title: Predmet T-269/14: Tužba podnesena 28. travnja 2014. – City Index protiv OHIM-a – Citigroup i Citibank (CITY INDEX)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/32

         Tužba podnesena 28. travnja 2014. – City Index protiv OHIM-a – Citigroup i Citibank (CITY INDEX)
   (Predmet T-269/14)
   2014/C 253/47
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: City Index Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: B. Brandreth, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Citigroup, Inc. i Citibank, NA (New York, Sjedinjene Američke Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 19. veljače 2014. u predmetu R 172/2013-2 kojom je usvojen prigovor u vezi s proizvodima i uslugama iz razreda 9, 16 i 36;

               —

               tuženiku naloži snošenje tužiteljevih troškova pred žalbenim vijećem i Općim sudom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „CITY INDEKS” za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 36 i 41 – prijava žiga Zajednice br. 7 4 58  094

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Citigroup, Inc. i Citibank, NA

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig koji sadrži verbalni element „citi” za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 36 i 42, figurativni žigovi Zajednice i nacionalni figurativni žigovi koji sadrže verbalne elemente „citifinancial” i „citibank”, kao i verbalni žigovi Zajednice i nacionalni verbalni žigovi „CITICAPITAL”, „CITIMONEY”, „CITIFINANCIAL”, „CITI”, „CITIBOND”, „CITICONNECT”, „CITIBANK” i „CITICARD”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: odluka Odjela za prigovore je djelomično poništena i prijava žiga Zajednice je djelomično odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-578/11 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. lipnja 2014. – Deltafina SpA protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Talijansko tržište kupnje i prve prerade sirovog duhana — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a — Oslobađanje od kazni — Obveza suradnje — Pravo na obranu — Granice sudskog nadzora — Pravo na pošteno suđenje — Saslušanje svjedoka ili stranaka — Razuman rok — Načelo jednakog postupanja)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/2

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. lipnja 2014. – Deltafina SpA protiv Europske komisije
   (Predmet C-578/11 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Talijansko tržište kupnje i prve prerade sirovog duhana - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a - Oslobađanje od kazni - Obveza suradnje - Pravo na obranu - Granice sudskog nadzora - Pravo na pošteno suđenje - Saslušanje svjedoka ili stranaka - Razuman rok - Načelo jednakog postupanja))
   2014/C 282/02
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Deltafina SpA (zastupnici: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: E. Gippini Fournier i L Malferrari, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Deltafini SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet C-122/12 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. — Bernhard Rintisch protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Žalba — Žig zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 74. stavak 2. — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 50. stavak 1. prvi i drugi podstavak — Prigovor nositelja ranijeg žiga — Postojanje žiga — Dokazi izneseni u prilog prigovoru nakon isteka roka određenog u tu svrhu — Neuzimanje u obzir — Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća — Suprotna odredba — Okolnosti koje ne dopuštaju uzimanje u obzir novih ili dodatnih dokaza)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/25

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. — Bernhard Rintisch protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Predmet C-122/12 P) (1)

   (Žalba - Žig zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 74. stavak 2. - Uredba (EZ) br. 2868/95 - Pravilo 50. stavak 1. prvi i drugi podstavak - Prigovor nositelja ranijeg žiga - Postojanje žiga - Dokazi izneseni u prilog prigovoru nakon isteka roka određenog u tu svrhu - Neuzimanje u obzir - Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća - Suprotna odredba - Okolnosti koje ne dopuštaju uzimanje u obzir novih ili dodatnih dokaza)
   2013/C 344/42
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Bernhard Rintisch (zastupnik: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (zastupnik: F. Baujoin, avocat)

      Predmet

   Žalba uložena protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 16. prosinca 2011., Rintisch/OHIM — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-152/09) kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje koju je podnio nositelj određenih verbalnih žigova, nacionalnih i žigova Zajednice, nacionalnog figurativnog žiga i trgovačkog naziva koji sadrži izraz „PROTI” za proizvode klasificirane u 5., 29., 30. i 32. razredu, protiv odluke R 1661/2007-4 četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 3. veljače 2009. o odbacivanju žalbe podnesene protiv odluke Odjela za prigovore kojom se odbija prigovor žalitelja protiv registracije verbalnog žiga „PROTIACTIVE” za proizvode klasificirane u 5., 29. i 30. razredu — Nepravodobno podnošenje dokumenata — Diskrecijska ovlast predviđena člankom. 74. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 76. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Bernhardu Rintischu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet T-521/14: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – Švedska protiv Komisije („Uredba (EU) br. 528/2012 — Biocidni proizvodi — Tužba zbog propusta — Navođenje znanstvenih kriterija za određivanje svojstava endokrinih poremećaja — Propust Komisije da donese delegirane akte — Obveza postupanja”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/48

         Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – Švedska protiv Komisije
   (Predmet T-521/14) (1)

   ((„Uredba (EU) br. 528/2012 - Biocidni proizvodi - Tužba zbog propusta - Navođenje znanstvenih kriterija za određivanje svojstava endokrinih poremećaja - Propust Komisije da donese delegirane akte - Obveza postupanja”))
   (2016/C 048/54)
   Jezik postupka: švedski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, K. Sparrman i L. Swedenborg, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: D. Kukovec, agent, uz asistenciju M. Johanssona, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tužitelju: Kraljevina Danska (zastupnici: C. Thorning i N. Lyshøj, agenti); Francuska Republika (zastupnici: D. Colas i S. Ghiandoni, agenti); Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i M. Noort, zatim M. Bulterman i C. Schillemans, agenti); Republika Finska (zastupnik: H. Leppo, agent); Europski parlament (zastupnici: A. Neergaard i P. Schonard, agenti); i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Moore i A. Norberg, agenti)

      Predmet

   Zahtjev kojim se traži utvrđenje da je Komisija nezakonito postupila time što nije donijela delegirane akte o znanstvenim kriterijima za određivanje svojstava endokrinih poremećaja.

      Izreka

               1.

               Europska komisija nije ispunila obveze na temelju članka 5. stavka 3. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda, time što nije donijela delegirane akte u kojima bi bili navedeni znanstveni kriteriji za određivanje svojstava endokrinih poremećaja.

               2.

               Komisiji se osim snošenja vlastitih troškova nalaže i snošenje troškova Kraljevine Švedske.

               3.

               Kraljevina Danska, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska, Europski parlament i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet F-74/13: Tužba podnesena 25. srpnja 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/25

         Tužba podnesena 25. srpnja 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-74/13)
   2013/C 274/56
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o prijenosu prava iz mirovinskog osiguranja tužitelja u mirovinski sustav institucija Europske unije na temelju novih općih provedbenih odredaba (OPO) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilnika o službenicima.

      Tužbeni zahtjev

               —

               Poništiti odluku o prijenosu tužiteljevih prava iz mirovinskog osiguranja, stečenih prije stupanja u službu, u mirovinski sustav institucija Europske unije (MSIEU) sukladno izračunima bonusa utvrđenih primjenom općih provedbenih odredaba (OPO) članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilnika od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-419/14: Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – The Goldman Sachs Group protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/41

         Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – The Goldman Sachs Group protiv Komisije
   (Predmet T-419/14)
   2014/C 282/54
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Goldman Sachs Group, Inc (New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: W. Deselaers, J. Koponen i A. Mangiaracina, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi, u cijelosti ili djelomično, članke 1., 2., 3. i 4. Odluke Komisije C (2014) 2139 final od 2. travnja 2014. u predmetu AT.39610 – električni kablovi, u mjeri u kojoj se odnose na tužitelja; i/ili

               —

               smanji novčanu kaznu izrečenu tužitelju člankom 2. Odluke;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tih postupaka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na to da pobijana odluka krši članak 101. UFEU-a i članak 23. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u, (1) time što holding GS Group drži zajedno i solidarno odgovornim za povrede koje je navodno počinilo društvo Prysmian.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na to da pobijana odluka krši članak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 i članak 296. UFEU-a jer ne dokazuje pravno dostatno da je GS Group stvarno izvršavao odlučujući utjecaj nad Prysmianom u mjerodavnom razdoblju.

               3.

               Treći žalbeni razlog odnosi se na to da pobijana odluka krši članak 101. UFEU-a i članak 23. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 jer krši načelo osobne odgovornosti i presumpciju nevinosti.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog odnosi se na to da pobijana odluka krši članak 101. UFEU-a i članak 23. stavak 2. Uredbe Vijeća br. 1/2003 jer krši načelo pravne sigurnosti i individualnosti s obzirom na prekršitelja jer Komisija nije podijelila novčanu kaznu.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija prekršila tužiteljevo pravo na obranu (povreda temeljnog procesnog pravila) jer Komisija nije pravodobno dopustila pristup temeljnim dokumentima.

