title: Predmet C-330/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. srpnja 2016. – Johannes Tomana i dr. protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (Žalba — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata iz vlade Zimbabvea ili povezanih s njom — Popis osoba, skupina i subjekata na koje se odnosi zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Uvrštavanje imena žalitelja)

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/10

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. srpnja 2016. – Johannes Tomana i dr. protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
   (Predmet C-330/15 P) (1)

   ((Žalba - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata iz vlade Zimbabvea ili povezanih s njom - Popis osoba, skupina i subjekata na koje se odnosi zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje imena žalitelja))
   (2016/C 350/12)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Johannes Tomana i dr. (zastupnici: M. O'Kane, solicitor, M. Lester i Z. Al-Rikabi, barristers)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i A. Vitro, agenti), Europska komisija (zastupnici: E. Georgieva, M. Konstantinidis i T. Scharf, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: M. Holt, agent, uz asistenciju S. Leeja, barrister)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Johannesu Tomani i 120 drugih žalitelja čija se imena nalaze na popisu priloženom ovoj presudi nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Vijeća Europske unije i Europske komisije.

               3.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet T-179/15: Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2016. – Lions Gate Entertainment protiv EUIPO-a (DIRTY DANCING)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/35

         Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2016. – Lions Gate Entertainment protiv EUIPO-a (DIRTY DANCING)
   (Predmet T-179/15) (1)

   (2016/C 222/45)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015.


title: Predmet F-102/15: Tužba podnesena 9. srpnja 2015. – ZZ protiv EGSO-a

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/70

         Tužba podnesena 9. srpnja 2015. – ZZ protiv EGSO-a
   (Predmet F-102/15)
   (2015/C 302/87)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka EGSO-a kojima se odbija tužiteljev zahtjev za pristup dokumentima kao i naknada navodno pretrpljene nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluke od 10. rujna 2014. i 19. studenoga 2014. kojima se odbija tužiteljev zahtjev za pristup dokumentima od 12. lipnja 2014. dopunjen zahtjevima od 23. rujna te 20. i 30. listopada 2014.;

               —

               poništiti odluku od 27. ožujka 2015., zaprimljenu 31. ožujka 2015., kojom se odbija žalba tužitelja od 1. prosinca 2014.;

               —

               naložiti naknadu neimovinske štete tužitelja procijenjenu na 10  000 eura;

               —

               naložiti EGSO-u snošenje svih troškova.


title: Predmet C-349/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2015. uputio Audiencia Provincial de Castellón (Španjolska) – Banco Popular Español S.A. protiv Elene Lucaciu i Cristiana Laurentiu Lucaciu

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2015. uputio Audiencia Provincial de Castellón (Španjolska) – Banco Popular Español S.A. protiv Elene Lucaciu i Cristiana Laurentiu Lucaciu
   (Predmet C-349/15)
   (2015/C 302/29)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Castellón

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Banco Popular Español S.A.

      Tuženici: Elena Lucaciu i Cristian Laurentiu Lucaciu

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li vremensko ograničenje učinaka ništavosti ugovorne odredbe, koja je zbog nepoštenosti proglašena ništavom, usklađeno s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 93/13/EEZ (1)?

               2.

               U slučaju da se zbog dobre vjere zainteresiranih krugova i opasnosti od ozbiljnih poremećaja ocijeni da je navedeno ograničenje učinaka usklađeno s pravom Unije i, posebice, člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 93/13/EEZ o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima:

                           a)

                           u čemu se sastoje ozbiljni poremećaji koji opravdavaju ograničavanje učinaka ništavosti?

                           b)

                           treba li opasnost od ozbiljnih poremećaja valjano utvrditi u postupku u okviru kojeg se na nju poziva ili, nasuprot tomu, može biti dostatno da sudac ocijeni tu opasnost na općenit način, bez preciznih podataka u prilog toj ocjeni?

      (1)  SL L 25, str. 29.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.


title: Predmet T-397/15: Presuda Općeg suda od 14. prosinca 2016. – PAL-Bullermann protiv EUIPO-a – Symaga (PAL) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Figurativni žig Europske unije PAL — Djelomično proglašenje opoziva — Stvarna uporaba žiga — Članak 15. stavak 1. točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Oblik koji se razlikuje od registriranog žiga — Pravilo 22. stavci 3. i 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/44

         Presuda Općeg suda od 14. prosinca 2016. – PAL-Bullermann protiv EUIPO-a – Symaga (PAL)
   (Predmet T-397/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Figurativni žig Europske unije PAL - Djelomično proglašenje opoziva - Stvarna uporaba žiga - Članak 15. stavak 1. točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Oblik koji se razlikuje od registriranog žiga - Pravilo 22. stavci 3. i 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95”))
   (2017/C 030/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PAL-Bullermann GmbH (Friesoythe-Markhausen, Njemačka) (zastupnik: J. Eberhardt, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Symaga, SA (Villarta de San Juan, Španjolska) (zastupnik: A. Tarí Lázaro, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EIUPO-a od 7. svibnja 2015. (predmet R 1626/2014-1) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava PAL-Bullermann i Symaga.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu PAL-Bullermann GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet T-810/14: Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2016. – Portugal protiv Komisije („Neizvršenje presude Suda kojom je utvrđena povreda — Periodični penali — Odluka o određivanju iznosa periodičnih penala — Stavljanje izvan snage nacionalnog propisa nespojivog s pravom Unije — Datum prestanka povrede — Poništenje ranije odluke o određivanju iznosa periodičnih penala izrečenih u vezi s izvršenjem iste presude Suda — Pravomoćnost — Očito neosnovana tužba”)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/26

         Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2016. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-810/14) (1)

   ((„Neizvršenje presude Suda kojom je utvrđena povreda - Periodični penali - Odluka o određivanju iznosa periodičnih penala - Stavljanje izvan snage nacionalnog propisa nespojivog s pravom Unije - Datum prestanka povrede - Poništenje ranije odluke o određivanju iznosa periodičnih penala izrečenih u vezi s izvršenjem iste presude Suda - Pravomoćnost - Očito neosnovana tužba”))
   (2016/C 326/47)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, J. de Oliveira i S. Nunes de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Braga da Cruz i M. Heller, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije MARKT/A2/3523710 od 3. listopada 2014. o određivanju iznosa periodičnih penala koje Portugalska Republika duguje za razdoblje od 10. do 29. siječnja 2008. u vezi s izvršenjem presude od 10. siječnja 2008., Komisija/Portugal (C-70/06, EU:C:2008:3).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao očito neosnovana.

               2.

               Portugalskoj Republici se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet T-39/11: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – Cargolux Airlines protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište zračnog prijevoza tereta — Sporazumi i usklađena djelovanja u odnosu na više elemenata cijena usluga zračnog prijevoza tereta (uvođenje dodatka za gorivo i dodatka za sigurnost, odbijanje plaćanje provizije na dodatke) — Članak 101. UFEU-a, članak 53. Sporazuma o EGP-u i članak 8. Sporazuma o zračnom prometu između Zajednice i Švicarske — Obveza obrazlaganja”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/33

         Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – Cargolux Airlines protiv Komisije
   (Predmet T-39/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište zračnog prijevoza tereta - Sporazumi i usklađena djelovanja u odnosu na više elemenata cijena usluga zračnog prijevoza tereta (uvođenje dodatka za gorivo i dodatka za sigurnost, odbijanje plaćanje provizije na dodatke) - Članak 101. UFEU-a, članak 53. Sporazuma o EGP-u i članak 8. Sporazuma o zračnom prometu između Zajednice i Švicarske - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 048/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luksembourg) (zastupnici: J. Joshua, barrister i G. Goeteyn, solicitor, zatim G. Goeteyn, T. Soames, solicitor, C. Rawnsley, barrister i E. Aliende Rodríguez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Khan, S. Noël i N. von Lingen, agenti, uz asistenciju O. Jonesa, zatim S. Love, barristers, zatim N. Khan i A. Dawes, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2010) 7694 final od 9. studenoga 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o EGP-u i članka 8. Sporazuma o zračnom prometu između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije (predmet COMP/39258 – Zračni prijevoz tereta) u dijelu koji se odnosi na tužitelja i, podredno, smanjenje novčane kazne koja mu je izrečena.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se članci 1. do 5. odluke Komisije C (2010) 7694 final od 9. studenoga 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o EGP-u i članka 8. Sporazuma o zračnom prometu između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije (predmet COMP/39258 – Zračni prijevoz tereta) u dijelu koji se odnosi na društvo Cargolux Airlines International SA.

               2.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova društva Cargolux Airlines International.

      (1)  SL C 80, 12. 3. 2011.


title: Predmet C-388/11: Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État — Francuska) — Le Crédit Lyonnais protiv Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat (Porez na dodanu vrijednost — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Članci 17. i 19. — Odbitak pretporeza — Korištenje robe i usluga kako za oporezovane transakcije tako i za transakcije izuzete od poreza — Udio za odbitak — Izračun udjela — Podružnice s poslovnim nastanom u drugim državama članicama i u trećim državama — Neuzimanje u obzir njihovog prometa)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/2

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État — Francuska) — Le Crédit Lyonnais protiv Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Predmet C-388/11) (1)

   (Porez na dodanu vrijednost - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članci 17. i 19. - Odbitak pretporeza - Korištenje robe i usluga kako za oporezovane transakcije tako i za transakcije izuzete od poreza - Udio za odbitak - Izračun udjela - Podružnice s poslovnim nastanom u drugim državama članicama i u trećim državama - Neuzimanje u obzir njihovog prometa)
   2013/C 325/03
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Le Crédit Lyonnais

      Tuženik: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Conseil d'État — Tumačenje članka 13. slova B, točke (d), pod 1. do 5.), članka 17. stavka 2., stavka 3. točaka (a) i (c) i stavka 5., te članka 19. Šeste direktive Vijeća broj 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstva država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1.) — Odbitak pretporeza — Roba i usluge koja se koriste kako za transakcije kod kojih postoji, tako i za transakcije kod kojih ne postoji pravo na odbitak PDV-a — Izračun udjela za odbitak — Obveza uzimanja u obzir, od strane sjedišta društva s poslovnim nastanom u državi članici, prihoda svojih podružnica s poslovnim nastanom u drugoj državi članici

      Izreka

               1.

