title: Predmet C-318/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA protiv Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA protiv Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri
      (Predmet C-318/20)
      (2020/C 348/08)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Vodafone Italia SpA.

         Tuženici: Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura Generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri.

         Prethodno pitanje

      Protivi li se općim načelima predviđenim člancima 18., 26., 102. i sljedećima UFEU-a nacionalni propis kojim se prilikom određivanja načina izračuna tarife za aktivnosti presretanja koje provode telekomunikacijski operatori i koje su naložila pravosudna tijela ne zahtijeva poštovanje načela potpune nadoknade troškova?


title: Predmet C-322/20 P: Žalba koju je 14. srpnja 2020. podnio Wonder Line, SL protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 13. svibnja 2020. u predmetu T-284/19, Wonder Line protiv EUIPO-a – De Longhi Benelux (KENWELL)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/6

      Žalba koju je 14. srpnja 2020. podnio Wonder Line, SL protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 13. svibnja 2020. u predmetu T-284/19, Wonder Line protiv EUIPO-a – De Longhi Benelux (KENWELL)
      (Predmet C-322/20 P)
      (2020/C 348/09)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Wonder Line, SL (zastupnik: E. Manresa Medina, abogado)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem potpredsjednika od 26. kolovoza 2020., Sud je žalbu odbacio kao nedopuštenu i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-368/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW protiv Landespolizeidirektion Steiermark

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW protiv Landespolizeidirektion Steiermark
      (Predmet C-368/20)
      (2020/C 348/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: NW

         Tuženo tijelo: Landespolizeidirektion Steiermark

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protive li se pravu Unije nacionalni propisi kojima se uzastopnim donošenjem nacionalnih uredbi kumuliraju razdoblja produljenja i time omogućuje ponovno uvođenje nadzora granica preko vremenskog ograničenja od dvije godine iz članaka 25. i 29. Uredbe (EU) 2016/399 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o šengenskim granicama) i to bez odgovarajuće provedbene odluke Vijeća u skladu s člankom 29. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o šengenskim granicama)?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo prethodno pitanje:
                  Treba li pravo na slobodno kretanje utvrđeno člankom 21. stavkom 1. UFEU-a i člankom 45. stavkom 1. Povelje Europske unije (2) o temeljnim pravima tumačiti, osobito s obzirom na načelo nepostojanja granične kontrole osoba na unutarnjim granicama iz članka 22. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o šengenskim granicama), na način da ono uključuje pravo da se osobe ne podvrgavaju graničnim kontrolama osoba osim u skladu s uvjetima i iznimkama navedenima u Ugovorima i, posebice, Uredbi (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o šengenskim granicama)?

         (1)  Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL 2016., L 77, str. 1., ispravak SL 2018., L 272, str. 69.)

         (2)  SL. 2012, C 326, str. 391.


title: Predmet C-369/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW protiv Bezirkshauptmannschaft Leibnitz

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NW protiv Bezirkshauptmannschaft Leibnitz
      (Predmet C-369/20)
      (2020/C 348/12)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: NW

         Tuženo tijelo: Bezirkshauptmannschaft Leibnitz

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protive li se pravu Unije nacionalni propisi kojima se uzastopnim donošenjem nacionalnih uredbi kumuliraju razdoblja produljenja i time omogućuje ponovno uvođenje nadzora granica preko vremenskog ograničenja od dvije godine iz članaka 25. i 29. Uredbe (EU) 2016/399 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) i to bez odgovarajuće provedbene odluke Vijeća u skladu s člankom 29. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama)?

                  2.

                  Treba li pravo na slobodno kretanje utvrđeno člankom 21. stavkom 1. UFEU-a i člankom 45. stavkom 1. Povelje Europske unije (2) o temeljnim pravima tumačiti, osobito s obzirom na načelo nepostojanja granične kontrole osoba na unutarnjim granicama iz članka 22. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama), na način da ono uključuje pravo da se osobe ne podvrgavaju graničnim kontrolama osoba osim u skladu s uvjetima i iznimkama navedenima u Ugovorima i, posebice, Uredbi (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama)?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo prethodno pitanje:
                  Treba li članak 21. stavak 1. UFEU-a i članak 45. stavak 1. UFEU-a s obzirom na koristan učinak prava na slobodno kretanje tumačiti na način da im se protivi primjena nacionalnog propisa kojim se osobi pod prijetnjom upravne sankcije nalaže da prilikom ulaska na državno područje preko unutarnjih granica predoči putovnicu ili osobnu iskaznicu, čak i ako je posebna granična kontrola na unutarnjim granicama u suprotnosti s odredbama prava Unije?

         (1)  Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL 2016., L 77, str. 1., ispravak SL 2018., L 272, str. 69.)

         (2)  SL. 2012., C 326, str. 391.


title: Predmet C-371/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Peek & Cloppenburg KG, koje zastupa Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V. protiv Peek & Cloppenburg KG, koje zastupa Van Graaf Management GmbH

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Peek & Cloppenburg KG, koje zastupa Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V. protiv Peek & Cloppenburg KG, koje zastupa Van Graaf Management GmbH
      (Predmet C-371/20)
      (2020/C 348/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Peek & Cloppenburg KG, koje zastupa član društva Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V., koji osobno odgovara za obveze društva

         Druga stranka u revizijskom postupku: Peek & Cloppenburg KG, koje zastupa član društva Van Graaf Management GmbH, koji osobno odgovara za obveze društva

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li riječ o „plaćanju” promidžbe proizvoda u smislu točke 11. prve rečenice Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ (1) samo ako se za korištenje uredničkog sadržaja u sredstvima priopćavanja radi promidžbe proizvoda izvrši protučinidba u novcu ili pojam „plaćanje” obuhvaća sve vrste naknade bez obzira na to je li riječ o protučinidbi u novcu, robi ili uslugama ili u drugoj imovini?

                  2.

                  Pretpostavlja li se točkom 11. prvom rečenicom Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ da trgovac izvršava plaćanje u naravi u korist medijskog poduzetnika kao protučinidbu za korištenje uredničkog sadržaja i, u slučaju potvrdnog odgovora, valja li pretpostaviti da je riječ o takvoj protučinidbi i u situaciji u kojoj medijski poduzetnik izvješćuje o promidžbenoj akciji koju je organizirao zajedno s trgovcem te je trgovac medijskom poduzetniku dao prava na slike u izvještaju, ako su oba poduzetnika snosila troškove promidžbene akcije i ako promidžbena akcija služi za promidžbu proizvoda obaju poduzetnika?

         (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL 2005, L 149, str. 22) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)


title: Predmet C-375/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2020. uputio Tribunal da Relação de Coimbra (Portugal) – Liberty Seguros, SA protiv DR

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2020. uputio Tribunal da Relação de Coimbra (Portugal) – Liberty Seguros, SA protiv DR
      (Predmet C-375/20)
      (2020/C 348/14)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal da Relação de Coimbra

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Liberty Seguros, SA

         Druga stranka u postupku: DR

         Uz sudjelovanje: Fundo de Garantia Automóvel, VS, FN, JT, Seguradoras Unidas, SA

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu [Unije], a osobito Direktivi 2009/103/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća, nacionalni propis kojim se dopušta pozivanje na ništavost ugovora o osiguranju od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila u odnosu na treće osobe koje su žrtve nesreće i Fond automobilskog jamstva ako navedena ništavost proizlazi iz činjenice da je ugovaratelj osiguranja osigurano vozilo upotrebljavao za plaćen, nedopušten i nezakonit prijevoz osoba i roba te je takvu namjenu zatajio osiguravatelju? Bi li odgovor bio jednak čak i u slučaju da su putnici znali za nedopuštenost i nezakonitost prijevoza?

