title: Predmet T-774/16: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Consejo Regulador del Cava protiv EUIPO-a – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije CAVE DE TAIN — Ranija oznaka izvornosti „cava” — Pojam „aludiranja” na zaštićenu oznaku izvornosti — Članak 103. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013”)

text:
               3.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/13

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Consejo Regulador del Cava protiv EUIPO-a – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN)
      (Predmet T-774/16) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije CAVE DE TAIN - Ranija oznaka izvornosti „cava” - Pojam „aludiranja” na zaštićenu oznaku izvornosti - Članak 103. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013”))
      (2018/C 311/13)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Consejo Regulador del Cava (Villafranca del Penedès, Španjolska) (zastupnik: C. Prat, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Zaera Cuadrado i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (Tain-L’Hermitage, Francuska) (zastupnik: J.-P. Stouls, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2016. (predmet R 980/2015-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Consejo Regulador del Cava i Cave de Tain-l’Hermitage, union des propriétaires.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Consejo Regulador del Cava nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.


title: Predmet T-431/18: Tužba podnesena 12. srpnja 2018. – WN protiv Parlamenta

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 319/22

      Tužba podnesena 12. srpnja 2018. – WN protiv Parlamenta
      (Predmet T-431/18)
      (2018/C 319/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: WN (zastupnici: L. Levi i A. Champetier, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 28. rujna 2017. kojom je raskinut tužiteljev ugovor;

                  —

                  po potrebi, poništi tuženikovu odluku od 4. travnja 2018. kojom je odbijena tužiteljeva žalba od 7. studenoga 2017.;

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju nadoknadi neimovinsku štetu koju je tužitelj navodno pretrpio, procijenjenu na 20 000 EUR;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova koji su tužitelju nastali u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na postupovnim nepravilnostima koje uključuju povredu prava obrane i osobito povredu prava na saslušanje i povredu obveze obrazlaganja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi odredbi u vezi s postupkom mirenja i osobito na povredi članaka 23. i 25. provedbenih mjera glave VII. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika EU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 1. točke (d) Pravilnika o osoblju, članaka 21. i 23. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i Direktive 2006/54/EZ (1).

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tuženikovoj očitoj pogrešci u ocjeni u vezi s elementima sadržanima u pobijanim odlukama.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave, načela zaštite legitimnih očekivanja, kao i na povredi dužnosti brižnog postupanja koju je tuženik imao prema tužitelju.

         (1)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (SL 2006., L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)


title: Predmet T-407/18: Tužba podnesena 2. srpnja 2018. – WP protiv EUIPO-a

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 319/18

      Tužba podnesena 2. srpnja 2018. – WP protiv EUIPO-a
      (Predmet T-407/18)
      (2018/C 319/21)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: WP (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi EUIPO-ovu odluku od 6. listopada 2017. kojom je odbijeno drugo produljenje tužiteljeva ugovora kao člana privremenog osoblja u skladu s člankom 2. točkom (f) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (u daljnjem tekstu UZOS); i

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je donošenjem pobijane odluke EUIPO povrijedio načelo zakonitosti time što je prekršio mjerodavne odredbe Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju) i UZOS-a, odnosno članak 56. UZOS-a i članak 110. Pravilnika o osoblju te na tome da pobijana odluka nema nikakvu drugu pravnu osnovu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je donošenjem pobijane odluke EUIPO povrijedio načelo zakonitosti, počinio očitu pogrešku u ocjeni i povrijedio svoju dužnost brižnog postupanja prema osoblju.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je donošenjem pobijane odluke EUIPO povrijedio zahtjeve Uredbe br. 45/2001 (1), osobito članka 27. stavaka 1. i 2. točke (b).

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je donošenjem pobijane odluke EUIPO povrijedio načelo jednakog postupanja.

         (1)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.)


               16.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 386/10

         Postupak koji je 21. rujna 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-7/17)
   (2017/C 386/08)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Catherine Howdle i Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles/Brussel, Belgique/België, pokrenulo je 21. rujna 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije donio mjere potrebne kako bi Akt iz točke 6.f poglavlja VIII. Priloga II. Sporazumu o EGP-u (Direktiva 2014/29/EU Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na stavljanje na raspolaganje na tržištu jednostavnih tlačnih posuda), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., postao dio njegova unutarnjeg pravnog poretka te u svakom slučaju nije obavijestio nadzorno tijelo EFTA-e o mjerama koje je donio za provedbu tog akta, u skladu s člankom 7. Sporazuma o EGP-u.

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

         Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 8. veljače 2017. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 8. prosinca 2016. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2014/29/EU Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na stavljanje na raspolaganje na tržištu jednostavnih tlačnih posuda, u skladu s točkom 6.f poglavlja VIII. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet T-36/17: Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Forest Pharma protiv EUIPO-a – Ipsen Pharma (COLINEB) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije COLINEB — Raniji nacionalni figurativni žig Colina — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 [sada članak 8. stavak 1. točka (b), Uredbe (EU) 2017/1001] — Opseg ispitivanja koje mora provesti žalbeno vijeće — Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 [sada članak 95. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001]”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/25

         Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Forest Pharma protiv EUIPO-a – Ipsen Pharma (COLINEB)
   (Predmet T-36/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije COLINEB - Raniji nacionalni figurativni žig Colina - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 [sada članak 8. stavak 1. točka (b), Uredbe (EU) 2017/1001] - Opseg ispitivanja koje mora provesti žalbeno vijeće - Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 [sada članak 95. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001]”))
   (2017/C 392/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Forest Pharma BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: T. Holman, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: P. Sipos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ipsen Pharma SAS (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnik: E. Baud, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. listopada 2016. (predmet R 500/2016-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Ipsen Pharma i Forest Pharma.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Forest Pharma BV nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

               3.

               Društvu Ipsen Pharma SAS nalaže se snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 70, 6. 3. 2017.


title: Predmet C-518/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Stefan Rudigier

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Stefan Rudigier
   (Predmet C-518/17)
   (2017/C 392/21)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Stefan Rudigier

      Druga stranka u revizijskom postupku: Salzburger Verkehrsverbund GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1370/2007 (1) o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika primjenjiv i u slučaju sklapanja ugovora o pružanju usluga sukladno članku 5. stavku 1. drugoj rečenici ove uredbe za usluge prijevoza putnika autobusom sukladno jednom od postupaka predviđenih direktivama o javnoj nabavi (Direktiva 2004/17/EZ ili 2004/18/EZ)?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
               Dovodi li povreda obveze da se najmanje jednu godinu prije objave poziva na dostavu ponuda objavi podatke sadržane u članku 7. stavku 2. točkama (a) do (c) Uredbe (EZ) br. 1370/2007 do toga da natječaj koji je proveden bez takve objave jednu godinu prije objave poziva, ali je prema članku 5. stavku 1. drugoj rečenici ove uredbe proveden prema postupku u skladu s direktivama o javnoj nabavi, treba smatrati nezakonitim?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje:
               Protivi li se propisima prava Unije koji se primjenjuju na javnu nabavu nacionalno zakonodavstvo prema kojemu se može odustati od ukidanja natječaja koji prema članku 2. stavku 1. točki (b) Direktive 89/665/EEZ (2) zbog nepostojanja objave sukladno članku 7. stavku 2. Uredbe br. 1370/2007 treba smatrati nezakonitim ako nezakonitost nije znatno utjecala na ishod postupka javne nabave jer je operater na kojeg se odnosila mogao na vrijeme djelovati i nije bilo narušavanja tržišnog natjecanja?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 i (EEZ) br. 1107/70, SL L 315, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 96.)

