title: Predmet C-145/17 P: Žalba koju je 21. ožujka 2017. podnio Internacional de Productos Metálicos, S. A. protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 25. siječnja 2017. u predmetu T-217/16, Internacional de productos metálicos protiv Komisije

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/12

         Žalba koju je 21. ožujka 2017. podnio Internacional de Productos Metálicos, S. A. protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 25. siječnja 2017. u predmetu T-217/16, Internacional de productos metálicos protiv Komisije
   (Predmet C-145/17 P)
   (2017/C 195/17)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Internacional de Productos Metálicos, S. A. (zastupnici: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente i A. Monreal Lasheras, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda Europske unije od 25. siječnja 2017. u predmetu T-217/16,

               —

               vrati predmet T-217/16 Općem sudu Europske unije radi odlučivanja o vremenskom ograničenju utvrđenom u članku 2. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/278 оd 26. veljače 2016.,

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na postojanju aktivne procesne legitimacije za podnošenje tužbe za poništenje Uredbe br. 2016/278 (1) pred Općim sudom Europske unije (u daljnjem tekstu: Opći sud), u mjeri u kojoj ona utvrđuje da su ispunjeni zahtjevi iz članka 263. četvrtog stavka UFEU-a. Kao što je to poznato Sudu, ti su zahtjevi: i) izravan i osoban utjecaj pobijanog akta odnosno ii) izravan utjecaj regulatornih akta koji ne podrazumijevaju provedbene mjere.
               Što se tiče izravnog i osobnog utjecaja pobijanog akta, žalitelj smatra da Opći sud ništa ne navodi o postojanju izravnog utjecaja na tu stranku. Nasuprot tomu, što se tiče osobnog utjecaja, valja navesti da on postoji u odnosu na društvo Internacional de Productos Metálicos, S. A. s obzirom na to da predmetna uredba utječe na sve uvoznike koji su u svojim jedinstvenim upravnim dokumentima (DUA – Documento Único Administrativo) naveli TARIC nomenklaturu ili oznake koji se odnose na proizvode na koje se primjenjuju antidampinške pristojbe za razdoblje od 2009. (stupanje na snagu Uredbe 91/2009) do 2016. (stupanje na snagu Uredbe 2016/278), uključujući obje te godine. Na taj način ti uvoznici čine „uski krug gospodarskih subjekata” jer ograničenje učinaka odstupanja od antidampinških pristojbi na njih utječe konkretno i specifično.
               S druge strane, što se tiče izravnog utjecaja regulatornih akta koji ne podrazumijevaju provedbene mjere, analiza upućuje na to da Uredba br. 2016/278 nema provedbenih akata. Stoga plaćanja na koja upućuje Opći sud nisu provedbeni akti te uredbe, s obzirom na to da je žalitelj primio jedino plaćanja koja proizlaze iz onoga što je propisano u Uredbi br. 91/2009 (2), pri čemu ni u kojem slučaju nije primio plaćanja koja bi proizlazila iz onoga što je propisano u pobijanoj uredbi (Uredba br. 2016/278). To dokazuje i činjenica da su tadašnja plaćanja društvu Internacional de Productos Metálicos, S. A., koje je provela španjolska porezna uprava, izvršena prije stupanja na snagu pobijane uredbe.
               S obzirom na navedeno, pobijani članak 2. autonoman je propis koji ne zahtijeva nikakav naknadni akt kako bi proizveo pravne učinke od dana svojeg stupanja na snagu, s obzirom na to da je ograničen na odstupanje od antidampinških pristojbi, imajući u vidu njihovu nespojivost sa Sporazumom o antidampingu i Sporazumom GATT.
               Usto, navedena uredba nalaže obvezu nečinjenja – kojom se Španjolskoj zabranjuje davanje odobrenja u vezi s plaćanjem antidampinških pristojbi – time što zabranjuje donošenje bilo kojeg poreznog akta koji se može pobijati pred domaćim sudovima, zbog čega je društvu Internacional de Productos Metálicos S. A. tužba za poništenje bila jedina mogućnost za pobijanje članka 2. Uredbe br. 2016/278.
               Iz svega prethodno navedenog proizlazi da je društvo Internacional de Productos Metálicos S. A. ovlašteno na temelju članka 263. UFEU-a podnijeti tužbu za poništenje članka 2. Uredbe br. 2016/278, s obzirom na to da navedena uredba po svojoj naravi i sadržaju ne obuhvaća nikakvu provedbenu mjeru.

               2.

               Žalitelj kao drugi razlog za pobijanje navodi zahtjev podnesen Općem sudu za priznanje retroaktivne primjene učinaka članka 1. pobijane uredbe. U tom pogledu, a protivno stajalištu Općeg suda koji u pobijanom rješenju navodi da nije nadležan za odlučivanje o retroaktivnosti članka 1. te uredbe, žalitelj smatra da je ta retroaktivnost nužna posljedica poništenja članka 2. te uredbe, s obzirom na to da taj članak utvrđuje vremensko ograničenje nakon kojeg je tužba za poništenje nedopuštena. Stoga je žaliteljev zahtjev za utvrđenje retroaktivnosti članka 1. te uredbe u potpunosti dopušten jer bi se ona prešutno odobrila nakon proglašenja nevaljanosti članka 2. te uredbe.

      (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/278 оd 26. veljače 2016. o stavljanju izvan snage konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine, proširene na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje poslanih iz Malezije, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Malezije ili ne (SL 2016., L 52, str. 24.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 91/2009 od 26. siječnja 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine
   (SL 2009., L 29, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 82., str. 72.)


title: Predmet T-244/14: Tužba podnesena 17. travnja 2014. – The Smiley Company protiv OHIM-a (Prikaz lica u obliku zvijezde)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/38

         Tužba podnesena 17. travnja 2014. – The Smiley Company protiv OHIM-a (Prikaz lica u obliku zvijezde)
   (Predmet T-244/14)
   2014/C 282/50
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: A. Freitag, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 16. siječnja 2014. u predmetu R 838/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: trodimenzionalni žig koji prikazuje lice u obliku zvijezde za proizvode iz razreda 29 i 30 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 1 68  937

      Odluka ispitivača: utvrdio da žig za koji je podnesena prijava ne može biti registriran u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 207/2009

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-529/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2013. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Georg Felber protiv Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2013. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Georg Felber protiv Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur
   (Predmet C-529/13)
   2014/C 15/03
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Georg Felber

      Tuženo tijelo: Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

      Prethodna pitanja

               1.

               Radi li se o — ne dovodeći u pitanje članak 52. stavak 1. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (u daljnjem tekstu: Povelja) i članak 6. Direktive Vijeća 2000/78/EZ (1) od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (u daljnjem tekstu: Direktiva) — (izravnom) različitom postupanju na temelju dobi u smislu članka 21. stavka 1. Povelje odnosno članka 2. stavka 1. i stavka 2. točke (a) Direktive ako se vrijeme školovanja na srednjoj ili višoj školi smatra prethodnim razdobljem koje se uračunava u razdoblje za mirovinu samo onda kada je završeno nakon navršene 18. godine života službenika, pri čemu navedena razdoblja nisu bitna samo za stjecanje prava na mirovinu nego i za njezinu visinu i navedena se mirovina (ukupna mirovina) prema nacionalnom pravu smatra nastavkom plaćanja u okviru javnopravnog radnog odnosa koji još uvijek postoji i nakon umirovljenja službenika?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora, može li se službenik — u slučaju nepostojanja temelja u smislu članka 52. stavka 1. Povelje odnosno članka 6. Direktive (vezano za to pogledati pitanje 3.) — pozivati na izravnu primjenu članka 21. Povelje odnosno članka 2. Direktive u postupku povodom zahtjeva za uračunavanje prethodnih razdoblja u razdoblje za mirovinu i onda kada u tom trenutku još nije u mirovini, osobito ako bi se zahtjev prema nacionalnom pravu — kod nepromijenjene pravne situacije u trenutku njegovog umirovljenja — u postupku određivanja prethodnih razdoblja ili u postupku povodom novog zahtjeva za uračunavanje ovih razdoblja mogao osporiti pravomoćnošću odluke kojom je odbijen takav zahtjev?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora, je li to različito postupanje u smislu članka 52. stavka 1. Povelje odnosno članka 6. stavka 1. odnosno stavka 2. Direktive

                           (a)

                           opravdano, kako bi se i osobama čiji je datum rođenja nakon datuma početka škole u godini početka školovanja, odnosno osobama koje pohađaju škole s produljenom višom razinom školovanja i zbog toga radi završetka školovanja moraju pohađati školu i nakon 18. godine života, pružili isti uvjeti kao i onim osobama koje srednju ili višu školu završe prije navršene 18. godine života, čak i ako se uračunavanje vremena pohađanja škole nakon navršene 18. godine života ne ograničava na navedene slučajeve;

                           (b)

                           opravdano, kako bi se razdoblja u kojima, općenito promatrano, nema radne aktivnosti osobe te se sukladno tome ne uplaćuju doprinosi, isključila iz razdoblja u kojima se stječe pravo na mirovinu; postoji li takav temelj bez obzira na okolnost da i za vrijeme pohađanja srednjih ili viših škola nakon 18. godine života u tom trenutku ne moraju uplaćivati doprinosi i da se u slučaju kasnijeg uračunavanja takvih razdoblja školovanja ionako mora uplatiti poseban mirovinski doprinos;

                           (c)

                           opravdano, jer se isključivanje uračunavanja prethodnih razdoblja u razdoblja koja se uračunavaju u mirovinu prije 18. godine života treba izjednačiti s uspostavom „starosne dobi za umirovljenje unutar sustava socijalne sigurnosti vezanog za rad” u smislu članka 6. stavka 2. Direktive?