               6.

               Šesti tužbeni razlog odnosi se na to da je Opći sud priznao GS Group pogodnost svakog smanjenja novčane kazne koja je izrečena pobijanom odlukom, a koju je mogao priznati društvu Prysmian.

      (1)  (SL L 1, 4.1.2003., str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet T-529/14: Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2015. – adp Gauselmann protiv OHIM-a (Multi Win) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice Multi Win — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/49

         Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2015. – adp Gauselmann protiv OHIM-a (Multi Win)
   (Predmet T-529/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice Multi Win - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 027/61)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Njemačka) (zastupnik: P. Koch Moreno, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Pohlmann i S. Hanne, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. travnja 2014. (predmet R 1326/2013-1), vezano uz zahtjev za registraciju verbalnog znaka Multi Win kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu adp Gauselmann GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet T-637/11: Presuda Općeg suda od 30. travnja 2014. – Euris Consult protiv Parlamenta ( „Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Pružanje usluge prevođenja na malteški jezik — Pravila o načinima slanja ponuda — Odbijanje ponuditeljeve ponude — Nepoštovanje pravila o podnošenju ponuda namijenjenih zaštiti povjerljivosti njihovog sadržaja prije otvaranja — Prigovor neprimjenjivosti — Proporcionalnost — Jednako postupanje — Pravo na obranu — Obveza obrazlaganja — Članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Članak 98. stavak 1. Uredbe (EZ, Euratom) br. 1605/2002 — Članak 143. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2342/2002” )

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/20

         Presuda Općeg suda od 30. travnja 2014. – Euris Consult protiv Parlamenta
   (Predmet T-637/11) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluge prevođenja na malteški jezik - Pravila o načinima slanja ponuda - Odbijanje ponuditeljeve ponude - Nepoštovanje pravila o podnošenju ponuda namijenjenih zaštiti povjerljivosti njihovog sadržaja prije otvaranja - Prigovor neprimjenjivosti - Proporcionalnost - Jednako postupanje - Pravo na obranu - Obveza obrazlaganja - Članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Članak 98. stavak 1. Uredbe (EZ, Euratom) br. 1605/2002 - Članak 143. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2342/2002”))
   2014/C 194/25
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Euris Consult Ltd (Floriana, Malta) (zastupnik: F. Moyse, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Darie i F. Poilvache, agenti)

      Intervenijent koji podupire tuženika: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i F. Dintilhac, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Parlamenta od 18. listopada 2011. kojom je odbijena ponuda koju je tužitelj podnio u okviru postupka unutar institucionalne javne nabave usluga MT/2011/EU o pružanju usluga prevođenja na malteški jezik.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Snošenje troškova nalaže se društvu Euris Consult Ltd.

      (1)  SL C 32, 4.2.2012.


title: Predmet F-5/16: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 21. srpnja 2016. – Stanley protiv Komisije (Javna služba — Član ugovornog osoblja — Zahtjev u smislu članka 90. stavka 1. Pravilnika o osoblju — Zahtjev za prekvalifikaciju ugovora — Razuman rok — Nepostojanje — Očita nedopuštenost)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/57

      Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 21. srpnja 2016. – Stanley protiv Komisije
      (Predmet F-5/16) (1)

      ((Javna služba - Član ugovornog osoblja - Zahtjev u smislu članka 90. stavka 1. Pravilnika o osoblju - Zahtjev za prekvalifikaciju ugovora - Razuman rok - Nepostojanje - Očita nedopuštenost))
      (2016/C 364/75)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: John Stanley (Apia, Samoa) (zastupnik: O. Mader, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i C. Berardis-Kayser, agenti, B. Wägenbaur, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Komisijine odluke da odbije tužiteljev ugovor prekvalificirati u ugovor člana privremenog osoblja i, podredno, zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske štete.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  John Stanley snosi vlastite troškove, te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 145, 25. 4. 2016., str. 37.


title: Predmet T-473/13: Tužba podnesena 3. rujna 2013. — G-Star Raw protiv OHIM-a — PepsiCo (PEPSI RAW)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/57

         Tužba podnesena 3. rujna 2013. — G-Star Raw protiv OHIM-a — PepsiCo (PEPSI RAW)
   (Predmet T-473/13)
   2013/C 344/105
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: G-Star Raw CV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: J. van Manen, M. van de Braak i L. Fresco, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: PepsiCo, Inc. (New York, Sjedinjene Američke Države)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 25. lipnja 2013. u predmetu R 1586/2012-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka;

               —

               naloži drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem da, u slučaju intervencije, snosi troškove ovog postupka, uključujući troškove koji su nastali pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „PEPSI RAW” za proizvode iz razreda 32 — prijava žiga Zajednice br. 6 788 004

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Žig ili znak naveden u prigovoru: verbalni žig „RAW” za proizvode iz razreda 25 — žig Zajednice br. 4 743 225

      Odluka odjela za prigovore: usvojen je prigovor i u cijelosti je odbijena prijava žiga Zajednice

      Odluka žalbenog vijeća: poništena je pobijana odluka

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet T-771/14: Tužba podnesena 21. studenoga 2014. – ANKO protiv Komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/36

         Tužba podnesena 21. studenoga 2014. – ANKO protiv Komisije
   (Predmet T-771/14)
   (2015/C 065/50)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Atena, Grčka) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da iznos od 2 96  149,77 eura koji je Komisija isplatila tužitelju za projekt DOC@HAND odgovora prihvatljivim troškovima te ga stoga tužitelj nije dužan vratiti kao neosnovano stečen i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba odnosi se na odgovornost Komisije u smislu članka 272. UFEU-a na temelju ugovora br. 508015 o izvršenju projekta DOC@ HAND. Konkretno, tužitelj tvrdi da je, iako je ispunio svoje ugovorne obveze, Komisija, kršeći navedeni ugovor, načelo dobre vjere, zabrane zlouporabe prava i načela proporcionalnosti, zatražila vraćanje iznosa koji su isplaćeni tužitelju, jer navodno odgovaraju troškovima koji se ne mogu priznati.
   Stoga, tužitelj smatra, kao prvo, da Komisija temelji svoju odluku na argumentima, koji su u potpunosti neosnovani i, u svakom slučaju, nedokazani, prema kojima se odbijaju svi troškovi tužitelja kao nedopušteni te se traži povrat iznosa koji je tužitelju uplaćen za projekt DOC@HAND. Kao drugo, time što odbija 99,59 % iznosa dužnog doprinosa zato što navodno ne odgovara prihvatljivim troškovima koje je tužitelj bio dužan snositi za potrebe projekta, Komisija krši načela zabrane zlouporabe prava i načelo proporcionalnosti.


title: Predmet F-9/13: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. studenoga 2013. – Marcuccio protiv Komisije (Javna služba — Rok za podnošenje tužbe — Nepravodobnost — Očito nedopuštena tužba)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/54

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. studenoga 2013. – Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-9/13) (1)

   ((Javna služba - Rok za podnošenje tužbe - Nepravodobnost - Očito nedopuštena tužba))
   2014/C 421/76
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije o prijeboju iznosa troškova koje joj je Opći sud naložio snositi u predmetu T-176/04 i većeg iznosa troškova koje tužitelj treba podmiriti na temelju rješenja u predmetu T-241/03.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Nalaže se L. Marcucciju snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 215, 27.7.2013., str. 20.


title: Predmet T-496/15 P: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2016. – CX protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Stegovni postupak — Stegovna mjera — Prelazak u niži razred — Prava obrane — Članci 4. i 6. Pravilnika o osoblju za dužnosnike — Članak 9. Priloga IX. Pravilniku o osoblju — Načelo proporcionalnosti — Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               27.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 232/20

         Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2016. – CX protiv Komisije
   (Predmet T-496/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Stegovni postupak - Stegovna mjera - Prelazak u niži razred - Prava obrane - Članci 4. i 6. Pravilnika o osoblju za dužnosnike - Članak 9. Priloga IX. Pravilniku o osoblju - Načelo proporcionalnosti - Očita pogreška u ocjeni”))
   (2016/C 232/26)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: CX (Enghien, Belgija) (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 18. lipnja 2015., CX/Komisija (F-27/13, EU:F:2015:60) sa zahtjevom za ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               CX-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet T-225/12: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Lídl Music (LIDL express) ( „Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice LIDL express — Raniji nacionalni figurativni žig LÍDL MUSIC — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Stvarna uporaba prijašnjeg žiga — Članak 15. stavak 1. i članak 42. stavak 2. i 3. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/34