      (2)  Direktiva Vijeća od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, SL L 395, str. 33. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3. i ispravak SL 2016., L 63, str. 44.)


title: Predmet T-443/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 26. rujna 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Ribarska plovila — Regionalna organizacija za ribarstvo sjeveroistočnog Atlantika — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/32

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 26. rujna 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije
   (Predmet T-443/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Ribarska plovila - Regionalna organizacija za ribarstvo sjeveroistočnog Atlantika - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 392/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: António Conde & Companhia, SA, (Gafanha de Nazaré, Portugal) (zastupnik: J. García-Gallardo Gil-Fournier, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet, A. Lewis i F. Moro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi nalaganja Komisiji da tajništvu Komisije za ribarstvo sjeveroistočnog Atlantika (NEAFC) dostavi izmijenjeni popis za 2017. godinu, koji je Portugalska Republika poslala Komisiji, a na kojem se nalaze plovila Santa Isabel i Calvão koja plove pod portugalskom zastavom.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-97/09: Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije „Tužba za poništenje — EFRR — Smanjenje financijske potpore — Nepoštovanje roka za donošenje odluke — Bitna povreda postupka — Očito osnovana tužba”

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/26

         Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije
   (Predmet T-97/09) (1)

   („Tužba za poništenje - EFRR - Smanjenje financijske potpore - Nepoštovanje roka za donošenje odluke - Bitna povreda postupka - Očito osnovana tužba”)
   (2017/C 392/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: u početku M. Lumma, C. Blaschke i T. Henze, a zatim T. Henze i J. Möller, agenti, uz asistenciju C. von Donata, odvjetnika)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Conte, A. Steiblytė i B.-R. Killmann, agenti)

      Intervenijenti u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnici: u početku J. Rodríguez Cárcamo, odvjetnik, a zatim A. Rubio González, abogado del estado, i naposljetku V. Ester Casas, agent), i Kraljevina Nizozemska (zastupnici: u početku C. Wissels i Y. de Vries, a zatim J. Langer i B. Koopman, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Komisije C(2008) 8465 final od 19. prosinca 2008. o smanjenju potpore Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) operativnom programu u regiji na koju se odnosi cilj br. 1. Savezne zemlje Saske u Saveznoj Republici Njemačkoj (1994. - 1999.), koja je dodijeljena odlukama Komisije C(94) 1939/4 od 5. kolovoza 1994., C(94) 2273/4 od 22. kolovoza 1994. i C(94) 1425 od 6. rujna 1994.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2008) 8465 final od 19. prosinca 2008. o smanjenju potpore Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) operativnom programu u regiji na koju se odnosi cilj br. 1. Savezne zemlje Saske u Saveznoj Republici Njemačkoj (1994. - 1999.), koja je dodijeljena odlukama Komisije C(94) 1939/4 od 5. kolovoza 1994., C(94) 2273/4 od 22. kolovoza 1994. i C(94) 1425 od 6. rujna 1994.

               2.

               Europska komisija će uz vlastite troškove snositi i troškove Savezne Republike Njemačke.

               3.

               Kraljevina Španjolska i Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 129, 6. 6. 2009.


title: Predmet T-570/17: Tužba podnesena 17. kolovoza 2017. – Algebris (UK) i drugi protiv Komisije

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/32

         Tužba podnesena 17. kolovoza 2017. – Algebris (UK) i drugi protiv Komisije
   (Predmet T-570/17)
   (2017/C 392/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Algebris (UK) Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina), Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Sjedinjene Države), Ronit Capital LLP (London) (zastupnici: T. Soames, lawyer, R. East, Solicitor, N. Chesaites, Barrister, i J. Vandenbussche, lawyer)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije (EU) 2017/1246 od 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa koji je Jedinstveni odbor za rješavanje (SRB) usvojio Odlukom SRB/EES/2017/08 od 7. lipnja 2017. u odnosu na društvo Banco Popular Español, S.A. (1), u cijelosti ili podredno njezin članak 1.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija propustila valjano odnosno uopće ispuniti svoju pravnu obvezu ocjene diskrecijskih aspekata sanacijskog programa.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Europska komisija nije iznijela odgovarajuće razloge za pobijanu odluku.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija počinila ozbiljnu povredu načela povjerljivosti i poslovne tajne, suprotno članku 339. UFEU-a i članku 88. stavku 1. Uredbe (EU) br. 806/2014 (2) o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu i jedinstvenom fondu za sanaciju i sudskoj praksi Suda, nepoštujući time pravo tužiteljâ na dobru upravu utvrđeno u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija počinila očite pogreške u ocjeni prilikom primjene članaka 14., 18., 20., 21., 22. i 24. Uredbe br. 806/2014.

                           —

                           U tom pogledu tužitelji ističu da vrednovanje društva Banco Popular, koja je bila temelj za sanaciju prema sanacijskom programu, nije bila pravedna, razumna ni pouzdana, te je bila nedosljedna načelu prema kojem nijedan vjerovnik ne smije biti doveden u nepovoljniji položaj; prema tome nije bila točan, pouzdan i dosljedan dokaz na kojem je trebalo temeljiti sanacijski program i njome se nije moglo potkrijepiti pobijanu odluku. Nadalje i iz istih razloga, sanacijski program (i prema tome i odluka), su bili očito neproporcionalni jer su premašivali mjere nužne za postizanje ciljeva sanacije.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se sanacijskim programom, koji se potvrđuje pobijanom odlukom krše prava vlasništva tužiteljâ kako su utvrđena u općim načelima prava EU-a i u članku 17. Povelje o temeljnim pravima.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija usvojila i potvrdila sanacijski program kršeći prava tužiteljâ na saslušanje u skladu s člankom 41. Povelje o temeljnim pravima i sudskom praksom Suda.

      (1)  Odluka Komisije (EU) 2017/1246 оd 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español S.A. (priopćeno pod brojem dokumenta C(2017) 4038), SL 2017. L 178, str. 15.

      (2)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010, SL 2014. L 225, str. 1.


title: Predmet C-85/15 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Feralpi Holding SpA protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Talijanski proizvođači betonsko armaturnih šipki — Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje — Povreda članka 65. UEZUČ-a — Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije — Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku — Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke — Vrijeme proteklo u postupku pred Općim sudom)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/2

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Feralpi Holding SpA protiv Europske komisije
   (Predmet C-85/15 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Talijanski proizvođači betonsko armaturnih šipki - Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje - Povreda članka 65. UEZUČ-a - Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije - Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku - Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke - Vrijeme proteklo u postupku pred Općim sudom))
   (2017/C 392/02)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Feralpi Holding SpA (zastupnici: G. M. Roberti i I. Perego, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L. Malferrari i P. Rossi, agenti, uz asistenciju M. Moretto, avvocato)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 9. prosinca 2014., Feralpi Siderurgica/Komisija (T-70/10, neobjavljena, EU:T:2014:1031).

               2.

               Poništava se Odluka Komisije C(2009) 7492 final od 30. rujna 2009. o povredi članka 65. UEZUČ-a (COMP/37.956 – betonsko-armaturne šipke – ponovno donošenje), u verziji izmijenjenoj Odlukom Komisije C(2009) 9912 final od 8. prosinca 2009., u dijelu u kojem se odnosi na društvo Feralpi Holding SpA.

               3.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i onih koji su društvu Feralpi Holding SpA nastali na ime prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet T-607/17: Tužba podnesena 6. rujna 2017. – Volotea protiv Komisije

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/34

         Tužba podnesena 6. rujna 2017. – Volotea protiv Komisije
   (Predmet T-607/17)
   (2017/C 392/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Volotea, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: M. Carpagnano, odvjetnik, i M. Nordmann, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi Odluku Europske komisije od 29. srpnja 2016. o državnoj potpori SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) koju je Italija provela kao kompenzaciju zračnim lukama na Sardiniji za obveze pružanja javnih usluga;

               —

               naloži Komisiji snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno protumačila značenje državne potpore prema članku 107. stavku 1. UFEU-a.