      (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.).


title: Predmet T-896/16: Rješenje predsjednika Općeg suda od 9. ožujka 2017. – Puma protiv EUIPO-a – Senator (TRINOMIC)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/63

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 9. ožujka 2017. – Puma protiv EUIPO-a – Senator (TRINOMIC)
   (Predmet T-896/16) (1)

   (2017/C 144/99)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Općeg suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 53, 20. 2. 2017.


title: Predmet T-767/14: Tužba podnesena 17. studenoga 2014. – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn protiv CPVO-a – Artevos i Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt (Oksana)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/53

         Tužba podnesena 17. studenoga 2014. – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn protiv CPVO-a – Artevos i Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt (Oksana)
   (Predmet T-767/14)
   (2015/C 046/69)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV (Uden, Nizozemska) (zastupnik: odvjetnik P. Jonker)

      Tuženik: Ured Zajednice za biljne sorte (CPVO)

      Druge stranke pred žalbenim vijećem: Artevos GmbH (Karlsruhe, Njemačka) i Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt e. V. (Bielefeld, Njemačka)

      Podaci o postupku pred CPVO-om

      Podnositelj zahtjeva za oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice: tužitelj

      Sporno oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice: Oksana – prijava br. 2005/1046

      Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća CPVO-a od 2. srpnja 2014. u predmetu A007/2013

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               posljedično prihvati tužbu tužitelja protiv odluka CPVO-a R 1232, OBJ 13-086, OBJ 13-087, OBJ 13-088 i OBJ 13-090, proglasi sortu tužitelja (potpuno) novom u smislu članka 10. Uredbe br. 2100/94 i dodijeli oplemenjivačko pravo na sortu tužitelja;

               —

               naloži CPVO-u i drugim strankama u postupku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članaka 10. i 76. Uredbe br. 2100/94.


title: Predmet T-326/14: Presuda Općeg suda od 19. travnja 2016. – Novomatic protiv EUIPO-a – Granini France (HOT JOKER) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije HOT JOKER — Raniji nacionalni figurativni žig Joker — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 — Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/24

         Presuda Općeg suda od 19. travnja 2016. – Novomatic protiv EUIPO-a – Granini France (HOT JOKER)
   (Predmet T-326/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije HOT JOKER - Raniji nacionalni figurativni žig Joker - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 - Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 191/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austrija) (zastupnik: W. Mosing, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: P. Bullock, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Granini France (Mâcon, Francuska) (zastupnik: D. Lichtlen, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. veljače 2014. (predmet R 589/2013-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Granini France i Novomatic AG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Novomatic AG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet T-649/14: Tužba podnesena 29. kolovoza 2014. – NTS Energie- und Transportsysteme protiv OHIM-a – Schütz (X-Windwerk)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/55

      Tužba podnesena 29. kolovoza 2014. – NTS Energie- und Transportsysteme protiv OHIM-a – Schütz (X-Windwerk)
      (Predmet T-649/14)
      (2014/C 395/68)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: NTS Energie- und Transportsysteme GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: S. Mach, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Schütz GmbH & Co. KGaA (Selters, Njemačka)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 23. svibnja 2014. u predmetu R 978/2013-1

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

         Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

         Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „X-Windwerk” za usluge iz razreda 39, 40 i 42 – prijava žiga Zajednice br. 10 719 466

         Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Navedeni žig ili znak: verbalni žig „Wind Werk” za proizvode i usluge iz razreda 7, 9, 37 i 42

         Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prigovora

         Odluka žalbenog vijeća: poništenje odluke odjela za prigovore i odbijanje prijave žiga Zajednice

         Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-562/14 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. svibnja 2017. – Kraljevina Švedska protiv Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Europske komisije, Češke Republike, Kraljevine Danske, Kraljevine Španjolske, Republike Finske (Žalba — Pravo na javni pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Članak 4. stavak 2. treća alineja — Izuzeća od prava na pristup dokumentima — Pogrešno tumačenje — Zaštita svrhe inspekcija, istraga i revizija — Prevagujući javni interes koji opravdava otkrivanje dokumenata — Opća pretpostavka povjerljivosti — Dokumenti koji se odnose na postupak EU Pilot)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/2

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. svibnja 2017. – Kraljevina Švedska protiv Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Europske komisije, Češke Republike, Kraljevine Danske, Kraljevine Španjolske, Republike Finske
   (Predmet C-562/14 P) (1)

   ((Žalba - Pravo na javni pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 4. stavak 2. treća alineja - Izuzeća od prava na pristup dokumentima - Pogrešno tumačenje - Zaštita svrhe inspekcija, istraga i revizija - Prevagujući javni interes koji opravdava otkrivanje dokumenata - Opća pretpostavka povjerljivosti - Dokumenti koji se odnose na postupak EU Pilot))
   (2017/C 239/02)
   Jezik postupka: njemački.

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson i L. Swedenborg, agenti)

      Druga stranka u postupku: Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Europska komisija (zastupnici: H. Krämer i P. Costa de Oliveira, agenti), Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, D. Hadroušek i J. Vláčil, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: C. Thorning, agent), Kraljevina Španjolska (zastupnici: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent), Republika Finska (zastupnici: S. Hartikainen, agent)

      Intervenijent u potporu Europskoj komisiji: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze et A. Lippstreu, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Kraljevini Švedskoj nalaže se snošenje troškova Europske komisije.

               3.

               Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Kraljevina Španjolska i Republika Finska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet T-444/16: Tužba podnesena 9. kolovoza 2016. – Vasco Group i Astra Sweets protiv Komisije

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/26

         Tužba podnesena 9. kolovoza 2016. – Vasco Group i Astra Sweets protiv Komisije
   (Predmet T-444/16)
   (2016/C 350/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Vasco Group (Dilsen-Stokkem, Belgija) i Astra Sweets (Turnhout, Belgija) (zastupnik: H. Gilliams, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, poništi članke 2. do 4. Odluke;

               —

               u svakom slučaju, poništi članke 2. do 4. te odluke u djelu u kojem ti članci (a) zahtijevaju povrat od subjekata različitih od onih kojima je izdano „porezno mišljenje o višku dobiti” kako je definirano u Odluci i (b) zahtijevaju povrat iznosa koji je jednak korisnikovim uštedama na porezima, a da Belgiji ne dopušta da uzme u obzir stvarnu prilagodbu na više koju je provela druga porezna uprava;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti i povredi obveze obrazlaganja u dijelu u kojem Odluka Komisije od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija utvrđuje postojanje programa potpore.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a i povredi obveze obrazlaganja te očitoj pogrešci u ocjeni u dijelu u kojem se pobijanom odlukom navodni program kvalificira kao selektivna mjera.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a i očitoj pogrešci u ocjeni u dijelu u kojem se pobijanom odlukom tvrdi da navodni program dovodi do prednosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a, povredi legitimnih očekivanja, očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti i povredi obveze obrazlaganja u dijelu u kojem se pobijanom odlukom Belgiji nalaže da vrati potporu.


title: Predmet C-85/13: Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. travnja 2014. – Europska komisija protiv Talijanske republike (Povreda obveze države članice — Direktiva 91/271/EEZ — Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda — Članci 3. do 5. i 10. — Dodatak I., A i B)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/11

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. travnja 2014. – Europska komisija protiv Talijanske republike
   (Predmet C-85/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 91/271/EEZ - Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda - Članci 3. do 5. i 10. - Dodatak I., A i B))
   2014/C 175/13
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve i L. Cimaglia, agenti)

      Tuženik: Talijanska republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, M. Russo, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Povreda obveze države članice – Pogreška u donošenju ili u priopćavanju, u propisanom roku, odredaba nužnih za usklađivanje s člancima 3., 4., 5., i 10. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (SL L 135, str. 40)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.) izmijenjenu Uredbom (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća br. 1137/2008 od 22. listopada 2008. (SL L 311, str. 1)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 4., str. 144.)

      Izreka

               1.