         (1)  Direktiva 2009/103/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti (SL 2009., L 263, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 114.)


title: Predmet C-377/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. srpnja 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Servizio Elettrico Nazionale SpA i dr. protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i dr.

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. srpnja 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Servizio Elettrico Nazionale SpA i dr. protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i dr.
      (Predmet C-377/20)
      (2020/C 348/15)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA

         Tuženici: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, ENEL SpA, Servizio Elettrico Nazionale SpA, Eni Gas e Luce SpA, Eni SpA, Gala SpA, Axpo Italia SpA, E.Ja SpA, Green Network SpA, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Mogu li postupanja koja predstavljaju zlouporabu vladajućeg položaja sâma po sebi biti u potpunosti zakonita i može li ih se smatrati „zlouporabom” samo zbog (mogućeg) ograničavajućeg učinka nastalog na mjerodavnom tržištu; ili moraju biti obilježena određenim elementom nezakonitosti, koji se sastoji od pribjegavanja „metodama (ili sredstvima) koja nisu”„standardna”; u potonjem slučaju, na temelju kojih kriterija se može utvrditi granica između „standardnog” i „narušenog” tržišnog natjecanja?

                  2.

                  Je li svrha zlouporabe ostvarenje najveće moguće dobrobiti za potrošače, pri čemu sud mora odvagnuti je li ona smanjena (ili bi mogla biti smanjena); ili je cilj povrede tržišnog natjecanja zadržavanje postojeće kompetitivne strukture na tržištu, radi izbjegavanja grupacija gospodarske moći koje se svakako smatraju štetnima za zajednicu?

                  3.

                  Može li u slučaju zlouporabe vladajućeg položaja, koja se sastojala od pokušaja sprečavanja zadržavanja postojeće razine tržišnog natjecanja ili njegova razvoja, poduzetniku u vladajućem položaju biti dopušteno da dokaže da, unatoč hipotetskoj mogućnosti ograničavajućeg učinka, postupanje u stvarnosti ne predstavlja povredu; treba li, u slučaju potvrdnog odgovora, radi ocjene postojanja atipične zlouporabe radi isključivanja konkurenata s tržišta, članak 102. UFEU-a tumačiti na način da se smatra da Tijelo za zaštitu tržišnog natjecanja ima obvezu točno ispitati ekonomske analize, koje je predočila jedna od stranaka, konkretne mogućnosti postupanja koje je predmet istrage, usmjerenog prema isključivanju njezinih konkurenata s tržišta?

                  4.

                  Treba li zloporabu vladajućeg položaja ocjenjivati samo na temelju njezinih (čak i potencijalnih) učinaka na tržište, bez ikakvog povezivanja sa subjektivnim motivima počinitelja ili pak dokazivanje namjere ograničavanja predstavlja parametar koji se (čak i isključivo) može upotrijebiti za ocjenu nepoštenog postupanja poduzetnika u vladajućem položaju ili se pak takvim dokazivanjem subjektivnog elementa samo prebacuje teret dokaza na poduzetnika u vladajućem položaju (koji bi u tom slučaju imao obvezu osigurati dokaz da nije došlo do učinka isključivanja)?

                  5.

                  Je li uz pretpostavku vladajućeg položaja koji se odnosi [na] više poduzetnika koji pripadaju istoj grupaciji društava, pripadnost toj grupaciji dovoljna za pretpostavku da su poduzetnici kod kojih nije došlo do zlouporabe također sudjelovali u povredi, tako da bi Tijelu za nadzor tržišnog natjecanja bilo dovoljno dokazati postojanje namjernog usklađenog djelovanja, čak i bez dogovora ili ipak treba (kao što je to slučaj kod zabrane sporazumâ) predočiti dokaz, čak i neizravan, konkretne situacije koordiniranja i podređenosti raznih poduzetnika iz grupacije u vladajućem položaju, konkretno za dokazivanje umiješanosti matičnog društva?


title: Predmet C-379/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2020. uputio Østre Landsret (Danska) – B protiv Udlændingenævneta

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2020. uputio Østre Landsret (Danska) – B protiv Udlændingenævneta
      (Predmet C-379/20)
      (2020/C 348/16)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Østre Landsret

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: B

         Tuženik: Udlændingenævnet

         Prethodno pitanje

      Protivi li se članku 13. Odluke br. 1/80 Vijeća za pridruživanje od 19. rujna 1980. (1) o razvoju pridruživanja, koja je povezana sa Sporazumom o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske, koji su 12. rujna 1963. u Ankari potpisale Republika Turska, s jedne strane, i države članice EEZ-a i Zajednica, s druge strane, te koji je u ime Zajednice sklopljen, odobren i potvrđen Odlukom Vijeća 64/732/EEZ (2) od 23. prosinca 1963., uvođenje i primjena nove nacionalne mjere prema kojoj je spajanje obitelji između gospodarski aktivnog turskog državljanina koji zakonito boravi u predmetnoj državi članici i njegova 15-ogodišnjeg djeteta uvjetovano time da takvom spajanju u prilog idu veoma posebni razlozi, uključujući razmatranja u pogledu jedinstva obitelji i najboljih interesa djeteta?

         (1)  Odluka br. 1/80 Vijeća za pridruživanje od 19. rujna 1980. o razvoju pridruživanja između EEZ-a i Turske (neobjavljena)

         (2)  64/732/EEZ: Odluka Vijeća od 23. prosinca 1963. o sklapanju Sporazuma o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske (SL 1964., 217, str. 3685.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 115., str. 3.)


title: Predmet C-402/20 P: Žalba koju je 24. kolovoza 2020. podnio Lípidos Santiga, SA protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 11. lipnja 2020. u predmetu T-561/19, Lípidos Santiga protiv Komisije

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/12

      Žalba koju je 24. kolovoza 2020. podnio Lípidos Santiga, SA protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 11. lipnja 2020. u predmetu T-561/19, Lípidos Santiga protiv Komisije
      (Predmet C-402/20 P)
      (2020/C 348/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Lípidos Santiga, SA (zastupnik: P. Muñiz Fernández, abogado)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine rješenje Općeg suda (četvrto vijeće) od 11. lipnja 2020., Lipidos Santiga/Komisija (predmet T-561/19) dostavljeno žalitelju 12. lipnja 2020., u dijelu u kojem je njime tužba odbačena kao nedopuštena;

                  —

                  utvrdi da je tužba koju je podnio žalitelj dopuštena i vrati predmet Općem sudu na odlučivanje o meritumu; i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova ovog postupka i troškova postupka pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdio da na žaliteljevu situaciju ne utječe to što je Europska unija isključila biogorivo od palminog ulja s tržišta Unije.

                  A.

                  Propustivši ispitati postoji li tržište za biogorivo od palminog ulja izvan obveznih ciljeva RED II, Opći sud je nedostatno obrazložio rješenje.

                  B.

                  Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je zaključio da pobijanim odredbama izričita zabrana iz članka 26. stavka 2. RED II (1) ne postaje primjenjiva na uporabu biogoriva od palminog ulja.

                  C.

                  Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdio da, kao posljedica iznimke od niskog rizika neizravne promjene uporabe zemljišta, pobijane odredbe na žalitelja nisu izravno utjecale.

            Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdio da države članice imaju diskrecijsko pravo u primjeni zabrane iz članka 26. stavka 2. RED II koja je postala primjenjiva na temelju pobijanih odredbi.
      Treći žalbeni razlog: Pravna ocjena Općeg suda učinaka na žaliteljevu situaciju koji proizlaze iz pobijanih odredbi, kao i tumačenje i primjena kriterija izravnog utjecaja očito su pogrešni.