                           —

                           Tužitelj među ostalim navodi da je Komisija pogrešno protumačila pojam korisnika. Nadalje tvrdi da je Komisija pogrešno razvrstala operatere zračnih luka kao samo „posrednike” između regije i zračnih prijevoznika, što znači da nije utvrdila jesu li ti operateri primili ekonomske prednosti. Usto, financiranje nije bilo selektivno. Komisija je nadalje pogrešno protumačila značenje narušavanja tržišnog natjecanja i utjecaja na trgovinu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno protumačila značenje opravdanja državne potpore.

                           —

                           Tužitelj osporava Komisijinu tvrdnju da se okvir usluga od općeg gospodarskog interesa ne primjenjuje na aktivnosti o kojima je riječ u ovom slučaju. Nadalje navodi da se dotično financiranje može opravdati Smjernicama za zračni prijevoz iz 2005.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija prilikom određivanja povrata navodno nezakonite potpore nije uzela u obzir tužiteljeve legitimne interese. Komisija, koja nema jasnu praksu u odnosu na neizravne potpore, nije trebala inzistirati na povratu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije pravilno vodila istragu jer nije pažljivo i nepristrano istražila pobijane mjere.

                           —

                           Komisija, tvrdi se, nije provela odgovarajuću analizu u odnosu na test subjekta u tržišnom gospodarstvu, iako je to pravno obvezno, te su to zatražile i treće strane u raznim podnescima.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije navela razloge.

                           —

                           U tom se pogledu navodi da Komisija nije razmotrila određena važna pravna i činjenična pitanja, da je navela dvosmislene razloge, da nije uzela u obzir određene važne argumente koje su istaknule treće strane i da je istaknula tvrdnje koje su po svojoj naravi proturječne.


title: Predmet C-569/17: Tužba podnesena 27. rujna 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/17

         Tužba podnesena 27. rujna 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-569/17)
   (2017/C 392/22)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: T. Scharf, G. von Rintelen i I. Galindo Martín, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Kraljevina Španjolska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 42. stavka 1. Direktive 2014/17/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 4. veljače 2014. o ugovorima o potrošačkim kreditima koji se odnose na stambene nekretnine i o izmjeni direktiva 2008/48/EZ i 2013/36/EU i Uredbe (EU) br. 1093/2010 (1), time što do 21. ožujka 2016. nije donijela zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s tom direktivom odnosno što, u svakom slučaju, Komisiji nije dostavila takve propise;

               —

               na temelju članka 260. stavka 3. UFUE-a, naloži Kraljevini Španjolskoj plaćanje dnevne novčane kazne u iznosu od 105 991,60 eura, računajući od dana izricanja presude kojom se utvrđuje neispunjenje obveze donošenja propisa kojima se prenosi Direktiva 2014/17/EU ili, u svakom slučaju, obveze njihova dostavljanja Komisiji;

               —

               naloži Kraljevini Španjolskoj snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Na temelju članka 42. stavka 2. Direktive 2014/17/EU, države članice bile su dužne najkasnije do 21. ožujka 2016. donijeti nacionalne mjere potrebne za njezino prenošenje u nacionalno pravo. Budući da Kraljevina Španjolska nije obavijestila Komisiju o prenošenju Direktive, Komisija je odučila pokrenuti postupak pred Sudom.

               2.

               U svojoj tužbi ona predlaže Sudu da Kraljevini Španjolskoj naloži plaćanje dnevne novčane kazne od 105 991,60 eura. Njezin iznos izračunan je uzimajući u obzir težinu i trajanje povrede te odvraćajući učinak s obzirom na platežnu sposobnost predmetne države članice.

      (1)  SL 2014., L 60, str. 34


title: Spojeni predmeti C-86/15 P i C-87/15 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Ferriera Valsabbia SpA (C-86/15 P), Valsabbia Investimenti SpA (C-86/15 P), Alfa Acciai SpA, (C-87/15 P) protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Talijanski proizvođači betonsko-armaturnih šipki — Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje — Povreda članka 65. UEZUČ-a — Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije — Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku — Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke — Vrijeme proteklo u postupku pred Općim sudom)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/3

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Ferriera Valsabbia SpA (C-86/15 P), Valsabbia Investimenti SpA (C-86/15 P), Alfa Acciai SpA, (C-87/15 P) protiv Europske komisije
   (Spojeni predmeti C-86/15 P i C-87/15 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Talijanski proizvođači betonsko-armaturnih šipki - Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje - Povreda članka 65. UEZUČ-a - Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije - Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku - Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke - Vrijeme proteklo u postupku pred Općim sudom))
   (2017/C 392/03)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelji: Ferriera Valsabbia SpA (C-86/15 P), Valsabbia Investimenti SpA (C-86/15 P), Alfa Acciai SpA, (C-87/15 P) (zastupnici: D. M. Fosselard, odvjetnik, D. Slater, Solicitor, A. Duron, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L Malferrari i P. Rossi, agenti, uz asistenciju P. Manzinija, avvocato)

      Izreka

               1.

               Ukidaju se presude Općeg suda Europske unije od 9. prosinca 2014., Ferriera Valsabbia i Valsabbia Investimenti/Komisija (T-92/10, neobjavljena, EU:T:2014:1032) i od 9. prosinca 2014., Alfa Acciai/Komisija (T-85/10, neobjavljena, EU:T:2014:1037).

               2.

               Poništava se Odluka Komisije C(2009) 7492 final od 30. rujna 2009. o povredi članka 65. UEZUČ-a (COMP/37.956 – betonsko-armaturne šipke – ponovno donošenje), u verziji izmijenjenoj Odlukom Komisije C(2009) 9912 final od 8. prosinca 2009., u dijelu u kojem se odnosi na društva Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA i Alfa Acciai SpA.

               3.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i onih koji su društvima Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA i Alfa Acciai SpA nastali tijekom prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet T-21/10: Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije („Tužba za poništenje — EFRR — Smanjenje financijske potpore — Nepoštovanje roka za donošenje odluke — Bitna povreda postupka — Očito osnovana tužba”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/27

         Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije
   (Predmet T-21/10) (1)

   ((„Tužba za poništenje - EFRR - Smanjenje financijske potpore - Nepoštovanje roka za donošenje odluke - Bitna povreda postupka - Očito osnovana tužba”))
   (2017/C 392/33)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: u početku J. Möller, T. Henze i C. Blaschke, zatim J. Möller i T. Henze, agenti, uz asistenciju C. von Donata, odvjetnika)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann, B. Conte i A. Steiblytė agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Komisije C(2009) 9049 od 13. studenoga 2009. o smanjenju financijske potpore iz Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) za jedinstveni programski dokument za saveznu zemlju Saarland (1997-1999) u Saveznoj Republici Njemačkoj iz cilja br. 2., koja je bila odobrena odlukom Komisije C(97) 1123 od 7. svibnja 1997.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2009) 9049 od 13. studenoga 2009. o smanjenju financijske potpore iz Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) za jedinstveni programski dokument za saveznu zemlju Saarland (1997-1999) u Saveznoj Republici Njemačkoj iz cilja br. 2., koja je bila odobrena odlukom Komisije C(97) 1123 od 7. svibnja 1997.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 100, 17. 4. 2010.


title: Predmet T-149/15: Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Ben Ali protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu — Zamrzavanje financijskih sredstava — Zahtjev za poništenje — Dopuštenost — Pravna osnova — Ponovno uvrštavanje tužiteljeva imena na temelju novog obrazloženja — Obveza obrazlaganja — Činjenična osnova — Pravo vlasništva — Proporcionalnost”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/19

         Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Ben Ali protiv Vijeća
   (Predmet T-149/15) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Zahtjev za poništenje - Dopuštenost - Pravna osnova - Ponovno uvrštavanje tužiteljeva imena na temelju novog obrazloženja - Obveza obrazlaganja - Činjenična osnova - Pravo vlasništva - Proporcionalnost”))
   (2017/C 392/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sirine Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali (Tunis, Tunis) (zastupnik: S. Maktouf, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku Á. de Elera-San Miguel Hurtado i G. Étienne, zatim Á. de Elera-San Miguel Hurtado, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/157 od 30. siječnja 2015. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2015., L 26, str. 29.) te Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 2015/147 od 30. siječnja 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 101/2011 o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2015., L 26, str. 3.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Sirine Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali snosit će vlastite troškove, kao i troškove Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet C-88/15: Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Ferriere Nord SpA protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Talijanski proizvođači betonsko-armaturnih šipki — Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje — Povreda članka 65. UEZUČ-a — Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije — Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku — Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/3

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Ferriere Nord SpA protiv Europske komisije
   (Predmet C-88/15) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Talijanski proizvođači betonsko-armaturnih šipki - Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje - Povreda članka 65. UEZUČ-a - Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije - Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku - Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke))
   (2017/C 392/04)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Ferriere Nord SpA (zastupnici: W. Viscardini i G. Donà, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L Malferrari i P. Rossi, agenti, uz asistenciju M. Moretto, avvocato)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 9. prosinca 2014., Ferriere Nord/Komisija (T-90/10, neobjavljena, EU:T:2014:1035).

               2.

               Poništava se Odluka Komisije C(2009) 7492 final od 30. rujna 2009. o povredi članka 65. UEZUČ-a (COMP/37.956 – betonsko-armaturne šipke – ponovno donošenje), u verziji izmijenjenoj Odlukom Komisije C(2009) 9912 final od 8. prosinca 2009., u dijelu u kojem se odnosi na društvo Ferriere Nord SpA.

               3.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i onih koji su društvu Ferriere Nord SpA nastali tijekom prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet T-104/10: Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije („Zahtjev za poništenje — EFRR — Smanjenje financijske potpore — Program Resider II — Nepoštovanje roka za donošenje odluke — Bitna povreda postupka — Očito osnovana tužba”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/27

         Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije
   (Predmet T-104/10) (1)

   ((„Zahtjev za poništenje - EFRR - Smanjenje financijske potpore - Program Resider II - Nepoštovanje roka za donošenje odluke - Bitna povreda postupka - Očito osnovana tužba”))
   (2017/C 392/34)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller i T. Henze, agenti, uz asistenciju C. von Donata, odvjetnika)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann, B. Conte i A. Steiblytė, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Komisije C(2009) 10561 od 18. prosinca 2009., o smanjenju financijske potpore Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) za inicijativu Resider II u saveznoj zemlji Saarland (1994-1999) u Saveznoj Republici Njemačkoj na temelju Odluke Komisije C(1995) 2529 od 27. studenoga 1995.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2009) 10561 od 18. prosinca 2009., o smanjenju financijske potpore Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) za inicijativu Resider II u Saarlandu (1994-1999) u Saveznoj Republici Njemačkoj na temelju Odluke Komisije C(1995) 2529 od 27. studenoga 1995.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 134, 22. 5. 2010.


title: Predmet C-89/15 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Riva Fire SpA, u likvidaciji protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Talijanski proizvođači betonsko-armaturnih šipki — Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje — Povreda članka 65. UEZUČ-a — Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije — Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku — Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke — Vrijeme proteklo u postupku pred Općim sudom)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/4

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 21. rujna 2017. – Riva Fire SpA, u likvidaciji protiv Europske komisije
   (Predmet C-89/15 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Talijanski proizvođači betonsko-armaturnih šipki - Utvrđivanje cijena odnosno ograničenje i nadzor proizvodnje i prodaje - Povreda članka 65. UEZUČ-a - Poništenje prvotne odluke presudom Općeg suda Europske unije - Ponovno donesena odluka na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Neizdavanje nove obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku - Neodržavanje saslušanja nakon poništenja prvotne odluke - Vrijeme proteklo u postupku pred Općim sudom))
   (2017/C 392/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Riva Fire SpA, u likvidaciji (zastupnici: M. Merola, M. Pappalardo, T. Ubaldi i M. Toniolo, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L Malferrari i P. Rossi, agenti, uz asistenciju P. Manzini, avvocato)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 9. prosinca 2014., Riva Fire/Komisija (T-83/10, neobjavljena, EU:T:2014:1034).

               2.

               Poništava se Odluka Komisije C(2009) 7492 final od 30. rujna 2009. o povredi članka 65. UEZUČ-a (COMP/37.956 – betonsko-armaturne šipke – ponovno donošenje), u verziji izmijenjenoj Odlukom Komisije C(2009) 9912 final od 8. prosinca 2009., u dijelu u kojem se odnosi na društvo Riva Fire SpA.

               3.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i onih koji su društvu Riva Fire SpA nastali tijekom prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet T-626/17: Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Slovenija protiv Komisije

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/35

         Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Slovenija protiv Komisije
   (Predmet T-626/17)
   (2017/C 392/44)
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Slovenija (zastupnici: V. Klemenc i T. Mihelič Žitko, državni odvjetnici, i R. Knaak, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti poništi Delegiranu uredbu Komisije (EU) 2017/1353 od 19. svibnja 2017. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 607/2009 u pogledu sorti vinove loze i njihovih sinonima koji se mogu navesti na etiketi vina (SL 2017., L 190, str. 5.), i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je pri donošenju pobijane uredbe Komisija povrijedila članak 232. Uredbe br. 1308/2013 o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda (Jedinstvena ZOT Uredba), s obzirom na činjenicu da se potonja uredba primjenjuje od 1. siječnja 2014., dok se pobijana uredba primjenjuje od 1. srpnja 2013. Komisija je pri tome prekoračila granice ovlasti koje su joj dodijeljene drugim podstavkom stavka 3. članka 100. Jedinstvene ZOT uredbe br. 1308/2013.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je pri donošenju pobijane uredbe Komisija retroaktivno utjecala na stečena prava slovenskih proizvođača vina na koje se primjenjuje zaštićena oznaka izvornosti „Teran” (PDO-SI-A1581), i tako povrijedila temeljna načela prava Unije, odnosno načelo pravne sigurnosti i načelo zaštite legitimnih očekivanja, načelo zaštite stečenih prava i legitimnih očekivanja, kao i načelo proporcionalnosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je pri donošenju pobijane uredbe Komisija neproporcionalno utjecala na vlasnička prava slovenskih proizvođača vina na koje se primjenjuje zaštićena oznaka izvornosti „Teran” (PDO-SI-A1581) i pri tome povrijedila članak 17. Povelje o temeljnim pravima Europske unije i članak 1. Protokola br. 1. Europskoj konvenciji za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je Komisija, propisujući u članku 2. pobijane uredbe, prijelazno razdoblje za stavljanje na tržište zaliha vina proizvedenih prije datuma stupanja na snagu te uredbe, čak i ako ne ispunjavaju uvjete označivanja iz članka 1. te uredbe, povrijedila članak 41. Akta o uvjetima pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji u mjeri u kojoj se gore navedena odredba odnosi na vina proizvedena prije 1. srpnja 2013.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je pri donošenju pobijane uredbe Komisija povrijedila drugi podstavak stavka 3. članka 100. Jedinstvene CMO uredbe br. 1308/2013 s obzirom na važnost te odredbe u vezi s temeljnim načelima prava EU-a i člankom 17. Povelje i člankom 1. Protokola br. 1. Konvenciji o zaštiti temeljnih ljudskih prava i sloboda. Komisija je stoga prekoračila granice ovlasti koje su joj povjerene tom odredom Uredbe.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je pri donošenju pobijane uredbe Komisija povrijedila članak 290. UFEU-a i članak 13. stavak 2. UEU-a, jer je prekoračila granice ovlasti koje su joj dodijeljene za donošenje delegiranog akta, kako su joj povjerene člankom 290. UFEU-a, i time također prekoračila granice ovlasti koje su joj povjerene Ugovorima.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je Komisija, budući da je pobijanu uredbu donijela pozivajući se na zahtjev Hrvatske za uvrštavanje sorte vinove loze „teran” u dio A Priloga XV. Uredbi Komisije br. 607/2009 — a koji zahtjev je Hrvatska trebala postaviti prije pristupanja Europskoj uniji — iako takav zahtjev nije postavljan niti je Slovenija o njemu obaviještena, radi započinjanja pregovora, Komisija je povrijedila drugu rečenicu stavka 3. članka 100. Jedinstvene CMO uredbe br. 1308/2013 i članak 62. stavak 3. Uredbe Komisije br. 607/2009 u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU-a. Komisija je na isti način prekoračila ovlasti koje ima na temelju navedene odredbe Jedinstvene CMO uredbe br. 1308/2013.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija, budući da je izmijenila sadržaj pobijane uredbe u odnosu na nacrt delegiranog akta, koji je podnesen 24. siječnja 2017. na sastanku vinskih stručnjaka GREX WINE, a da nije pružila stručnjacima iz država članica priliku da podnesu svoja očitovanja na izmijenjenu verziju nacrta akta, povrijedila obveze koje ima na temelju poglavlja V. točke 28. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva i članka 7. u drugom poglavlju Zajedničkog dogovora Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o delegiranim aktima, koji je priložen navedenom Međuinstitucionalnom sporazumu. Time je Komisija povrijedila osnovna procesna pravila i načelo institucijske ravnoteže.


