title: Predmet C-167/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. listopada 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike (Povreda obveze države članice — Direktiva 91/271/EEZ — Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda — Presuda Suda kojom je utvrđena povreda — Neizvršenje — Članak 260. stavak 2. UFEU-a — Novčane sankcije — Paušalni iznos i novčana kazna)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/5

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. listopada 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-167/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 91/271/EEZ - Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda - Presuda Suda kojom je utvrđena povreda - Neizvršenje - Članak 260. stavak 2. UFEU-a - Novčane sankcije - Paušalni iznos i novčana kazna))
   (2015/C 406/04)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Zavvos i E. Manhaeve, agenti)

      Tuženik: Helenska Republika (zastupnik: E. Skandalou, agent)

      Izreka

               1.

               Time što nije poduzela sve potrebne mjere za izvršenje presude Komisija/Grčka (C-440/06, EU:C:2007:642), Helenska Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Ako se povreda koja je utvrđena u točki 1. nastavi i na dan proglašenja ove presude, Helenskoj Republici se nalaže da Europskoj komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije” plati novčanu kaznu od 3 6 40  000 eura po šestomjesečnom razdoblju kašnjenja postupanja po presudi Komisija/Grčka (C-440/06, EU:C:2007:642), računajući od dana proglašenja ove presude do potpunog izvršenja presude Komisija/Grčka (C-440/06, EU:C:2007:642), a koji se stvarni iznos treba izračunati na kraju svakog šestomjesečnog razdoblja umanjujući ukupni iznos u odnosu na ta razdoblja za postotak koji odgovara omjeru populacijskog ekvivalenta aglomeracija čiji su sustavi za prikupljanje i obradu otpadnih voda usklađeni s presudom Komisija/Grčka (C-440/06, EU:C:2007:642), na kraju razdoblja uzetog u obzir, prema odgovarajućem populacijskom ekvivalentu koji ne raspolažu takvim sustavima na dan proglašenja ove presude.

               3.

               Nalaže se Helenskoj Republici da uplati Europskoj komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije” paušalni iznos od 10 milijuna eura.

               4.

               Nalaže se Helenskoj Republici snošenje troškova.

      (1)  SL C 261, 11. 8. 2014.


title: Predmet T-322/13: Tužba podnesena 14. lipnja 2013. — Tsujimoto protiv OHIM-a — Kenzo (KENZO)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/22

         Tužba podnesena 14. lipnja 2013. — Tsujimoto protiv OHIM-a — Kenzo (KENZO)
   (Predmet T-322/13)
   2013/C 252/51

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-752/14: Tužba podnesena 12. studenoga 2014. – Combaro protiv Komisije

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/39

         Tužba podnesena 12. studenoga 2014. – Combaro protiv Komisije
   (Predmet T-752/14)
   (2015/C 034/46)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Combaro SA (Lausanne, Švicarska) (zastupnik: odvjetnik D. Ehle)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 16. srpnja 2014. (REM 05/2013) o odbijanju zahtjeva za otpust uvozne carine u iznosu od 4 61  415,12 eura,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe da u skladu s člankom 239. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) treba otpustiti naknadno ubranu carinu na uvoz lanenih tkanina iz Latvije od 1999. do 2002. zbog postojanja posebnih okolnosti. Kao posebne okolnosti navodi ozbiljne povrede obveza latvijskih carinskih tijela, ozbiljne povrede obveza Europske komisije/OLAF-a kao i ozbiljne pogreške u postupanju njemačkih carinskih tijela. Prema njegovom mišljenju, te se okolnosti ne mogu pripisati njegovoj očitoj nemarnosti.


title: Predmet C-486/13: Rješenje predsjednika Suda od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španjolska) – Caixabank SA protiv Antonija Galána Rodrígueza

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/25

         Rješenje predsjednika Suda od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španjolska) – Caixabank SA protiv Antonija Galána Rodrígueza
   (Predmet C-486/13) (1)

   2014/C 184/41
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet T-305/09: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Unicid protiv Komisije ( „Državne potpore — Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora — Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni — Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/28

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Unicid protiv Komisije
   (Predmet T-305/09) (1)