               Članak 17. stavci 2. i 5. kao i članak 19. stavak 1. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, moraju se tumačiti u smislu da za utvrđivanje udjela za odbitak PDV-a koji se na njega primjenjuje trgovačko društvo čije se sjedište nalazi u jednoj državi članici ne može uzeti u obzir promet koji su ostvarile njegove podružnice s poslovnim nastanom u drugim državama članicama.

               2.

               Članak 17. stavak 3. točke (a) i (c) kao i članak 19. stavak 1. Šeste direktive 77/388/EEZ moraju se tumačiti u smislu da za utvrđivanje udjela za odbitak poreza na dodanu vrijednost koji se na njega primjenjuje trgovačko društvo sa sjedištem u jednoj državi članici ne može uzeti u obzir promet koji su ostvarile njegove podružnice s poslovnim nastanom u trećim državama.

               3.

               Članak 17. stavak 5. treći podstavak Šeste direktive 77/388/EEZ mora se tumačiti u smislu da ne dopušta državi članici da donese pravilo o izračunu udjela za odbitak prema sektorima aktivnosti trgovačkog društva kao poreznog obveznika kojim bi se to društvo ovlastilo da uzme u obzir promet koji je ostvarila podružnica s poslovnim nastanom u drugoj državi članici ili u trećoj državi.

      (1)  SL C 298, 8.10.2011.


title: Predmet T-85/10: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Alfa Acciai protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište betonsko-armaturnog željeza u šipkama i rolama — Odluka kojom se, nakon isteka važenja Ugovora o EZUČ-u, utvrđuje povreda članka 65. EZUČ-a na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Utvrđivanje cijena i rokova plaćanja — Ograničenje ili nadzor proizvodnje ili prodaje — Zlouporaba ovlasti — Prava obrane — Jedinstvena i trajna povreda — Novčane kazne — Određivanje početnog iznosa — Olakotne okolnosti — Trajanje upravnog postupka” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/24

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Alfa Acciai protiv Komisije
   (Predmet T-85/10) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište betonsko-armaturnog željeza u šipkama i rolama - Odluka kojom se, nakon isteka važenja Ugovora o EZUČ-u, utvrđuje povreda članka 65. EZUČ-a na temelju Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Utvrđivanje cijena i rokova plaćanja - Ograničenje ili nadzor proizvodnje ili prodaje - Zlouporaba ovlasti - Prava obrane - Jedinstvena i trajna povreda - Novčane kazne - Određivanje početnog iznosa - Olakotne okolnosti - Trajanje upravnog postupka”))
   (2015/C 034/26)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italija) (zastupnici: D. Fosselard, S. Amoruso i L. Vitolo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Sauer i B. Gencarelli, a zatim R. Sauer i R. Striani, u svojstvu agenata, uz asistenciju P. Manzinija, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2009) 7492 final od 30. rujna 2009. koja se odnosi na postupak primjene članka 65. EZUČ-a (predmet COMP/37.956 – Betonsko-armaturne šipke, ponovno donošenje), kako je izmijenjena Odlukom Komisije C (2009) 9912 final od 8. prosinca 2009., u dijelu u kojem utvrđuje povredu članka 65. EZUČ-a od strane tužitelja te mu nalaže isplatu novčane kazne u iznosu od 7,1755 milijuna eura ili, podredno tome, zahtjev za smanjenje visine te novčane kazne.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Alfa Acciai SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 100, 17.4.2010.


title: Predmet C-383/14: Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) protiv Société Sodiaal International (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita financijskih interesa Unije — Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 — Članak 3. — Povrat potpore Zajednice — Upravna kazna — Upravna mjera — Rok zastare)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/9

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) protiv Société Sodiaal International
   (Predmet C-383/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita financijskih interesa Unije - Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 - Članak 3. - Povrat potpore Zajednice - Upravna kazna - Upravna mjera - Rok zastare))
   (2015/C 354/11)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Tuženik: Société Sodiaal International

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. četvrti podstavak Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica treba tumačiti na način da se zastara propisana tim člankom primjenjuje ne samo na procesuiranje nepravilnosti koje dovodi do izricanja upravnih kazni u smislu članka 5. ove Uredbe, već i na pokretanje postupka radi izricanja upravnih mjera u smislu članka 4. navedene uredbe.

      (1)  SL C 361, od 13.10.2014..


title: Predmet T-461/15: Presuda Općeg suda od 11. listopada 2016. – Guccio Gucci protiv EUIPO-a – Guess? IP Holder (Prikaz četiri isprepletena slova G) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije koji predstavlja četiri isprepletena slova G — Raniji figurativni žig Europske unije i raniji nacionalni figurativni žig G — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/15

         Presuda Općeg suda od 11. listopada 2016. – Guccio Gucci protiv EUIPO-a – Guess? IP Holder (Prikaz četiri isprepletena slova G)
   (Predmet T-461/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije koji predstavlja četiri isprepletena slova G - Raniji figurativni žig Europske unije i raniji nacionalni figurativni žig G - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 428/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Guccio Gucci SpA (Firenca, Italija) (zastupnici: P. L. Roncaglia, F. Rossi i N. Parrotta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, California, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: D. McFarland, barrister)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. svibnja 2015. (predmet R 2049/2014-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Guccio Gucci i Guess? IP Holder.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Guccio Gucci SpA nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove društva Guess? IP Holder LP pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet T-161/15: Tužba podnesena 1. travnja 2015. – Brinkmann (Steel Trading) i dr. protiv Komisije

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/68

         Tužba podnesena 1. travnja 2015. – Brinkmann (Steel Trading) i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-161/15)
   (2015/C 294/83)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji:: Brinkmann (Steel Trading) Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina); Dalmar investments Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski otoci); Darlows Consultants Ltd (Nassau, Bahami); Forestborne Ltd (Tortola); International Corporate Management Company SA (Luxembourg, Luksemburg); Kraxis Investments Ltd (Nikozija, Cipar); Magnamox Management Ltd (Nikozija); Megamatic Technologies Ltd (Nikozija); Windward Yachting Ltd (Sliema, Malta); Chupit Ltd (Nikozija); Coburg Investments (Overseas) Ltd (Nikozija); First Trade International Ltd (Tortola); Fitinvest Ltd (Limassol, Cipar); Halman Consultants (Overseas) Ltd (Tortola); Limtan Investments Ltd (Lanarka, Cipar); Minnesota Trading Ltd (Nikozija); Protoconsult Ltd (Nikozija); Transcoal Trading Ltd (Nikozija); i Veft Management Ltd (Nikozija) (zastupnik: R. Nowinski, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija i Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               naloži Europskoj uniji da naknadi štetu koju su tužitelji pretrpjeli zbog donošenja i primjene Memoranduma o razumijevanju o posebnom uvjetovanju gospodarske politike u iznosu navedenom u tužbi ili u onom iznosu koji odredi Sud;

               —

               naloži Europskoj uniji snošenje troškova podnošenja ove tužbe.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da su povrijeđeni članak 18. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članak 21. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima time što su Komisija i ESB postupali nezakonito diskriminirajući Cipar i time izravno diskriminirajući deponente u ciparskim bankama;

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da su Komisija i ESB postupali nezakonito jer su povrijedili pravo na zaštitu vlasništva deponenata, kako je ono zajamčeno Poveljom Europske unije o temeljnim pravima; i

               3.

               Treći tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi povreda članka 5. stavka 4. Ugovora o Europskoj uniji time što su Komisija i ESB postupali nezakonito povrijedivši načelo proporcionalnosti prilikom sastavljanja Memoranduma o razumijevanju o posebnom uvjetovanju ekonomske politike, o kojem su Komisija i ESB pregovarali u okviru Europskog stabilizacijskog mehanizma.


title: Predmet C-151/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. listopada 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države članice — Okoliš — Direktiva 2000/60/EZ — Okvir Zajednice za djelovanje Zajednice u području vodne politike — Prenošenje članka 4. stavka 8., članka 7. stavka 2., članka 10. stavaka 1. i 2 kao i Priloga V. odjeljaka 1.3. i 1.4. Direktive 2000/60 — Vodna područja unutar Zajednice i između Zajednice — Članak 149. stavak 3. in fine španjolskog Ustava — Dopunska odredba)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/9

         Presuda Suda (peto vijeće) od 24. listopada 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-151/12) (1)

   (Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 2000/60/EZ - Okvir Zajednice za djelovanje Zajednice u području vodne politike - Prenošenje članka 4. stavka 8., članka 7. stavka 2., članka 10. stavaka 1. i 2 kao i Priloga V. odjeljaka 1.3. i 1.4. Direktive 2000/60 - Vodna područja unutar Zajednice i između Zajednice - Članak 149. stavak 3. in fine španjolskog Ustava - Dopunska odredba)
   2013/C 367/14
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici G. Valero Jordana, E. Manhaeve i B. Simon, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Povreda članka 4. stavka 8., članka 7. stavka 2., članka 10. stavaka 1. i 2. i odjeljaka 1.3. i 1.4. Priloga V. Direktive 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (SL L 327, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 48.) — Ciljevi zaštite okoliša — Vode koje se koriste za zahvaćanje vode za piće — Površinske vode — Vodna područja unutar Zajednice

      Izreka

               1.

