title: Predmet T-568/14: Tužba podnesena 30. srpnja 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/11

         Tužba podnesena 30. srpnja 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
   (Predmet T-568/14)
   2014/C 361/15
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i D. Chatterjee, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. svibnja 2014. u predmetu R 120/2014-4;

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) naloži snošenje troškova postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION” za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 35 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 9 22  631

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7 stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               zlouporaba ovlasti odlukom koja se temelji na razmatranjima o pravu tržišnog natjecanja


title: Predmet T-164/10: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2013. — Pioneer Hi-Bred International protiv Komisije ( „Usklađivanje zakonodavstava — Namjerno uvođenje u okoliš genetski modificiranih organizama — Postupak za izdavanje odobrenja za stavljanje na tržište — Propust Komisije da podnese Vijeću nacrt odluke — Tužba zbog propusta” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/15

         Presuda Općeg suda od 26. rujna 2013. — Pioneer Hi-Bred International protiv Komisije
   (Predmet T-164/10) (1)

   (Usklađivanje zakonodavstava - Namjerno uvođenje u okoliš genetski modificiranih organizama - Postupak za izdavanje odobrenja za stavljanje na tržište - Propust Komisije da podnese Vijeću nacrt odluke - Tužba zbog propusta)
   2013/C 336/32
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, Sjedinjene Države) (zastupnici: J. Temple Lang, solicitor, i T. Müller-Ibold, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin, N. Yerell i C. Zadra, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za utvrđenje, u skladu s člankom 265. UFEU-a da Komisija nije ispunila svoju obvezu na temelju članka 18. Direktive 2001/18 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/220/EEZ (SL L 106, str. 1.) jer je propustila podnijeti Vijeću nacrt mjera koje se trebaju poduzeti u skladu s člankom 5. stavkom 4. Odluke Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (SL L 184, str. 23.) i poduzeti sve druge mjere koje bi se mogle, u skladu s tijekom zakonodavnog postupka, eventualno pokazati potrebnima za omogućavanje donošenja navedene odluke iz članka 18. Direktive 2001/18/EZ.

      Izreka

               1.

               Europska komisija nije ispunila svoju obvezu na temelju članka 18. Direktive 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/220/EEZ jer je propustila podnijeti Vijeću nacrt mjera koje se trebaju poduzeti u skladu s člankom 5. stavkom 4. Odluke Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji.

               2.

               Komisiji se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 161, 19.6.2010.


title: Predmet C-566/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammergericht Berlin – Allemagne) – Konrad Erzberger protiv TUI AG (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje radnika — Načelo nediskriminacije — Izbor predstavnika radnika u nadzorni odbor društva — Nacionalni propis na temelju kojeg aktivno i pasivno biračko pravo imaju samo radnici poslovnih jedinica koje se nalaze unutar nacionalnog državnog područja)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammergericht Berlin – Allemagne) – Konrad Erzberger protiv TUI AG
   (Predmet C-566/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje radnika - Načelo nediskriminacije - Izbor predstavnika radnika u nadzorni odbor društva - Nacionalni propis na temelju kojeg aktivno i pasivno biračko pravo imaju samo radnici poslovnih jedinica koje se nalaze unutar nacionalnog državnog područja))
   (2017/C 300/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kammergericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Konrad Erzberger

      Tuženik: TUI AG

      uz sudjelovanje: Vereinigung Cockpit eV, Betriebsrat der TUI AG/TUI Group Services GmbH, Franka Jakobija, Andreasa Barczewskog, Petera Bremmea, Dierka Hirschela, Michaela Pönippa, Wilfrieda H. Raua, Carole Schwirn, Anette Stempel, Ortwina Strubelta, Marcella Witta, Wolfganga Flintermanna, Stefana Weinhofera, ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

      Izreka

   Članak 45. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se ne protivi propis države članice poput onoga u glavnom postupku, na temelju kojeg radnici zaposleni u poslovnim jedinicama grupe koje se nalaze na državnom području te države članice nemaju aktivno i pasivno biračko pravo na izborima predstavnika radnika u nadzorni odbor društva majke te grupe koje ima sjedište u navedenoj državi članici te, ovisno o slučaju, na temelju kojeg nemaju pravo na izvršavanje ili nastavak izvršavanja predstavničkog mandata u tom odboru, u slučaju u kojem ti radnici napuštaju svoj posao u takvoj poslovnoj jedinici i zapošljavaju se u društvu kćeri u sastavu iste grupe sa sjedištem u drugoj državi članici.

      (1)  SL C 90, 7. 3. 2016.


title: Predmet C-576/13: Tužba podnesena 14. studenoga 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/7

         Tužba podnesena 14. studenoga 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-576/13)
   2014/C 24/12
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Nicolae i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska

      Tužbeni zahtjevi

               —

               utvrditi da Kraljevina Španjolska, sukladno prvom stavku članka 258. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, obvezujući na općenit način poduzeća za lučki utovar i istovar, koja svoje djelatnosti obavljaju u španjolskim lukama od općeg interesa, da sudjeluju u dioničkom društvu za vođenje lučkih radnika (SAGEP) i ne dozvoljavajući im u svakom slučaju da sudjeluju na tržištu kako bi zaposlili vlastito osoblje bilo na trajnoj ili privremenoj osnovi, osim ako radna snaga koju predloži SAGEP nije odgovarajuća ili ako ne bi bila dostatna, nije ispunila obveze na temelju članka 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije;

               —

               naložiti Kraljevini Španjolskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmet tužbe koju je Europska komisija podnijela protiv Kraljevine Španjolske je sustav ustanovljen španjolskim zakonom o državnim lukama i trgovačkim plovilima. Odnosi se na poduzeća za lučki utovar i istovar i posebice na upravljanje radnom snagom u vidu pružanja usluga lučkih utovara i istovara robe.
   Komisija smatra da taj sustav, koji na općenit način obvezuje poduzeća za lučki utovar i istovar koja svoje djelatnosti obavljaju u španjolskim lukama od općeg interesa da sudjeluju u dioničkom društvu za vođenje lučkih radnika (SAGEP) i koji im u svakom slučaju ne dozvoljava da sudjeluju na tržištu kako bi zaposlili vlastito osoblje bilo na trajnoj ili privremenoj osnovi, osim ako radna snaga koju predloži SAGEP nije odgovarajuća ili ne bi bila dostatna, nije u skladu s obvezama Kraljevine Španjolske na temelju članka 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije koje se odnose na slobodu poslovnog nastana.


title: Predmet C-73/15: Rješenje predsjednika Suda od 23. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Oradea – Rumunjska) – SC Vicdantrans SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/14

         Rješenje predsjednika Suda od 23. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Oradea – Rumunjska) – SC Vicdantrans SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Predmet C-73/15) (1)

   (2016/C 475/21)
   Jezik postupka: rumunjski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet T-63/14: Tužba podnesena 29. siječnja 2014. — Iran Insurance protiv Vijeća

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/16

         Tužba podnesena 29. siječnja 2014. — Iran Insurance protiv Vijeća
   (Predmet T-63/14)
   2014/C 78/33
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Iran Insurance Company (Teheran, Iran) (zastupnik: D. Luff, lawyer)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi stavak 2. priloga odluke Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. o izmjeni odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013 L 306, str. 18.);

               —

               poništi stavak 2. priloga provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. kojom se provodi Uredba (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013 L 306, str. 3.);

               —

               utvrdi da se članak 20. stavak 1. točka (c) Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP (1), kako je izmijenjena člankom 1. stavkom 7. Odluke Vijeća 2012/35/ZVSP (2) od 23. siječnja 2012., kao i članak 23. stavak 2. točka (d) i članak 46. stavak 2. Uredbe br. 267/2012 (3) od 23. ožujka 2012. ne mogu primijeniti u odnosu na tužitelja;