title: Predmet T-175/15: Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Mabrouk protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu — Mjere protiv osoba odgovornih za pronevjeru javnih financijskih sredstava i povezanih osoba i subjekata — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava — Zadržavanje uvrštenja tužiteljeva imena na popis — Nedostatna činjenična osnova — Očita pogreška u ocjeni — Pogreška koja se tiče prava — Pravo vlasništva — Načelo dobre uprave — Suđenje u razumnom roku — Pretpostavka nedužnosti — Zahtjev za preinaku — Potvrđujući akt — Nedopuštenost”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/20

         Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Mabrouk protiv Vijeća
   (Predmet T-175/15) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu - Mjere protiv osoba odgovornih za pronevjeru javnih financijskih sredstava i povezanih osoba i subjekata - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava - Zadržavanje uvrštenja tužiteljeva imena na popis - Nedostatna činjenična osnova - Očita pogreška u ocjeni - Pogreška koja se tiče prava - Pravo vlasništva - Načelo dobre uprave - Suđenje u razumnom roku - Pretpostavka nedužnosti - Zahtjev za preinaku - Potvrđujući akt - Nedopuštenost”))
   (2017/C 392/24)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunis) (zastupnici: J.-R. Farthouat, J.-P. Mignard, N. Boulay, avocats, i S. Crosby, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. de Elera-San Miguel Hurtado i G. Étienne, a zatim A. de Elera-San Miguel Hurtado, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/157 od 30. siječnja 2015. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2015., L 26, str. 29.) u dijelu koji se odnosi na tužitelja, odluke Vijeća od 16. studenoga 2015. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva od 29. svibnja 2015. o uklanjanju njegova imena s popisa u prilogu Odluci Vijeća 2011/72/ZVSP od 31. siječnja 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2011., L 28, str. 62.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 188.) i Odluke Vijeća (ZVSP) 2016/119 od 28. siječnja 2016. o izmjeni Odluke 2011/72 (SL 2016., L 23, str. 65.) u dijelu koji se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Mohamedu Marouenu Ben Aliju Ben Mohamedu Mabrouku nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.


title: Predmet T-645/17: Tužba podnesena 21. rujna 2017. – Rodonita protiv Komisije i SRB-a

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/36

         Tužba podnesena 21. rujna 2017. – Rodonita protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-645/17)
   (2017/C 392/45)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Rodonita, SL (Coruña, Španjolska) (zastupnici: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín i B. Fernández García, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku (SRB/EES/2017/08) Jedinstvenog sanacijskog odbora o donošenju sanacijskog programa za instituciju Banco Popular Español, S.A., koja je donesena na sjednici izvršnog odbora održanoj 7. lipnja 2017.;

               —

               poništi Odluku Komisije EU/2017/1246 od 7. lipnja 2017. o odobravanju sanacijskog programa za Banco Popular Español, S.A.;

               —

               također, u skladu s člancima 133. i 134. Poslovnika Općeg suda, naloži tuženicima i intervenijentima koji u cijelosti ili djelomično podupiru njihove zahtjeve da snose troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-126/16: Presuda Općeg suda od 4. listopada 2017. – 1. FC Köln protiv EUIPO-a (SPÜRBAR ANDERS.) „Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije SPÜRBAR ANDERS. — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/21

         Presuda Općeg suda od 4. listopada 2017. – 1. FC Köln protiv EUIPO-a (SPÜRBAR ANDERS.)
   (Predmet T-126/16) (1)

   („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije SPÜRBAR ANDERS. - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
   (2017/C 392/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: 1. FC Köln GmbH & Co. KGaA (Köln, Njemačka) (zastupnici: G. Hasselblatt, V. Töbelmann i S. Stier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: W. Schramek i D. Hanf, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. siječnja 2016. (predmet R 718/2015-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka SPÜRBAR ANDERS. kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu 1. FC Köln GmbH & Co. KGaA se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet T-114/10: Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije „Tužba za poništenje — EFRR — Smanjenje financijske potpore — Program Interreg II/C ‚Zaštita od poplave Rajna-Meuse’ — Nepoštovanje roka za donošenje odluke — Bitna povreda postupka — Očito osnovana tužba”

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/28

         Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Njemačka protiv Komisije
   (Predmet T-114/10) (1)

   („Tužba za poništenje - EFRR - Smanjenje financijske potpore - Program Interreg II/C ‚Zaštita od poplave Rajna-Meuse’ - Nepoštovanje roka za donošenje odluke - Bitna povreda postupka - Očito osnovana tužba”)
   (2017/C 392/35)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: u početku J. Möller i C. Blaschke, a zatim J. Möller i T. Henze, agenti, uz asistenciju U. Karpensteina, odvjetnika)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann, B. Conte i A. Steiblytė, agenti)

      Intervenijenti u potporu tužitelju: Francuska Republika (zastupnici: u početku G. de Bergues i B. Messmer, a zatim D. Colas i J. Bousin, agenti), i Kraljevina Nizozemska (zastupnici: u početku C. Wissels i M. Noort, a zatim M. Bulterman i B. Koopman, agenti)

      Predmet

   Tužba na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Komisije C(2009) 10712 od 23. prosinca 2009. o smanjenju potpore koju je u okviru Programa inicijative Zajednice Interreg II/C „Zaštita od poplave Rajna-Meuse” Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) dodijelio Kraljevini Belgiji, Saveznoj Republici Njemačkoj, Francuskoj Republici, Velikom Vojvodstvu Luksemburgu i Kraljevini Nizozemskoj na temelju Odluke Komisije C(97) 3742 od 18. prosinca 1997. (EFRR br. 970010008).

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2009) 10712 od 23. prosinca 2009. o smanjenju potpore koju je u okviru Programa inicijative Zajednice Interreg II/C „Zaštita od poplave Rajna-Meuse” Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) dodijelio Kraljevini Belgiji, Saveznoj Republici Njemačkoj, Francuskoj Republici, Velikom Vojvodstvu Luksemburgu i Kraljevini Nizozemskoj na temelju Odluke Komisije C(97) 3742 od 18. prosinca 1997. (EFRR br. 970010008) u dijelu u kojem se odnosi na Saveznu Republiku Njemačku.