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Lídl Music (LIDL express)
   (Predmet T-225/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice LIDL express - Raniji nacionalni figurativni žig LÍDL MUSIC - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Stvarna uporaba prijašnjeg žiga - Članak 15. stavak 1. i članak 42. stavak 2. i 3. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 102/53
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Schaeffer, M. Wolter i A. Marx, zatim M. Wolter, A. Marx i M. Kefferpütz, avocats)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Lídl Music spol. s r.o. (Brno, Češka Republika)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. ožujka 2012. Recours (predmet R 2379/2010-1), koja se odnosi na postupak prigovora između Lídl Music spol. s r.o. i Lidl Stiftung & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Lidl Stiftung & Co. KG se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 227, 28.7.2012.


title: Predmet T-327/12: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2014. – Simca Europe protiv OHIM-a – PSA Peugeot Citroën (Simca) ( „Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice Simca — Zla vjera — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/22

         Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2014. – Simca Europe protiv OHIM-a – PSA Peugeot Citroën (Simca)
   (Predmet T-327/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice Simca - Zla vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 194/28
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Simca Europe Ltd (Birmingham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: N. Haberkamm, avocat)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: GIE PSA Peugeot Citroën (Pariz, Francuska) (zastupnik: P. Kotsch, avocat)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. travnja 2012. (predmet R 645/2011-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između GIE PSA Peugeot Citroën i Simca Europe Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Simci Europe Ltd se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.


title: Predmet T-244/16: Tužba podnesena 13. svibnja 2016. – Yanukovych protiv Vijeća

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/49

         Tužba podnesena 13. svibnja 2016. – Yanukovych protiv Vijeća
   (Predmet T-244/16)
   (2016/C 243/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Viktor Fedorovič Janukovič (Kijev, Ukrajina) (zastupnik: T. Beazley, QC)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2016/318 od 4. ožujka 2016. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2016 L 60, str. 76.) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2016/311 od 4. ožujka 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2016 L 60, str. 1.), jer se njome ne stavlja izvan snage Uredba br. 208/2014, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da pobijane mjere Vijeća Europske unije (u daljnjem tekstu: Vijeće) nisu donesene na ispravnom pravnom temelju. Kao prvo, pobijane mjere nisu udovoljile uvjetima iz članka 29. UEU-a na koji se Vijeće oslanja. Među ostalim: (i) izričito navedeni ciljevi Vijeća (učvršćivanje vladavine prava i poštovanje ljudskih prava u Ukrajini) samo su nejasni navodi koji se ne mogu legitimno priznati kao valjan temelj za te mjere; (ii) pravna osnova na koju se Vijeće oslanja nije u dovoljnoj mjeri povezana s odgovarajućim mjerilom sudskog nadzora u trenutačnim okolnostima; i (iii) donošenje mjera ograničavanja protiv tužitelja ustvari podupire i daje legitimitet postupanju novog režima u Ukrajini koji sam ugrožava propisni postupak i vladavinu prava i koji povrjeđuje, te je spreman sustavno povrjeđivati, ljudska prava. Kao drugo, nisu bili ispunjeni uvjeti za pozivanje na članak 215. UFEU-a jer nije bilo valjane odluke prema poglavlju 2. glave V. UEU-a. Kao treće, nije postojala dovoljna veza da bi se protiv tužitelja moglo pozvati na članak 215. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće zlouporabilo svoje ovlasti. Za razliku od svrha/ciljeva koji su navedeni u pobijanim mjerama, cilj koji je Vijeće njihovom primjenom zapravo željelo postići jest stjecanje naklonosti sadašnjeg režima u Ukrajini (tako da Ukrajina nastavi s uspostavom tješnjih veza s EU-om).

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće propustilo navesti razloge. „Razlozi” za uključenje tužitelja u pobijane mjere (uz to što su pogrešni) su i formularni, neprikladni i ne sadrže dovoljno pojedinosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da tužitelj ne ispunjava navedene kriterije koji su potrebni za uvrštavanje osobe na popis u relevantnom razdoblju.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće uključenjem tužitelja u pobijane mjere počinilo očite pogreške u procjeni. Kod ponovnog uvrštenja tužitelja na popis, bez obzira na jasno nepostojanje povezanosti između „razloga” i mjerodavnih kriterija za uvrštenje na popis, Vijeće je počinilo očitu pogrešku.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tome da su povrijeđena tužiteljeva prava obrane, odnosno da mu je uskraćena učinkovita sudska zaštita. Među ostalim, Vijeće nije odgovarajuće saslušalo tužitelja prije ponovnog uvrštenja na popis, a tužitelj nije imao prikladnu ili poštenu priliku da ispravi pogreške ili pruži informacije vezane uz svoje osobne okolnosti.

               7.

               Sedmi se tužbeni razlog temelji na povredi tužiteljevog prava vlasništva na temelju članka 17. stavka 1. Povelje EU-a o temeljnim pravima jer, između ostalog, mjere ograničavanja neopravdano i neproporcionalno ograničavaju to prava, s obzirom da među ostalim: (i) nema naznaka da se smatra da su bilo koja sredstva koja je tužitelj navodno otuđio prenesena izvan Ukrajine; i (ii) nije nužno ni primjereno zamrznuti svu imovinu tužitelja s obzirom da su ukrajinske vlasti sada odredile vrijednost gubitaka čija se naknada zahtijeva u sklopu kaznenih postupaka protiv tužitelja.


title: Predmet F-101/15: Tužba podnesena 9. srpnja 2015. – ZZ protiv ESVD-a

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/70

         Tužba podnesena 9. srpnja 2015. – ZZ protiv ESVD-a
   (Predmet F-101/15)
   (2015/C 302/86)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke ESVD-a da se tužitelja ne promakne u razred AD13 u sklopu promaknuća za 2014.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku od 29. listopada 2014. kojom se utvrđuje popis dužnosnika promaknutih u sklopu promaknuća za 2014. u dijelu u kojem on ne sadrži njegovo ime;

               —

               naložiti ESVD-u snošenje troškova.


title: Predmet T-382/14: Tužba podnesena 19. svibnja 2014. – Rintisch protiv OHIM-a – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/39

         Tužba podnesena 19. svibnja 2014. – Rintisch protiv OHIM-a – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Predmet T-382/14)
   2014/C 282/51
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bernhard Rintisch (Bottrop, Njemačka) (zastupnik: A. Dreyer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Compagnie laitière européenne SA (Conde Sur Vire, Francuska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 14. ožujka 2014. u predmetu R 609/2011-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „PROTICURD” za proizvode iz razreda 5 i 29 – međunarodna registracija žiga br. 9 81  041 u kojoj je naznačena Europska unija

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: njemački žigovi Nos 3 9 7 02  429, 3 9 5 49  559 i 3 9 6 08  644

      Odluka Odjela za prigovore: djelomično prihvaćanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: djelomično prihvaćanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-92/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2015. uputio Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) – Sven Mathys protiv De Grave Antverpia NV

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2015. uputio Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) – Sven Mathys protiv De Grave Antverpia NV
   (Predmet C-92/15)
   (2015/C 155/16)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sven Mathys

      Tuženik: De Grave Antverpia NV

      Prethodno pitanje

   Je li članak 3. belgijskog Zakona od 5. svibnja 1936. o zakupu u riječnoj plovidbi u skladu s člancima 1. i 2. Direktive 96/75/EZ (1) u slučaju kada osoba koja nije ni vlasnik ni brodar plovila na unutarnjim vodnim putovima sklopi ugovor o prijevozu tereta unutarnjim vodnim putovima kao prijevoznik, a ne pojavljuje se kao posrednik „zakupnik” u smislu članka 3. Zakona od 5. svibnja 1936.?

      (1)  Direktiva Vijeća 96/75/EZ od 19. studenoga 1996. o sustavima iznajmljivanja plovila i određivanja cijena u domaćem i međunarodnom prijevozu unutarnjim vodnim putovima u Zajednici (SL L 304, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 2., str. 52.).


title: Predmet C-355/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung GesmbH i Caverion Österreich GmbH.

