title: Predmet T-245/15: Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – Klymenko protiv Vijeća

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/54

         Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – Klymenko protiv Vijeća
   (Predmet T-245/15)
   (2015/C 302/70)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusija) (zastupnici: B. Kennelly i J. Pobjoy, Barristers, i R. Gherson, Solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 62, str. 25.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015. L 62, str. 1.) u dijelu u kojem se odnose na tužitelja,

               —

               proglasi članak 1. stavak 1. Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena) i članak 3. stavak 1. Odluke Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena) neprimjenjivima u dijelu u kojem se odnose na tužitelja zbog njihove nezakonitosti,

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće nije izabralo prikladnu pravnu osnovu za Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/364 (u daljnjem tekstu: odluka) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/357 (u daljnjem tekstu: uredba) (u daljnjem tekstu zajedno: osporavane mjere). Članak 29. Ugovora o Europskoj uniji nije prikladna pravna osnova za donošenje odluke jer se prigovorom protiv tužitelja navedenog nije identificiralo kao pojedinca koji je potkopavao demokraciju u Ukrajini ili uskratio ukrajinskom narodu koristi od održivog razvoja svoje zemlje (u smislu članka 23. UEU-a i općih odredaba u članku 21. stavku 2. UEU-a). Budući da je odluka bila nevaljana, Vijeće se nije moglo osloniti na članak 215. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije za donošenje uredbe.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće počinilo očite pogreške time što je smatralo da je zadovoljen kriterij za uvrštavanje tužitelja u članak 1. stavak 1. Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena) i članak 3. stavak 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena). Tužitelj ne podliježe kaznenom postupku „zbog zlouporabe javnih sredstava ili imovine” niti podliježe kaznenom postupku „zbog toga što je kao nositelj javne dužnosti zloupotrijebio svoj položaj radi pribavljanja nepripadajuće koristi za sebe ili treću osobu”.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće povrijedilo tužiteljevo pravo na obranu i pravo na dobru upravu i djelotvorni sudski nadzor. Vijeće je osobito propustilo pažljivo i nepristrano ispitati jesu li navodni razlozi koji bi trebali opravdati ponovno uvrštavanje bili opravdani s obzirom na očitovanja koja je tužitelj podnio prije ponovnog uvrštavanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće propustilo ispuniti svoju obvezu pružanja prikladnog obrazloženja za ponovno uvrštavanje tužitelja.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće neopravdano i neproporcionalno prekršilo tužiteljeva temeljna prava, uključujući pravo na zaštitu vlasništva i ugleda. Utjecaj osporavanih mjera na tužitelja je dalekosežan, i što se tiče njegove imovine, i što se tiče njegovog ugleda širom svijeta. Vijeće je propustilo pokazati da je zamrzavanje tužiteljeve financijske imovine i gospodarskih sredstava povezano s legitimnim ciljem ili njime opravdano, kao ni da je proporcionalno takvom cilju.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, istaknut u vezi s proglašavanjem nezakonitosti, temelji se na tome da, suprotno argumentima istaknutima u drugom tužbenom razlogu, ako članak 1. stavak 1. Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena) i članak 3. stavak 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena) treba tumačiti na način da obuhvaćaju (a) bilo kakvu istragu ukrajinskih tijela neovisno o tome postoji li ikakva sudska odluka ili postupak koji je podupire, kontrolira ili nadzire; i/ili (b) bilo kakvu „zlouporabu položaja u svojstvu javne dužnosti radi pribavljanja nepripadajuće koristi”, neovisno o tome postoji li optužba za zlouporabu državnih sredstava, kriteriju za uvrštavanje, uzimajući u obzir arbitrarnu širinu i opseg koja bi proizašli iz tako širokog tumačenja, nedostaje prikladna pravna osnova; i/ili je neproporcionalan u odnosu na ciljeve odluke i uredbe. Ta odredba je dakle nezakonita.


title: Predmet C-248/14 P: Žalba. koju je 23. svibnja 2014. podnio Schwenk Zement KG protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 14. ožujka 2014. u predmetu T-306/11, Schwenk Zement KG protiv Europske komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/11

         Žalba. koju je 23. svibnja 2014. podnio Schwenk Zement KG protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 14. ožujka 2014. u predmetu T-306/11, Schwenk Zement KG protiv Europske komisije
   (Predmet C-248/14 P)
   2014/C 223/16
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Schwenk Zement KG (zastupnici: M. Raible i S. Merz, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelj zahtijeva da se:

               1.

               ukine presuda Općeg suda (sedmo vijeće) od 14. ožujka 2014. u predmetu T-306/11 u dijelu u kojem je odbijena tužba žalitelja;

               2.

               poništi Odluka Komisije od 30. ožujka 2011., C(2011) 2367 final, u predmetu COMP/39520 – Cement i srodni proizvodi, prema članku 263. stavku 4. UFEU-a u cijelosti, u dijelu u kojem se odnosi na žalitelja;

               3.

               podredno zahtjevu iz točke 2., predmeta vrati Općem sudu na ponovno odlučivanje u skladu s pravnom ocjenom u presudi Suda;

               4.

               u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova žalitelja u postupku pred Općim sudom i Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba je usmjerena protiv presude Općeg suda Europske unije (u daljnjem tekstu: Opći sud) od 14. ožujka 2014. u predmetu T-306/11 u dijelu u kojem se odnosi na žalitelja. Presuda je dostavljena društvu SCHWENK Zement AG 14. ožujka 2014. Opći sud je navedenom presudom djelomično usvojio i djelomično odbio tužbu koju je žalitelj podnio protiv Odluke Europske komisije od 30. ožujka 2011., C(2011) 2361) final, u postupku prema članku 18. stavku 3. Uredbe Vijeća EZ br. 1/2003 (1) (predmet 39520 – Cement i srodni proizvodi).
   Žalitelj ističe tri žalbena razloga:
   Kao prvo, žaliteljica tvrdi da je Opći sud prilikom ocjene postupanja Komisije zanemario načelo proporcionalnosti. Opći sud je povrijedio pravo Unije jer nije pazio na stupnjevanje mjera svojstveno načelu proporcionalnosti, to jest da se u dvojbi između dvaju sredstava koja stoje na raspolaganju primijeni blaže sredstvo. Opći sud smatra da je postupak protiv žalitelja na temelju članka 18. stavka 3. Uredbe br. 1/2003 dopušten već samim pozivanjem na krajnju izvjesnost dobivanja informacija. To nije dovoljno u smislu načela proporcionalnosti.
   Kao drugo, Opći sud je pristupio samo nedostatnom ispitivanju konkretnog slučaja pri čemu nije razmotrio bitan dio navoda žalitelja. Opći sud nije ispitao konkretni slučaj i nije razmotrio posebne okolnosti u vezi sa žaliteljem. Opći sud se radije osvrnuo na veliki broj proizvođača cementa.
   Kao treće, žalitelj tvrdi da je Opći sud povrijedio obvezu obrazlaganja time što je formalističke navode Komisije ocijenio dostatnim. Opći sud je dvojako povrijedio obvezu obrazlaganja. S jedne strane, zanemario je obvezu obrazlaganja pravnih akata Komisije kako proizlazi iz članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 18. Uredbe br. 1/2003. S druge strane, Opći sud nije pazio ni na standarde obveze obrazlaganja koje je sam postavio. Na kraju, ova ocjena Općeg suda dovodi do izostanka mogućnosti provjere poštovanja načela proporcionalnosti. Kad bi presuda Općeg suda ostala na snazi, načelo proporcionalnosti bi u okviru istražnih mjera u skladu s člankom 18. Uredbe br. 1/2003 ostalo samo mrtvo slovo na papiru.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003 L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet C-199/13 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 27. ožujka 2014. – Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL protiv Europske komisije, Kraljevine Nizozemske (Žalba — Članak 181. Poslovnika — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Ograničenja primjenjiva na stavljanje na tržište i korištenje akrilamida — Uredba (EU) br. 366/2011 o izmjeni Priloga XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006)

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/6

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 27. ožujka 2014. – Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL protiv Europske komisije, Kraljevine Nizozemske
   (Predmet C-199/13 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Ograničenja primjenjiva na stavljanje na tržište i korištenje akrilamida - Uredba (EU) br. 366/2011 o izmjeni Priloga XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006))
   2014/C 184/08
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL (zastupnici: K. Van Maldegem i R. Cana, avocats)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve i P. Oliver, agenti, uz asistenciju J. Stuycka i A.-M. Vandrommea, advocaten), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i B. Koopman, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 1. veljače 2013, Polyelectrolyte Producers Group i.dr./Komisija (T-368/11) kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 366/2011 od 14. travnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL L 101, str.12) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23, str. 3.) u mjeri u kojoj se njome uvode ograničenja za stavljanje na tržište akrilamida u primjenama cementacije.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS i Travetanche Injection SPRL se nalaže snošenje troškova.