         (1)  Direktiva (EU) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL 2018., L 328, str. 82.)


title: Predmet T-143/19: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2020. – Solar Ileias Bompaina protiv Komisije („Tužba za poništenje – Državne potpore – Operateri na tržištu opskrbe električnom energijom proizvedenom iz obnovljivih izvora – Ugovori o kupnji električne energije – Zakonske izmjene s retroaktivnim učinkom koje se sastoje od ograničenja tarifnih povlastica – Pritužba Komisiji kojom se tvrdi da postoji potpora u korist opskrbljivača energijom – Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem – Svojstvo zainteresirane strane – Zaštita postupovnih prava – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/13

      Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2020. – Solar Ileias Bompaina protiv Komisije
      (Predmet T-143/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Državne potpore - Operateri na tržištu opskrbe električnom energijom proizvedenom iz obnovljivih izvora - Ugovori o kupnji električne energije - Zakonske izmjene s retroaktivnim učinkom koje se sastoje od ograničenja tarifnih povlastica - Pritužba Komisiji kojom se tvrdi da postoji potpora u korist opskrbljivača energijom - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Svojstvo zainteresirane strane - Zaštita postupovnih prava - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Solar Ileias Bompaina AE (Atena, Grčka) (zastupnici: A. Metaxas i A. Bartosch, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K.-P. Wojcik i K. Herrmann, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se u bitnome traži djelomično poništenje Odluke Komisije C(2018) 6777 final od 10. listopada 2018. o državnoj potpori SA.38967 (2014/NN-2) – Grčka – Nacionalni plan potpore funkcioniranju u korist postrojenja koja upotrebljavaju obnovljive izvore energije i visoko učinkovitih kombiniranih postrojenja za proizvodnju električne energije i grijanja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvo Solar Ileias Bompaina AE snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet T-562/19: Rješenje Općeg suda od 2. srpnja 2020. – Klein protiv Komisije („Tužba zbog propusta – Medicinski proizvodi – Članak 8. stavci 1. i 2. Direktive 93/42/EEZ – Postupak zaštitne klauzule – Obavijest države članice o odluci o zabrani stavljanja na tržište medicinskog proizvoda – Nepostojanje odluke Komisije – Rok za tužbu – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/13

      Rješenje Općeg suda od 2. srpnja 2020. – Klein protiv Komisije
      (Predmet T-562/19) (1)

      („Tužba zbog propusta - Medicinski proizvodi - Članak 8. stavci 1. i 2. Direktive 93/42/EEZ - Postupak zaštitne klauzule - Obavijest države članice o odluci o zabrani stavljanja na tržište medicinskog proizvoda - Nepostojanje odluke Komisije - Rok za tužbu - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/19)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Christoph Klein (Großgmain, Austrija) (zastupnik: H.-J. Ahlt, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. C. Becker, F. Thiran i G. von Rintelen, agenti)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 265. UFEU-a kojom se želi utvrditi da je Komisija nezakonito propustila djelovati u postupku zaštitne klauzule koji je 7. siječnja 1998. pokrenula Savezna Republika Njemačka i donijeti odluku u skladu s Direktivom Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (SL 1993., L 169, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 5.) u vezi s proizvodom Inhaler Broncho Air®.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Christophu Kleinu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 337, 7. 10. 2019.


title: Predmet T-616/19: Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2020. – Katjes Fassin protiv EUIPO-a – Haribo The Netherlands & Belgium (WONDERLAND) („Tužba za poništenje – Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije WONDERLAND – Raniji verbalni žig Beneluksa WONDERMIX – Relativni razlozi za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/14

      Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2020. – Katjes Fassin protiv EUIPO-a – Haribo The Netherlands & Belgium (WONDERLAND)
      (Predmet T-616/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije WONDERLAND - Raniji verbalni žig Beneluksa WONDERMIX - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2020/C 348/20)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich na Rajni, Njemačka) (zastupnici: T. Schmitz i M. Breuer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Söder, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Haribo The Netherlands & Belgium BV (Breda, Nizozemska) (zastupnici: A. Tiemann i C. Elkemann, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. srpnja 2019. (predmet R 2164/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Haribo The Netherlands & Belgium i Katjes Fassin.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito potpuno pravno neosnovana.

                  2.

                  Društvu Katjes Fassin GmbH & Co. KG nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i onih koje su u okviru ovog postupka imali Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društvo Haribo The Netherlands & Belgium BV.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet T-627/19: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2020. – Shindler i dr. protiv Komisije („Tužba zbog propusta i tužba za poništenje – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije – Zahtjevi za donošenje odluke kojom se zadržava građanstvo Unije određenih državljana Ujedinjene Kraljevine i odluke o različitim mjerama koje se odnose na prava državljana Ujedinjene Kraljevine – Komisijino stajalište – Nepostojanje poziva na djelovanje – Odbijanje donošenja odluke kojom se zadržava građanstvo Unije određenih državljana Ujedinjene Kraljevine – Nepostojanje pravnog interesa – Očito nedopuštena tužba”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/15

      Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2020. – Shindler i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-627/19) (1)

      („Tužba zbog propusta i tužba za poništenje - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije - Zahtjevi za donošenje odluke kojom se zadržava građanstvo Unije određenih državljana Ujedinjene Kraljevine i odluke o različitim mjerama koje se odnose na prava državljana Ujedinjene Kraljevine - Komisijino stajalište - Nepostojanje poziva na djelovanje - Odbijanje donošenja odluke kojom se zadržava građanstvo Unije određenih državljana Ujedinjene Kraljevine - Nepostojanje pravnog interesa - Očito nedopuštena tužba”)
      (2020/C 348/22)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italija) i pet ostalih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Erlbacher, C. Giolito i E. Montaguti, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Kao prvo, zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a kojim se traži utvrđenje da je Komisija nezakonito propustila donijeti, s jedne strane, odluku o zadržavanju, počevši od povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz Unije, građanstva Unije određenih državljana Ujedinjene Kraljevine, koji u tom trenutku nisu imali državljanstvo države članice Unije, neovisno o tome je li sklopljen sporazum kojim se utvrđuju načini tog povlačenja, i, s druge strane, odluku koja sadržava različite mjere koje se odnose na prava tih državljana u slučaju takvog povlačenja bez sklapanja takvog sporazuma i, kao drugo, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Komisijina dopisa od 11. rujna 2019., kojim se odbija donošenje odluke o zadržavanju građanstva Unije navedenih državljana,

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Harryju Shindleru i ostalim tužiteljima čija su imena navedena u prilogu nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

                  3.

                  Vijeće Europske unije snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Predmet T-640/19: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2020. – Sasol Germany i dr. protiv ECHA-e („Tužba za poništenje – REACH – Posebno zabrinjavajuće tvari – Utvrđivanje popisa tvari predloženih za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 – Odluka kojom se 4-tert-butilfenol određuje kao tvar koja ispunjava kriterije predviđene za upis – Prigovor nedopuštenosti – Akt koji se ne može pobijati – Posve provedbeni akt – Nepostojanje pravnog interesa – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/16

      Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2020. – Sasol Germany i dr. protiv ECHA-e
      (Predmet T-640/19) (1)

      („Tužba za poništenje - REACH - Posebno zabrinjavajuće tvari - Utvrđivanje popisa tvari predloženih za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 - Odluka kojom se 4-tert-butilfenol određuje kao tvar koja ispunjava kriterije predviđene za upis - Prigovor nedopuštenosti - Akt koji se ne može pobijati - Posve provedbeni akt - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Sasol Germany GmbH (Hamburg, Njemačka), SI Group – Béthune (Béthune, Francuska) i BASF SE (Ludwigshafen na Rajni, Njemačka) (zastupnici: C. Mereu, P. Sellar i S. Saez Moreno, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä i W. Broere, agenti, uz asistenciju S. Raesa, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži djelomično poništenje Odluke ECHA-e ED/71/2019 u dijelu u kojem se njome uvrštava 4-tert-butilfenol kao posebno zabrinjavajuću tvar na popis tvari predloženih za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (Ispravljena verzija u SL L 136, 29.5.2007.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjeva za intervenciju Savezne Republike Njemačke, Kraljevine Švedske i Europske komisije.

