title: Predmet C-679/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2018. uputio Okresní soud v Ostravě (Češka Republika) – OPR-Finance s.r.o. protiv GK

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2018. uputio Okresní soud v Ostravě (Češka Republika) – OPR-Finance s.r.o. protiv GK
      (Predmet C-679/18)
      (2019/C 25/33)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Okresní soud v Ostravě

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: OPR-Finance s.r.o.

         Tuženik: GK

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se odredbi članka 8. u vezi s odredbom članka 23. Direktive 2008/48/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ nacionalno zakonodavstvo koje određuje da je sankcija za neispunjavanje vjerovnikove obveze procjene kreditne sposobnosti potrošača prije sklapanja ugovora o kreditu nevaljanost ugovora o kreditu povezana s potrošačevom obvezom vraćanja glavnice vjerovniku u vrijeme koje je u skladu s potrošačevim financijskim mogućnostima, pri čemu se ta sankcija (nevaljanost ugovora o kreditu), međutim, primjenjuje samo kada se potrošač na nju pozove (odnosno, iznese prigovor nevaljanosti u vezi s ugovorom) u roku ograničenom na tri godine?

                  2.

                  Obvezuje li odredba članka 8. u vezi s odredbom članka 23. Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ nacionalni sud da po službenoj dužnosti primjeni sankciju iz nacionalnog zakonodavstva za neispunjavanje vjerovnikove obveze procjene kreditne sposobnosti potrošača (odnosno, čak i ako se potrošač aktivno ne pozove na sankciju)?

         (1)  Sl 2008., L 133, str. 66.


title: Predmet C-664/16: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Lucreţiu Hadrian Vădan protiv Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 167., 168., 178. i 273. — Opseg prava na odbitak — Nepostojanje računâ — Provedba sudskog vještačenja — Teret dokazivanja prava na odbitak — Načela porezne neutralnosti i proporcionalnosti)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/4

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Lucreţiu Hadrian Vădan protiv Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba
      (Predmet C-664/16) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 167., 168., 178. i 273. - Opseg prava na odbitak - Nepostojanje računâ - Provedba sudskog vještačenja - Teret dokazivanja prava na odbitak - Načela porezne neutralnosti i proporcionalnosti))
      (2019/C 25/04)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Lucreţiu Hadrian Vădan

         Tuženici: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba

         Izreka

      Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, a osobito njezine članke 167. i 168., članak 178. točku (a) i članak 179. kao i načela neutralnosti poreza na dodanu vrijednost (PDV-a) i proporcionalnosti treba tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, porezni obveznik koji nije u mogućnosti podnijeti dokaz o iznosu plaćenog pretporeza podnošenjem računa ili bilo kojeg drugog dokumenta nema pravo na odbitak PDV-a samo na temelju procjene vještačenjem koju je naložio nacionalni sud.

         (1)  SL C 104, 3. 4. 2017.


title: Predmet T-790/17: Presuda Općeg suda od 20. studenoga 2018. – St. Andrews Links protiv EUIPO-a (ST ANDREWS) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije ST ANDREWS — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Zemljopisno podrijetlo — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/40

      Presuda Općeg suda od 20. studenoga 2018. – St. Andrews Links protiv EUIPO-a (ST ANDREWS)
      (Predmet T-790/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije ST ANDREWS - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Zemljopisno podrijetlo - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
      (2019/C 25/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: B. Hattier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: K. Kompari, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. listopada 2017. (predmet R 92/2017-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka ST ANDREWS kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu St. Andrews Links Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.


title: Predmet C-646/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. listopada 2018. uputio Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Španjolska) – OD protiv Ryanair D. A. C.

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. listopada 2018. uputio Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Španjolska) – OD protiv Ryanair D. A. C.
      (Predmet C-646/18)
      (2019/C 25/22)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Mercantil de Gerona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: OD

         Tuženik: Ryanair D.A.C.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Zahtijeva li se prešutnom prorogacijom nadležnosti, koja je propisana i uređena člankom 26. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1), neki objektivni element povezanosti između, s jedne strane, predmeta spora ili tužiteljeva domicila i, s druge strane, suda kojemu se podnosi tužba?

                  2.

                  Zahtijeva li se prešutnom prorogacijom nadležnosti, koja je propisana i uređena člankom 26. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1215/2012 u svim svojim aspektima, autonomno i zajedničko tumačenje za sve države članice? Može li se stoga to tumačenje uvjetovati ograničenjima koja su utvrđena domaćim pravilima država članica o sudskoj nadležnosti, poput španjolskog Zakona o građanskom postupku, u kojem je propisana nevaljanost prorogacije nadležnosti u postupcima u kojima se zbog male vrijednosti predmeta spora treba odlučivati u skraćenom postupku?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)


title: Predmet T-675/18: Tužba podnesena 19. studenoga 2018. – Trifolio-M i drugi protiv EFSA-e

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/52

      Tužba podnesena 19. studenoga 2018. – Trifolio-M i drugi protiv EFSA-e
      (Predmet T-675/18)
      (2019/C 25/67)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Trifolio-M GmbH (Lahnau, Njemačka), Oxon Italia SpA (Milano, Italija) i Mitsui AgriScience International (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija) (zastupnici: C. Mereu i S. Englebert, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku EFSA-e od 11. rujna 2018. o ocjeni zahtjeva tužiteljâ za povjerljivost glede zaključka o stručnom pregledu procjene rizika od uporabe aktivne tvari azadirachtin;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvim tužbenim razlogom ističe se povreda članka 63. Uredbe (EZ) br. 1107/2009. (1)

                              —

                              Tužitelji tvrde da je tuženik pogrešno protumačio što predstavlja informaciju koja uključuje industrijske ili poslovne tajne koje zaslužuju povjerljivo postupanje te pogrešno primijenio članak 63. Uredbe 1107/2009 zbog očite pogreške u ocjeni tužiteljevih zahtjeva za povjerljivost.

                  2.

                  Drugim tužbenim razlogom navodi se da su time što tuženik nije obrazložio svoju odluku, što nije poštovao obvezu ujednačene primjene prava Unije ni načelo proporcionalnosti, povrijeđena temelja načela prava Unije.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL 2009., L 309, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 61., str. 52.)


title: Predmet C-688/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2018. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv TX i UW

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2018. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv TX i UW
      (Predmet C-688/18)
      (2019/C 25/35)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Specializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog postupka

      TX i UW

         Prethodna pitanja

      Je li pravo optuženika sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku u skladu s člankom 8. stavcima 1. i 2. u vezi s uvodnim izjavama 35. i 44. Direktive (EU) 2016/343 (1) povrijeđeno ako je jedna od rasprava u kaznenom postupku održana u odsutnosti optuženika, a on je uredno pozvan, obaviješten o posljedicama svojega nedolaska i branio ga je odvjetnik kojega je on odabrao, ako:

                  (a)

                  on nije došao zbog razloga koji nije izvan njegove kontrole (on je naime odlučio da ne sudjeluje na konkretnoj raspravi);

                  (b)

                  on nije došao zbog razloga koji je izvan njegove kontrole (naime bolesti), ako je nakon toga obaviješten o radnjama koje su poduzete u njegovoj odsutnosti i ako je, poznavajući činjenično stanje, odlučio i izjavio da:

                              —

                              on ne dovodi u pitanje zakonitost tih radnji pozivajući se na svoj nedolazak i ne zahtijeva njihovo ponavljanje uz svoje sudjelovanje;