               2.

               Europska komisija će snositi, uz vlastite troškove, i troškove Savezne Republike Njemačke.

               3.

               Francuska Republika i Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 134, 22. 5. 2010.


title: Predmet C-326/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio l’Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – „DNB Banka” AS protiv Valsts ieņēmumu dienests (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 132. stavak 1. točka (f) — Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa — Izuzeće isporuka usluga koje nezavisne grupe osoba isporučuju svojim članovima — Primjenjivost u području financijskih usluga)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/5

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio l’Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – „DNB Banka” AS protiv Valsts ieņēmumu dienests
   (Predmet C-326/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 132. stavak 1. točka (f) - Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa - Izuzeće isporuka usluga koje nezavisne grupe osoba isporučuju svojim članovima - Primjenjivost u području financijskih usluga))
   (2017/C 392/06)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„DNB Banka” AS

      Tuženik: Valsts ieņēmumu dienests

      Izreka

   Članak 132. stavak 1. točku (f) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se izuzeće propisano tom odredbom odnosi samo na nezavisne grupe osoba čiji članovi obavljaju aktivnost od javnog interesa navedenu u članku 132. te direktive i da se stoga na usluge koje pruža grupa čiji članovi obavljaju ekonomsku aktivnost u području financijskih usluga koja ne predstavlja takvu aktivnost od javnog interesa ne primjenjuje to izuzeće.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.


title: Predmet T-542/15: Rješenje Općeg suda od 25. rujna 2017. – Mađarska protiv Komisije („EFRR — Operativni program za promet i regionalni operativni programi koji se odnose na Srednju Mađarsku, Zapadnu Panoniju, Južnu veliku nizinu, Srednje Podunavlje, Sjevernu Mađarsku, Sjevernu veliku nizinu i Južno Podunavlje — Odluka o obustavi međuplaćanja — Stavljanje izvan snage pobijanog akta — Obustava postupka”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/29

         Rješenje Općeg suda od 25. rujna 2017. – Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-542/15) (1)

   ((„EFRR - Operativni program za promet i regionalni operativni programi koji se odnose na Srednju Mađarsku, Zapadnu Panoniju, Južnu veliku nizinu, Srednje Podunavlje, Sjevernu Mađarsku, Sjevernu veliku nizinu i Južno Podunavlje - Odluka o obustavi međuplaćanja - Stavljanje izvan snage pobijanog akta - Obustava postupka”))
   (2017/C 392/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnici: J. Bonhage i F. Quast, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann i A. Tokár, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Komisije C (2015) 4979 final od 14. srpnja 2015., o privremenoj obustavi dijela međuplaćanja iz Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) i Kohezijskog fonda za izdatke u programima Prijevoz, Srednja Mađarska, Zapadna Panonija, Južna velika nizina, Srednje Podunavlje, Sjeverna Mađarska, Sjeverna velika nizina i Južno Podunavlje.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 406, 7. 12. 2015.


title: Predmet T-646/17: Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Addition i drugi protiv SRB-a

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/37

         Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Addition i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-646/17)
   (2017/C 392/46)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Addition Sicav, SA (Madrid, Španjolska), Allocation Sicav, SA (Madrid), Fundación Rafael de Pinto (Madrid), Chart Inversiones Sicav, SA (Madrid) i Match Ten Inversiones Sicav, SA (Madrid) (zastupnici: M. Romero Rey i I. Salama Salama, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               na temelju članka 263. UFEU-a poništi Odluku JUR/EES/2017/08 Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017. o donošenju sanacijskog programa za Banco Popular Español, SA;

               —

               u skladu s člankom 340. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru da tužiteljima naknadi pretrpljenu štetu u visini iznosa koji odgovara nominalnoj vrijednosti obveznica, aktualiziranoj na dan donošenja odluke, uvećanog za zatezne kamate računajući od navedenog dana do dana isplate;

               —

               u skladu s člancima 133. i 134. Poslovnika Općeg suda naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-139/16: Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – SDSR protiv EUIPO-a – Berghaus (BERG OUTDOOR) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig BERG OUTDOOR — Raniji verbalni žigovi Europske unije BERGHAUS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001]”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/21

         Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – SDSR protiv EUIPO-a – Berghaus (BERG OUTDOOR)
   (Predmet T-139/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig BERG OUTDOOR - Raniji verbalni žigovi Europske unije BERGHAUS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001]”))
   (2017/C 392/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sports Division SR, SA (SDSR) (Matosinhos, Portugal) (zastupnici: A. Sebastião i J. Pimenta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Berghaus Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Ashby, A. Carboni i J. Colbourn, solicitors)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. siječnja 2016. (predmet R 153/2015-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Berghaus i SDSR.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Sports Division SR, SA (SDSR) će, osim vlastitih, snositi i troškove EUIPO-a i intervenijenta.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet T-647/17: Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Serendipity i dr. protiv EUIPO-a – CKL Holdings (CHIARA FERRAGNI)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/38

         Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Serendipity i dr. protiv EUIPO-a – CKL Holdings (CHIARA FERRAGNI)
   (Predmet T-647/17)
   (2017/C 392/47)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Serendipity Srl (Milano, Italija), Giuseppe Morgese (Barletta, Italija), Pasquale Morgese (Barletta) (zastupnici: C. Volpi, L. Aliotta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: CKL Holdings NV (CV Bussum, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelji prijave: tužitelji

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije koji sadrži verbalne elemente „CHIARA FERRAGNI” u crnoj i nebesko plavoj boji – prijava za registraciju br. 14 346 795

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. srpnja 2017. u predmetu R 2444/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               postojanje ranijeg žiga Europske unije br. 011841582 „Chiara Ferragni” za koji je podnesena prijava za registraciju 25. lipnja 2013., i koji je registriran 10. listopada 2013.;

               —

               pogrešna usporedba suprotstavljenih žigova;

               —

               sveukupna pogrešna ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu.


title: Spojeni predmeti C-361/15 P i C-405/15 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. – Easy Sanitary Solutions BV protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Group Nivelles NV (Žalba — Intelektualno vlasništvo — Dizajni Zajednice — Uredba (EZ) br. 6/2002 — Članak 5. — Novost — Članak 6. — Individualni karakter — Članak 7. — Otkrivanje javnosti — Članak 63. — Ovlasti Ureda Europske Unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) u okviru izvođenja dokaza — Teret dokaza koji je na podnositelju zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim — Zahtjevi povezani s reprodukcijom ranijeg dizajna — Dizajn koji prikazuje odvodnu kanalicu za tuš-kadu — Odbijanje zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim od strane žalbenog vijeća)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/5

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. – Easy Sanitary Solutions BV protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Group Nivelles NV
   (Spojeni predmeti C-361/15 P i C-405/15 P) (1)

   ((Žalba - Intelektualno vlasništvo - Dizajni Zajednice - Uredba (EZ) br. 6/2002 - Članak 5. - Novost - Članak 6. - Individualni karakter - Članak 7. - Otkrivanje javnosti - Članak 63. - Ovlasti Ureda Europske Unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) u okviru izvođenja dokaza - Teret dokaza koji je na podnositelju zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim - Zahtjevi povezani s reprodukcijom ranijeg dizajna - Dizajn koji prikazuje odvodnu kanalicu za tuš-kadu - Odbijanje zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim od strane žalbenog vijeća))
   (2017/C 392/07)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelji: Easy Sanitary Solutions BV (zastupnik: F. Eijsvogels, advocaat) (C-361/15 P), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: S. Bonne i A. Folliard-Monguiral, agenti) (C-405/15 P)

      Druga stranka u postupku: Group Nivelles NV (zastupnik: H. Jonkhout, advocaat)

      Intervenijent u potporu Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (C-405/15 P): Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: J. Kraehling i C. R. Brodie, agenti, uz asistenciju de N. Saunders, barristera

      Izreka

               1.

