title: Predmet T-732/14: Tužba podnesena 23. listopada 2014. – Sberbank of Russia protiv Vijeća

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/41

      Tužba podnesena 23. listopada 2014. – Sberbank of Russia protiv Vijeća
      (Predmet T-732/14)
      (2015/C 016/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sberbank of Russia OAO (Moskva, Rusija) (zastupnici: D. Rose, QC, M. Lester, barrister, P. Crowther i J. Fearns, solicitors)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014., Uredbu Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014., Odluku Vijeća 2014/659/ZVSP od 8. rujna 2014. i Uredbu Vijeća (EU) br. 960/2014 od 8. rujna 2014. u dijelu u kojem se one primjenjuju na tužitelja;

                  —

                  proglasi nezakonitima odredbe sažete u točki 52. tužbe;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se navodi da je Komisija očito pogriješila time što je smatrala da tužitelj ispunjava bilo koji od uvjeta za uvrštavanje tužitelja na popise osoba, subjekta i tijela obuhvaćenih mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini. Tužitelj smatra da ne ispunjava uvjete za uvrštavanje na te popise zbog čega je Vijeće, obuhvativši ga spornim mjerama, postupalo ultra vires.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da je Vijeće povrijedilo svoju obvezu obrazlaganja tužiteljevog uvrštavanja jer nije primjereno ili dovoljno obrazložilo njegovo obuhvaćanje pobijanim mjerama.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se navodi da Vijeće nije zaštitilo tužiteljeva prava na obranu i djelotvornu sudsku zaštitu jer ga nije obavijestilo o tome da je obuhvaćen pobijanim mjerama i nije predočilo nikakve dokaze koji bi opravdali obuhvaćanje tužitelja navedenim mjerama.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se navodi da obuhvaćanje tužitelja pobijanim mjerama predstavlja neopravdano i neproporcionalno ograničavanje njegovih temeljnih prava, uključujući pravo na zaštitu poduzetništva i ugleda.


title: Predmet T-143/15: Tužba podnesena 30. ožujka 2015. – Španjolska protiv Komisije

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/19

         Tužba podnesena 30. ožujka 2015. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-143/15)
   (2015/C 178/19)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: M. Sampol Pucurull i M. García-Valdecasas Dorrego, Abogados del Estado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije od 16. siječnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem se njome isključuju:

                           1.

                           potpore koje je primila Španjolska, a koje se odnose na autonomnu zajednicu Andaluziju, u ukupnom iznosu od 3 5 86  250,48 eura, uz 1 8 66  977,31 eura (nevezanih izravnih potpora) za financijske godine 2009. i 2010.

                           2.

                           troškove Kraljevine Španjolske koji se odnose na autonomnu zajednicu Castilla y León u iznosu od 2 1 23  619,66 eura (1  479,90 eura + 9 78  849,95 eura +  12  597,37 eura +  1  720,85 eura +  1 0 96  710,18 eura +  32  261,41 eura) i odgovaraju stavkama „Prirodna ograničenja” i „Agroekološke mjere” u proračunima za 2010. i 2011. godinu te

               —

               naloži tuženoj instituciji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Prema mišljenju Kraljevine Španjolske pobijanu odluku treba proglasiti ništavom zbog sljedećih razloga:

               1.

               Ispravak paušalno određen u neto iznosu od 5 4 53  227,79 eura (nevezane izravne potpore) u suprotnosti je s člankom 27. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004, člankom 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005, te člancima 3. i 52. Uredbe (EU) br. 1306/2013, i to zbog dva razloga:

                           —

                           Komisijinog pogrešnog tumačenja članka 27. Uredbe (EZ) br. 796/2004, jer to što su rezultati na slučajnom uzorku u 2008. i 2009. bili lošiji od rezultata na rizičnom uzorku ne znači povredu tog članka i prema tome povredu prava Unije koja bi isključivala financiranje poljoprivrednih troškova u skladu s člankom 31. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 i člankom 52. Uredbe (EU) br. 1306/2013.

                           —

                           zato što Komisija nije mogla razumno zaključiti da je povrijeđen članak 27. Uredbe (EZ) br. 796/2004 s obzirom na to da je Kraljevina Španjolska u postupku provjere dokazala da je provedena primjerena analiza i usvojene prikladne mjere kako bi se poboljšao odabir zasnovan na riziku, i da stoga nije bilo povrede prava Unije koja bi isključivala financiranje poljoprivrednih troškova u skladu s člankom 31. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 i člankom 52. Uredbe (EU) br. 1306/2013.

               2.

               Ispravak utvrđen u ukupnom iznosu od 2 1 23  619,66 eura („Prirodna ograničenja” i „Agroekološke mjere”) treba poništiti jer se njime:

                           —

                           povređuje članak 10. stavci 2. i 4. te članak 14. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1975/2006 , time što je ocijenjeno da Kraljevina Španjolska nije ispunila obveze koje ima u području nadzora jer nije u okviru mjera „Prirodna ograničenja” i „Agroekološke mjere” izvršila prebrojavanje životinja u vrijeme provedbe terenskih nadzora provedenih u vezi sa spomenutim potporama. Taj tužbeni razlog Kraljevina Španjolska iznosi u dva dijela, smatrajući da je:

                                       a.

                                       obveza prebrojavanja životinja tijekom terenskih kontrola u okviru potpore za program ruralnog razvoja 2007.-2013. autonomne zajednice Castilla y León u suprotnosti je s kontinuitetom koji je svojstven koeficijentu opterećenja te povređuje načelo jednakog postupanja;

                                       b.

                                       Komisija pogrešno protumačila članak 10. stavke 2. i 4., u vezi s člankom 14. stavkom 2., Uredbe (EZ) br. 1975/2006, smatrajući da španjolski sustav nadzora nije bio prikladan za provjeru ispunjenja kriterija opterećenja.

                           —

                           povređuje članak 2. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1082/2003 i članak 26. stavak 2. točku (b) Uredbe (EZ) br. 796/2004, s obzirom na to da Kraljevina Španjolska raspolaže pouzdanim bazama podataka o govedima, ovcama i kozama koje se, k tome, kontinuirano ažuriraju u za to propisanom obliku.

                           —

                           povređuje članak 31. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 time što je za mjere obuhvaćene istragom utvrđen očito neproporcionalan financijski ispravak u visini od 5 %. Financijski ispravak je neproporcionalan jer, unatoč nespornosti povrede koja se stavlja na teret nadležnim španjolskim tijelima, pobijana odluka prelazi ono što je primjereno i nužno za zaštitu financijskih interesa Unije.


title: Predmet C-3/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2015. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Alexandra Stück protiv Swiss International Air Lines AG

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2015. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Alexandra Stück protiv Swiss International Air Lines AG
   (Predmet C-3/15)
   (2015/C 118/19)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Alexandra Stück

      Tuženik: Swiss International Air Lines AG

      Prethodno pitanje

   Treba li Sporazum između Švicarske konfederacije i Europske zajednice o zračnom prometu (1) od 21. lipnja 1999. u verziji Odluke br. 2/2010 Odbora o zračnom prometu Zajednica/Švicarska (2) od 26. studenoga 2010. tumačiti tako da Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (3) u skladu s njezinim člankom 3. stavkom 1. točkom (b) vrijedi i za putnike koji putuju sa švicarskim zračnim prijevoznikom iz zračne luke smještene u trećoj zemlji u zračnu luku smještenu u Švicarskoj?

      (1)  SL 2002, L 114, str. 73. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 60., str. 75.).

      (2)  Odluka br. 2/2010 Zajedničkog odbora Zajednice i Švicarske osnovanog temeljem Sporazuma između Europske Zajednice i Švicarske Konfederacije o zračnom prometu od 26. studenoga 2010. o zamjeni Priloga Sporazumu između Europske Zajednice i Švicarske Konfederacije o zračnom prometu, SL L 347, str. 54.

      (3)  SL L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.).


title: Predmet T-242/15: Rješenje Općeg suda od 12. siječnja 2017. – ACDA i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Produljenje trajanja koncesija — Plan širenja autoceste na francuskom državnom području — Odluka o neospornosti — Udruženje — Nepostojanje osobnog utjecaja — Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere — Nedopuštenost”)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/21

         Rješenje Općeg suda od 12. siječnja 2017. – ACDA i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-242/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Produljenje trajanja koncesija - Plan širenja autoceste na francuskom državnom području - Odluka o neospornosti - Udruženje - Nepostojanje osobnog utjecaja - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Nedopuštenost”))
   (2017/C 070/29)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Automobile club des avocats (ACDA) (Pariz, Francuska), Organisation des transporteurs routiers européens (OTRE) (Bordeaux, Francuska), Fédération française des motards en colère (FFMC) (Pariz), Fédération française de motocyclisme (Pariz), Union nationale des automobile clubs (Pariz) (zastupnik: M. Lesage, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Tužba se temelji na članku 263. UFEU-a i kojom se traži poništenje Odluke Komisije C(2014) 7850 final od 28. listopada 2014. o Državnoj potpori SA.2014/N 38271 – Francuska – Plan širenja autoceste.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak o zahtjevu Francuske Republike za intervenciju.