               Propuštajući poduzeti sve mjere potrebne za prenošenje članka 4. stavka 8., članka 7. stavka 2., članka 10. stavaka 1. i 2. kao i Priloga V. odjeljka 1.3. i pododjeljka 1.4.1. točki i. do iii. Direktive 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike, na koje upućuje članak 8. stavak 2. te Direktive u vezi s vodnim područjima unutar Zajednice koja se nalaze izvan Katalonije, kao i članka 7. stavka 2., članka 10. stavka 2. i članka 10. stavaka 1. i 2. Direktive 2000/60 u vezi s vodnim područjima unutar Zajednice koja se nalaze u Kataloniji, Kraljevina Španjolska nije ispunila obveze koje ima na temelju navedene Direktive.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 174, 16.6.2012.


title: Predmet C-414/13 P: Žalba koju je 22. srpnja 2013. podnio Reber Holding GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 16. svibnja 2013. u predmetu T-530/10, Reber Holding GmbH & Co. KG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               12.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 298/3

         Žalba koju je 22. srpnja 2013. podnio Reber Holding GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 16. svibnja 2013. u predmetu T-530/10, Reber Holding GmbH & Co. KG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-414/13 P)
   2013/C 298/05
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Reber Holding GmbH & Co. KG (zastupnici: O. Spuhler, M. Geitz, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Anna Klusmeier

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               I.

               ukine presudu Općeg suda od 16. svibnja 2013. u predmetu T-530/10 i poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća protivnika žalbe od 14. rujna 2001. u žalbenom predmetu R 363/2008-4;

               II.

               podredno, ukine presudu navedenu pod brojem I. i vrati predmet na ponovno suđenje Općem sudu;

               III.

               naloži protivniku žalbe snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj u žalbi ističe povredu materijalnog prava Zajednice u vezi s nepotpunim ispitivanjem i ocjenom činjenične osnove. Opći sud je iznesenu činjeničnu osnovu nepotpuno ispitao. To predstavlja povredu prava (presuda Suda od 24. lipnja 2010., C-51/09 P, Becker protiv Harman International Industries (1)). Ona se može istaknuti u okviru žalbe pred Sudom (usporediti presudu Suda od 16. lipnja 2010., C-317/10 P, Union Investment Privatfonds protiv UniCredito Italiano (2)).
   Opći sud u pobijanoj presudi polazi od toga da predočena izjava pod prisegom ne sadrži vezu s iznesenim dokazom. Taj je zaključak pogrešan. Iz izjave pod prisegom jasno proizlazi da su uzeti u obzir priloženi dokazi. Time Opći sud nije izjavu pod prisegom u potpunosti ispitao i ocijenio. Stoga je ovdje riječ o povredi prava u pobijanoj presudi, koja se može istaknuti u postupku povodom žalbe.
   Da je Opći sud iznesene dokaze u potpunosti ispitao i ocijenio, morao bi potvrditi uporabu koja zadržava stečena prava za oba žiga iz postupka prigovora u skladu s člankom 42. stavkom 2. prvom rečenicom u vezi sa stavkom 3. Uredbe o žigu Zajednice (3). Pobijana presuda povrijedila je stoga i članak 42. stavak 2. prvu rečenicu u vezi sa stavkom 3. Uredbe o žigu Zajednice.
   Pored toga, pobijana presuda povrijedila je također i članak 15. stavak 1. i stavak 2. točku (a) Uredbe o žigu Zajednice. Naime, Opći sud pogrešno pravno polazi od toga da žig iz postupka prigovora br. 115 1 678 „W. Amadeus Mozart“ žalitelj nije rabio kao žig.

      (1)  Recueil, str. I-5805.

      (2)  Recueil, 2011., str. I-5471.

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice; SL 1994., L 11, str. 1.


title: Predmet T-145/14: Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2015. – adidas protiv OHIM-a – Shoe Branding Europe (Dvije paralelne crte na obući) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava pozicijskog žiga Zajednice koji se sastoji od dvije paralelne crte na obući — Žigovi Zajednice i nacionalni žigovi te ranija međunarodna registracija koji prikazuju tri paralelne crte na obući i odjeći — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/12

         Presuda Općeg suda od 21. svibnja 2015. – adidas protiv OHIM-a – Shoe Branding Europe (Dvije paralelne crte na obući)
   (Predmet T-145/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava pozicijskog žiga Zajednice koji se sastoji od dvije paralelne crte na obući - Žigovi Zajednice i nacionalni žigovi te ranija međunarodna registracija koji prikazuju tri paralelne crte na obući i odjeći - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 221/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: adidas AG (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici, zatim I. Fowler, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Shoe Branding Europe BVBA (Audenarde, Belgija) (zastupnik: J. Løje, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 28. studenoga 2013. (predmet R 1208/2012-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava adidas AG i Shoe Branding Europe BVBA.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 28. studenoga 2013. (predmet R 1208/2012-2).

               2.

               OHIM će snositi vlastite troškove kao i troškove društva adidas AG.

               3.

               Shoe Branding Europe BVBA snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet T-337/14: Tužba podnesena 8. svibnja 2014. – Rezon OOD protiv OHIM-a – mobile.international GmbH (mobile.de proMotor)

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/24

         Tužba podnesena 8. svibnja 2014. – Rezon OOD protiv OHIM-a – mobile.international GmbH (mobile.de proMotor)
   (Predmet T-337/14)
   2014/C 245/32
   Jezik na kojem je tužba podnesena: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Rezon OOD (Sofija, Bugarska) (zastupnici: P. Kanchev i T. Ignatova, advokati)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: mobile.international GmbH (Dreilinden, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 19. veljače 2014. u predmetu R 950/2013-1;

               —

               prihvati njegove zahtjeve postavljene pred odjelima i žalbenim vijećima OHIM-a;

               —

               u cijelosti prihvati njegov zahtjev za proglašavanje ništavim žiga Zajednice koji pripada mobile.international GmbH;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka;

               —

               odobri imenovanje vještaka radi izrade pisanog vještačenja koje se odnosi na dokaze navedene u tužbi.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „mobile.de proMotor” za usluge iz razreda 35, 38, 41 i 42 – registracija žiga Zajednice br. 4 8 96  643

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem.

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: tužitelj.

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: relativni razlog ništavosti iz članka 53. stavka 1. u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.

      Odluka Odjela za poništaje: odbacivanje zahtjeva.

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe.

      Tužbeni razlozi: povreda članka 78. stavka 1. točke (e) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 76. navedene Uredbe i Pravilom 22. stavkom 3. Uredbe br. 2868/95; povreda članka 53. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009; sukob između kasnije registriranog žiga Zajednice i ranije registriranog nacionalnog žiga u svjetlu pristupanja EU-u.


title: Predmet C-298/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. lipnja 2014. uputio Conseil d'État (Belgija) – Alain Laurent Brouillard protiv Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. lipnja 2014. uputio Conseil d'État (Belgija) – Alain Laurent Brouillard protiv Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge
   (Predmet C-298/14)
   2014/C 303/30
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Alain Laurent Brouillard

      Tuženici: Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 45. i 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Direktivu 2005/36/EZ od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (1) tumačiti u smislu da se oni primjenjuju na slučaj u kojem se belgijski državljanin s boravištem u Belgiji koji nije obavljao profesionalnu djelatnost u drugoj državi članici, u prilog svojoj prijavi za sudjelovanje u natječaju za zapošljavanje sudskih savjetnika na belgijskom Cour de cassation (vrhovnom sudu) poziva na diplomu koju je izdalo francusko sveučilište, konkretno magisterij prava, ekonomije i poslovnog upravljanja, smjer privatno pravo, specijalnost pravnik lingvist, koju je 22. studenoga 2010. izdalo Sveučilište u Poitiersu, Francuska?

               2.

               Je li položaj sudskog savjetnika na belgijskom Cour de cassation, za koji je u članku 259.k Zakonika o pravosuđu (Code judiciaire) propisano da je uvjet za imenovanje da je osoba doktor prava ili diplomirani pravnik, položaj koji je reguliran člankom 3. spomenute Direktive 2005/36 od 7. rujna 2005.?

               3.

               Je li položaj sudskoj savjetnika na Cour de cassation, čiji su zadaci definirani člankom 135.a Zakonika o pravosuđu, zaposlenje u javnoj službi u smislu članka 45. stavka 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije te je li stoga primjena članaka 45. i 49. tog Ugovora i Direktive 2005/36 od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, isključena prema spomenutom članku 45. stavku 4.?

               4.

               Ako su u članci 45. i 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije te Direktiva 2005/36 od 7. rujna 2005. primjenjivi u konkretnom slučaju, treba li te norme tumačiti na način da se one protive tome da prosudbena komisija za zapošljavanje sudskih savjetnika na Cour de cassation uvjetuje sudjelovanje na tom natječaju posjedovanjem diplome doktora prava ili diplomiranog pravnika koju je izdalo belgijsko sveučilište ili priznanjem, koje obavlja Francuska zajednica u čijoj je nadležnosti obrazovanje, akademske istovjetnosti magisterija koji je tužitelju izdalo Sveučilište u Poitiersu, Francuska, s naslovom doktora prava, diplomiranog pravnika ili magistra prava koje dodjeljuje belgijsko sveučilište?

               5.