                  3.

                  Društvima Sasol Germany GmbH, SI Group – Béthune i BASF SE nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske agencije za kemikalije (ECHA), osim onih u vezi sa zahtjevima za intervenciju.

                  4.

                  Društva Sasol Germany GmbH, SI Group – Béthune, BASF SE, Europska agencija za kemikalije (ECHA), Savezna Republika Njemačka, Kraljevina Švedska i Europska komisija snosit će vlastite troškove povezane sa zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet T-715/19: Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2020. – Wagenknecht protiv Europskog vijeća („Tužba zbog propusta – Zaštita Unijinih financijskih interesa – Borba protiv prijevara – Sastanak Europskog vijeća – Višegodišnji financijski okvir – Financijska uredba – Navodni sukob interesa predstavnika Češke Republike na sastanku Europskog vijeća – Navodno nedjelovanje Europskog vijeća – Članak 130. Poslovnika – Pravni interes – Aktivna procesna legitimacija – Stajalište Europskog vijeća – Okončanje propusta – Nedopuštenost – Članak 15. stavak 2. UEU-a – Tužba koja je očito pravno neosnovana”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/17

      Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2020. – Wagenknecht protiv Europskog vijeća
      (Predmet T-715/19) (1)

      („Tužba zbog propusta - Zaštita Unijinih financijskih interesa - Borba protiv prijevara - Sastanak Europskog vijeća - Višegodišnji financijski okvir - Financijska uredba - Navodni sukob interesa predstavnika Češke Republike na sastanku Europskog vijeća - Navodno nedjelovanje Europskog vijeća - Članak 130. Poslovnika - Pravni interes - Aktivna procesna legitimacija - Stajalište Europskog vijeća - Okončanje propusta - Nedopuštenost - Članak 15. stavak 2. UEU-a - Tužba koja je očito pravno neosnovana”)
      (2020/C 348/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Češka Republika) (zastupnik: A. Dolejská, odvjetnica)

         Tuženik: Europsko vijeće (zastupnici: A. Westerhof Löfflerová, A. Jensen i J. Bauerschmidt, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a za utvrđenje da je Europsko vijeće nezakonito propustilo djelovati na tužiteljev zahtjev radi isključivanja predsjednika vlade Češke Republike Andreja Babiša sa sastanka Europskog vijeća od 20. lipnja 2019. i budućih sastanaka u vezi s pregovorima o financijskim predviđanjima, i to zbog njegova navodnog sukoba interesa s obzirom na zahtjeve iz članka 325. stavka 1. UFEU-a i članka 61. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1. i ispravak SL 2018., L 294, str. 45.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena, a u svakom slučaju odbija kao očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Lukášu Wagenknechtu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet T-838/19: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida) („Tužba za poništenje – Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida – Obustava postupka pred žalbenim vijećem – Akt koji se ne može pobijati – Pripremni akt – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/18

      Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida)
      (Predmet T-838/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida - Obustava postupka pred žalbenim vijećem - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: G. van den Bergh i B. Brouwer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Odle, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv privremene odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. (predmet R 1005/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između, s jedne strane, društava Mystic Products Import & Export i Koopman International i, s druge strane, društva Tinnus Enterprises.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Koopman International BV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-839/19: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida) („Tužba za poništenje – Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida – Obustava postupka pred žalbenim vijećem – Akt koji se ne može pobijati – Pripremni akt – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/18

      Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida)
      (Predmet T-839/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida - Obustava postupka pred žalbenim vijećem - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: G. van den Bergh i B. Brouwer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Odle, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv privremene odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. (predmet R 1006/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između, s jedne strane, društava Mystic Products Import & Export i Koopman International i, s druge strane, društva Tinnus Enterprises.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Koopman International BV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-840/19: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida) („Tužba za poništenje – Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida – Obustava postupka pred žalbenim vijećem – Akt koji se ne može pobijati – Pripremni akt – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/19

      Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida)
      (Predmet T-840/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida - Obustava postupka pred žalbenim vijećem - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: G. van den Bergh i B. Brouwer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Odle, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv privremene odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. (predmet R 1008/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između, s jedne strane, društava Mystic Products Import & Export i Koopman International i, s druge strane, društva Tinnus Enterprises.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Koopman International BV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-842/19: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida) („Tužba za poništenje – Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida – Obustava postupka pred žalbenim vijećem – Akt koji se ne može pobijati – Pripremni akt – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/21

      Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida)
      (Predmet T-842/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida - Obustava postupka pred žalbenim vijećem - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: G. van den Bergh i B. Brouwer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Odle, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv privremene odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. (predmet R 1010/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između, s jedne strane, društava Mystic Products Import & Export i Koopman International i, s druge strane, društva Tinnus Enterprises.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Koopman International BV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-377/20 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. srpnja 2020. – KN protiv EGSO-a („Privremena pravna zaštita – Javna služba – Član EGSO-a – Uznemiravanje – Istraga OLAF-a – Odluka Predsjedništva EGSO-a – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/21

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. srpnja 2020. – KN protiv EGSO-a
      (Predmet T-377/20 R)
      („Privremena pravna zaštita - Javna služba - Član EGSO-a - Uznemiravanje - Istraga OLAF-a - Odluka Predsjedništva EGSO-a - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 348/30)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: KN (zastupnici: M. Casado García-Hirschfeld i M. Aboudi, odvjetnici)

         Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (zastupnici: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, I. Pouli i A. Carvajal García-Valdecasas, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi, s jedne strane, suspenzije primjene odluke EGSO-a od 9. lipnja 2020. kojom je tužitelj oslobođen svih mentorskih aktivnosti i upravljanja zaposlenicima i, s druge strane, privremene suspenzije dostave te odluke institucijama Europske unije i određenim tijelima država članica.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-469/20: Tužba podnesena 21. srpnja 2020. – Nizozemska protiv Komisije

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/22

      Tužba podnesena 21. srpnja 2020. – Nizozemska protiv Komisije
      (Predmet T-469/20)
      (2020/C 348/31)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, J. Langer i M. de Ree)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije C(2020) final 2998 od 12. svibnja 2020. o državnoj potpori SA.54537 (2020/NN) – Nizozemska, zabrana ugljena za proizvodnju električne energije u Nizozemskoj;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Pogrešna primjena članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Komisija pretpostavila da je Vattenfallu odobrena prednost.

                  2.

                  Pogrešna primjena članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Komisija pošla od pogrešne raspodjele tereta dokazivanja.

                  3.

                  Povreda obveze obrazlaganja iz članka 296. UFEU-a jer Komisija nije obrazložila zašto je postojanje prava na kompenzaciju sporno niti utvrdila koliki je prekomjeran iznos dodijeljen Vattenfallu i jer je odluka sama sebi proturječna.

                  4.

                  Povreda članka 107. stavka 3. UFEU-a jer je Komisija proglasila da je kompenzacija dodijeljena Vattenfallu spojiva s unutarnjim tržištem iako nije bila za to ovlaštena.

                  5.