               3.

               Udruženja Automobile club des avocats (ACDA), Organisation des transporteurs routiers européens (OTRE), Fédération française des motards en colère (FFMC), Fédération française de motocyclisme i Union nationale des automobile clubs snose vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               4.

               Francuska Republika snosi vlastite troškove povezane sa zahtjevom za intervenciju.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.


title: Predmet T-374/13: Presuda Općeg suda od 4. veljače 2015. – KSR protiv OHIM-a – Lampenwelt (Moon) „Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice Moon — Apsolutni razlog za ništavost — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/19

         Presuda Općeg suda od 4. veljače 2015. – KSR protiv OHIM-a – Lampenwelt (Moon)
   (Predmet T-374/13) (1)

   („Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice Moon - Apsolutni razlog za ništavost - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
   (2015/C 089/21)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: KSR Kunststoff Rotation GmbH (Wehr, Njemačka) (zastupnici: H. Börjes-Pestalozza i M. Nielen, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: u početku A. Pohlmann, zatim D. Walicka i naposljetku A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Lampenwelt GmbH & Co. KG (Schlitz, Njemačka) (zastupnici: G. Rother, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Künzel, J. Bühling, D. Jestaedt, M. Bergermann, A. Kramer, J. Vogtmeier i A. Verhauwen, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. svibnja 2013. (predmet R 676/2012-4) u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava Lampenwelt GmbH & Co. KG i KSR Kunststoff Rotation GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu KSR Kunststoff Rotation GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-771/15: Tužba podnesena 30. prosinca 2015. – Bittorrent Marketing protiv EUIPO-a – BitTorrent (bittorrent)

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/34

         Tužba podnesena 30. prosinca 2015. – Bittorrent Marketing protiv EUIPO-a – BitTorrent (bittorrent)
   (Predmet T-771/15)
   (2016/C 191/46)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bittorrent Marketing GmbH (Neu-Isenburg, Njemačka) (zastupnik: odvjetnik C. Hoppe)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: BitTorrent, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „bittorrent” –žig Unije br. 3 216 439

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. kolovoza 2015. u predmetu R 2275/2013-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odbije zahtjev za opoziv koji je postavila druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem;

               —

               naloži snošenje troškova postupka EUIPO-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 76. stavka 1. prve rečenice i stavka 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka. 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-115/14: Rješenje Službeničkog suda od 28. lipnja 2016. – Loquerie protiv Komisije

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/37

         Rješenje Službeničkog suda od 28. lipnja 2016. – Loquerie protiv Komisije
   (Predmet F-115/14) (1)

   (2016/C 287/46)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015., str. 55.


title: Predmet T-662/14: Presuda Općeg suda od 1. lipnja 2016. – Mađarska protiv Komisije („Zajednička poljoprivredna politika — Izravna plaćanja — Dodatni kriteriji za ekološki značajne površine s kulturom kratkih ophodnji — Članak 45. stavak 8. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014 — Članak 46. stavak 9. točka (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 — Zlouporaba ovlasti — Pravna sigurnost — Nediskriminacija — Legitimna očekivanja — Pravo na vlasništvo — Obveza obrazlaganja”)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/24

         Presuda Općeg suda od 1. lipnja 2016. – Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-662/14) (1)

   ((„Zajednička poljoprivredna politika - Izravna plaćanja - Dodatni kriteriji za ekološki značajne površine s kulturom kratkih ophodnji - Članak 45. stavak 8. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014 - Članak 46. stavak 9. točka (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 - Zlouporaba ovlasti - Pravna sigurnost - Nediskriminacija - Legitimna očekivanja - Pravo na vlasništvo - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 251/26)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Fehér i G. Koós, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. Kranenborg, A. Sipos i G. von Rintelen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje dijela prve rečenice članka 45. stavka 8. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 639/2014 оd 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike te o izmjeni Priloga X. toj Uredbi (SL 2014., L 181, str. 1.), u kojem je navedeno kako slijedi: „odabirući s popisa utvrđenoga u skladu s člankom 4. stavkom 2. [točkom] (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 vrste koje su najprikladnije iz ekološke perspektive, isključujući tako vrste koje očito nisu autohtone”.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet C-233/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Generalitat de Catalunya

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Generalitat de Catalunya
   (Predmet C-233/16)
   (2016/C 260/27)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Tuženik: Generalitat de Catalunya

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 49. i 54. UFEU-a tumačiti na način da im je protivan regionalni porez koji se primjenjuje na upotrebu pojedinačnih, velikih trgovačkih prostora s površinom prodajnog prostora od 2 500 m2 ili većom zbog učinka koji mogu imati na to područje, okoliš i strukturu trgovine u gradskim sredinama te regije, i to – kako je predviđeno zakonom – neovisno o tome nalaze li se ti centri izvan ili unutar utvrđenih gradskih područja, pri čemu ga u praksi uglavnom snose poduzetnici iz drugih država članica, s obzirom na to da se on (i) ne odnosi na trgovce koji imaju više trgovina s površinom prodajnog prostora manjom od 2 500 m2, bez obzira na to kolika je ukupna površina prodajnih prostora svih njihovih trgovina (ii) izuzima od oporezivanja velike trgovačke centre s više trgovina, (iii) isključuje od oporezivanja pojedinačne trgovine specijalizirane za prodaju vrtne opreme, vozila, građevinskog materijala, strojeva i industrijskih zaliha i (iv) na pojedinačne trgovine koje su u biti specijalizirane za prodaju namještaja, sanitarne opreme, vrata i prozora i trgovine „uradi sam” primjenjuje porez samo na 40 % njihove neto porezne osnovice?

               2.

               Treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da je (i) potpuno izuzimanje pojedinačnih trgovina s površinom prodajnog prostora manjom od 2 500 m2, trgovačkih centara s više trgovina i pojedinačnih trgovina specijaliziranih za prodaju vrtne opreme, vozila, građevinskog materijala, strojeva i industrijskih zaliha i (ii) djelomično izuzimanje pojedinačnih trgovina koje su u biti specijalizirane za prodaju namještaja, sanitarne opreme, vrata i prozora i trgovina „uradi sam”, od oporezivanja IGEC-om državna potpora zabranjena tom odredbom?

               3.

               Ako je opisano potpuno i djelomično izuzimanje od oporezivanja IGEC-om državna potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, koji bi bio vremenski učinak te odluke, s obzirom na sadržaj dopisa od 2. listopada 2003. koji je direktor Uprave za državne potpore DG COMP-a uputio Predstavništvu Kraljevine Španjolske pri Europskoj uniji u vezi s predmetom CP 11/01 o navodnim potporama koje je Autonomna zajednica Katalonija dodijelila u skladu sa zakonom katalonskog parlamenta?


title: Predmet T-294/15: Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – ArcelorMittal Ruhrort protiv Komisije

