title: Predmet T-219/14: Tužba podnesena 2. travnja 2014 . – Regione autonoma della Sardegna protiv Komisije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/49

         Tužba podnesena 2. travnja 2014. – Regione autonoma della Sardegna protiv Komisije
   (Predmet T-219/14)
   2014/C 175/68
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Regione autonoma della Sardegna (zastupnici: T. Ledda, S. Sau, G. Roberti, G. Bellitti i I. Perego, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti ili djelomično poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je Komisija:

                           —

                           naknadu za pružanje javnih usluga određenu regionalnim zakonom br. 15 od 7. kolovoza 2012 . i povećanje kapitala koje je 15. lipnja 2012. odobrila glavna skupština dioničara Saremara kvalificirala kao državne potpore;

                           —

                           utvrdila da su takve mjere nespojive s unutarnjim tržištem i odredila njihov povrat;

               —

               na temelju članka 277. UFEU-a utvrdi da su članak 4. točka (f) Odluke 2012/21/EU i točka 9. Okvira Europske Unije za državnu potporu u obliku naknade za pružanje javne usluge (2011) nezakoniti i neprimjenjivi;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova je tužba podnesena protiv Odluke Europske komisije od 22. siječnja 2014. o mjerama potpore SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C) koje je regija Sardinija izvršila u korist Saremara. Tom je odlukom utvrđeno da je nespojiva s unutarnjim tržištem potpora koju je tužitelj dodijelio Saremaru u svrhu osiguranja pružanja usluge od javnog interesa prijevoza kabotažom između Sardinije i kopna u razdoblju od 2011. do 2012. i koja je trebala učiniti taj prijevoz cjenovno što pristupačnijim za korisnike.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog

                           —

                           Tuženik je zbog pogreške u ocjeni činjenica i u obrazlaganju povrijedio članak 106. stavak 2. UFEU-a jer se, osim što je na pogrešan način definirao pružanje javne usluge Saremara, nije ograničio samo na puku ocjenu očite pogreške, već je ušao u meritum odlukâ države članice te se na taj način umiješao u njezine izbore na području ekonomske i socijalne politike;

               2.

               Drugi tužbeni razlog

                           —

                           Tuženik je povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a i članak 106. stavak 2. UFEU-a kada je utvrdio da u predmetnom slučaju nisu ispunjeni uvjeti predviđeni sudskom praksom u predmetu Altmark. U tom pogledu Komisija je počinila pogrešku u ocjeni činjenica i u obrazlaganju, utvrdivši, između ostalog, da tržište daje odgovarajuća i dovoljna jamstva za ispunjavanje potreba javnih usluga koje je regija identificirala;

               3.

               Treći tužbeni razlog

                           —

                           Tuženik je također povrijedio članak 106. stavak 2. UFEU-a, kao i Odluke br. 2005/824/EZ i 2012/21/EU, te je počinio pogrešku u ocijeni činjenica i u obrazlaganju u dijelu u kojem je (i) utvrdio da je Odluka 2005/824/EZ neprimjenjiva ratione temporis; (ii) u svakom slučaju zaključio da u konkretnom slučaju nije udovoljeno načelima uspostavljenima navedenim odlukama;

               4.

               Četvrti tužbeni razlog

                           —

                           Tuženik je povrijedio članak 106. stavak 2. UFEU-a te je počinio pogrešku u ocijeni činjenica i u obrazlaganju u dijelu u kojem je društvo Saremar okvalificirao kao poduzeće u poteškoćama u smislu Smjernica o državnim potporama za spašavanje i restrukturiranje poduzeća u poteškoćama;

               5.

               Peti tužbeni razlog

                           —

                           Tuženik je zbog pogreške u ocjeni činjenica i prava povrijedilo članak 106. stavak 2. UFEU-a kada je utvrdio da nisu ispunjeni uvjeti spojivosti mjere s unutarnjim tržištem predviđeni Okvirom Europske Unije za državnu potporu u obliku naknade za javne usluge (2011);

               6.

               Šesti tužbeni razlog

                           —

                           Naposljetku, tuženik je povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a te je pogrešno ocijenio činjenice i pravo kada je riječ o prirodi dokapitalizacije društva Saremar koju je provela regija Sardinija utvrdivši da ona predstavlja prednost za Saremar te da u svakom slučaju nije u skladu s načelom tržišnog gospodarstva.


title: Predmet C-132/14: Tužba podnesena 21. ožujka 2014. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/24

         Tužba podnesena 21. ožujka 2014. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-132/14)
   2014/C 175/30
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europski parlament (zastupnici: I. Liukkonen i L. Visaggio, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

               —

               poništiti Uredbu Vijeća (EU) br. 1385/2013 od 17. prosinca 2013. o izmjeni uredbi Vijeća (EZ) br. 850/98 i (EZ) br. 1224/2009 i uredbi (EZ) br. 1069/2009, (EU) br. 1379/2013 i (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća zbog izmjene statusa departmana Mayotte u odnosu na Europsku uniju (1);

               —

               naložiti Vijeću Europske unije snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Europski parlament zahtijeva poništenje Uredbe (EU) br. 1385/2013, koju je Vijeće usvojilo na pravnom temelju članka 349. UFEU-a.
   Parlament osporava izbor pravnog temelja Vijeća, jer se na članku 349. UFEU-a ne mogu zasnivati sve usvojene mjere, već samo neke od njih koje se sastoje u odstupanju od primjene prava Unije na Mayotte. Dakle, pobijana uredba ujedno primjenjuje mjere u odgovarajućim područjima zajedničke ribarstvene politike i zaštite javnog zdravlja, a da te mjere nemaju za osnovu posebnu gospodarsku i socijalnu strukturi Mayottea.
   Prema stajalištu Parlamenta, predmetni akt je, sukladno različitim područjima koje uređuje, trebao biti usvojen zajednički, na temelju članka 43. stavka 2., članka 168. stavka 4. točke (b) i članka 349. UFEU-a, a ne samo na temelju članka 349. UFEU-a.

      (1)  SL L 354, str. 86.


title: Predmet C-640/16 P: Žalba koju je 9. prosinca 2016. podnio Greenpeace Energy eG protiv odluke Općeg suda (peto vijeće) od 26. rujna 2016. u predmetu T-382/15, Greenpeace Energy eG protiv Europske komisije

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/19

         Žalba koju je 9. prosinca 2016. podnio Greenpeace Energy eG protiv odluke Općeg suda (peto vijeće) od 26. rujna 2016. u predmetu T-382/15, Greenpeace Energy eG protiv Europske komisije
   (Predmet C-640/16 P)
   (2017/C 038/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Greenpeace Energy eG (zastupnici: D. Fouquet, S. Michaels, J. Nysten, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da,

               —

               ukine odluku Općeg suda od 26. rujna 2016. u predmetu T-382/15, Greenpeace Energy eG, u odnosu na žalitelja,

               —

               predmet vrati na ponovno odlučivanje Općem sudu,

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka, uključujući troškove odvjetnika i putne troškove.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe pet žalbenih razloga:

               1.

               Opći sud Europske unije očito smatra da treći dio stavka 4. članka 263. UFEU-a pretpostavlja da regulatorni akti, koji se mogu pobijati na temelju te odredbe, moraju imati opću primjenu. Međutim takvo pravno shvaćanje treba s obzirom na tekst i nastanak odredbe, među ostalim i namjeru zakonodavca Unije, gledati kao pogrešku koja se tiče prava.

               2.

               Opći sud Europske unije očito smatra da kod izravnog utjecaja regulatornih akta koji ne podrazumijevaju provedbene mjere, postoje dva zasebna mjerila, koja su podložna zasebnoj ocjeni. Međutim, na to treba odgovoriti negativno s obzirom na to da s jedne strane nisu potrebne daljnje provedbene mjere ni od strane Ujedinjene Kraljevine ni Europske komisije, i s druge strane odobrenje potpore će imati neposredni učinak na tržište, to jest osjetiti će se neposredni natjecateljski učinci za žalitelja.

               3.

               Opći sud Europske unije prigovara da žalitelj nije dovoljno objasnio svoj izravni i osobni utjecaj. Međutim Opći sud nije iznio njihove informacije odnosno nisu pravilno razmotrene.

               4.

               Opći sud Europske unije očito smatra da mogućnost individualizacije prema trećem dijelu stavka 4. članka 263. UFEU-a u skladu sa sudskom praksom u predmetu Plaumann treba odbiti ako postoje drugi poduzetnici, poput žalitelja, na koje utječu natjecateljski učinci odobrenja potpore. Međutim, s obzirom na sudsku praksu, osobito u predmetu C-309/89 Codorniu to se čini pravno pogrešnim, uskim tumačenjem. Nadalje, žalitelj se poziva na svoja očitovanja o činjenicama u tužbi, koja pokazuju dovoljnu mogućnost individualizacije, ali koje Opći sud očito nije ocijenio ili nije dovoljno ocijenio.