                  Povreda načela pravne sigurnosti jer je Komisija propustila utvrditi treba li kompenzaciju dodijeljenu Vattenfallu smatrati državnom potporom u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.


title: Predmet T-482/20: Tužba podnesena 27. srpnja 2020. –LG i dr. protiv Komisije

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/22

      Tužba podnesena 27. srpnja 2020. –LG i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-482/20)
      (2020/C 348/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: LG i pet drugih tužitelja (zastupnici: A. Sigal i M. Teder, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  u skladu s člankom 263. UFEU-a poništi prešutnu odluku Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) od 26. svibnja 2020. o odbijanju zahtjeva tužiteljâ za zaštitu povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i njegove stranke u pogledu komunikacija između tužiteljâ i njihovog vanjskog pravnog savjetnika, osim ako tužitelji ne objasne kontekst i sadržaj takvih povjerljivih komunikacija;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pravo tužiteljâ na zaštitu povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i njegove stranke temeljno, iako nepisano, pravo u skladu s pravom Unije, kako je priznato u sudskoj praksi Suda. Tužitelji tvrde da ostvarivanje ovog prava ne može biti uvjetovano time da tužitelji dokažu da su njihove povjerljive komunikacije sadržajno povezane sa samom istragom u kojoj je zaštićena povjerljivost njihove komunikacije; to bi poništilo svrhu zaštite povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i njegove stranke.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pravo tužitelja na zaštitu povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i njegove stranke odvojeno proizlazi iz EKLJP-a i Povelje Europske unije o temeljnim pravima, osobito iz prava na privatnost u skladu s člankom 8. EKLJP-a (članak 7. Povelje) i prava na obranu u skladu s člankom 6. EKLJP-a (članak 47. Povelje). Tužitelji tvrde da zaštita povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i njegove stranke u skladu s EKLJP-om i Poveljom ne ovisi o svrsi i sadržaju relevantnih komunikacija, već samo o identitetu njihovih sudionika.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da, čak i u slučaju da se pravo na zaštitu povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i njegove stranke u skladu s EKLJP-om i Poveljom može ograničiti u korist općeg interesa, takva ograničenja moraju biti propisana zakonom. Tužitelji tvrde da se ona ne mogu temeljiti na diskrecijskoj odluci upravnog tijela.


title: Predmet T-519/20: Tužba podnesena 13. kolovoza 2020. – LP protiv Parlamenta

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/23

      Tužba podnesena 13. kolovoza 2020. – LP protiv Parlamenta
      (Predmet T-519/20)
      (2020/C 348/33)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: LP (zastupnici: J. Bosquet i G. Op de Beeck, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku tijela za imenovanje o odbijanju njegova zapošljavanja kao akreditiranog parlamentarnog pomoćnika u Europskom parlamentu od 22. listopada 2019. (prva pobijana odluka);

                  —

                  poništi odluku Glavnog tajnika Europskog parlamenta od 14. svibnja 2020. o odbijanju žalbe koju je tužitelj u skladu s člankom 90. stavkom 2. Pravilnika o osoblju podnio protiv prve pobijane odluke (druga pobijana odluka);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeći tužbeni razlog.
      Jedini tužbeni razlog: povreda članka 128. stavka 2. točke (c) Uvjeta zaposlenja koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije i članka 41. stavaka 1. i 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

                  —

                  Povreda članka 128. stavka 2. točke (c) Uvjeta zaposlenja koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije jer je Europski parlament taj članak nepravilno protumačio na način da on zahtijeva da ne postoji upis u kaznenu evidenciju. No, taj se članak odnosi na zahtjeve u vezi s radnim mjestom, pri čemu je napomena u izvatku iz kaznene evidencije relevantna samo ako može utjecati na značajku koja je bitna za radno mjesto ili utječe na konkretno obavljanje radnih zadaća. Obrazloženje pobijanih odluka u suprotnosti je s tim člankom jer je tuženik u drugoj pobijanoj odluci potvrdio da nema stvarne, sadašnje i dovoljno ozbiljne opasnosti za uredno obavljanje radnih zadaća jer je riječ samo o pukim „sumnjama” u tužiteljev moralni integritet.

                  —

                  Povreda članka 41. stavaka 1. i 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i ondje utvrđenog načela dobre uprave jer Europski parlament prilikom ispitivanja u okviru zapošljavanja tužitelja nije razmotrio sve relevantne okolnosti. Nisu uzete u obzir činjenica da postoji odnos povjerenja s dotičnim članom Europskog parlamenta ni činjenica da je tužitelj već parlamentarni pomoćnik u parlamentu jedne belgijske savezne zemlje. Usto je Europski parlament zanemario priznanje krivnje u tužiteljevoj žalbi jer je utvrdio da mu nedostaje svijesti o odgovornosti zbog toga što relativizira kazneno djelo navedeno u izvatku iz kaznene evidencije. Pobijane odluke također su manjkavo obrazložene.


title: Predmet T-532/20: Tužba podnesena 21. kolovoza 2020. – Phi Group protiv EUIPO-a – Gruppo Cadoro (REDELLO)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/24

      Tužba podnesena 21. kolovoza 2020. – Phi Group protiv EUIPO-a – Gruppo Cadoro (REDELLO)
      (Predmet T-532/20)
      (2020/C 348/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Phi Group GmbH (Zug, Švicarska) (zastupnici: P. Campolini i L. Bidaine, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gruppo Cadoro GmbH (Eglisau, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije REDELLO – prijava za registraciju br. 17 929 193

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. lipnja 2020. u predmetu R 2677/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  utvrdi da je prigovor protiv prijave za registraciju žiga u potpunosti neutemeljen ili, podredno, vrati predmet EUIPO-u na razmatranje u skladu s presudom Općeg suda;

                  —

                  naloži drugoj strani snošenje troškova žalbenog postupka pred žalbenim vijećem;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, prema potrebi, intervenijentu, snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-535/20: Tužba podnesena 26. kolovoza 2020. – Müller protiv EUIPO-a (TIER SHOP)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/25

      Tužba podnesena 26. kolovoza 2020. – Müller protiv EUIPO-a (TIER SHOP)
      (Predmet T-535/20)
      (2020/C 348/35)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Müller GmbH & Co. KG (Ulm, Njemačka) (zastupnik: S. Mühlberger, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije TIER SHOP – prijava za registraciju br. 18 022 495

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. lipnja 2020. u predmetu R 2600/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je odbijena prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije br. 18 022 495.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-549/20: Tužba podnesena 27. kolovoza 2020. – Magic Box Int. Toys protiv EUIPO-a – KMA Concepts (SUPERZINGS)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/25

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2020. – Magic Box Int. Toys protiv EUIPO-a – KMA Concepts (SUPERZINGS)
      (Predmet T-549/20)
      (2020/C 348/36)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Magic Box Int. Toys SLU (Sant Cugat del Vallés, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: KMA Concepts Ltd. (Hong Kong, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig SUPERZINGS – prijava za registraciju žiga Europske unije br. 16 164 204

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. lipnja 2020. u predmetu R 2511/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži snošenje troškova stranci ili strankama koje se protive ovoj tužbi.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-550/20: Tužba podnesena 4. rujna 2020. – Sharpston protiv Vijeća i predstavnika vlada država članica

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/26

      Tužba podnesena 4. rujna 2020. – Sharpston protiv Vijeća i predstavnika vlada država članica
      (Predmet T-550/20)
      (2020/C 348/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburg) (zastupnici: N. Forwood, Barrister-at-Law i J. Flynn, QC)

         Tuženici: Vijeće Europske unije, predstavnici vlada država članica

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku predstavnika vlada država članica o imenovanju troje sudaca i nezavisnog odvjetnika pri Sudu Europske unije od 2. rujna 2020., u dijelu u kojoj se njome nalaže imenovanje Anathasiosa Rantosa kao nezavisnog odvjetnika pri Sudu s učinkom od 7. rujna 2020.;