               Ako su u članci 45. i 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije te Direktiva 2005/36 od 7. rujna 2005. primjenjivi u konkretnom slučaju, treba li te norme tumačiti na način da one obvezuju prosudbenu komisiju za zapošljavanje sudskih savjetnika na Cour de cassation da usporede kvalifikacije tužitelja, koje proizlaze iz njegovih diploma i profesionalnog iskustva, s kvalifikacijama koje podrazumijeva naslov doktora prava ili diplomiranog pravnika koji dodjeljuje belgijsko sveučilište te da, ako je to potrebno, odredi kompenzacijsku mjeru iz članka 14. Direktive 2005/36?

      (1)  Direktiva 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL L 255, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125.)


title: Predmet C-257/16: Rješenje predsjednika Suda od 18. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – Elke Roch, Jürgen Roch protiv Germanwings GmbH

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/21

      Rješenje predsjednika Suda od 18. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – Elke Roch, Jürgen Roch protiv Germanwings GmbH
      (Predmet C-257/16) (1)

      (2016/C 454/39)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 279, 1. 8. 2016.


title: Predmet T-126/17: Tužba podnesena 27. veljače 2017. – Consorzio IB Innovation protiv Komisije

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/47

         Tužba podnesena 27. veljače 2017. – Consorzio IB Innovation protiv Komisije
   (Predmet T-126/17)
   (2017/C 121/68)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Consorzio IB Innovation (Bentivoglio, Italija) (zastupnici: A. Masutti i P. Manzini, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Komisija pogrešno tumačila i primijenila GA CONTAIN i GA ICARGO kad je prihvatila izvješće revizora u odnosu na sve elemente istaknute u tužbi;

               —

               zatim, utvrdi da su tužiteljevo tumačenje i primjena GA-a CONTAIN i GA-a ICARGO pravilni;

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba odnosi se na problematiku vezanu uz predmet T-84/17, Consorzio IBI Innovation/Komisija. U ovoj se tužbi pobija odluka od 30. studenoga 2016. Glavne uprave za istraživanje i inovacije Europske komisije (ref. Ares 2016 – 6711369) u kojoj je potonja smatrala da je IBI obvezan vratiti iznos od 294 925,43 eura u vezi s ugovorom br. 261679-CONTAIN i iznos od 155 482,91 eura u vezi s ugovorom br. 288383-ICARGO kao i provjeriti postoje li sustavne pogreške u vezi s nizom kasnijih ugovora.
   Tužitelj osporava tumačenje tuženika u odnosu na predmetne ugovore.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom i proturječnom tumačenju pojmova „korisnik” i „treće osobe”“ kojim su povrijeđeni Grant Agreement (GA) i General Conditions (GC), sadržani u prilozima II. General Agreementimu.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da konzorcij nije jedinstveni subjekt, već skupina poduzetnika ili „zajednički subjekt” te se ni u GA-ima ni u GC-ima iz Priloga II. GA-u ne navodi da je poduzetnik uključen u konzorcij treća osoba u odnosu na korisnika GA-a ako oba subjekta imaju različiti pravnu osobnost.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. GA-a CONTAIN i članka 9. GA-a ICARGO koju su počinili revizor i Komisija kad je riječ o pravu koje se primjenjuje takve ugovore i primjeni izvanugovornih i neobvezujućih pravila.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da se izvješće revizora, s kojim se Komisija suglasila, temelji na tumačenju GA-a koje nema uporišta u tekstu ugovorâ kao ni u pravnim pravilima koja se na njih primjenjuju. Suprotno tome, ono se temelji isključivo na „priručniku za uporabu” koji su pripremile Komisijine službe. Taj dokument, koji je jednostrano izrađen, ne može prevagnuti u odnosu na pravila koje su stranke dogovorile.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju i primjeni članka II.15.2.c Priloga II. GA-u CONTAIN i ICARGO.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da se sustav izvješćivanja o neizravnim troškovima koji se odnose na određene in-house savjetnike IBI-ja koji su radili na daljinu ne može smatrati pravilnim.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na zahtjevu za preispitivanje ugovora koji nisu podložni reviziji koji nema uporišta u neku ugovornu odredbu.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da uopće nije jasno na temelju na temelju kojih ugovornih odredbi GA-a ICARGO i CONTAIN, uključujući njihove priloge, Komisija ima pravo zatražiti od IBI-ja iscrpnu i detaljnu provjeru svih ugovora u kojima je IBI sudjelovao u okviru Sedmog okvirnog programa. Naime, Komisija, pretpostavljajući da su pogreške koje su utvrđeni revizijom sustavne, od IBI-a zahtijeva da navede je li popis potpun i, po potrebi, da ga nadopuni projektima koji nedostaju kao i da provjeri jesu li takve sustavne pogreške prisutne u financijskim izvještajima koji se na njih odnose.


title: Predmet T-507/14: Tužba podnesena 1. srpnja 2014 – Vidmar i dr./Europska unija

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/46

         Tužba podnesena 1. srpnja 2014 – Vidmar i dr./Europska unija
   (Predmet T-507/14)
   2014/C 303/54
   Jezik postupka: hrvatski

      Stranke

      Tužitelji: Vedran Vidmar (Zagreb, Hrvatska); Saša Čaldarević (Zagreb); Irena Glogovšek (Zagreb); Gordana Grancarić (Zagreb); Martina Grgec (Zagreb); Ines Grubišić (Vranjic, Hrvatska); Sunčica Horvat Peris (Karlovac, Hrvatska); Zlatko Ilak (Samobor, Hrvatska); Mirjana Jelavić (Virovitica, Hrvatska); Romuald Kantoci (Pregrada, Hrvatska); Svjetlana Klobučar (Zagreb); Ivan Kobaš (Županja, Hrvatska); Zlatko Kovačić (Sesvete, Hrvatska); Tihana Kušeta Šerić (Split, Hrvatska); Damir Lemaić (Zagreb); Željko Ljubičić (Solin, Hrvatska); Gordana Mahovac (Nova Gradiška, Hrvatska); Martina Majcen (Krapina, Hrvatska); Višnja Merdžo (Rijeka, Hrvatska); Tomislav Perić (Zagreb); Darko Radić (Zagreb); Damjan Saridžić (Zagreb); Darko Graf (Zagreb) (zastupnik: D. Graf, odvjetnik)

      Tuženica: Europska unija

      Zahtjevi

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju:

               —

               da međupresudom naloži Europskoj uniji da, temeljem čl. 340. st. 2. Ugovora o funkcioniranju EU, tužiteljima naknadi cjelokupnu imovinsku štetu koja je, kao posljedica propusta Europske komisije da iskoristi svoje nadzorne (monitoring) ovlasti iz čl. 36. st. 1. i 2. Akta o pristupanju da osigura ispunjenje obveze Republike Hrvatske na osiguranje početka rada hrvatskih javnih ovršitelja s 1. siječnja 2012. godine, preuzete tijekom pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji u Poglavlju 23. – Pravosuđe i temeljna prava i utvrđenu u Prilogu VII. toč. 1. Akta o pristupanju „Posebne obveze koje je preuzela Republika Hrvatska u pregovorima o pristupanju”, koji glasi: „1. Nastaviti osiguravati djelotvornu provedbu svoje Strategije reforme pravosuđa i Akcijskog plana”, svim tužiteljima nastala tijekom razdoblja od 1. siječnja 2012. godine pa do početka rada tužitelja u svojstvu hrvatskih javnih ovršitelja u skladu s odredbama čl. 36. st. 1. i Priloga VII. toč. 1. Akta o pristupanju, koji pravno obvezuje svih 28 država potpisnica Ugovora u pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji, od 09. prosinca 2011. godine i Europsku komisiju;

               —

               da do pravomoćnosti međupresude iz prve točke ovog tužbenog zahtjeva zastane s raspravljanjem o visini cjelokupne imovinske štete čiju naknadu tužitelji zahtijevaju od Europske unije ovom tužbom;

               —

               da nakon pravomoćnosti međupresude iz prve točke ovog tužbenog zahtjeva, te provedbe rasprave i izvođenja dokaza na okolnost utvrđivanja visine cjelokupne imovinske štete čiju naknadu tužitelji zahtijevaju ovom tužbom, Europskoj uniji naloži da svakom od tužitelja naknadi imovinsku štetu koja im je nastala kao posljedica protupravnog propusta Europske komisije navedenog i opisanog u prvoj točki ovog zahtjeva, i to cjelokupnu običnu imovinsku štetu (damnum emergens) i cjelokupnu korist koja je tužiteljima izmakla (lucrum cessans) tijekom razdoblja od 1. siječnja 2012. do dana postavljanja zahtjeva naslovnog suda Ministarstvima financija i pravosuđa Republike Hrvatske, u iznosu od po 6 00  000,00 EUR za svaku kalendarsku godinu i svakog tužitelja, oboje zajedno sa zateznom kamatom po stopi od 12 % godišnje, tekućom:

                           —

                           od 1. siječnja 2012. godine pa do naplate za naknadu cjelokupne obične imovinske štete,

                           —

                           od 1. siječnja 2013. godine pa do naplate za naknadu cjelokupne koristi izmakle tužiteljima tijekom 2012. godine,

                           —

                           od 1. siječnja 2014. godine pa do naplate za naknadu cjelokupne koristi izmakle tužiteljima tijekom 2013. godine,

                           —

                           od 1. siječnja 2015. godine pa do naplate za naknadu cjelokupne koristi izmakle tužiteljima tijekom 2014. godine;

               —

               da nakon pravomoćnosti međupresude iz prve točke ovog tužbenog zahtjeva, te provedbe rasprave i izvođenja odgovarajućih dokaza na okolnost visine ovog tužbenog zahtjeva, Europskoj uniji naloži da svakom od tužitelja naknadi cjelokupne troškove ovog postupka.