               —

               naloži tuženiku da tužitelju naknadi troškove postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je konkretan razlog za uvrštavanje Iran Insurance Company na popis neutemeljen. Tužitelj je jasno opovrgnuo da je pružio financijsku podršku vladi Irana. Nadalje, tužitelj nije pružao podršku Iranu u stvarima povezanim s atomskom energijom. Stoga nisu ispunjeni zahtjevi iz članka 20. stavka 1. točke (c) Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP (kako je naknadno izmijenjena člankom 1. stavkom 7. Odluke Vijeća (2012/35/ZVSP od 23. siječnja 2012., člankom 1. stavkom 8. Odluke Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. i člankom 1. stavkom 2. Odluke Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012.), kao ni zahtjevi iz članka 23. stavka 2. točke (d) Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 (kako je naknadno izmijenjena člankom 1. stavkom 11. Uredbe Vijeća br. 1263/2012 od 21. prosinca 2012.).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da uvrštenjem Iran Insurance Company na popis osoba na koje se odnose mjere ograničavanja isključivo zbog činjenice da je ono poduzeće u vlasništvu države, Vijeće diskriminira tužitelja u odnosu na druge iranska javna poduzeća na koje se ne odnose mjere ograničavanja. Na taj način Vijeće je povrijedilo načela jednakosti, nediskriminacije i dobre uprave.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da Vijeće nije dostatno obrazložilo svoju odluku da zadrži tužitelja na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja. Spominjući „utjecaj mjera u kontekstu političkih ciljeva Unije” Vijeće je propustilo pobliže navesti vrstu utjecaja o kojem je riječ te na koji bi način mjere bile u odnosu s tim utjecajem.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je zadržavajući tužitelja na popisu poduzeća na koje se primjenjuju mjere ograničavanja Vijeće zloupotrijebilo svoje ovlasti. Vijeće je odbilo provesti u praksi presudu Općeg suda u predmetu T-12/11. Vijeće je time narušilo institucionalnu strukturu Europske unije kao i tužiteljevo pravo na sudsku zaštitu i provedbu sudskih odluka. Vijeće je također prekršilo i vlastite dužnosti i obveze koje proizlaze iz Odluke Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. i provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013., u obliku u kojem su ove jasno razjašnjene Vijeću od strane Općeg suda u gore navedenoj presudi.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Vijeće prekršilo načelo legitimnih očekivanja time što nije postupilo u skladu s presudom Općeg suda u kojoj je Vijeće bilo stranka protiv tužitelja i u kojoj je Vijeće izgubilo, time što nije postupilo niti u skladu s razlozima i obrazloženjem presude, time što je počinilo činjeničnu pogrešku u pogledu tužiteljevog poslovanja i njegove navodne uloge u odnosu na vladu Irana, time što nije provelo niti najmanje ispitivanje tužiteljeve stvarne uloge i poslovanja u Iranu iako je to u presudi Općeg suda bilo navedeno kao važan aspekt režima EU sankcija protiv Irana, i time što je održalo na snazi mjere ograničavanja i nakon 20. siječnja 2014., kao datuma na koji je EU odobrila profitne djelatnosti za Iran, budući da je Iran oslobođen sumnje da se upušta u djelatnosti širenja nuklearnog oružja.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti od strane Vijeća.

      (1)  Odluka Vijeća od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL 2010 L 195, str. 39.)

      (2)  Odluka Vijeća 2012/35/ZVSP od 23. siječnja 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2012 L 19, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 12., str. 170.).

      (3)  Uredba Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL 2012 L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.).


               20.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/11

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 21. listopada 2013. podnio Upravni sud Kneževine Lihtenštajn u predmetu Grčkog povjerenstva za tržište kapitala
   (Predmet E-23/13)
   2014/C 81/10
   Dopisom Sudu EFTA-e od 21. listopada 2013., zaprimljenim u pisarnicu Suda 25. listopada 2013., Upravni sud Kneževine Lihtenštajn (Verwaltungsgerichtshof, Fürstentum Liechtenstein) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Grčkog povjerenstva za tržište kapitala o sljedećem pitanju:
   Mora li tijelo koje podnosi zahtjev nadležnom tijelu druge države članice u skladu s člankom 16. Direktive 2003/6/EZ u svojem zahtjevu navesti činjenice na temelju kojih sumnja na kršenje zabrane trgovanja na temelju povlaštenih informacija i manipularanja tržištem?


title: Predmet T-569/12: Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Marouf protiv Vijeća

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/25

         Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Marouf protiv Vijeća
   (Predmet T-569/12) (1)

   2014/C 329/38
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Predmet T-562/13: Tužba podnesena 24. listopada 2013. — ISOTIS protiv Komisije

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/26

         Tužba podnesena 24. listopada 2013. — ISOTIS protiv Komisije
   (Predmet T-562/13)
   2014/C 9/42
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Ananges — ISOTIS (Atena, Grčka) (zastupnik: S. Skliris, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Komisija, tražeći od tužitelja povrat iznosa od 47 197,93 eura kojeg je Komisija isplatila u okviru ugovora 238940 REACH 112, povrijedila sporni ugovor,

               —

               utvrdi da tužitelj nije dužan vratiti spomenuti iznos koji je isplatila Komisija,

               —

               utvrdi, u svakom slučaju, da je spomenuta tražbina koju potražuje Komisija u cijelosti neosnovana za iznos od 13 821,12 eura,

               —

               utvrdi da se opći uvjeti primjenjivi na FP6 ne primjenjuju u okviru ugovora 238940 REACH 112 i da slijedom toga tužitelj u okviru spornog ugovora nema nikakvih dugovanja na ime paušalne naknade za štetu (liquidated damages),

               —

               utvrdi da Komisija, očitujući svoju namjeru da potražuje paušalnu naknadu za štetu (liquidated damages) na temelju općih uvjeta ugovora FP6, povrijedila sporni ugovor 238940 REACH 112,

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, koja se s jedne strane temelji na arbitražnoj klauzuli spornog ugovora, a s druge na belgijskom pravu na koje upućuje taj ugovor, tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               U okviru prvog tužbenog razloga ističe se da je Komisija povrijedila načelo postupanja u dobroj vjeri i dobre trgovačke prakse. Tužitelj prije svega ističe da je Komisija zatražila različite iznose, pri čemu nije pružila određen i specifičan razlog na kojem temelji svoja potraživanja te da je njezino ugovorno postupanje u suprotnosti s odredbama Povelje o temeljnim pravima. Nadalje, tužitelj ističe da Komisijina povreda ugovornih obveza proizlazi i iz njezine namjere da zahtjeva prava iz općih uvjeta koji se primjenjuju na drugi tip ugovora (FP6), a koji se razlikuju od općih uvjeta koji se primjenjuju na sporni ugovor REACH 112 (CIP).

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu odredbe sadržane u članku II.28. stavcima 1. i 5. ugovora 238940 REACH 112. Tužitelj osobito ističe da je Komisija istakla potraživanja bez da je prethodno izvršila kontrolu u okviru spornog ugovora i da se paušalno i neodređeno pozvala na rezultat kontrole koji se ne odnosi na sporni ugovor REACH 112.

               3.

               Treći, podredno postavljeni, tužbeni razlog odnosi se na Komisijino postupanje u lošoj vjeri i zloporabu isticanja potraživanja.


title: Predmet C-563/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kúria — Mađarska) — BDV Hungary Trading Kft (u likvidaciji) protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága (PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 146. — Izuzeća po izvozu — Članak 131. — Uvjeti koje određuju države članice — Nacionalno zakonodavstvo koje propisuje da roba namijenjena izvozu mora napustiti carinsko područje Europske unije u roku od 90 dana od isporuke)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/21

         Presuda Suda (peto vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kúria — Mađarska) — BDV Hungary Trading Kft (u likvidaciji) protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Predmet C-563/12) (1)

   (PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 146. - Izuzeća po izvozu - Članak 131. - Uvjeti koje određuju države članice - Nacionalno zakonodavstvo koje propisuje da roba namijenjena izvozu mora napustiti carinsko područje Europske unije u roku od 90 dana od isporuke)
   2014/C 52/35
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: BDV Hungary Trading Kft (u likvidaciji)

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Kúria — Tumačenje članka 15. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1.) i članaka 131., 146. i 273. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) — Izuzeća po izvozu — Društvo koje obavlja djelatnost proizvodnje i distribucije konzerviranih prehrambenih proizvoda prodajući proizvode namijenjene tome da ih kupac distribuira u trećim zemljama — Nacionalno zakonodavstvo koje za pravo na izuzeće od PDV-a, za prodaje proizvoda za izvoz izvan Unije, propisuje uvjet da razdoblje između prodaje proizvoda i datuma izlaska proizvoda s područja države članice ne smije biti dulje od 90 dana

      Izreka

   Članak 146. stavak 1. i članak 131. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost moraju se tumačiti na način da im je protivan nacionalni propis prema kojem, u okviru isporuke za izvoz, roba namijenjena izvozu izvan Unije mora napustiti područje Unije u roku od tri mjeseca ili 90 dana od datuma isporuke, s obzirom na to da samo prekoračenje ovog roka ima za posljedicu to da poreznog obveznika konačno lišava prava na izuzeće po ovoj isporuci.

      (1)  SL C 114, 20.4.2013.


title: Predmet C-262/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2014. uputio Tribunalul Neamț (Rumunjska) – Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD) i dr. protiv Ministerul Finanțelor Publice koje zastupa Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Neamț

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/34

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2014. uputio Tribunalul Neamț (Rumunjska) – Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD) i dr. protiv Ministerul Finanțelor Publice koje zastupa Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Neamț
   (Predmet C-262/14)
   2014/C 315/56
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunalul Neamț

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD), Constantin Budiș, Vasile Murariu, Vasile Ursache, Ioan Zăpor, Petrea Simionel

      Tuženici: Ministerul Finanțelor Publice koju zastupa Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Neamț

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se članak 2. stavak 2. Direktive 2000/78 (1) tumačiti u smislu da pojam diskriminacije sadržan u navedenoj odredbi također uključuje i uspostavu situacije u kojoj postoji nejednako postupanje na temelju toga što je osoba koja je zaposlena ili želi biti zaposlena u svojstvu umirovljenika?