               Budući da nisu doneseni propisi potrebni kako bi se osiguralo da se:

                           —

                           aglomeracije Melegnano, Mortara, Olona Nord, Olona Sud, Robecco sul Naviglio, San Giuliano Milanese Est, Trezzano sul Naviglio i Vigevano (Lombardija), čiji je populacijski ekvivalent viši od 10 000 i koje ispuštaju komunalne otpadne vode u prihvatne vode koje se smatraju „osjetljivim područjima” u smislu članka 5. stavka 1. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda izmijenjene Uredbom (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća br. 1137/2008 od 22. listopada 2008., opreme sustavom za prikupljanje komunalnih otpadnih voda sukladno članku 3. navedene direktive;

                           —

                           u aglomeracijama Pescasseroli (Abruzzo), Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado (Furlanija- Julijska krajina), Broni, Calco, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, Trezzano sul Naviglio, Valle San Martino, Vigevano (Lombardija), Pesaro, Urbino (Marke), Alta Val Susa (Pijemont), Nuoro (Sardinija), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Terrasini (Sicilija), Courmayeur (Vale d’Aosta) i Thiene (Veneto), čiji je populacijski ekvivalent viši od 10 000, komunalne otpadne vode koje prodiru u sustave prikupljanja, prije ispuštanja, podvrgavaju sekundarnom pročišćavanju ili jednakovrijednom pročišćavanju, sukladno članku 4. Direktive 91/271, izmijenjene Uredbom br. 1137/2008;

                           —

                           u aglomeracijama Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, d’Udine (Furlanija-Julijska krajina), Frosinone (Lacij), Francavilla Fontana, Trinitapoli (Apulija), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardinija) kao i Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini i Trappeto (Sicilija), čiji populacijski ekvivalent je viši od 10 000 i koji ispuštaju u prihvatne vode koje se smatraju „osjetljivim područjima” u smislu Direktive 91/271 izmijenjene Uredbom br. 1137/2008, komunalne otpadne vode koje ulaze u sustave prikupljanja podvrgavaju, prije ispuštanja, strožem pročišćavanju od sekundarnog pročišćavanja ili jednakovrijednog pročišćavanja, sukladno članku 5. navedene direktive, i

                           —

                           stanice za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda izgrađene kako bi se ispunili zahtjevi članaka 4. do 7. Direktive 91/271 izmijenjene Uredbom br. 1137/2008, projektiraju, grade, koriste i održavaju tako da su dostatno učinkovite u svim normalnim klimatskim uvjetima lokacije na kojoj se nalaze i tako da su stanice za pročišćavanje projektirane tako da uzimaju u obzir sezonske varijacije opterećenja u aglomeracijama Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, Udine (Furlanija- Julijska krajina), Frosinone (Lacij), Broni, Calco, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, Trezzano sul Naviglio, Valle San Martino, Vigevano (Lombardija), Pesaro, Urbino (Marke), Alta Val Susa (Pijemont), Francavilla Fontana, Trinitapoli (Apulija), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardinija), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini, Trappeto (Sicilija), Courmayeur (Vale d’Aosta) i Thiene (Veneto),
                           Talijanska republika nije ispunila svoje obveze na temelju članka 3. i/ili članka 4. i/ili članka 5. kao i članka 10. Direktive 91/271 izmijenjene Uredbom br. 1137/2008.

               2.

               Nalaže se Talijanskoj republici snošenje troškova.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet C-163/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 14. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije (Povreda obveze države članice — Članak 343. UFEU-a — Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije — Članak 3. — Porezna oslobođenja — Région de Bruxelles-Capitale — Doprinosi za opskrbu električnom energijom i plinom)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 14. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije
   (Predmet C-163/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Članak 343. UFEU-a - Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije - Članak 3. - Porezna oslobođenja - Région de Bruxelles-Capitale - Doprinosi za opskrbu električnom energijom i plinom))
   (2016/C 098/05)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Clotuche-Duvieusart i I. Martínez del Peral, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Belgija (zastupnici: J.-C. Halleux, S. Vanrie i T. Materne, agenti, uz asistenciju G. Block, D. Remy i H. Delahaije, odvjetnici)

      Izreka

               1.

               Kraljevina Belgija povrijedila je obveze koje je dužna ispuniti na temelju članka 3. podstavka drugog Protokola od 8. travnja 1965. o povlasticama i imunitetima Europske unije, koji je početno bio priložen Ugovoru o osnivanju jedinstvenog Vijeća i jedinstvene Komisije Europskih zajednica, a zatim na temelju Lisabonskog ugovora, UEZ-u, UFEU-u i UEZAE-u kao Protokol br. 7., time što institucijama Europske unije nije odobrila oslobođenje od doprinosa utvrđenih u članku 26. Uredbe o uređenju tržišta električnom energijom u Région de Bruxelles-Capitale i članku 20. Uredbe o uređenju tržišta plinom u Région de Bruxelles-Capitale, kako su izmijenjene, te protivljenjem povratu tih doprinosa koje je na taj način ubrala Région de Bruxelles-Capitale.

               2.

               Kraljevini Belgiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 184, 16. 6. 2014.


title: Predmet C-633/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2013. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie protiv Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2013. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie protiv Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
      (Predmet C-633/13)
      (2014/C 71/11)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie

         Tuženik: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 13. stavak 1. Direktive 2002/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme (Direktiva o pristupu) (1) tumačiti u smislu da, u okviru obveza koje se odnose na kontrolu cijena, nacionalna regulatorna tijela mogu nametnuti operatorima sa značajnom tržišnom snagom obvezu koja se sastoji od zabrane određivanja prekomjernih cijena završetka glasovnih poziva u telefonskim mrežama takvih operatora?

         (1)  SL L 108, str. 7.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 38., str. 69.


title: Predmet C-1/15 SA: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. rujna 2015. – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL protiv Europske komisije (Zahtjev za odobrenje provođenja zapljene imovine Europske komisije)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/16

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. rujna 2015. – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL protiv Europske komisije
   (Predmet C-1/15 SA) (1)

   ((Zahtjev za odobrenje provođenja zapljene imovine Europske komisije))
   (2016/C 038/23)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (zastupnik: J.-Y. Steyt, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: A. Aresu, agent)

      Izreka

               1.

               Zahtjev se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu La Chaîne hôtelière La Frontière, Shotef SPRL snošenje troškova.

      (1)  SL C 73, 2. 3. 2015.


title: Predmet C-435/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2014. uputio Tribunale di Bari (Italija) – kazneni postupak protiv Maura Barlette

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2014. uputio Tribunale di Bari (Italija) – kazneni postupak protiv Maura Barlette
   (Predmet C-435/14)
   (2014/C 448/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Bari

      Stranke glavnog postupka

   Mauro Barletta

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 49. i prateće članke te članak 56. i prateće članke UFEU-a, kako ih je i Sud Europske unije tumačio u presudi od 16. veljače 2012. [u spojenim predmetima C-72/10 i C-77/10], tumačiti na način da je njima protivno da se organizira postupak javne nabave koji se odnosi na koncesije čiji je rok trajanja kraći od roka trajanja ranije dodijeljenih koncesija, pri čemu je navedeni postupak javne nabave bio organiziran u utvrđenom cilju uklanjanja posljedica nezakonitog isključenja određenog broja subjekata iz ranijih postupaka javne nabave?

               2.

               Treba li članak 49. i prateće članke te članak 56. i prateće članke UFEU-a, kako ih je i Sud Europske unije tumačio u gore navedenoj presudi, tumačiti na način da je njima protivno da zahtjev za vremenskim usklađivanjem isteka rokova trajanja koncesija predstavlja primjereno opravdanje za to da je rok trajanja koncesija koje su predmet postupka javne nabave kraći u odnosu na rok trajanja ranije dodijeljenih koncesija?

               3.

               Treba li članak 49. i prateće članke te članak 56. i prateće članke UFEU-a, kako ih je i Sud Europske unije tumačio u gore navedenoj presudi, tumačiti na način da je njima protivno da se predvidi obveza besplatnog prepuštanja uporabe materijalne i nematerijalne imovine koja je u nečijem vlasništvu i koja čini mrežu upravljanja okladama i prikupljanja oklada u slučaju prestanka djelatnosti zbog isteka roka trajanja koncesije ili kao posljedica odluka o oduzimanju ili opozivu?


title: Predmet C-627/10: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Republike Slovenije (Povreda obveze države članice — Promet — Direktiva 91/440/EEZ — Razvoj željeznica Zajednice — Direktiva 2001/14/EZ — Dodjela željezničkog infrastrukturnog kapaciteta — Članak 6. stavak 3. i Prilog II. Direktivi 91/440 — Članak 14. stavak 2. Direktive 2001/14 — Upravitelj infrastrukture — Sudjelovanje u utvrđivanju voznog reda — Upravljanje prometom — Članak 6. stavci 2. do 5. Direktive 2001/14 — Nepostojanje mjera namijenjenih poticanju upraviteljâ infrastrukture da smanje troškove infrastrukture i visinu pristupnih pristojbi — Članak 7. stavak 3. i članak 8. stavak 1. Direktive 2001/14 — Trošak koji je izravno nastao iz pružanja usluge željezničkog prijevoza — Članak 11. Direktive 2001/14 — Program izvedbe)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-627/10) (1)

   (Povreda obveze države članice - Promet - Direktiva 91/440/EEZ - Razvoj željeznica Zajednice - Direktiva 2001/14/EZ - Dodjela željezničkog infrastrukturnog kapaciteta - Članak 6. stavak 3. i Prilog II. Direktivi 91/440 - Članak 14. stavak 2. Direktive 2001/14 - Upravitelj infrastrukture - Sudjelovanje u utvrđivanju voznog reda - Upravljanje prometom - Članak 6. stavci 2. do 5. Direktive 2001/14 - Nepostojanje mjera namijenjenih poticanju upraviteljâ infrastrukture da smanje troškove infrastrukture i visinu pristupnih pristojbi - Članak 7. stavak 3. i članak 8. stavak 1. Direktive 2001/14 - Trošak koji je izravno nastao iz pružanja usluge željezničkog prijevoza - Članak 11. Direktive 2001/14 - Program izvedbe)
   2013/C 252/08
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: H. Støvlbæk, D. Kukovec i M. Žebre, agenti)

      Tuženik: Republika Slovenija (zastupnici: N. Pintar Gonseca, A. Vran i V. Kampoš, agenti)
   Intervenijenti koji podupiru tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek i T. Müller, agenti), Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Huerta, agent)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Propuštanje da se u predviđenom roku poduzmu sve potrebne mjere radi usklađivanja s čl. 6. st. 3. i Prilogom II. Direktivi Vijeća 91/440/EEZ od 29. srpnja 1991. o razvoju željeznica Zajednice (SL L 237, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 4., str. 3.), kako je izmijenjena i dopunjena, kao i s čl. 6. st. 2. do 5., čl. 7. st. 3., čl. 8. st. 1., čl. 11., čl. 14. st. 2. te čl. 30. st. 1. Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za željezničku infrastrukturu (SL L 75, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 5., str. 27.)