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung GesmbH i Caverion Österreich GmbH.
   (Predmet C-355/15)
   (2015/C 320/24)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung GesmbH i Caverion Österreich GmbH

      Druge stranke: Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co KG in Wien

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 3. Direktive 89/665/EEZ o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (1), kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ o izmjeni direktiva Vijeća 89/665/EEZ i 92/13/EEZ u vezi s poboljšanjem učinkovitosti postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi (2) (u daljnjem tekstu: Direktiva 89/665) s obzirom na načela iz presude Suda od 4. srpnja 2013. u predmetu Fastweb, C-100/12 (3) tumačiti na način da se ponuditelju čiju je ponudu naručitelj pravomoćno odbio i koji stoga nije zainteresirani ponuditelj u smislu članka 2.a Direktive 89/665 može uskratiti pristup preispitivanju odluke o odabiru (odluka o sklapanju okvirnog ugovora) i sklapanja ugovora (uključujući dodjelu naknade štete koja se zahtijeva prema članku 2. stavku 7. Direktive) i onda kada su samo dvojica ponuditelja dali ponude, a ponudu uspješnog ponuditelja kojemu je dodijeljen ugovor je prema mišljenju ponuditelja koji nije zainteresiran također trebalo odbiti?
               U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Treba li članak 1. stavak 3. Direktive 89/665 s obzirom na načela iz presude Suda od 4. srpnja 2013. u predmetu Fastweb, C-100/12 tumačiti na način da se ponuditelju koji nije zainteresiran (u smislu članka 2.a Direktive) pristup preispitivanju mora odobriti samo:

                           a)

                           ako iz spisa postupka preispitivanja očito proizlazi da ponuda uspješnog ponuditelja nije valjana?

                           b)

                           ako ponuda uspješnog ponuditelja nije valjana iz istovrsnih razloga?

      (1)  SL L 395, str. 33. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.)

      (2)  SL L 335, str. 31. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 198.)

      (3)  ECLI:EU:C:2013:448.


title: Predmet C-647/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. prosinca 2016. uputio tribunal administratif de Lille (Francuska) – Adil Hassan protiv Préfet du Pas-de-Calais

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. prosinca 2016. uputio tribunal administratif de Lille (Francuska) – Adil Hassan protiv Préfet du Pas-de-Calais
   (Predmet C-647/16)
   (2017/C 070/17)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal administratif de Lille

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Adil Hassan

      Tuženik: Préfet du Pas-de-Calais

      Prethodno pitanje

   Predstavljaju li odredbe članka 26. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013 (1) prepreku nadležnim tijelima države članice koja je podnijela drugoj državi članici koju smatra odgovornom državom primjenom kriterija utvrđenih uredbom zahtjev za prihvat ili ponovni prihvat državljanina treće zemlje ili osobe bez državljanstva koji je podnio zahtjev za međunarodnu zaštitu o kojem još nije konačno odlučeno ili druge osobe iz članka 18. stavka 1. točke (c) ili (d) uredbe da donesu odluku o transferu i o njoj obavijeste zainteresiranu stranu prije nego li je zamoljena država prihvatila taj prihvat ili ponovni prihvat?

      (1)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL L 180, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.).


title: Predmet T-429/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Martín Osete protiv EUIPO-a – Rey (AN IDEAL HUSBAND)

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/48

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Martín Osete protiv EUIPO-a – Rey (AN IDEAL HUSBAND)
   (Predmet T-429/16)
   (2016/C 343/65)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Isabel Martín Osete (Pariz, Francuska) (zastupnik: V. Wellens, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Daniella Rey (Toulouse, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „AN IDEAL HUSBAND” – žig EU-a br. 5 231 808

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. travnja 2016. u predmetu R 1526/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 55. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-233/17: Tužba podnesena 20. travnja 2017. – Portugal protiv Komisije

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/32

         Tužba podnesena 20. travnja 2017. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-233/17)
   (2017/C 213/44)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão i J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije C(2017) 7866 оd 14. siječnja 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem je njome isključeno financiranje izdataka koje je istaknuo Portugal u okviru mjera „POSEI — posebna mjera za opskrbu” (1 288 044,79 eura) i „izravna plaćanja za poljoprivredu u 2010.” (830 326,12 eura);

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 11. Uredbe Komisije (EZ) br. 885/2006 od 21. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a (SL 2006., L 171, str. 90.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 88.), u vezi s bitnim zahtjevima formalnog obavještavanja koje je propisano u toj odredbi.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (SL 2009., L 30, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 23. Uredbe Vijeća (EZ) br. 247/2006 od 30. siječnja 2006. o utvrđivanju posebnih mjera za poljoprivredu u najudaljenijim regijama Unije (SL 2006., L 42, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 21., str. 101.).


title: Predmet T-365/16: Tužba podnesena 8. srpnja 2016. – Portigon protiv SRB-a

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/38

         Tužba podnesena 8. srpnja 2016. – Portigon protiv SRB-a
   (Predmet T-365/16)
   (2016/C 343/52)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Portigon AG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: D. Bliesener i V. Jungkind, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi tuženikove odluke na kojima se temelje rješenja kojima je njemački Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung 22. travnja 2016. (broj akta 2208101-2016-JB) i 10. lipnja 2016. (broj akta 2208102-2016-JB2) za tužitelja odredio godišnje doprinose za jedinstveni fond za sanaciju za 2016.;

               —

               obveže tuženika da podnese odluke navedene u prvoj točki;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 70. stavka 2. podstavaka 1. do 3. Uredbe (EU) 806/2014 (1) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (a) Provedbene uredbe (EU) 2015/81 (2) u vezi s člankom 103. stavkom 7. Direktive 2014/59/EU (3)

                           —

                           Tuženik je tužitelju nezakonito odredio obvezu doprinosa za fond jer institucija nije izložena riziku, sanacija institucije isključena je prema odredbama Uredbe (EU) 806/2014 i institucija nema važnost za stabilnost financijskog sustava.

                           —

                           Tužitelj više nije operativno aktivan na tržištu. Od početka 2012. više ne pokreće nove poslove i nalazi se u sanaciji zbog odluke Komisije o potpori. Većinu svojih preostalih obveza drži u povjereničkom upravljanju za drugog pravnog subjekta koji je preuzeo prilike i rizike iz tog posla.

                           —

                           Delegirana uredba (EU) 2015/63 (4), koja ne predviđa izuzetke za institucije poput tužitelja, povređuje članak 103. stavak 7. Direktive 2014/59/EU.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članaka 16. i 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja)
               Zbog posebne tužiteljeve situacije u usporedbi s drugim kreditnim institucijama obveznicima doprinosa odluke povređuju opće načelo jednakosti. One usto neproporcionalno zadiru u tužiteljevu slobodu poduzetništva.

               3.

               Treći tužbeni razlog istaknut podredno: povreda članka 70. stavka 2. podstavaka 1. do 3. Uredbe (EU) 806/2014 u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (a) Provedbene uredbe (EU) 2015/81 u vezi s člankom 103. stavkom 7. Direktive 2014/59/EU
               Prilikom izračuna iznosa doprinosa tuženik je tužiteljev bilansni povjerenički posao bez rizika nezakonito propustio izuzeti od obveza relevantnih za određivanje doprinosa.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog istaknut podredno: povreda članka 70. stavka 6. Uredbe (EU) 806/2014 u vezi s člankom 5. stavcima 3. i 4. Delegirane uredbe (EU) 2015/63
               Prilikom izračuna iznosa doprinosa tuženik u odnosu na tužiteljeve derivativne ugovore nezakonito nije primijenio neto pristup prikladan za rizike, nego bruto pristup.

               5.

               Peti tužbeni razlog istaknut podredno: povreda članka 70. stavka 6. Uredbe (EU) 806/2014 u vezi s člankom 6. stavkom 8. točkom (a) Delegirane uredbe (EU) 2015/63
               Prilikom izračuna iznosa doprinosa tuženik je tužitelja nezakonito smatrao institucijom u restrukturiranju. Pokazatelj rizika iz članka 6. stavka 5. točke (c) Delegirane uredbe (EU) 2015/63 morao je dobiti minimalnu vrijednost.

               6.

               Šesti tužbeni razlog: povreda članka 41. stavka 1. i stavka 2. točke (a) Povelje jer je tuženik tužitelja morao saslušati prije donošenja svojih odluka

               7.

               Sedmi tužbeni razlog: povreda članka 41. stavka 1. i stavka 2. točke (c) Povelje jer tuženik svoje odluke nije obrazložio u dovoljnoj mjeri.

      (1)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1.)

      (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2015/81 od 19. prosinca 2014. o utvrđivanju jedinstvenih uvjeta primjene Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima jedinstvenom fondu za sanaciju (SL 2015., L 15, str. 1.)

      (3)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (Tekst značajan za EGP) (SL 2014., L 173, str. 190.)