               5.

               Čini se da Opći sud Europske unije smatra da se učinkovita pravna zaštita protiv Komisijine odluke o odobrenju potpore može pružiti putem nacionalnih sudova. To bi značilo da zakonodavac Unije s obvezom da državama članicama osigura odgovarajuće pravne lijekove (članak 19. stavak 1. i stavak. 2 UEU-a), ostavlja nadzor pojedinačnih akata institucija Unije, poput Europske komisije, nacionalnim sudovima. Međutim to se stajalište ne može prihvatiti s obzirom na sudsku praksu Suda Europske unije o aktima Unije i postojeća pravna sredstva kao i osobito s obzirom na podjelu nadležnosti između nacionalnih sudova i Europske komisije u pravu potpora, te se treba smatrati pogreškom koja se tiče prava.


title: Predmet C-697/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. prosinca 2015. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – MB Srl protiv Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. prosinca 2015. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – MB Srl protiv Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)
   (Predmet C-697/15)
   (2016/C 106/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: MB Srl

      Tuženik: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

      Prethodna pitanja

   Protivi li se nacionalno uređenje poput onog talijanskog koje proizlazi iz članka 87. stavka 4., članka 86. stavka 3.a Zakonodavne uredbe br. 163 iz 2006. i članka 26. stavka 6. Zakonodavne uredbe br. 81 iz 2008. kako je protumačeno u presudama br. 3 i 9 koje je opća sjednica Consiglio di Stato donijela obavljajući svoju dužnost ujednačenog tumačenja prava, na temelju članka 99. Zakona o upravnom postupku, u skladu s kojim presudama se, ako u ekonomskim ponudama u provedbi natječaja za javne radove nisu posebno navedeni troškovi zaštite na radu, društvo ponuditelj u svakom slučaju isključuje, čak i ako obveza odvojenog navođenja nije bila posebno propisana ni u propisima o javnom natječaju ni u priloženom obrascu za podnošenje ponuda, neovisno o tome što se u ponudi sadržajno poštuju minimalni troškovi za zaštitu na radu, načelima Zajednice o zaštiti legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti, načelima slobodnog kretanja robe, slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga iz Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i načelima uzajamnog priznavanja, koja su (zadnje) navedena u Direktivi 2014/24/EU (1)?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL L 94, str. 65.)


title: Predmet C-13/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. siječnja 2017. uputio Conseil d'État (Francuska) – Fédération des entreprises de la beauté protiv Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. siječnja 2017. uputio Conseil d'État (Francuska) – Fédération des entreprises de la beauté protiv Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances
   (Predmet C-13/17)
   (2017/C 095/12)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Fédération des entreprises de la beauté

      Tuženici: Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

      Prethodna pitanja

               1.

               Odnosi li se priznavanje jednakovrijednosti osposobljavanja koje države članice mogu provesti primjenom članka 10. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o kozmetičkim proizvodima (1) samo na osposobljavanja provedena u trećim zemljama izvan Europske unije?

               2.

               Ovlašćuju li odredbe članka 10. stavka 2. Uredbe državu članicu da odredi discipline koje se mogu smatrati „sličnima” medicini, farmaciji odnosno toksikologiji i razine kvalifikacija koje ispunjavaju uvjete iz Uredbe?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, prema kojim se kriterijima discipline mogu smatrati „sličnima” medicini, farmaciji odnosno toksikologiji?

      (1)  SL L 342, str. 59. (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 27., str. 152.)


title: Predmet T-7/16: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2016. – LA TARTE TROPÉZIENNE protiv EUIPO-a (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ) („Žig Europske unije — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ — Apsolutni razlog za odbijanje — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/22

         Presuda Općeg suda od 28. listopada 2016. – LA TARTE TROPÉZIENNE protiv EUIPO-a (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)
   (Predmet T-7/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ - Apsolutni razlog za odbijanje - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 462/27)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: LA TARTE TROPÉZIENNE (Cogolin, Francuska) (zastupnik: T. Cuche, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. listopada 2015. (predmet R 720/2015-4), koja se odnosi na međunarodnu registraciju u kojoj je naznačena Europska unija za figurativni žig LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu LA TARTE TROPÉZIENNE nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 90, 7. 3. 2016.


title: Predmet T-769/16: Tužba podnesena 7. studenoga 2016. – Picard protiv Komisije

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/44

         Tužba podnesena 7. studenoga 2016. – Picard protiv Komisije
   (Predmet T-769/16)
   (2017/C 014/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Maxime Picard (Hettange-Grande, Francuska) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva:

               —

               poništenje odluke kojom se unaprijed utvrđuju određeni elementi njegovih mirovinskih prava odnosno nedonošenje takve odluke određene Pravilnikom o osoblju što proizlazi iz poruke koju je tužitelju 4. siječnja 2016. uputio voditelj Sektora 001 „Mirovine” Odjela 4 PMO-a kojom se u odgovoru na njegov zahtjev postavljen istoga dana navodi da je došlo do promjene njegovih mirovinskih prava slijedom ponovnog zapošljavanja u funkcijskoj skupini II, s učinkom od 1. lipnja 2014., te je dob u kojoj stječe pravo na umirovljenje pomaknuta na 66 godina, a stopa stjecanja mirovinskih prava na 1,8 %, počevši od 1. lipnja 2014.;

               —

               poništenje, ako je potrebno, odluke Direktora Uprave E Komisijine Glavne uprave za ljudske resurse od 26. srpnja 2016. u dijelu u kojem se njome odbacuje kao nedopušten, jer ne postoji akt koji mu nanosi štetu i podredno odbija kao neosnovan tužiteljev prigovor protiv odluke od 1. travnja 2016. odnosno zbog nepostojanja odluke kako proizlazi iz poruke od 4. siječnja 2016.;

               —

               nalaganje tuženiku da snosi troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj se poziva na jedini tužbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i povredi članka 77. stavaka 2. i 5. Pravilnika o osoblju za dužnosnike (u daljnjem tekst: Pravilnik o osoblju), kao i članka 21. stavka 2. i članka 22. stavka 1. podstavka 2. njegovog Priloga XIII. primjenjivih na temelju članka 109. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, koju sadrži poruka od 4. siječnja 2016. jer se njome kao datum stupanja na dužnost koji se uzima u obzir za primjenu odredaba Pravilnika o osoblju određuje 1. lipnja 2014., dan na koji je primjenom članka 87. stavka 4. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika stupio na snagu ugovor kojim je tužitelj pristupio funkcijskoj skupini II. , a trebalo bi se raditi o 1. srpnju 2008., danu na koji je prvi put stupio u službu u Komisiji kao član ugovornog osoblja funkcijske skupine I.
   Taj se razlog dijeli u dva dijela:

               —

               prvi se dio temelji na činjenici da su Sektor 001 Odjela 4 Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO) i Direktor Uprave E Komisijine Glavne uprave za ljudske resurse (DGHR) pogrešno smatrali, zaključivši da ugovor od 19. svibnja 2014. kojim je tužitelj pristupio FS II predstavlja novi ugovor i ima za posljedicu novo zapošljavanje, da se na njega ne primjenjuju članak 22. stavak 1., podstavak 2. i članak 21. stavak 2. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, te da se nasuprot tome primjenjuju članak 77. stavci 2. i 5. Pravilnika o osoblju, iako je datum stupanja u službu predviđen u člancima 21. i 22. Priloga XIII. datum prvog zapošljavanja.

               —

               drugi se dio temelji na pogrešci koju su također počinili Sektor 1 Odjela PMO-a i Direktor Uprave E DGHR-a kad su utvrdili da se, zbog toga što je ugovorom od 19. svibnja 2014. kojim je tužitelja pristupio FS II prekinut kontinuitet njegove karijere, na njega ne primjenjuju članak 22. stavak 1., podstavak 2., i članak 21. stavak 2. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, te da se nasuprot tome primjenjuju članak 77. stavci 2. i 5. Pravilnika o osoblju, iako je taj ugovor dio njegove kontinuirane karijere zbog toga što je njegov cilj i učinak bio njegovo ponovno razvrstavanje samo uz formalnu promjenu njegovih dužnosti.


title: Predmet C-266/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2014. uputio Audiencia Nacional (Španjolska) – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) protiv Tyco Integrated Security S.L. i Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2014. uputio Audiencia Nacional (Španjolska) – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) protiv Tyco Integrated Security S.L. i Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.
   (Predmet C-266/14)
   2014/C 282/25
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Nacional – Sala de lo Social

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)

      Tuženici: Tyco Integrated Security S.L. i Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 2. Direktive 2003/88/EZ (1) tumačiti na način da vrijeme koje radnik bez stalnog mjesta rada na početku i na kraju svakog radnog dana utroši na putovanja od mjesta svojeg prebivališta do sjedišta poduzetnikova klijenta koje je svakog dana različito te na vraćanje iz sjedišta drugog klijenta koje se također razlikuje u mjesto svojeg prebivališta (prema planu puta ili popisu koje je dan ranije utvrdio poduzetnik), uvijek unutar više ili manje širokog zemljopisnog područja, u okolnostima glavnog postupka koje su objašnjene u obrazloženju ovog pitanja, čini „radno vrijeme” prema definiciji iz navedenog članka Direktive ili ga, suprotno tomu, treba smatrati „vremenom odmora”?