               Odbijaju se žalbe u predmetima C-361/15 P i C-405/15 P.

               2.

               Nalaže se društvu Easy Sanitary Solutions BV da, osim vlastitih troškova, snosi troškove društva Group Nivelles NV i Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) u predmetu C-361/15 P.

               3.

               Nalaže se EUIPO-u da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove društva Group Nivelles NV u predmetu C-405/15 P.

               4.

               Nalaže se EUIPO-u snošenje trećine troškova društva Easy Sanitary Solutions BV u predmetu C-405/15 P, a preostale dvije trećine ostaju na teret društva Easy Sanitary Solutions BV.

               5.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosi vlastite troškove u predmetu C-405/15 P.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet T-297/16 P: Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2017. – Gyarmathy protiv EMCDDA („Žalba — Javna služba — Član privremenog osoblja — Osoblje EMCDDA — Neproduljenje ugovora o radu — Raskid ugovora — Uznemiravanje — Zahtjev za pomoć — Upravna istraga — Nepristranost istrage”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/29

         Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2017. – Gyarmathy protiv EMCDDA
   (Predmet T-297/16 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Član privremenog osoblja - Osoblje EMCDDA - Neproduljenje ugovora o radu - Raskid ugovora - Uznemiravanje - Zahtjev za pomoć - Upravna istraga - Nepristranost istrage”))
   (2017/C 392/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Mađarska) (zastupnik: A. Véghely, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski centar za praćenje droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA) (zastupnici: D. Storti i F. Pereyra, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv odluke Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 18. svibnja 2015., Gyarmathy/OEDT (F-79/13, EU:F:2015:49) radi ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Valéria Anna Gyarmathy snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA) u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet T-143/16: Presuda Općeg suda od 4. listopada 2017. – Intesa Sanpaolo protiv EUIPO-a – Intesia Group Holding (INTESA) „Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Europske unije INTESA — Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe EU 2017/1001) — Nepostojanje stvarne uporabe žiga”

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/22

         Presuda Općeg suda od 4. listopada 2017. – Intesa Sanpaolo protiv EUIPO-a – Intesia Group Holding (INTESA)
   (Predmet T-143/16) (1)

   („Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Europske unije INTESA - Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe EU 2017/1001) - Nepostojanje stvarne uporabe žiga”)
   (2017/C 392/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italija) (zastupnici: P. Pozzi, i G. Ghisletti, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Intesia Group Holding GmbH (Böblingen, Njemačka) (zastupnici: D. Jochim i R. Egerer, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. siječnja 2016. (predmet R 632/2015-1), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava Intesa Sanpaolo i Intesia Group Holding.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Intesa Sanpaolo SpA se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Intesia Group Holding GmbH u ovom postupku.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet T-677/17: Tužba podnesena 2. listopada 2017. – ClientEarth protiv Komisije

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/38

         Tužba podnesena 2. listopada 2017. – ClientEarth protiv Komisije
   (Predmet T-677/17)
   (2017/C 392/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: A. Jones, Barrister)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom,

               —

               poništi drugu alineju članka 1. stavka 3. točke (a) Uredbe Komisije (EU) 2017/1154 od 7. lipnja 2017., o izmjeni Uredbe Komisije (EU) 2017/1151 o dopuni Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2017. L 175, str. 708.);

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova; i

               —

               odredi bilo koje druge mjere koje smatra prikladnima.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je uvjet povjerljivosti, određen pobijanom odredbom, nezakonit jer će se njime nužno spriječiti javna tijela u državama članicama EU-a da objavljuju informacije o emisijama u okoliš na zahtjev građana, kršenjem članaka 3. i 4. Direktive o javnom pristupu informacijama o okolišu (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je blanketni uvjet povjerljivosti koji je određen tom direktivom nezakonit jer će se njime nužno spriječiti institucije i tijela EU-a da objavljuju informacije o emisijama u okoliš na zahtjev građana, kršenjem članka 6. Uredbe iz Aarhusa (2) i članka 2. Uredbe o javnom pristupu informacijama (3).

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija uvođenjem blankentne odredbe o povjerljivosti uvela ključni element koji prelazi doseg mjera za dopunu u smislu članka 5. stavka 3. i članka 14. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 715/2007, izmjenjujući učinak Direktive o javnom pristupu informacijama o okolišu, Uredbe iz Aarhusa i Uredbe o javnom pristupu informacijama, te lišavajući te mjere njihovog korisnog učinka.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se blanketnim uvjetom povjerljivosti koji je određen pobijanom odredbom krši opće načelo proporcionalnosti prava EU.

      (1)  Direktiva 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o okolišu i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/313/EEZ (SL 2003., L 41, str. 26.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 128.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13.) (.SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)

      (3)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet C-605/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S. A. w Warszawie (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 132. stavak 1. točka (f) — Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa — Izuzeće isporuka usluga koje nezavisne grupe osoba pružaju svojim članovima — Primjenjivost u području osiguranja)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/6

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S. A. w Warszawie
   (Predmet C-605/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 132. stavak 1. točka (f) - Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa - Izuzeće isporuka usluga koje nezavisne grupe osoba pružaju svojim članovima - Primjenjivost u području osiguranja))
   (2017/C 392/08)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister Finansów

      Tuženik: Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

      Izreka

   Članak 132. stavak 1. točku (f) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se izuzeće predviđeno u toj odredbi odnosi samo na nezavisne grupe osoba čiji članovi obavljaju aktivnost od javnog interesa navedenu u njezinu članku 132. i da se stoga to izuzeće ne primjenjuje na usluge koje pružaju nezavisne grupe osoba čiji članovi obavljaju gospodarsku djelatnost u području osiguranja koja nije takva aktivnost od javnog interesa.

      (1)  SL C 90, 7. 3. 2016.


title: Predmet T-176/16: Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – Kofola ČeskoSlovensko protiv EUIPO-a – Mionetto (UGO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije UGO — Raniji figurativni žig Europske unije il UGO! — Djelomično odricanje od ranijeg žiga — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001]”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/23

         Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – Kofola ČeskoSlovensko protiv EUIPO-a – Mionetto (UGO)
   (Predmet T-176/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije UGO - Raniji figurativni žig Europske unije il UGO! - Djelomično odricanje od ranijeg žiga - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001]”))
   (2017/C 392/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kofola ČeskoSlovensko a.s. (Ostrava, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mionetto SpA (Valdobbiadene, Italija)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. veljače 2016. (predmet R 2707/2014-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Mionetto i Kofola ČeskoSlovensko.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Kofola ČeskoSlovensko a.s. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 222, 20. 6. 2016.


title: Predmet T-700/15: Rješenje Općeg suda od 18. rujna 2017. – Volfas Engelman protiv EUIPO-a – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/40

         Rješenje Općeg suda od 18. rujna 2017. – Volfas Engelman protiv EUIPO-a – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)
   (Predmet T-700/15) (1)

   (2017/C 392/49)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet C-616/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke (Povreda obveze države članice — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 132. stavak 1. točka (f) — Izuzeće koje se odnosi na isporuku usluga koje nezavisne grupe osoba pružaju svojim članovima — Ograničenje na nezavisne grupe čiji članovi obavljaju ograničen broj profesija)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/7

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. rujna 2017. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-616/15) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 132. stavak 1. točka (f) - Izuzeće koje se odnosi na isporuku usluga koje nezavisne grupe osoba pružaju svojim članovima - Ograničenje na nezavisne grupe čiji članovi obavljaju ograničen broj profesija))
   (2017/C 392/09)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Owsiany-Hornung, B.-R. Killmann i R. Lyal, agenti)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, J. Möller i K. Petersen, agenti)

      Izreka

               1.