               3.

               Kraljevina Nizozemska snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-57/15: Tužba podnesena 4. veljače 2015. – Trajektna luka Split protiv Komisije

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/35

         Tužba podnesena 4. veljače 2015. – Trajektna luka Split protiv Komisije
   (Predmet T-57/15)
   (2015/C 118/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Trajektna luka Split d.d. (Split, Hrvatska) (zastupnici: M. Bauer, H.-J. Freund i S. Hankiewicz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2013) 7285 final – Hrvatska – navodna potpora Jadroliniji od 15. listopada 2014.;

               —

               naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja;

               —

               vrati predmet Europskoj komisiji radi dodatne istrage i ponovnog odlučivanja; i

               —

               naloži poduzimanje ostalih takvih ili dodatnih mjera koje smatra potrebnim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 107. UFEU-a zbog očite pogreške u ocjeni i pogreške koja se tiče prava jer je utvrđeno da sporna mjera ne predstavlja državnu potporu zbog primjene pogrešnog kriterija za utvrđivanje jesu li bila uključena javna sredstva.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 107. UFEU-a zbog očite pogreške u ocjeni i pogreške koja se tiče prava jer je utvrđeno da sporna mjera ne predstavlja državnu potporu zbog toga što nisu bila uključena javna sredstva.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na očitu pogrešku koja se tiče prava jer je propuštanje uzimanja u obzir članka 106. stavka 1. UFEU-a povrijeđen sadržaj članka 107. stavka 1. u vezi s člankom 106. stavkom 1. UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na bitnu povredu postupka zbog povrede članka 10. stavka 2. Uredbe br. 659/1999 (1) jer nisu dovoljno korištene istražne ovlasti propisane navedenom uredbom.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na očitu pogrešku u ocjeni zbog nepokretanja formalnog istražnog postupka predviđenog člankom 108. stavkom 2. UFEU-a i člankom 4. stavkom 4. Uredbe br. 659/1999.

               6.

               Šesti tužbeni razlog odnosi se na bitnu povredu postupka zbog nedostatnog navođenja razloga prema članku 296. stavku 2. UFEU-a što se tiče nedostatka javnih sredstava i sadržaja članka 106. stavka 1. u vezi s člankom 107. stavkom 1. UFEU-a.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet T-94/13 P: Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Ntouvas protiv ECDC-a („Žalba — Javna služba — Član ugovornog osoblja — Ocjenjivanje — Izvješće o razvoju karijere — Postupak ocjenjivanja za 2010. — Odbijanje tužbe u prvostupanjskom postupku — Rok za podnošenje odgovora na tužbu — Produljenje — Izvanredne okolnosti — Članak 39. stavak 2. Poslovnika Službeničkog suda — Regularnost postupka ocjenjivanja”)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/14

         Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Ntouvas protiv ECDC-a
   (Predmet T-94/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Član ugovornog osoblja - Ocjenjivanje - Izvješće o razvoju karijere - Postupak ocjenjivanja za 2010. - Odbijanje tužbe u prvostupanjskom postupku - Rok za podnošenje odgovora na tužbu - Produljenje - Izvanredne okolnosti - Članak 39. stavak 2. Poslovnika Službeničkog suda - Regularnost postupka ocjenjivanja”))
   (2016/C 078/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Grčka) (zastupnik: V. Kolias, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) (zastupnici: u početku R. Trott, a zatim J. Mannheim i A. Daume, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Duron, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 11. prosinca 2012., Ntouvas/ECDC (F-107/11, Zb. SS, EU:F:2012:182), kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Ioannisu Ntouvasu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 114, 20. 4. 2013.


title: Predmet T-604/13: Presuda Općeg suda od 3. lipnja 2015. – Levi Strauss protiv OHIM-a – L&O Hunting Group (101) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice 101 — Raniji verbalni žig Zajednice 501 — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/38

         Presuda Općeg suda od 3. lipnja 2015. – Levi Strauss protiv OHIM-a – L&O Hunting Group (101)
   (Predmet T-604/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice 101 - Raniji verbalni žig Zajednice 501 - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 236/50)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Levi Strauss & Co. (New Castle, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Schmitt, a zatim V. von Bomhard, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Schneider i M. Fischer, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: L&O Hunting Group GmbH (Isny im Allgäu, Njemačka) (zastupnici: K. Kuck, K. Landes i G. Müllejans, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. rujna 2013. (predmet R 1538/2012-2), u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Levi Strauss & Co. i društva L&O Hunting Group GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 6. rujna 2013. (predmet R 1538/2012-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Levi Strauss & Co. i društva L&O Hunting Group GmbH.

               2.

               Nalaže se OHIM-u i društvu L&O Hunting Group snošenje vlastitih troškova, kao i troškova društva Levi Strauss & Co.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet T-555/14: Tužba podnesena 25. srpnja 2014. – Estonija protiv Komisije

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/17

         Tužba podnesena 25. srpnja 2014. – Estonija protiv Komisije
   (Predmet T-555/14)
   2014/C 372/22
   Jezik postupka: estonski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Estonija (zastupnik: N. Grünberg)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije C(2014) 3271 final od 14. svibnja 2014. o privremenim plaćanjima u korist Estonije iz Europskog fonda za ribarstvo (EFR) u okviru operativnog programa potpore za razdoblje od 2007. do 2013.

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: Komisija je pogrešno primijenila članak 25. stavak 2. i članak 89. Uredbe br. 1198/2006 (1)

               Tužitelj ističe da Komisijino tumačenje članka 25., u skladu s kojim je potpora ulaganjima opravdana samo ako slijedom spomenutih ulaganja dođe do poboljšanja relevantnih tehničkih pokazatelja ribarskog plovila koje je znatnije od obnavljanja izvornog stanja plovila, ne odgovara izričaju, svrsi i ciljevima te odredbe. Tekst članka 25. stavka 2. ostavlja široki diskrecijski prostor prilikom odlučivanja o tome kojim vrstama ulaganja se može dati potpora u okviru EFR-a. Budući da je tuženik postupio u skladu s odredbama članka 25. stavka 2., primjena članka 89. i suspenzija privremenih plaćanja za potporu prvoj prioritetnoj osi operativnog programa također nisu primjerene.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: Komisija je povrijedila članak 88. Uredbe br. 1198/2006
               Tužitelj prigovara da Komisija nije donijela odluku o suspenziji plaćanja u roku od šest mjeseci od obavijesti o prekidu roka za privremeno plaćanje. Smatra da je Komisija time povrijedila članak 88. Uredbe br. 1198/2006 i zanemarila svoje vlastite smjernice o prekidu roka za plaćanje, suspenziji plaćanja i financijskom ispravku.

               3.

               Treći tužbeni razlog: Komisija je povrijedila načelo dobre uprave
               Tužitelj smatra da je Komisija donošenjem pobijane odluke povrijedila načelo dobre uprave jer, kao prvo, nije pažljivo ocijenila i uzela u obzir sve informacije koje je on iznio, kao drugo, nije provjerila jesu li točne sve pretpostavke na kojima je temeljila svoju odluku, kao treće, sva ulaganja koja su poduzeta kako bi se poboljšalo stanje amortiziranih ribarskih plovila automatski je smatrala troškovima redovitog održavanja i, kao četvrto, pogrešno je ocijenila da ta ulaganja nisu pridonijela postizanju ciljeva utvrđenih člankom 25. stavkom 2.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: Komisija je povrijedila načelo zaštite legitimnih očekivanja
               Tužitelj ističe da je Komisija, unatoč stajalištu koje je jasno i precizno izrazila u svom dopisu, i koje je moglo dovesti do legitimnog očekivanja, prema kojem bi izdaci za renoviranje/popravljanje motora mogli biti obuhvaćeni člankom 25. stavkom 2. Uredbe br. 1198/2006 ako se pritom ne povećava ribolovni kapacitet plovila, kasnije odlučila da takvi izdaci ne pridonose poboljšanju tehničkih pokazatelja ribarskog plovila, nego obnavljanju ili održavanju njegovog izvornog stanja, pa zato ne ispunjavaju uvjete za potporu. Tužitelj tvrdi da nije znao za taj pristup; on ne proizlazi ni iz članka 25. Uredbe br. 1198/2006 ni iz Komisijinog dopisa u kojem je odgovorila na tužiteljevo pitanje u tom smislu.