                              —

                              on želi sudjelovati u tim radnjama, nakon čega je sud proveo dodatno saslušanje osobe koju je optuženik imenovao i time optuženiku omogućio da u tome sudjeluje na odgovarajući način?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku (SL 2016., L 65, str. 1.)


title: Predmet T-791/17: Presuda Općeg suda od 20. studenoga 2018. – St. Andrews Links protiv EUIPO-a (ST ANDREWS) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije ST ANDREWS — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Zemljopisno podrijetlo — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/41

      Presuda Općeg suda od 20. studenoga 2018. – St. Andrews Links protiv EUIPO-a (ST ANDREWS)
      (Predmet T-791/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije ST ANDREWS - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Zemljopisno podrijetlo - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
      (2019/C 25/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: B. Hattier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: K. Kompari, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. listopada 2017. (predmet R 93/2017-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka ST ANDREWS kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu St. Andrews Links Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.


title: Predmet T-678/18: Tužba podnesena 13. studenoga 2018. – Società agricola Giusti Dal Col protiv EUIPO-a – DMC (GIUSTI WINE)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/53

      Tužba podnesena 13. studenoga 2018. – Società agricola Giusti Dal Col protiv EUIPO-a – DMC (GIUSTI WINE)
      (Predmet T-678/18)
      (2019/C 25/68)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Società agricola Giusti Dal Col Srl (Nervesa della Battaglia, Italija) (zastupnici: M. Pizzigati i A. Mayr, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: DMC Srl (San Vendemiano, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija verbalnog žiga GIUSTI WINE

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2018. u predmetu R 1154/2017-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-831/17: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – DRH Licensing & Managing protiv EUIPO-a – Merck (Flexagil) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Figurativni žig Europske unije Flexagil — Stvarna uporaba žiga — Članak 18. stavak 1. podstavak 2. točka (a) i članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 — Oblik koji se razlikuje u elementima kojima se ne mijenja razlikovni karakter žiga”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/41

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – DRH Licensing & Managing protiv EUIPO-a – Merck (Flexagil)
      (Predmet T-831/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Figurativni žig Europske unije Flexagil - Stvarna uporaba žiga - Članak 18. stavak 1. podstavak 2. točka (a) i članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 - Oblik koji se razlikuje u elementima kojima se ne mijenja razlikovni karakter žiga”))
      (2019/C 25/53)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: DRH Licensing & Managing AG (Zürich, Švicarska) (zastupnik: S. Salomonowitz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: W. Schramek i M. Fischer, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Merck KGaA (Darmstadt, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. listopada 2017. (predmet R 2043/2016-4), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava DRH Licensing & Managing i Merck.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu DRH Licensing & Managing AG se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 52, 12. 2. 2018.


title: Predmet C-689/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2018. uputio Dioikitiko Protodikeio Patron (Grčka) – CT protiv Elliniko Dimosio

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2018. uputio Dioikitiko Protodikeio Patron (Grčka) – CT protiv Elliniko Dimosio
      (Predmet C-689/18)
      (2019/C 25/36)
      Jezik postupka: grčki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Dioikitiko Protodikeio Patron (Grčka)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CT

         Tuženik: Elliniko Dimosio

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Predstavlja li odredba članka 44. stavka 1. točke (b) Zakona br. 4111/2013 u tekstu koji je bio na snazi u poreznom razdoblju 2013. (2012. godina), prema kojoj su oslobođeni od poreza na luksuzne proizvode vlasnici odnosno posjednici osobnih automobila (obujma motora od najmanje 1 929 kubičnih centimetara) starijih od deset godina, računajući od godine kad su prvi put stavljeni u promet u Grčkoj, a ne od godine kad su eventualno prethodno (prvi put) stavljeni u promet u nekoj drugoj državi članici Europske unije, porez koji ima istovrsni učinak kao carina između država članica Europske unije u smislu odredbi članaka 28. do 30. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, predviđa li spomenuta odredba nacionalni (neizravni) porez na proizvode uvezene iz drugih država članica Europske unije koji je viši od poreza koji se primjenjuju na slične domaće proizvode u smislu članka 110. istog ugovora?


title: Predmet C-151/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – Swedish Match AB protiv Secretary of State for Health (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda — Direktiva 2014/40/EU — Članak 1. točka (c) i članak 17. — Zabrana stavljanja na tržište duhana za oralnu uporabu — Valjanost)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/6

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – Swedish Match AB protiv Secretary of State for Health
      (Predmet C-151/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda - Direktiva 2014/40/EU - Članak 1. točka (c) i članak 17. - Zabrana stavljanja na tržište duhana za oralnu uporabu - Valjanost))
      (2019/C 25/07)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Swedish Match AB

         Tuženik: Secretary of State for Health

         uz sudjelovanje: New Nicotine Alliance

         Izreka

      Ispitivanjem prethodnog pitanja nije utvrđeno ništa što bi moglo utjecati na valjanost članka 1. točke (c) i članka 17. Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ.

         (1)  SL C 161, 22. 5. 2017.


title: Predmet T-679/18: Tužba podnesena 12. studenoga 2018. – Showroom protiv EUIPO-a – E-Gab (SHOWROOM)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/53

      Tužba podnesena 12. studenoga 2018. – Showroom protiv EUIPO-a – E-Gab (SHOWROOM)
      (Predmet T-679/18)
      (2019/C 25/69)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Showroom sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Janicka- Kapłon, pravni savjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: E-Gab NV (Ternat, Belgija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj/druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije SHOWROOM – prijava za registraciju br. 11 110 376

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2018. u predmetu R 1834/2017-2.

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu E-GAB (ako potonje društvo odluči sudjelovati u postupku) snošenje troškova, uključujući onih koji su tužitelju nastali u postupku pred žalbenim vijećem i u postupku pred Odjelom za prigovore Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001.


title: Predmet C-703/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2018. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Healthspan Limited protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2018. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Healthspan Limited protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Predmet C-703/18)
      (2019/C 25/37)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Healthspan Limited

         Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ako kupac sklopi ugovor (a) s dobavljačem o kupnji robe, i (b) s trećim dostavnim društvom (u daljnjem tekstu: dostavno društvo) o njezinoj otpremi i dostavi, smatra li se mjestom isporuke te robe mjesto u kojem je ona smještena u trenutku kada je počela njezina otprema ili prijevoz kupcu, što znači da se uvijek primjenjuje članak 32. (1) (a ne članak 33.)?

                  2.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje negativan, izvršava li prijevoz robe „dobavljač ili netko drugi u njegovo ime” ako je kupac sklopio ugovor s dostavnim društvom te je prisutna jedna od sljedećih okolnosti, te, u slučaju da izvršava, koja(e) od navedenih okolnosti to uvjetuje(u):

                              a)

                              Kupac nema praktičnih alternativa dostavnom društvu.

                              b)

                              Kupac je u doticaju samo s dobavljačem, ne i s dostavnim društvom.

                              c)

                              Dobavljač i dostavno društvo dogovorili su se o cijeni dostave koju dostavno društvo naplaćuje te kupac o njoj ne može pregovarati.

                              d)

                              Dobavljač cijenu dostave kupcu prebija pružanjem popusta na cijenu robe.

                              e)

                              Dobavljač od kupca prikuplja plaćanja za dostavu te ih prosljeđuje dostavnom društvu.

                              f)

                              Ugovorne odredbe koje utvrđuju trenutak u kojem vlasništvo nad robom prelazi na kupca nemaju komercijalnog smisla, ali to u praksi nije važno jer dobavljač kupcu nadoknađuje štetu koju roba eventualno pretrpi tijekom dostave.