      Izreka

               1.

               Propuštajući poduzeti potrebne mjere radi usklađivanja s:

                           —

                           člankom 6. stavkom 3. i Prilogom II. Direktivi 91/440/EEZ Vijeća od 29. srpnja 1991. o razvoju željeznica Zajednice, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom 2004/51/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004., kao i s člankom 14. stavkom 2. Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za željezničku infrastrukturu, kako je izmijenjena Direktivom 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004., i

                           —

                           člankom 6. stavkom 2. do 5., člankom 7. stavkom 3., člankom 8., stavkom 1., kao i člankom 11. Direktive 2001/14, kako je izmijenjena Direktivom 2004/49,

                     Republika Slovenija povrijedila je obveze koje proizlaze iz navedenih odredaba.

               2.

               U ostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europska komisija, Republika Slovenija, Češka Republika i Kraljevina Španjolska same snose svoje troškove.

      (1)  SL C 103, 2.4.2011.


title: Predmet T-570/15: Tužba podnesena 29. rujna 2015. – Federcaccia della Regione Liguria i dr. protiv Komisije

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/55

         Tužba podnesena 29. rujna 2015. – Federcaccia della Regione Liguria i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-570/15)
   (2015/C 381/66)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Federcaccia della Regione Liguria (Genova, Italija), Matteo Anfossi (Taggia, Italija), Associazione dei Migratoristi Italiani per la conservazione dell’ambiente naturale (ANUU) – LIGURIA (Genova, Italija), Alessio Piana (Cremolino, Italija), Giovanno Bordo (Bargagli, Italija), Maria Teresa Esposito (Bargagli, Italija), Ezio Giacomo Isola (Davagna, Italija), Luca Fossardi (Recco, Italija), Adriano Zanni (Valbrevenna, Italija), Luigi Marco Tiscornia (Ne, Italija), Andrea Campanile (Cassano Spinola, Italija) (zastupnici: A. Bruni, A. Mozzati i P. Balletti, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi i presudi da je Europska komisija svojom krivnjom propustila ispitati prve podatke Key Concepts koje je registrirala Italija, a tiču se početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka u usporedbi s istim podacima koje je registrirala Francuska, čime je usto povrijedila obvezu izrade naknadnih transnacionalnih podataka u pogledu te tri vrste selica u geografski i klimatski homogenim teritorijalnim okvirima;

               —

               utvrdi i presudi da je Europska komisija svojom krivnjom propustila ažurirati talijanske podatke Key Concepts koji se tiču početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka, tako da ih uskladi i ujednači s istim francuskim podacima koji su smatrani točnima i opravdanima, određujući drugu dekadu u veljači kao početak seobe prije parenja te tri vrste također i u Italiji;

               —

               utvrdi i presudi da je Europska komisija, u nedostatku točnih i valjanih pretpostavki, tražila da se u Italiji i konkretno u Liguriji uvedu neopravdana ograničenja izlova šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka, u usporedbi s onim što je odobreno u Francuskoj, konkretno na Korzici i na jugu Francuske, unaprijed određujući 20. siječnja kao dan zatvaranja lova u Liguriji na spomenute tri vrste selica;

               —

               utvrdi i presudi nezakonitost, uslijed nejednakog postupanja prema državama članicama i/ili regijama država članica kao i nepostojanja valjanih pretpostavki, postupka EU PILOT 6955/14/ENVI koji je Europska komisija pokrenula samo u odnosu na talijansku državu, bez da je jednaka inicijativa istodobno pokrenuta prema Francuskoj i bez, makar i najmanje, istrage radi pribavljanja logičkih elemenata iz kojih bi se dalo pretpostaviti da stvarni početak seobe prije parenja šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka treba smatrati produljenim za mjesec dana (20. veljače) na Korzici i na jugu Francuske u usporedbi s početkom te iste seobe prije parenja u Liguriji (20. siječnja);

               —

               utvrdi i presudi nezakonitost pasivnog postupanja Europske komisije koje je postojalo te i dalje postoji u pogledu službene opomene notificirane od strane tužiteljâ dana 16. lipnja 2015., te istodobno utvrdi i presudi izbjegavanje davanja odgovora u dopisu Europske komisije od 9. rujna 2015, posl. br. ENV.D.2/MC-GM/vf/ARES (2015) 3758354;

               —

               naloži Europskoj komisiji da uskladi talijanske podatke Key Concepts u pogledu početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka s podacima Key Concepts za Francusku, određujući tako drugu dekadu u veljači;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskoj komisiji da uskladi talijanske podatke Key Concepts u pogledu početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka u Liguriji s istim francuskim podacima Key Concepts koji se odnose na Korziku i jug Francuske, određujući tako drugu dekadu u veljači;

               —

               naloži Europskoj komisiji da zbog svojih propusta i neispunjavanja obveza naknadi štetu koju su pretrpjela i trpe lovačka udruženja – tužitelji, i to po slobodnoj ocjeni, u mjeri u kojoj smatra opravdanim i pravičnim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i argumenti jednaki su onima u predmetu T-562/15.


title: Predmet C-644/13 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. siječnja 2017. – Villeroy & Boch protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru — Usklađivanje cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Jedinstvena povreda — Dokaz — Novčane kazne — Neograničena nadležnost — Razuman rok — Proporcionalnost)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/9

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. siječnja 2017. – Villeroy & Boch protiv Europske komisije
   (Predmet C-644/13 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru - Usklađivanje cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Jedinstvena povreda - Dokaz - Novčane kazne - Neograničena nadležnost - Razuman rok - Proporcionalnost))
   (2017/C 104/15)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Villeroy & Boch SAS (zastupnik: J. Philippe, avocat)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, L. Malferrari i F. Ronkes Agerbeek, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Villeroy & Boch SAS nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 45, 15. 2. 2014.


title: Predmet T-3/15: Tužba podnesena 6. siječnja 2015. – K-Swiss protiv OHIM-a (Parallel stripes on a shoe)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/53

         Tužba podnesena 6. siječnja 2015. – K-Swiss protiv OHIM-a (Parallel stripes on a shoe)
   (Predmet T-3/15)
   (2015/C 065/72)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Niebel i M. Hecht, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: međunarodna registracija figurativnog žiga u kojoj je naznačena Europska unija (prikaz pet usporednih pruga na strani sportske cipele) – međunarodna registracija br. 932 758

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 30. listopada 2014. u predmetu R 1093/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 76. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-556/16: Rješenje Općeg suda od 3. ožujka 2017. – GX protiv Komisije („Javna služba — Postupak zapošljavanja — Otvoreni natječaj — Obavijest o natječaju EPSO/AD/248/13 — Odluka da se tužiteljevo ime ne uvrsti na popis uspješnih kandidata — Očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/46

         Rješenje Općeg suda od 3. ožujka 2017. – GX protiv Komisije
   (Predmet T-556/16) (1)

   ((„Javna služba - Postupak zapošljavanja - Otvoreni natječaj - Obavijest o natječaju EPSO/AD/248/13 - Odluka da se tužiteljevo ime ne uvrsti na popis uspješnih kandidata - Očito pravno neosnovana tužba”))
   (2017/C 144/63)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: GX (zastupnik: G.-M. Enache, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojom se zahtijeva, s jedne strane, poništenje odluke povjerenstva za odabir otvorenog natječaja EPSO/AD/248/13 od 20. kolovoza 2014. da se tužiteljevo ime ne uvrsti na popis uspješnih kandidata i, s druge strane, naknada imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               GX-u s nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 279, 24. 8. 2015. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-89/15 i prenesen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet C-565/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Hans-Peter Ofenböck

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Hans-Peter Ofenböck
   (Predmet C-565/15)
   (2016/C 038/35)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranka glavnog postupka

      Žalitelj: Hans-Peter Ofenböck

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (1) primjeni nacionalnog propisa koji operaterima benzinskih postaja vremenski ograničava mogućnost promjena cijena pogonskih goriva na način da je određivanje više prodajne cijene dopušteno samo jednom dnevno?

               2.