      (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44.)


title: Predmet T-276/08: Rješenje Općeg suda od 9. travnja 2014. – Al-Aqsa protiv Vijeća

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/37

         Rješenje Općeg suda od 9. travnja 2014. – Al-Aqsa protiv Vijeća
   (Predmet T-276/08) (1)

   2014/C 194/48
   Jezik postupka: nizozemski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 236, 13.9.2008.


title: Predmet T-716/15: Presuda Općeg suda od 9. studenoga 2016. – Gallardo Blanco protiv EUIPO-a – Expasa Agricultura y Ganadería (Prikaz konjskih žvala u obliku slova „h”) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji se sastoji od prikaza konjskih žvala u obliku slova „h” — Raniji figurativni žigovi Europske unije i Španjolske — Relativni razlog za odbijanje — Stvarna uporaba ranijih žigova — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/33

         Presuda Općeg suda od 9. studenoga 2016. – Gallardo Blanco protiv EUIPO-a – Expasa Agricultura y Ganadería (Prikaz konjskih žvala u obliku slova „h”)
   (Predmet T-716/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji se sastoji od prikaza konjskih žvala u obliku slova „h” - Raniji figurativni žigovi Europske unije i Španjolske - Relativni razlog za odbijanje - Stvarna uporaba ranijih žigova - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 038/45)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Juan Gallardo Blanco (Los Barrios, Španjolska) (zastupnik: E. Estella Garbayo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Expasa Agricultura y Ganadería, SA (Jerez de la Frontera, Španjolska) (zastupnik: A. Bosch Döffert, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. rujna 2015. (predmet R 1502/2014-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Expasa Agricultura y Ganadería i Juana Gallardoa Blancoa.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Juanu Gallardo Blanco snošenje troškova.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet T-335/15: Tužba podnesena 23. lipnja 2015. – Universal Protein Supplements protiv OHIM-a (Prikaz bodibildera)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/45

         Tužba podnesena 23. lipnja 2015. – Universal Protein Supplements protiv OHIM-a (Prikaz bodibildera)
   (Predmet T-335/15)
   (2015/C 279/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Universal Protein Supplements Corp. (New Brunswick, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: S. Malynicz, Barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s prikazom bodibildera – prijava za registraciju br. 13 060 991

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. ožujka 2015. u predmetu R 2958/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet F-62/13: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. ožujka 2015. – Marcuccio protiv Komisije (Isključenje zastupnika stranke iz postupka — Neodređivanje novog zastupnika — Tužitelj je prestao odgovarati na pozive Službeničkog suda — Obustava postupka)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/47

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. ožujka 2015. – Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-62/13) (1)

   ((Isključenje zastupnika stranke iz postupka - Neodređivanje novog zastupnika - Tužitelj je prestao odgovarati na pozive Službeničkog suda - Obustava postupka))
   (2015/C 146/64)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: A., odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o ustezanju 500 eura i pet ustezanja od po 504,67 eura naknade za invalidnost tužitelja, za mjesece od srpnja do prosinca 2012.

      Izreka rješenja

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi F 62/13, Marcuccio/Komisija.

               2.

               L. Marcuccio snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013. , str. 26.


title: Predmet C-590/12: Rješenje predsjednika Suda od 10. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Winsen (Luhe) – Njemačka) – Andrea Merten protiv ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/22

         Rješenje predsjednika Suda od 10. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Winsen (Luhe) – Njemačka) – Andrea Merten protiv ERGO Lebensversicherung AG
   (Predmet C-590/12) (1)

   2014/C 184/32
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 46, 16.2.2013.


title: Predmet C-284/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2015. uputio Cour du travail de Bruxelles (Belgija) – Office national de l'emploi (ONEm), M protiv M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2015. uputio Cour du travail de Bruxelles (Belgija) – Office national de l'emploi (ONEm), M protiv M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)
   (Predmet C-284/15)
   (2015/C 279/27)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour du travail de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Office national de l'emploi (ONEm), M

      Tuženici: M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 67. stavak 3. Uredbe o socijalnoj sigurnosti br. 1408/71 (1) tumačiti tako da se protivi tome da država članica odbije zbrajanje razdoblja zaposlenja potrebno za stjecanje prava na naknadu za nezaposlene čija je svrha dopuniti prihode iz rada u nepunom radnom vremenu, kada tom zaposlenju nije prethodilo nikakvo razdoblje osiguranja ili zaposlenja u toj državi članici?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, je li članak 67. stavak 3. Uredbe o socijalnoj sigurnosti br. 1408/71 u skladu s, osobito:

                           —

                           člankom 48. UFEU-a u mjeri u kojoj uvjet koji se na temelju tog članka 67. stavka 3. primjenjuje na zbrajanje razdoblja zaposlenja može ograničiti slobodu kretanja radnika i njihov pristup određenim radnim mjestima u nepunom radnom vremenu,

                           —

                           člankom 45. UFEU-a kojim se „podrazumijeva ukidanje svake diskriminacije na temelju državljanstva među radnicima iz država članica u vezi sa zapošljavanjem, primicima od rada i ostalim uvjetima rada i zapošljavanja” i kojim se u korist radnika propisuje pravo na „prihvaćanje stvarno učinjenih ponuda za zaposlenje” (uključujući rad u nepunom radnom vremenu) u drugim državama članicama, „slobodno kretanje unutar državnog područja država članica u tu svrhu” i boravljenje u njima „radi zapošljavanja sukladno odredbama koje uređuju zapošljavanje državljana te države utvrđenih zakonom i ostalim propisima”,

                           —

                           člankom 15. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u kojem stoji da „svaki građanin Unije može slobodno tražiti zaposlenje, raditi, (…) u svakoj državi članici”?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji koja je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996. (SL 1997, L 28, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 7., str. 7.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1606/98 od 29. lipnja 1998. (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 138.; u daljnjem tekstu: Uredba o socijalnoj sigurnost br. 1408/71).


title: Predmet T-619/13 P: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Faita protiv EGSO-a ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Uznemiravanje — Izostanak pomoći i povreda dužne pažnje — Pogreška koja se tiče prava — Pravo na obranu” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/51

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Faita protiv EGSO-a
   (Predmet T-619/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Uznemiravanje - Izostanak pomoći i povreda dužne pažnje - Pogreška koja se tiče prava - Pravo na obranu”))
   (2015/C 046/65)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Carla Faita (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO), (zastupnici: M. Pascua Mateo i L. Camarena Januzec, agenti, uz asistenciju M. Troncosa Ferrera i F.-M. Hislairea, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 16. rujna 2013., Faita/CESE (F-92/11, Zb.SS, EU:F:2013:130) kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Carla Faita snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (EGSA).

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet T-280/17: Tužba podnesena 9. svibnja 2017. – GE.CO.P. protiv Komisije

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/37

         Tužba podnesena 9. svibnja 2017. – GE.CO.P. protiv Komisije
   (Predmet T-280/17)
   (2017/C 213/51)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: GE.CO.P. Generale Costruzioni e Progettazioni SpA (Rim, Italija) (zastupnik: G. Naticchioni, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj zahtijeva da Opći sud utvrdi da je Europska komisija – Ured za infrastrukturu i logistiku u Luxembourgu nezakonito postupila kada je donijela i objavila odluku od 7. ožujka 2017. koja je sadržavala isključenje tužitelja GE.CO.P. S.p.A. na dvije godine iz europskih postupaka nadmetanja, te da slijedom toga poništi tu odluku kao i sve akte koji iz nje proizlaze odnosno čija su posljedica, čak i ako GE.CO.P. za njih nije znao. Također traži da se tuženiku naloži snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Na temelju predmetne pobijane odluke, Komisija je 5. kolovoza 2015. po službenoj dužnosti raskinula Ugovor o nabavi br. 09bis/2012/OIL – serija 1, o radovima na obnovi dviju zgrada „Foyer européen” u Luksemburgu, koji su bili povjereni društvu GE.CO.P.
   U prilog tom zahtjevu tužitelj se poziva na povredu članka 8. Uredbe (EU, Euratom) 2015/1929 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. listopada 2015. o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2015., L 286, str. 1.), te na povredu članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
   U tom pogledu tvrdi da donošenju pobijane odluke nije prethodio redovan kontradiktorni postupak. Tužitelj navodi da nije bio obaviješten o pokretanju postupka isključenja te da mu stoga nije bila dana mogućnost da se brani u okviru postupka i da pred nadležnim tijelom iznese argumente koji mu idu u prilog.
   Da je toj stranci dana mogućnost da se brani, smatra da bi bila iznijela argumente u svoju obranu koji bi vjerojatno doveli do drugačijeg mišljenja mjerodavnog tijela o meritumu te do drugačijeg ishoda cijelog postupka, povoljnijeg za GE.CO.P.