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/59

         Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – ArcelorMittal Ruhrort protiv Komisije
   (Predmet T-294/15)
   (2015/C 302/74)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg, Njemačka) (zastupnici: H. Janssen i G. Engel, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 264. UFEU-a poništi Odluku Komisije od 25. studenoga 2014. u postupku o državnim potporama SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Njemačka, poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije i ograničenje EEG naknade za energetski intenzivna poduzeća, C(2014) 8786 final;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a
               Tužitelj ističe da ograničenje EEG naknade nije potpora jer se državna sredstva ne odobravaju niti se od njih odriče. Ograničenje EEG naknade također se ne provodi selektivno. Usto ono ne narušava tržišno natjecanje niti utječe štetno na trgovinu na unutarnjem tržištu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 3. UFEU-a
               Ako se unatoč mišljenju tužitelja utvrdi postojanje potpore, tuženik prema mišljenju tužitelja u svakom slučaju nije smio naložiti povrat prema članku 108. stavku 3. UFEU-a. Naime, ograničenje EEG naknade nije nova potpora jer je njezino prethodno uređenje, koje je u bitnim aspektima jednakog sadržaja, tuženik odobrio već 2002.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 3. UFEU-a
               Nadalje, tužitelj ističe da Odluka povređuje članak 107. stavak 3. UFEU-a i načelo zaštite legitimnih očekivanja. U tom smislu tuženik nije smio činjenično stanje koje je ispitao ocijeniti na temelju svojih Smjernica o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.–2020. koje je objavio tek 28. lipnja 2014. Umjesto toga, morao je primijeniti smjernice objavljene u 2008. Da je temeljio svoju odluku na kriterijima iz 2008., tuženik ne bi smio doći do drukčijeg zaključka nego da je navodna potpora bila spojiva s unutarnjim tržištem.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 1. UFEU-a i načela pravne sigurnosti
               Zaključno tužitelj ističe da je tuženik povrijedio načelo pravne sigurnosti i članak 108. stavak 1. UFEU-a jer je pobijanu odluku donio u postupku o novim potporama. Budući da je tuženik odobrio prethodno uređenje EEG-a 2012., morao je donijeti odluku u postupku o postojećim potporama, a ne u postupku o novim potporama.


title: Predmet T-259/14: Tužba podnesena 24. travnja 2014. – Luksemburg protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/20

         Tužba podnesena 24. travnja 2014. – Luksemburg protiv Komisije
   (Predmet T-259/14)
   2014/C 223/25
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnici: L. Delvaux, agent, uz asistenciju P.-E. Partscha, A. Steichena, D. Waelbroecka, odvjetnika, i D. Slatera, solicitora)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi odluku Komisije od 24. ožujka 2014. kojom se Luksemburgu nalaže dostava podataka u vezi sa sustavom oporezivanja prihoda od intelektualnog vlasništva;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj ovom tužbom zahtijeva poništenje odluke Komisije C (2014) 1987 final kojom ona tužitelju na temelju članka 10. stavka 3. Uredbe br. 659/1999 (1), nalaže dostavu podataka u vezi sa sustavom oporezivanja prihoda od intelektualnog vlasništva.
   Tužitelj u prilog tužbi navodi četiri tužbena razloga koji su u osnovi istovjetni ili slični onima na koje se poziva u okviru predmeta T-258/14, Luksemburg/Komisija.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Spojeni predmeti C-627/13 i C-2/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – kazneni postupci protiv Miguel M. (C-627/13), Thi Bich Ngoc Nguyen, Nadine Schönherr (C-2/14) (Prethodno pitanje — Prekursori za droge — Praćenje trgovine između država članica — Uredba (EZ) br. 273/2004 — Praćenje trgovine između Europske unije i trećih zemalja — Uredba br. 111/2005 — Promet lijekovima koji sadrže efedrin ili pseudoefedrin — Pojam „predviđenih tvari” — Sastav — Isključenje lijekova kao takvih ili samo onih koji predviđene tvari sadrže u takvim spojevima da se ne mogu lako ekstrahirati — Direktiva 2001/83/EZ — Pojam „lijeka”)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/11

      Presuda Suda (peto vijeće) od 5. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – kazneni postupci protiv Miguel M. (C-627/13), Thi Bich Ngoc Nguyen, Nadine Schönherr (C-2/14)
      (Spojeni predmeti C-627/13 i C-2/14) (1)

      ((Prethodno pitanje - Prekursori za droge - Praćenje trgovine između država članica - Uredba (EZ) br. 273/2004 - Praćenje trgovine između Europske unije i trećih zemalja - Uredba br. 111/2005 - Promet lijekovima koji sadrže efedrin ili pseudoefedrin - Pojam „predviđenih tvari” - Sastav - Isključenje lijekova kao takvih ili samo onih koji predviđene tvari sadrže u takvim spojevima da se ne mogu lako ekstrahirati - Direktiva 2001/83/EZ - Pojam „lijeka”))
      (2015/C 107/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Glavne stranke u kaznenim postupcima

      Miguel M. (C-627/13), Thi Bich Ngoc Nguyen, Nadine Schönherr (C-2/14)

         Izreka

      Članak 2. točka (a) Uredbe (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća br. 273/2004 od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge i članak 2. točka (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 111/2005 od 22. prosinca 2004. o utvrđivanju pravila za nadzor trgovine prekursorima za droge između Zajednice i trećih zemalja moraju se tumačiti tako da lijek, kako je definiran u članku 1. točki 2. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2001/83/EZ od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, ne može kao takav biti kvalificiran kao „predviđena tvar”, čak ni pod pretpostavkom da sadrži tvar iz Priloga I. Uredbi br. 273/2004 kao i iz Priloga Uredbi br. 111/2005 u takvim spojevima da se može lako koristiti ili ekstrahirati lako primjenjivim ili ekonomski isplativim sredstvima.

         (1)  SL C 39, 8.2.2014.

         SL C 71, 8.3.2014.


               16.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 216/9

         Postupak koji je 17. prosinca 2015. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-31/15)
   (2016/C 216/06)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Øyvind Bø i Íris Ísberg, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, B-1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 17. prosinca 2015. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 9.f Priloga XVII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/77/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2011. o izmjeni Direktive 2006/116/EZ o trajanju zaštite autorskog prava i određenih srodnih prava), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma, jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku ili u svakom slučaju nije o tome obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e;

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 8. lipnja 2015. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 8. travnja 2015. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2011/77/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2011. o izmjeni Direktive 2006/116/EZ o trajanju zaštite autorskog prava i određenih srodnih prava („Akt”) iz točke 9.f Priloga XVII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz Akta i iz članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet T-400/15: Tužba podnesena 20. srpnja 2015. – Pinto Eliseu Baptista Lopes Canhoto protiv OHIM-a – University College London (CITRUS SATURDAY)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/35

         Tužba podnesena 20. srpnja 2015. – Pinto Eliseu Baptista Lopes Canhoto protiv OHIM-a – University College London (CITRUS SATURDAY)
   (Predmet T-400/15)
   (2015/C 320/52)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ana Isabel Pinto Eliseu Baptista Lopes Canhoto (Algés, Portugal) (zastupnik: A. Pita Negrão, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: University College London (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „CITRUS SATURDAY” – prijava za registraciju br. 11 789 195

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. travnja 2015 u predmetu R 2109/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi žalbu dopuštenom,

               —

               poništi pobijanu odluku,

               —

               uputi predmet Odjelu za prigovore Ureda na daljnje odlučivanje.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda uredaba o žigu Zajednice,

               —

               povreda načela prava EZ-a.


title: Predmet T-518/13: Presuda Općeg suda od 5. srpnja 2016. – Future Enterprises protiv EUIPO-a – McDonald’s International Property (MACCOFFEE) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije MACCOFFEE — Raniji žig Europske unije McDONALD’S — Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obitelj žigova — Neosnovano iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga — Proglašavanje žiga ništavim”)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/26

         Presuda Općeg suda od 5. srpnja 2016. – Future Enterprises protiv EUIPO-a – McDonald’s International Property (MACCOFFEE)
   (Predmet T-518/13) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije MACCOFFEE - Raniji žig Europske unije McDONALD’S - Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obitelj žigova - Neosnovano iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga - Proglašavanje žiga ništavim”))
   (2016/C 305/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Future Enterprises Pte Ltd (Singapour, Singapur) (zastupnici: B. Hitchens, J. Olsen, R. Sharma, M. Henshall, solicitors, i R. Tritton, barrister, zatim B. Hitchens, J. Olsen, R. Tritton i E. Hughes-Jones, solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Države) (zastupnik: C. Eckhartt, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. lipnja 2013. (predmet R 1178/2012-1) u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava McDonald’s International Property Co. i Future Enterprises.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Future Enterprises Pte Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 352, 30. 11. 2013.


title: Predmet F-19/14: Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Nill protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/48

         Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Nill protiv Komisije
   (Predmet F-19/14) (1)

   (2016/C 222/71)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 184, 16. 6. 2014., str. 41


title: Predmet T-379/17: Tužba podnesena 20. lipnja 2017. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO-a – C & C IP (T)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/39

         Tužba podnesena 20. lipnja 2017. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO-a – C & C IP (T)
   (Predmet T-379/17)
   (2017/C 256/45)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim an den Ruhr, Njemačka) (zastupnici: H. Prange i S. Köber, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: C & C IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „T” – prijava za registraciju br. 011 623 097