                              g)

                              U pogledu cijena dostave kada tijekom prvotne dostave nastupe problemi:

                                          i)

                                          na temelju ugovora koji je sklopio s kupcem, dobavljač mora kupcu vratiti iznose koje je kupac već platio za dostavu;

                                          ii)

                                          na temelju ugovora koji je sklopio s kupcem, dobavljač ne mora kupcu vratiti te iznose, ali u praksi to čini;

                                          iii)

                                          u oba slučaja, troškove tih povrata snosi dobavljač (a ne dostavno društvo); i/ili

                                          iv)

                                          na temelju ugovora koji je sklopio s kupcem, dobavljač mora snositi i troškove slanja zamjenske robe i troškove njezine dostave; ili

                                          v)

                                          na temelju ugovora koji je sklopio s kupcem, dobavljač mora snositi troškove slanja zamjenske robe, ali ne i troškove njezine dostave, ali u praksi to čini.

                  3.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje negativan, djeluje li dostavno društvo u ime dobavljača ako je prisutno više od jedne navedenih okolnosti? Ako djeluje, koje čimbenike treba uzeti u obzir i koji značaj treba pridati pojedinim čimbenicima?

                  4.

                  Ako je odgovor na drugo ili treće pitanje potvrdan, djeluje li dostavno društvo u ime dobavljača kada dobavljač izravno ili neizravno sudjeluje u prijevozu ili otpremi robe, što će biti slučaj od 2021. u skladu s Direktivom 2017/2455 (2)? Drugim riječima, pojašnjavanju li promjene uvedene tom direktivom značenje trenutačne verzije članka 33.?

         (1)  Članak 32. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

         (2)  Direktiva Vijeća (EU) 2017/2455 od 5. prosinca 2017 o izmjeni Direktive 2006/112/EZ i Direktive 2009/132/EZ u pogledu određenih obveza u vezi s porezom na dodanu vrijednost za isporuku usluga i prodaju robe na daljinu (SL 2017., L 348, str. 7.)


title: Predmet T-680/18: Tužba podnesena 15. studenoga 2018. – SLL Service protiv EUIPO-a – Elfa International (LUMIN8)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/54

      Tužba podnesena 15. studenoga 2018. – SLL Service protiv EUIPO-a – Elfa International (LUMIN8)
      (Predmet T-680/18)
      (2019/C 25/70)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: SLL Service GmbH (Köln, Njemačka) (zastupnik: C. Schmitt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Elfa International AB (Västervik, Švedska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u vezi sa žigom LUMIN8 – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 276 543

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. kolovoza 2018. u predmetu R 2752/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-704/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2018. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv LD, ME, NF, OG, PH i RI

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2018. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv LD, ME, NF, OG, PH i RI
      (Predmet C-704/18)
      (2019/C 25/38)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Specializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog postupka

         LD, ME, NF, OG, PH i RI

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 267. UFEU-a tumačiti na način da dopušta nacionalnom sudu odbiti primjenu presude donesene u prethodnom postupku u okviru glavnog postupka u kojem je ta presuda donesena, pozivajući se na činjenične okolnosti koje je Sud uzeo u obzir odlučujući o prethodnom pitanju?


title: Predmet C-648/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. listopada 2018. uputio Tribunalul Bucureşti (Rumunjska) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) protiv Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. listopada 2018. uputio Tribunalul Bucureşti (Rumunjska) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) protiv Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA
      (Predmet C-648/18)
      (2019/C 25/23)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Tuženik: Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

         Prethodno pitanje

      Protivi li se članku 35. UFEU-a tumačenje članka 23. stavka 1. i članka 28. točke (a) Legea energiei electrice și a gazelor naturale nr. 123/2012 (Zakon br. 123/2012 o električnoj energiji i prirodnom plinu), u skladu s kojim su rumunjski proizvođači električne energije obvezni trgovati cjelokupnom količinom proizvedene električne energije isključivo preko konkurentnog centraliziranog rumunjskog tržišta, s obzirom na to da postoji neizravna mogućnost izvoza energije preko trgovačkih društava za poslovanje vrijednosnim papirima?


title: Spojeni predmeti T-202/10 RENV II i T-203/10 RENV II: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Stichting Woonlinie i dr. protiv Komisije („Državne potpore — Socijalno stanovanje — Sustav potpora u korist društava za socijalno stanovanje — Postojeće potpore — Obveze države članice — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem — Članak 17. Uredbe (EZ) br. 659/1999 — Usluga od općeg gospodarskog interesa — Članak 106. stavak 2. UFEU-a — Definicija zadaće javne usluge”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/31

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Stichting Woonlinie i dr. protiv Komisije
      (Spojeni predmeti T-202/10 RENV II i T-203/10 RENV II) (1)

      ((„Državne potpore - Socijalno stanovanje - Sustav potpora u korist društava za socijalno stanovanje - Postojeće potpore - Obveze države članice - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Članak 17. Uredbe (EZ) br. 659/1999 - Usluga od općeg gospodarskog interesa - Članak 106. stavak 2. UFEU-a - Definicija zadaće javne usluge”))
      (2019/C 25/39)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelji u predmetu T-202/10 RENV II: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Nizozemska), Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Nizozemska) i Stichting Woonstede (Ede, Nizozemska) (zastupnici: L. Hancher, E. Besselink, J. de Kok, Y. de Vries i F. van Orden, odvjetnici)

         Tužitelji u predmetu T-203/10 RENV II: Stichting Woonpunt (Maastricht, Nizozemska), Woningstichting Haag Wonen (Den Haag, Nizozemska) i Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Nizozemska) (zastupnici: L. Hancher, E. Besselink, J. de Kok, Y. de Vries i F. van Orden, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Noë i P.J. Loewenthal, agenti)

         Intervenijent u potporu tužiteljima: Kraljevina Belgija (zastupnici: J.-C. Halleux i L. Van den Broeck, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Nizozemska) (zastupnici: M. Meulenbelt i B. Natens, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično poništenje Odluke Komisije C(2009) 9963 final od 15. prosinca 2009. o državnim potporama E 2/2005 i N 642/2009 – Nizozemska – Postojeća potpora i posebna potpora za projekte u korist stambenih društava.

         Izreka

                  1.

                  Tužbe se odbijaju.

                  2.

                  Društvima Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang i Stichting Woonstede nalaže se snošenje vlastitih troškova, troškova Europske komisije u predmetima T-202/10, T-202/10 RENV, T-202/10 RENV II, C-133/12 P i C-414/15 P kao i troškova Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) u predmetima T-202/10, T-202/10 RENV i T-202/10 RENV II.

                  3.

                  Društvima Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen i Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl nalaže se snošenje vlastitih troškova, troškova Komisije u predmetima T-203/10, T-203/10 RENV, T-203/10 RENV II, C-132/12 P i C-415/15 P kao i troškova IVBN-a u predmetima T-203/10, T-203/10 RENV i T-203/10 RENV II.

                  4.

                  Kraljevini Belgiji nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 179, 3. 7. 2010.


title: Predmet C-245/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González protiv Consejería de Educación de Castilla-La Mancha (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 1999/70/EZ — Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP — Članak 4. — Načelo nediskriminacije — Nacionalni propis kojim se omogućava prestanak ugovora o radu na određeno vrijeme ako prestane postojati razlog za zapošljavanje — Nastavnici zaposleni za školsku godinu — Raskid radnog odnosa na dan završetka nastave — Organizacija radnog vremena — Direktiva 2003/88/EZ)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/7

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González protiv Consejería de Educación de Castilla-La Mancha
      (Predmet C-245/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 4. - Načelo nediskriminacije - Nacionalni propis kojim se omogućava prestanak ugovora o radu na određeno vrijeme ako prestane postojati razlog za zapošljavanje - Nastavnici zaposleni za školsku godinu - Raskid radnog odnosa na dan završetka nastave - Organizacija radnog vremena - Direktiva 2003/88/EZ))
      (2019/C 25/08)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Manch

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González

         Tuženik: Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

         Izreka

                  1.