title: Predmet C-315/12: Presuda Suda (osmo vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Højesteret — Danska) — Metro Cash & Carry Danmark ApS protiv Skatteministeriet (Trošarina — Direktiva 92/12/EEZ — Članci 7. do 9. — Direktiva 2008/118/EZ — Članci 32. do 34. — Kretanje proizvoda koji podliježu trošarini unutar Zajednice — Uredba (EEZ) br. 3649/92 — Članci 1. i 4. — Pojednostavljeni prateći dokument — Primjerak 1. — „Cash & carry” djelatnost — Proizvodi stavljeni u promet radi potrošnje u jednoj državi članici i držani u drugoj državi članici u komercijalne svrhe ili proizvodi koje nabavljaju fizičke osobe za vlastitu uporabu i same je prevoze — Jaka alkoholna pića — Nepostojanje obveze dobavljača da izvrši provjeru)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/17

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Højesteret — Danska) — Metro Cash & Carry Danmark ApS protiv Skatteministeriet
   (Predmet C-315/12) (1)

   (Trošarina - Direktiva 92/12/EEZ - Članci 7. do 9. - Direktiva 2008/118/EZ - Članci 32. do 34. - Kretanje proizvoda koji podliježu trošarini unutar Zajednice - Uredba (EEZ) br. 3649/92 - Članci 1. i 4. - Pojednostavljeni prateći dokument - Primjerak 1. - „Cash & carry” djelatnost - Proizvodi stavljeni u promet radi potrošnje u jednoj državi članici i držani u drugoj državi članici u komercijalne svrhe ili proizvodi koje nabavljaju fizičke osobe za vlastitu uporabu i same je prevoze - Jaka alkoholna pića - Nepostojanje obveze dobavljača da izvrši provjeru)
   2013/C 260/30
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Højesteret

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Metro Cash & Carry Danmark ApS

      Tuženik: Skatteministeriet

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Højesteret — Tumačenje članka 7. stavka 4. Direktive Vijeća 92/12/EEZ od 25. veljače 1992. o općim aranžmanima za proizvode koji podliježu trošarinama te o držanju i prometu tih proizvoda i njihovom praćenju (SL L 76, str. 1.) i čl. 34. stavka 4. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (SL L 9, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 174.) kao i Uredbe Komisije (EEZ) br. 3649/92 od 17. prosinca 1992. o pojednostavljenom pratećem dokumentu za prijevoz unutar Zajednice proizvoda koji podliježu trošarini, koji su stavljeni u promet radi potrošnje u državi članici otpreme (SL L 369, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 18.) — Trošarina — Proizvodi koje nabavljaju fizičke osobe za vlastitu uporabu — Postojanje ili nepostojanje obveze poduzetnika u jednoj državi članici da se uvjeri u primitak primjerka 1. pojednostavljenog pratećeg dokumenta pri prodaji alkohola u svojim trgovinama u navedenoj državi članici državljanima drugih država članica koji svoju kupovinu obavljaju uz predočenje potrošačke kartice dostavljene u ime poduzetnika koji su prisutni u drugim državama članicama i u slučaju kad su alkoholna pića predana imatelju kartice na licu mjestu kako bi ih on sam prenio u državu članicu u kojoj ima prebivalište.

      Izreka

               1.

               Članke 7. do 9. Direktive Vijeća 92/12/EEZ od 25. veljače 1992. o općim aranžmanima za proizvode koji podliježu trošarinama te o držanju i prometu tih proizvoda i njihovom praćenju, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 92/108/EEZ od 14. prosinca 1992., kao i članke 1. i 4. Uredbe Komisije (EEZ) br. 3649/92 od 17. prosinca 1992. o pojednostavljenom pratećem dokumentu za prijevoz unutar Zajednice proizvoda koji podliježu trošarini, koji su stavljeni u promet radi potrošnje u državi članici otpreme, treba tumačiti na način da ne obvezuju gospodarski subjekt, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, da provjeri imaju li kupci iz drugih zemalja članica namjeru uvesti proizvode koji podliježu trošarini u drugu državu članicu i, po potrebi, obavlja li se taj uvoz u privatne ili komercijalne svrhe.

               2.

               Članke 32. do 34. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ treba tumačiti na način da ne mijenjaju bitno članke 7. do 9. Direktive 92/12, kako je izmijenjena Direktivom 92/108, na način koji bi, u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, opravdavao drugačiji odgovor na prvo pitanje.

               3.

               Članak 8. Direktive 92/12, kako je izmijenjena Direktivom 92/108, treba tumačiti na način da može obuhvatiti kupnju proizvoda koji podliježu trošarini u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, kada te proizvode nabavljaju fizičke osobe za vlastitu uporabu i same ih prevoze, što nadležna nacionalna tijela moraju provjeriti u svakom pojedinom slučaju.

      (1)  SL C 258, 25.8.2012.


title: Predmet F-89/12: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 4. lipnja 2013. — Marrone protiv Komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/31

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 4. lipnja 2013. — Marrone protiv Komisije
   (Predmet F-89/12) (1)

   2013/C 252/95

   Predmetni postupak završen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 331, 27.10.2012., str. 33.


title: Predmet C-595/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) – Emmea Srl, Commercial Hub Srl protiv Comune di Siracusa i dr.

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) – Emmea Srl, Commercial Hub Srl protiv Comune di Siracusa i dr.
   (Predmet C-595/16)
   (2017/C 239/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Emmea Srl, Commercial Hub Srl

      Tuženici: Comune di Siracusa, Assessorato delle Attività Produttive per la Regione Siciliana, Libero Consorzio Comunale – prije Provincia di Siracusa, Camera di Commercio di Siracusa
   Rješenjem od 27. travnja 2017. Sud (deseto vijeće) proglasio je da je zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia rješenjem od 20. listopada 2016. očito nedopušten.


title: Predmet T-400/11: Rješenje Općeg suda od 9. rujna 2013. — Altadis protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Državne potpore — Sustav potpora koje omogućavaju poreznu amortizaciju financijskog goodwilla u slučaju preuzimanja stranih uloga — Odluka o proglašenju sustava državne potpore nesukladne s unutarnjim tržištem i koja ne nalaže povrat potpora — Akt koji sadrži izvršne mjere — Nedostatak individualnog dosega — Nepostojanje obveze povrata — Nedopuštenost” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/20

         Rješenje Općeg suda od 9. rujna 2013. — Altadis protiv Komisije
   (Predmet T-400/11) (1)

   (Tužba za poništenje - Državne potpore - Sustav potpora koje omogućavaju poreznu amortizaciju financijskog goodwilla u slučaju preuzimanja stranih uloga - Odluka o proglašenju sustava državne potpore nesukladne s unutarnjim tržištem i koja ne nalaže povrat potpora - Akt koji sadrži izvršne mjere - Nedostatak individualnog dosega - Nepostojanje obveze povrata - Nedopuštenost)
   2013/C 336/43
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Altadis, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan i R. Calvo Salinero, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije 2011/282/EU od 12. siječnja 2011. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla u slučaju preuzimanja stranih uloga C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) u Španjolskoj (SL L 135, str. 1).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Altadis, SA se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 282, 24.9.2011.


title: Predmet F-89/15: Tužba podnesena 18. svibnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/62

         Tužba podnesena 18. svibnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-89/15)
   (2015/C 279/80)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: G.-M. Enache, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom tužitelj nije uvršten na popis uspješnih kandidata natječaja EPSO/AD/248/13 i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene materijalne i nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku tijela za imenovanje o žalbi koju je podnio tužitelj na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju kojom osporava odluku povjerenstva za odabir kojom njegovo ime nije uvršteno na popis uspješnih kandidata natječaja EPSO/AD/248/13;

               —

               poništenje odluke povjerenstva za odabir o zahtjevu za preispitivanje kojeg je podnio tužitelj u sporu EPSO/AD/248/13;

               —

               poništenje odluke povjerenstva za odabir na otvorenom natječaju EPSO/AD/248/13 kojom tužiteljevo ime nije uvršteno na popis uspješnih kandidata otvorenog natječaja EPSO/AD/248/13;

               —

               naknaditi pretrpljenu materijalnu i nematerijalnu štetu. Tužitelj je procijenio imovinsku štetu na 50  000 EUR, što predstavlja gubitak koji je nastao zbog razlike između osnovne plaće na koju bi imao pravo kada bi bio zaposlen sa popisa uspješnih kandidata i njegove trenutne osnovne plaće. Neimovinska šteta je procijenjena na 50  000 EUR za opterećenje koje je tužitelj imao s obzirom na nastojanja i nepotrebno utrošeno osobno vrijeme tijekom postupanja u toj situaciji i s obzirom na razdvojenost od obitelji jer bi zapošljavanjem s popisa uspješnih kandidata mogao živjeti zajedno s članovima svoje obitelji;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-231/14 P: Žalba koju je 8. svibnja 2014. podnio InnoLux Corp., ranije Chimei InnoLux Corp. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-91/11: InnoLux Corp., ranije Chimei InnoLux Corp. protiv Europske komisije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/20