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. ožujka 2017. u predmetu R 415/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (žigovi i dizajni) (EUIPO) od 23. ožujka 2017. u predmetu povodom žalbe br. R 415/2015-5 koja se odnosi na postupak povodom prigovora br. B 002 256 702 u vezi prijave za registraciju žiga Europske unije br. 011 623 097, koju je tužitelj primio 12. travnja 2017., i izmijeni odluku radi odbijanja prigovora u cijelosti;

               —

               naloži tuženiku i, po potrebi, drugoj strani u postupku pred žalbenim vijećem, snošenje troškova postupka, uključujući troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-555/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 17. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias — Grčka) — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE” , Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS) protiv Ypourgos Anaptyxis, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados (Direktiva 2002/92/EZ — Posredovanje u osiguranju — Izuzimanje djelatnosti koje obavlja neko društvo za osiguranje ili zaposlenik koji nastupa pod odgovornošću tog društva — Mogućnost da spomenuti zaposlenik povremeno obavlja poslove posredovanja u osiguranju — Stručni uvjeti)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/4

         Presuda Suda (treće vijeće) od 17. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias — Grčka) — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE”, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS) protiv Ypourgos Anaptyxis, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados
   (Predmet C-555/11) (1)

   (Direktiva 2002/92/EZ - Posredovanje u osiguranju - Izuzimanje djelatnosti koje obavlja neko društvo za osiguranje ili zaposlenik koji nastupa pod odgovornošću tog društva - Mogućnost da spomenuti zaposlenik povremeno obavlja poslove posredovanja u osiguranju - Stručni uvjeti)
   2013/C 367/05
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE”, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS)

      Tuženici: Ypourgos Anaptyxis, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Symboulio tis Epikrateias — Tumačenje članka 2. točke 3. podstavka 2. Direktive Europskog parlament i Vijeća 2002/92/EZ od 9. prosinca 2002. o posredovanju u osiguranju — Pojam „posredovanje u osiguranju” — Izuzimanje djelatnosti koje obavlja neko društvo za osiguranje ili zaposlenik koji nastupa pod odgovornošću tog društva — Doseg

      Izreka

               1.

               Zajedno čitane odredbe članka 2. točke 3. podstavka 2. i članka 4. stavka 1. Direktive Europskog parlament i Vijeća 2002/92/EZ od 9. prosinca 2002. o posredovanju u osiguranju moraju se tumačiti na način da im je protivno da se zaposlenik nekog društva za osiguranje, koji ne posjeduje kvalifikacije predviđene u ovoj potonjoj odredbi, bavi poslovima posredovanja u osiguranju, povremeno i izvan okvira svoje glavne poslovne djelatnosti, kada ovaj zaposlenik ne djeluje u sklopu podređenog odnosa koji ga veže za ovo društvo i kad ovo potonje ipak vrši nadzor nad njegovim djelatnostima.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


               5.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 366/10

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 13. travnja 2015. podnio Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) u vezi s predmetom Financial Services Compensation Scheme Limited protiv Jamstvenog fonda za deponente i ulagatelje (TIF)
   (Predmet E-8/15)
   (2015/C 366/07)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 13. travnja 2015., zaprimljenim u pisarnicu Suda 17. travnja 2015., Okružni sud u Reykjaviku na Islandu (Héraðsdómur Reykjavíkur) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u vezi s predmetom Financial Services Compensation Scheme Limited protiv Jamstvenog fonda za deponente i ulagatelje (TIF) o sljedećim pitanjima:

               1.

               Je li u skladu s odredbama Sporazuma o EGP-u, a posebno s člankom 7. stavkom 1. Direktive 94/19/EZ o sustavima osiguranja depozita, da se u slučaju sistemske krize obveze pretfinanciranog sustava osiguranja depozita ograniče na njegovu imovinu u trenutku kada depoziti postanu nedostupni u smislu članka 1. stavka 3. Direktive i kada imovina nije dovoljna da se isplate potraživanja deponenata do iznosa od 20 000 EUR?

               2.

               Je li u skladu s odredbama Direktive 94/19/EZ o sustavima osiguranja depozita da nakon sistemske krize država članica donosi zakone ili regulatorne akte kojima se odobrava da pretfinancirani sustav osiguranja depozita uspostavi novi odjel ili račun za naplatu premija i da odluči da se te premije usmjeravaju u novi odjel ili račun radi uspostave fonda koji će biti namijenjen isključivo pokrivanju mogućih budućih šokova i koji neće biti dostupan za isplatu prethodnih obveza?

               3.

               Je li u skladu s člankom 11. Direktive 94/19/EZ o sustavima osiguranja depozita da nacionalni sustav osiguranja depozita (odnosno TIF), koji vrši isplatu po osiguranju, stekne prava povrh njegova prava na subrogaciju za zahtjeve deponenata u postupku likvidacije u iznosu koji je jednak njegovim isplatama iz fonda?


title: Predmet T-563/15: Tužba podnesena 24. rujna 2015. – Paglieri Sell System protiv OHIM-a (APOTEKE)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/45

         Tužba podnesena 24. rujna 2015. – Paglieri Sell System protiv OHIM-a (APOTEKE)
   (Predmet T-563/15)
   (2015/C 371/46)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Paglieri Sell System SpA (Pozzolo Formigaro, Italija) (zastupnik: P. Pozzi, F. Braga, avvocati)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice koji sadrži verbalni element „APOTEKE” – Prijava za registraciju br. 13 014 691

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. srpnja 2015. u postupku R 2428/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi povredu i pogrešnu primjenu članka 7. stavka 1. točki (b) i (c) i stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice,

               —

               utvrdi povredu članka 75. Uredbe o žigu Zajednice,

               —

               poništi pobijanu odluku,

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točki (b) i (c) Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009


title: Spojeni predmeti C-260/14 i C-261/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 26. svibnja 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputila Curtea de Apel Bacău - Rumunjska) – Județul Neamț (C-260/14), Judeţul Bacău (C-261/14) protiv Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita financijskih interesa Europske unije — Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 — Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) — Uredba (EZ) br. 1083/2006 — Dodjela korisnika sredstava koji djeluje kao javni naručitelj ugovora čiji je predmet izvršavanje subvencionirane djelatnosti — Pojam „nepravilnost” — Kriterij u vezi s „povredom prava Unije” — Postupci javne nabave protivni nacionalnom zakonodavstvu — Priroda financijskih ispravaka koje donose države članice — Upravne mjere ili upravne kazne)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 26. svibnja 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputila Curtea de Apel Bacău - Rumunjska) – Județul Neamț (C-260/14), Judeţul Bacău (C-261/14) protiv Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Spojeni predmeti C-260/14 i C-261/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita financijskih interesa Europske unije - Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 - Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) - Uredba (EZ) br. 1083/2006 - Dodjela korisnika sredstava koji djeluje kao javni naručitelj ugovora čiji je predmet izvršavanje subvencionirane djelatnosti - Pojam „nepravilnost” - Kriterij u vezi s „povredom prava Unije” - Postupci javne nabave protivni nacionalnom zakonodavstvu - Priroda financijskih ispravaka koje donose države članice - Upravne mjere ili upravne kazne))
   (2016/C 260/02)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Bacău

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Județul Neamț (C-260/14), Judeţul Bacău (C-261/14)

      Tuženik: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica i članak 2. točku 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999 treba tumačiti na način da povreda nacionalnih odredbi javnog naručitelja, korisnika potpore iz strukturnih fondova u okviru provedbe postupka javne nabave čija je procijenjena vrijednost manja od praga predviđenog člankom 7. točkom (a) Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama [javnoj nabavi usluga], kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1422/2007 od 4. prosinca 2007., može pri dodjeljivanju ugovora predstavljati „nepravilnost” u smislu navedenog članka 1. stavka 2. ili članka 2. točke 7., ako je ta povreda štetno utjecala ili bi mogla štetno utjecati na opći proračun Europske unije obračunom nepravilnog rashoda.

               2.

               Članak 98. stavak 2. prvi podstavak drugu rečenicu Uredbe br. 1083/2006 treba tumačiti na način da su financijski ispravci država članica, u slučaju kad se oni primjenjuju na troškove koji se sufinanciraju iz strukturnih fondova zbog nepoštovanja odredbi o provedbi postupka javne nabave, upravne mjere u smislu članka 4. Uredbe br. 2988/95.

               3.