   ((„Državne potpore - Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora - Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni - Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 253/40
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Union nationale interprofessionnelle cidricole (Unicid) (Paris, Francuska) (zastupnici: V. Ledoux i B. Néouze, avocats)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, zatim B. Stromsky i S. Thomas i naposljetku B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2008) 7846 final od 10. prosinca 2008. u vezi s državnom potporom br. 561/2008, koja se odnosi na okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom ove tužbe se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 244, 10.10.2009.


title: Predmet T-200/17: Tužba podnesena 29. ožujka 2017. – SB protiv EUIPO -a

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/29

         Tužba podnesena 29. ožujka 2017. – SB protiv EUIPO -a
   (Predmet T-200/17)
   (2017/C 178/42)
   Jezik postupka:engleski

      Stranke

      Tužitelj: SB (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku izvršnog direktora Europskog ureda za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 2. lipnja 2016. kojom je tužitelju odbijena druga obnova ugovora, kao i odluku izvršnog direktora EUIPO-a od 19. prosinca 2016. kojom je odbijena tužiteljeva žalba od 1. rujna 2016.;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni zahtjev, koji se temelji na povredi Pravilnika o osoblju i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije zbog primjene tuženikovih unutarnjih pravila kojima se članovi privremenog osoblja s ugovorima na neodređeno vrijeme izjednačavaju s dužnosnicima. Osim toga, razlikovanjem članova privremenog osoblja s ugovorima na određeno vrijeme i članova ugovornog osoblja s ugovorima na neodređeno vrijeme tužitelj krši Pravilnik o osoblju i, u predmetnom slučaju, načelo jednakog postupanja.

               2.

               Drugi tužbeni zahtjev, koji se temelji na nedostatku obrazloženja ili nezakonitom, kontradiktornom i nedostatnom obrazloženju.

               3.

               Treći tužbeni zahtjev, koji se temelji na nepoštovanju obveze dužne pažnje u odnosu na osoblje.

               4.

               Četvrti tužbeni zahtjev, koji se temelji na diskriminaciji na temelju dobi jer je tuženik provodio kadrovsku politiku s ciljem smanjivanja prosječne dobi osoblja.


title: Predmet C-331/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče – Slovenija) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma protiv Republike Slovenije (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Članak 2. točka 1. i članak 4. stavak 1. — Obveza plaćanja poreza — Transakcije u vezi nekretnina — Prodaja zemljišta unesenog u privatnu imovinu fizičke osobe koja obavlja profesiju samostalnog poduzetnika — Porezni obveznik koji djeluje kao takav)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/13

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče – Slovenija) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-331/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 2. točka 1. i članak 4. stavak 1. - Obveza plaćanja poreza - Transakcije u vezi nekretnina - Prodaja zemljišta unesenog u privatnu imovinu fizičke osobe koja obavlja profesiju samostalnog poduzetnika - Porezni obveznik koji djeluje kao takav))
   (2015/C 294/17)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovno sodišče

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

      Tuženik: Republika Slovenija

      Izreka

   Članak 2. točku 1. i članak 4. stavak 1. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakona država članica koji se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje treba tumačiti na način da, u okolnostima kakve su u glavnom postupku, u kojima je porezni obveznik stekao zemljišne čestice, pa je neke unio u svoju privatnu imovinu, a druge u svoje poduzeće, i na svim tim česticama izgradio, u svojstvu poreznog obveznika, trgovački centar koji je potom prodao kao i zemljišne čestice na kojima je ta građevina izgrađena, prodaja zemljišnih čestica koje su unesene u privatnu imovinu tog poreznog obveznika podliježe porezu na dodanu vrijednost s obzirom na to da je taj porezni obveznik prilikom te transakcije djelovao kao takav.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


20150731048617042015/C 270/52512013TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150629424211Predmet T-51/13: Rješenje Općeg suda od 29. lipnja 2015. – Evropaïki Dynamiki protiv ESB-a
 ---documentbreak--- C2702015HR4210120150629HR0052421421Rješenje Općeg suda od 29. lipnja 2015. – Evropaïki Dynamiki protiv ESB-a
   (Predmet T-51/13) (
         1
      )2015/C 270/52Jezik postupka: grčkiPredsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet C-542/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „VM Remonts” (prethodno SIA „DIV un Ko” ), SIA „Ausma grupa” i SIA „Pārtikas kompānija” protiv Konkurences padome