               2.

               Može li se članak 3. stavak 1. Direktive 2000/78 tumačiti u smislu da pojmovi „uvjeti za pristup zapošljavanju”, „mjerila odabira” i„uvjeti u pogledu otkaza” među ta mjerila i uvjete također uključuju i pojam umirovljenika?

               3.

               Može li se članak 6. Direktive 2000/78 tumačiti u smislu da državi članici koja je prenijela takvu odredbu u svoje nacionalno pravo omogućuje da ona u okviru izvršavanja svoje sudske nadležnosti provjerava neprimjeren ili nepotpun prijenos europskih direktiva u nacionalno zakonodavstvo u pogledu procjene „objektivne i razumne opravdanosti” primjene nejednakog postupanja kao i „opravdanog cilja” za kojim ide zakonodavac kada donosi normativni akt kojim je predviđeno nejednako postupanje?

      (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.).


title: Predmet T-422/17: Tužba podnesena 10. srpnja 2017. – UF protiv EPSO-a

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/38

         Tužba podnesena 10. srpnja 2017. – UF protiv EPSO-a
   (Predmet T-422/17)
   (2017/C 293/48)
   Jezik postupka: litavski

      Stranke

      Tužitelj: UF (zastupnik: L. Gudaitė, odvjetnik)

      Tuženik: Europski ured za odabir osoblja (EPSO)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi tuženikovu odluku od 4. travnja 2017. o isključivanju tužitelja iz natječaja za pravnike lingviste za litavski jezik EPSO/AD/335/16;

               —

               obveže tuženika da omogući tužitelju ispravljanje očite pogreške na način da izmjeni znanje poljskog jezika s B1 na C1;

               —

               ponovno uključi tužitelja u natječaj za pravnike lingviste za litavski jezik.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio legitimna očekivanja tužitelja, i doveo ga u zabludu kada je potvrdio da je njegova prijava za natječaj u skladu sa svim uvjetima.

                           —

                           Tužitelj navodi da ga je tuženik, nakon što je 9. siječnja 2017. potvrdio da je njegova prijava za natječaj u skladu sa svim uvjetima iz obavijesti o natječaju, i nakon što mu je dopustio da sudjeluje u računalnim testovima, doveo u zabludu i nije mu dao mogućnost da ispravi očitu grešku u pisanju u vezi s razinom njegovog znanja poljskog jezika, a zbog čega je kasnije isključen iz natječaja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio tužiteljeva prava i legitimna očekivanja kada ga je isključio iz natječaja za pravnike lingviste za litavski jezik.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da ga je tuženik odlukom od 4. travnja 2017. uzimajući u obzir znanje poljskog jezika navedeno u prijavi neopravdano isključio iz natječaja za radna mjesta litavskih pravnika lingvista jer je tužitelj upoznat sa stvarnom razinom tuženikovog znanja poljskog jezika na temelju informacija iz prijave za drugi natječaj (EPSO/AD/328/16) i rezultata tog natječaja. Tužitelj navodi da je, prema sudskoj praksi Općeg suda, povjerenstvo za odabir odgovorno za pažljivu ocjenu diploma i potvrda o profesionalnom iskustvu svakog kandidata i odluka povjerenstva o isključivanju natjecatelja iz natječaja smatra se aktom kojim je osoba oštećena u smislu članka 91. stavka 1. Pravilnika o osoblju.


title: Predmet C-463/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. rujna 2015. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv A.

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. rujna 2015. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv A.
   (Predmet C-463/15)
   (2015/C 363/31)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva: Openbaar Ministerie

      Druga stranka u postupku: A.

      Prethodno pitanje

   Dopuštaju li članak 2. stavak 4. i članak 4. točka 1. Okvirne odluke 2002/584 (1) da država izvršenja te odredbe prenese u svoje nacionalno pravo na način da zahtijeva da je djelo kažnjivo prema njezinom pravu i da je za njega propisana maksimalna zatvorska kazna od najmanje dvanaest mjeseci?

      (1)  Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)


title: Predmet C-179/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 23. veljače 2016. – Europska komisija protiv Mađarske (Povreda obveze države članice — Direktiva 2006/123/EZ — Članci 14. do 16. — Članak 49. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Članak 56. UFEU-a — Slobodno pružanje usluga — Pretpostavke izdavanja porezno povoljnih bonova koje poslodavci dodjeljuju svojim zaposlenicima i koji se mogu upotrijebiti za smještaj, slobodno vrijeme i/ili prehranu — Ograničenja — Monopol)

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/5

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 23. veljače 2016. – Europska komisija protiv Mađarske
   (Predmet C-179/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 2006/123/EZ - Članci 14. do 16. - Članak 49. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Članak 56. UFEU-a - Slobodno pružanje usluga - Pretpostavke izdavanja porezno povoljnih bonova koje poslodavci dodjeljuju svojim zaposlenicima i koji se mogu upotrijebiti za smještaj, slobodno vrijeme i/ili prehranu - Ograničenja - Monopol))
   (2016/C 145/05)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Tokár i E. Montaguti, agenti)

      Tuženik: Mađarska (zastupnici: M.Z. Fehér i G. Koós, agenti)

      Izreka

               1.

               Uvođenjem i zadržavanjem na snazi sustava kartica za slobodno vrijeme Széchenyi, predviđenog Vladinom uredbom br. 55/2011 od 12. travnja 2011. o uređenju izdavanja i upotrebe kartice za slobodno vrijeme Széchenyi, koja je izmijenjena Zakonom br. CLVI od 21. studenoga 2011. o izmjenama određenih poreznih zakona i drugih sličnih akata, Mađarska je povrijedila Direktivu 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu, u dijelu u kojem:

                           —

                           članak 13. navedene vladine uredbe – u vezi s člankom 2. stavkom 2. točkom (d) Zakona br. XCVI iz 1993. o dobrovoljnim uzajamnim osiguravajućim fondovima, s člankom 2. točkom (b) Zakona br. CXXXII iz 1997. o podružnicama i poslovnim jedinicama poduzeća koja imaju sjedište u inozemstvu kao i s člankom 1., člankom 2. stavcima 1. i 2., člankom 55. stavcima 1. i 3. i člankom 64. stavkom 1. Zakona br. IV iz 2006. o trgovačkim društvima – isključuje mogućnost da podružnice mogu izdavati karticu za slobodno vrijeme Széchenyi i zbog toga povređuje članak 14. točku 3. te direktive;

                           —

                           navedeni članak 13., u vezi s tim istim nacionalnim odredbama – koji ne priznaje, s obzirom na pretpostavke predviđene u tom članku 13. točkama (a) do (c), aktivnost grupa kojih društvo majka nije društvo osnovano prema mađarskom pravu i kojih članovi ne djeluju u oblicima društva predviđenima mađarskim pravom – povređuje članak 15. stavke 1., 2. točku (b) i 3. te direktive;

                           —

                           članak 13. Vladine uredbe br. 55/2011, u vezi s tim istim nacionalnim odredbama – koji mogućnost izdavanja kartice za slobodno vrijeme Széchenyi pridržava bankama i financijskim institucijama, s obzirom na to da jedino ti subjekti mogu ispuniti pretpostavke u tom članku 13. – povređuje članak 15. stavke 1., 2. točku (d) i 3. te direktive;

                           —

                           je navedeni članak 13. u suprotnosti s člankom 16. Direktive 2006/123 jer za izdavanje kartice za slobodno vrijeme Széchenyi propisuje postojanje poslovnog nastana u Mađarskoj;

               2.

               Sustav bonova Erzsébet, uređen Zakonom br. CLVI od 21. studenoga 2011. i Zakonom br. CIII od 6. srpnja 2012. o programu Erzsébet, u suprotnosti je s člancima 49. i 56. UFEU-a u dijelu u kojem ti nacionalni propisi stvaraju monopol u korist javnih tijela u području izdavanja bonova koji omogućuju stjecanje hladnih obroka i koje poslodavci pod porezno povoljnim uvjetima mogu dodijeliti svojim zaposlenicima kao povlastice u naravi.

               3.

               Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 202, 30. 6. 2014.


title: Predmet C-159/13 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 12. prosinca 2013. — Fercal — Consultadoria e Serviços, Ld a protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Jacson of Scandinavia AB ( „Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Verbalni žig JACKSON SHOES — Zahtjev za proglašenje žiga ništavim koji je podnio nositelj nacionalnog trgovačkog znaka Jacson of Scandinavia AB — Proglašenje ništavosti — Očita nedopuštenost” )

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/23

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 12. prosinca 2013. — Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Jacson of Scandinavia AB
   (Predmet C-159/13 P) (1)

   (Žalba - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Verbalni žig JACKSON SHOES - Zahtjev za proglašenje žiga ništavim koji je podnio nositelj nacionalnog trgovačkog znaka Jacson of Scandinavia AB - Proglašenje ništavosti - Očita nedopuštenost)
   2014/C 52/40
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Žalitelj: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (zastupnik: A. J. Rodrigues, advogado)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Guimarães i G. Schneider, u svojstvu agenata), Jacson of Scandinavia AB

      Predmet

   Žalba izjavljena protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 24. siječnja 2013., Fercal — Consultadoria e Serviços/OHIM — Jacson of Scandinavia (T-474/09), kojom je Opći sud odbio tužbu podnesenu protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 18. kolovoza 2009. (predmet R 1253/2008-2), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Jacson of Scandinavia AB i Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbacuje.

               2.

               Fercal — Consultadoria e Serviços Lda nalaže se snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet C-324/13 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 30. siječnja 2014. – Fercal – Consultadoria e Serviços, Ld a protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Žig Zajednice — Verbalni žig PATRICIA ROCHA — Prigovor nositelja nacionalnog verbalnog žiga ROCHAS — Odbijanje registracije Odjela za prigovore OHIM-a — Nedopuštenost žalbe podnesene žalbenom vijeću OHIM-a)

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/7

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 30. siječnja 2014. – Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-324/13 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Verbalni žig PATRICIA ROCHA - Prigovor nositelja nacionalnog verbalnog žiga ROCHAS - Odbijanje registracije Odjela za prigovore OHIM-a - Nedopuštenost žalbe podnesene žalbenom vijeću OHIM-a))
   2014/C 184/10
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Žalitelj: Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda (zastupnik: A. J. Rodrigues, advogado)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 10. travnja 2013., Fercal – Consultadoria e Serviços/OHIM – Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA) (T-360/11), kojom je Opći sud odbio tužbu protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. travnja 2011. (predmet R 2355/2010-2) u odnosu na postupak povodom prigovora između Parfums Rochas SAS e Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Fercal – Consultadoria e Serviços Lda snošenje troškova.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet F-104/12: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — Hanschmann protiv Europola (Javna služba — Osoblje Europola — Neproduljenje ugovora — Neodobrenje ugovora na neodređeno vrijeme — Ukidanje od strane Službeničkog suda — Provedba presude Službeničkog suda)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/21

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — Hanschmann protiv Europola
   (Predmet F-104/12) (1)

   (Javna služba - Osoblje Europola - Neproduljenje ugovora - Neodobrenje ugovora na neodređeno vrijeme - Ukidanje od strane Službeničkog suda - Provedba presude Službeničkog suda)
   2013/C 377/49
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Ingo Hanschmann (Leipzig, Njemačka) (zastupnici: W. J. Dammingh i N. D. Dane, odvjetnici)

      Tuženik: Europski policijski ured (zastupnici: D. Neumann i D. El Khoury, agenti, B. Wägenbaur, odvjentik)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje odluke Europola donesene u svrhu provedbe presude Službeničkog suda od 29. lipnja 2010. u predmetu Hanschmann/Europol, F-27/09, kojom je Europol dodijelio tužitelju paušalni iznos za naknadu štete koju mu je uzrokovala odluka koju je navedena presuda ukinula

      Izreka presude

               1.

               Ukida se odluka od 28. studenoga 2011. kojom je Europski policijski ured dodijelio g. Hanschmannu iznos od 13 000 eura provodeći presudu Službeničkog suda od 29. lipnja 2010., Hanschmann/Europol (F-27/09).

               2.

               Nalaže se Europskom policijskom uredu snošenje vlastitih troškova i troškova nastalih g. Hanschmannu.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013., str. 70.


title: Predmet C-374/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. lipnja 2017. Bundesfinanzhofs (Njemačka) – Finanzamt B protiv A-Brauerei

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. lipnja 2017. Bundesfinanzhofs (Njemačka) – Finanzamt B protiv A-Brauerei
   (Predmet C-374/17)
   (2017/C 309/35)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tuženik i podnositelj zahtjeva za reviziju: Finanzamt B

      Tužitelj i druga stranka u postupku revizije: A-Brauerei

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da se radi o potpori koja je prema toj odredbi nedopuštena, kada se, u skladu s propisima države članice, ne naplaćuje porez na promet nekretninama za oporezivo stjecanje na temelju pretvorbe (spajanja), ako u postupku pretvorbe sudjeluju određeni pravni subjekti (poduzetnik u vladajućem položaju i društvo kćer), a poduzetnik u vladajućem položaju drži udio od 100 % u društvu kćeri u razdoblju od pet godina prije pravnog posla i pet godina nakon tog pravnog posla?


title: Predmet T-528/14: Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – Information Resources protiv OHIM-a (Growth Delivered)

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/52

         Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – Information Resources protiv OHIM-a (Growth Delivered)
   (Predmet T-528/14)
   2014/C 303/62
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Information Resources, Inc. (Chicago, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: C. Schulte, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 5. svibnja 2014. donesenu u predmetu R 1777/2013-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „Growth Delivered” za usluge u razredima 35, 41 i 42

      Odluka ispitivača: prijava za registraciju odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-525/14: Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2015. – Compagnie générale des établissements Michelin protiv OHIM-a – Continental Reifen Deutschland (XKING) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice XKING — Raniji nacionalni figurativni žig X — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/48

         Presuda Općeg suda od 8. prosinca 2015. – Compagnie générale des établissements Michelin protiv OHIM-a – Continental Reifen Deutschland (XKING)
   (Predmet T-525/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice XKING - Raniji nacionalni figurativni žig X - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 027/59)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Compagnie générale des établissements Michelin (Clermont-Ferrand, France) (zastupnici: L. Carlini, zatim E. Carrillo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Continental Reifen Deutschland GmbH (Hannover, Njemačka) (zastupnici: S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes i J. Schumacher, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. svibnja 2014. (predmet R 1522/2013 4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Compagnie générale des établissements Michelin i Continental Reifen Deutschland GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 5. svibnja 2014. (predmet R 1522/2013-4).

               2.

               OHIM će snositi vlastite troškove kao i troškove Compagnie générale des établissements Michelin.

               3.

               Continental Reifen Deutschland GmbH snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-337/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Kúria (Mađarska) 20. lipnja 2013. — Almos Agrárkülkereskedelmi Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Kúria (Mađarska) 20. lipnja 2013. — Almos Agrárkülkereskedelmi Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Predmet C-337/13)
   2013/C 304/06

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-189/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 26. rujna 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države članice — Oporezivanje — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 306. do 310. — Posebna odredba za putničke agente — Razlike u jezičnim verzijama — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe na osobe koje nisu putnici — Pojmovi „putnik” i „klijent” — Izuzeće iz navedene posebne odredbe određenih javnih prodaja — Navođenje na računu iznosa PDV-a koji se može odbiti, a koji nije vezan uz dugovani ili plaćeni pretporez — Ukupno određivanje porezne osnovice za određeno razdoblje — Neusklađenost)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/4

         Presuda Suda (treće vijeće) od 26. rujna 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-189/11) (1)

   (Povreda obveze države članice - Oporezivanje - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 306. do 310. - Posebna odredba za putničke agente - Razlike u jezičnim verzijama - Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe na osobe koje nisu putnici - Pojmovi „putnik” i „klijent” - Izuzeće iz navedene posebne odredbe određenih javnih prodaja - Navođenje na računu iznosa PDV-a koji se može odbiti, a koji nije vezan uz dugovani ili plaćeni pretporez - Ukupno određivanje porezne osnovice za određeno razdoblje - Neusklađenost)
   2013/C 344/03
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Lozano Palacops i C. Soulay, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Herta, agent)

      Stranke koje podupiru tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, T. Müller i J. Očková, agenti), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues i J.-S. Pilczer, agenti), Republika Poljska (zastupnici: A. Kraińska, A. Kramarczyk, M. Szpunar i B. Majczyna, agenti), Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes i R. Laires, agenti), Republika Finska (zastupnici: J. Heliskoski i M. Pere, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Povreda članaka 73., 168., 169., 226. i 306. do 310. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenog 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1) — Posebna odredba za putničke agente

      Izreka

               1.

               Kraljevina Španjolska je,

                           —

                           izuzimajući iz posebne odredbe za putničke agente javne prodaje putovanja koja organiziraju veleprodajni agenti, a koje obavljaju maloprodajni agenti u vlastito ime;

                           —

                           dopuštajući putničkim agentima da pod određenim okolnostima iskažu na računu ukupan iznos PDV-a koji nema veze sa stvarnim porezom koji se obračunava klijentu, te dopuštajući klijentu da, ukoliko je obveznik poreza, odbije taj ukupni iznos plaćenog poreza na dodanu vrijednost, i

                           —

                           dopuštajući putničkim agentima, u mjeri u kojoj ostvaruju prava iz navedene posebne odredbe, da ukupno odrede poreznu osnovicu za svako porezno razdoblje,

                     povrijedila obveze koje proizlaze iz članaka 168., 226. i 306. do 310. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europska komisija snosi četvrtinu svojih troškova.