               Načelo pravne sigurnosti i načelo zaštite legitimnih očekivanja treba tumačiti na način da im nije protivna primjena države članice financijskih ispravaka uređenih unutarnjim pravnim aktom koji je stupio na snagu nakon što se dogodila navodna povreda odredbi o provedbi postupka javne nabave, pod uvjetom da je riječ o primjeni novog propisa na buduće učinke situacija koje su nastale u razdoblju važenja prijašnjeg propisa, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev vodeći računa o svim relevantnim okolnostima u glavnom postupku.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014.


title: Predmet T-778/16: Tužba podnesena 9. studenoga 2016. – Irska protiv Komisije

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/35

         Tužba podnesena 9. studenoga 2016. – Irska protiv Komisije
   (Predmet T-778/16)
   (2017/C 038/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Irska (zastupnici: E. Creedon, K. Duggan i A. Joyce, agenti, P. Baker, QC, S. Kingston, C. Donnelly, B. Doherty i A. Goodman, barristers, P. Gallagher, D. McDonald i M. Collins, SC)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2016) 5605 final od 30. kolovoza 2016. upućenu Irskoj, u predmetu državne potpore SA.38373 (2014/C) koju je Irska dodijelila Appleu;

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisija počinila očite pogreške u ocjeni time što je pogrešno razumjela irsko pravo i relevantne činjenice.

                           —

                           Odluka sadržava pogrešnu tvrdnju da su se u svojim dvama mišljenjima iz 1991. odnosno 2007. Revenue Commissioners (irska porezna uprava) „odrekli” prihoda od poreza koji bi Irska u suprotnom imala pravo naplatiti irskim podružnicama društava Apple Sales International (u daljnjem tekstu: ASI) i Apple Operations Europe (u daljnjem tekstu: AOE). Mišljenja nisu odstupala od irskog prava. Redovna porezna pravila koja se primjenjuju na irske podružnice nerezidentnih društava sadržana su u Odjeljku 25. Taxes Consolidation Acta iz 1997. U mišljenjima je samo primijenjen Odjeljak 25., na temelju kojeg se, u skladu s načelom teritorijalnosti, oporezuje samo prihod pripisiv podružnici, a ne prihod društva ostvaren izvan Irske. U odluci su također pogrešno kvalificirane djelatnosti i odgovornosti irskih podružnica ASI-ja i AOE-a. Ove podružnice su obavljale rutinske funkcije, ali su sve važne odluke unutar ASI-ja i AOE-a donesene u SAD-u pa se dobit proizašlu iz tih odluka nije moglo valjano pripisati irskim podružnicama ASI-ja i AOE-a. Komisijino pripisivanje Appleovih licencija za intelektualno vlasništvo irskim podružnicama AOE-a i ASI-ja nije u skladu s irskim pravom, a, osim toga, nije u skladu ni s načelima za koja Komisija tvrdi da primjenjuje, kao što je i izjavljeno odbijanje da uzme u obzir djelatnosti društva Apple Inc.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisija počinila očite pogreške u svojoj ocjeni državne potpore.

                           —

                           Komisijina tvrdnja da je ASI-ju i AOE-u dodijeljena „prednost” je netočna. Mišljenja nisu odstupala od „normalnog” oporezivanja jer ASI i AOE nisu platili ništa manje poreza od onoga koji su dugovali u skladu s Odjeljkom 25. Komisija također pogrešno tvrdi da su Mišljenja bila selektivna. Komisijin referentni okvir pogrešno ne uzima u obzir razlikovanje između rezidentnih i nerezidentnih društava. Komisija pokušava iznova napisati pravila irskog poreznog prava društava tako da bi u svojim Mišljenjima Revenue Commissioners trebali primijeniti Komisijinu verziju načela nepristrane transakcije (u daljnjem tekstu: NNT). Ovo načelo nije dio ni prava Unije ni relevantnog irskog prava kad je riječ o pripisivanju prihoda podružnici, a Komisijina tvrdnja nije u skladu sa suverenitetom država članica u području izravnog oporezivanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da Komisijina primjena načela nepristrane transakcije nedosljedna i očito pogrešna.

                           —

                           Čak i da je NNT pravno relevantan (što Irska niječe), Komisija ga nije dosljedno primijenila niti je ispitala cjelokupnu situaciju grupacije Apple.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisijina podredna argumentacija pogrešna.

                           —

                           Komisija je pogriješila kad je odbila izvješća vještaka koja je podnijela Irska, a koja dokazuju da je, čak i da je primijenjen NNT (sa čime se Irska ne slaže), porezni tretman ASI-a i AOE-a bio u skladu s tim načelom.

               5.

               Peti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisijina alternativna argumentacija pogrešna.

                           —

                           Komisija pogrešno tvrdi da je NNT svojstven irskom pravu, da Odjeljak 25. nije dosljedno primijenjen ili da Odjeljak 25. dodjeljuje bilo kakvu nedopuštenu diskrecijsku ovlast. Odjeljak 25. ne dodjeljuje takvu diskrecijsku ovlast poreznoj upravi.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisija počinila bitnu povredu postupka.

                           —

                           Komisija tijekom istrage nikada nije pojasnila svoju teoriju o državnim potporama te njezina odluka sadrži činjenična utvrđenja o kojima se Irska nije nikada imala prilike izjasniti. Komisija je povrijedila dužnost dobre uprave time što se nije ponašala nepristrano i u skladu s dužnom pažnjom.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisija povrijedila načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja.

                           —

                           Komisija je povrijedila načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja time što se pozvala na navodna pravila prava Unije koja prethodno nikad nisu bila definirana. Ona su nova i njihovo područje primjene i učinak su u cijelosti neizvjesni. Komisija navodi dokumente OECD-a iz 2010., ali se njih, (čak i da su obvezujući), nije moglo predvidjeti u 1991. ili 2007.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da Komisija nije bila nadležna za donošenje odluke i da je povrijedila članke 4. i 5. UEU-a i načelo porezne autonomije država članica.

                           —

                           Komisija na temelju pravila o državnim potporama nije nadležna pristup koji država članica ima prema zemljopisnom području primjene i dosegu svojih poreznih nadležnosti jednostrano zamijeniti vlastitim. Svrha pravila o državnim potporama je odgovoriti na državne intervencije koje daju selektivnu prednost. Pravila o državnim potporama po samoj svojoj prirodi ne mogu ispraviti nepodudarnosti između poreznih sustava na globalnoj razini.

               9.

               Deveti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je Komisija očito povrijedila članak 296. UFEU-a i članak 41. stavak 2. točku (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                           —

                           Komisija je očito povrijedila dužnost jasnog i nedvojbenog obrazloženja svoje odluke time što se istodobno oslanjala na uvelike različita činjenična stanja, proturječila sama sebi glede izvora pravila koje je Irska navodno povrijedila i sugerirala da je Irska dodijelila potporu u vezi s dobiti koja je oporeziva u drugim državnim porecima.


title: Predmet T-60/15: Tužba podnesena 6. veljače 2015. – Laboratorios Ern protiv OHIM-a – Dermogen Farma (ETERN JUVENTUS)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/35

      Tužba podnesena 6. veljače 2015. – Laboratorios Ern protiv OHIM-a – Dermogen Farma (ETERN JUVENTUS)
      (Predmet T-60/15)
      (2015/C 107/46)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: T. González Martínez, abogada)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Dermogen Farma, SA (Madrid, Španjolska)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „ETERN JUVENTUS” – prijava za registraciju br. 10 862 548

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. studenoga 2014. u predmetu R 2414/2013-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. studenoga 2014. u predmetu R 2414/2013-1, u vezi s djelomičnim prihvatom prijave žiga za sljedeće usluge: razred 35 „Maloprodajne, veleprodajne, i usluge prodaje putem globalnih računalnih mreža pripravaka za čišćenje zubi; ekskluzivna prodaja i trgovačko zastupanje u vezi pripravaka za čišćenje zubi”;

                  —

                  odbije prijavu žiga Zajednice br. 10 862 548„ETERN JUVENTUS” u razredu 35 za „Maloprodajne, veleprodajne, i usluge prodaje putem globalnih računalnih mreža pripravaka za čišćenje zubi; ekskluzivna prodaja i trgovačko zastupanje u vezi pripravaka za čišćenje zubi”; i

                  —

                  naloži OHIM-u, i po potrebi, drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem da snose troškove.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-189/14: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Eparchiako Dikastirio Lefkosias – Cipar) – Bogdan Chain protiv Atlanco LTD-a

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/24

         Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Eparchiako Dikastirio Lefkosias – Cipar) – Bogdan Chain protiv Atlanco LTD-a
   (Predmet C-189/14) (1)

   (2015/C 320/33)
   Jezik postupka: grčki
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 202, 30. 6. 2014.