                  Članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999. u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis koji omogućava poslodavcu da na dan završetka nastave raskine radni odnos na određeno vrijeme nastavnika koji su za jednu školsku godinu zaposleni kao privremeni službenici zbog toga što su na taj dan prestale postojati okolnosti nužnosti i hitnosti na kojima se zasnivalo njihovo zapošljavanje, dok se radni odnos na neodređeno vrijeme nastavnika koji imaju status karijernih službenika nastavlja.

                  2.

                  Članak 7. stavak 2. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis koji omogućava da na dan završetka nastave prestane radni odnos na određeno vrijeme nastavnika koji su zaposleni za školsku godinu kao privremeni službenici jer to tim nastavnicima uskraćuje dane plaćenog ljetnog godišnjeg odmora koji pripadaju toj školskoj godini, pod uvjetom da navedeni nastavnici za to prime novčanu naknadu.

         (1)  SL C 382, 13. 11. 2017.


title: Predmet C-658/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. listopada 2018. uputio Giudice di pace di Bologna (Italija) – UX protiv Governo della Repubblica italiana

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. listopada 2018. uputio Giudice di pace di Bologna (Italija) – UX protiv Governo della Repubblica italiana
      (Predmet C-658/18)
      (2019/C 25/24)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Giudice di pace di Bologna

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UX

         Tuženik: Governo della Repubblica italiana

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li mirovni sudac, kao što je sud koji upućuje zahtjev za prethodnu odluku, obuhvaćen pojmom suda države članice nadležnog za upućivanje zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a unatoč tome što mu nacionalni poredak, protivno jamstvima neovisnosti i nepristranosti suda države članice koje je Sud naveo u presudama Wilson (EU:C:2006:587, t. 47. do 53.), Associaçâo Sindical dos Juizes Portugueses (EU:C:2018:117, t. 32. i t. 41. do 45.), Minister for Justice and Equality (EU:C:2018:586, t. 50. do 54.), zbog njegovog nestalnog radnog statusa ne priznaje uvjete rada jednake onima profesionalnih pravosudnih dužnosnika iako obavlja jednake pravosudne dužnosti koje su dio nacionalnog sudbenog sustava?

                  2.

                  U slučaju da je odgovor na prvo pitanje potvrdan, je li služba mirovnog suca, tužitelja, obuhvaćena pojmom „radnika [zaposlenog] na određeno vrijeme” iz članka 1. stavka 3. i članka 7. Direktive 2003/88 (1) u vezi s člankom 2. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme usvojenog Direktivom 1999/70 (2) i člankom 31. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, prema tumačenju Suda u presudama O’ Brien (EU:C:2012:110) i King (EU:C:2017:914) i, u slučaju potvrdnog odgovora, može li se u svrhu primjene istih uvjeta rada iz članka 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme usvojenog Direktivom 1999/70, redovni ili profesionalni pravosudni dužnosnik smatrati radnikom zaposlenim na neodređeno vrijeme usporedivim s radnikom zaposlenim na određeno vrijeme koji je „mirovni sudac”?

                  3.

                  U slučaju da je odgovor na prvo i drugo pitanje potvrdan, protive li se članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s člankom 267. UFEU-a, uzimajući u obzir sudsku praksu Suda Europske unije u predmetima vezanim za odgovornost talijanske države za očitu povredu pravila Zajednice od strane suda koji odlučuje u zadnjem stupnju u presudama Kobler (EU:C:2003:513), Traghetti del Mediterraneo (EU:C:2006:391) i Komisija/Italija (EU:C:2011:775), članak 2. stavci 3. i 3-bis Zakona br. 117 od 13. travnja 1988. o građanskopravnoj odgovornosti pravosudnih dužnosnika koji predviđa odgovornost suca „u slučaju očite povrede zakona i prava Europske unije” počinjene s namjerom ili krajnjom nepažnjom i kojim se nacionalni sud dovodi pred izbor (koji, kakav god bio, dovodi do građanskopravne i stegovne odgovornosti u odnosu na državu u predmetima u kojima su bitna stranka ta ista tijela javne uprave, osobito kada u predmetu sudi mirovni sudac zaposlen na određeno vrijeme, bez učinkovite sudske, ekonomske i socijalne zaštite, kao u ovom predmetu) da povrijedi nacionalne propise odbijanjem njihove primjene i primjenom prava Europske unije, onako kako ga tumači Sud, ili pak da povrijedi pravo Europske unije primjenjujući nacionalna pravila koja uskraćuju priznavanje zaštite i koja su protivna članku 1. stavku 3. i članku 7. Direktive 2003/88 i člancima 2. i 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme usvojenog Direktivom 1999/70 i člankom 31. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

                  4.

                  Predstavlja li, u skladu s člankom 2., člankom 4. stavcima 2. i 3., člankom 6. stavkom 1., člankom 9., člankom 10. stavkom 1., člankom 17. stavkom 1. Ugovora o [Europskoj] uniji u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, ozbiljnu povredu koja čini temelj tužbe radi utvrđivanja izvanugovorne odgovornosti protiv Europske unije predviđene člankom 340. stavkom 2. UFEU-a, postupanje Europske komisije koja odbija pokrenuti postupak zbog povrede obveze ili uputiti Sudu [omissis] tužbu zbog povrede obveze kršenjem prava Unije od strane države kada je, kao u ovom slučaju, došlo do sljedećeg:

                              —

                              Priopćenjem DG EMPL/B2/DA-MAT/sk (2016), koje su talijanska tijela javne vlasti primila 10. lipnja 2016., Komisija je u lipnju 2016. s negativnim ishodom zaključila predmet EU Pilot 7779/15/EMPL, najavljujući skoro pokretanje postupka zbog povrede obveze jer je utvrdila neusklađenost s pravom EU-a nacionalnih propisa koji uređuju dužnosti počasnih pravosudnih dužnosnika, vezano za zlouporabu uzastopnog sklapanja ugovora na određeno vrijeme, nejednakost postupanja glede naknade u odnosu na redovne ili profesionalne pravosudne dužnosnike, godišnje odmore te rodiljni dopust, međutim navedeni postupak do današnjeg dana nije pokrenut;

                              —

                              Komunikacijom C(2016) 8600 final od 21. prosinca 2016. Komisija je navela da ima diskrecijsko pravo u pogledu odluke o tome hoće li i u kojem trenutku pokrenuti postupak zbog povrede obveze ili uputiti predmet Sudu, čija sudska praksa priznaje činjenicu da građani neće uspjeti u postupcima protiv Komisije ako ona odbije pokrenuti postupak zbog povrede obveze?

                  5.