               5.

               Peti tužbeni razlog: Komisija je povrijedila načelo pravne sigurnosti
               Tužitelj smatra da činjenica da je Komisija donijela konačnu odluku o suspenziji zatraženog privremenog plaćanja nakon što je prošlo više od tri godine od prekida roka za plaćanje u pogledu prvog zahtjeva za privremeno plaćanje, čime je propustila poštovati šestomjesečni rok predviđen člankom 88. stavkom 1. Uredbe br. 1198/2006, predstavlja očitu povredu načela pravne sigurnosti. Korisnici potpore iz EFR-a nisu ni na koji način mogli predvidjeti takvo postupanje Komisije.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1198/2006 od 27. srpnja 2006. o Europskom fondu za ribarstvo (SL L 223, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 5., str. 96.)


title: Predmet T-706/15: Tužba podnesena 2. prosinca 2015. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/73

         Tužba podnesena 2. prosinca 2015. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-706/15)
   (2016/C 038/98)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ehab Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu tužitelja dopuštenom i osnovanom;

               —

               slijedom toga, naloži Europskoj uniji da tužitelju u potpunosti nadoknadi štetu koju je pretrpio, u pravičnom iznosu koji će utvrditi taj sud;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog svojoj tužbi navodi jedan tužbeni razlog, koji se temelji na šteti koju je pretrpio i za koju odgovornost snosi Vijeće Europske unije. Navedeni tužbeni razlog sastoji se od tri dijela.

               —

               Prvi dio, koji se temelji na nezakonitosti postupanja Vijeća, jer su, s jedne strane, mjere ograničavanja neopravdane i neproporcionalne i, s druge strane, njima se povrjeđuju prava tužitelja na dobru upravu i na ugled te njegovo pravo vlasništva;

               —

               drugi dio, koji se temelji na neimovinskoj šteti koju je tužitelj pretrpio zbog uvrštavanja na popis osoba i subjekata obuhvaćenih sankcijama protiv Sirije;

               —

               treći dio, koji se temelji na objektivnoj odgovornosti Europske unije jer su mjere donesene protiv tužitelja na prekomjeran način ograničila njegova temeljna prava.


title: Predmet C-278/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – SC Enterprise Focused Solutions SRL protiv Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava — Roba — Tehničke specifikacije — Načela jednakog postupanja i nediskriminacije — Obveza transparentnosti — Upućivanje na proizvod određenog proizvođača — Ocjena jednakovrijednosti proizvoda koji je predložio ponuditelj — Prestanak proizvodnje referentnog proizvoda)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/15

         Presuda Suda (peto vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – SC Enterprise Focused Solutions SRL protiv Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
   (Predmet C-278/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Roba - Tehničke specifikacije - Načela jednakog postupanja i nediskriminacije - Obveza transparentnosti - Upućivanje na proizvod određenog proizvođača - Ocjena jednakovrijednosti proizvoda koji je predložio ponuditelj - Prestanak proizvodnje referentnog proizvoda))
   (2015/C 198/19)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Enterprise Focused Solutions SRL

      Tuženik: Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

      Izreka

   Članak 23. stavak 8. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 1251/2011 od 30. studenoga 2011., nije primjenjiv na javnu nabavu čija vrijednost ne doseže prag za primjenu iz te direktive. U okviru javne nabave koja ne potpada pod navedenu direktivu, ali u kojoj postoji određeni prekogranični interes, što mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev, temeljna pravila i opća načela UFEU-a, a osobito načela jednakog postupanja i nediskriminacije kao i obvezu transparentnosti koja iz njih proizlazi, treba tumačiti na način da javni naručitelj ne može odbiti ponudu koja udovoljava zahtjevima poziva na nadmetanje pozivajući se pritom na razloge koji nisu predviđeni tim pozivom.

      (1)  SL C 303, 8.9.2014.


title: Predmet T-303/14: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Polyblend protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/39

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Polyblend protiv Komisije
   (Predmet T-303/14) (1)

   (2015/C 155/52)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet T-381/14: Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2016. – Pshonka protiv Vijeća („Tužba za poništenje — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Uvrštavanje tužiteljeva imena — Rok za tužbu — Dopuštenost — Dokaz osnovanosti tog uvrštavanja na popis — Očito osnovana tužba”)

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/26

         Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2016. – Pshonka protiv Vijeća
   (Predmet T-381/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje tužiteljeva imena - Rok za tužbu - Dopuštenost - Dokaz osnovanosti tog uvrštavanja na popis - Očito osnovana tužba”))
   (2016/C 279/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Viktor Pavlovič Pšonka (Moskva, Rusija) (zastupnici: C. Constantina i J.-M. Reymond, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: . Piessevaux i A. Vitro, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: S. Bartelt i D. Gauci, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2014., L 66, str. 26.) i Uredbe Vijeća (UE) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2014., L 66, str. 1.) u dijelu na kojem se odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se Odluka Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Uredba Vijeća (UE) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini, u dijelu u kojem se odnose na Viktora Pavloviča Pšonku.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će, osim vlastitih, i troškove V. P. Pšonke.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 261, 11. 8. 2014.


title: Predmet F-43/16: Tužba podnesena 18. kolovoza 2016. – ZZ protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/31

         Tužba podnesena 18. kolovoza 2016. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-43/16)
   (2016/C 371/34)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Cornacchia, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o isključenju tužitelja iz natječaja EPSO/AST-SC/03/15 zbog činjenice da nije obavijestio EPSO o svojoj obiteljskoj vezi s članom povjerenstva u navedenom natječaju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku od 19. svibnja 2016., donesenu kao odgovor na zahtjev za preispitivanje koji je tužitelj podnio 5. studenoga 2015., kojom je predsjednik povjerenstva natječaja EPSO/AST-SC/03/15 potvrdio odluku o isključenju tužitelja iz navedenog natječaja kao i, po potrebi, odluku o odbijanju žalbe i prvotnu odluku;

               —

               Naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-141/14: Tužba podnesena 28. veljače 2014. – SolarWorld i drugi protiv Vijeća

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/41

         Tužba podnesena 28. veljače 2014. – SolarWorld i drugi protiv Vijeća
   (Predmet T-141/14)
   2014/C 142/54
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: SolarWorld AG (Bonn, Njemačka); Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija); i Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: L. Ruessmann, lawyer, i J. Beck, Solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

               —

               poništi članak 3. Provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 1238/2013 (1);

               —

               spoji ovaj predmet s predmetom T-507/13; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog

                           —

                           Prvi tužbeni razlog navodi da članak 3. pobijane uredbe odražava očitu pogrešku u ocjeni, i povrjeđuje članak 8. temeljne antidampinške uredbe (2) do toga da izuzima od mjera kineske proizvođače od kojih je Komisija prihvatila zajednički poslovni pothvat kojim su povrijeđena tužiteljevo pravo na pravično suđenje i načelo dobre uprave, tužiteljevo pravo obrane, i članak 8. stavak 4. i članak 19. stavak 2. temeljne antidampinške uredbe.

               2.

               Drugi tužbeni razlog

                           —

                           Drugi tužbeni razlog navodi da članak 3. pobijane uredbe odražava očitu pogrešku u ocjeni, i povrjeđuje članak 8. temeljne antidampinške uredbe, do toga da izuzima od mjera kineske proizvođače od kojih je Komisija prihvatila nezakonit zajednički poslovni pothvat.

               3.

               Treći tužbeni razlog

                           —

                           Treći tužbeni razlog navodi da članak 3. pobijane uredbe povrjeđuje članak 101. stavak 1. UFEU do toga da određenim kineskim proizvođačima dopušta izuzeće od odnosnih mjera na temelju ponude o poduzetničkoj suradnji koja je prihvaćena i potvrđena Provedbenom Odlukom 2013/707/EU (3) i Odlukom Komisije 2013/423/EU (4), što čini sporazum o horizontalnom namještanju cijena.