               Ako odgovor na prvo pitanje ne može biti sasvim potvrdan nego su u smislu sudske prakse Suda EU prilikom ispitivanja dopuštenosti takvog ograničenja na temelju odredbi članaka 5. do 9. Direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi važne okolnosti pojedinačnog slučaja:
               koje bi aspekte u pojedinačnom slučaju trebalo uzeti u obzir prilikom ocjene dopuštenosti takvog ograničenja – koju u skladu s presudom Suda EU u predmetu C-540/08 treba provesti na temelju odredbi članaka 5. do 9. Direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi – u slučaju odredbe koja ograničava mogućnost povećanja potrošačkih cijena?

      (1)  SL L 149, str. 22. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.).


title: Predmet T-728/16: Tužba podnesena 14. listopada 2016. – Tuerck protiv Komisije

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/18

         Tužba podnesena 14. listopada 2016. – Tuerck protiv Komisije
   (Predmet T-728/16)
   (2016/C 475/28)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sabine Tuerck (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:
   proglasi i odluči,

               —

               poništava se odluka o potvrdi prijenosa tužiteljičinih mirovinskih prava od 10. prosinca 2015.;

               —

               Europskoj komisiji se nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 7. stavka 1. općih provedbenih odredaba članaka 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju o prijenosu mirovinskih prava od 3. ožujka 2011. Tu je povredu počinilo tijelo nadležno za imenovanje prilikom izračuna oduzimanja iznosa koji predstavlja povećanje vrijednosti kapitala od datuma podnošenja zahtjeva za prijenos sredstava do stvarnog datuma prijenosa.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, temelji se na povredi članka 11., stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju jer je tijelo nadležno za imenovanje uzelo u obzir njeno promaknuće s retroaktivnim učinkom u svrhu određivanja njene osnovne plaće na datum podnošenja zahtjeva za prijenos njenih mirovinskih prava.


title: Predmet C-233/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Nizozemske (Povreda obveze države članice — Članci 18., 20. i 21. UFEU-a — Državljanstvo Unije — Pravo kretanja i boravka — Diskriminacija na temelju državljanstva — Davanje za troškove prijevoza dodijeljeno domaćim studentima — Direktiva 2004/38/EZ — Članak 24. stavak 2. — Odstupanje od načela jednakosti postupanja — Pomoć za uzdržavanje tijekom školovanja u obliku studentskih stipendija ili studentskih zajmova — Doseg — Formalni zahtjevi za tužbu za pokretanje postupka — Dosljedno izlaganje prigovora)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Nizozemske
   (Predmet C-233/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Članci 18., 20. i 21. UFEU-a - Državljanstvo Unije - Pravo kretanja i boravka - Diskriminacija na temelju državljanstva - Davanje za troškove prijevoza dodijeljeno domaćim studentima - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 24. stavak 2. - Odstupanje od načela jednakosti postupanja - Pomoć za uzdržavanje tijekom školovanja u obliku studentskih stipendija ili studentskih zajmova - Doseg - Formalni zahtjevi za tužbu za pokretanje postupka - Dosljedno izlaganje prigovora))
   (2016/C 287/04)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. van Beek i C. Gheorghiu, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i C. Schillemans, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Spojeni predmeti C-443/14 i C-444/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Kreis Warendorf protiv Ibrahima Aloa (C-443/14) i Amira Osso protiv Region Hannover (C-444/14) (Zahtjev za prethodnu odluku — Konvencija o statusu izbjeglica, potpisana u Ženevi 28. srpnja 1951. — Članci 23. i 26. — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Direktiva 2011/95/EU — Standardi u vezi sa sadržajem međunarodne zaštite — Status supsidijarne zaštite — Članak 29. — Socijalna skrb — Uvjeti dostupnosti — Članak 33. — Sloboda kretanja unutar države članice domaćina — Pojam — Ograničenje — Obveza boravišta na određenom mjestu — Različito postupanje — Usporedivost situacija — Uravnotežena raspodjela proračunskih troškova između upravnih zajednica — Razlozi koji se odnose na migracijsku i integracijsku politiku)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/10

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Kreis Warendorf protiv Ibrahima Aloa (C-443/14) i Amira Osso protiv Region Hannover (C-444/14)
   (Spojeni predmeti C-443/14 i C-444/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Konvencija o statusu izbjeglica, potpisana u Ženevi 28. srpnja 1951. - Članci 23. i 26. - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Direktiva 2011/95/EU - Standardi u vezi sa sadržajem međunarodne zaštite - Status supsidijarne zaštite - Članak 29. - Socijalna skrb - Uvjeti dostupnosti - Članak 33. - Sloboda kretanja unutar države članice domaćina - Pojam - Ograničenje - Obveza boravišta na određenom mjestu - Različito postupanje - Usporedivost situacija - Uravnotežena raspodjela proračunskih troškova između upravnih zajednica - Razlozi koji se odnose na migracijsku i integracijsku politiku))
   (2016/C 156/13)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Kreis Warendorf (C-443/14), Amira Osso (C-444/14)

      Tuženici: Ibrahim Alo (C-443/14), Region Hannover (C-444/14)

      uz sudjelovanje: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (C-443/14 i C-444/14)

      Izreka

               1.

               Članak 33. Direktive 2011/95 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite treba tumačiti na način da obveza boravišta koja se nameće korisniku statusa supsidijarne zaštite, kao što su to one o kojima je riječ u glavnim postupcima, predstavlja ograničenje slobode kretanja zajamčene tim člankom, čak i ako ta mjera ne zabranjuje slobodno kretanje na državnom području države članice koja je odobrila tu zaštitu niti privremeni boravak na tom državnom području izvan mjesta određenog obvezom boravišta.

               2.

               Članke 29. i 33. Direktive 2011/95 treba tumačiti na način da se protive nametanju obveze boravišta, kao što su to one o kojima je riječ u glavnim postupcima, korisniku statusa supsidijarne zaštite koji prima određene posebne socijalne povlastice, radi ostvarenja prikladne raspodjele troška koji proizlazi iz plaćanja tih povlastica između različitih nadležnih institucija u slučaju kada primjenjivi nacionalni propis ne predviđa nametanje takve mjere izbjeglicama, državljanima treće zemlje koji zakonito borave u dotičnoj državi članici zbog drugih razloga nego što su to humanitarni ili politički razlozi odnosno razlozi koji se odnose na međunarodno pravo i državljanima te države članice koji primaju navedene povlastice.

               3.

               Članak 33. Direktive 2011/95 treba tumačiti na način da se ne protivi nametanju obveze boravišta, kao što su to one o kojima je riječ u glavnim postupcima, korisniku statusa supsidijarne zaštite koji prima određene posebne socijalne povlastice, u cilju olakšanja integracije državljana treće zemlje u državi članici koja je odobrila tu zaštitu, u slučaju kada primjenjivi nacionalni propis ne predviđa nametanje takve mjere državljanima treće zemlje koji zakonito borave u toj državi članici zbog drugih razloga nego što su to humanitarni ili politički razlozi odnosno razlozi koji se odnose na međunarodno pravo i koji primaju navedene povlastice ako korisnici statusa supsidijarne zaštite nisu stavljeni u situaciju koja je s obzirom na taj cilj objektivno usporediva sa situacijom u kojoj se nalaze državljani treće zemlje koji zakonito borave na državnom području dotične države članice zbog drugih razloga nego što su to humanitarni ili politički razlozi odnosno razlozi koji se odnose na međunarodno pravo, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 439, 8. 12. 2014.


title: Predmet T-652/14: Presuda Općeg suda od 28. lipnja 2016. – AF Steelcase protiv EUIPO-a („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Dostava i ugradnja namještaja i dodatne opreme u sjedištu EUIPO-a — Odbijanje ponude jednog od ponuditelja — Tužba za poništenje — Odluka o dodjeli — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost — Obveza obrazlaganja — Načelo dobre uprave — Proporcionalnost — Sustav isključenja ponuda — Izvanugovorna odgovornost — Imovinska šteta — Neimovinska šteta”)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/19

         Presuda Općeg suda od 28. lipnja 2016. – AF Steelcase protiv EUIPO-a
   (Predmet T-652/14) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Dostava i ugradnja namještaja i dodatne opreme u sjedištu EUIPO-a - Odbijanje ponude jednog od ponuditelja - Tužba za poništenje - Odluka o dodjeli - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost - Obveza obrazlaganja - Načelo dobre uprave - Proporcionalnost - Sustav isključenja ponuda - Izvanugovorna odgovornost - Imovinska šteta - Neimovinska šteta”))
   (2016/C 287/23)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: AF Steelcase, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: S. Rodríguez Bajón i A. Gómez-Acebo Dennes, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: N. Bambara i M. Paolacci, zatim N. Bambara i J. Crespo Carrillo, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje odluke EUIPO-a od 8. srpnja 2014. kojom je odbijena tužiteljeva ponuda podnesena u okviru postupka javne nabave u vezi s dostavom i ugradnjom namještaja i dodatne opreme u sjedištu EUIPO-a (SL 2014/S 023-035020) i odluka povezanih s odlukom o odbijanju tužiteljeve ponude, uključujući po potrebi i odluku o dodjeli, kao i zahtjev za vraćanje postupka javne nabave u stadij koji prethodi odluci od 8. srpnja 2014., te s druge strane zahtjev koji se temelji na članku 268. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu AF Steelcase, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 380, 27. 10. 2014.