                  Neovisno o odgovorima na prethodna četiri pitanja, mogu li se članak 268., članak 274. i članak 340. stavak 2. UFEU-a tumačiti, s obzirom na članak 2., članak 4. stavke 2. i 3., članak 6. stavak 1., članak 9., članak 10. stavak 1., članak 17. stavak 1. Ugovora o [Europskoj] uniji u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, na način da se tužba radi utvrđivanja izvanugovorne odgovornosti protiv Unije ne može izuzeti iz nadležnosti nacionalnih sudova, u slučaju, kao u ovom predmetu, u kojem je utvrđeno da je jedan od uzroka neprimjene u nacionalnom pravnom poretku prava Unije koje jamči načelo neovisnosti i nepristranosti sudaca Komisijina ozbiljna povreda dužnosti i obveza koje ima kao zaštitnica Ugovorâ i diskrecijskog prava Komisije da odluči o pokretanju i trenutku pokretanja postupka zbog povrede obveze ili uputi predmet Sudu, čija sudska praksa priznaje činjenicu da građani neće uspjeti u postupcima protiv Komisije ako ona odbije pokrenuti postupak zbog povrede obveze i tako učini neučinkovitom nadležnost Suda da isključivo on odluči u predmetu vezanom za izvanugovornu odgovornost Unije?

         (1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL 2003., L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

         (2)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL 1999., L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: Predmet T-207/10: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Deutsche Telekom protiv Komisije („Državne potpore — Porezni sustav kojim se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija financijskog goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima koji su porezno rezidentni u inozemstvu — Odluka kojom se potpora utvrđuje nespojivom sa zajedničkim tržištem i nalaže njezin djelomični povrat — Odredba kojom se omogućuje djelomični nastavak primjene sustava — Zahtjev za obustavu postupka — Zadržavanje pravnog interesa — Legitimna očekivanja — Precizna jamstva koja je Komisija dala — Legitimnost očekivanja — Vremensko područje primjene legitimnih očekivanja”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/32

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Deutsche Telekom protiv Komisije
      (Predmet T-207/10) (1)

      ((„Državne potpore - Porezni sustav kojim se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija financijskog goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima koji su porezno rezidentni u inozemstvu - Odluka kojom se potpora utvrđuje nespojivom sa zajedničkim tržištem i nalaže njezin djelomični povrat - Odredba kojom se omogućuje djelomični nastavak primjene sustava - Zahtjev za obustavu postupka - Zadržavanje pravnog interesa - Legitimna očekivanja - Precizna jamstva koja je Komisija dala - Legitimnost očekivanja - Vremensko područje primjene legitimnih očekivanja”))
      (2019/C 25/40)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Deutsche Telekom AG (Bonn, Njemačka) (zastupnici: u početku A. Cordewener i J. Schönfeld, zatim J. Schönfeld, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku B. Martenczuk, T. Maxian Rusche i C. Urraca Caviedes, zatim T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes, i naposljetku T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes i K. Blanck-Putz, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Ebro Foods, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: u početku J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan i R. Calvo Salinero, zatim J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro i R. Calvo Salinero, odvjetnici), Banco Santander, SA (Santander, Španjolska) (zastupnici: u početku J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan i R. Calvo Salinero, zatim J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro i R. Calvo Salinero), Iberdrola, SA (Bilbao, Španjolska) (zastupnici: u početku J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller i J. Domínguez Pérez, zatim J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez i S. Völcker, odvjetnici) i Telefónica, SA (Madrid) (zastupnici: u početku J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller i J. Domínguez Pérez, zatim J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez i S. Völcker, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavaka 2. i 3. Odluke Komisije 2011/5/EZ od 28. listopada 2009. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla pri stjecanju inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) koju provodi Španjolska (SL 2011., L 7, str. 48.) [neslužbeni prijevod].

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Deutsche Telekom AG se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 195, 17. 7. 2010.


title: Predmet T-36/18: Presuda Općeg suda od 20. studenoga 2018. – Asahi Intecc protiv EUIPO-a – Celesio (Celeson) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig Celeson — Raniji verbalni međunarodni žig CELESIO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/42

      Presuda Općeg suda od 20. studenoga 2018. – Asahi Intecc protiv EUIPO-a – Celesio (Celeson)
      (Predmet T-36/18) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig Celeson - Raniji verbalni međunarodni žig CELESIO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”))
      (2019/C 25/54)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Asahi Intecc Co., Ltd (Nagoya, Japan) (zastupnik: T. Schmidpeter, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Rajh i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Celesio AG (Stuttgart, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. studenoga 2017. (predmet R 1004/2017-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Celesio i Asahi Intecc.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Asahi Intecc Co., Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: Predmet C-452/17: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de commerce de Liège – Belgija) – Zako SPRL protiv Sanidel SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Samostalni trgovački zastupnici — Direktiva 86/653/EEZ — Članak 1. stavak 2. — Pojam ‚trgovački zastupnik’ — Samostalni posrednik koji svoju djelatnost obavlja u nalogodavčevom poduzeću — Izvršavanje drugih poslova osim onih povezanih s posredovanjem pri prodaji ili kupnji robe za nalogodavca)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/9

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de commerce de Liège – Belgija) – Zako SPRL protiv Sanidel SA
      (Predmet C-452/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Samostalni trgovački zastupnici - Direktiva 86/653/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Pojam ‚trgovački zastupnik’ - Samostalni posrednik koji svoju djelatnost obavlja u nalogodavčevom poduzeću - Izvršavanje drugih poslova osim onih povezanih s posredovanjem pri prodaji ili kupnji robe za nalogodavca))
      (2019/C 25/10)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal de commerce de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Zako SPRL

         Tuženik: Sanidel SA

         Izreka

                  1.

                  Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samostalnih trgovačkih zastupnika treba tumačiti na način da okolnost da osoba koja ima stalno ovlaštenje za posredovanje pri prodaji ili kupnji robe u ime druge osobe, odnosno za posredovanje i sklapanje takvog posla u njezino ime i za račun, obavlja svoju djelatnost u poslovnim prostorima potonje, ne sprečava da se ta osoba kvalificira kao „trgovački zastupnik” u smislu te odredbe, pod uvjetom da je ta okolnost ne sprečava da svoju djelatnost obavlja samostalno, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

                  2.

                  Članak 1. stavak 2. Direktive 86/653 treba tumačiti na način da okolnost da osoba ne obavlja samo djelatnosti koje se sastoje od posredovanja pri prodaji ili kupnji robe u ime druge osobe odnosno od posredovanja i sklapanja takvog posla u njezino ime i za račun, nego također za tu istu osobu obavlja djelatnosti druge vrste, s tim da one nisu sekundarne prvonavedenim djelatnostima, ne sprečava da se ta osoba kvalificira kao „trgovački zastupnik” u smislu navedene odredbe pod uvjetom da je ta okolnost ne sprečava da samostalno obavlja prvonavedene djelatnosti, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet T-219/10 RENV: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – World Duty Free Group protiv Komisije („Državne potpore — Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija financijskog goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima porezno rezidentnima u inozemstvu — Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat — Pojam državne potpore — Selektivnost — Referentni sustav — Odstupanje — Različito postupanje — Opravdanje različitog postupanja — Poduzetnici korisnici mjere — Legitimna očekivanja”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/33

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – World Duty Free Group protiv Komisije
      (Predmet T-219/10 RENV) (1)

      ((„Državne potpore - Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija financijskog goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima porezno rezidentnima u inozemstvu - Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat - Pojam državne potpore - Selektivnost - Referentni sustav - Odstupanje - Različito postupanje - Opravdanje različitog postupanja - Poduzetnici korisnici mjere - Legitimna očekivanja”))
      (2019/C 25/41)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: World Duty Free Group, SA, prije Autogrill España, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

         Intervenijenti u potporu tužitelju: Savezna Republika Njemačka (zastupnik: T. Henze, agent), Irska (zastupnici: u početku G. Hodge i E. Creedon, zatim G. Hodge i D. Browne, agenti, uz asistenciju B. Doherty Barrya i A. Goodmana, barristers) i Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. Sampol Pucurull, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavka 1. Odluke Komisije 2011/5/EZ od 28. listopada 2009. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla kod stjecanja inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), koju primjenjuje Španjolska (SL 2011., L 7, str. 48.), i podredno, članka 4. te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  World Duty Free Group, SA će snositi, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Savezna Republika Njemačka, Irska i Kraljevina Španjolska snosit će svaka svoje troškove.