      (1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet T-422/13: Presuda Općeg suda od 5. travnja 2017. – CPME i dr. protiv Vijeća („Damping — Uvoz određenog polietilen tereftalata (PET) podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda — Revizija zbog isteka mjera — Komisijin prijedlog za obnovu navedenih mjera — Odluka Vijeća o prekidu postupka revizije pri čemu te mjere nisu uvedene — Tužba za poništenje — Članak 11. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Vjerojatnost ponovnog nastanka znatne štete — Članak 21. stavak 1. Uredbe br. 1225/2009 — Unijin interes — Očite pogreške u ocjeni — Obveza obrazlaganja — Tužba za naknadu štete”)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/19

         Presuda Općeg suda od 5. travnja 2017. – CPME i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-422/13) (1)

   ((„Damping - Uvoz određenog polietilen tereftalata (PET) podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda - Revizija zbog isteka mjera - Komisijin prijedlog za obnovu navedenih mjera - Odluka Vijeća o prekidu postupka revizije pri čemu te mjere nisu uvedene - Tužba za poništenje - Članak 11. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Vjerojatnost ponovnog nastanka znatne štete - Članak 21. stavak 1. Uredbe br. 1225/2009 - Unijin interes - Očite pogreške u ocjeni - Obveza obrazlaganja - Tužba za naknadu štete”))
   (2017/C 161/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) (Bruxelles, Belgija) i drugih 10 tužitelja čije se tvrtke nalaze u prilogu presudi (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, i J. Beck, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert i J.-P. Hix, agenti, uz asistenciju B. O’Connora, solicitora, i S. Gubel, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tužiteljima: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, A. Demeneix i M. França, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: European Federation of Bottled Waters (EFBW) (Bruxelles, Belgija), Caiba, SA (Paterna, Španjolska), Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB) (Anderlecht, Belgija), Danone (Pariz, Francuska), Nestlé Waters Management & Technology (Issy-les-Moulineaux, Francuska), Pepsico International Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) i Refresco Gerber BV (Rotterdam, Nizozemska), (zastupnik: E. McGovern, barrister)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjevom na temelju članka 263. UFEU-a traži se djelomično poništenje Provedbene odluke Vijeća od 21. svibnja 2013. o odbijanju prijedloga Provedbene [uredbe] Vijeća o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda nakon revizije nakon isteka mjera prema članku 11. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 te o prekidu postupka revizije nakon isteka mjere u vezi s uvozom određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indonezije i Malezije, u mjeri u kojoj bi prijedlog uveo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda (SL 2013., L 136, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 125., str. 67.), jer je njome odbijen prijedlog uvođenja konačnih antidampinških pristojbi na uvoz iz Indije, Tajvana i Tajlanda te je prekinut postupak revizije u odnosu na taj uvoz i, s druge strane, zahtjevom na temelju članka 268. UFEU-a traži se popravljanje štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli.

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena odluka Vijeća od 21. svibnja 2013. o odbijanju prijedloga Provedbene [uredbe] Vijeća o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda nakon revizije nakon isteka mjera prema članku 11. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 te o prekidu postupka revizije nakon isteka mjere u vezi s uvozom određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indonezije i Malezije, u mjeri u kojoj bi prijedlog uveo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda jer je njome odbijen prijedlog uvođenja konačne antidampinške pristojbe na uvoz iz Indije, Tajvana i Tajlanda te je prekinut postupak revizije u vezi s uvozom polietilen tereftalata (PET) podrijetlom iz tih triju zemalja.

               2.

               Odbijaju se zahtjevi za naknadu štete.

               3.

               Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química, SA, Equipolymers Srl, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, M & G Polimeri Italia SpA, Novapet, SA, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group i UAB Orion Global pet snosit će vlastite troškove, osim troškova navedenih u točki 5. izreke.

               4.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

               5.

               European Federation of Bottled Waters (EFBW), Caiba, SA, Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), Danone, Nestlé Waters Management & Technology, Pepsico International Ltd i Refresco Gerber BV snosit će vlastite troškove i tužiteljeve troškove povodom njihove intervencije.

               6.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013.


title: Predmet C-438/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Oberlandesgericht München – Njemačka) – Irmengard Weber protiv Mechthilde Weber (Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 22. točka 1. — Isključiva nadležnost — Postupci čiji su predmet stvarna prava na nekretninama — Priroda prava prvokupa — Članak 27. stavak 1. — Litispendencija — Pojam postupaka o istom predmetu u kojima sudjeluju iste stranke — Odnos između članka 22. točke 1. i članka 27. stavka 1. — Članak 28. stavak 1. — Povezani postupci — Kriteriji procjene zastoja s postupkom)

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Oberlandesgericht München – Njemačka) – Irmengard Weber protiv Mechthilde Weber
   (Predmet C-438/12) (1)

   ((Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 22. točka 1. - Isključiva nadležnost - Postupci čiji su predmet stvarna prava na nekretninama - Priroda prava prvokupa - Članak 27. stavak 1. - Litispendencija - Pojam postupaka o istom predmetu u kojima sudjeluju iste stranke - Odnos između članka 22. točke 1. i članka 27. stavka 1. - Članak 28. stavak 1. - Povezani postupci - Kriteriji procjene zastoja s postupkom))
   2014/C 159/07
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Irmengard Weber

      Tuženik: Mechthilde Weber

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Oberlandesgericht München – Tumačenje članaka 22. točke 1., 27. i 28. te članka 35. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.) – Litispendencija – Postupci o istom predmetu u kojima sudjeluju iste stranke koji se vode pred sudovima različitih država članica – Tumačenje pojmova „isti predmet” i „iste stranke” – Situacija u kojoj je prvi postupak pokrenula treća osoba protiv dviju stranaka, a drugi postupak jedna od tih dviju stranaka protiv one druge

      Izreka

               1.

               Članak 22. točku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da u skupinu sporova „čiji su predmet stvarna prava na nekretninama”, predviđenu tom odredbom, pripada postupak poput onoga koji je pokrenut u predmetnom slučaju pred sudom druge države članice radi utvrđenja nevaljanosti ostvarenja prava prvokupa koje opterećuje tu nekretninu i koje proizvodi učinke prema svima.

               2.

               Članak 27. stavak 1. Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da, prije nego što primjenom te odredbe zastane s postupkom, sud pred kojim nije prvo započet postupak mora ispitati da li se u slučaju nepoštovanja isključive nadležnosti predviđene člankom 22. točkom 1. te uredbe eventualna odluka o meritumu suda pred kojim je prvo započet postupak neće priznati u drugim državama članicama, sukladno članku 35. stavku 1. navedene uredbe.

      (1)  SL C 379, 8.12.2012.


title: Predmet T-343/14: Tužba podnesena 19. svibnja 2014. – Cipriani protiv OHIM-a – Hotel Cipriani (CIPRIANI)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/29

         Tužba podnesena 19. svibnja 2014. – Cipriani protiv OHIM-a – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Predmet T-343/14)
   2014/C 261/53
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Arrigo Cipriani (Venecija, Italija) (zastupnici: A. Vanzetti, S. Bergia, i G. Sironi, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Hotel Cipriani (Venecija, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) donesenu 14. ožujka 2014. u predmetu R 224/2012-4, te, na temelju članka 52. stavka 1. točke (b) i članka 53. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 8.3 talijanskog Zakona o industrijskom vlasništvu, proglasi ništavim žig „Cipriani” br. 115824 čiji je nositelj Hotel Cipriani, za sve proizvode i usluge za koje je žig registriran ili;

               —

               podredno, za sve proizvode ili usluge, osim usluga „hoteli i hotelske rezervacije” ili;

               —

               podredno, u odnosu na usluge „restorana, kafeterija, javnih mjesta za konzumaciju hrane, barova, gostioničara, dostave pića za trenutnu konzumaciju” ili;

               —

               uputi postupak OHIM-u kako bi isti mogao donijeti odluku o proglašenju ništavosti;

               —

               naloži da se Arrigu Ciprianiju u cijelosti nadoknade troškovi ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašenje žiga ništavim: verbalni žig „CIPRIANI” za proizvode i usluge u razredima 16, 35 i 42 – žig Zajednice br. 115 824

      Nositelj žiga Zajednice: Hotel Cipriani

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim: žig je registriran u zloj vjeri te povrjeđuje pravo na renomirano osobno ime „CIPRIANI”

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašenje ništavosti odbijen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 53. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 8.3 talijanskog Zakona o industrijskom vlasništvu;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-166/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2015. uputio Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija (Latvija) – kazneni postupak protiv Aleksandrsa Ranksa i Jurijsa Vasiļevičsa

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2015. uputio Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija (Latvija) – kazneni postupak protiv Aleksandrsa Ranksa i Jurijsa Vasiļevičsa
   (Predmet C-166/15)
   (2015/C 205/29)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija

      Stranke glavnog postupka

      Tuženici: Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs

      Druge stranke: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokoratūra, Microsoft Corporation

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se, u skladu s člankom 5. stavkom 1. i člankom 4. stavkom 2. Direktive 2009/24 (1) Europskog parlamenta i Vijeća, osoba koja je kupila računalni program s korisničkom licencijom na disku koji nije originalan, koji funkcionira i koji ne koristi nijedan drugi korisnik, pozvati na to da je iscrpljeno pravo distribucije primjerka (kopije) tog računalnog programa čiji ga je prvi kupac kupio od nositelja prava na originalni disk, ali koji disk se oštetio i ako je prvi kupac izbrisao svoj primjerak (kopiju) ili ga ne koristi?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, ima li tada osoba koja se može pozvati na to da je iscrpljeno pravo distribucije primjerka (kopije) računalnog programa pravo preprodati trećoj osobi taj računalni program na disku koji nije originalan, u smislu članka 4. stavka 2. i članka 5. stavka 2. Direktive 2009/24?