      Pravni navodi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tužbene razloge koji su u bitnome slični onima istaknutima u okviru predmeta T-109/14, Škugor i dr./Europska unija (1).

      (1)  SL C 142, p.38.


title: Predmet T-377/14: Tužba podnesena 30. svibnja 2014. – Ezz protiv Vijeća

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/27

         Tužba podnesena 30. svibnja 2014. – Ezz protiv Vijeća
   (Predmet T-377/14)
   2014/C 245/36
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egipat) (zastupnici: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe i A. Yehia, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi Odluku 2014/153, utoliko što se njome, do 22. ožujka 2015., protiv tužitelja produljuje primjena mjera ograničavanja iz Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu tužbi, tužitelj ističe pet tužbenih razloga koji su u suštini istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-375/14, Al Naggar/Vijeće.


title: Predmet T-562/15: Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Federcaccia Toscana i dr. protiv Komisije

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/53

         Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Federcaccia Toscana i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-562/15)
   (2015/C 381/64)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Federcaccia Toscana (Firenca, Italija), Moreno Periccioli (Volterra, Italija), Arcicaccia Toscana (Firenca, Italija), Fabio Lupi (Cascina, Italija), Associazione dei Migratoristi Italiani per la conservazione dell'ambiente naturale (ANUU) – TOSCANA (Cerreto Guidi, Italija), Franco Bindi (Cerreto Guidi, Italija) (zastupnik: A. Bruni, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi i presudi da je Europska komisija svojom krivnjom propustila ispitati prve podatke Key Concepts koje je registrirala Italija, a tiču se početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka u usporedbi s istim podacima koje je registrirala Francuska, čime je usto povrijedila obvezu izrade naknadnih transnacionalnih podataka u pogledu te tri vrste selica u geografski i klimatski homogenim teritorijalnim okvirima;

               —

               utvrdi i presudi da je Europska komisija svojom krivnjom propustila ažurirati talijanske podatke Key Concepts koji se tiču početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka, tako da ih uskladi i ujednači s istim francuskim podacima koji su smatrani točnima i opravdanima, određujući drugu dekadu u veljači kao početak seobe prije parenja te tri vrste također i u Italiji;

               —

               utvrdi i presudi da je Europska komisija, u nedostatku točnih i valjanih pretpostavki, tražila da se u Italiji i konkretno u Toskani uvedu neopravdana ograničenja izlova šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka, u usporedbi s onim što je odobreno u Francuskoj i konkretno na Korzici, unaprijed određujući 20. siječnja kao dan zatvaranja lova u Toskani na spomenute tri vrste selica;

               —

               utvrdi i presudi nezakonitost, uslijed nejednakog postupanja prema državama članicama i/ili regijama država članica kao i nepostojanja valjanih pretpostavki, postupka EU PILOT 6955/14/ENVI koji je Europska komisija pokrenula samo u odnosu na talijansku državu, bez da je jednaka inicijativa istodobno pokrenuta prema Francuskoj i bez, makar i najmanje, istrage radi pribavljanja logičkih elemenata iz kojih bi se dalo pretpostaviti da stvarni početak seobe prije parenja šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka treba smatrati produljenim za mjesec dana (20. veljače) u Korzici u usporedbi s početkom te iste seobe prije parenja u Toskani (20. siječnja);

               —

               utvrdi i presudi nezakonitost pasivnog postupanja Europske komisije koje je postojalo te i dalje postoji u pogledu službene opomene notificirane od strane udruženja – tužiteljâ dana 29. svibnja 2015., te istodobno utvrdi i presudi izbjegavanje davanja odgovora u dopisu Europske komisije od 9. rujna 2015, posl. br. ENV.D.2/MC-GM/vf/ARES (2015) 3758354;

               —

               naloži Europskoj komisiji da uskladi talijanske podatke Key Concepts u pogledu početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka s podacima Key Concepts za Francusku, određujući tako drugu dekadu u veljači;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskoj komisiji da uskladi talijanske podatke Key Concepts u pogledu početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka u Toskani s istim francuskim podacima Key Concepts koji se odnose na Korziku, određujući tako drugu dekadu u veljači;

               —

               naloži Europskoj komisiji da zbog svojih propusta i neispunjavanja obveza naknadi štetu koju su pretrpjela i trpe lovačka udruženja – tužitelji, i to po slobodnoj ocjeni, u mjeri u kojoj smatra opravdanim i pravičnim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba prvenstveno ima za cilj utvrđivanje propusta Komisije u smislu da je nezakonito propustila djelovati sukladno aktu od 29. svibnja 2015. kojim su udruženja – tužitelji prozvali Komisiju jer nije ažurirala talijanske Key Concepts te slijedom toga nije izmijenila navod u pogledu podatka o početku seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka, tako da kao početak odredi drugu dekadu u mjesecu veljači.
   U prilog svojoj tužbi tužitelji se pozivaju na nevaljanost, nevjerodostojnost i neobjektivnost podataka Key Concepts koji se odnose na Italiju i tiču se početka seobe prije parenja vrsti šljuke bene, drozda cikelja i drozda bravenjaka, a koji sadrže očite nelogičnosti u usporedbi s podacima za druge države članice ili regije država članica koje karakteriziraju ujednačeni geografski, okolišni i klimatski uvjeti te su obuhvaćeni istim prirodnim područjem rasprostranjenosti i zimskih migracija koje predstavlja mediteranski bazen.

               —

               Tužitelji tvrde da je Europska komisija povrijedila svoju obvezu provođenja periodičkog ažuriranja i usklađivanja podataka Key Concepts, kao i djelovanja u cilju osiguravanja ujednačene primjene Ugovorâ na cijelom području Unije, bez diskriminacije među državama članicama.

               —

               Tužitelji također tvrde da skrivljeno postupanje Europske komisije, koje se kvalificira kao propust i neispunjavanje obveza, isto tako predstavlja kršenje članka 17. stavka 1. UEU-a; članaka 192. i 291. UFEU-a; uvodne izjave 4. te članaka 7., 10. i 16. Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica; odjeljka 2.5.13 Smjernica o lovu u kontekstu Direktive 79/409/EEZ (i Direktive 2009/14/EZ) o očuvanju divljih ptica; Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011.; članka 4. stavka 2. i članka 9. Povelje Europske unije o temeljnim pravima; članka 18. UFEU-a.


title: Predmet T-364/12: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Harper Hygienics protiv OHIM-a – Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice CLEANIC Kindii — Raniji verbalni žigovi Zajednice CLINIQUE — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/28

         Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Harper Hygienics protiv OHIM-a – Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Predmet T-364/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice CLEANIC Kindii - Raniji verbalni žigovi Zajednice CLINIQUE - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 213/48)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Harper Hygienics S.A. (Varšava, Poljska) (zastupnici: u početku R. Rumpel, zatim D. Rzążewska i G. Pietras, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Clinique Laboratories, LLC (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: u početku V. von Bomhard, A. Renck, odvjetnici, i K. Hughes, solicitor, zatim K. Hugues)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. svibnja 2012. (predmet R 1135/2011-1), u odnosu na postupak povodom prigovora između Clinique Laboratories, LLC i Harper Hygienics S.A.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Harper Hygienics S.A. snošenje vlastitih troškova i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i Clinique Laboratories, LLC.

      (1)  SL C 355, 17. 11. 2012.


title: Predmet C-287/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl protiv Abbanoa SpA

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl protiv Abbanoa SpA
   (Predmet C-287/15)
   (2015/C 302/20)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl

      Tuženik: Abbanoa SpA

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se sukladno članku 45. stavku 2. točkama (a) i (b) Direktive 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. (1) smatrati da je „postupak u tijeku” kada je nadležnom pravosudnom tijelu samo podnesena nagodba s vjerovnicima od strane dužnika?

               2.

               Može li se sukladno navedenim propisom priznanje dužnika da se nalazi u stanju prezaduženosti i da želi pokrenuti postupak sklapanja nagodbe s vjerovnicima s naknadnom dostavom dokumenata smatrati razlogom za isključenja iz postupka javne nabave, i time široko tumačiti koncept „postupka u tijeku” koji je uređen navedenim zakonodavstvom Zajednice (članak 45. Direktive) i nacionalnim zakonodavstvom (članak 38. Uredbe sa zakonskom snagom br. 163-2006)?

               3.

               Je li sukladna članku 48. Direktive 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. norma, kao što je ona iz već analiziranog članka 53. stavka 3. Uredbe sa zakonskom snagom br. 163. od 16. travnja 2006., koja dopušta sudjelovanje poduzetnika s „naznačenim” projektantom, koji se, sukladno nacionalnoj sudskoj praksi, budući da nije stranka u postupku javne nabave ne može pozvati na institut oslanjanja na sposobnost drugog subjekta.