      (1)  Provedbena Uredba vijeća (EU) br. 1238/2013 od 2. prosinca 2013 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL 2013 L 325, str. 1)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenog 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009 L 343, str. 51)

      (3)  Provedbena Odluka Komisije 2013/707/EU od 4. prosinca 2013. o potvrdi prihvaćanje preuzete obveze u vezi s antidampinškim i antisubvencijskim mjerama koje se odnose na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine za vrijeme primjene konačnih mjera (SL 2013 L 325, str. 214)

      (4)  Odluka Komisije 2013/423/EU od 2. kolovoza 2013. o prihvaćanju ponude za preuzimanje obveze u vezi s antidampinškim postupkom u pogledu uvoza fotonaponskih modula od kristalnog silicija i njihovih ključnih sastavnih dijelova (tj. ćelija i poluvodičkih pločica – wafera) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL 2013 L 209, str. 26)


title: Predmet T-558/14: Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2015. – Research Engineering & Manufacturing protiv OHIM-a – Nedschroef Holding (TRILOBULAR) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje ništavosti — Verbalni žig Zajednice TRILOBULAR — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/26

         Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2015. – Research Engineering & Manufacturing protiv OHIM-a – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
   (Predmet T-558/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje ništavosti - Verbalni žig Zajednice TRILOBULAR - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 007/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Middletown, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Malynicz, G. Hollingworth, barristers, K. Gilbert i M. Gilbert, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Nedschroef Holding BV (Helmond, Nizozemska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. svibnja 2014. (predmet R 442/2013-4), vezane uz postupak za proglašenje ništavosti između Nedschroef Holding BV i Research Engineering & Manufacturing, Inc.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Research Engineering & Manufacturing, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Presuda Suda od 9. travnja 2015. u predmetu E-16/14 društvo Pharmaq AS protiv društva Intervet International BV (Veterinarsko-medicinski proizvodi – Svjedodžba o dodatnoj zaštiti – Uredba (EEZ) br. 1768/92 – Koncept „prvo odobrenje za stavljanje proizvoda na tržište” u Europskom gospodarskom području – Djelatna tvar)

text:
               22.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/8

         PRESUDA SUDA
   od 9. travnja 2015.
   u predmetu E-16/14
   društvo Pharmaq AS protiv društva Intervet International BV
   (Veterinarsko-medicinski proizvodi – Svjedodžba o dodatnoj zaštiti – Uredba (EEZ) br. 1768/92 – Koncept „prvo odobrenje za stavljanje proizvoda na tržište” u Europskom gospodarskom području – Djelatna tvar)
   (2015/C 350/11)
   U predmetu E-16/14, društvo Pharmaq AS protiv društva Intervet International BV – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u vezi s tumačenjem članaka 2., 3. i 4. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1768/92 od 18. lipnja 1992. o uvođenju svjedodžbe o dodatnoj zaštiti za lijekove, Sud u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac-izvjestitelj), suci, donio je 9. travnja 2015., presudu kao u izreci:

               1.

               U skladu s Uredbom (EEZ) br. 1768/92 svjedodžba o dodatnoj zaštiti za veterinarsko-medicinski proizvod može se dodijeliti u državi EGP-a na temelju odobrenja za stavljanje u promet dodijeljenog u toj državi u skladu s upravnim postupkom odobravanja utvrđenim u glavi III. Direktive 2001/82/EZ, uključujući postupak za odobrenje u iznimnim okolnostima u skladu s člankom 26. stavkom 3. te direktive. Takvo odobrenje za stavljanje u promet valjano je odobrenje i, gdje je to prikladno, može biti i prvo odobrenje za stavljanje proizvoda na tržište kao veterinarsko-medicinskog proizvoda u skladu s člankom 3. točkama (b) i (d) Uredbe (EEZ) br. 1768/92.
               Odobrenja dodijeljena na temelju članka 8. stavka 1. Direktive 2001/82/EZ ne predstavljaju odobrenje za stavljanje u promet u skladu s Uredbom (EEZ) br. 1768/92. Tom se odstupajućom odredbom strogo ograničava uporaba mjera dopuštenih prema njoj uz navođenje da se primjenjuje samo u slučaju ozbiljnih epizootskih bolesti, kada nema odgovarajućih lijekova te nakon obavješćivanja Nadzornog tijela EFTA-e o detaljnim uvjetima uporabe.
               Utvrđivanje jesu li „posebni izuzetci za izdavanje dopuštenja” ili „dozvole AR 16”, koje su dodijelila norveška i irska nadležna tijela od 2003. do 2011. te privremeno odobrenje za stavljanje u promet dodijeljeno u Ujedinjenoj Kraljevini 2005. izdani u skladu s nacionalnim odredbama kojima se provodi članak 8. stavak 1. ili članak 26. stavak 3. Direktive 2001/82/EZ ovisi u osnovi o procjeni činjenica u nacionalnim postupcima, a to je pitanje za nacionalni sud.

               2.

               U skladu s člankom 4. Uredbe (EEZ) br. 1768/92, opseg zaštite koja se dodjeljuje svjedodžbom o dodatnoj zaštiti proširuje se na posebni soj virusa obuhvaćen temeljnim patentom, no na koji se ne upućuje u odobrenju za stavljanje u promet za cjepivo protiv virusa koje se za potrebe članka 3. točke (b) Uredbe (EEZ) br. 1768/92 rabi samo ako je posebni soj virusa ista djelatna tvar kao u odobrenom lijeku i ima terapijski učinak obuhvaćen terapijskim indikacijama za koje je dodijeljeno odobrenje za stavljanje u promet. Nije bitno zahtijeva li lijek koji se temelji na takvom drugom soju različito odobrenje za stavljanje u promet. Uzimanje u obzir takvih elemenata činjenica je koju treba utvrditi nacionalni sud.
               Svjedodžba o dodatnoj zaštiti nije važeća u mjeri u kojoj obuhvaća širi opseg od onog utvrđenog u relevantnom odobrenju za stavljanje u promet.


title: Predmet C-142/14 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 3. lipnja 2015. – The Sunrider Corporation protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Nannerl GmbH & Co. KG (Žalba — Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga SUN FRESH — Prigovor nositelja ranijeg verbalnog žiga Zajednice SUNNY FRESH — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda obilježenih suprotstavljenim žigovima — Pravo na saslušanje — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1, točka (b), članci 75. i 76.)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/6

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 3. lipnja 2015. – The Sunrider Corporation protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Nannerl GmbH & Co. KG
   (Predmet C-142/14 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga SUN FRESH - Prigovor nositelja ranijeg verbalnog žiga Zajednice SUNNY FRESH - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda obilježenih suprotstavljenim žigovima - Pravo na saslušanje - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1, točka (b), članci 75. i 76.))
   (2015/C 320/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: The Sunrider Corporation (zastupnici: N. Dontas i K. Markakis, dikogoroi)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Bullock, agent), Nannerl GmbH & Co. KG (zastupnik: A. Thünken, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               The Sunrider Corporation se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 212, 7. 7. 2014.


title: Predmet C-620/16: Tužba podnesena 29. studenoga 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/15

         Tužba podnesena 29. studenoga 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-620/16)
   (2017/C 038/20)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Mölls, L. Havas, J. Hottiaux, Bevollmächtigte)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj zahtijeva da Sud utvrdi da:

               —

               je Savezna Republika Njemačka povrijedila Odluku Vijeća 2014/699/EU (1) i članak 4. stavak 3. UEU-a, jer je na 25. sjednici Odbora za reviziju OTIF-a glasovala protiv stajališta utvrđenog tom odlukom i izrazila javno protivljenje protiv tog stajališta kao i protiv u njemu predviđene odredbe da glasačka prava izvršava Unija.

               —

               Savezna Republika Njemačka snosi troškove postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe sljedeće:
   Međuvladina organizacija za međunarodni prijevoz željeznicom (OTIF), kojoj uz 26 država članica pripada i Europska unija, upravlja Konvencijom o međunarodnom prijevozu željeznicom (COTIF).
   Na 25. sjednici Odbora za reviziju OTIF-a glasovalo se o određenim izmjenama Konvencije i njezinih dodataka. O svakoj od tih točaka Vijeće je u Odluci 2014/699/EU utvrdilo stajalište Unije.
   Njemačka je na sjednici u dvjema točkama glasovala protiv stajališta utvrđenog u odluci, izrazila javno protivljenje tom stajalištu i u jednom slučaju također protiv u odluci predviđene odredbe da glasačka prava izvršava Unija.
   Takvo postupanje nespojivo je s navedenom Odlukom 2014/699/EU kao i s člankom 4. stavkom 3. UEU-a.