      (1)  Direktiva 2009/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o pravnoj zaštiti računalnih programa (SL L 111, 5.5.2009, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 268.).


title: Predmet C-185/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. travnja 2017. uputio Administrativen sad Varna (Bugarska) – Nachalnik na Mitnitsa Varna protiv Saksa OOD

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. travnja 2017. uputio Administrativen sad Varna (Bugarska) – Nachalnik na Mitnitsa Varna protiv Saksa OOD
   (Predmet C-185/17)
   (2017/C 213/27)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Varna

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Saksa OOD

      Prethodna pitanja

               1.

               Znači li pravilo uneseno u tablicu br. 3. norme EN 590, sada EN 590: 2014, prema kojemu je „moguće ne primijeniti definiciju dizela iz Carinske tarife Europske unije za klase goriva koje se koriste u arktičkoj klimi odnosno u uvjetima oštre zime” [neslužbeni prijevod] da je moguće da se za tu situaciju ne primjenjuju opća pravila Napomene s objašnjenjem br. 2. Poglavlja 27., točke (d) i (e) Zajedničke carinske tarife u svrhu tarifnog razvrstavanja robe?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i u slučaju da roba odgovara definiciji „dizelskog goriva za primjenu u arktičkoj klimi odnosno u uvjetima oštre zime” prema normi EN 590: treba li je razvrstati pod tarifni broj 2710 19 43 Kombinirane nomenklature za „Dizel” ili je potrebno primijeniti Napomenu s objašnjenjem br. 2. Poglavlja 27., točke (d) i (e) Zajedničke carinske tarife?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: Prema kojim kriterijima treba utvrditi kada primijeniti definiciju dizela prema Zajedničkoj carinskoj tarifi Europske unije, a kada je potrebno primijeniti zahtjeve i metode ispitivanja prema normi EN 590 u svrhu tarifnog razvrstavanja robe?

               4.

               Jesu li metode i pokazatelji za ispitivanje navedeni u Napomeni s objašnjenjem br. 2 Poglavlja 27., točke (d) i (e) Zajedničke carinske tarife dovoljni kako bi se određenu robu moglo precizno i u cijelosti okarakterizirati kao „dizel” ili je potrebno uzeti u obzir sve kemijske pokazatelje koji su za tu robu svojstveni?


title: Predmet C-75/14: Rješenje predsjednika Suda od 18. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila – Španjolska) – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA protiv Francisca Javiera Rodrígueza Barbera, Maríe Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/20

         Rješenje predsjednika Suda od 18. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila – Španjolska) – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA protiv Francisca Javiera Rodrígueza Barbera, Maríe Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Predmet C-75/14) (1)

   (2015/C 213/32)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet C-186/14 P: Žalba koju je 14. travnja 2014. podnio ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. i drugi protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 29. siječnja 2014. u predmetu T-528/09: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/16

         Žalba koju je 14. travnja 2014. podnio ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. i drugi protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 29. siječnja 2014. u predmetu T-528/09: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-186/14 P)
   2014/C 212/18
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, ranije Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, TMK-Artrom SA, Silcotub SA, Dalmine SpA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil i Gas France, ranije Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, ranije V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, ranije V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s (zastupnici: Dr G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

      Druge stranke u postupku: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Vijeće Europske unije, Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 29. siječnja 2014. u predmetu T-528/09;

               —

               odbije prvi dio trećeg tužbenog razloga iz prvostupanjskog postupka;

               —

               vrati predmet Općem sudu za preostali dio tužbenog zahtjeva;

               —

               naloži Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd snošenje troškova žalitelja povodom ove žalbe i troškova postupka u predmetu T-528/09 pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji tvrdi da je Opći sud počinio tri pogreške koje se tiču prava.
   Kao prvo, Opći sud je pogrešno protumačio članak 3. stavak 7. Osnovne antidampinške uredbe (1) odlučivši da institucije nisu bile ovlaštene uzeti u obzir da će stanje neobično velike potražnje vjerojatno prestati te da će se u stanju „redovne” potražnje otkriti stvarni štetni učinci dampinškog uvoza te da su institucije pripisale učinke smanjene potražnje dampinškom uvozu.
   Kao drugo, Opći sud je pogrešno primijenio članak 3. stavak 9. Osnovne antidampinške uredbe te je povrijedio članak 6. stavak 1. Osnovne antidampinške uredbe poništivši spornu uredbu (2) zato što Komisijina predviđanja u Privremenoj uredbi o vjerojatnom razvoju obujma i cijena dampinškog uvoza navodno nisu bila u potpunosti u skladu s podacima iz razdoblja nakon istrage.
   Kao treće, Opći sud je pogrešno zaključio da su nalazi institucija bili zahvaćeni očitom pogreškom u ocjeni te Opći sud nije poštovao granice sudskog nadzora.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 384/96 od 22. prosinca 1995. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice, SL L 56, str. 1.; zamijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (Kodificirana verzija), SL (2009) L343, str. 51., (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11. svezak 30., str. 202.).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 926/2009 od 24. rujna 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine, SL L 262, str. 19. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 54., str. 286.).


title: Predmet T-436/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 21. rujna 2015. – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi i Negro protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Poljoprivreda — Zaštita od organizama štetnih za bilje — Mjere za sprečavanje unošenja u Europsku uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezinog širenja unutar Unije — Zahtjev za suspenziju primjene — Povreda formalnih zahtjeva — Nedopuštenost”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/43

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 21. rujna 2015. – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi i Negro protiv Komisije
   (Predmet T-436/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Poljoprivreda - Zaštita od organizama štetnih za bilje - Mjere za sprečavanje unošenja u Europsku uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezinog širenja unutar Unije - Zahtjev za suspenziju primjene - Povreda formalnih zahtjeva - Nedopuštenost”))
   (2015/C 381/52)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otrante, Italija) i Negro Daniele (Otrante) (zastupnici: V. Pellergrino i A. Micolani, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Bianchi i I. Galindo Martín, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/789 od 18. svibnja 2015. o mjerama za sprečavanje unošenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) i njegova širenja unutar Unije (SL L 125, str. 36.), u dijelu u kojem ta odluka uključuje vinovu lozu koja se uzgaja u unutrašnjosti talijanske pokrajine Lecce.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet F-62/14: Rješenje Službeničkog suda od 29. lipnja 2015. – Chezzi protiv Komisije

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/44

         Rješenje Službeničkog suda od 29. lipnja 2015. – Chezzi protiv Komisije
   (Predmet F-62/14) (1)

   (2015/C 262/60)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014., str. 31.


title: Predmet C-33/13: Rješenje Suda (peto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Poljska) – Marcin Jagiełło protiv Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Oporezivanje — PDV — Šesta direktiva — Pravo na odbitak — Odbijanje — Račun izdan od društva pod lažnim imenom koje je izdalo društvo koje djeluje kao mandatar)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/16

         Rješenje Suda (peto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Poljska) – Marcin Jagiełło protiv Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Predmet C-33/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Oporezivanje - PDV - Šesta direktiva - Pravo na odbitak - Odbijanje - Račun izdan od društva pod lažnim imenom koje je izdalo društvo koje djeluje kao mandatar))
   2014/C 175/18
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Marcin Jagiełło

      Tuženik: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Tumačenje članka 4. stavaka 1. i 2. zajedno s člankom 5. stavkom 1. i člankom 17. stavkom 2. točkom (a) Šeste direktive 77/388/EEZ Vijeća od 17.svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str.1.) – Pravo na odbitak ulaznog PDV-a – Odbijanje prava na odbitak PDV-a za primatelje isporuka u slučaju kada prodavatelj koristi tvrtku druge osobe – Prikrivanje vlastite djelatnosti prodavatelja – Račun koji je izdala osoba koja nije prodavatelj – Nepostojanje potrebe za utvrđivanje da je kupac znao da je predmetna transakcija povezana s kaznenim djelom ili drugom nepravilnošću koju je počinio prodavatelj ili subjekt koji s njim surađuje

