jing Zhou i Golden Rose 999 (prikaz ornamenta)
   (Predmet T-57/16)
   (2016/C 118/40)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Chanel SAS (Neuilly-sur-Seine, Francuska) (zastupnik: C. Sueiras Villalobos, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druge stranke pred žalbenim vijećem: Li Jing Zhou (Fuenlabrada, Španjolska) i Golden Rose 999 Srl (Rim, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-m

      Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije s prikazom ornamenta – dizajn Europske unije br. 1 689 027-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18/11/2015 u predmetu R 2346/2014-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi pobijani dizajn ništavim;

               —

               naloži EUIPO-u i svakoj stranci koja može intervenirati u ovaj postupak u potporu pobijane odluke snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članaka 5. i 6. Uredbe br. 6/2002.