                  —

                  naloži tuženicima snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju članka 50. stavka 3. UEU-a. Tužiteljica tvrdi da ni taj članak ni druge odredbe primarnog prava Unije ne dovode do automatskog prestanka tužiteljičina mandata kao nezavisne odvjetnice koji ističe 6. listopada 2021., niti se on njima zahtijeva. Stoga nije postojalo slobodno mjesto na koje je A. Rantos zakonito mogao biti imenovan.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi ustavnog načela prava Unije koje se tiče neovisnosti pravosuđa. Zauzimanjem stajališta o spornom i prijepornom pitanju koje se odnosi na mandat aktivnog člana Suda, pobijanom odlukom zaobilaze se zaštitni mehanizmi uspostavljeni primarnim pravom Unije (osobito oni iz Glave I. Statuta Suda Europske unije) kako bi se taj član Suda neopozivo razriješio dužnosti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na neproporcionalnosti i nepostojanju „legitimnih i važnih razloga”. Ni uvjeti iz Ugovorâ ni funkcije nezavisnog odvjetnika ne zahtijevaju stalnu povezanost s bilo kojom državom članicom nakon imenovanja. Stoga bi prestanak tužiteljičina mandata bio neproporcionalan i ne bi bio opravdan „legitimnim i važnim razlozima” koji se u sudskoj praksi zahtijevaju za miješanje u mandat aktivnog člana Suda.


title: Predmet T-117/19: Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2020. – Kahimbi Kasagwe protiv Vijeća

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/27

      Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2020. – Kahimbi Kasagwe protiv Vijeća
      (Predmet T-117/19) (1)

      (2020/C 348/38)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet T-350/19: Rješenje Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Bontempi i dr. protiv EUIPO-a – Sand Cph (WhiteSand)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/27

      Rješenje Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Bontempi i dr. protiv EUIPO-a – Sand Cph (WhiteSand)
      (Predmet T-350/19) (1)

      (2020/C 348/39)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik desetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 255, 29. 7. 2019.


title: Predmet T-36/20: Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2020. – IF protiv Parlamenta

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/27

      Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2020. – IF protiv Parlamenta
      (Predmet T-36/20) (1)

      (2020/C 348/40)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 114, 6. 4. 2020.


title: Predmet T-145/20: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2020. – IV protiv Komisije

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/27

      Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2020. – IV protiv Komisije
      (Predmet T-145/20) (1)

      (2020/C 348/41)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet C-743/18: Presuda Suda (treće vijeće) od 1. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rēzeknes tiesa – Latvija) – LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs” protiv Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra (Zahtjev za prethodnu odluku – Strukturni fondovi – Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) – Uredba (EZ) br. 1083/2006 – Članak 2. točka 7. – Pojam ‚nepravilnost’ – Povreda odredbe prava Unije koja je posljedica djelovanja ili propusta gospodarskog subjekta – Šteta za opći proračun Europske unije – Stečaj jedinog poslovnog partnera korisnika)

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/9

      Presuda Suda (treće vijeće) od 1. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rēzeknes tiesa – Latvija) – LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs” protiv Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra
      (Predmet C-743/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Strukturni fondovi - Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) - Uredba (EZ) br. 1083/2006 - Članak 2. točka 7. - Pojam ‚nepravilnost’ - Povreda odredbe prava Unije koja je posljedica djelovanja ili propusta gospodarskog subjekta - Šteta za opći proračun Europske unije - Stečaj jedinog poslovnog partnera korisnika)
      (2020/C 399/11)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rēzeknes tiesa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs”

         Tuženik: Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra

         Izreka

      Članak 2. točku 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 539/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2010., treba tumačiti na način da se kao „nepravilnost” u smislu te odredbe može smatrati situacija u kojoj korisnik bespovratnih sredstava iz Europskog fonda za regionalni razvoj zbog insolventnosti ili prekida poslovanja svojeg jedinog poslovnog partnera u relevantnom razdoblju ne ostvari razinu prihoda predviđenu u okviru operacije za koju je odobreno financiranje.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: Predmet C-777/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 23. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – WO protiv Vas Megyei Kormányhivatal (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna sigurnost – Zdravstveno osiguranje – Uredba (EZ) br. 883/2004 – Članak 20. – Planirano liječenje – Prethodno odobrenje – Obvezna dodjela – Uvjeti – Spriječenost osigurane osobe da zatraži prethodno odobrenje – Uredba (EZ) br. 987/2009 – Članak 26. – Preuzimanje troškova planiranog liječenja koje je snosila osigurana osoba – Postupak naknade troškova – Direktiva 2011/24/EU – Prekogranična zdravstvena zaštita – Članak 8. stavak 1. – Zdravstvena zaštita koja može biti podložna prethodnom odobrenju – Načelo proporcionalnosti – Članak 9. stavak 3. – Rješavanje zahtjeva za prekograničnu zdravstvenu zaštitu – Elementi koje treba uzeti u obzir – Razuman rok – Sloboda pružanja usluga – Članak 56. UFEU-a)

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/9

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 23. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – WO protiv Vas Megyei Kormányhivatal
      (Predmet C-777/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Zdravstveno osiguranje - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 20. - Planirano liječenje - Prethodno odobrenje - Obvezna dodjela - Uvjeti - Spriječenost osigurane osobe da zatraži prethodno odobrenje - Uredba (EZ) br. 987/2009 - Članak 26. - Preuzimanje troškova planiranog liječenja koje je snosila osigurana osoba - Postupak naknade troškova - Direktiva 2011/24/EU - Prekogranična zdravstvena zaštita - Članak 8. stavak 1. - Zdravstvena zaštita koja može biti podložna prethodnom odobrenju - Načelo proporcionalnosti - Članak 9. stavak 3. - Rješavanje zahtjeva za prekograničnu zdravstvenu zaštitu - Elementi koje treba uzeti u obzir - Razuman rok - Sloboda pružanja usluga - Članak 56. UFEU-a)
      (2020/C 399/12)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: WO

         Tuženik: Vas Megyei Kormányhivatal

         Izreka

                  1.

                  Odredbe članka 20. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, u vezi s člankom 26. Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004, koje se odnose na planirano liječenje, tumačene s obzirom na članak 56. UFEU-a, treba tumačiti na način da:

                              —

                              zdravstvena zaštita primljena u državi članici koja nije država članica u kojoj osigurana osoba boravi, isključivo prema njezinoj volji, zato što je, prema njezinu mišljenju, ta zaštita ili zaštita koja ima isti stupanj učinkovitosti bila nedostupna u državi članici boravišta u roku koji je medicinski opravdan, obuhvaćena je pojmom „planirano liječenje”, u smislu tih odredbi, na način da pravo na ostvarivanje takve zaštite u načelu ovisi, prema uvjetima predviđenima Uredbom br. 883/2004, o tome je li nadležna ustanova države članice boravišta izdala odobrenje;

                              —

                              osigurana osoba koja je primila planirano liječenje u državi članici različitoj od one u kojoj boravi a da pritom nije zatražila odobrenje od nadležne ustanove, u skladu s člankom 20. stavkom 1. te uredbe, ima pravo na naknadu troškova te zaštite, pod uvjetima predviđenima navedenom uredbom:

                                          —

                                          ako se, s jedne strane, od dana kada je zakazala termin za liječnički pregled i eventualno liječenje u drugoj državi članici do dana na koji joj je dotična zaštita pružena u toj državi članici, u koju je morala otputovati, ta osoba, osobito zbog svojeg zdravstvenog stanja ili zbog potrebe hitnog liječenja, nalazila u situaciji koja ju je sprečavala da od nadležne ustanove zatraži takvo odobrenje ili da pričeka odluku te ustanove o takvom zahtjevu i

                                          —

                                          ako su, s druge strane, inače ispunjeni ostali uvjeti za preuzimanje davanja u naravi, na temelju članka 20. stavka 2. druge rečenice te iste uredbe.

                        Na sudu koji je uputio zahtjev je da provede potrebne provjere u tom pogledu.

                  2.