         (1)  SL, C 179, 3. 7. 2010.


title: Predmet T-227/10: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Banco Santander protiv Komisije („Državne potpore — Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u trgovačkim društvima porezno rezidentnima u inozemstvu — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat — Pojam državne potpore — Selektivnost — Referentni sustav — Odstupanje — Različit tretman — Opravdanje različitog tretmana — Poduzetnici korisnici mjere — Legitimna očekivanja”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/34

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Banco Santander protiv Komisije
      (Predmet T-227/10) (1)

      ((„Državne potpore - Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u trgovačkim društvima porezno rezidentnima u inozemstvu - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat - Pojam državne potpore - Selektivnost - Referentni sustav - Odstupanje - Različit tretman - Opravdanje različitog tretmana - Poduzetnici korisnici mjere - Legitimna očekivanja”))
      (2019/C 25/42)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Banco Santander, SA (Santander, Španjolska) (zastupnici: u početku J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan i R. Calvo Salinero, zatim J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i C. Urraca Caviedes, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavka 1. Odluke Komisije 2011/5/EZ od 28. listopada 2009. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla za stjecanje inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) koju provodi Španjolska (SL 2011., L 7, str. 48.), i podredno članka 4. te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Banco Santander, SA će snositi, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 195, 17. 7. 2010.


title: Predmet C-660/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. listopada 2018. uputio Landgericht Berlin (Njemačka) – Sundair GmbH protiv WV i dr.

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. listopada 2018. uputio Landgericht Berlin (Njemačka) – Sundair GmbH protiv WV i dr.
      (Predmet C-660/18)
      (2019/C 25/25)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Berlin

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Sundair GmbH

         Druge stranke u žalbenom postupku: WV, XU, YT, koje zastupaju XU i ZS

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 7. stavak 1. točku (b), u vezi s člankom 5. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (1) tumačiti na način da predmetni putnici imaju pravo na odštetu zbog otkazivanja leta i u slučaju kada predmetni zračni prijevoznik nema valjanu operativnu licenciju u smislu članka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004, da je nepostojanje valjane operativne licencije barem jedan od uzroka otkazivanja leta te da putnici u trenutku rezervacije nisu znali za nepostojanje operativne licencije?

         (1)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-521/18: Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2018. – BGC Partners protiv EUIPO-a – Bankgirocentralen BGC (BGC BROKERAGE)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/47

      Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2018. – BGC Partners protiv EUIPO-a – Bankgirocentralen BGC (BGC BROKERAGE)
      (Predmet T-521/18) (1)

      (2019/C 65/64)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 392, 29. 10. 2018.


title: predmet T-83/19: Tužba podnesena 12. veljače 2019. — AL protiv Komisije

text:
               1.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 122/28

      Tužba podnesena 12. veljače 2019. — AL protiv Komisije
      (predmet T-83/19)
      (2019/C 122/32)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: AL (zastupnici: A. Blot i S. Rodrigues, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  poništi odluku o prešutnom odbijanju tužiteljeva zahtjeva za naknadu štete podnesenog 19. prosinca 2017. i, prema potrebi, odluku od 12. studenoga 2018. o odbijanju tužiteljeve žalbe;

                  —

                  naloži da se naknadi imovinska i neimovinska šteta koju je tužitelj pretrpio;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je tuženik povrijedio ugovorne obveze koje ima prema tužitelju, time što Komisija nije poštovala obvezu koju je preuzela kad je tužitelja imenovala na radno mjesto posrednika Europske unije u okviru Partnerstva za šume u porječju Konga.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je povrijeđeno načelo poštovanja legitimnih očekivanja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je povrijeđeno pravo na saslušanje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je povrijeđeno načelo dobre uprave i dužnost brižnog postupanja.


title: predmet T-85/19: Tužba podnesena 14. veljače 2019. — Gwo Chyang Biotech protiv EUIPO-a — Norma (KinGirls)

text:
               1.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 122/29

      Tužba podnesena 14. veljače 2019. — Gwo Chyang Biotech protiv EUIPO-a — Norma (KinGirls)
      (predmet T-85/19)
      (2019/C 122/33)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Gwo Chyang Biotech Co. Ltd (Tainan, Tajvan) (zastupnik: J. Kakoures, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Nürnberg, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije KinGirls — prijava za registraciju br. 15 151 038

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. prosinca 2018. u predmetu R 718/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome prihvaća prigovor za proizvode sadržane u razredu 3. i odbije prigovor u cijelosti;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG snošenje troškova postupka povodom prigovora, postupka pred žalbenim vijećem i ovog postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet C-510/17: Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Okresný súd Bratislava — Slovačka) — ML

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/23

      Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Okresný súd Bratislava — Slovačka) — ML
      (predmet C-510/17) (1)

      (2019/C 172/27)
      Jezik postupka: slovački
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 374, 6. 11. 2017.


title: predmet T-138/19: Tužba podnesena 14. veljače 2019. — WH protiv EUIPO-a

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/59

      Tužba podnesena 14. veljače 2019. — WH protiv EUIPO-a
      (predmet T-138/19)
      (2019/C 148/58)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: WH (zastupnik: E. Fontes Vila, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da utvrdi nepostojanje razloga za odbijanje tužbe te mu retroaktivno i s punim učinkom dodijeli promaknuće koje zaslužuje.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova tužba podnesena je protiv tuženikove odluke o tužiteljevu nepromaknuću u okviru postupka promaknuća za 2018.
      U potporu svojoj tužbi tužitelj kao jedini tužbeni razlog navodi povredu svojih prava obrane.


title: predmet T-141/19: Tužba podnesena 4. ožujka 2019. — Sabo i dr. protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/60

      Tužba podnesena 4. ožujka 2019. — Sabo i dr. protiv Parlamenta i Vijeća
      (predmet T-141/19)
      (2019/C 148/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Peter Sabo (Tulčik, Slovačka) i šest drugih tužitelja (zastupnik: R. Smith, Solicitor)

         Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju poništenje odredbi Direktive (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (1) kojima se dopušta uzimanje u obzir energije iz šumske biomase za potrebe iz članka 29. stavka 1. odnosno za: (a) doprinos zajedničkom cilju za 2030.; (b) ocjenjivanje poštovanja obveza povezanih s obnovljivom energijom i (c) prihvatljivost za financijsku potporu.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi, tužitelji se pozivaju na dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se Direktivom 2018/2001 krši članak 191. UFEU-a, jer se njome ne postiže očuvanje, zaštita ili poboljšanje kvalitete okoliša, zaštita ljudskog zdravlja ili korištenje prirodnih resursa na razborit ili racionalan način. Njome se ne nastoji ostvariti visoku razinu zaštite okoliša, ne popravlja se šteta na izvoru i ne primjenjuje se načelo opreznosti ili načelo onečiščivać plaća. Tom se direktivom također ne uzimaju u obzir dostupni znanstveni podaci o utjecaju sagorijevanja šumske biomase na klimatske promjene.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se Direktivom 2018/2001 krše brojna prava tužiteljâ (priznata člancima 7., 10., 14., 17., 22., 24., 35. i 37. Povelje Europske unije o temeljnim pravima) koja su univerzalna i koja moraju poštovati kako podnositelji zahtjeva iz EU-a tako i oni iz država članica. Te se povrede ne mogu opravdati, jer sporne odredbe pobijane direktive nisu nužno ili razumno povezane s Unijinim ciljevima zaštite okoliša, nego im se protive.