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)


title: Predmet C-327/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 17. lipnja 2013. — Burgo Group SpA protiv Illochroma SA, u likvidaciji, Jérôme Theetten, u svojstvu likvidatora društva Illochroma SA

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 17. lipnja 2013. — Burgo Group SpA protiv Illochroma SA, u likvidaciji, Jérôme Theetten, u svojstvu likvidatora društva Illochroma SA
   (Predmet C-327/13)
   (2013/C 226/17)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-817/14: Tužba podnesena 18. prosinca 2014. – Zoofachhandel Züpke i dr. protiv Komisije

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/30

         Tužba podnesena 18. prosinca 2014. – Zoofachhandel Züpke i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-817/14)
   (2015/C 089/36)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Njemačka), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Njemačka), Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Njemačka), Rita Bürgel (Uthleben, Njemačka), Norbert Kass (Altenbeken, Njemačka) (zastupnik: C. Correll, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               tuženiku naloži naknadu štete koja je tužiteljima od 1. siječnja 2010. do danas nastala donošenjem zabrane uvoza divljih ptica u EU koja vrijedi u gotovo cijelom svijetu sadržane u Uredbi (EZ) br. 318/2007 (SL L 84, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 118.) od 23. ožujka 2007. i/ili u Provedbenoj uredbi (EU) br. 139/2013 od 7. siječnja 2013. (SL L 47, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 62., str. 318.);

               —

               naloži Komisiji snošenje sudskih i izvansudskih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji kao prvo ističu da je Komisija nekritičkim nastavkom zabrane uvoza u njezinom iznimno širokom zemljopisnom opsegu povrijedila slobodu obavljanja gospodarske djelatnosti tužiteljâ te – djelomično –pravo na vlasništvo. Ova povreda se s obzirom na znanstvena saznanja koja u svakom slučaju postoje od 2010. ne može opravdati razmatranjima više razine poput zaštite zdravlja.
   Kao drugo, tužitelji smatraju da je Komisija prilikom nastavka zabrane uvoza povrijedila načelo proporcionalnosti te načela savjesnoga rada jer nije u dovoljnoj mjeri uzela u obzir ni trenutačno stanje informacija ni odgovarajuće stanje znanstvenih spoznaja. Zabrana uvoza divljih ptica u cijelom svijetu temelji se i dalje na spoznajama i pretpostavkama iz 2005. kada se tzv. ptičja gripa – počevši iz azijskoga područja – prvi put proširila prema Europi i kada se moralo brzo postupati. Prema mišljenju tužiteljâ, podaci prikupljeni tijekom sljedećih godina, a u svakom slučaju od 2010., više ne opravdavaju zemljopisno tako dalekosežnu zabranu uvoza. Osim toga, u međuvremenu su moguća druga, učinkovitija sredstva koja treba uzeti u obzir, a koja bi manje opteretila tužitelje poput primjerice dosljednog praćenja ptica selica.
   Kao treće, tužitelji izlažu da im je nastala stvarna i određena šteta te da postoji uzročno posljedična veza između te štete i protupravnog postupanja Komisije.


title: Predmet T-819/14: Tužba podnesena 16. prosinca 2014 – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia protiv Komisije

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/31

         Tužba podnesena 16. prosinca 2014 – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia protiv Komisije
   (Predmet T-819/14)
   (2015/C 089/37)
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Zaklada „Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia” (Sofija, Bugarska) (zastupnik: Hristo Hristev, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pravni akt Europske komisije koji je sadržan u dopisu s referentnim brojem ARES (2014) 2848632-01/09/2014 i njemu priloženoj obavijesti o terećenju br. 3241409948 s referentnim brojem Europske komisije ARES (2014) 2848632-01/09/2014;

               —

               tužitelju dodijeli naknadu troškova koji su mu nastali tijekom postupka;

               —

               podredno, u slučaju odbijanja tužbe za poništenje, u skladu s člankom 87. stavkom 3. podstavkom 2. Poslovnika Općeg suda tuženiku naloži snošenje troškova tužitelja koje mu je zlonamjerno prouzročio.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.
   Prvim tužbenim razlogom ističe da je njegova tužba dopuštena jer pobijani akt treba smatrati izvršavanjem javne ovlasti prema trećim osobama čime je nastao pravni interes za pobijanje utvrđenja povrede koju je počinio, a što je pretpostavka za poduzimanje mjera koje na njega negativno utječu.
   Drugim tužbenim razlogom ističe se da je Europska komisija povrijedila načelo dobre uprave jer s jedne strane nije provela sveobuhvatno, objektivno i dosljedno ispitivanje činjeničnog stanja i nije uzela u obzir pravne argumente osobe na koju se to odnosi te s druge strane nije obrazložila svoj pravni akt.
   Trećim tužbenim razlogom prigovara se da je došlo do povrede načela pravne sigurnosti jer dispozitiv pobijanog akta nije jasan u pogledu njegove prirode.
   Četvrtim tužbenim razlogom ističe se povreda načela zaštite legitimnih očekivanja jer je zbog nepostojanja primjedbi Komisije u odnosu na ranije projekte kako u pogledu izvedbe tako i u pogledu financijskog računovodstva tužitelj imao legitimna očekivanja da je njegovo računovodstvo pravilno i da nije potrebno provoditi ispravke za tekuće ili buduće projekte; time su nastala legitimna očekivanja zbog ponašanja nadležnog tijela, to jest Europske komisije.


title: Predmet C-334/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2013. podnio Bundesfinanzhof (Njemačka) — Nordex Food A/S protiv Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2013. podnio Bundesfinanzhof (Njemačka) — Nordex Food A/S protiv Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Predmet C-334/13)
   2013/C 260/41

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-97/16: Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2017. – Kasztantowicz protiv EUIPO-a – Gbb Group (GEOTEK) („Žig Europske unije — Postupak za opoziv — Verbalni žig Europske unije GEOTEK — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravilo 40. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Dokaz stvarne uporabe žiga — Nepravodobnost — Pravilo 61. stavci 2. i 3. i pravilo 65. stavak 1. Uredbe br. 2868/95 — Obavijest nositelju telefaksom o vremenskom roku — Nepostojanje okolnosti koje bi ponovno mogle dovesti u pitanje podnošenje izvješća koje osigurava EUIPO — Članak 78. Uredbe br. 207/2009 — Pravilo 57. Uredbe br. 2868/95 — Zahtjev za saslušanje svjedoka — Margina prosudbe EUIPO-a”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/23

         Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2017. – Kasztantowicz protiv EUIPO-a – Gbb Group (GEOTEK)
   (Predmet T-97/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za opoziv - Verbalni žig Europske unije GEOTEK - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravilo 40. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Dokaz stvarne uporabe žiga - Nepravodobnost - Pravilo 61. stavci 2. i 3. i pravilo 65. stavak 1. Uredbe br. 2868/95 - Obavijest nositelju telefaksom o vremenskom roku - Nepostojanje okolnosti koje bi ponovno mogle dovesti u pitanje podnošenje izvješća koje osigurava EUIPO - Članak 78. Uredbe br. 207/2009 - Pravilo 57. Uredbe br. 2868/95 - Zahtjev za saslušanje svjedoka - Margina prosudbe EUIPO-a”))
   (2017/C 195/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Martin Kasztantowicz (Berlin, Njemačka) (zastupnik: R. Ronneburger, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i A. Söder, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Gbb Group Ltd (Letchworth, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. prosinca 2015. (predmet R 3025/2014-5) koja se odnosi na postupak za opoziv između društva Gbb Group i M. Kasztantowicza.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Martinu Kasztantowiczu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 145, 25. 4. 2016.


title: Predmet C-346/15 P: Žalba koju je 9. srpnja 2015. podnio Steinbeck GmbH protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 30. travnja 2015. u spojenim predmetima T-707/13 i T-709/13, Steinbeck GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/22

         Žalba koju je 9. srpnja 2015. podnio Steinbeck GmbH protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 30. travnja 2015. u spojenim predmetima T-707/13 i T-709/13, Steinbeck GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-346/15 P)
   (2015/C 302/28)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Steinbeck GmbH (zastupnici: M. Heinrich, odvjetnik, M. Fischer, odvjetnica)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Žalbeni zahtjev

               —

               ukinuti presudu Općeg suda od 30. travnja 2015. u spojenim predmetima T-707/13 i T-709/13;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj smatra da pobijana presuda povređuje članak 7. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 (1) iz sljedećih razloga:

               1.

               Opći sud je kao jedini razlog za nepostojanje razlikovnog karaktera žiga „BE HAPPY” naveo da bi se on mogao percipirati kao reklamni slogan. To je u izravnoj suprotnosti sa sudskom praksom Suda Europske unije, prema kojoj to samo za sebe nije dovoljno da se ne prizna razlikovni karakter.

               2.

               Nadalje, Opći sud nije iznio nikakvu konkretnu vezu između žiga „BE HAPPY” i proizvoda registriranih za taj žig koja ne zahtijeva minimalnu mjeru tumačenja od strane relevantne javnosti. Naprotiv, stvorena je proizvoljna veza između proizvoda i znaka koja, čak i ako postoji, zahtijeva napor tumačenja od strane relevantne javnosti.

               3.

               Opći sud je stoga pravno pogrešno primijenio kriterije za ocjenu razlikovnog karaktera žiga „BE HAPPY”.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (kodificirana verzija) (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet T-800/16: Tužba podnesena 16. studenoga 2016. – Mayekawa Europe protiv Komisije

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/44

         Tužba podnesena 16. studenoga 2016. – Mayekawa Europe protiv Komisije
   (Predmet T-800/16)
   (2017/C 022/60)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mayekawa Europe (Zaventem, Belgija) (zastupnici: H. Gilliams i J. Bocken, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 11. siječnja 2016. o sustavu državnih potpora o izuzeću plaćanja poreza na višak dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koji je provela Kraljevina Belgija (1);

               —

               podredno, poništi članke 2. do 4. Odluke;

               —

               u svakom slučaju, poništi članke 2. do 4. te odluke u djelu u kojem ti članci (a) zahtijevaju povrat od subjekata različitih od onih kojima je izdano „porezno mišljenje o višku dobiti” kako je definirano u Odluci i (b) zahtijevaju povrat iznosa koji je jednak korisnikovim uštedama na porezima, a da Belgiji ne dopušta da uzme u obzir stvarnu prilagodbu na više koju je provela druga porezna uprava; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti i povredi obveze obrazlaganja u dijelu u kojem se pobijanom odlukom utvrđuje postojanje programa potpore.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a i povredi obveze obrazlaganja te očitoj pogrešci u ocjeni u dijelu u kojem se pobijanom odlukom navodni program kvalificira kao selektivna prednost.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a i očitoj pogrešci u ocjeni u dijelu u kojem se pobijanom odlukom tvrdi da navodni program dovodi do prednosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a, povredi legitimnih očekivanja i načela proporcionalnosti, očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti i povredi obveze obrazlaganja u dijelu u kojem se pobijanom odlukom Belgiji nalaže da vrati potporu.