      Izreka

   Šestu direktivu 77/388/EEZ Vijeća o usklađivanju zakonodavstva država članica u odnosu na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje treba tumačiti u smislu da joj je protivno da se poreznom obvezniku odbija pravo na odbitak poreza na dodanu vrijednost koji se duguje ili je plaćen za robu koja mu je isporučena s obrazloženjem da se, uzimajući u obzir prijevare i nepravilnosti koje je počinio izdavatelj računa za tu isporuku, ne smatra da je isporuku stvarno izvršio spomenuti izdavatelj, osim ako je utvrđeno, na temelju objektivnih dokaza i da se pritom od poreznog obveznika ne zahtijevaju provjere koje nije dužan učiniti, da je takav porezni obveznik znao ili morao znati da je navedena isporuka bila dio prijevare glede poreza na dodanu vrijednost, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 141, 18.5.2013.


title: Predmet T-533/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – Next design+produktion protiv EUIPO-a – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/18

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – Next design+produktion protiv EUIPO-a – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)
   (Predmet T-533/17)
   (2017/C 330/23)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Next design+produktion GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: M. Hirsch, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz „nuuna”) – prijava za registraciju br. 10 772 606

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. svibnja 2017. u predmetu R 1448/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. svibnja 2017.;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 1. stavka 1. Uredbe br. 207/2009 i načela autonomije;

               —

               povreda načela pravne sigurnosti, načela zakonitosti i načela dobre uprave.


title: Predmet C-211/16: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italija) – Bimotor SpA protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost — Načelo porezne neutralnosti — Nacionalni propis koji predviđa fiksni najviši iznos kojim se ograničava iznos povrata ili nadoknade kredita ili viška poreza na dodanu vrijednost)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/13

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italija) – Bimotor SpA protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino
   (Predmet C-211/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost - Načelo porezne neutralnosti - Nacionalni propis koji predviđa fiksni najviši iznos kojim se ograničava iznos povrata ili nadoknade kredita ili viška poreza na dodanu vrijednost))
   (2017/C 151/17)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bimotor SpA

      Tuženik: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

      Izreka

   Članak 183. prvi stavak Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, izmijenjene Direktivom Vijeća 2010/45/EU od 13. srpnja 2010., treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis, poput onog u glavnom postupku, koji ograničava iznos nadoknade za određena porezna dugovanja putem kredita na porez na dodanu vrijednost na određeni najviši iznos, za svako porezno razdoblje, pod uvjetom da je u nacionalnom pravnom poretku, u svakom slučaju, predviđena mogućnost da porezni obveznik ostvari povrat ukupnog iznosa kredita na porez na dodanu vrijednost u razumnom roku.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet T-110/16: Tužba podnesena 18. ožujka 2016. – Savant Systems protiv EUIPO-a – Savant Group (SAVANT)

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/20

         Tužba podnesena 18. ožujka 2016. – Savant Systems protiv EUIPO-a – Savant Group (SAVANT)
   (Predmet T-110/16)
   (2016/C 175/24)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Savant Systems LLC (Osterville, Massachusetts, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: O. Nilgen, A. Kockläuner, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Savant Group Ltd (Burton in Kendal, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „SAVANT” – žig Europske unije br. 32 318

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. siječnja 2016. u predmetu R 33/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se zaštita spornog žiga br. 32 318 „SAVANT” zadržava u odnosu na „kompjuterski softver” iz razreda 9. i sve usluge iz razreda 41. i 42.;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 15. Uredbe br. 207/2009, u dijelu u kojem je žalbeno vijeće pogrešno utvrdilo da je nositelj dokazao stvarnu uporabu spornog žiga Europske unije za proizvode i usluge za koje je registriran, a posebice za „kompjuterski softver” i povezane usluge iz razreda 41. i 42.;

               —

               povreda obveze žalbenog vijeća da obrazloži zašto nije uzelo u obzir izvješće „istrage o uporabi”.


title: Predmet C-330/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2016. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – Piotr Zarski protiv Andrzeja Stadnickog

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/33

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2016. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – Piotr Zarski protiv Andrzeja Stadnickog
   (Predmet C-330/16)
   (2016/C 335/45)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Piotr Zarski

      Druga stranka u postupku: Andrzej Stadnicki

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li iznajmljivanje prostora usluga u smislu članka 2. točke 1. i članka 3. (kao i uvodnih izjava 2., 3., 7., 11., 18. i 23.) Direktive 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (1)?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, je li prilikom sklapanja ugovora o najmu na neodređeno vrijeme poslovna transakcija u smislu članka 1. stavka 1., članka 2. točke 1., članka 3., članka 6. i članka 8. (kao i uvodnih izjava 1., 3., 4., 8, 9, 26. i 35.) Direktive 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama ugovor o najmu ili pojedinačna odvojena transakcija u obliku odgovarajućeg plaćanja najamnine u zamjenu za stavljanje na raspolaganje prostora i priključaka?

               3.

               Ako se prilikom davanja odgovora na drugo pitanje utvrdi da je poslovna transakcija odgovarajuće plaćanje najamnine u zamjenu za stavljanje na raspolaganje prostora i priključaka, treba li članak 1. stavak 1., članak 2. točku 1., i članak 12. stavak 4. (kao i treću uvodnu izjavu) Direktive 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama tumačiti na način da države članice iz područja primjene direktive mogu isključiti ugovore o najmu sklopljene prije 16. ožujka 2013. ako zakašnjenja plaćanja pojedinačnih najamnina nastupe nakon tog dana?

      (1)  SL L 48, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 200.)


title: Predmet T-402/14: Tužba podnesena 6. lipnja 2014. – FCC Aqualia protiv OHIM-a – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/40

         Tužba podnesena 6. lipnja 2014. – FCC Aqualia protiv OHIM-a – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)
   (Predmet T-402/14)
   2014/C 261/66
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: FCC Aqualia, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa i N. González-Alberto Rodríguez, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Barcelona, Španjolska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 13. ožujka 2014. u predmetu R 1209/2013-1 i na temelju relativnih razloga za odbijanje iz članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 odbije registraciju žiga Zajednice br. 1 0 1 22  976„AQUALOGY” za usluge iz razreda 35, 37, 39, 40 i 42;

               —

               podredno, ako ne prihvati u cijelosti prethodni zahtjev, pobijanu odluku poništi na temelju članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009 u dijelu u kojem se njome potvrđuje odbijanje prigovora na registraciju žiga Zajednice br. 1 0 1 22  976„AQUALOGY” za usluge iz razreda 35, 37, 39, 40 i 42, te u cijelosti vrati predmet na ponovno odlučivanje žalbenom vijeću u pogledu razloga za odbijanje sadržanog u navedenom članku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementom „AQUALOGY” za proizvode i usluge iz razreda 1, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 12, 17, 19, 27, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 i 45 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 1 22  976

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „AQUALIA” i nacionalni figurativni žig s verbalnim elementom „AQUALIA” za proizvode i usluge iz razreda 7, 9, 32, 35, 36, 37, 39, 40 i 42

      Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet F-98/12: Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 23. listopada 2013. — Verstreken protiv Vijeća (Javna služba — Službenici — Napredovanje — Ocjenjivačko razdoblje 2008. — Ocjenjivačko razdoblje 2009. — Odluka da se tužiteljica ne unaprijedi — Obrazloženje — Općenito i stereotipno obrazloženje)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/25

         Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 23. listopada 2013. — Verstreken protiv Vijeća
   (Predmet F-98/12) (1)

   (Javna služba - Službenici - Napredovanje - Ocjenjivačko razdoblje 2008. - Ocjenjivačko razdoblje 2009. - Odluka da se tužiteljica ne unaprijedi - Obrazloženje - Općenito i stereotipno obrazloženje)
   2013/C 352/48
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Kathleen Verstreken (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis i É. Marchal, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odlukâ da se tužitelj u ocjenjivačkom razdoblju 2008. i 2009. ne unaprijedi u razred AD12

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Vijeća Europske unije od 7. studenog 2011. da se gđa Verstreken ne unaprijedi u okviru ocjenjivačkog razdoblja 2008. i 2009.

               2.

               Vijeće Europske unije snosi vlastite troškove, te mu se nalaže snošenje troškova gđe Verstreken.