         (1)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL 2018., L 328, str. 82.).


title: predmet T-142/19: Tužba podnesena 1. ožujka 2019. — Nosio protiv EUIPO-a — Passi (PASSIATA)

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/60

      Tužba podnesena 1. ožujka 2019. — Nosio protiv EUIPO-a — Passi (PASSIATA)
      (predmet T-142/19)
      (2019/C 148/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Nosio SpA (Mezzocorona, Italija) (zastupnici: J. Graffer i A. Ottolini, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Passi AG (Rothrist, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije PASSIATA — Prijava za registraciju br. 14 593 123

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. studenoga 2018. u predmetu R 927/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži suprotstavljenim strankama snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-143/19: Tužba podnesena 2. ožujka 2019. — Solar Ileias Bompaina protiv Komisije

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/61

      Tužba podnesena 2. ožujka 2019. — Solar Ileias Bompaina protiv Komisije
      (predmet T-143/19)
      (2019/C 148/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Solar Ileias Bompaina AE (Atena, Grčka) (zastupnik: A. Metaxas i A. Bartosch, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijane akte Komisije, to jest odluku C(2018) 6777 final od 10. listopada 2018. u mjeri kojoj su njome odbijene pritužbe ponesene Komisiji u predmetu SA.41794 i osobito točke 111-121 te odluke te pismo od 8. veljače 2019. (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026);

                  —

                  naloži Komisiji plaćanje tužiteljevih troškova postupka.

         Tužbeni razlog i glavni argument

      U prilog svojoj tužbi, tužitelj navodi jedan tužbeni razlog koji se temelji na povredi tužiteljevih postupovnih prava zbog propusta definiranja relevantnog referentnog sustava kao pretpostavke za ocjenu materijalne selektivnosti osporavane mjere, pogrešnoj ocjeni činjenica podnesenih Komisiji tijekom upravnog postupka o kompatibilnosti proizvođača energije iz obnovljivih izvora i opskrbljivača energijom, pogrešnoj pravnoj analizi kriterija usporedivosti koji se treba provesti kod ocjene materijalne selektivnosti osporavane mjere, nedovoljnog obrazloženja na kojem se temelji očita odsutnost dubinske ocjene, kao i pogrešnoj ocjeni predmeta zbog pogrešne primjene navedene sudske prakse.


title: predmet T-147/19: Tužba podnesena 6. ožujka 2019. — Flovax protiv EUIPO-a — Dagniaux i Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/62

      Tužba podnesena 6. ožujka 2019. — Flovax protiv EUIPO-a — Dagniaux i Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)
      (predmet T-147/19)
      (2019/C 148/62)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Flovax Sàrl (Doncols, Luksemburg) (zastupnik: C.-S. Marchiani, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druge stranke pred žalbenim vijećem: Dagniaux (Roubaix, Francuska), Compagnie Gervais Danone (Pariz, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem, Compagnie Gervais Danone

         Predmetni sporni žig: Figurativni žig Europske unije u boji GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923 „tekst i naslikani detalji: Pantone plavo br. 302; pozadina: Pantone br. 1205c (krem)” — žig Europske unije br. 896 480

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. svibnja 2018. u predmetima R 2210/2016-1 i R 2211/2016-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmijeni odluku prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo od 18. svibnja 2018., donesenu u predmetima br. R 2210/2016-1 i R 2211/2016-1;

                  —

                  proglasi dopuštenom žalbu R 2211/2016-1 koju je podnijelo društvo FLOVAX pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo;

                  —

                  poništi odluku Odjela za poništaje br. 10417 C donesenu na temelju članka 55. stavka 1. Uredbe o žigu Europske unije, nakon što je društvo Compagnie Gervais Danone podnijelo zahtjev za opoziv upisan 22. listopada 2015. te u cijelosti odbije taj zahtjev;

                  —

                  naloži društvu Compagnie Gervais Danone da nositelju žiga podmiri pristojbu za zahtjev za opoziv i troškove zastupanja, po najvišoj tarifi iz članka 94. Uredbe o žigu Europske unije.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 70. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda načela kontradiktornosti;

                  —

                  Pogreška koja se tiče prava prilikom ocjene žalbenog vijeća o uvjetima nedopuštenosti žalbe koja mu je podnesena.


title: predmet T-156/19: Tužba podnesena 12. ožujka 2019. — Koenig & Bauer protiv EUIPO-a (we’re on it)

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/63

      Tužba podnesena 12. ožujka 2019. — Koenig & Bauer protiv EUIPO-a (we’re on it)
      (predmet T-156/19)
      (2019/C 148/63)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Koenig & Bauer AG (Würzburg, Njemačka) (zastupnici: B. Reinisch, B. Sorg i M. Ringer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije „we”re on itˮ — prijava za registraciju br. 16 983 066

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. siječnja 2019. u predmetu R 1027/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i izmijeni je na način da se poništi odluka EUIPO-a od 23. travnja 2018., kojom je odbijena prijava žiga Europske unije br. 16 983 066, da se provede postupak registracije prijave žiga Europske unije br. 16 983 066 te da se tužitelju (podnositelju prijave) naknade troškovi žalbenog postupka;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 94. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 94. stavka 1. druge rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-507/16: Rješenje Općeg suda od 1. ožujka 2019. — Baradel e.a. protiv FEI-ja

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/64

      Rješenje Općeg suda od 1. ožujka 2019. — Baradel e.a. protiv FEI-ja
      (predmet T-507/16) (1)

      (2019/C 148/64)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 226, 3. 8. 2013. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-51/13 i prenesen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: predmet T-760/18: Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2019. — Intercontinental Exchange Holdings protiv EUIPO-a — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/64

      Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2019. — Intercontinental Exchange Holdings protiv EUIPO-a — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)
      (predmet T-760/18) (1)

      (2019/C 148/65)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: predmet C-90/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2019. uputio Consiglio di Stato (Italija) — Rieco SpA protiv Comune di Ortona, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 182/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2019. uputio Consiglio di Stato (Italija) — Rieco SpA protiv Comune di Ortona, Ecolan SpA
      (predmet C-90/19)
      (2019/C 182/09)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Rieco SpA

         Protustranke: Comune di Ortona, Ecolan SpA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se li pravu Europske unije (posebice načelu slobodnog upravljanja javnih vlasti i načelu bitne jednakosti između različitih metoda povjeravanja i upravljanja uslugama iz djelokruga upravnih tijela) nacionalno zakonodavstvo (kao što je članak 192. stavak 2. Zakonika o javnim ugovorima, Zakonodavna uredba br. 50 iz 2016.) koj[e] in house povjeravanje usluga stavlja u podređeni i izniman položaj u odnosu na povjeravanje putem postupka javne nabave: i. dopuštajući takva povjeravanja samo u slučaju dokazanog nefunkcioniranja mjerodavnog tržišta te ii. namećući pritom upravnom tijelu koje želi povjeriti uslugu u režimu interne delegacije da pruži konkretno obrazloženje u pogledu koristi koju ovaj oblik povjeravanja ima za zajednicu?

                  2.