      (1)  Odluka Vijeća 2014/699/EU od 24. lipnja 2014. o utvrđivanju stajališta koje treba usvojiti u ime Europske unije na 25. sjednici Odbora za reviziju OTIF-a u pogledu određenih izmjena Konvencije o međunarodnom željezničkom prijevozu (COTIF) i njezinih dodataka, SL L 293, str. 26.


title: Predmet T-300/14: Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Fricopan Back protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je Njemačka usvojila u korist električne energije iz obnovljivih izvora i energetski intenzivnih poduzetnika — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka — Tužba za poništenje — Zahtjev za prilagodbu tužbenog zahtjeva — Nepostojanje novog elementa — Nedopuštenost”)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/26

         Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Fricopan Back protiv Komisije
   (Predmet T-300/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je Njemačka usvojila u korist električne energije iz obnovljivih izvora i energetski intenzivnih poduzetnika - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka - Tužba za poništenje - Zahtjev za prilagodbu tužbenog zahtjeva - Nepostojanje novog elementa - Nedopuštenost”))
   (2015/C 245/31)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Fricopan Back GmbH Immekath (Klötze, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, i A. Luke i C. Maurer, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a povodom mjera koje Savezna Republika Njemačka provodi u korist električne energije iz obnovljivih izvora i velikih potrošača energije [Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Izreka

               1.

               Postupak o tužbi se zaustavlja.

               2.

               Zahtjev za prilagodbu tužbenog zahtjeva ove tužbe, kako bi istim bila obuhvaćena Odluka Komisije C (2013) 8786 final od 25. studenoga 2014. koja se odnosi na državnu potporu SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) koju Savezna Republika Njemačka provodi u korist električne energije iz obnovljivih izvora i velikih potrošača energije, odbacuje se kao nedopušten.

               3.

               Postupak o zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e se obustavlja.

               4.

               Fricopan Back GmbH Immekath snosit će vlastite kao i troškove Europske komisije, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

               5.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-2/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — kazneni postupak protiv Thi Bich Ngoc Nguyen i Nadine Schönherr

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — kazneni postupak protiv Thi Bich Ngoc Nguyen i Nadine Schönherr
      (Predmet C-2/14)
      (2014/C 71/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

      Thi Bich Ngoc Nguyen
      Nadine Schönherr

         Druga stranka u postupku: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Prethodno pitanje

      Jesu li lijekovi sukladno definiciji direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (1), koji sadrže „predviđene tvari” iz uredbe (EZ) br. 273/2004 (2) i uredbe (EZ) br. 111/2005 (3), sukladno članku 2. točki (a) navedenih uredbi uvijek izuzeti od njihove primjene, ili se to treba uzeti samo kada lijekovi predviđene tvari sadrže u takvim spojevima da se — u smislu navedenih uredbi — ne mogu lako koristiti ni ekstrahirati lako primjenjivim ili ekonomski isplativim sredstvima?

         (1)  SL L 311, str. 67. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 273/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge; SL L 47, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 6., str. 83.).

         (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 111/2005 od 22. prosinca 2004. o utvrđivanju pravila za nadzor trgovine prekursorima za droge između Zajednice i trećih zemalja; SL 2005, L 22, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 56.)


title: Predmet C-400/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Ujedinjena Kraljevina) — Secretary of State for the Home Department protiv M. G. (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2004/38/EZ — Članak 28. stavak 3. točka (a) — Zaštita od protjerivanja — Način izračuna razdoblja od deset godina — Uzimanje u obzir razdobljâ izdržavanja kazne zatvora)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Ujedinjena Kraljevina) — Secretary of State for the Home Department protiv M. G.
   (Predmet C-400/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 28. stavak 3. točka (a) - Zaštita od protjerivanja - Način izračuna razdoblja od deset godina - Uzimanje u obzir razdobljâ izdržavanja kazne zatvora)
   2014/C 85/11
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretary of State for the Home Department

      Tuženik: M. G.

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Tumačenje članka 28. stavka 3. točke (a) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.) — Odluka o protjerivanju na temelju nužnih razloga javne sigurnosti protiv građanina Unije koji je boravio u državi članici domaćinu prethodnih deset godina i bio je osuđen na izdržavanje kazne zatvora — Pojam boravka tijekom razdoblja od deset godina na području države članice domaćina — Mogućnost uzimanja u obzir razdoblja izdržavanja kazne zatvora — Izračun potrebnog trajanja boravka ili od početka boravka ili unatrag od odluke o protjerivanju — U potonjem slučaju, učinak prethodnog izdržavanja kazne zatvora

      Izreka

               1.

               Članak 28. stavak 3. točku (a) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, treba tumačiti na način da razdoblje boravka od deset godina propisano tom odredbom mora, u načelu, biti neprekinuto i računato unatrag od datuma odluke o protjerivanju dotične osobe.

               2.

               Članak 28. stavak 3. točku (a) Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da je razdoblje izdržavanja kazne zatvora dotične osobe u načelu takve naravi da prekida kontinuitet boravka u smislu ove odredbe i da utječe na dodjeljivanje pojačane zaštite njome predviđeno, uključujući slučaj kada je ta osoba boravila u državi članici domaćinu tijekom deset godina koje prethode njezinom izdržavanju kazne zatvora. Međutim, ta se okolnost može uzeti u obzir prilikom ukupnog ocjenjivanja potrebnog za utvrđivanje jesu li prethodno uspostavljene integracijske veze s državom članicom domaćinom prekinute ili ne.

      (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet T-584/16: Presuda Općeg suda od 24. travnja 2017. – H. F. protiv Parlamenta („Javna služba — Član ugovornog osoblja za pomoćne poslove — Čl. 3.b UZ-a — Uzastopna zapošljavanja u svojstvu člana pomoćnog ugovornog osoblja — Ugovori na određeno vrijeme — Odluka o neproduljenju — Zlouporaba ovlasti — Zahtjev za pomoć — Pravo na saslušanje — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/14

         Presuda Općeg suda od 24. travnja 2017. – H. F. protiv Parlamenta
   (Predmet T-584/16) (1)

   ((„Javna služba - Član ugovornog osoblja za pomoćne poslove - Čl. 3.b UZ-a - Uzastopna zapošljavanja u svojstvu člana pomoćnog ugovornog osoblja - Ugovori na određeno vrijeme - Odluka o neproduljenju - Zlouporaba ovlasti - Zahtjev za pomoć - Pravo na saslušanje - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2017/C 178/17)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: H. F. (zastupnik: A. Tymen, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Deneys i S. Alves, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 260. UFEU-a radi, s jedne strane, poništenja Odluke Parlamenta o neproduljenju tužiteljičina ugovora kao članici pomoćnog ugovornog osoblja i, s druge strane, naknade štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela zbog, u biti, te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               H. F. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016. (predmet je najprije bio upisan u upisnik Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-14/16 i prenesen je Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet C-3/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Lucio Cesare Aquino protiv Belgische Staat (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo Unije — Prava dodijeljena pojedincima — Povreda koju je počinio sud — Prethodna pitanja — Pokretanje postupka pred Sudom — Nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/10

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Lucio Cesare Aquino protiv Belgische Staat
   (Predmet C-3/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo Unije - Prava dodijeljena pojedincima - Povreda koju je počinio sud - Prethodna pitanja - Pokretanje postupka pred Sudom - Nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju))
   (2017/C 151/14)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lucio Cesare Aquino

      Tuženik: Belgische Staat

      Izreka

               1.

               Članak 267. treći stavak UFEU-a treba tumačiti na način da se sud protiv čijih odluka prema nacionalnom pravu ima pravnog lijeka ne može smatrati sudom koji odlučuje u posljednjem stupnju, u slučaju kad žalba u kasacijskom postupku podnesena protiv odluke tog suda nije ispitana zato što ju je žalitelj povukao.

               2.

               Na drugo pitanje nije potrebno odgovarati.

               3.