         Žalba koju je 8. svibnja 2014. podnio InnoLux Corp., ranije Chimei InnoLux Corp. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-91/11: InnoLux Corp., ranije Chimei InnoLux Corp. protiv Europske komisije
   (Predmet C-231/14 P)
   2014/C 212/23
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: InnoLux Corp., ranije Chimei InnoLux Corp. (zastupnici: J.-F. Bellis, avocat, R. Burton, Solicitor)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine pobijanu presudu u dijelu u kojem se njome potvrđuje novčana kazna izrečena InnoLuxu spornom odlukom na temelju vrijednosti isporuka LCD zaslona unutar grupe u žaliteljevim tvornicama u Kini i Tajvanu;

               —

               poništi Komisijinu odluku u dijelu u kojem je njome izrečena kazna InnoLuxu na temelju vrijednosti isporuka LCD zaslona unutar grupe u žaliteljevim tvornicama u Kini i Tajvanu;

               —

               na odgovarajući način smanji novčanu kaznu izrečenu InnoLuxu na 173 milijuna eura; i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka, uključujući i postupak pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Prvi žalbeni razlog: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava presudivši da su isporuke LCD zaslona unutar grupe u žaliteljevim tvornicama u Kini i Tajvanu u području primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. EGP-a samom činjenicom da žalitelj unutar EGP-a prodaje računalne monitore u koje su kao dijelovi ugrađeni LCD zasloni u tvornicama o kojima je riječ.
               Ovaj žalbeni razlog se temelji na sljedećim razlozima:

                           a.

                           Utvrđenje povrede u spornoj odluci obuhvaća samo isporuke LCD zaslona unutar EGP-a, bilo da su prodani trećima ili isporučeni unutar grupe, i ne pravi razliku između isporuka unutar grupe od strane vertikalno integriranih sudionika u zabranjenom sporazumu koji s kupcem s kojim su povezani tvore jedinstvenog poduzetnika i onih koji ne tvore jedinstvenog poduzetnika;

                           b.

                           Uporaba pojma takozvane „izravne prodaje unutar EGP-a putem prerađenih proizvoda” nije u skladu s argumentacijom na kojoj počiva presuda u predmetu Europa Carton da se isporuke unutar grupe tretiraju na potpuno isti način kao i prodaja trećima;

                           c.

                           Nije u skladu s doktrinom provedbe iz presude u predmetu Wood Pulp I primjena članka 101. UFEU-a i članka 53. EGP-a na isporuke LCD zaslona izvan EGP-a;

                           d.

                           Pojam „izravne prodaje unutar EGP-a putem prerađenih proizvoda” dovodi do nezakonitog izuzimanja iz područja primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. EGP-a transakcija koje se tiču LCD zaslona koje se izvršavaju i ograničavaju tržišno natjecanje unutar EGP-a, na temelju argumentacije koju je ovaj Sud izričito odbacio u presudi donesenoj u predmetu Commercial Solvents;

                           e.

                           Eksteritorijalna primjena prava tržišnog natjecanja EU-a kao posljedica uporabe pojma takozvane „izravne prodaje unutar EGP-a putem prerađenih proizvoda” dovodi do opasnosti od dvostrukog suđenja za poduzetnike i do sukoba nadležnosti s drugim tijelima za zaštitu tržišnog natjecanja.

               2.

               Drugi žalbeni razlog: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava presudivši da je Komisija ocijenila da je kategorija takozvane „izravne prodaje unutar EGP-a putem prerađenih proizvoda” primjenjiva na isporuke LCD zaslona unutar grupe svakog od adresata Komisijine odluke „na temelju istih objektivnih kriterija”, istovremeno odbivši kao nedopuštene sve tužbene razloge koje je istaknuo žalitelj osporavajući relevantnost, objektivnost i koherentnost upotrijebljenog kriterija, to jest, jesu li s njihovim povezanim kupcima tvorili jedinstvenog poduzetnika.
               Ovaj se žalbeni razlog temelji na sljedećim razlozima:

                           a.

                           Tvore li vertikalno integrirani adresati sporne odluke jedinstvenog poduzetnika s njihovim povezanim kupcima nije „objektivna razlika” koja opravdava različito postupanje prema njihovim isporukama unutar skupine.;

                           b.

                           Ne može se pozivati na načelo zakonitosti kako bi se odbio žaliteljev žalbeni razlog da se prema njegovim isporukama LCD zaslona unutar skupine postupa na temelju iste metode kao što je ona primijenjena na isporuke LCD zaslona unutar skupine LG Displaya i AUO-a s obzirom na to da je ta metoda u potpunosti zakonita.


title: Predmet T-562/14: Tužba podnesena 28. srpnja 2014. – Yoo Holdings protiv OHIM-a – Eckes-Granini Group (YOO)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/18

         Tužba podnesena 28. srpnja 2014. – Yoo Holdings protiv OHIM-a – Eckes-Granini Group (YOO)
   (Predmet T-562/14)
   2014/C 351/22
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Yoo Holdings Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: D. Farnsworth, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. travnja 2014. donesenu u predmetu R 762/2013-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „YOO” za usluge iz razreda 35, 41 i 43 – prijava žiga Zajednice br. 10 487 924

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: nacionalna i međunarodna registracija za verbalni žig „YO” za proizvode iz razreda 29, 30 i 32

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je u cijelosti odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: osporavana odluka je djelomično poništena, a prigovor je u dijelu usvojen

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-549/15: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Guiral Broto protiv EUIPO-a – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije CAFE DEL SOL — Raniji nacionalni figurativni žig Café del Sol — Nepodnošenje dokaza na jeziku postupka povodom prigovora — Članci 75. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravila 19. i 20. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Prava obrane”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/45

         Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Guiral Broto protiv EUIPO-a – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL)
   (Predmet T-549/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije CAFE DEL SOL - Raniji nacionalni figurativni žig Café del Sol - Nepodnošenje dokaza na jeziku postupka povodom prigovora - Članci 75. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravila 19. i 20. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Prava obrane”))
   (2017/C 030/50)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ramón Guiral Broto (Marbella, Njemačka) (zastupnik: J. L. de Castro Hermida, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. srpnja 2015. (predmet R 1888/2014-5) vezano uz postupak povodom prigovora između R. Guirala Brota i društva Gastro & Soul.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 16. srpnja 2015. (predmet R 1888/2014-5) vezano uz postupak povodom prigovora između Ramóna Guirala Brota i društva Gastro & Soul GmbH.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               EUIPO i R. Guiral Broto snosit će svaki vlastite troškove.

      (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet C-398/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Fermo – Italija) – kazneni postupak protiv M (Konvencija o primjeni Schengenskog sporazuma — Članak 54. — Načelo ne bis in idem — Područje primjene — Rješenje o obustavi postupka i neupućivanju predmeta sudu koji je nadležan za donošenje presude koje je donio sud države potpisnice sporazuma zbog nedostatka dokaza — Mogućnost ponovnog otvaranja sudske istrage u slučaju pojavljivanja novih dokaza — Pojam osobe kojoj je, pravomoćno presuđeno' — Kazneni postupak u drugoj državi potpisnici sporazuma protiv iste osobe i zbog istog djela — Dovršetak progona i primjena načela ne bis in idem)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/7

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Fermo – Italija) – kazneni postupak protiv M
   (Predmet C-398/12) (1)

   ((Konvencija o primjeni Schengenskog sporazuma - Članak 54. - Načelo ne bis in idem - Područje primjene - Rješenje o obustavi postupka i neupućivanju predmeta sudu koji je nadležan za donošenje presude koje je donio sud države potpisnice sporazuma zbog nedostatka dokaza - Mogućnost ponovnog otvaranja sudske istrage u slučaju pojavljivanja novih dokaza - Pojam osobe kojoj je, pravomoćno presuđeno' - Kazneni postupak u drugoj državi potpisnici sporazuma protiv iste osobe i zbog istog djela - Dovršetak progona i primjena načela ne bis in idem))
   2014/C 253/09
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Fermo

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   M

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Tribunale di Fermo – Tumačenje članka 54. Konvencije o primjeni Schengenskog sporazuma – Načelo „ne bis in idem” – Pojam „osobe kojoj je pravomoćno presuđeno” – Pravomoćna odluka o obustavi postupka koju je donio sud države članice

      Izreka

   Članak 54. Konvencije o primjeni Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. između vlada država Belgijsko-luksemburške gospodarske unije, Savezne Republike Njemačke i Francuske Republike o postupnom ukidanju pregleda na zajedničkim granicama, potpisane u Schengenu (Luksemburg) 19. lipnja 1990., treba tumačiti u smislu da se rješenje o obustavi postupka i neupućivanju predmeta sudu nadležnom za donošenje presude, koje u državi potpisnici sporazuma u kojoj je to rješenje doneseno priječi nova suđenja za ista djela protiv osobe na koju se odnosilo spomenuto rješenje, osim ako se protiv navedene osobe ne pojave novi dokazi, treba smatrati odlukom kojom se izriče pravomoćna presuda u smislu tog članka, što na taj način priječi nova suđenja protiv iste osobe za ista djela u drugoj državi potpisnici sporazuma.