                  Protivi li se pravu Europske unije (posebice članku 12. stavku 3. Direktive 2014/24/EU (1) o in house povjeravanju usluga u režimu slične zajedničke kontrole između više upravnih tijela) nacionalno zakonodavstvo (poput članka 4. stavka 1. Pročišćenog teksta o društvima u javnom vlasništvu — Zakonodavna uredba br. 175 iz 2016.) koje upravno tijelo sprečava da stekne udio u vlasništvu (koji pritom ne jamči kontrolu ili pravo veta) u subjektu u kojem udjele ima više upravnih tijela, ako to upravno tijelo pritom želi ubuduće steći poziciju zajedničke kontrole te time i mogućnost izravnog povjeravanja usluga u korist subjekta u kojem udjele ima više tijela?

         (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2014/24/EU od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68. i SL 2016., L 311, str. 26.)


title: spojeni predmeti C-582/17 i C-583/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. travnja 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Raad van State — Nizozemska) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie protiv H. (C-582/17), R. (C-583/17) (Zahtjev za prethodnu odluku — Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu — Uredba (EU) br. 604/2013 — Članak 18. stavak 1. točke (b) do (d) — Članak 23. stavak 1. — Članak 24. stavak 1. — Postupak ponovnog prihvata — Kriteriji odgovornosti — Novi zahtjev podnesen u drugoj državi članici — Članak 20. stavak 5. — Postupak određivanja u tijeku — Povlačenje zahtjeva — Članak 27. — Pravna sredstva)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/5

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. travnja 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Raad van State — Nizozemska) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie protiv H. (C-582/17), R. (C-583/17)
      (spojeni predmeti C-582/17 i C-583/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Uredba (EU) br. 604/2013 - Članak 18. stavak 1. točke (b) do (d) - Članak 23. stavak 1. - Članak 24. stavak 1. - Postupak ponovnog prihvata - Kriteriji odgovornosti - Novi zahtjev podnesen u drugoj državi članici - Članak 20. stavak 5. - Postupak određivanja u tijeku - Povlačenje zahtjeva - Članak 27. - Pravna sredstva)
      (2019/C 206/06)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Raad van State

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Tuženici: H. (C-582/17), R. (C-583/17)

         Izreka

      Uredbu (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva treba tumačiti na način da se državljanin treće zemlje koji je podnio zahtjev za međunarodnu zaštitu u prvoj državi članici, a potom je napustio te je zatim u drugoj državi članici podnio novi zahtjev za međunarodnu zaštitu:

                  —

                  načelno ne može — u okviru pravnog lijeka podnesenog na temelju članka 27. stavka 1. te uredbe u toj drugoj državi članici protiv odluke o transferu donesene u odnosu na njega — pozivati na kriterij odgovornosti iz članka 9. te uredbe;

                  —

                  iznimno može — u okviru takvog pravnog lijeka — pozivati na taj kriterij odgovornosti u situaciji na koju se odnosi članak 20. stavak 5. iste uredbe, pod uvjetom da taj državljanin treće zemlje nadležnom tijelu države članice moliteljice podnese elemente koji jasno utvrđuju da se nju mora smatrati državom članicom odgovornom za razmatranje tog zahtjeva u skladu s primjenom navedenog kriterija odgovornosti.

         (1)  SL C 424, 11. 12. 2017.


title: predmet C-169/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2019. uputio Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Italija) — IC protiv Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2019. uputio Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Italija) — IC protiv Istituto Nazionale della Previdenza Sociale
      (predmet C-169/19)
      (2019/C 206/25)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: IC

         Tuženik: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Prethodno pitanje

      Treba li članke 18. i 21. UFEU-a tumačiti na način da im se protivi to što zakonodavstvo države članice predviđa da se dohodak osobe s boravištem u drugoj državi članici, koja je taj dohodak u cijelosti stekla od prve države članice, ali nema državljanstvo druge države, oporezuje bez primjene poreznih olakšica te druge države?


title: predmet T-196/19: Tužba podnesena 4. travnja 2019. — AZ protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/41

      Tužba podnesena 4. travnja 2019. — AZ protiv Komisije
      (predmet T-196/19)
      (2019/C 213/43)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: AZ (zastupnici: F. Wagner i N. Voß, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  dodatno podredno, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-232/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — H&R Ölwerke Schindler protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/50

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — H&R Ölwerke Schindler protiv Komisije
      (predmet T-232/19)
      (2019/C 213/50)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: H&R Ölwerke Schindler GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  dodatno podredno, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet C-265/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Lituanie) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Akvilė Jarmuškienė (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje poreznih zakonodavstava — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Posebna odredba za mala poduzeća — Članci 282. do 292. — Izuzeće od PDV-a u korist malih poduzeća čiji je godišnji promet niži od određenog praga — Istodobna isporuka dviju nekretnina samo jednom transakcijom — Premašivanje godišnje granice prometa uzimajući u obzir kupoprodajnu cijenu jedne od dviju nekretnina — Obveza plaćanja poreza na dodanu vrijednost na ukupnu vrijednost transakcije)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/10

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Lituanie) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Akvilė Jarmuškienė
      (predmet C-265/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje poreznih zakonodavstava - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Posebna odredba za mala poduzeća - Članci 282. do 292. - Izuzeće od PDV-a u korist malih poduzeća čiji je godišnji promet niži od određenog praga - Istodobna isporuka dviju nekretnina samo jednom transakcijom - Premašivanje godišnje granice prometa uzimajući u obzir kupoprodajnu cijenu jedne od dviju nekretnina - Obveza plaćanja poreza na dodanu vrijednost na ukupnu vrijednost transakcije)
      (2019/C 220/13)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Tuženik: Akvilė Jarmuškienė

         uz sudjelovanje: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Izreka

      Članke 282. do 292. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da je, kada isporuka u korist istog kupca sadržava dvije nekretnine koje su povezane svojom prirodom i dio su samo jednog kupoprodajnog ugovora i premašena je godišnja granica prometa koja služi kao referenca za primjenjivost posebne odredbe za mala poduzeća propisane u toj direktivi, porezni obveznik dužan platiti porez na temelju vrijednosti cijele isporuke o kojoj je riječ, to jest uzimajući u obzir vrijednost obiju nekretnina koje su predmet te isporuke, iako uzimanje u obzir vrijednosti jedne od tih nekretnina ne bi dovelo do premašivanja navedene godišnje granice.

         (1)  SL C 276, 6. 8. 2018.


title: predmet C-268/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Bacău — Rumunjska) — SC Onlineshop SRL protiv Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală a Vămilor (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Podbrojevi 85269120 i 85285900 — Sustav GPS navigacije s više funkcija)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/11

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Bacău — Rumunjska) — SC Onlineshop SRL protiv Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală a Vămilor
      (predmet C-268/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Podbrojevi 85269120 i 85285900 - Sustav GPS navigacije s više funkcija)
      (2019/C 220/14)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Bacău

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SC Onlineshop SRL

         Tuženici: Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală a Vămilor

         Izreka

      Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verziji koja proizlazi iz Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/1754 od 6. listopada 2015., treba tumačiti na način da višefunkcionalni uređaj vrste koja se koristi u motornim vozilima, koji poput onog u glavnom postupku kombinira u istom kućištu kao glavnu funkciju ekran za radionavigaciju zahvaljujući prethodno ugrađenim aplikacijama za GPS navigaciju i, podredno, radiodifuzijski odašiljač, uređaj za reprodukciju zvuka i videozapisa te ekran čija je dijagonalna veličina otprilike 5 inča (12,7 cm), treba razvrstati u podbroj 85269120 te nomenklature.

         (1)  SL C 249, 16. 7. 2018.