                  Članak 56. UFEU-a i članak 8. stavak 2. prvi podstavak točku (a) Direktive 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2011. o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj skrbi treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji, u nedostatku prethodnog odobrenja, isključuje naknadu, u granicama pokrića koje jamči sustav zdravstvenog osiguranja države čijem sustavu osigurana osoba pripada, troškova liječničkog savjetovanja koji su nastali u drugoj državi članici.
                  Članak 56. UFEU-a i članak 8. stavak 1. Direktive 2011/24 treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji, u slučaju kada je osigurana osoba zbog razloga povezanih sa svojim zdravstvenim stanjem ili potrebom da hitno dobije bolničko liječenje ili zdravstvenu skrb koja podrazumijeva upotrebu visoko specijalizirane i skupe opreme bila spriječena zatražiti odobrenje ili nije mogla pričekati odluku nadležne ustanove o podnesenom zahtjevu za odobrenje, čak i ako su inače ispunjeni uvjeti za takvo preuzimanje troškova, isključuje, u nedostatku prethodnog odobrenja, naknadu, u granicama pokrića koje jamči sustav zdravstvenog osiguranja države čijem sustavu osigurana osoba pripada, troškova takvog liječenja koje joj je pruženo u drugoj državi članici.

                  3.

                  Članak 9. stavak 3. Direktive 2011/24 treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se predviđa rok od 31 dana za izdavanje prethodnog odobrenja za preuzimanje troškova prekogranične zaštite i rok od 23 dana za njegovo odbijanje, pri čemu se nadležnoj ustanovi omogućuje da uzme u obzir karakteristične okolnosti i žurnost slučaja o kojem je riječ.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet C-395/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. kolovoza 2020. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – EP, GM protiv Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. kolovoza 2020. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – EP, GM protiv Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.
      (Predmet C-395/20)
      (2020/C 399/33)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: EP, GM

         Tuženik: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li riječ o otkazivanju leta u smislu članka 2. točke (l) i članka 5. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) ako stvarni zračni prijevoznik let rezerviran u okviru paket aranžmana s planiranim vremenom polaska u 13.20 sati (lokalno vrijeme) prebaci na 16.10 sati (lokalno vrijeme) istog dana?

                  2.

                  Je li obavijest devet dana prije početka putovanja o prebacivanju leta s 13.20 sati (lokalno vrijeme) na 16.10 sati (lokalno vrijeme) istog dana ponuda za preusmjeravanje u smislu članka 5. stavka 1. točke (c) podtočke ii. Uredbe br. 261/2004, i ako da, mora li ona ispunjavati zahtjeve iz članka 5. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. te uredbe?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 od 11. veljače 2004. (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet T-510/18: Presuda Općeg suda od 23. rujna 2020. – Kaddour protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Sirije – Zamrzavanje financijskih sredstava – Pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Proporcionalnost – Povreda ugleda – Određivanje kriterija za uvrštenje”)

text:
               23.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/30

      Presuda Općeg suda od 23. rujna 2020. – Kaddour protiv Vijeća
      (Predmet T-510/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Povreda ugleda - Određivanje kriterija za uvrštenje”)
      (2020/C 399/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Khaled Kaddour (Damask, Sirija) (zastupnici: V. Davies i V. Wilkinson, solicitors, R. Blakeley, barrister i M. Lester, QC)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i T. Haas, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/778 od 28. svibnja 2018. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2018., L 131, str. 16. i ispravak SL 2018., L 167, str. 36.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/774 od 28. svibnja 2018. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2018., L 131, str. 1. i ispravak SL 2018., L 167, str. 36.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Khaledu Kaddouru nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: Predmet C-235/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 135. stavak 1. točka (a) – Izuzeća transakcija osiguranja – Pružanje usluga upravljanja mirovinskim fondovima koje upravitelji ulaganja pružaju fiducijaru – Isključenje svakog preuzimanja rizika – Strukovni mirovinski sustav – Nacionalna porezna praksa – Obavljanje djelatnosti osiguranja – Subjekti koji imaju odobrenje – Subjekti koji nemaju odobrenje – Pojam, transakcije osiguranja’)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Predmet C-235/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 135. stavak 1. točka (a) - Izuzeća transakcija osiguranja - Pružanje usluga upravljanja mirovinskim fondovima koje upravitelji ulaganja pružaju fiducijaru - Isključenje svakog preuzimanja rizika - Strukovni mirovinski sustav - Nacionalna porezna praksa - Obavljanje djelatnosti osiguranja - Subjekti koji imaju odobrenje - Subjekti koji nemaju odobrenje - Pojam, transakcije osiguranja’)
      (2020/C 414/05)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

         Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Izreka

      Članak 135. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se usluge upravljanja ulaganjima koje se pružaju u okviru strukovnog mirovinskog sustava, uz isključenje svakog preuzimanja rizika, ne mogu kvalificirati kao „transakcije osiguranja” u smislu te odredbe i stoga ne mogu biti obuhvaćene izuzećem od PDV-a predviđenim navedenom odredbom u korist tih transakcija.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet C-568/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Direktiva 2008/115/EZ – Zajednički standardi i postupci država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom – Članak 6. stavak 1. i članak 8. stavak 1. – Nezakonit boravak – Nacionalni propis koji, ovisno o okolnostima, predviđa ili novčanu kaznu ili udaljavanje – Posljedice presude od 23. travnja 2015., Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) – Nacionalno zakonodavstvo koje je povoljnije za dotičnu osobu – Izravan učinak direktiva – Granice)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/12

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Predmet C-568/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Direktiva 2008/115/EZ - Zajednički standardi i postupci država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Članak 6. stavak 1. i članak 8. stavak 1. - Nezakonit boravak - Nacionalni propis koji, ovisno o okolnostima, predviđa ili novčanu kaznu ili udaljavanje - Posljedice presude od 23. travnja 2015., Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) - Nacionalno zakonodavstvo koje je povoljnije za dotičnu osobu - Izravan učinak direktiva - Granice)
      (2020/C 414/14)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: MO

         Druga stranka u žalbenom postupku: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Izreka

      Direktivu 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom treba tumačiti na način da se, ako nacionalni propis u slučaju nezakonitog boravka državljanina treće zemlje na području države članice predviđa izricanje bilo novčane kazne bilo udaljavanja, pri čemu se potonja mjera može donijeti samo ako uz nezakonit boravak u pogledu tog državljanina supostoje otegotne okolnosti, nadležno nacionalno tijelo ne može izravno oslanjati na odredbe te direktive kako bi donijelo odluku o vraćanju te je izvršilo, iako ne postoje takve otegotne okolnosti.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet C-320/18 P: Rješenje Suda (peto vijeće) od 10. rujna 2020. – Crocs, Inc./Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Gifi Diffusion (Žalba – Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje žiga ništavnim – Proglašenje žiga ništavnim – Žalba koja je postala bespredmetna – Obustava postupka – Troškovi)

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/16

      Rješenje Suda (peto vijeće) od 10. rujna 2020. – Crocs, Inc./Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Gifi Diffusion
      (Predmet C-320/18 P) (1)

      (Žalba - Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavnim - Proglašenje žiga ništavnim - Žalba koja je postala bespredmetna - Obustava postupka - Troškovi)
      (2020/C 414/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Crocs, Inc. (zastupnici: J. Guise, D. Knight, solicitors, H. Haouideg, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i H. O’Neill, agenti), Gifi Diffusion (zastupnik: C. de Chassey, odvjetnik)

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se žalbeni postupak.

                  2.

                  Društvo Crocs Inc. snosit će svoje troškove, kao i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nastale u ovom žalbenom postupku.

                  3.

                  Društvo Gifi Diffusion snosit će svoje troškove nastale u tom postupku.