      (1)  SL C 355, 17.11.2012.


title: Predmet T-600/15: Tužba podnesena 22. listopada 2015. – PAN Europe i dr. protiv Komisije

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/20

         Tužba podnesena 22. listopada 2015. – PAN Europe i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-600/15)
   (2016/C 059/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgija), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgija), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Italija) (zastupnici: B. Kloostra i A. van den Biesen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 2015/1295 (1); i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisija povrijedila članke 4. i 6. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 (2) i Priloge I. i II. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 time što je donijela spornu uredbu i odobrila stavljanje sulfoksaflora na tržište.

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 4. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 i/ili nije pravilno primijenila zahtjeve za odobravanje aktivnih tvari koji su propisani Uredbom (EZ) br. 1107/2009;

                           —

                           Komisija je također povrijedila članak 4. u vezi s člankom 6. točkom (f) Uredbe (EZ) br. 1107/2009 i točke 1.1. i 2.2. Priloga II. Uredbi i/ili nije pravilno primijenila zahtjeve za odobravanje aktivnih tvari koji su propisani Uredbom (EZ) br. 1107/2009; i

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 4. i članak 6. točku (i) Uredbe (EZ) br. 1107/2009 i/ili nije pravilno primijenila zahtjeve za odobravanje aktivnih tvari koji su propisani Uredbom (EZ) br. 1107/2009.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da sporna uredba krši pravo na vlasništvo pčelara i njihovo pravo poduzetništva koje je propisano u člancima 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (3).

               3.

               Treći tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je donošenjem sporne uredbe Komisija povrijedila načela dobre uprave, dosljednosti u odlučivanju i dužne pažnje.

      (1)  Provedbena Uredba Komisije (EU) br. 2015/1295 od 27. srpnja 2015. o odobravanju aktivne tvari sulfoksaflora u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i o izmjeni Priloga Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 540/2011 (SL L 199, str. 8.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL L 309, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 61., str. 52.).

      (3)  Povelja Europske unije o temeljnim pravima (SL 2000, C 326, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.)..


title: Predmet T-575/13: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014 . – Lesaffre et Compagnie protiv OHIM-a – Louis Baking Company (BAKING CENTER BY TECHNOLINE)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/53

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Lesaffre et Compagnie protiv OHIM-a – Louis Baking Company (BAKING CENTER BY TECHNOLINE)
   (Predmet T-575/13) (1)

   2014/C 175/75
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 31, 1.2.2014.


title: Predmet C-514/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2016. uputio Tribunal da Relação de Guimarães (Portugal) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues protiv Joséa Manuela Proençe Salvadora i dr.

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2016. uputio Tribunal da Relação de Guimarães (Portugal) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues protiv Joséa Manuela Proençe Salvadora i dr.
   (Predmet C-514/16)
   (2016/C 475/18)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues

      Druge stranke u postupku: José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros — Companhia de Seguros de Ramos Reais, S.A., Jorge Oliveira Pinto

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuje li se obveza osiguranja predviđena člankom 3. stavkom 1. Direktive Vijeća 72/166/EEZ (1) od 24. travnja 1972., pri upotrebi motornih vozila koja se uobičajeno nalaze na području države članice na upotrebu vozila bilo gdje, na javnom ili privatnom mjestu, isključivo kada se kreću ili također kada se ne kreću ali im je upaljen motor?

               2.

               Je li navedenim pojmom promet vozilima obuhvaćen, u smislu članka 3. stavka 1. navedene Direktive 72/166, poljoprivredni traktor koji je zaustavljen na ravnoj zemljanoj cesti poljoprivrednog gospodarstva i uobičajeno se koristi za poljoprivredne radove (prskanje herbicida u vinogradu), s upaljenim motorom radi uključivanja pumpe spremnika koji sadrži herbicid, i koji se u tim okolnostima, kao posljedica klizanja tla uzrokovanog kombinacijom sljedećih čimbenika:

                           —

                           težine traktora,

                           —

                           podrhtavanja koje su uzrokovali motor traktora i pumpa uređaja za prskanje koja je bila pričvršćena na njegovu stražnjem dijelu,

                           —

                           snažne kiše,

                     prevrnuo na četiri radnika koji su vršili prskanje na donjem dijelu terena, pri čemu je usmrtio radnicu koja je držala cijev za prskanje?

               3.

               Ako su odgovori na prethodna pitanja potvrdni, je li tom tumačenju pojma „upotreba vozila” iz članka 3. stavka 1. Direktive 72/166 protivna nacionalna odredba (članak 4. stavak 4. Uredbe 291/2007) koja isključuje obvezu osiguranja predviđenu člankom 3. stavka 1. ako se vozila upotrebljavaju isključivo u poljoprivredne ili industrijske svrhe?

      (1)  Direktiva Vijeća br. 72/166/EEC od 24.04.1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti (SL 1972, L 103, str. 1.; EE 13/02, str. 113.).


title: Predmet T-69/14: Tužba podnesena 27. siječnja 2014. – UAB MELT WATER protiv OHIM-a (MELT WATER Original)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/48

         Tužba podnesena 27. siječnja 2014. – UAB MELT WATER protiv OHIM-a (MELT WATER Original)

   (Predmet T-69/14)
   2014/C 112/62
   Jezik na kojem je tužba podnesena: litvanski

      Stranke

      Tužitelj: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Litva) (zastupnik: V. Viešūnaitė, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. studenoga 2013. u predmetu R 494/2013-5 i naloži OHIM-u da registrira, kao žig Zajednice, žig „MELT WATER Original” za koji je tužitelj, Research and Production Company MELT WATER UAB, zahtijevao registraciju (prijava br. 010782068);

               —

               odluči o troškovima u korist tužitelja Research and Production Company MELT WATER UAB;

               —

               naloži tuženiku, OHIM-u, da dostavi spis u vezi s tužbom koja se odnosi na tu prijavu za registraciju žiga Zajednice (prijava br. 010782068).

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: svijetloplavi figurativni žig koji se sastoji od riječi „MELT WATER Original” za proizvode iz razreda 32. – prijava za registraciju žiga Zajednice br. 010782068

      Odluka ispitivača: prijava se odbija

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: lanak 7. stavak 1. točke (c) i (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 i povezana sudska praksa Suda Europske unije


title: Predmet C-344/12: Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice — Državne potpore — Potpora koju je Talijanska Republika dodijelila u korist Alcoa Trasformazioni — Odluka Komisije 2010/460/EZ kojom se utvrđuje nespojivost ove potpore [s unutarnjim tržištem] i nalaže njen povrat — Neispunjenje obveza u roku)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/18

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-344/12) (1)

   (Povreda obveze države članice - Državne potpore - Potpora koju je Talijanska Republika dodijelila u korist Alcoa Trasformazioni - Odluka Komisije 2010/460/EZ kojom se utvrđuje nespojivost ove potpore [s unutarnjim tržištem] i nalaže njen povrat - Neispunjenje obveza u roku)
   2013/C 367/30
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Conte i D. Grespan, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju C. Gerardis, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Neispunjavanje obveze usvajanja mjera nužnih za usklađivanje s člancima 2., 3. i 4. Odluke Komisije C(2009) 8112 final od 19. studenog 2009. o državnim potporama C-38/A/2004 (prije NN 58/2004) i C-36/B/2006 (prije NN 38/2006) koje je Talijanska Republika provela u korist Alcoa Trasformazioni srl kao i povreda članka 288. UFEU-a.

      Izreka

               1.

               Neusvojivši u propisanom roku sve mjere nužne kako bi se od korisnika povratila državna potpora proglašena nezakonitom i nespojivom s unutarnjim tržištem u prvom članku Odluke Komisije 2010/460/EZ od 19. studenog 2009. o državnim potporama C-38/A/04 (prije NN 58/04) i C-36/B/06 (prije NN 38/06) koje je Italija provela u korist Alcoa Trasformazioni, Talijanska Republika je povrijedila obveze koje je imala na temelju članaka 2. i 3. ove odluke.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.