title: Predmet C-597/13 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. rujna 2015. – Total SA protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište parafinskog voska — Tržište prešanog parafina — Povreda koju je počinilo društvo kći u stopostotnom vlasništvu društva majke — Pretpostavka odlučujućeg utjecaja društva majke na društvo kćer — Odgovornost društva majke koja proizlazi isključivo iz protupravnog ponašanja njegova društva kćeri — Presuda o smanjenju iznosa novčane kazne izrečene društvu kćeri — Učinci na pravni položaj društva majke)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 17. rujna 2015. – Total SA protiv Europske komisije
   (Predmet C-597/13 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište parafinskog voska - Tržište prešanog parafina - Povreda koju je počinilo društvo kći u stopostotnom vlasništvu društva majke - Pretpostavka odlučujućeg utjecaja društva majke na društvo kćer - Odgovornost društva majke koja proizlazi isključivo iz protupravnog ponašanja njegova društva kćeri - Presuda o smanjenju iznosa novčane kazne izrečene društvu kćeri - Učinci na pravni položaj društva majke))
   (2015/C 371/06)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Total SA (zastupnici: E. Morgan de Rivery i E. Lagathu, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier i P. Van Nuffel, agenti)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije Total/Komisija (T-548/08, EU:T:2013:434) jer njome nije usklađen iznos novčane kazne izrečene društvu Total SA sa iznosom izrečenim društvu Total Raffinage Marketing SA presudom Total Raffinage Marketing/Komisija (T-566/08, EU:T:2013:423).

               2.

               U preostalom dijelu žalba se odbija.

               3.

               Iznos novčane kazne solidarno izrečene društvu Total SA s društvom Total Raffinage Marketing SA u članku 2. Odluke Komisije C (2008) 5476 final od 1. listopada 2008. o postupku primjene članka [81. UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.181 – Vosak za svijeće), određuje se u iznosu od 12 5 4 59  842 eura.

               4.

               Total SA snosit će tri četvrtine troškova Europske komisije i vlastitih troškova povezanih s ovom žalbom i prvostupanjskim postupkom.

               5.

               Europska komisija snosit će jednu četvrtinu vlastitih troškova i troškova društva Total SA povezanih s ovom žalbom i prvostupanjskim postupkom.

      (1)  SL C 45, 15. 2. 2014.


title: Predmet T-11/17: Tužba podnesena 6. siječnja 2016. – RK protiv Vijeća

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/13

         Tužba podnesena 6. siječnja 2016. – RK protiv Vijeća
   (Predmet T-11/17)
   (2017/C 095/22)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RK (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana i

         slijedom toga,

               —

               poništi nedatiranu odluku Vijeća, donesenu na temelju članka 42.c Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije;

               —

               po potrebi, poništi odluku od 27. rujna 2016. kojom je odbijen tužiteljev prigovor od 29. travnja 2016.;

               —

               tuženiku naloži da tužitelju naknadi imovinsku štetu;

               —

               tuženiku naloži plaćanje naknade tužiteljeve neimovinske štete;

               —

               tuženiku naloži snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti u vezi s člankom 42.c Pravilnika o osoblju, povredi članaka 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, povredi Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000., L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.) i povredi članka 1.d Pravilnika o osoblju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi 42.c Pravilnika o osoblju, kako je proveden na temelju Obavijesti osoblju Vijeća br. 71/15 te činjeničnim i pravnim netočnostima i nepravilnostima kojima su zahvaćene pobijane odluke.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje i pravâ obrane.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja i načela dobre uprave.


title: Predmet T-312/16: Tužba podnesena 20. lipnja 2016. – Walfood protiv EUIPO-a – Romanov Holding (CHATKA)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/42

         Tužba podnesena 20. lipnja 2016. – Walfood protiv EUIPO-a – Romanov Holding (CHATKA)
   (Predmet T-312/16)
   (2016/C 305/57)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Walfood SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: E. Cornu, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija za žig CHATKA – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 876 349

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. u predmetu R 2870/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 42. st. 2. i 3. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-291/17: Tužba podnesena 16. svibnja 2017. – Transdev i dr. protiv Komisije

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/41

         Tužba podnesena 16. svibnja 2017. – Transdev i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-291/17)
   (2017/C 231/50)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Transdev (Issy-les-Moulineaux, Francuska), Transdev Ile de France (Issy-les-Moulineaux), Transports rapides automobiles (TRA) (Villepinte, Francuska) (zastupnik: F. Salat-Baroux, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               ponajprije, proglasi djelomično poništenje odluke Europske komisije od 2. veljače 2017. koja se odnosi na program potpora SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) koje je Francuska provela u korist autobusnih prijevoznih poduzeća u regiji Île-de-France, u dijelu u kojem, u svom članku 1., navodi da je program regionalnih potpora „nezakonito” proveden, iako se radilo o postojećem programu potpora;

               —

               podredno, proglasi djelomično poništenje odluke Europske komisije od 2. veljače 2017. o programima potpora SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) koje je Francuska provela u korist autobusnih prijevoznih poduzeća u regiji Île-de-France, u dijelu u kojem, u svom članku 1., navodi da je program regionalnih potpora nezakonito proveden u razdoblju prije 25. studenoga 1998.;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji je istaknut kao glavni, temelji se na činjenici da se program regionalnih potpora o kojem je riječ nije provodio nezakonito, s obzirom na to da nije bio podvrgnut obvezi podnošenja prethodne obavijesti. Program regionalnih potpora je, naime, program postojećih potpora u smislu članka 108. stavka 1. UFEU-a i odredbi članka 1. točke (b) te poglavlja VI. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.) (u daljnjem tekstu „Uredba br. 2015/1589”). Prema pravilima koja se primjenjuju na postojeće programe potpora, njihova primjena nije nezakonita, s obzirom na to da Komisija može, po potrebi, propisati odgovarajuće mjere kojima će se oni u budućnosti izmijeniti ili ukinuti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji je istaknut podredno, temelji se na činjenici da program regionalnih potpora nije postojeći program potpora. Prema tužiteljima, Komisija je učinila pobijanu odluku nezakonitom time što je zaključila da je desetogodišnji zastarni rok prekinut tužbom koju je 2004. pred nacionalnim sudom podnio Syndicat autonome des transportateurs de voyageurs (u daljnjem tekstu „SATV”). Naime, članak 17. Uredbe br. 2015/1589 određuje da se desetogodišnji zastarni rok može prekinuti samo mjerom koju poduzme Komisija ili neka zemlja članica koja djeluje na Komisijin zahtjev. Tužitelji ističu da podnošenje NSPP-ove tužbe pred nacionalnim sudom nije mjera kojom se prekida zastarni rok u smislu te odredbe.


title: Predmet T-304/13 P: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – van der Aat i dr. protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Primici od rada — Godišnja prilagodba primitaka od rada i mirovina dužnosnicima i drugim službenicima — Koeficijent ispravka za dužnosnike i druge službenike u Vareseu na koje se odnosi — Članci 64. do 65a. Pravilnika — Prilog IX. Pravilniku — Uredba (EU) br. 1239/2010 — Obveza obrazlaganja — Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Očita pogreška u ocjeni” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/48

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – van der Aat i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-304/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Godišnja prilagodba primitaka od rada i mirovina dužnosnicima i drugim službenicima - Koeficijent ispravka za dužnosnike i druge službenike u Vareseu na koje se odnosi - Članci 64. do 65a. Pravilnika - Prilog IX. Pravilniku - Uredba (EU) br. 1239/2010 - Obveza obrazlaganja - Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Očita pogreška u ocjeni”))
   (2015/C 046/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelji: Chris van der Aat (Besozzo, Italija) i drugi dužnosnici i službenici Europske komisije čija imena se nalaze u prilogu presudi (zastupnici: S. Orlandi, D. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i D. Martin, a zatim J. Curall i A.-C. Simon, agenti); i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i J. Herrmann, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 21. ožujka 2013. van der Aat i dr./Komisija (F-111/11, Zb.SS, EU:F:2013:42) kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               M. Chris van der Aat i drugi dužnosnici i službenici Europske komisije čija imena se nalaze u prilogu snose vlastite troškove, kao i troškove Komisije u okviru ovog postupka.

               3.