               4.

               Kraljevina Španjolska snosi svoje troškove i tri četvrtine troškova Europske komisije.

               5.

               Češka Republika, Francuska Republika, Republika Poljska, Portugalska Republika i Republika Finska snose svoje troškove.

      (1)  SL C 186, 25.6.2011.


title: Predmet C-423/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2013. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) — UAB „Vilniaus energija” protiv Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2013. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) — UAB „Vilniaus energija” protiv Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius
   (Predmet C-423/13)
   2013/C 304/09
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: UAB „Vilniaus energija”

      Tuženik: Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 34. UFEU-a i/ili Direktivu 2004/22 (1) tumačiti tako da zabranjuju propis i nacionalnu praksu, prema kojima vodomjer za toplu vodu, koji zadovoljava sve zahtjeve Direktive 2004/22, spojen s (telemetrijskim) uređajem za prijenos podataka na daljinu, treba smatrati mjernim sustavom i koji se zbog toga ne može koristiti sukladno svojoj namjeni sve dok se ne obavi mjeriteljska provjera nad tim vodomjerom i (telemetrijskim) uređajem za prijenos podataka na daljinu kao mjernim sustavom?

      (1)  Direktiva 2004/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o mjernim instrumentima (SL L 135, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 27., str. 19.).


title: Predmet T-306/15: Tužba podnesena 9. lipnja 2015. – KV protiv EACEA-e

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/39

         Tužba podnesena 9. lipnja 2015. – KV protiv EACEA-e
   (Predmet T-306/15)
   (2015/C 279/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: KV (Atena, Grčka) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu (EACEA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Poništi Odluku EACEA/MH/mvh/OKRAPF15D006233 Izvršne agencije za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu (EACEA) od 10. travnja 2014. o financiranju Sporazuma 518072-LLP-1-2011-1-DE-COMENIUS-CNW/2011-3848 u vezi s projektom NEST – ‘Network for Staff and Teachers in Childcare Services’;

               —

               Naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova kao i troškova tužitelja u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na prvoj očitoj pogrešci u ocjeni.

                           —

                           Pobijana odluka sadrži očitu pogrešku u ocjeni zbog toga što razlikuje ‘uobičajene’ i ‘dodatne’ usluge koje pružaju tužiteljevi partneri/dioničari tijekom predmetnog projekta jer je EACEA očito zanemarila narav usluga koje pružaju partneri, jasno izraženu volju tužiteljeve opće skupštine da razmotri raspravi i uredi takve usluge s obzirom na to da smatra da one predstavljaju zasebnu kategoriju koja nije obuhvaćena odredbama pravilnika te činjenicu da usluge koje pružaju partneri u predmetnom projektu udovoljavaju uvjetima u gore navedenoj odluci opće skupštine.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na drugoj očitoj pogrešci u ocjeni.

                           —

                           Pobijana odluka sadrži očitu pogrešku u ocjeni koja se odnosi na obrazloženje odluke o odnosu podređenosti između partnera/dioničara i tužitelja čije je postojanje jasno utvrđeno dokazima podnesenima EACEA-u.


title: Predmet T-366/14: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2015. – August Storck protiv OHIM-a (2good) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice 2good — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/49

         Presuda Općeg suda od 25. rujna 2015. – August Storck protiv OHIM-a (2good)
   (Predmet T-366/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice 2good - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 389/54)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: August Storck KG (Berlin, Njemačka) (zastupnici: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum i T. Melchert, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. veljače 2014. (predmet R 996/2013-1) povodom prijave verbalnog znaka 2good kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu August Storck KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet C-27/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2017. uputio Lietuvos apeliacinis teismas (Litva) – AB ‘flyLAL-Lithuanian Airlines’, u stečaju, protiv Starptautiskā lidosta ‘Rīga’ VAS, ‘Air Baltic Corporation A/S’

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/35

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2017. uputio Lietuvos apeliacinis teismas (Litva) – AB ‘flyLAL-Lithuanian Airlines’, u stečaju, protiv Starptautiskā lidosta ‘Rīga’ VAS, ‘Air Baltic Corporation A/S’
   (Predmet C-27/17)
   (2017/C 104/50)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos apeliacinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: AB ‘flyLAL-Lithuanian Airlines’, u stečaju

      Tuženici: Starptautiskā lidosta ‘Rīga’ VAS, ‘Air Baltic Corporation A/S’

      Prethodna pitanja

               1.

               U okolnostima ovog predmeta, treba li izraz „mjesto u kojem se odgodio štetni događaj” iz članka 5. stavka 3. Uredbe Bruxelles I. (1) razumjeti na način da se odnosi na mjesto u kojem su tuženici sklopili nezakoniti sporazum protivno članku 82. točki (c) Ugovora o osnivanju Europske zajednice (članak 102. točka (c) UFEU-a) ili na mjesto u kojem su izvršene radnje kojima se iskorištava financijska prednost stečena tim sporazumom, primjenom predatorskih cijena (unakrsnim subvencioniranjem) prilikom natjecanja s tužiteljem na istim relevantnim tržištima?

               2.

               U ovom predmetu, može li se šteta (gubitak prihoda) koju je pretrpio tužitelj zbog nezakonitih radnji tuženika smatrati štetom u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe Bruxelles I.?

               3.

               Može li se djelovanje podružnice Air Baltic Corporation u Republici Litvi, u okolnostima ovog predmeta, smatrati djelovanjem podružnice u smislu članka 5. stavka 5.Uredbe Bruxelles I.?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim (SL 2001, L 12, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak3., str. 30.).


title: Predmet T-338/14: Tužba podnesena 19. svibnja 2014. – UNIC protiv Komisije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/41

         Tužba podnesena 19. svibnja 2014. – UNIC protiv Komisije
   (Predmet T-338/14)
   2014/C 212/53
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) (Milano, Italija) (zastupnici: A. Fratini i M. Bottino, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati tužbu i slijedom toga poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba podnosi se protiv odluke Europske komisije od 19. ožujka 2014. kojom se odbija zahtjev za pokretanje postupka opoziva povlaštenih tarifnih dogovora odobrenih u korist Indije, Pakistana i Etiopije o sirovoj i poluobrađenoj koži u smislu odjeljaka S-8a, S-8b i S-12a Uredbe (EU) br. 978/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o primjeni sustava općih carinskih povlastica i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 732/2008 (SL L 303, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 59., str.227.).
   U potporu svojoj tužbi, tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi povreda članka 296. UFEU-a i članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da pobijana oblika nije u skladu s obvezom jasnog, preciznog i nedvosmislenog obrazloženja kako se tumači u praksi Suda.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na očitu pogrešku u ocjeni

                           —

                           U tom se pogledu ističe očita pogreška u ocjeni u odnosu na primjerenost privremenog opoziva povlaštenih dogovora kada je riječ o problemu opskrbe sirovinama kao i u odnosu na postojanje pretpostavki za privremeni opoziv općih povlaštenih dogovora odobrenih u korist Indije, Etiopije i Pakistana u smislu članka 19. stavka 1. točke (d) navedene uredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi povreda prava na dobru upravu koje je utvrđeno člankom 41. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

                           —

                           U tom se pogledu ističe da nije provjereno jesu li ispunjene pretpostavke za pokretanje postupka opoziva carinskih povlastica u smislu članka 19. stavka 1. točke (d) navedene uredbe.


title: Predmet T-74/14: Tužba podnesena 31. siječnja 2014. – Francuska protiv Komisije

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/44

         Tužba podnesena 31. siječnja 2014. – Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-74/14)
   2014/C 135/56
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Francuska (zastupnici: E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas i J. Bousin, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti poništi odluku Europske komisije C (2013) 7066 final od 20. studenoga 2013. o državnoj potpori br. SA.16237 koju je Francuska provela u korist Société Nationale Corse Méditerranée;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u svojoj tužbi zahtijeva poništenje odluke Komisije C (2013) 7066 final od 20. studenoga 2013. kojom je Komisija smatrala da, s jedne strane, bilanca potpore za restrukturiranje, koju su u iznosu od 15,81 milijuna eura francuske vlasti prijavile 18. veljače 2002. i, s druge strane, tri mjere koje su francuske vlasti provele 2006. u korist Société nationale maritime Corse Méditerranée (u daljnjem tekstu: SNCM), odnosno prijenos 75 % SNCM-a po negativnoj cijeni od 158 milijuna eura, povećanje kapitala od 8,75 milijuna eura koji je odobrila Compagnie générale maritime et financière (u daljnjem tekstu: CGMF) i uplata predujma od 38,5 milijuna eura na račun predstavljaju nezakonite državne potpore koje nisu u skladu s unutarnjim tržištem. Posljedično je Komisija naložila njihov povrat.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog u okviru kojeg se navodi povreda prava obrane tužitelja jer je Komisija odbila ponovno otvoriti formalni ispitni postupak nakon donošenja presude Općeg suda od 11. rujna 2012. Corsica Ferries France protiv Komisije (T-565/08).