      (1)  SL C 343, 10.11.2012., str. 24.


title: Predmet C-188/14: Rješenje predsjednika Suda od 17. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid – Španjolska) – Juan Pedro Ludeña Hormigos protiv Banco de Santander SA

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/23

      Rješenje predsjednika Suda od 17. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid – Španjolska) – Juan Pedro Ludeña Hormigos protiv Banco de Santander SA
      (Predmet C-188/14) (1)

      (2015/C 016/36)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 223, 14.7.2014.


title: Predmet C-656/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – L protiv M (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost u području roditeljske odgovornosti – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Članak 12. stavak 3. – Dijete nevjenčanih roditelja – Prorogacija nadležnosti – Nepostojanje drugog povezanog postupka koji je u tijeku – Prihvaćanje nadležnosti – Osporavanje nadležnosti od strane stranke koja je pokrenula postupak pred istim sudom)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/8

      Presuda Suda (treće vijeće) od 12. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – L protiv M
      (Predmet C-656/13) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost u području roditeljske odgovornosti - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 12. stavak 3. - Dijete nevjenčanih roditelja - Prorogacija nadležnosti - Nepostojanje drugog povezanog postupka koji je u tijeku - Prihvaćanje nadležnosti - Osporavanje nadležnosti od strane stranke koja je pokrenula postupak pred istim sudom)
      (2015/C 016/11)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Nejvyšší soud České republiky

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: L.

         Tuženik: M.

         uz sudjelovanje: R., K.,

         Izreka

                  1.

                  Članak 12. stavak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, valja tumačiti na način da on omogućava da se za postupak o roditeljskoj odgovornosti uspostavi nadležnost suda države članice koji nije sud uobičajenog boravišta djeteta iako pred izabranim sudom nije u tijeku nijedan drugi postupak.

                  2.

                  Članak 12. stavak 3. točku (b) Uredbe br. 2201/2003 valja tumačiti na način da se ne može smatrati, u smislu te odredbe, da su nadležnost suda pred kojim je jedna stranka pokrenula postupak o roditeljskoj odgovornosti „izričito ili na drugi nedvosmisleni način prihvatile sve stranke u postupku” kad osoba koja je u tom prvom postupku tužena naknadno pred istim sudom pokrene drugi postupak, a u okviru prvog postupka u prvom podnesku uloži prigovor nenadležnosti tog suda.

         (1)  SL C 85, 22.3.2014.


title: Predmet T-404/14: Tužba podnesena 6. lipnja 2014. – Junited Autoglas Deutschland protiv OHIM-a – United Vehicles (UNITED VEHICLEs)

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/46

         Tužba podnesena 6. lipnja 2014. – Junited Autoglas Deutschland protiv OHIM-a – United Vehicles (UNITED VEHICLEs)
   (Predmet T-404/14)
   2014/C 292/57
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (Köln, Njemačka) (zastupnik: C. Weil, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: United Vehicles GmbH (München, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 7. travnja 2014. u predmetu R 859/2013-4;

               —

               prihvati žalbu;

               —

               prihvati prigovor koji se temelji na ranijem žigu Zajednice br. 6 0 25  399;

               —

               odbije prijavu za registraciju verbalnog žiga „UNITED VEHICLEs”;

               —

               naloži Uredu snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: United Vehicles GmbH

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „UNITED VEHICLEs” za usluge iz razreda 35, 36, 38 i 42 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 3 30  041

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „Junited” za proizvode i usluge iz razreda 1, 3, 7, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 19, 21, 25, 26, 35, 36, 37 i 39 do 41

      Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-526/12: Rješenje Općeg suda od 4. lipnja 2014. – Axa Versicherung protiv Komisije ( „Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Prešutno odbijanje pristupa — Izričita odluka donesena nakon podnošenja tužbe — Nestanak pravnog interesa — Obustava postupka” )

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/29

         Rješenje Općeg suda od 4. lipnja 2014. – Axa Versicherung protiv Komisije
   (Predmet T-526/12) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Prešutno odbijanje pristupa - Izričita odluka donesena nakon podnošenja tužbe - Nestanak pravnog interesa - Obustava postupka”))
   2014/C 253/41
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Axa Versicherung AG (Köln, Njemačka) (zastupnici: C. Bahr, S. Dethof i A. Malec, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. Krämer i F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje prešutne odluke Komisije o odbijanju pristupa dokumentima spisa predmeta COMP/39.125 (auto staklo).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak pokrenut ovom tužbom.

               2.

               Obustavlja se postupak odlučivanja o zahtjevu za intervenciju AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA i AGC Glass Germany GmbH.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove kao i troškove AXA Versicherung AG.

               4.

               AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe i AGC Glass Germany snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet C-581/13 P: Žalba koju je 15. studenoga 2013. podnio Intra-Presse protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-448/11: Golden Balls protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/8

         Žalba koju je 15. studenoga 2013. podnio Intra-Presse protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-448/11: Golden Balls protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-581/13 P)
   2014/C 24/15
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Intra-Presse (zastupnici: P. Péters,, T. de Haan, M. Laborde, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Golden Balls Ltd

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 16. rujna 2013. u predmetu T-448/11,

               —

               vrati predmet Općem sudu Europske unije na ponovno suđenje radi donošenja odluke o tužbi koju je Intra-Presse podnio na temelju članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009 (1),

               —

               naloži da će se o troškovima odlučiti naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj u prilog svojoj žalbi ističe dolje navedene žalbene razloge.
   Prvo, Opći sud je povrijedio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe o žigu Zajednice utvrđivanjem relevantne javnosti, ocjenom razine konceptualne sličnosti između žigova na način da je dodao zahtjeve „misaonog postupka prijevoda”, „počeli prevoditi” ili „prethodnog prijevoda”, te ne uzimajući u obzir ugled ranijeg žiga za usluge iz razreda 41. Drugo, Opći sud je povrijedio članak 8. stavak 5. Uredbe o žigu Zajednice jer nije izvršio opću ocjenu te nije ispitao važnost ugleda žaliteljevog ranijeg žiga i postojanja moguće poveznice.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice
   SL L 78, str. 1 (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet C-328/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. srpnja 2014. uputio Krajský súd v Prešove (Slovačka) – CD Consulting s.r.o. protiv Anne Pančurove i dr.

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. srpnja 2014. uputio Krajský súd v Prešove (Slovačka) – CD Consulting s.r.o. protiv Anne Pančurove i dr.
   (Predmet C-328/14)
   2014/C 351/03
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský súd v Prešove

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: CD Consulting s.r.o.

      Tuženici: Anna Pančurová i drugi

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima i članak 4. Direktive Vijeća 87/102/EEZ (2) od 22. prosinca 1986. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica koji se odnose na kreditiranje potrošača tumačiti tako da se protive pravnom propisu države članice poput propisa u glavnom postupku koji u načelu ni u jednom stadiju postupka ne dopušta nacionalnom sucu, koji odlučuje o pravima koja proizlaze iz indosirane mjenice, da po službenoj dužnosti ispita ugovor, pravnu osnovu pravnog odnosa, eventualnu nepoštenost ugovorne odredbe niti eventualnu povredu zakona koji uređuje posljedice nenavođenja godišnje EKS (efektivne kamatne stope) u ugovoru o potrošačkom kreditu iz kojeg potječe mjenica?

      (1)  SL L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

      (2)  SL L 42, str. 48.


title: Predmet C-530/12 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 27. ožujka 2014. – Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) protiv National Lottery Commission (Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 52. stavak 2. točka (c) — Zahtjev za proglašenje ništavim na temelju ranijeg autorskog prava stečenoga temeljem nacionalnog prava — Primjena nacionalnog prava od strane OHIM-a — Ovlasti suca Unije)

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 27. ožujka 2014. – Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) protiv National Lottery Commission
   (Predmet C-530/12 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 52. stavak 2. točka (c) - Zahtjev za proglašenje ništavim na temelju ranijeg autorskog prava stečenoga temeljem nacionalnog prava - Primjena nacionalnog prava od strane OHIM-a - Ovlasti suca Unije))
   2014/C 151/03
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock i F. Mattina, agenti)

      Druga stranka u postupku: National Lottery Commission (zastupnici): R. Cardas, advocate, B. Brandreth, Barrister)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 13. rujna 2012. – National Lottery Commission/OHIM (T-404/10), kojom je Opći sud ukinuo odluku R 1028/2009-1 prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 9. lipnja 2010. kojom se odbija žalba protiv odluke Odjela za poništaje kojom je usvojen zahtjev za poništenje koji su podnijeli Mediatek Italia i Giuseppe De Grégorio – Figurativni žig zajednice koji predstavlja ruku s dva prekrižena prsta i nasmiješenim licem – Čl. 53, st. 2. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Postojanje ranijeg autorskog prava zaštićenog nacionalnim pravom – Teret dokazivanja – Primjena nacionalnog prava od strane OHIM-a

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 13. rujna 2012., National Lottery Commission/OHIM – Mediatek Italia i De Gregorio (predstavlja ruku) (T-404/10).