               Vijeće Europske unije snosi vlastite troškove u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 245, 24.8.2013.


title: Predmet T-41/12: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2015. – LS Fashion protiv OHIM-a – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott) („Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice L’Wren Scott — Raniji verbalni nacionalni žig LOREN SCOTT — Relativni razlog za odbijanje — Stvarna uporaba žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/19

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2015. – LS Fashion protiv OHIM-a – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott)
   (Predmet T-41/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice L’Wren Scott - Raniji verbalni nacionalni žig LOREN SCOTT - Relativni razlog za odbijanje - Stvarna uporaba žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 127/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LS Fashion, LLC (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Black i S. Davies, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gestión de Activos Isorana, SL (La Orotava, Španjolska) (zastupnici: F. Brandolini Kujman, J.-B. Devaureix i L. Montoya Terán, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. studenoga 2011. (predmet R 1584/2009-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Gestión de Activos Isorana, SL i LS Fashion, LLC.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu LS Fashion, LLC se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 109, 14.1.2012.


title: Predmet T-456/17: Tužba podnesena 21. srpnja 2017. – Lupu protiv EUIPO-a – Dzhihangir (Djili soy original DS)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/35

         Tužba podnesena 21. srpnja 2017. – Lupu protiv EUIPO-a – Dzhihangir (Djili soy original DS)
   (Predmet T-456/17)
   (2017/C 309/46)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Victor Lupu (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: P. Acsinte, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ibryam Dzhihangir (Silistra, Bugarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Djili soy original DS” – prijava za registraciju br. 8 810 558

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. svibnja 2017. u predmetu R 516/2011-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi spornu odluku;

               —

               usvoji prigovor protiv registracije žiga Europske unije 008404551 „Djili DS” i/ili izbriše registraciju žiga Europske unije 008404551 „Djili DS”;

               —

               podredno, poništi odluku petog žalbenog vijeća od 3. svibnja 2017. u vezi sa žalbom R 516/2011-5 i naloži nastavak postupka pred žalbenim vijećem te naloži žalbenom vijeću nastavak suspenzije postupka koji se pred njim vodi do dostave žalbenom vijeću pisane, obrazložene i potpisane konačne odluke o tužbi za poništenje, referentni broj 2794/1/2016;

               —

               naloži EUIPO-u i DZHIHANGIRU Ibryamu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 1. Prvog protokola uz Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda;

               —

               povreda Pravila br. 20 stavka 7. točaka (a) i (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice;

               —

                  mutatis mutandis povreda članka 53. stavka 2. točaka (c) i (d) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 u vezi s tužiteljevim autorskim pravom na sliku omota „Djili”, kod kojeg je riječ napisana crvenim slovima na plavom omotu s likom papige i povreda tužiteljevih prava uporabe trgovačkog imena za proizvode u smislu presude Suda Europske unije C-17/06 „Celine”;

               —

               druga relevantna pravna odredba.


title: Predmet C-484/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2016. uputio Giudice di pace di Taranto (Italija) – kazneni postupak protiv Antonia Semerara

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2016. uputio Giudice di pace di Taranto (Italija) – kazneni postupak protiv Antonia Semerara
   (Predmet C-484/16)
   (2016/C 428/12)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Giudice di pace di Taranto

      Stranke glavnog postupka

   Antonio Semeraro

      Prethodno pitanje

   Protivi li se Direktivi 2012/29/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. (o uspostavi minimalnih standarda za prava, potporu i zaštitu žrtava kaznenih djela te o zamjeni Okvirne odluke Vijeća 2001/220/PUP) (1), koja je u talijansko zakonodavstvo prenesena Uredbom sa zakonskom snagom br. 212. od 15. prosinca 2015. (SL, opći dio, br. 3. od 5. siječnja 2016.) a posebno uvodne izjave 9., 66., i 67. kao i članak 2. stavak 1. točka (a) navedene Direktive 2012/29/EU, uzimajući u obzir članak 83. UFEU-a i članke 2. i 3. talijanskog Ustava kao i članke 49., 51., 53. i 54. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, ukidanje kaznenog dijela iz članka 594. kaznenog zakona i iz članka [1.] Uredbe sa zakonskom snagom br. 7. od 15. siječnja 2016. i daljnjih članaka?

      (1)  SL L 315, str. 57., SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 58. – 74.


title: Predmet C-453/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. kolovoza 2016. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Halila Ibrahima Özçelika

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. kolovoza 2016. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Halila Ibrahima Özçelika
   (Predmet C-453/16)
   (2016/C 383/10)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva: Openbaar Ministerie

      Druga stranka u postupku: Halil Ibrahim Özçelik

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izraz „sudska odluka” u smislu članka 8. stavka 1. točke (c) Okvirne odluke 2002/584/PUP (1) autonoman pojam prava Unije?

               2.

               Ako da, koje je njegovo značenje?

               3.

               Je li potvrda nacionalnog uhidbenog naloga koji je prethodno izdala policija od strane člana državnog tužiteljstva, kao što je ovdje slučaj, takva „sudska odluka”?

      (1)  Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002, L 190, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., stranica 83.)


title: Predmet T-475/15: Rješenje Općeg suda od 4. travnja 2016. – L'Oreal protiv EUIPO-a – LR Health & Beauty Systems (LR) („Žig Zajednice — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Povlačenje žiga — Obustava postupka”)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/22

         Rješenje Općeg suda od 4. travnja 2016. – L'Oreal protiv EUIPO-a – LR Health & Beauty Systems (LR)
   (Predmet T-475/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Povlačenje žiga - Obustava postupka”))
   (2016/C 200/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: L’Oréal SA (Pariz, Francuska) (zastupnik: R. Dissmann, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Kusturovic, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Njemačka) (zastupnici: N. Weber i L. Thiel, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. svibnja 2015. (predmet R 1143/2014-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava LR Health & Beauty Systems GmbH i L’Oréala SA.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe se obustavlja.

               2.

               Društvu L’Oréal SA nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva LR Health & Beauty Systems GmbH.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet C-324/15 P: Žalba koju su 30. lipnja 2015. podnijeli Hitachi Chemical Europe GmbH and Polynt SpA protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 30. travnja 2015. u predmetu T-135/13, Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA i Sitre Srl protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/25

         Žalba koju su 30. lipnja 2015. podnijeli Hitachi Chemical Europe GmbH and Polynt SpA protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 30. travnja 2015. u predmetu T-135/13, Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA i Sitre Srl protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA)
   (Predmet C-324/15 P)
   (2015/C 311/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Hitachi Chemical Europe GmbH i Polynt SpA (zastupnik: C. Mereu, avocat)

      Druge stranke u postupku: Europska agencija za kemikalije (ECHA), Sitre Srl, REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Kraljevina Nizozemska, Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelji zahtijevaju da Sud:

               —

               ukine presudu Općeg suda u predmetu T-135/13, i

               —

               poništi pobijanu odluku ili, podredno, vrati predmet Općem sudu da on odluči o tužbi žalitelja za poništenje: i

               —

               naloži protivnoj stranci snošenje svih troškova ovoga postupka, uključujući troškove nastale pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji navode da je time što je odbio tužbu za poništenje sporne odluke, Opći sud povrijedio pravo Zajednice. Žalitelji osobito navode da je Opći sud počinio više pogrešaka u svojoj ocjeni i tumačenju pravnog okvira koji je primjenjiv na situaciju žalitelja. Slijedom toga, Opći sud je počinio sljedeće pogreške koje se tiču prava:

               —

               Opći je sud donio kontradiktorne i pogrešne zaključke u pogledu potrebe uzimanja u obzir procjene rizika u skladu s člankom 57. točkom (f) Uredbe REACH (1) što je dovelo do njezinog pogrešnog tumačenja.

               —

               Opći je sud donio kontradiktorne zaključke i odstupio je od utvrđene sudske prakse glede statusa i težine smjernica u tumačenju onoga što se podrazumijeva pod „jednako zabrinjavajući” s naslova članka 57. točke (f) iste.

               —

               Opći sud je pogrešno temeljio svoj stav na članku 60. stavku 2. Uredbe REACH što je dovelo do manjkavog obrazloženja.

               —

               Opći sud je primijenio krivi zakonski tekst kada je odbacio argumente koji se odnose na izlaganje radnika i potrošača te je time pogrešno primijenio članak 57. točku (f).