title: Predmet C-530/14 P: Rješenje Suda (drugo vijeće) od 22. listopada 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike (Žalba — Državna potpora — Grčka kasina — Pravno uređenje koje određuje porezno opterećenje od 80 % na ulaznice različitih iznosa — Odluka kojom se utvrđuje da je potpora nespojiva s unutarnjim tržištem — Pojam „državne potpore” — Prednost — Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana žalba)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/15

         Rješenje Suda (drugo vijeće) od 22. listopada 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-530/14 P) (1)

   ((Žalba - Državna potpora - Grčka kasina - Pravno uređenje koje određuje porezno opterećenje od 80 % na ulaznice različitih iznosa - Odluka kojom se utvrđuje da je potpora nespojiva s unutarnjim tržištem - Pojam „državne potpore” - Prednost - Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana žalba))
   (2016/C 038/21)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Europska Komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i P.J. Loewenthal, agenti)

      Druga stranka u postupku: Helenska Republika (zastupnici: K. Boskovits i P. Mylonopoulos, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015.


title: Predmet C-4/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 6. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse protiv Susanne Fassbender-Firman (Socijalna sigurnost — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Obiteljska davanja — Pravila u slučaju preklapanja prava na obiteljska davanja)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 6. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse protiv Susanne Fassbender-Firman
   (Predmet C-4/13) (1)

   ((Socijalna sigurnost - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Obiteljska davanja - Pravila u slučaju preklapanja prava na obiteljska davanja))
   (2015/C 007/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse

      Tuženik: Susanne Fassbender-Firman

      Izreka

   Članak 76. stavak 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1606/98 od 29. lipnja 1998., treba tumačiti na način da ovlašćuje državu članicu zaposlenja da u svojem zakonodavstvu predvidi mogućnost da nadležno tijelo obustavi pravo na obiteljska davanja ako u državi članici boravišta nije podnesen zahtjev za ta davanja. Ako država članica zaposlenja u svojem nacionalnom zakonodavstvu doista predvidi takvu obustavu prava na obiteljska davanja, nadležno tijelo je dužno provesti tu obustavu na temelju članka 76. stavka 2., pri čemu ne raspolaže diskrecijskom ovlašću, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti za obustavu koji su predviđeni tim zakonodavstvom.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet C-60/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. veljače 2016. uputio Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švedska) – Mohammad Khir Amayry protiv Migrationsverket

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. veljače 2016. uputio Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švedska) – Mohammad Khir Amayry protiv Migrationsverket
   (Predmet C-60/16)
   (2016/C 111/19)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mohammad Khir Amayry

      Tuženik: Migrationsverket

      Prethodna pitanja

               1.

               Ako tražitelj azila nije zadržan u trenutku kada ga je odgovorna država članica pristala prihvatiti, ali je zadržan kasnije – na temelju toga da je tek tada ocijenjeno da postoji velika opasnost da će osoba pobjeći – može li se rok od šest tjedana iz članka 28. stavka 3. Uredbe br. 604/2013 (1) u takvoj situaciji izračunati od dana kada je osoba zadržana ili se treba izračunati od drugog trenutka, i ako je tako, od kojeg?

               2.

               U slučaju kada tražitelj azila nije zadržan u trenutku kada ga je odgovorna država članica pristala prihvatiti, protivi li se članak 28. Uredbe primjeni nacionalnih pravila koja u Švedskoj znače da se stranca ne može zadržati do završetka izvršenja [transfera] duže od dva mjeseca ako za njegovo zadržavanje ne postoje ozbiljni razlozi, a ako takvi ozbiljni razlozi postoje, stranca se može zadržati najviše tri mjeseca ili, ako postoji vjerojatnost da će izvršenje trajati duže zbog nedostatka suradnje stranca ili zbog toga što je dobivanje potrebnih dokumenata dugotrajno, najviše dvanaest mjeseci?

               3.

               Ako je postupak izvršenja ponovno započeo kada prestaje važiti suspenzivni učinak žalbe ili ponovnog pregleda (vidjeti članak 27. stavak 3.), počinje li teći novi rok od šest mjeseci za izvršenje transfera ili se, primjerice, rok treba umanjiti za dane koje je osoba već bila zadržana nakon što je ga odgovorna država članica pristala prihvatiti ili ponovno prihvatiti?

               4.

               Je li važno to što tražitelj azila koji je uložio žalbu protiv odluke o transferu nije sam tražio odgodu izvršenja odluke (vidjeti članak 27. stavak 3. točku (c) i članak 4.)?

      (1)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL 2013 L 180, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.)


title: Predmet C-615/15 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. ožujka 2017. – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i zaslone računala — Sporazumi i usklađena djelovanja u području cijena, podjele tržišta, klijenata i ograničenja proizvodnje — Novčane kazne — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) — Točka 13. — Izračun vrijednosti prihoda od prodaje na koju se povreda odnosi)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/10

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. ožujka 2017. – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd protiv Europske komisije
   (Predmet C-615/15 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i zaslone računala - Sporazumi i usklađena djelovanja u području cijena, podjele tržišta, klijenata i ograničenja proizvodnje - Novčane kazne - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) - Točka 13. - Izračun vrijednosti prihoda od prodaje na koju se povreda odnosi))
   (2017/C 144/13)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd (zastupnici: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi i C. Erol, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Biolan, G. Meessen i H. van Vliet, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvima Samsung SDI Co. Ltd i Samsung SDI (Malaysia) Bhd se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-681/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Diageo Brands BV protiv Simiramida-04 EOOD (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Priznavanje i izvršenje sudskih odluka — Razlozi za odbijanje — Povreda javnog poretka države u kojoj se zahtijeva priznanje — Sudska odluka suda druge države članice koja je protivna pravu Unije o žigovima — Direktiva 2004/48/EZ — Provedba prava intelektualnog vlasništva — Sudski troškovi)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Diageo Brands BV protiv Simiramida-04 EOOD
   (Predmet C-681/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Priznavanje i izvršenje sudskih odluka - Razlozi za odbijanje - Povreda javnog poretka države u kojoj se zahtijeva priznanje - Sudska odluka suda druge države članice koja je protivna pravu Unije o žigovima - Direktiva 2004/48/EZ - Provedba prava intelektualnog vlasništva - Sudski troškovi))
   (2015/C 311/07)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Diageo Brands BV

      Tuženik: Simiramida-04 EOOD

      Izreka

               1.

               Članak 34. točku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da činjenica da je odluka donesena u državi članici u suprotnosti s pravom Unije ne opravdava nepriznavanje te odluke u drugoj državi članici zato što je njome povrijeđen javni poredak potonje države jer navedena pogreška koja se tiče prava ne predstavlja očitu povredu pravnog pravila za koje se u pravnom poretku Unije, a stoga i u pravnom poretku države članice u kojoj se zahtijeva priznanje, smatra da ima ključni značaj ili prava koje je priznato kao temeljno pravo u tim pravnim poredcima. To nije slučaj s pogreškom koja utječe na primjenu odredbe poput članka 5. stavka 3. Direktive Vijeća 89/104/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, kako je izmijenjena Sporazumom o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992.
               Prilikom provjere eventualnog postojanja očite povrede javnog poretka države u kojoj se zahtijeva priznanje, sud te države treba uzeti u obzir činjenicu da pravni subjekti u toj državi članici trebaju koristiti sva raspoloživa pravna sredstva kako bi se unaprijed spriječila takva povreda, osim ako posebne okolnosti previše otežavaju ili onemogućuju korištenje pravnih sredstava u državi članici podrijetla.

               2.

               Članak 14. Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva treba tumačiti na način da se primjenjuje na sudske troškove koji su strankama nastali u okviru tužbe za naknadu štete koja je u državi članici podnesena radi naknade štete nastale zapljenom izvršenom u drugoj državi članici, čiji je cilj bio spriječiti povredu prava intelektualnog vlasništva, kad se u okviru te tužbe postavlja pitanje priznanja odluke donesene u toj drugoj državi članici u kojoj se utvrđuje neopravdanost te zapljene.