               Članak 267. treći stavak UFEU-a treba tumačiti na način da sud koji odlučuje u posljednjem stupnju ne mora uputiti prethodno pitanje Sudu ako je žalba u kasacijskom postupku odbačena kao nedopuštena iz razloga koji su svojstveni postupku pred tim sudom, pod uvjetom da su poštovana načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet T-259/12: Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Alban Giacomo protiv Komisije

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/30

         Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Alban Giacomo protiv Komisije
   (Predmet T-259/12) (1)

   (2015/C 056/41)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 227, 28.7.2012.


title: Predmet C-521/13: Žalba koju je 11. srpnja 2013. podnio Think Schuhwerk GmbH protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 1. listopada 2013. u predmetu T-208/12, Think Schuhwerk GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/52

         Žalba koju je 11. srpnja 2013. podnio Think Schuhwerk GmbH protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 1. listopada 2013. u predmetu T-208/12, Think Schuhwerk GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-521/13)
   2013/C 344/90
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Think Schuhwerk GmbH (zastupnik: Rechtsanwalt M. Gail)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 11. srpnja 2013. u predmetu T-208/12;

               —

               prihvati zahtjeve koji su postavljeni u prvostupanjskom postupku;

               —

               naloži Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U bitnome, ističu se sljedeći žalbeni razlozi:
   1.   Povreda prava na saslušanje stranaka

   Povodom tužbe tuženik nije pravodobno podnio očitovanje na tužbu. Zbog toga je tužitelj postavio zahtjev za donošenje presude zbog ogluhe. Ipak, Opći sud nije niti donio presudu zbog ogluhe, niti je dao objašnjenja za nedonošenje presude zbog ogluhe. Zato tužitelju nije pružio nikakvu mogućnost da zatraži usmenu raspravu.
   2.   Nepriznavanje nedostataka obrazloženja

   Opći sud zanemario je da se nedostatak u obrazloženju sastoji u tome da se žalbeno vijeće oslonilo na činjenice koje proizlaze iz praktičnog iskustva u trgovini uobičajenim proizvodima široke potrošnje kao što su cipele, koje posjeduju svi, a osobito su poznate potrošačima ovih proizvoda. Koje činjenice proizlaze iz praktičnog iskustva u trgovini ovim proizvodima, žalbeno vijeće nije izložilo. Ured nije obrazložio zašto ovaj pozicijski žig u crvenoj boji nema razlikovni karakter, iako na tržištu cipela postoje različiti dizajni i boje cipela i vezica za cipele.
   3.   Nepriznavanje važnosti načela ispitivanja činjenica po službenoj dužnosti

   Opći sud nije uzeo u obzir da je žalbeno vijeće prilikom odlučivanja povrijedilo načelo ispitivanja činjenica po službenoj dužnosti. Ipak, Ured se pozvao samo na to da tužitelj nije podnijeo nikakve dokaze iz kojih bi proizlazilo da mogući kupci žig shvaćaju kao oznaku podrijetla.
   4.   Pogrešno tumačenje i primjena članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice

   Opći sud zanemario je da je Ured pogrešno tumačio i primijenio članak 7. stavak 1. točku (b) Uredbe o žigu zajednice, i time također netočno protumačio i primijenio tu odredbu.
   U suprotnosti sa stajalištem Općeg suda, krajevi crvenih vezica za cipele koji se od ostatka vezice razlikuju po boji, mogu izvršavati bitnu funkciju označavanja podrijetla. Opći sud je za predmetni žig ipak postavio viši standard nego kod figurativnih i verbalnih žigova. Osim toga, zanemario je činjenicu da razlikovni karakter ne ovisi o tome odstupa li žig koji se prijavljuje značajno od uobičajenih standarda sektora.


title: Predmet T-36/13: Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Erreà Sport protiv OHIM-a – Facchinelli (ANTONIO BACIONE) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice ANTONIO BACIONE — Raniji figurativni žig Zajednice erreà i raniji nacionalni figurativni žig koji predstavlja dva preklapajuća romba — Relativni razlozi za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/40

         Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Erreà Sport protiv OHIM-a – Facchinelli (ANTONIO BACIONE)
   (Predmet T-36/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice ANTONIO BACIONE - Raniji figurativni žig Zajednice erreà i raniji nacionalni figurativni žig koji predstavlja dva preklapajuća romba - Relativni razlozi za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 292/49
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Erreà Sport SpA (Torrile, Italija) (zastupnici: D. Caneva i G. Fucci, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Antonio Facchinelli (Dalang, Kina)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. listopada 2012. (predmet R 1561/2011-1) o postupku povodom prigovora između društvu Erreà Sport SpA i Antonija Facchinellija.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Erreà Sport SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 79, 16.3.2013.


title: Predmet T-421/12: Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – Württembergische Gemeinde-Versicherung protiv Komisije

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/59

         Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – Württembergische Gemeinde-Versicherung protiv Komisije
   (Predmet T-421/12) (1)

   2014/C 292/76
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 373, 1.12.2012.


title: Predmet T-727/16: Tužba podnesena 10. listopada 2016. – Repower protiv EUIPO-a – repowermap (REPOWER)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/34

         Tužba podnesena 10. listopada 2016. – Repower protiv EUIPO-a – repowermap (REPOWER)
   (Predmet T-727/16)
   (2016/C 462/44)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Repower AG (Brusio, Švicarska) (zastupnici: R. Kunz-Hallstein i H. Kunz-Hallstein, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: repowermap.org (Bern, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga „REPOWER” u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 020 351

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. kolovoza 2016. u predmetu R 2311/2014-5 (REV)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 80. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-112/15: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Grčka protiv Komisije („EFSJP — Komponenta „Jamstva” — EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Uredba (EZ) br. 1782/2003 — Uredba (EZ) br. 796/2004 — Program potpore za površinu — Pojam trajnih pašnjaka — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost — Paušalna financijska korekcija — Odbitak prijašnje korekcije”)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/29

         Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Grčka protiv Komisije
   (Predmet T-112/15) (1)

   ((„EFSJP - Komponenta „Jamstva” - EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Uredba (EZ) br. 1782/2003 - Uredba (EZ) br. 796/2004 - Program potpore za površinu - Pojam trajnih pašnjaka - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost - Paušalna financijska korekcija - Odbitak prijašnje korekcije”))
   (2017/C 151/35)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou, a zatim G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i A. Marcoulli, a zatim D. Triantafyllou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Provedbene odluke Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2014., L 369, str. 71.).

      Izreka

               1.

               Provedbena odluka Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), poništava se u dijelu koji se odnosi na iznose financijske korekcije od 5 007 867,36 eura, odbitak od 2 318 055,75 eura i financijski učinak od 2 689 811,61 eura u pogledu izdataka Helenske Republike u sektoru za ruralni razvoj EPFRR, os 2 (2007.-2013., mjere povezane s površinom), za poreznu godinu 2009., na temelju nedostataka koji se odnose na sustav za identifikaciju zemljišnih čestica (LPIS) i provjere na terenu (drugi stup, godina podnošenja zahtjeva 2008.).

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Helenska Republika snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet C-684/15: Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/20

         Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg
   (Predmet C-684/15)
   (2016/C 098/26)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Heller i K.-Ph. Wojcik, agenti)

      Tuženik: Veliko Vojvodstvo Luksemburg

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da time što nije donio zakone i druge propise potrebne za usklađenje s Direktivom 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1) ili u svakom slučaju time što nije dostavio Komisiji tekst tih propisa, Veliko Vojvodstvo Luksemburg povrijedio je obveze koje ima na temelju članka 130. stavka 1. navedene direktive;

               —

               naložiti Velikom Vojvodstvu Luksemburgu, sukladno članku 260. stavku 3. UFEU-a, plaćanje dnevne novčane kazne u visini 6 700 eura počevši od dana objave presude u ovom predmetu zbog neispunjenja obveze obavješćivanja o mjerama za prenošenje Direktive 2014/59/UE;

               —

               naložiti Velikom Vojvodstvu Luksemburgu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Rok za prenošenje Direktive 2014/59/UE istekao je 31. prosinca 2014.