      (1)  Odluka Komisije (EU) 2016/1699 оd 11. siječnja 2016. o programu državnih potpora u pogledu izuzeća od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koji je provela Belgija (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 9837) (SL 2016., L 260, str. 61)


title: Predmet C-361/14 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Petera McBridea i dr. „Žalba — Mjere očuvanja resursa i restrukturiranje sektora ribarstva — Zahtjevi za povećanje tonaže za sigurnosne potrebe — Poništenje od strane sudova Unije prvotne odluke o odbijanju — Članak 266. UFEU-a — Stavljanje izvan snage pravne osnove na kojoj se temeljila ta odluka o odbijanju — Nadležnost i pravna osnova za usvajanje novih odluka — Poništenje od strane Općeg suda novih odluka o odbijanju — Načelo pravne sigurnosti”

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/5

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Petera McBridea i dr.
   (Predmet C-361/14 P) (1)

   („Žalba - Mjere očuvanja resursa i restrukturiranje sektora ribarstva - Zahtjevi za povećanje tonaže za sigurnosne potrebe - Poništenje od strane sudova Unije prvotne odluke o odbijanju - Članak 266. UFEU-a - Stavljanje izvan snage pravne osnove na kojoj se temeljila ta odluka o odbijanju - Nadležnost i pravna osnova za usvajanje novih odluka - Poništenje od strane Općeg suda novih odluka o odbijanju - Načelo pravne sigurnosti”)
   (2016/C 305/07)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i A. Szmytkowska, agenti, uz asistenciju B. Dohertya, Barristera)

      Druge stranke u postupku: Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen Ltd, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers Ltd, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy, Brendan Gill (zastupnici: N. Travers SC, D. Barry, Solicitor i E. Barrington SC)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje troškova.

      (1)  SL C 339, 29. 9. 2014.


title: Predmet T-729/15: Tužba podnesena 17. prosinca 2015. – MSD Animal Health Innovation and Intervet international protiv EMA-e

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/41

         Tužba podnesena 17. prosinca 2015. – MSD Animal Health Innovation and Intervet international protiv EMA-e
   (Predmet T-729/15)
   (2016/C 059/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Njemačka) i Intervet international BV (Boxmeer, Nizozemska) (zastupnici: J. Stratford, QC, C. Thomas, Barrister, P. Bogaert, lawyer, B. Kelly i H. Billson, Solicitors)

      Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku EMA-e od 25. studenoga 2015., dostavljenu tužiteljima 3. prosinca 2015., kojom se trećoj osobi omogućuje pristup informacijama o veterinarskom medicinskom proizvodu, sukladno Uredbi (EZ) br. 1049/2001 (SL 2001, L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.), u dijelu u kojem se odnosi na gospodarski povjerljive informacije objavom kojih dolazi do povrede tužiteljevih prava te u dijelu u kojem je odluka zabranjena pravom Unije;

               —

               naloži EMA-i snošenje svih troškova ovih postupaka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom navodi se da je odnosni dokument zaštićen prema članku 4. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 sukladno općem načelu povjerljivosti.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom navodi se da odnosni dokument u cijelosti čine informacije povjerljive iz komercijalnih razloga koje su zaštićene člankom 4. stavkom 2. navedene uredbe.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom navodi se da bi objava dokumenta ugrozila proces odlučivanja u EMA-e.

               4.

               Četvrtim tužbenim razlogom navodi se da EMA nije provela zakonom propisano odvagivanje razloga.

               5.

               Petim tužbenim razlogom navodi se da bi ishod odgovarajućeg zakonom propisanog odvagivanja razloga, bila odluka da se ne objavi nijedan dio dokumenta ili barem odluka da se pristupi izmjenama koje su predložili tužitelji.


title: Predmet T-168/15: Tužba podnesena 1. travnja 2015. – Helenska Republika protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/29

         Tužba podnesena 1. travnja 2015. – Helenska Republika protiv Komisije
   (Predmet T-168/15)
   (2015/C 245/35)
   Jezik postupka: grčka

      Stranke

      Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou i Α. Ε. Vasilopoulou)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije br. C(2015) 252 final od 26. siječnja 2015.„o smanjenju privremenih plaćanja u odnosu na Program ruralnog razvoja Grčke u programskom razdoblju 2007.-2013. i troškove za razdoblja od 1. siječnja 2014. do 31. ožujka 2014. i od 1. travnja 2014. i 30. lipnja 2014., CCI 2007 GR 06 RPO 001” u iznosima od 275.118,75 eura i 2.940.050 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da je pobijana odluka donesena na temelju pogrešnog tumačenja i pogrešne primjene članka 16. stavka 4. Uredbe Komisije br. 883/2006 od 21. lipnja 2006. (1), na temelju povrede nadležnosti Komisije ratione temporis i bitne povrede postupka koji je uređen tom odredbom.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je odluka donesena na temelju pogrešnog tumačenja i pogrešne primjene članka 41. stavka 1. Uredbe br. 1306/2013 (2).

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na pogrešnom tumačenju i pogrešnoj primjeni, od strane Komisije, članka 26. stavka 5. Uredbe br. 1290/2005 (3), članka 27. stavaka 3. i 4. iste uredbe, članka 36. stavka 5. Uredbe br. 1306/2013 i članka 41. stavka 3. iste uredbe kao i na povredi načela ne bis in idem, načela legitimnih očekivanja i prava na kontradiktorni postupak i prava obrane Helenske Republike.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da je odluka Komisije donesena na temelju pogrešnog tumačenja i pogrešne primjene članka 27. stavka 4. Uredbe br. 1290/2005 i članka 41. stavka 3. Uredbe br. 1306/2013 te na povredi načela proporcionalnosti.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tome da je pobijana odluka donesena na temelju pogrešnog tumačenja i pogrešne primjene članka 27. stavka 4. Uredbe br. 1290/2005 i članka 41. stavka 3. Uredbe br. 1306/2013 te na povredi instituta više sile i izvanredne okolnosti.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 883/2006 od 21. lipnja 2006. o određivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u vezi s vođenjem računa od strane agencija za plaćanje, izjavama o izdacima i prihodima te uvjetima za nadoknadu izdataka u okviru EFJP i EPFRR (SL L 171., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 54.)

      (2)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL L 347., str. 549.).

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)


title: Predmet C-222/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2015. uputio Pécsi Törvényszék (Mađarska) – Hőszig Kft protiv Alstom Power Thermal Services

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2015. uputio Pécsi Törvényszék (Mađarska) – Hőszig Kft protiv Alstom Power Thermal Services
   (Predmet C-222/15)
   (2015/C 245/12)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Pécsi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hőszig Kft

      Tuženik: Alstom Power Thermal Services

      Prethodna pitanja

               I.

               Kada je riječ o Uredbi (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) (1) [u daljnjem tekstu: „Uredba br. 593/2008”]:

                           1.

                           Može li sud države članice tumačiti izraz „iz okolnosti proizlazi”, sadržan u članku 10. stavku 2. Uredbe br. 593/2008, na način da se prilikom ispitivanja „okolnosti koje je potrebno uzeti u obzir” za određivanje razumnosti nepostojanja pristanka u skladu s pravom države u kojoj stranka ima uobičajeno boravište, potrebno osloniti na okolnosti sklapanja ugovora, predmet ugovora i njegovo izvršenje?

                                       1.1.

                                       Treba li učinak, koji je naveden u članku 10. stavku 2., a proizlazi iz situacije opisane u gore navedenoj točki 1., tumačiti na način da, kada, zbog toga što se bilo koja od stranaka poziva [na pravo države uobičajenog boravišta] iz okolnosti koje je potrebno uzeti u obzir proizlazi da davanje pristanka na pravo koje se primjenjuje u skladu sa stavkom 1. nije bilo razumni učinak ponašanja te stranke, sud treba ocijeniti postojanje i valjanost ugovorne odredbe na temelju prava države u kojoj stranka koja se na taj način poziva na to pravo ima uobičajeno boravište?

                           2.

                           Može li sud te države članice tumačiti odredbe članka 10. stavka 2. Uredbe br. 593/2008 na način da taj sud može prema slobodnoj ocjeni odrediti – vodeći računa o svim okolnostima slučaja – je li, s obzirom na sve okolnosti koje valja uzeti u obzir, pristanak na pravo koje se primjenjuje u skladu s člankom 10. stavkom 1. bio razumni učinak ponašanja stranke?

                           3.

                           Ako se, u skladu s člankom 10. stavkom 2. Uredbe br. 593/2008, bilo koja stranka osloni na pravo države u kojoj ima uobičajeno boravište kako bi se utvrdilo da ona nije dala pristanak, treba li sud države članice uzeti u obzir pravo države u kojoj ta stranka ima uobičajeno boravište na način da na temelju prava te države pristanak te stranke na pravo izabrano ugovorom, zbog navedenih „okolnosti”, nije bio razumno ponašanje?

                                       3.1.

                                       Ako je tome tako, je li u suprotnosti s pravom Zajednice tumačenje suda države članice u skladu s kojim se ispitivanje „okolnosti” za potrebe određivanja je li nepostojanje pristanka bilo razumno odnosi na okolnosti sklapanja ugovora, predmet ugovora i njegovo izvršenje?