               2.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije, koji mora donijeti odluku o meritumu tužbe.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-686/13: Tužba podnesena 17. prosinca 2013. — Unibail Management protiv OHIM-a (Prikaz dviju linija i pet zvijezda)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/42

         Tužba podnesena 17. prosinca 2013. — Unibail Management protiv OHIM-a (Prikaz dviju linija i pet zvijezda)
   (Predmet T-686/13)
   2014/C 52/80
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Unibail Management (Pariz, Francuska) (zastupnici: L. Bénard, A. Rudoni, O. Klimis, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 3. rujna 2013. u predmetu R 300/2013-2 kojom je odbijena prijava za registraciju žiga Zajednice br. 10 940 161 za proizvode i usluge iz razreda 16, 35, 36, 38, 41 i 42;

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig sastavljen od pet zvijezda petokraka iza i ispred kojih se nalazi horizontalna linija, za proizvode i usluge iz razreda 16, 35, 36, 38, 39, 41, 42 et 43 — prijava žiga Zajednice br. 10 940 161

      Odluka ispitivača: prijava za registraciju se odbija

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlog: povreda članka 7. stavka 1. točke (b), u vezi s prvom rečenicom članka 75. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-47/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. veljače 2015. uputio Cour de cassation (Francuska) – Sélina Affum (udana Amissah) protiv Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. veljače 2015. uputio Cour de cassation (Francuska) – Sélina Affum (udana Amissah) protiv Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai
   (Predmet C-47/15)
   (2015/C 118/24)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sélina Affum (udana Amissah)

      Tuženici: Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 3. točku 2. Direktive 2008/115/EZ (1) tumačiti na način da se smatra da državljanin treće države nezakonito boravi na području države članice te u skladu s tim – sukladno njezinom članku 2. stavku 1. – potpada u područje primjene te direktive, ako se jednostavno nalazi u tranzitu kao putnik u autobusu koji prometuje na području te države članice, s polazištem iz druge države članice koja je dio schengenskog područja, i s odredištem u jednoj drugoj državi članici?

               2.

               Treba li članak 6. stavak 3. navedene direktive tumačiti na način da se ona ne protivi nacionalnom propisu koji za nezakoniti ulazak državljanina treće države određuje zatvorsku kaznu, ako predmetnog stranca može preuzeti neka druga država članica, u skladu sa sporazumom ili dogovorom koji je s njom zaključen prije stupanja na snagu direktive?

               3.

               Ovisno o odgovoru na prethodno pitanje, treba li tu direktivu tumačiti na način da se protivi nacionalnom propisu koji za nezakoniti ulazak državljanina treće države određuje zatvorsku kaznu, sukladno istim uvjetima kakve je odredio Sud Europske unije u presudi od 6. prosinca 2011., Achughbabian (C-329/11) (2), u području nezakonitog boravka, a koji ovise o prethodnom nepodvrgavanju dotične osobe prisilnim mjerama iz članka 8. direktive i trajanju njezinog zadržavanja?

      (1)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL L 348, str. 98) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.).

      (2)  EU:C:2011:807


title: Predmet T-676/14: Tužba podnesena 22. rujna 2014. – Španjolska protiv Komisije

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/25

         Tužba podnesena 22. rujna 2014. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-676/14)
   2014/C 388/31
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku C (2014) 4856 final od 11. srpnja 2014. o pokretanju istrage o namještanju statističkih podataka u Španjolskoj, u skladu s Uredbom (EU) br. 1173/2011 Europskog parlamenta i vijeća o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju, i

               —

               tuženoj instituciji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi načela pravne sigurnosti i zabrane retroaktivnosti pravnih pravila.

                           —

                           U tom smislu se navodi da primjena načela zakonitosti i zabrane retroaktivnosti pravnih pravila na Uredbu (EU) br. 1173/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju (SL L 306, str. 1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 236.) i na Odluku 2012/678/EU pretpostavlja da događaji nastali prije 13. prosinca 2011. ne mogu biti predmet istrage s obzirom da do to tog datuma sporni događaji nisu mogli biti predmet sankcija. Jedini podaci koji su mogli biti predmet sankcije bili su oni priopćeni u travnju 2012. Naime, razdoblje koje je predmet istrage trebalo bi se ograničiti na podatke sadržane u priopćenjima nastalima od 2012. nadalje.

                     Razdoblje koje je predmet istrage trebalo bi se ograničiti na podatke sadržane u priopćenjima od 2012. nadalje s obzirom da se oni odnose na događaje koji su se dogodili od prosinca 2011. nadalje, odnosno od datuma stupanja na snagu gore navedene uredbe. Slijedom toga, ne postoji pravna osnova za pokretanje postupka istrage za događaje koji su nastupili prije 13. prosinca 2011.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji sa na povredi članka 8. stavka 3. gore navedene uredbe.

                           —

                           U tom smislu se navodi da ne postoje ozbiljne indicije o postojanju događaja koji predstavljaju iskrivljavanje podataka o deficitu i javnom dugu. Španjolska tijela su ispitala navedene podatke i pružila jasna i primjerena objašnjenja.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi prava na obranu Kraljevine Španjolske.

                           —

                           U tom smislu se navodi da je provedena tajna istraga, izvan utvrđenog postupka, te je povrijeđeno pravo Kraljevina Španjolske na obranu.


title: Predmet T-294/16: Tužba podnesena 8. lipnja 2016. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a – Global Tobacco (GOLD MOUNT)

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/38

         Tužba podnesena 8. lipnja 2016. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a – Global Tobacco (GOLD MOUNT)
   (Predmet T-294/16)
   (2016/C 279/53)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: G. Hinarejos Mulliez, I. Valdelomar, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Global Tobacco FZCO (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije koji sadrži verbalne elemente „GOLD MOUNT” – žig Europske unije br. 7 157 233

      Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. travnja 2016. u predmetu R 1857/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati podnesenu tužbu;

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               utvrdi registraciju (figurativnog) žiga Europske unije br. 7.157.233 „GOLD MOUNT” valjanom za sve proizvode koje obuhvaća;

               —

               naloži EUIPO-u (žalbenim vijećima) ili podredno, drugoj stranci u postupku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-460/12: Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2016. – Virgin Media protiv Komisije

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/35

         Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2016. – Virgin Media protiv Komisije
   (Predmet T-460/12) (1)

   (2016/C 314/48)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 379, 8. 12. 2012.


title: Predmet T-253/14: Tužba podnesena 14. travnja 2014. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/30

         Tužba podnesena 14. travnja 2014. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)
   (Predmet T-253/14)
   2014/C 253/44
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Chemo Ibérica (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: M. I. Escudero Pérez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Novartis AG (Basel, Švicarska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. veljače 2014. u predmetu R 936/2013-4 te posljedično odobri žig Zajednice br. 10 2480367 „EXELTIS” iz razreda 5 prema međunarodnoj nomenklaturi;

               —

               tuženiku i/ili drugoj stranci u postupku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig „EXELTIS” za proizvode iz razreda 5 – registracija žiga Zajednice br. 1 0 2 48  367

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Novartis AG

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „EXELON” za proizvode iz razreda 5

      Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-660/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 28. srpnja 2016. – Vijeće Europske unije protiv Europske komisije (Tužba za poništenje — Vanjski odnosi Europske unije — Pristup Švicarske Konfederacije unutarnjem tržištu — Financijski doprinos Švicarske Konfederacije socijalnoj i ekonomskoj koheziji u proširenoj Uniji — Memorandum o razumijevanju o financijskom doprinosu Švicarske Konfederacije državama članicama koje su proizašle iz proširenja od 2004. — Proširenje Unije na Republiku Hrvatsku — Dopuna memorandumu o razumijevanju koji se odnosi na financijski doprinos Švicarske Konfederacije u korist Republike Hrvatske — Potpisivanje dopune od strane Europske komisije u ime Unije bez prethodnog odobrenja Vijeća Europske unije — Nadležnost — Članak 13. stavak 2., članak 16. stavci 1. i 6. kao i članak 17. stavak 1. UEU-a — Načela dodjele ovlasti, institucionalne ravnoteže i lojalne suradnje)

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 28. srpnja 2016. – Vijeće Europske unije protiv Europske komisije
   (Predmet C-660/13) (1)

   ((Tužba za poništenje - Vanjski odnosi Europske unije - Pristup Švicarske Konfederacije unutarnjem tržištu - Financijski doprinos Švicarske Konfederacije socijalnoj i ekonomskoj koheziji u proširenoj Uniji - Memorandum o razumijevanju o financijskom doprinosu Švicarske Konfederacije državama članicama koje su proizašle iz proširenja od 2004. - Proširenje Unije na Republiku Hrvatsku - Dopuna memorandumu o razumijevanju koji se odnosi na financijski doprinos Švicarske Konfederacije u korist Republike Hrvatske - Potpisivanje dopune od strane Europske komisije u ime Unije bez prethodnog odobrenja Vijeća Europske unije - Nadležnost - Članak 13. stavak 2., članak 16. stavci 1. i 6. kao i članak 17. stavak 1. UEU-a - Načela dodjele ovlasti, institucionalne ravnoteže i lojalne suradnje))
   (2016/C 350/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. de Elera-San Miguel Hurtado, P. Mahnič i E. Finnegan, agenti)

      Intervenijenti u potporu tužitelju: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil, E. Ruffer i M. Hedvábná, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i B. Beutler, agenti), Helenska Republika (zastupnici: S. Chala i M. Tassopoulou, agenti), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize i N. Rouam, agenti), Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas i J. Nasutavičienė, agenti), Mađarska (zastupnici: M. Fehér i G. Szima, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, M. Gijzen i M. Noort, agenti), Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent), Republika Finska (zastupnici: J. Heliskoski i H. Leppo, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: J. Kraehling, C. Brodie, S. Behzadi-Spencer i E. Jenkinson, agenti, uz asistenciju J. Holmes, barrister)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Pardo Quintillán i T. Scharf, agenti)

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2013) 6355 final od 3. listopada 2013. o potpisivanju Dopune Memorandumu o razumijevanju o financijskom doprinosu Švicarske Konfederacije.