               2.

               Drugi tužbeni razlog u okviru kojeg se podredno, u slučaju da Opći sud zaključi da je Komisija imala razloga ne otvoriti ponovno formalni ispitni postupak nakon donošenja presude od 11. rujna 2012., navodi povreda pojma državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a s obzirom na to da je Komisija smatrala da su mjere iz 2006. trebale biti okvalificirane kao državne potpore u smislu te odredbe. Ovaj zahtjev sastoji se od tri dijela. Tužitelj smatra da je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a:

                           —

                           jer je procijenila da je prijenos 75 % SNCM-a po negativnoj cijeni od 158 milijuna eura trebao biti okvalificiran kao državna potpora i da u predmetnom slučaju nije zadovoljen test privatnog investitora;

                           —

                           jer je procijenila da je uplaćivanje kapitala od 8,75 milijuna eura trebalo biti okvalificirano kao državna potpora;

                           —

                           jer je procijenila da je uplata predujma od 38,5 milijuna eura na račun u korist zaposlenika SNCM-a trebala biti okvalificirana kao državna potpora u smislu te odredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog u okviru kojeg se podredno, u slučaju da Opći sud zaključi da je Komisija imala razloga ponovno otvoriti formalni ispitni postupak nakon donošenja presude 11. rujna 2012., navodi povreda članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a s obzirom na to da je Komisija smatrala da je uplaćivanje kapitala od 15,81milijuna eura u svrhu potpore za restrukturiranje koje je prijavljeno u 2002. trebalo biti okvalificirano kao državna potpora koja nije u skladu s unutarnjim tržištem.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog u okviru kojeg se navodi nedostatak u obrazloženju.


title: Predmet C-77/12 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 24. listopada 2013. — Deutsche Post AG protiv Europske komisije, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Žalba — Državne potpore — Odluka Komisije o pokretanju postupka predviđenog člankom 88. stavkom 2. UEZ-a — Tužba za poništenje — Akti protiv kojih se može podnijeti tužba za poništenje — Akti kojima se stvaraju obvezni pravni učinci — Odluka o prethodnom pokretanju koja se odnosi na iste mjere)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 24. listopada 2013. — Deutsche Post AG protiv Europske komisije, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG
   (Predmet C-77/12 P) (1)

   (Žalba - Državne potpore - Odluka Komisije o pokretanju postupka predviđenog člankom 88. stavkom 2. UEZ-a - Tužba za poništenje - Akti protiv kojih se može podnijeti tužba za poništenje - Akti kojima se stvaraju obvezni pravni učinci - Odluka o prethodnom pokretanju koja se odnosi na iste mjere)
   2013/C 367/08
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Deutsche Post AG (zastupnici J. Sedemund i T. Lübbig, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: B. Martenczuk i T. Maxian Rusche, agenti), UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (zastupnici: T. Ottervanger i E. Henny, advocaten)

      Predmet

   Žalba uložena protiv presude Općeg suda (osmog vijeća) od 8. prosinca 2011., Deutsche Post/Komisija (T-421/07) kojom je Opći sud odbacio kao nedopuštenu tužbu žalitelja za poništenje odluke Komisije od 12. rujna 2007. o pokretanju postupka predviđenog člankom 88. stavkom 2. UEZ-a vezano uz državnu potporu koju je Savezna Republika Njemačka dodijelila u korist Deutsche Post AG [potpora C-36/07 (ranije NN 25/07)] — Povreda članka 263. stavka 4. UFEU-a i prava na učinkoviti pravni lijek — Pogrešno tumačenje prava na dobru upravu kao i načela legitimnog očekivanja i pravne sigurnosti — Dostatno obrazloženje presude Općeg suda

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 8. prosinca 2011., Deutsche Post/Komisija (T-421/07).

               2.

               Predmet se upućuje Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 118, 21.4.2012.


title: Predmet C-103/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2016. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Španjolska) – Jessica Porras Guisado protiv Bankia SA i dr.

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2016. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Španjolska) – Jessica Porras Guisado protiv Bankia SA i dr.
   (Predmet C-103/16)
   (2016/C 165/10)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jessica Porras Guisado

      Tuženici: Bankia SA, Sección Sindical de Bankia de CCOO, Sección Sindical de Bankia de UGT, Sección Sindical de Bankia de ACCAM, Sección Sindical de Bankia de SATE, Sección Sindical de Bankia de CSICA, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 10. stavak 1. Direktive 92/85 (1) tumačiti na način da je pretpostavka postojanja „izvanredni[h] slučajev[a] nevezani[h] za njihovo stanje koje dopušta nacionalno zakonodavstvo i/ili praksa”, kao iznimka od zabrane otpuštanja „trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje”, pretpostavka koju se ne može izjednačiti s „jedn[im] ili više razloga koji se ne odnose na osobu radnika” koji su navedeni u čl. 1. st. 1. t. (a) Direktive 98/59/EZ (2) od 20. srpnja 1998, nego uža pretpostavka?

               2.

               Treba li se u slučaju kolektivnog otkazivanja, radi ocjene toga postoje li iznimni slučajevi u kojima je u skladu s čl. 10. st. 1. Direktive 92/85 dopušteno otpustiti trudne radnice te radnice koje su nedavno rodile ili doje, zahtijevati da radnica koju se otpušta ne može biti premještena na drugo radno mjesto ili je dovoljno navesti gospodarske, tehničke i proizvodne razloge koji utječu na njezino radno mjesto?

               3.

               Je li u skladu s člankom 10. stavkom 1. Direktive 92/85/EZ od 19. listopada 1992., kojim se zabranjuje otpuštanje trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje, zakonodavstvo, kao što je španjolsko, koje spomenutu zabranu prenosi na način da određuje jamstvo na temelju kojeg se u slučaju nedostatka dokaza o razlozima koji opravdavaju njezino otpuštanje proglašava ništavost istog (reparativna zaštita), a da se ne određuje zabrana otpuštanja (preventivna zaštita)?

               4.

               Je li u skladu s čl. 10. st. 1. Direktive 92/85/EZ od 19. listopada 1992. zakonodavstvo kao što je španjolsko koje prilikom kolektivnog otpuštanja ne daje prednost ostanka u poduzeću trudnim radnicama te radnicama koje su nedavno rodile ili doje?

               5.

               Je li u skladu s čl. 10. st. 2. Direktive 92/85 nacionalni propis kojim se smatra dovoljnim otkazno pismo, kao što je ono u ovom slučaju, u kojem se ne spominje nikakav iznimni slučaj, povrh onih kojima se obrazlaže kolektivno otpuštanje, a koji bi utjecao na trudnu radnicu obuhvaćenu odlukom o kolektivnom otpuštanju?

      (1)  Direktiva Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ)

      SL 1992, L 348, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 73.)

      (2)  Direktiva Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje

      SL 1998, L 225, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 8., str. 86.)


title: Predmet T-185/12: Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – HUK-Coburg protiv Komisije

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/58

         Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – HUK-Coburg protiv Komisije
   (Predmet T-185/12) (1)

   2014/C 292/73
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 174, 16.6.2012.


title: Predmet T-585/13: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a – Gauff (Gauff JBG Ingenieure) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Gauff JBG Ingenieure — Raniji nacionalni žigovi i raniji verbalni i figurativni žigovi Zajednice GAUFF — Relativni razlozi za odbijanje — Djelomično odbijanje registracije — Zahtjev za restitutio in integrum — Članak 81. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/20

         Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a – Gauff (Gauff JBG Ingenieure)
   (Predmet T-585/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Gauff JBG Ingenieure - Raniji nacionalni žigovi i raniji verbalni i figurativni žigovi Zajednice GAUFF - Relativni razlozi za odbijanje - Djelomično odbijanje registracije - Zahtjev za restitutio in integrum - Članak 81. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 262/26)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Nürnberg, Njemačka) (zastupnik: G. Schneider-Rothhaar, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Njemačka) (zastupnik: A. Molnar, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. rujna 2013. (predmet R 596/2013-1), u vezi zahtjeva za restitutio in integrum.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG snošenje, osim vlastitih, i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

               3.