               II.

               Kada je riječ o Uredbi Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (Bruxelles I) (2) [u daljnjem tekstu: Uredba br. 44/2001]:

                           1.

                           Je li u suprotnosti s odredbama članka 23. stavka 1. Uredbe br. 44/2001 tumačenje suda države članice prema kojem je potreban izbor određenog suda, ili je – uzimajući u obzir ono što je određeno u uvodnoj izjavi 14. te uredbe – dovoljno da volja i namjera stranaka nedvojbeno proizlaze iz teksta ugovora?

                                       1.1

                                       Je li u skladu sa sadržajem članka 23. stavka 1. Uredbe br. 44/2001 tumačenje suda države članice prema kojem je klauzula o ugovorenoj nadležnosti, koja je uključena u opće uvjete poslovanja jedne od stranaka i na temelju koje su stranke ugovorile da će za sporove koji nastanu zbog ili u vezi s valjanošću, izvršenjem ili prestankom važenja narudžbe koje one nisu mogle sporazumno riješiti biti isključivo i konačno nadležni sudovi grada određene države članice, konkretno sudovi u Parizu, dovoljno precizna da iz njezina teksta – vodeći računa o onome što je navedeno u uvodnoj izjavi 14. navedene uredbe – nedvojbeno proizlazi volja ili namjera stranaka glede izabrane države članice?

      (1)  SL L 177, str. 6. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 109.).

      (2)  SL L 12, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.).


title: Predmet T-248/10: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2013. — Italija protiv Komisije ( „Pravila o jeziku — Obavijest o javnom natječaju za zapošljavanje administratora — Izbor drugog jezika između tri jezika — Uredba br. 1 — Članak 1.d, stavak 1., članak 27. prva alineja i članak 28. točka (f) Statuta — Članak 1. stavak 1. točka (f) Dodatka III. Statuta — Obveza obrazlaganja — Načelo nediskriminacije” )

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/11

         Presuda Općeg suda od 16. listopada 2013. — Italija protiv Komisije
   (Predmet T-248/10) (1)

   (Pravila o jeziku - Obavijest o javnom natječaju za zapošljavanje administratora - Izbor drugog jezika između tri jezika - Uredba br. 1 - Članak 1.d, stavak 1., članak 27. prva alineja i članak 28. točka (f) Statuta - Članak 1. stavak 1. točka (f) Dodatka III. Statuta - Obveza obrazlaganja - Načelo nediskriminacije)
   2013/C 352/19
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall, J. Baquero Cruz i B. Eggers, a zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje obavijesti o javnom natječaju EPSO/AD/177/10, za utvrđivanje rezervne liste za zapošljavanje administratora (AD 5) u području europske javne uprave, prava, ekonomije, revizije te informacijskih i komunikacijskih tehnologija (ICT) (SL 2010 C 64 A, str. 1.)

      Izreka

               1.

               Poništava se obavijest o javnom natječaju EPSO/AD/177/10, za utvrđivanje rezervne liste za zapošljavanje administratora (AD 5) u području europske javne uprave, prava, ekonomije, revizije te informacijskih i komunikacijskih tehnologija

               2.

               Nalaže se Europskoj komisiji da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Talijanske Republike.

      (1)  SL C 209, 31.7.2010.


title: Presuda Suda od 10. studenoga 2014. u predmetu E-9/14 – Otto Kaufmann AG (Dopuštenost – Razmjena informacija o kaznenim presudama protiv pravnih osoba – Sloboda pružanja usluga – Sloboda poslovnog nastana – Direktiva 2004/18/EZ – Direktiva 2006/123/EZ)

text:
               4.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 183/6

         PRESUDA SUDA
   od 10. studenoga 2014.
   u predmetu E-9/14
   Otto Kaufmann AG
   (Dopuštenost – Razmjena informacija o kaznenim presudama protiv pravnih osoba – Sloboda pružanja usluga – Sloboda poslovnog nastana – Direktiva 2004/18/EZ – Direktiva 2006/123/EZ)
   (2015/C 183/07)
   U predmetu E-9/14, Otto Kaufmann AG – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Prvostupanjski sud Lihtenštajna (Fürstliches Landgericht des Fürstentums Lihtenštajn) za tumačenje prava EGP-a u pogledu evidencije kaznenih presuda protiv pravnih osoba, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 10. studenoga 2014. kao u izreci:
   Člankom 31. i 36. Sporazuma o EGP-u ne propisuje se vođenje jasne evidencije kaznenih presuda protiv pravnih osoba. Odredbama poput članka 45. Direktive 2004/18/EZ i članka 33. Direktive 2006/123/EZ od država EGP-a može se zahtijevati da na zahtjev druge države EGP-a dostave informacije o kaznenim presudama od važnosti za sposobnosti i profesionalnu odgovornost pravnih osoba. Međutim, na temelju tih direktiva čuvanje relevantnih informacija i rukovanje njima uređeno je nacionalnim zakonodavstvom.


title: Predmet T-289/14: Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – H-O-T Servicecenter Nürnberg i dr. protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/41

         Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – H-O-T Servicecenter Nürnberg i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-289/14)
   2014/C 223/44
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Nürnberg, Njemačka), H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Schmölln), H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Memmingerberg), EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Nürnberg) (zastupnici: A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler i T. Woltering, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku tuženika od 18. prosinca 2013. o otvaranju formalnog istražnog postupka u predmetu Državne potpore SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Potpora za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora i ograničavanje EEG nameta za energetski intenzivna poduzeća), SL C 37, 7.2.2014., str. 73.;

               —

               spoji ovaj postupak i postupak povodom tužbe za poništenje sporne odluke koju je Njemačka podnijela Općem sudu (zahtjev podnesen 21. ožujka 2014.);

               —

               podredno: priloži spisu akte iz postupka koji se odnosi na tužbu Njemačke;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu deset tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nepostojanje prednosti

                           —

                           Tužitelji ističu da posebno korekcijsko uređenje iz Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) energetski intenzivnim poduzećima industrije kaljenja i premazivanja općenito, a posebice tužiteljima, ne dodjeljuje nikakvu prednost.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nepostojanje selektivne prednosti

                           —

                           Tužitelji također ističu da im posebno korekcijsko uređenje a fortiori ne donosi selektivnu prednost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog: nekorištenje državnih sredstava

                           —

                           Tužitelji nadalje smatraju posebno korekcijsko uređenje ne predstavlja potporu „koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava” u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: nenarušavanje tržišnog natjecanja

                           —

                           Tužitelji ističu da posebno korekcijsko uređenje ne narušava tržišno natjecanje u Europskoj uniji.

               5.

               Peti tužbeni razlog: nedostatak utjecaja na trgovinu između država članica

                           —

                           Tužitelji nadalje ističu da posebno korekcijsko uređenje ne utječe na trgovinu između država članica.

               6.

               Šesti tužbeni razlog: ukidanje ili znatno smanjenje posebnog korekcijskog uređenja povređuje temeljna prava tužiteljâ

                           —

                           Tužitelji navode da bi smatranje posebnog korekcijskog uređenja potporom ili njegovo znatno smanjenje ne samo prekoračilo jasno utvrđene granice članka 107. UFEU-a koje je odredio Sud Europske unije, već bi i temeljni zahtjev materijalne pravednosti opterećenja bio povrijeđen. Ukidanje ili znatno smanjenje posebnog korekcijskog uređenja stoga bi povrijedilo temeljna prava tužiteljâ, osobito njihova temeljna prava iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog: Odluka Komisije od 22. svibnja 2002. odnosi se na posebno korekcijsko uređenje

                           —

                           Tužitelji nadalje ističu da je Komisija u Odluci od 22. svibnja 2002. izričito utvrdila da EEG i pripadajuća „korekcijska uređenja” ne ispunjavaju kriterije potpore (1). Ta odluka također se odnosi na posebno korekcijsko uređenje.

               8.

               Osmi tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni i nedostatno prethodno ispitivanje

                           —

                           Tužitelji također navode da Komisija nije primjereno ispitala pa onda ni zaključila da su izuzeća za energetski intenzivna poduzeća opravdana s obzirom na cilj, prirodu odn. unutrašnju strukturu EEG-a te da stoga ne predstavljaju selektivnu prednost.

               9.

               Deveti tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje

                           —

                           Tužitelji također prigovaraju da ih je Komisija u svakom slučaju trebala saslušati prije donošenja odluke s tako teškim pravnim posljedicama.

               10.

               Deseti tužbeni razlog: nedostatno obrazloženje

                           —

                           Naposljetku tužitelji ističu da odluka o otvaranju u bitnim točkama nije dostatno obrazložena.

      (1)  Dopis Komisije od 22. svibnja 2002., C (2002) 1887 fin./državna potpora NN 27/2000-Njemačka


title: Predmet T-267/15: Tužba podnesena 27. svibnja 2015. – db Technologies Deutschland protiv OHIM-a – MIP Metro (Sigma)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/40

         Tužba podnesena 27. svibnja 2015. – db Technologies Deutschland protiv OHIM-a – MIP Metro (Sigma)
   (Predmet T-267/15)
   (2015/C 245/48)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: db Technologies Deutschland GmbH (Köln, Njemačka) (zastupnik: K. Zingsheim, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig: verbalni žig Zajednice „Sigma” – prijava za registraciju br. 10 779 734

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. ožujka 2015. u predmetu R 1444/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odluku OHIM-a od 28. travnja 2014. i odbaci prigovor podnositelja prigovora/tuženika u postupku pred žalbenim vijećem;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.