               2.

               Učinci Odluke Komisije C(2013) 6355 final održavaju se na snazi do stupanja na snagu, u razumnom roku, nove odluke koja će ju zamijeniti.

               3.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

               4.

               Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Helenska Republika, Francuska Republika, Republika Litva, Mađarska, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Republika Finska kao i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 45, 15. 2. 2014.


title: Predmet C-360/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Er Bundesgerichtshof – Njemačka) – Coty Germany GmbH, prije Coty Prestige Lancaster Group GmbH protiv First Note Perfumes NV (Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 40/94 i Uredba (EZ) br. 44/2001 — Žig Zajednice — Članak 93. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 40/94 — Međunarodna nadležnost u slučaju povrede — Utvrđivanje mjesta u kojemu se dogodio štetni događaj — Prekogranično sudjelovanje više osoba u istoj protupravnoj radnji)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/6

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Er Bundesgerichtshof – Njemačka) – Coty Germany GmbH, prije Coty Prestige Lancaster Group GmbH protiv First Note Perfumes NV
   (Predmet C-360/12) (1)

   ((Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 40/94 i Uredba (EZ) br. 44/2001 - Žig Zajednice - Članak 93. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 40/94 - Međunarodna nadležnost u slučaju povrede - Utvrđivanje mjesta u kojemu se dogodio štetni događaj - Prekogranično sudjelovanje više osoba u istoj protupravnoj radnji))
   2014/C 253/08
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Coty Germany GmbH, prije Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Tuženik: First Note Perfumes NV

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Bundesgerichtshof – Tumačenje članka 93. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice (SL 1994, L 11, str. 1.), kao i članka 5. točke 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.) – Žig Zajednice – Međunarodna nadležnost u slučaju povrede – Čin počinjen u državi članici koja se sastoji u sudjelovanju u povredi počinjenoj na državnom području druge države članice – Utvrđivanje mjesta u kojemu se dogodio štetni događaj

      Izreka

               1.

               Pojam „[države članice] u kojoj je povreda počinjena” iz članka 93. stavka 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice treba tumačiti na način da, u slučaju prodaje i isporuke krivotvorenoga proizvoda na području jedne države članice i daljnje prodaje od strane stjecatelja na području druge države članice, ta odredba ne dopušta utvrđivanje sudske nadležnosti za odlučivanje povodom tužbe zbog povrede protiv prvotnog prodavatelja koji sam nije djelovao u državi članici u kojoj se nalazi sud pred kojim se vodi postupak.

               2.

               Članak 5. točku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da – u slučaju navoda o usporednom protupravnom reklamiranju ili o nepoštenom oponašanju znaka zaštićenoga žigom Zajednice, koji su zabranjeni prema Zakonu o suzbijanju nepoštenog tržišnog natjecanja (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) države članice u kojoj se nalazi sud pred kojim se vodi postupak – ta odredba u slučaju više navodnih počinitelja ne dopušta utvrđivanje nadležnosti suda navedene države članice na temelju mjesta uzročnog događaja štete koja proizlazi iz povrede tog zakona, s obzirom na to da konkretno tuženi počinitelj sam nije ondje djelovao. S druge strane, u takvom slučaju, navedena odredba dopušta utvrđivanje sudske nadležnosti za odlučivanje povodom tužbe za naknadu štete na temelju navedenog nacionalnog zakona prema mjestu nastanka štete protiv osobe sa sjedištem u drugoj državi članici, za koju se tvrdi da je u toj državi članici učinila radnju koja je dovela ili od koje prijeti opasnost da bi mogla dovesti do štete na području nadležnosti suda pred kojim se vodi postupak.

      (1)  SL C 343, 10.11.2012.


title: Predmet T-458/17: Tužba podnesena 21. srpnja 2017. – Shindler i dr. protiv Vijeća

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/30

         Tužba podnesena 21. srpnja 2017. – Shindler i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-458/17)
   (2017/C 347/39)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italija) i drugih 12 tužitelja (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Vijeća Europske unije (UE, Euratom) XT 21016/17, zajedno s prilogom toj odluci XT 21016/17, ADD 1 REV 2, donesenu 22. svibnja 2017., o odobravanju otvaranja pregovora s Ujedinjenom Kraljevinom Velike Britanije i Sjeverne Irske kako bi se zaključio sporazum o mehanizmu njezina istupanja iz Europske unije;

               —

               slijedom toga,

                           —

                           naloži Vijeću Europske unije snošenje svih troškova postupka, uključujući trošak odvjetnika u visini od 5 000,00 eura;

                           —

                           s time da se zadržava pravo, osobito SCP CORNILLE-POUYANNE, odvjetnicima upisanim u Odvjetničku komoru Bordeauxa, da dostave očitovanja na raspravi koje će odrediti Opći sud Europske unije.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na vanjskoj nezakonitosti odluke Vijeća Europske unije (UE, Euratom) XT 21016/17, zajedno s prilogom toj odluci XT 21016/17, ADD 1 REV 2, donesenu 22. svibnja 2017., o odobravanju otvaranja pregovora s Ujedinjenom Kraljevinom Velike Britanije i Sjeverne Irske kako bi se zaključio sporazum o mehanizmu njezina istupanja iz Europske unije (u daljnjem tekstu: pobijana odluka). Taj se tužbeni razlog sastoji od dva dijela:

                           —

                           Prvi dio, koji se temelji na povredi Ugovora o osnivanju Euratom-a, time što se u pobijanoj odluci i njenom prilogu predviđa automatsko istupanje Ujedinjene Kraljevine iz Europske zajednice za atomsku energiju zajedno s istupanjem iz Unije, a da se pritom ne provede poseban postupak istupanja i pregovora.

                           —

                           Drugi dio, koji se temelji na podjeli nadležnosti između Unije i država članica, time da se pobijanom odlukom i njezinim prilogom priznaje Uniji izvanredna horizontalna nadležnost radi provedbe pregovora o sporazumu o istupanju Ujedinjene Kraljevine i isključuje mogućnost mješovitog sporazuma, tako da nikakva ratifikacija konačnog sporazuma od strane država članica nije predviđena.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na unutarnjoj nezakonitosti pobijane odluke i koji se sastoji od tri dijela:

                           —

                           Prvi dio, koji se temelji na povredi načela jednakosti, time da je donošenjem pobijane odluke i njenog priloga tuženik prihvatio pokrenuti postupak o istupanju i pritom se europski građani iseljenici nisu mogli očitovati o eventualnom gubitku europskog građanstva. Također je prekršeno pravo na saslušanje i izražavanje mišljenja glasanjem na izborima na europskoj razini. Pobijanom se odlukom stoga potvrđuje postojanje kategorije građana drugog razreda, koji nemaju pravo glasovanja kako bi ostvarili svoje pravo na slobodno kretanje i slijedom toga nije se poštovalo načelo jednakog postupanja prema građanima. Tužitelji smatraju da je počinjena diskriminacija između europskih građana zbog razloga njihovog boravišta.

                           —

                           Drugi dio, koji se temelji na povredi članka 203. UFEU-a, time da se pobijanom odlukom predviđa istupanje britanskih prekomorskih zemalja i područja, i pritom njihovi stanovnici nisu mogli glasati za istupanje iz aranžmana za pridruživanje predviđeno europskim ugovorom, a da se pritom nije poštovao posebni postupak koji se na njih odnosi iz članka 203. UFEU-a, tako da je sloboda poslovnog nastana iz članka 199. UFEU-a prekršena pobijanom odlukom.

                           —

                           Treći dio, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, time što tužitelji smatraju da će otvaranje pregovora s neizvjesnim mehanizmom sporazuma o istupanju znatno utjecati na pravila kojima se uređuju prava koji potonji imaju na temelju europskog građanstva, iako su izgradili privatni i obiteljski život u drugoj državi članici korištenjem svoje slobode kretanja. Stoga se pobijanom odlukom i njezinim prilogom ne poštuju zahtjevi predvidivosti pravnog pravila, koji proizlaze iz načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, te se također krši pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života.