               Gauff GmbH & Co. Engineering KG snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet T-519/09: Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2014. – Toshiba protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište transformatora snage — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. EZ-a i članak 53. Sporazuma o EGP-u — Dogovor o podjeli tržišta — Dokaz o udaljavanju iz kartela — Ograničivanje tržišnog natjecanja — Utjecaj na trgovinu — Zapreke ulasku — Novčane kazne — Temeljni iznos — Referentna godina — Točka 18. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Korištenje dijela fiktivnog tržišta na tržištu EGP-a” )

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/23

         Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2014. – Toshiba protiv Komisije
   (Predmet T-519/09) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište transformatora snage - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. EZ-a i članak 53. Sporazuma o EGP-u - Dogovor o podjeli tržišta - Dokaz o udaljavanju iz kartela - Ograničivanje tržišnog natjecanja - Utjecaj na trgovinu - Zapreke ulasku - Novčane kazne - Temeljni iznos - Referentna godina - Točka 18. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Korištenje dijela fiktivnog tržišta na tržištu EGP-a”))
   2014/C 212/26
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Toshiba Corp. (Tokyo, Japan) (zastupnici: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, J. Jourdan i P. Berghe, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Bourke i K. Mojzesowicz, potom K. Mojzesowicz i F. Ronkes Agerbeek, agenti)

      Predmet

   U prvom redu traži se poništenje odluke Komisije od 7. listopada 2009. o postupku primjene članka 81. EZ-a i članka 53. Sporazuma o EGP-a, (predmet COMP/39.129 – Transformatori snage), te podredno smanjenje iznosa kazne izrečene tužitelju u toj odluci.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Toshibi Corp. se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 51, 27.2.2010.


title: Predmet C-231/17 P: Žalba koju je 3. svibnja 2017. podnijela Vatseva protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 7. travnja 2017. u predmetu T-920/16, Vatseva protiv Europskog suda za ljudska prava

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/12

         Žalba koju je 3. svibnja 2017. podnijela Vatseva protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 7. travnja 2017. u predmetu T-920/16, Vatseva protiv Europskog suda za ljudska prava
   (Predmet C-231/17 P)
   (2017/C 293/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Tsanka Vaskova Vatseva (zastupnik: K. Mladenova, advokat)

      Druga stranka u postupku: Europski sud za ljudska prava
   Žalba je rješenjem Suda (osmo vijeće) od 6. srpnja 2017. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet T-462/13: Presuda Općeg suda od 26. studenoga 2015. – Comunidad Autónoma del País Vasco i Itelazpi protiv Komisije („Državne potpore — Digitalna televizija — Potpora za razvoj digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima u Španjolskoj — Odluka kojom su potpore ocijenjene djelomično spojive i djelomično nespojive s unutarnjim tržištem — Prednost — Usluga od općeg gospodarskog interesa — Članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a — Nove potpore”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/36

         Presuda Općeg suda od 26. studenoga 2015. – Comunidad Autónoma del País Vasco i Itelazpi protiv Komisije
   (Predmet T-462/13) (1)

   ((„Državne potpore - Digitalna televizija - Potpora za razvoj digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima u Španjolskoj - Odluka kojom su potpore ocijenjene djelomično spojive i djelomično nespojive s unutarnjim tržištem - Prednost - Usluga od općeg gospodarskog interesa - Članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a - Nove potpore”))
   (2016/C 027/42)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) i Itelazpi, SA (Zamudio, Španjolska) (zastupnici: N. Ruiz García, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo i M. Muñoz de Juan, zatim J. Buendía Sierra i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier, B. Stromsky i P. Němečková, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: SES Astra (Betzdorf, Luksemburg) (zastupnici: F. González Díaz, F. Salerno i V. Romero Algarra, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije 2014/489/EU od 19. lipnja 2013. koja se tiče državne potpore SA.28599 ((C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)) koju je Kraljevina Španjolska dodijelila za razvoj digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima (osim u regiji Castilla-La Mancha) (SL L 217, str. 52.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               La Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) i Itelazpi, SA snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove nastale Komisiji i društvu SES Astra u glavnom postupku.

               3.

               La Comunidad Autónoma del País Vasco i Itelazpi snosite će troškove nastale u postupku privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 304, 19. 10. 2013.


title: Predmet T-226/17: Tužba podnesena 19. travnja 2017. – Adapta Color protiv EUIPO-a – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/24

         Tužba podnesena 19. travnja 2017. – Adapta Color protiv EUIPO-a – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)
   (Predmet T-226/17)
   (2017/C 202/39)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španjolska) (zastupnici: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal i E. Armero Lavie, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Rustproof System ADAPTA” – žig Europske unije br. 9 905 548

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 06/02/2017 u predmetu R 2408/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati tužbu u cijelosti;

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku i, ovisno o slučaju, intervenijentu snošenje troškova ovog postupka i troškova postupka proglašavanja žiga ništavim i žalbe pred EUIPO-om.

      Tužbeni razlozi

               —

               Razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima navedenima u predmetu T-223/17.


title: Predmet C-277/13: Tužba podnesena 21. svibnja 2013. — Europska komisija protiv Portugalske Republike

text:
               10.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 233/2

         Tužba podnesena 21. svibnja 2013. — Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-277/13)
   2013/C 233/02

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-267/14: Tužba podnesena 23. travnja 2014. – Zehnder Group International protiv OHIM-a – Stiebel Eltron (comfotherm)

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/33

         Tužba podnesena 23. travnja 2014. – Zehnder Group International protiv OHIM-a – Stiebel Eltron (comfotherm)
   (Predmet T-267/14)
   2014/C 194/43
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Zehnder Group International AG (Gränichen, Švicarska) (zastupnik: J. Krenzel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća od 21. veljače 2014. u predmetu R 1318/2013-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „comfotherm” za proizvode i usluge iz razreda 9 i 11 – žig Zajednice br. 8 8 59  472

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „KOMFOTHERM” za proizvode i usluge iz razreda 11

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašavanje žiga ništavim je prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: pobijana odluka ne može se održati nakon preispitivanja u pogledu utvrđenja sličnosti proizvoda


title: Predmet T-579/17: Tužba podnesena 28. kolovoza 2017. – Wall Street Systems UK protiv ESB-a

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/47

         Tužba podnesena 28. kolovoza 2017. – Wall Street Systems UK protiv ESB-a
   (Predmet T-579/17)
   (2017/C 347/62)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wall Street Systems UK Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: A. Csaki, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ništavom odluku Europske središnje banke (ESB) o dodjeli ugovora drugom ponuditelju u obliku odluke o žalbi od 17. kolovoza 2017., kao i sve buduće odluke s tim u vezi;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.
   Tužitelj osporava tuženikovu odluku o dodjeli ugovora drugom ponuditelju, u obliku odluke o žalbi od 17. kolovoza 2017., sa zahtjevom za poništenje te i budućih povezanih odluka (osobito bilo kakve odluke o dodjeli ugovora). Prethodno navedena odluka donesena je uz povredu Odluke Europske središnje banke (EU) 2016/245 (1) i primjenjivog europskog prava, osobito uz povredu načela transparentnosti, nediskriminacije i troškovne učinkovitosti.

      (1)  Odluka Europske središnje banke (EU) 2016/245 od 9. veljače 2016. o utvrđivanju Pravila o nabavi (SL 2016., L 45, str. 15).


title: Predmet T-140/14: Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Bora Creations protiv OHIM-a (gel nails at home) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice gel nails at home — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/39

         Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Bora Creations protiv OHIM-a (gel nails at home)
   (Predmet T-140/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice gel nails at home - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 236/52)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bora Creations, SL (Ceuta, Španjolska) (zastupnici: R. Lange, G. Hild i E. Schalast, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. prosinca 2013. (predmet R 450/2013-1), u vezi s registracijom verbalnog znaka gel nails at home kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Bora Creations, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 135, 5.5.2014.


title: Predmet T-394/12: Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Alfastar Benelux protiv Vijeća („Javna nabava usluga – Postupak javne nabave – Tehničko održavanje, podrška i intervencija na terenu za osobna računala, pisače i periferne jedinice Glavnog tajništva Vijeća – Odbijanje ponude jednog ponuditelja i dodjela ugovora drugome ponuditelju – Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku – Zahtjev za naknadu štete”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/33

      Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Alfastar Benelux protiv Vijeća
      (Predmet T-394/12) (1)

      („Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Tehničko održavanje, podrška i intervencija na terenu za osobna računala, pisače i periferne jedinice Glavnog tajništva Vijeća - Odbijanje ponude jednog ponuditelja i dodjela ugovora drugome ponuditelju - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku - Zahtjev za naknadu štete”)
      (2015/C 016/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgija) (zastupnici: N. Keramidas i N. Korogiannakis, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Vitsentzatos, E. Chatziioakeimidou i M. Robert, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke Vijeća od 13. lipnja 2012. kojom nije odabrana ponuda koju je tužitelj podnio u okviru ograničenog postupka javne nabave UCA 218/07 za tehničko održavanje, podršku i intervenciju na terenu za osobna računala, pisače i periferne jedinice Glavnog tajništva Vijeća i kojom je ugovor dodijeljen drugom ponuditelju i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete koja je navodno pretrpljena dodjelom ugovora drugom ponuditelju.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Alfastar Benelux SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet T-603/13: Tužba podnesena 14. studenoga 2013. — Léon Van Parys protiv Komisije