      (1)  SL L 173, str. 190


title: Predmet C-450/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. kolovoza 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato protiv Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. kolovoza 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato protiv Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA
   (Predmet C-450/15)
   (2015/C 381/20)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

      Tuženik: Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelo proporcionalnosti, koje mora biti vodilja u postupku odmjeravanja sankcija – kako je to propisano u članku 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – tumačenju članka 23. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 1/2003 (1), koje je Europska komisija zauzela u Smjernicama o metodi za izračunavanje novčanih kazni (2006/C 201/02) i relevantnoj praksi, koja je primjenjiva i na nacionalnoj razini – prema kojem se sankcija, koju valja izreći poduzetnicima koje su prekršili zabranu sporazuma koji ograničavaju tržišno natjecanje, računa primjenom okolnosti na osnovni iznos koji je dobiven na temelju izračuna različitih čimbenika o kojima valja voditi računa u smislu propisa EU-a i, u svakom slučaju, prije smanjenja na 10 % ukupnog prometa, kada postoji mogućnost da se pokaže da je primjena olakotnih okolnosti na osnovni iznos dovoljna da se proizvede učinak individualizacije sankcije, u pogledu koje su okolnosti predodređene promjenom predmetnog iznosa zbog posebnih karakteristika konkretnog slučaja?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL, L1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet C-657/15 P: Žalba koju je 7. prosinca 2015. podnio Viasat Broadcasting UK Ltd protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 24. rujna 2015. u predmetu T-674/11, TV2/Danmark protiv Europske komisije

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/8

         Žalba koju je 7. prosinca 2015. podnio Viasat Broadcasting UK Ltd protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 24. rujna 2015. u predmetu T-674/11, TV2/Danmark protiv Europske komisije
   (Predmet C-657/15 P)
   (2016/C 059/07)
   Jezik postupka: danski

      Stranke

      Žalitelj: Viasat Broadcasting UK Ltd (zastupnici: M. Honoré i S. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Druge stranke u postupku: TV2 Danmark A/S, Europska komisija, Kraljevina Danska

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti točku 1. izreke presude Općeg suda od 24. rujna 2015. donesene u predmetu T-674/11 TV2/Danmark protiv Komisije (zahtjev 1.);

               —

               ukinuti presudu Općeg suda od 24. rujna 2015. donesene u predmetu T-674/11 TV2/Danmark protiv Komisije u dijelu u kojem je Opći sud prihvatio treći dio prvog tužbenog razloga (zahtjev 2.);

               —

               prihvatiti zahtjev Komisije u odnosu na tužbu za poništenje koju su podnijeli TV2 i Kraljevina Danska; te

               —

               naložiti TV2/Danmark i Ujedinjenoj Kraljevini, tužiteljima u prvostupanjskom postupku, snošenje troškova društva Viasat.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U odnosu na prvi tužbeni razlog, društvo Viasat ističe da je Opći sud pogrešno utvrdio da je Komisija počinila pogrešku time što je utvrdila da prihodi od oglašavanja koje je naplatio TV2 Reklame A/S u 1995. i 1996. predstavljaju državnu potporu.
   Također, društvo Viasat ističe da su prihodi od oglašavanja iz 1995. i 1996. podrazumijevali prijenos državnih sredstava, s obzirom na to da su prihodi od oglašavanja provedeni preko društva TV2 Reklame A/S i društva TV2 Fund, koja su oba pod državnom kontrolom. Nadalje, o stvarnoj uporabi sredstava odlučivao je ministar kulture (Kulturministeren) i Parlamentarni odbor za financije (Folketingets Finansudvalg). Opći je sud također počinio pogrešku smatrajući da je TV2 imao pravo na sredstva iz TV2 Funda ili na jedan njihov dio.
   U odnosu na drugi tužbeni razlog, društvo Viasat ističe da je Opći sud počinio pogrešku prihvaćajući tužiteljevu tvrdnju da je drugi uvjet iz presude Altmark ispunjen u ovom slučaju (točke 88. do 111.). Društvo Viasat navodi da Opći sud u svojoj presudi prihvaća samo tumačenje sporne odluke koju je, prema stavu Općeg suda, Komisija morala dostaviti uz pisana očitovanja Općem sudu, a da pritom nije ispitao razloge izložene u spornoj odluci. U točkama 114. to 116. sporne odluke ništa ne upućuje na to da drugi uvjet iz presude Altmark uključuje element učinkovitosti na strani primatelja naknade.
   Opći je sud trebao dati odgovor na pitanje je li Komisija mogla osnovano zahtijevati, u odnosu na drugi uvjet iz presude Altmark, postojanje predvidivosti u odnosu na buduće prihode TV2 od oglašavanja (odnosno, dobiti), ali i troškova povezanih s izračunom naknade.
   Društvo Viasat ističe da je zahtjev Komisije o dovoljnom stupnju transparentnosti u odnosu na troškove logična i neophodna posljedica široke slobode koju ima pružatelj usluga u radijskom i televizijskom sektoru: vidjeti inter alia točku 214. presude BUPA protiv Komisije, T-289/03, EU:T:2008:29.
   Potreba za transparentnošću u pogledu troškova je također relevantna u odnosu na drugi kriterij iz presude Altmark: vidjeti presudu Općeg suda Viasat protiv Komisije, T-125/12, EU:T:2015:687, točke 80.-83.


title: Mišljenje 2/13: Zahtjev Europske komisije za mišljenje podnesen na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/18

         Zahtjev Europske komisije za mišljenje podnesen na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a
   (Mišljenje 2/13)
   2013/C 260/32
   Jezik postupka: svi službeni jezici

      Podnositelj zahtjeva

   Europska komisija (zastupnici: H. Krämer, L. Romero Requena, C. Ladenburger i B. Smulders, agenti)

      Pitanje postavljeno Sudu:

   Je li nacrt sporazuma o pristupanju Europske unije Konvenciji za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda u skladu s Ugovorima?


title: Predmet T-81/14: Tužba podnesena 6. veljače 2014. – Energy Brands protiv OHIM-a – Smart Wines (SMARTWATER)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/47

         Tužba podnesena 6. veljače 2014. – Energy Brands protiv OHIM-a – Smart Wines (SMARTWATER)
   (Predmet T-81/14)
   2014/C 135/60
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Energy Brands, Inc. (New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: D. Stone i R. Allos, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Smart Wines GmbH (Köln, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 19. studenoga 2013. u predmetu R 903/2013-2;

               —

               naloži OHIM-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „SMARTWATER” za proizvode iz razreda 30, 32 i 33 – prijava žiga Zajednice br. 8 400 194

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: prijašnji žig Zajednice prijava br. 5 853 601 za verbalni žig „SMART WINES” za proizvode iz razreda 30 i 33

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor usvojen u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbačena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točki (a) i (b) te članka 8. stavka 5. Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet T-517/17: Tužba podnesena 4. kolovoza 2017. – Grúas Roxu protiv Komisije i SRB-a

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/21

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2017. – Grúas Roxu protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-517/17)
   (2017/C 357/27)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Grúas Roxu, S.A. (Meres, Španjolska) (zastupnici: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín, i B. Fernández García, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da poništi sljedeće akte:

               —

               Odluku (SRB/EES/2017/08) Jedinstvenog sanacijskog odbora s njegove izvršne sjednice od 7. lipnja 2017., o usvajanju sanacijskog programa za financijsku instituciju Banco Popular Español, S.A.

               —

               Odluku Komisije (EU) 2017/1246 od 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español S.A.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor,, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor te T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet F-128/14: Presuda Službeničkog suda (Juge unique) od 3. lipnja 2015. – Bedin protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Stegovni postupak — Stegovna mjera — Uloga i ovlasti stegovnog povjerenstva i tijela za imenovanje — Ocjena osnovanosti inkriminirajućih činjenica)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/27

         Presuda Službeničkog suda (Juge unique) od 3. lipnja 2015. – Bedin protiv Komisije
   (Predmet F-128/14) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Stegovni postupak - Stegovna mjera - Uloga i ovlasti stegovnog povjerenstva i tijela za imenovanje - Ocjena osnovanosti inkriminirajućih činjenica))
   (2015/C 228/40)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Luc Bedin (Watermael-Bisfort, Belgija) (zastupnik: L. Vogel, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke tijela za imenovanje kojom se tužitelju izriče stegovna mjera odgode napredovanja na viši stupanj u razdoblju od 12 mjeseci.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               M. Bedin snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 34, 2.2.2015., str. 51


title: Predmet C-280/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Ralph Eßer protiv TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/37

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Ralph Eßer protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-280/17)
   (2017/C 239/46)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ralph Eßer

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koji nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga izraditi novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam mogućnosti izbjegavanja na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-193/14: Presuda Općeg suda od 23. rujna 2015. – Cristiano di Thiene protiv OHIM-a – Nautica Apparel (AERONAUTICA) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice AERONAUTICA — Raniji verbalni žigovi Zajednice NAUTICA i NAUTICA BLUE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/44

         Presuda Općeg suda od 23. rujna 2015. – Cristiano di Thiene protiv OHIM-a – Nautica Apparel (AERONAUTICA)
   (Predmet T-193/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice AERONAUTICA - Raniji verbalni žigovi Zajednice NAUTICA i NAUTICA BLUE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 389/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cristiano di Thiene SpA (Thiene, Italija) (zastupnici: F. Fischetti i F. Celluprica, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Nautica Apparel, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: C. Hawkes, solicitor i B. Brandreth, barrister)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. siječnja 2014. (predmet R 96/2013-4) u postupku povodom prigovora između društava Nautica Apparel, Inc. i Cristiano di Thiene SpA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Cristiano di Thiene SpA snošenje troškova.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Predmet T-343/16: Tužba podnesena 29. lipnja 2016. – Trane protiv Komisije