         Na temelju tih razloga žalitelji tvrde da presudu Općeg suda u predmetu T-135/13 treba ukinuti i poništiti pobijanu odluku.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ, SL L 396 str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13. svezak 23., str. 3.


title: Predmet T-557/12: Rješenje Općeg suda od 2. listopada 2013. — RiskMetrics Solutions protiv OHIM-a (RISKMANAGER)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/68

         Rješenje Općeg suda od 2. listopada 2013. — RiskMetrics Solutions protiv OHIM-a (RISKMANAGER)
   (Predmet T-557/12) (1)

   2013/C 344/125
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća naložio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 370, 17.12.2011.


title: Predmet C-316/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2015. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – The Queen on the application of Hemming (koji posluje pod tvrtkom „Simply Pleasure Ltd.”) i dr. protiv Westminster City Councila

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2015. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – The Queen on the application of Hemming (koji posluje pod tvrtkom „Simply Pleasure Ltd.”) i dr. protiv Westminster City Councila
   (Predmet C-316/15)
   (2015/C 311/27)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Hemming, koji posluje pod tvrtkom „Simply Pleasure Ltd.”, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, koji posluje pod tvrtkom „Janus”, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd.

      Tuženik: Westminster City Council

      Prethodna pitanja

   Kada podnositelj zahtjeva za izdavanje ili obnavljanje licence za rad ustanove za pružanje seksualnih usluga mora platiti pristojbu koja se sastoji od dva dijela, jednog koji se odnosi na obradu zahtjeva i nepovratan je i drugog za upravljanje sustavom licenci, koji se vraća u slučaju odbijanja zahtjeva:

               (1)

               znači li obveza plaćanja pristojbe koja uključuje i drugi naknadivi dio, u smislu Europskog prava, to da su tužitelji podnošenjem zahtjeva pretrpjeli trošak koji je protivan članku 13. stavku 2. Direktive 2006/123/EZ o uslugama na unutarnjem tržištu (1) u mjeri u kojoj je taj trošak veći od troška obrade zahtjeva od strane Westminster City Councila?

               (2)

               ovisi li zaključak prema kojem takvu obvezu treba smatrati obvezom koja uključuje trošak – ili, ako je to primjenjivo, trošak koji prelazi iznos troška obrade zahtjeva od strane Westminster City Councila – o utjecaju daljnjih okolnosti (i ako je odgovor potvrdan, kojih), poput:

                           (a)

                           dokaza kojima se potvrđuje da plaćanje drugog naknadivog dijela dovodi ili bi vjerojatno dovelo do nekog troška ili gubitka za podnositelja zahtjeva,

                           (b)

                           veličine drugog naknadivog dijela i vremenskog razdoblja u kojem je zadržan prije no što je vraćen, ili

                           (c)

                           bilo kakvog smanjenja troškova obrade zahtjeva od strane Westminster City Councila (i time nepovratnog dijela troška) koje proizlazi iz obveze da svi podnositelji zahtjeva unaprijed plate pristojbu koja se sastoji od oba dijela?

      (1)  SL L 376, str. 36. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.)


title: Predmet C-117/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Technische Universität Darmstadt protiv Eugen Ulmer KG (Prethodno pitanje — Direktiva 2001/29/EZ — Autorsko pravo i srodna prava — Iznimke i ograničenja — Članak 5. stavak 3. točka (n) — Korištenje s ciljem istraživanja ili privatnog izučavanja djelâ ili drugih predmeta zaštite — Knjiga koja je pojedinim pripadnicima javnosti stavljena na raspolaganje putem posebnih uređaja u javnoj knjižnici — Pojam, djela koje nije podložno uvjetima kupnje ili uvjetima licenciranja’ — Pravo knjižnice da digitalizira djelo koje se nalazi u njezinoj zbirci s ciljem da ga stavi na raspolaganje putem posebnih uređaja — Stavljanje na raspolaganje djela putem posebnih uređaja koji omogućuju njegovo tiskanje na papir ili pohranu na USB priključak)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/11

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Technische Universität Darmstadt protiv Eugen Ulmer KG
   (Predmet C-117/13) (1)

   ((Prethodno pitanje - Direktiva 2001/29/EZ - Autorsko pravo i srodna prava - Iznimke i ograničenja - Članak 5. stavak 3. točka (n) - Korištenje s ciljem istraživanja ili privatnog izučavanja djelâ ili drugih predmeta zaštite - Knjiga koja je pojedinim pripadnicima javnosti stavljena na raspolaganje putem posebnih uređaja u javnoj knjižnici - Pojam, djela koje nije podložno uvjetima kupnje ili uvjetima licenciranja’ - Pravo knjižnice da digitalizira djelo koje se nalazi u njezinoj zbirci s ciljem da ga stavi na raspolaganje putem posebnih uređaja - Stavljanje na raspolaganje djela putem posebnih uređaja koji omogućuju njegovo tiskanje na papir ili pohranu na USB priključak))
   2014/C 409/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Technische Universität Darmstadt

      Tuženik: Eugen Ulmer KG

      Izreka

               1.

               Pojam „uvjeti kupnje ili uvjeti licenciranja” iz članka 5. stavka 3. točke (n) Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti tako da zahtijeva da nositelj pravâ i ustanova predviđena tom odredbom poput javne knjižnice moraju sklopiti ugovor o licenciji ili korištenju predmetnog djela kojim se određuju uvjeti pod kojima ga ta ustanova može koristiti.

               2.

               Članak 5. stavak 3. točku (n) Direktive 2001/29, u vezi s njezinim člankom 5. stavkom 2. točkom (c), treba tumačiti tako da mu nije protivno to da država članica dâ javnim knjižnicama iz te odredbe pravo da digitaliziraju djela koja se nalaze u njihovim zbirkama ako je ta radnja reproduciranja potrebna radi stavljanja tih djela na raspolaganje korisnicima putem posebnih uređaja u prostorijama tih ustanova.

               3.

               Članak 5. stavak 3. točku (n) Direktive 2001/29 treba tumačiti tako da ne obuhvaća radnje poput tiskanja djela na papir ili njihovu pohranu na USB priključak koje učine korisnici s posebnih uređaja postavljenih u javnim knjižnicama iz te odredbe. Nasuprot tome, takve radnje mogu se, u slučaju potrebe, dopustiti na temelju nacionalnog zakonodavstva kojim se prenose iznimke ili ograničenja iz članka 5. stavka 2. točke (a) ili (b) te direktive, ako su u svakom pojedinom slučaju ispunjeni uvjeti koje propisuju te odredbe, osobito onaj vezan za pravičnu naknadu koju mora dobiti nositelj prava.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-51/15: Tužba podnesena 3. veljače 2015. – PAN Europe protiv Komisije

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/33

         Tužba podnesena 3. veljače 2015. – PAN Europe protiv Komisije
   (Predmet T-51/15)
   (2015/C 118/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: B. Kloostra, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 24. studenog 2014. pod brojem Ares(2014)3900631 (pobijana odluka), kojom je Komisija u većem dijelu potvrdila svoju Odluku od 3. lipnja 2014. pod brojem Ares(2014)2150615 kojom je odlučila o zahtjevu za pristup informacijama PAN Europe od 3. siječnja 2014. (zaprimljen u Komisiji 6. siječnja 2014.);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom navodi se da je donošenjem pobijane odluke Komisija povrijedila Uredbu (EZ) br. 1367/2006 odnosno da je pogrešno uopće nije ili ju je samo djelomično primijenila zato što je:

                           —

                           Komisija povrijedila članak 2. stavak 1. točku (d) Uredbe (EZ) br. 1367/2006 time što je previdjela činjenicu da se tražene informacije kvalificiraju kao informacije o okolišu;

                           —

                           Komisija povrijedila članak 6. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 i članak 4. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 jer nije tumačila razlog za odbijanje iz članka 4. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 u skladu s člankom 4. stavkom 3. drugim podstavkom Aarhuške konvencije ili/i na dovoljno ograničavajući način, jer nije odvagnula posebni interes zaštite postupka odlučivanja na koji se poziva Komisija u odnosu na opći interes otkrivanja informacija o okolišu i jer nije dovoljno obrazložila razloge za odbijanje;

                           —

                           Komisija povrijedila članak 6. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 i članak 4. Uredbe br. 1049/2001 time što nije posebno i pojedinačno ispitala dokumente na koje se upućuje u zahtjevu za pristup i zato što za svaki pojedini dokument nije opravdala razloge zbog kojih ne bi trebao biti objavljen.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom navodi se da je Komisija donoseći pobijanu odluku povrijedila Uredbu (EZ) br. 1049/2001, posebno članak 4. navedene uredbe i/ili preciznije članak 4. stavak 3. iste uredbe jer nije dokazala da je navedeni razlog za odbijanje primjenjiv, jer pogrešno nije odvagnula interese povezane uz otkrivanje informacija te jer pogrešno i uz povredu članka 4. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 nije posebno i pojedinačno ispitala dokumente na koje se upućuje u zahtjevu za pristup dokumentima.