      (1)  SL C 71, 8. 3. 2014.


title: Predmet T-140/17: Tužba podnesena 6. ožujka 2017. – Kampete protiv Vijeća

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/31

         Tužba podnesena 6. ožujka 2017. – Kampete protiv Vijeća
   (Predmet T-140/17)
   (2017/C 129/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnik: O. Okito, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Uredbu (EU) 2016/2230 kojom se provodi Odluka Vijeća (ZVSP) 2016/2231 od 12. prosinca 2016. o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo i izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP, u dijelu u kojem se odnosi na Ilungu Kampetea;

               —

               naloži Vijeću da osim vlastitih troškova snosi tužiteljeve troškove i troškove svih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga koja su u biti istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-139/17, Kibelisa/Vijeće.


title: Predmet T-252/14: Rješenje Općeg suda od 8. rujna 2015. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/58

         Rješenje Općeg suda od 8. rujna 2015. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)
   (Predmet T-252/14) (1)

   (2015/C 381/73)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet C-13/15: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 8. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – kazneni postupak protiv Cdiscount SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Direktiva 2005/29/EZ — Zaštita potrošača — Nepoštena poslovna praksa — Sniženje cijene — Označavanje ili isticanje referentne cijene)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/9

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 8. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – kazneni postupak protiv Cdiscount SA
   (Predmet C-13/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Direktiva 2005/29/EZ - Zaštita potrošača - Nepoštena poslovna praksa - Sniženje cijene - Označavanje ili isticanje referentne cijene))
   (2015/C 398/11)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Cdiscount SA

      Izreka

   Direktivu 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) treba tumačiti na način da se protivi nacionalnim odredbama, poput onih iz glavnog postupka, koje propisuju opću zabranu bez ocjenjivanja svakog pojedinog slučaja kako bi se mogao ustanoviti nepošten karakter najava sniženja cijena u kojima se ne pojavljuje referentna cijena kod označavanja ili isticanja cijena, pod uvjetom da im je svrha zaštita potrošača. Sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti je li o tome riječ u glavnom postupku.

      (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.


title: Predmet T-15/14: Tužba podnesena 6. siječnja 2014. — Simet protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/51

         Tužba podnesena 6. siječnja 2014. — Simet protiv Komisije
   (Predmet T-15/14)
   2014/C 52/100
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Simet SpA (Rossano Calabro, Italija) (zastupnici: A. Clarizia i P. Clarizia, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2013) 6251 final od 2. listopada 2013. o postupku iz članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 62. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru — Državna potpora SA.33.037 (2012/C) — Italija — Naknada plaćena društvu SIMET S.p.A. za pružanje usluga javnog prijevoza u razdoblju od 1987. do 2003.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba je podnesena protiv Odluke Komisije C(2013) 6251 final od 2. listopada 2013. prema kojoj bi plaćanja na ime naknade izvršena u korist SIMET-a, na temelju presude talijanskog Consiglio di Stato i o kojima su informaciju dostavila talijanska državna tijela, predstavljala državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a te prema kojoj takva mjera nije izuzeta od obveze dostavljanja prethodnih informacija na temelju članka 17. stavka 2. Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
   SIMET u tom pogledu navodi da se spor povodom kojeg je nacionalni sudac donio presudu odnosio na naknadu štete koju je pretrpio tužitelj zbog nezakonitosti u aktima Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (MIT) u vezi s pružanjem usluge javnog međuregionalnog cestovnog prijevoza u razdoblju između 1987. i 2003.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na neusklađenost nacionalnog zakonodavstva, na temelju kojeg je MIT regulirao aktivnosti SIMET-a, u razdoblju koje je razmatrano u presudi Consiglio di Stato, s Uredbom (EEZ) br. 1191/69, koja je, izmjenama koje su uvedene Uredbom (EEZ) br. 1893/91, zabranjivala državama članicama podvrgavanje poduzetnika, poput SIMET-a, koji obavljaju uslugu međuregionalnog transporta osoba autobusom, bilo kakvim obvezama u vezi s pružanjem javnih usluga.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na činjenicu da je, suprotno onome što navodi Komisija, SIMET bio podvrgnut obvezama u vezi s pružanjem javnih usluga, budući da su jednostrane mjere u vezi s koncesijom koje je donio MIT za pružanje međuregionalnih usluga prijevoza putnika autobusom, u skladu s talijanskim propisima, oduzele SIMET-u svaku autonomiju u obavljanju njegovih poslovnih aktivnosti jer su upravna tijela izravno organizirala i uređivala tu aktivnost.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu načela u području naknade štete koju su pretrpjeli pojedinci zbog povrede prava Europske unije, na temelju kojih, u slučaju da tijelo države članice usvoji upravne mjere suprotne pravu Unije, ovo tijelo mora, uzimajući u obzir nezakonitost navedene mjere, na svoj teret naknaditi štetu koju je pretrpjela osoba na koju se ta mjera odnosi.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na činjenicu da, u svakom slučaju, SIMET-u nije dodijeljena nikakva državna potpora, uzimajući u obzir da je način utvrđivanja iznosa koji su mu dodijeljeni na ime naknade štete za cestovni prijevoz podvrgnut obvezama u vezi s pružanjem javnih usluga koji je SIMET izvršio u razdoblju od 1987. do 2003., upućivanjem na kriterije iz Uredbe (EEZ) br. 1191/69, takav da isključuje mogućnost da se SIMET-u dodijeli bilo kakav višak naknade, s obzirom na to da ovaj iznos predstavlja samo protuvrijednost dodatnih troškova koje je društvo snosilo u izvršavanju svojih obveza, a koje su mu bile nezakonito nametnute.


title: Predmet T-217/15: Presuda Općeg suda od 30. studenoga 2016. – Fiesta Hotels & Resorts protiv EUIPO-a – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA) („Žig Europske unije — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA — Raniji nacionalni trgovački naziv GRAND HOTEL PALLADIUM — Relativni razlog za odbijanje — Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera — Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/24

         Presuda Općeg suda od 30. studenoga 2016. – Fiesta Hotels & Resorts protiv EUIPO-a – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
   (Predmet T-217/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA - Raniji nacionalni trgovački naziv GRAND HOTEL PALLADIUM - Relativni razlog za odbijanje - Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera - Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 022/30)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Španjolska) (zastupnik: J.-B. Devaureix, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španjolska) (zastupnik: D. Solana Giménez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. veljače 2015. (predmet R 2391/2013-2) koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između Residencial Palladium i Fiesta Hotels & Resorts.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Fiesta Hotels & Resorts, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 205, 22. 6. 2015.


title: Predmet C-351/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autolinee Toscane SpA protiv Mobit Soc.cons.arl

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autolinee Toscane SpA protiv Mobit Soc.cons.arl
   (Predmet C-351/17)
   (2017/C 330/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Autolinee Toscane SpA

      Druga stranka u postupku: Mobit Soc.cons.arl

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 5. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1370/2007 (1) (osobito zabranu – iz točaka (b) i (d) – sudjelovanja unutarnjih operatera u postupku nadmetanja extra moenia) primijeniti također u slučajevima kada je ugovor dodijeljen prije stupanja na snagu te uredbe?

               2.

               Može li se pravnu osobu javnog prava kojoj je državno tijelo izravno dodijelilo ugovor za pružanje usluga lokalnog prijevoza i koje je izravno povezano s državnim tijelom u smislu organizacije i nadzora i čiji je društveni kapital u vlasništvu te države (bilo djelomično ili u cijelosti, zajedno s drugim javnim tijelima) načelno smatrati „unutarnjim operaterom” u smislu te uredbe i eventualno analogijom u skladu sa sudskom praksom u vezi s institutom „in house providing”?

               3.

               Ako predmetno državno tijelo u slučaju izravne dodjele ugovora za pružanje usluga na koji se primjenjuje Uredba (EZ) br. 1370/2007, nakon te dodjele (dok istodobno država zadržava isključivu ovlast za dodjelu koncesije) osnuje javno upravno tijelo ovlašteno za organiziranje predmetnih usluga ali koje ne provodi „sličan nadzor” nad izravnim ugovarateljem, dovodi li ta činjenica do toga da je predmetni ugovor izvan dosega članka 5. stavka 2. Uredbe?

               4.

               Ako bi izvorni datum isteka dodijeljenog ugovora nastupao nakon isteka tridesetogodišnjeg razdoblja koje završava 3. prosinca 2039. (razdoblja koje započinje danom stupanja na snagu Uredbe (EZ) br. 1370/2007), bi li to dovelo do neusklađenosti dodjeljivanja ugovora s načelima iz odredbi članaka 5. i članka 8. stavka 3. Uredbe, tumačenih zajedno, ili se tu nepravilnost može smatrati automatski ispravljenom, za sve pravne potrebe, podrazumijevanjem da se trajanje ugovora skraćuje po sili zakona (članak 8. stavak 3.) tako da ne prelazi tridesetogodišnje razdoblje?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 i (EEZ) br. 1107/70 (SL L 315, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 96.)


title: Predmet C-563/15: Tužba podnesena 4. studenoga 2015. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/21