         (1)  SL C 319, 10. 9. 2019.


title: Predmet C-827/19: Rješenje predsjednika Velikog vijeća Suda od 4. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Pontevedra – Španjolska) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/26

      Rješenje predsjednika Velikog vijeća Suda od 4. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Pontevedra – Španjolska) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC
      (Predmet C-827/19) (1)

      (2020/C 414/39)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Velikog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet C-945/19: Rješenje predsjednika Suda od 7. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – SIA „OC Finance”/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/27

      Rješenje predsjednika Suda od 7. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – SIA „OC Finance”/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Predmet C-945/19) (1)

      (2020/C 414/43)
      Jezik postupka: latvijski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 137, 27. 4. 2020.


title: Predmet T-606/20: Tužba podnesena 30. rujna 2020. – Austrian Power Grid i drugi/ACER

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/41

      Tužba podnesena 30. rujna 2020. – Austrian Power Grid i drugi/ACER
      (Predmet T-606/20)
      (2020/C 414/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Austrian Power Grid AG (Beč, Austrija) i 7 drugih tužitelja (zastupnici: M. Levitt, odvjetnik, B. Byrne i D. Jubrail, Solicitors)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje;

                  —

                  poništi članak 1. ACER-ove odluke br. 02/2020 od 24. siječnja 2020. i članak 3. stavak 3., članak 3. stavak 4. točku (b), članak 4. stavak 6., članak 6., članak 11. stavak 1. točku (c) i članak 12. Provedbenog okvira za Europsku platformu za razmjenu energije uravnoteženja iz rezervi za ponovnu uspostavu frekvencije s automatskom aktivacijom;

                  —

                  naloži ACER-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ovom tužbom tužitelji zahtijevaju poništenje Odluke Odbora za žalbe ACER-a od 16. srpnja 2020. u predmetu A-001-2020 (konsolidirani tekst) kojom se odbijaju žalbe protiv ACER-ove odluke br. 02/2020 od 24. siječnja 2020. o provedbenom okviru za Europsku platformu za razmjenu energije uravnoteženja iz rezervi za ponovnu uspostavu frekvencije s automatskom aktivacijom i, po potrebi, ACER-ove odluke br. 02/2020 i Priloga I. toj odluci.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava nakon što je tuženikov Odbor za žalbe utvrdio da je tuženik bio nadležan dopunjavati i izmjenjivati odredbe provedbenog akta, EBGL-a (1), donošenjem odluke kojom se odstupilo od dogovorenog stajališta nacionalnih regulatornih tijela, u suprotnosti s načelom dodjele nadležnosti i Uredbom o ACER-u.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava zbog toga što tuženikov Odbor za žalbe nije pravilno primijenio zahtjeve za oblikovanje i funkcioniranje Europske platforme za razmjenu energije uravnoteženja iz rezervi za ponovnu uspostavu frekvencije s automatskom aktivacijom, time što podržava ACER-ovu izmjenu odredaba provedbenog akta, EBGL-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom povređuju načelo dobre uprave, prava obrane i obveza obrazlaganja i ne ispunjavaju pravne obveze tuženikova Odbora za žalbe kao žalbenog odbora.

         (1)  Uredba Komisije (EU) 2017/2195 оd 23. studenoga 2017. o uspostavljanju smjernica za električnu energiju uravnoteženja (SL 2017., L 312, str. 6).


title: Predmet T-628/20: Tužba podnesena 16. listopada 2020. – Ryanair/Komisija

text:
               30.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/47

      Tužba podnesena 16. listopada 2020. – Ryanair/Komisija
      (Predmet T-628/20)
      (2020/C 414/69)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: F. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, I. Metaxas-Maranghidis i S. Rating, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije (EU) od 31. srpnja 2020. u predmetu državne potpore SA. 57659 – Španjolska – Fond za dokapitalizaciju (1); i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

            Tužitelj je također zatražio da se o njegovoj tužbi odluči u ubrzanom postupku predviđenom u članku 23.a Statuta Suda Europske unije.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija povrijedila posebne odredbe UFEU-a i opća načela europskog prava u pogledu zabrane diskriminacije, slobodnog pružanja usluga i slobode poslovnog nastana na kojima se temeljila liberalizacija zračnog prometa u Uniji od kasnih osamdesetih godina 20. stoljeća. Liberalizacija tržišta zračnog prometa u Uniji omogućila je rast istinski paneuropskih niskotarifnih zračnih prijevoznika. Time što je dopustila Španjolskoj da potporu namijeni samo poduzećima s poslovnim nastanom u Španjolskoj, Europska komisija je zanemarila štetu koju je kriza uzrokovana bolešću COVID-19 prouzročila paneuropskim zračnim prijevoznicima i njihovu ulogu u zračnoj povezanosti Španjolske. Člankom 107. stavkom 3. točkom (b) UFEU-a predviđena je iznimka od zabrane državne potpore na temelju članka 107. stavka 1. UFEU-a, ali nije predviđena iznimka od drugih pravila i načela UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 3. točku (b) UFEU-a time što je povrijedila obvezu da razmotri korisne učinke potpore u odnosu na njezine štetne učinke na trgovinske uvjete i održavanje nenarušenog tržišnog natjecanja (odnosno „test ravnoteže”).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se Europska komisija lišila diskrecijske ovlasti u izvršavanju nadzora nad državnom potporom i počinila pogrešku koja se tiče prava time što je Španjolskoj dopustila da izvršava diskrecijsku ovlast pri odabiru korisnika programa potpore.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Europska komisija nije pokrenula formalni ispitni postupak unatoč ozbiljnim poteškoćama i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je odlukom povrijeđena Komisijina obveza obrazlaganja.

         (1)  SL 2020., C 269, str. 8.


title: Predmet C-791/18: Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Nepokretna imovina koja je stečena kao kapitalna dobra – Odbitak pretporeza – Ispravak početno provedenog odbitka – Jednokratni ispravak tog ukupnog odbitka nakon prve uporabe dotičnog dobra – Razdoblje ispravka)

text:
               7.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/4

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën
      (Predmet C-791/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Nepokretna imovina koja je stečena kao kapitalna dobra - Odbitak pretporeza - Ispravak početno provedenog odbitka - Jednokratni ispravak tog ukupnog odbitka nakon prve uporabe dotičnog dobra - Razdoblje ispravka)
      (2020/C 423/05)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Stichting Schoonzicht

         Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

         Izreka

      Članke 184. do 187. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji sadržava sustav ispravka koji se primjenjuje na kapitalna dobra, a kojim se predviđa raspoređivanje ispravka na nekoliko godina, na temelju kojeg se tijekom godine prve uporabe predmetnog dobra, koja također odgovara prvoj godini ispravka, ukupni početni odbitak proveden u vezi s tim dobrom jednokratno ispravlja ako se pri njegovoj prvoj uporabi pokaže da taj odbitak odstupa od onoga na provedbu kojeg je porezni obveznik imao pravo na temelju stvarne uporabe navedenog dobra.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: Predmet C-92/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE (Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Promicanje kogeneracije – Nacionalni propis koji predviđa program potpora – Program potpora u korist kogeneracijskih postrojenja koja nisu visokoučinkovita, koji je produljen nakon 31. prosinca 2010.)

text:
               7.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/5

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Predmet C-92/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Promicanje kogeneracije - Nacionalni propis koji predviđa program potpora - Program potpora u korist kogeneracijskih postrojenja koja nisu visokoučinkovita, koji je produljen nakon 31. prosinca 2010.)
      (2020/C 423/07)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Burgo Group SpA

         Tuženik: Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         uz sudjelovanje: Ministero dello Sviluppo economico, Autorità per l’Energia elettrica e il Gas

         Izreka

      Članak 12. stavak 3. Direktive 2004/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o promicanju kogeneracije na temelju potražnje korisne topline na unutarnjem tržištu energije i o izmjeni Direktive 92/42/EEZ treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis koji dopušta kogeneracijskim postrojenjima koja nisu visokoučinkovita postrojenja u smislu te direktive da, čak i nakon 31. prosinca 2010., nastave uživati program potpore kogeneraciji, na temelju kojeg su ona stoga među ostalim izuzeta od obveze kupnje zelenih potvrda.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.