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/31

         Tužba podnesena 14. studenoga 2013. — Léon Van Parys protiv Komisije
   (Predmet T-603/13)
   2014/C 24/57
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Firma Léon Van Parys NV (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: P. Vlaemminck, B. Van Vooren i R. Verbeke, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pismo Komisije u kojem ona traži dodatne podatke od Belgijske uprave za carine i trošarine u skladu s člankom 907. Uredbe (EEZ) br. 2454/93; i pismo Europske komisije od 16. rujna 2013. kojim ona obavještava Firma Léon Van Parys o tom zahtjevu i suspenziju dodatnog roka u skladu s člankom 907. Uredbe (EEZ) br. 2454/93;

               —

               utvrdi da je članak 909. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 u potpunosti proizveo pravni učinak u korist tužitelja nakon presude Suda u predmetu T-324/10 od 19. ožujka 2013. u vezi s predmetom REM/REC 07/07;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi od strane Komisije članaka 907. i 909. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 (1), kao i članka 266. stavka 1. UFEU-a. Tužitelj ističe da je u skladu s gore navedenim člancima rok od devet mjeseci za donošenje odluke istekao i da Komisija stoga više nije bila nadležna odlučiti o zahtjevu za otpust. Posljedično, Komisija više nije nadležna ukoliko postupa ne poštivajući usklađivanje njezine odluke koja je djelomično poništena presudom od 19. ožujka 2013. u predmetu T-324/10 Firma Léon Van Parys protiv Komisije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 907. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 i Povelje o temeljnim pravima Europske unije, a posebice članka 41. Povelje koji se odnosi na pravo na dobru upravu. Tužitelj tvrdi da je Komisija neovlašteno koristila mogućnost zahtijevanja podataka i time produženja roka od devet mjeseci kako bi izbjegla ili barem odgodila buduću primjenu članka 909. Uredbe (EEZ) br. 2454/93. Činjenica da je Komisija prisvojila pravo da, u pogledu pitanja za koje se u načelu primjenjuje rok od devet mjeseci, započne 2013. puno ispitivanje zahtjeva za otpust podnesenog na kraju 2007. u pogledu uvoza iz 1999., predstavlja ujedno povredu načela dobre uprave.

      (1)  Uredba Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku zajednice (SL L 253, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.).


title: Predmet T-550/08: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište parafinskog voska — Usklađivanje i povećanje cijena — Utvrđivanje cijena — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Pravo na obranu — Dokaz o povredi — Zastara” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/38

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen protiv Komisije
   (Predmet T-550/08) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište parafinskog voska - Usklađivanje i povećanje cijena - Utvrđivanje cijena - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Pravo na obranu - Dokaz o povredi - Zastara”))
   (2015/C 046/45)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Hambourg, Njemačka) (zastupnici: U. Itzen, J. Ziebarth, odvjetnici, i S. Thomas, profesor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Antoniadis i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2008) 5476 final od 1. listopada 2008. o postupku primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.181 – Vosak za svijeće) [neslužbeni prijevod], u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelja, i podredno, zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne koja je izrečena tužitelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europske komisije, uključujući i one privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 55, 7.3.2009.


title: Predmet F-69/14: Tužba podnesena 19. srpnja 2014. – ZZ protiv Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/27

         Tužba podnesena 19. srpnja 2014. – ZZ protiv Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala
   (Predmet F-69/14)
   2014/C 380/35
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala

      Predmet i opis spora

   Poništenje izvješća o ocjeni za 2013.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti pobijano izvješće o ocjeni,

               —

               naložiti Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala snošenje troškova.


title: Predmet C-3/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. siječnja 2016. uputio Hof van beroep te Brussel (Belgija) – Lucio Cesare Aquino protiv Belgische Staat

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. siječnja 2016. uputio Hof van beroep te Brussel (Belgija) – Lucio Cesare Aquino protiv Belgische Staat
   (Predmet C-3/16)
   (2016/C 136/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lucio Cesare Aquino

      Tuženik: Belgische Staat

      Prethodna pitanja

               1.

               Uzimajući u obzir primjenu sudske prakse Suda u predmetima Köbler (presuda od 30. rujna 2003., C-224/01) (1) i Traghetti del Mediterraneo (presuda od 13. lipnja 2006., C-173/03) (2) u području odgovornosti države za pogrešna postupanja sudova, koja predstavljaju kršenje prava Unije, treba li smatrati sudom koji odlučuje u posljednjem stupnju sud čija odluka nije preispitana u okviru kasacijskog postupka jer se na temelju nacionalnog postupovnog pravila presumira da je žalitelj, koji je podnio podnesak u kasacijskom postupku, povukao žalbu?

               2.

               Je li – također s obzirom na članak 47. stavak 2. i članak 52. stavak 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (3) – u skladu s člankom 267. stavkom 3. UFEU-a da nacionalni sud, koji je na temelju te odredbe Ugovora dužan uputiti Sudu zahtjev za donošenje odluke o prethodnom pitanju, odbije zahtjev za postavljanje prethodnog pitanja isključivo zato što je zahtjev podnesen u podnesku koji, na temelju primjenjivih postupovnih pravila, treba odbaciti kao nepravovremen?

               3.

               Treba li, u slučaju da najviši redovni sud ne odluči o zahtjevu za postavljanje prethodnog pitanja, smatrati da je – također s obzirom na članak 47. stavak 2. i članak 52. stavak 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – počinjena povreda članka 267. stavka 3. UFEU-a, kada taj sud odbaci zahtjev samo s obrazloženjem, da pitanja neće biti postavljena „s obzirom na to da žalbeni razlozi nisu dopušteni zbog razloga koji se odnosi na postupak pred Hofom”?

      (1)  EU:C:2003:513.

      (2)  EU:C:2006:391.

      (3)  SL 2000, C 364, str. 1.


title: Predmet C-19/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2014. uputio Sozialgericht Duisburg (Njemačka) – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca protiv Stadt Kevelaer

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2014. uputio Sozialgericht Duisburg (Njemačka) – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca protiv Stadt Kevelaer
   (Predmet C-19/14)
   2014/C 142/10
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sozialgericht Duisburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca

      Tuženik: Stadt Kevelaer

      Prethodna pitanja

               a)

               Je li članak 7. stavak 1. rečenica 2. SGB II (Socijalni zakonik, svezak drugi) usklađen s pravom Europske zajednice?

               b)

               Ako nije, mora li SR Njemačka izmijeniti zakonodavstvo ili iz toga izravno proizlazi drukčije zakonodavstvo, a u danom slučaju, kakvo?

               c)

               Ostaje li članak 7. stavak 1. rečenica 2. na snazi do (moguće) potrebne izmjene zakonodavstva koju bi izvršila tijela SR Njemačke?


title: Predmet T-168/14: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Pérez Gutiérrez protiv Komisije („Izvanugovorna odgovornost — Javno zdravlje — Direktiva 2001/37/EZ — Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda — Fotografije u boji koje Komisija predlaže kao zdravstvena upozorenja na paketima duhanskih proizvoda — Odluka 2003/641/EZ — Neovlašteno korištenje slike preminule osobe — Osobna šteta udovice preminule osobe”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/25

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Pérez Gutiérrez protiv Komisije
   (Predmet T-168/14) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Javno zdravlje - Direktiva 2001/37/EZ - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda - Fotografije u boji koje Komisija predlaže kao zdravstvena upozorenja na paketima duhanskih proizvoda - Odluka 2003/641/EZ - Neovlašteno korištenje slike preminule osobe - Osobna šteta udovice preminule osobe”))
   (2015/C 346/29)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Ana Pérez Gutiérrez (Mataró, Španjolska) (zastupnik: J. Soler Puebla, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i C. Cattabriga, agenti)

      Predmet

   Tužba za naknadu štete usmjerena, s jedne strane, na popravljanje štete koju je navodno pretrpjela tužiteljica slijedom neovlaštenog korištenja slike njenog preminulog supruga među fotografijama koje je Komisija predložila za zdravstvena upozorenja na paketima duhanskih proizvoda, sukladno članku 5. stavku 3. prvom podstavku Direktive 2001/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2001. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih proizvoda (SL L 194, str. 26.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 49.) i Odluci Komisije 2003/641/EZ od 5. rujna 2003. o korištenju fotografija u boji ili drugih ilustracija kao zdravstvenih upozorenja na paketima duhanskih proizvoda (SL L 226, str. 24) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 17., str. 83.) i s druge strane, na povlačenje slike njenog preminulog supruga i zabranu njenog korištenja u Europskoj uniji.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Ani Pérez Gutiérrez nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet F-120/13: Tužba podnesena 12. prosinca 2013. — ZZ protiv ERA-e

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/47

         Tužba podnesena 12. prosinca 2013. — ZZ protiv ERA-e
   (Predmet F-120/13)
   2014/C 45/88
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za željeznice (ERA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o neproduljenju tužiteljevog ugovora kao člana privremenog osoblja.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku o neproduljenju tuženikovog ugovora kao člana privremenog osoblja u agenciji;

               —

               agenciji naložiti snošenje troškova.