               Savezna Republika Njemačka povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 132. stavka 1. točke (f) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost time što je izuzeće od poreza na dodanu vrijednost ograničila na nezavisne grupe osoba čiji članovi obavljaju ograničen broj zanimanja.

               2.

               Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 98, 14. 3. 2016.


title: Predmet T-336/16: Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo protiv EUIPO-a – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO — Raniji verbalni žig Europske unije VERSACE — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/23

         Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo protiv EUIPO-a – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)
   (Predmet T-336/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO - Raniji verbalni žig Europske unije VERSACE - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 392/29)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Busto Arsizio, Italija) (zastupnici: u početku F. Caricato, zatim M. Cartella i B. Cartella, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gianni Versace SpA (Milano, Italija) (zastupnik: M. Francetti, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2016. (predmet R 1005/2015-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Gianni Versace i Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. travnja 2016. (predmet 1005/2015-1), u dijelu u kojem je žalbeno vijeće donijelo zaključak o postojanju stvarne uporabe ranijeg verbalnog žiga Europske unije VERSACE za „tekstilne proizvode” (koji nisu obuhvaćeni drugim razredima), osim „kućnog tekstila”, iz razreda 24.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl će snositi, osim vlastitih, i polovicu troškova EUIPO-a.

               4.

               EUIPO će snositi polovicu vlastitih troškova.

               5.

               Gianni Versace SpA snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 296, 16. 8. 2016.


title: Predmet C-125/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Malta) – Malta Dental Technologists Association, John Salomone Reynaud protiv Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2005/36/EZ — Priznavanje stručnih kvalifikacija — Dentalni tehničari — Uvjeti obavljanja profesije u državi članici domaćinu — Zahtjev za obvezno posredovanje doktora dentalne medicine — Primjena tog zahtjeva na kliničke dentalne tehničare koji svoju profesiju obavljaju u matičnoj državi članici — Članak 49. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Ograničenje — Opravdanje — Cilj u općem interesu osiguranja zaštite javnog zdravlja — Proporcionalnost)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/7

         Presuda Suda (treće vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Malta) – Malta Dental Technologists Association, John Salomone Reynaud protiv Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina
   (Predmet C-125/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2005/36/EZ - Priznavanje stručnih kvalifikacija - Dentalni tehničari - Uvjeti obavljanja profesije u državi članici domaćinu - Zahtjev za obvezno posredovanje doktora dentalne medicine - Primjena tog zahtjeva na kliničke dentalne tehničare koji svoju profesiju obavljaju u matičnoj državi članici - Članak 49. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Ograničenje - Opravdanje - Cilj u općem interesu osiguranja zaštite javnog zdravlja - Proporcionalnost))
   (2017/C 392/10)
   Jezik postupka: malteški

      Sud koji je uputio zahtjev

   Prim’Awla tal-Qorti Ċivili

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Malta Dental Technologists Association, John Salomone Reynaud

      Tuženici: Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina

      Izreka

   Članak 49. UFEU-a, članak 4. stavak 1. kao i članak 13. stavak 1. podstavak 1. Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, kako je izmijenjena Direktivom 2013/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013., treba tumačiti na način da im nije protivan nacionalni propis države članice, kao što je onaj iz glavnog postupka, koji predviđa da se djelatnost dentalnog tehničara mora obavljati u suradnji s doktorom dentalne medicine, u mjeri u kojoj je taj zahtjev, u skladu s navedenim propisom, primjenjiv u odnosu na kliničke dentalne tehničare koji su svoje stručne kvalifikacije stekli u drugoj državi članici i koji žele svoju profesiju obavljati u prvoj državi članici.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet T-402/16: Rješenje Općeg suda od 20. rujna 2017. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinGas) „Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije berlinGas — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Očito pravno neosnovana tužba”

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/30

         Rješenje Općeg suda od 20. rujna 2017. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinGas)
   (Predmet T-402/16) (1)

   („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije berlinGas - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Očito pravno neosnovana tužba”)
   (2017/C 392/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Manea i D. Hanf, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. svibnja 2016. (predmet R 291/2016-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka berlinGas kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Društvu Berliner Stadtwerke GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 335, 12. 9. 2016.


title: Predmet T-56/16: Rješenje Općeg suda od 19. rujna 2017. – Oil Pension Fund Investment Company protiv Vijeća

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/40

         Rješenje Općeg suda od 19. rujna 2017. – Oil Pension Fund Investment Company protiv Vijeća
   (Predmet T-56/16) (1)

   (2017/C 392/50)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet T-337/16: Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo protiv EUIPO-a – Gianni Versace (VERSACCINO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije VERSACCINO — Raniji verbalni žig Europske unije VERSACE — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/24

         Presuda Općeg suda od 5. listopada 2017. – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo protiv EUIPO-a – Gianni Versace (VERSACCINO)
   (Predmet T-337/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije VERSACCINO - Raniji verbalni žig Europske unije VERSACE - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 392/30)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Busto Arsizio, Italija) (zastupnici: u početku F. Caricato, zatim M. Cartella i B. Cartella, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gianni Versace SpA (Milano, Italija) (zastupnik: M. Francetti, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2016. (predmet R 1172/2015-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Gianni Versace i Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 296, 16. 8. 2016.


title: Predmet T-719/16: Rješenje Općeg suda od 20. rujna 2017. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinWärme) „Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije berlinWärme — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Očito pravno neosnovana tužba”

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/31

         Rješenje Općeg suda od 20. rujna 2017. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinWärme)
   (Predmet T-719/16) (1)

   („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije berlinWärme - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Očito pravno neosnovana tužba”)
   (2017/C 392/39)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Manea i D. Hanf, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. srpnja 2016. (predmet R 618/2016-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka berlinWärme kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Berliner Stadtwerke GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 411, 28. 11. 2016.


title: Predmet C-149/16: Presuda Suda (deseto vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia – Poljska) – Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra protiv Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Kolektivno otkazivanje — Direktiva 98/59/EZ — Članak 1. stavak 1. — Pojam ‚otkazivanje’ — Izjednačavanje otkazivanja s ‚prestankom ugovora o radu na inicijativu poslodavca’ — Jednostrana izmjena poslodavca uvjeta rada i primitaka od rada)

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/8

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 21. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia – Poljska) – Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra protiv Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu
   (Predmet C-149/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Kolektivno otkazivanje - Direktiva 98/59/EZ - Članak 1. stavak 1. - Pojam ‚otkazivanje’ - Izjednačavanje otkazivanja s ‚prestankom ugovora o radu na inicijativu poslodavca’ - Jednostrana izmjena poslodavca uvjeta rada i primitaka od rada))
   (2017/C 392/11)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Halina Socha, Dorota Olejnik, Anna Skomra

      Tuženik: Szpital Specjalistyczny im. A. Falkiewicza we Wrocławiu

      Izreka

   Članak 1. stavak 1. i članak 2. Direktive Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje treba tumačiti na način da poslodavac mora provesti savjetovanje propisano tim člankom 2. kada na štetu radnika namjerava provesti jednostranu izmjenu uvjeta koji se odnose na primitke od rada koja, u slučaju da je potonji odbiju prihvatiti, dovodi do prestanka radnog odnosa, ako su ispunjeni uvjeti iz članka 1. stavka 1. te direktive, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 222, 20. 6. 2016.


title: Predmet T-158/16 P: Rješenje Općeg suda od 19. rujna 2017. – Barnett i dr. protiv EGSO-a

text:
               20.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/40

         Rješenje Općeg suda od 19. rujna 2017. – Barnett i dr. protiv EGSO-a
   (Predmet T-158/16 P) (1)

   (2017/C 392/51)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik žalbenog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.