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/37

         Tužba podnesena 29. lipnja 2016. – Trane protiv Komisije
   (Predmet T-343/16)
   (2016/C 296/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Trane (Zaventem, Belgija) (zastupnici: H. Gilliams i J. Bocken, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu odluku od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, poništi članke od 2. do 4. Odluke;

               —

               u svakom slučaju, poništi članke od 2. do 4. te odluke u dijelu u kojem se tim člancima (a) nalaže povrat viška dobiti kako je definirana u Odluci od subjekata koji nisu subjekti za koje je izdana odluka o oporezivanju i (b) nalaže povrat iznosa jednakog korisnikovim poreznim uštedama, a da se Belgiji ne dopušta uzimanje u obzir stvarnog povećanja od strane druge porezne uprave;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti i nedostatku primjerenog obrazloženja u dijelu u kojem Komisijina odluka od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija, navodi da postoji program potpora.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a i obveze obrazlaganja i očite pogreške u ocjeni u dijelu u kojem pobijana odluka kvalificira navodni program kao selektivnu mjeru.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a i očitoj pogrešci u ocjeni u dijelu u kojem se u pobijanoj odluci tvrdi da se navodnim programom ostvaruje prednost.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107 UFEU-a, povredi legitimnih očekivanja, očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti i nedostatku primjerenog obrazloženja u dijelu u kojem pobijana odluka nalaže Belgiji povrat potpore.


title: Predmet C-223/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – combit Software GmbH protiv Commit Business Solutions Ltd (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Žig Europske unije — Jedinstveni karakter — Utvrđenje vjerojatnosti dovođenja u zabludu samo u jednom dijelu Unije — Prostorni doseg zabrane iz članka 102. navedene uredbe)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/19

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – combit Software GmbH protiv Commit Business Solutions Ltd
   (Predmet C-223/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Žig Europske unije - Jedinstveni karakter - Utvrđenje vjerojatnosti dovođenja u zabludu samo u jednom dijelu Unije - Prostorni doseg zabrane iz članka 102. navedene uredbe))
   (2016/C 419/24)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: combit Software GmbH

      Tuženik: Commit Business Solutions Ltd

      Izreka

   Članak 1. stavak 2., članak 9. stavak 1. točku (b) i članak 102. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije treba tumačiti na način da, kada sud za žig Europske unije utvrdi da uporaba znaka dovodi do postojanja vjerojatnosti dovođenja u zabludu sa žigom Europske unije na jednom dijelu područja Unije a da pritom ne dovodi do postojanja takve vjerojatnosti na drugom dijelu tog područja, taj sud mora zaključiti da je došlo do povrede isključivog prava koje proizlazi iz tog žiga te izdati nalog o zabrani navedene uporabe na cijelom području Europske unije, uz iznimku dijela tog područja u odnosu na koji je utvrđeno da ne postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-80/15 P: Rješenje Općeg suda 22. listopada 2015. – Macchia protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Privremeno osoblje — Ugovor na određeno vrijeme — Odluka da se ne obnovi ugovor na određeno vrijeme — Interes službe — Dužnost brižnog postupanja — Žalba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito neosnovana”)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/26

         Rješenje Općeg suda 22. listopada 2015. – Macchia protiv Komisije
   (Predmet T-80/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Privremeno osoblje - Ugovor na određeno vrijeme - Odluka da se ne obnovi ugovor na određeno vrijeme - Interes službe - Dužnost brižnog postupanja - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito neosnovana”))
   (2015/C 429/34)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Macchia (Rome, Italija) (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 12. prosinca 2014., Macchia/Komisija F.63/11 RENV, Zb. SS, EU:F:2014:272, kojom se traži ukidanje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Luigi Macchia snosi vlastite troškove i troškove Europske komisije nastale u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet T-724/15: Tužba podnesena 4. prosinca 2015. – Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft protiv Komisije

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/33

         Tužba podnesena 4. prosinca 2015. – Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft protiv Komisije
   (Predmet T-724/15)
   (2016/C 068/42)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft e. V. (München, Njemačka) (zastupnici: C. Bittner i N. Thies, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome:

                           —

                           utvrđeno, u članku 1., da je Njemačka protivno članku 108. stavku 3. UFEU-a dodijelila državne potpore za ispitivanje kvalitete mlijeka provedene u Bavarskoj u korist predmetnih poduzetnika u Bavarskoj i da su te potpore od 1. siječnja 2007. nespojive s unutarnjim tržištem;

                           —

                           naložen, u člancima 2. do 4., povrat tih potpora zajedno s kamatama od korisnika;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u predmetnoj tužbi zahtijeva djelomično poništenje Odluke Komisije C(2015) 6295 final od 18. rujna 2015. o državnim potporama SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) koje je Njemačka dodijelila za ispitivanja kvalitete mlijeka u okviru Zakona o mlijeku i mastima.
   U prilog tužbi tužitelj ističe šest tužbenih razloga koji su u biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-722/15, Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Komisija.


title: Predmet T-419/15: Presuda Općeg suda od 17. siječnja 2017. – Cofely Solelec i dr. protiv Parlamenta („Javna nabava radova — Postupak javne nabave — Proširenje i modernizacija zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu — Poništenje postupka javne nabave — Obveza obrazlaganja — Tržišna vrijednost — Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/26

         Presuda Općeg suda od 17. siječnja 2017. – Cofely Solelec i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-419/15) (1)

   ((„Javna nabava radova - Postupak javne nabave - Proširenje i modernizacija zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu - Poništenje postupka javne nabave - Obveza obrazlaganja - Tržišna vrijednost - Očita pogreška u ocjeni”))
   (2017/C 063/35)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburg), Cofely Fabricom (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Marx, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Chrétien i M. Mraz, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje dviju odluka sadržanih u dopisima pod oznakom D(2015) 24297 i D(2015).28116 Glavne uprave za infrastrukturu i logistiku Europskog parlamenta od 29. svibnja odnosno 11. lipnja 2015., kojima se tužitelje obavještava o poništenju postupka javne nabave INLO-D-UPIL-T-14-A04 za dodjelu grupe br. 75, naziva „Električna energija – Jake struje”, u vezi s projektom proširenja i modernizacije zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu (Luksemburg).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima Cofely Solelec, Mannelli & Associés SA i Cofely Fabricom nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet C-478/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 21. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – Peter Radgen, Lilian Radgen protiv Finanzamt Ettlingen (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba — Jednako postupanje — Porez na dohodak — Izuzimanje dohotka od obavljanja nastavničke djelatnosti kao sporedne djelatnosti u službi pravne osobe javnog prava sa sjedištem u državi članici Europske unije ili u državi u kojoj se primjenjuje Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. — Propis države kojim se od tog izuzimanja isključuje dohodak od takve djelatnosti koja se obavlja u službi pravne osobe javnog prava sa sjedištem u Švicarskoj)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/22

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 21. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – Peter Radgen, Lilian Radgen protiv Finanzamt Ettlingen
   (Predmet C-478/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba - Jednako postupanje - Porez na dohodak - Izuzimanje dohotka od obavljanja nastavničke djelatnosti kao sporedne djelatnosti u službi pravne osobe javnog prava sa sjedištem u državi članici Europske unije ili u državi u kojoj se primjenjuje Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. - Propis države kojim se od tog izuzimanja isključuje dohodak od takve djelatnosti koja se obavlja u službi pravne osobe javnog prava sa sjedištem u Švicarskoj))
   (2016/C 419/29)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Peter Radgen, Lilian Radgen

      Tuženik: Finanzamt Ettlingen

      Izreka

   Odredbe Sporazuma između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba, potpisanog u Luxembourgu 21. lipnja 1999., o jednakom postupanju prema zaposlenim osobama treba tumačiti na način da im se protivi propis države članice, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji državljanina rezidenta, neograničenog poreznog obveznika poreza na dohodak koji se koristio svojim pravom na slobodno kretanje radi obavljanja nastavničke djelatnosti kao sporedne djelatnosti kao zaposlena osoba u službi pravne osobe javnog prava sa sjedištem u Švicarskoj, ne izuzima od plaćanja poreza na dohodak od djelatnosti koju obavlja kao zaposlena osoba, dok bi takvo izuzeće bilo odobreno da se navedena djelatnost obavljala u službi pravne osobe javnog prava sa sjedištem u toj državi članici, u drugoj državi članici Europske unije ili u drugoj državi na koju se primjenjuje Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.