         Tužba podnesena 4. studenoga 2015. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-563/15)
   (2016/C 016/27)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin, i E. Sanfrutos Cano, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrditi, u vezi sa sljedećim odlagalištima: Torremolinos (Málaga); Torrent de S’Estret (Andratx, Mallorca); Hoya de la Yegua de Arriba (Yaiza, Lanzarote); Barranco de Butihondo (Pájara, Fuerteventura); La Laguna-Tiscamanita (Tuineje, Fuerteventura); Lomo Blanco (Antigua, Fuerteventura); Montaña de Amagro (Galdar, Gran Canaria); Franja Costera de Botija (Galdar, Gran Canaria); Cueva Lapa (Galdar, Gran Canaria); La Colmena (Santiago del Teide, Tenerife); Montaña Los Giles (La Laguna, Tenerife); Las Rosas (Güimar, Tenerife); Barranco de Tejina (Guía de Isora, Tenerife); Llano de Ifara (Granadilla de Abona, Tenerife); Barranco del Carmen (Sta. Cruz de la Palma, La Palma); Barranco Jurado (Tijarafe, La Palma); Montaña Negra (Puntagorda, La Palma); Lomo Alto (Fuencaliente, La Palma); Arure/Llano Grande (Valle Gran Rey, La Gomera); El Palmar – Taguluche (Hermigua, La Gomera); Paraje de Juan Barba (Alajeró, La Gomera); El Altito (Valle Gran Rey, La Gomera); Punta Sardina (Agulo, La Gomera); Los Llanillos (La Frontera, El Hierro); Faro de Orchilla (La Frontera, El Hierro); Montaña del Tesoro (Valverde, El Hierro); Arbancón; Galve de Sorbe; Hiendelaencina; Tamajón; El Casar; Cardeñosa (Àvila); Miranda de Ebro (Burgos); Poza de la Sal (Burgos); Acebedo (León); Bustillo del Páramo (León); Cármenes (León); Gradefes (León); Noceda del Bierzo (León); San Millán de los Caballeros (León); Santa María del Páramo (León); Villaornate y Castro (León); Cevico de la Torre (Palencia); Palencia (Palencia); Ahigal de los Aceiteros (Salamanca); Alaraz (Salamanca); Calvarrasa de Abajo (Salamanca); Hinojosa de Duero (Salamanca); Machacón (Salamanca); Palaciosrubios (Salamanca); Peñaranda de Bracamonte (Salamanca); Salmoral (Salamanca); Tordillos (Salamanca); Basardilla (Segovia); Cabezuela (Segovia); Almaraz del Duero (Zamora), Cañizal (Zamora); Casaseca de las Chanas (Zamora); La Serratilla (Abanilla); Las Rellanas (Santomera) i El Labradorcico (Águilas) da je Kraljevina Španjolska povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 13. i 15. Direktive 2008/98/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva

               —

               naložiti snošenje troškova Kraljevini Španjolskoj.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Povreda članka 13. Direktive:
               Članak 13. Direktive 2008/98 propisuje da države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da se gospodarenje otpadom provodi na način kojim se ne ugrožava zdravlje ljudi i ne šteti okolišu. Podatak kojim raspolaže Komisija potvrđuje postojanje, na datum dodatnog obrazloženog mišljenja, 61 nezakonitog odlagališta koje još nije zapečaćeno ili sanirano. Postojanje takve situacije tijekom duljeg razdoblja nužno za posljedicu ima značajno uništenje okoliša. Komisija je stoga zaključila da je Španjolska za svako od tih odlagališta povrijedila obveze koje ima na temelju članka 13. Direktive 2008/98.

               2.

               Povreda članka 15. Direktive:
               Članak 15. stavak 1. Direktive 2008/98 obvezuje države članice da poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da svaki izvorni proizvođač ili drugi posjednik otpada, otpad obrađuje sam ili da obradu povjeri trgovcu ili ustanovi ili poduzeću koje obavlja postupke obrade otpada ili privatnom odnosno javnom skupljaču otpada u skladu s člancima 4. i 13. iste direktive. Postojanje na taj dan, 61 odlagališta koje još nije zapečaćeno ili sanirano dopušta zaključiti da španjolske vlasti nisu donijele sve mjere potrebne u svrhu te odredbe, s obzirom na to da nisu spriječile u duljem razdoblju, nezakonito odlaganje otpada na ta odlagališta i da nisu stoga jamčila postupanje s tim otpadom sukladno gore navedenim odredbama.

      (1)  SL L 312, str. 3. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 34., str. 99.)


title: Predmet C-319/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – B&S Global Transit Center BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinski zakonik Zajednice — Uredba (EEZ) br. 2913/92 — Članci 203. i 204. — Postupak vanjskog provoza Zajednice — Uredba (EEZ) br. 2454/93 — Članci 365., 366. i 859. — Nastanak carinskog duga — Izuzimanje ili neizuzimanje ispod carinskog nadzora — Neispunjenje obveze — Propuštanje završetka postupka provoza — Napuštanje robe s carinskog područja Europske unije)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – B&S Global Transit Center BV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-319/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinski zakonik Zajednice - Uredba (EEZ) br. 2913/92 - Članci 203. i 204. - Postupak vanjskog provoza Zajednice - Uredba (EEZ) br. 2454/93 - Članci 365., 366. i 859. - Nastanak carinskog duga - Izuzimanje ili neizuzimanje ispod carinskog nadzora - Neispunjenje obveze - Propuštanje završetka postupka provoza - Napuštanje robe s carinskog područja Europske unije))
   (2015/C 429/05)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: B&S Global Transit Center BV

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

   Članke 203. i 204. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1791/2006 od 20. studenoga 2006., treba tumačiti na način da povreda obveze predaje robe stavljene u postupak provoza Zajednice odredišnoj carinarnici dovodi do nastanka carinskog duga, ali ne na temelju članka 204. Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 1791/2006, nego na temelju članka 203. Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 1791/2006, kada je dotična roba napustila carinsko područje Europske unije i nositelj postupka nije u mogućnosti podnijeti isprave u skladu s člankom 365. stavkom 3. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993., o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe br. 2913/92, u inačici koja proizlazi iz Uredbe Komisije (EZ) br. 993/2001 od 4. svibnja 2001., ili člankom 366. stavcima 2. i 3. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93, u verziji koja proizlazi iz Uredbe Komisije (EZ) br. 1192/2008 od 17. prosinca 2008.

      (1)  SL C 315, 15. 9. 2014.


title: Spojeni predmeti C-93/13 P i C-123/13 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. ožujka 2015. – Europska komisija protiv Versalis SpA, ranije Polimeri Europa SpA, Eni SpA i Versalis SpA, ranije Polimeri Europa SpA, Eni SpA protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište kloroprenske gume — Sljedništvo proizvodnih subjekata — Pripisivanje protupravnog ponašanja — Novčane kazne — Ponavljanje povrede — Neograničena nadležnost)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 5. ožujka 2015. – Europska komisija protiv Versalis SpA, ranije Polimeri Europa SpA, Eni SpA i Versalis SpA, ranije Polimeri Europa SpA, Eni SpA protiv Europske komisije
   (Spojeni predmeti C-93/13 P i C-123/13 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište kloroprenske gume - Sljedništvo proizvodnih subjekata - Pripisivanje protupravnog ponašanja - Novčane kazne - Ponavljanje povrede - Neograničena nadležnost))
   (2015/C 138/03)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

   (C-93/13 P)

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, G. Conte i R. Striani, agenti)

      Druge stranke u postupku: Versalis SpA, ranije Polimeri Europa SpA, Eni SpA (zastupnici: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante i V. Laroccia, avvocati)
   (C-123/13 P)

      Žalitelji: Versalis SpA, ranije Polimeri Europa SpA, Eni SpA (zastupnici: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante i V. Laroccia, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, G. Conte i R. Striani, agenti)

      Izreka

               1.

               Odbijaju se žalbe u predmetima C-93/13 P i C-123/13 P.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova koji se odnose na žalbu u predmetu C-93/13 P.

               3.

               Društvima Versalis SpA i Eni SpA nalaže se snošenje troškova koji se odnose na žalbu u predmetu C-123/13 P.

      (1)  SL C 114, 20.4.2013.

      SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet C-600/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 8. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv Lemnis Lighting BV (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EEZ) br. 2658/87 — Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Tarifni brojevi 8539, 8541, 8543, 8548 i 9405 — Žarulje s diodama koje emitiraju svjetlost (LED))

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/5

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 8. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv Lemnis Lighting BV
   (Predmet C-600/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EEZ) br. 2658/87 - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Tarifni brojevi 8539, 8541, 8543, 8548 i 9405 - Žarulje s diodama koje emitiraju svjetlost (LED)))
   (2017/C 038/07)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Staatssecretaris van Financiën

      Tuženik: Lemnis Lighting BV

      Izreka

   Kombiniranu nomenklaturu koja je sadržana u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verziji iz Uredbe Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007., treba tumačiti na način da robu poput žarulja s diodama koje emitiraju svjetlost o kojima je riječ u glavnom postupku, podložno ocjeni suda koji je uputio zahtjev svih činjenica kojima taj sud raspolaže, treba razvrstati u tarifni broj 8543 KN-a.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet C-36/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2017. uputio Verwaltungsgerichts Minden (Njemačka) – Daher Muse Ahmed protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2017. uputio Verwaltungsgerichts Minden (Njemačka) – Daher Muse Ahmed protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-36/17)
   (2017/C 213/18)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Minden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Daher Muse Ahmed

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Prethodna pitanja

   Sud Europske unije je rješenjem od 5. travnja 2017. odlučio da kriteriji i načela iz Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (1), kojima se na izravan ili neizravan način uređuju rokovi za podnošenje zahtjeva za ponovni prihvat nisu primjenjivi u situaciji, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, kada je državljanin treće države podnio zahtjev za međunarodnu zaštitu u državi članici, nakon što mu je dodijeljena supsidijarna zaštita druge države članice.

      (1)  SL L 180, str. 31.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.


title: Predmet C-155/16: Rješenje predsjednika Suda od 8. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt protiv Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/37

         Rješenje predsjednika Suda od 8. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt protiv Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine
   (Predmet C-155/16) (1)

   (2016/C 343/50)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 200, 6. 6. 2016.