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „VM Remonts” (prethodno SIA „DIV un Ko”), SIA „Ausma grupa” i SIA „Pārtikas kompānija” protiv Konkurences padome
   (Predmet C-542/14)
   (2015/C 056/08)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: SIA „VM Remonts” (prethodno SIA „DIV un Ko”), SIA „Ausma grupa” i SIA „Pārtikas kompānija”

      Tuženik: Konkurences padome

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 101. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti tako da je za utvrđenje o sudjelovanju poduzetnika u sporazumu kojim se ograničava tržišno natjecanje potrebno dokazati da je rukovoditelj osobno postupao odnosno da je znao za postupanje osobe koja pruža vanjske usluge poduzetniku, a istodobno djeluje i za račun drugih sudionika mogućeg zabranjenog sporazuma ili je na to postupanje pristao?


title: Predmet F-96/14: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. veljače 2016. – Bulté i Krempa protiv Komisije (Javna služba — Pravni sljednici preminulog bivšeg dužnosnika — Mirovine — Mirovine za nadživjele osobe — Članak 85. Pravilnika — Povrat preplaćenih iznosa — Nepostojanje valjanog razloga za isplatu — Očito nepostojanje valjanog razloga za isplatu — Nepostojanje)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/47

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. veljače 2016. – Bulté i Krempa protiv Komisije
   (Predmet F-96/14) (1)

   ((Javna služba - Pravni sljednici preminulog bivšeg dužnosnika - Mirovine - Mirovine za nadživjele osobe - Članak 85. Pravilnika - Povrat preplaćenih iznosa - Nepostojanje valjanog razloga za isplatu - Očito nepostojanje valjanog razloga za isplatu - Nepostojanje))
   (2016/C 106/56)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Hilde Bulté i Tom Krempa (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J. Lombaert i A. Surny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti, zatim G. Gattinara, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Komisijine odluke o retroaktivnoj reviziji mirovina za nadživjele osobe dodijeljenih tužiteljima i kojom se nalaže povrat viška iznosa koje su neosnovano primili.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Europske komisije od 22. studenoga 2013., kako proizlazi iz obavijesti „Ureda za administraciju i plaćanje pojedinačnih prava” od istog dana, o izmjeni s retroaktivnim učinkom od 1. kolovoza 2010. mirovina dodijeljenih H. Bulté i T. Krempu, kao pravnim sljednicima preminulog bivšeg dužnosnika, i o povratu viška iznosa koji su im nepravilno isplaćeni za razdoblje počevši od 1. kolovoza 2010. do studenoga 2013.

               2.

               Europskoj Komisiji nalaže se da H. Bulté i T. Krempu nadoknadi iznose koji su bio odbijeni od njihovih mirovna na temelju odluke iz točke 1. ove izreke.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015., str. 49.


title: Predmet T-296/15: Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – Industrias Químicas del Vallés protiv Komisije

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/19

         Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – Industrias Químicas del Vallés protiv Komisije
   (Predmet T-296/15)
   (2015/C 254/22)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Španjolska) (zastupnici: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas i C. Vila Gisbert, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ne primijeni Uredbu br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja, osobito njezin članak 24. i dio 4. njezina Priloga II.;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2015/408 od 11. ožujka 2015. u vezi s uključenjem Metalaxila na popis tvari koje su kandidati za zamjenu, sadržanog u njezinu prilogu, i

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Provedbena uredba donesena na temelju nezakonitog pravnog pravila, s obzirom na to da Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja krši pravo Europske Unije jer:

                           —

                           povrjeđuje načelo predostrožnosti time što predviđa sustav zamjene aktivnih tvari na temelju hipotetskih rizika koji su objektivno neutemeljeni;

                           —

                           time što utječe na odobrene tvari, povrjeđuje načelo proporcionalnosti prekoračujući ono što je nužno za ostvarivanje cilja visoke razine zaštite;

                           —

                           narušava tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu time što potiče zamjenu tvari pod takvim uvjetima; i

                           —

                           krši načelo obrazlaganja u vezi s mjerilom „znatnog udjela neaktivnih izomera” koje je sadržano u Prilogu II. točki 4. Uredbe (EZ) br. 1107/2009.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Uredba (EU) br. 2015/408 povrjeđuje obvezu obrazlaganja zbog toga što nije opravdano uključenje Metalaxila na popis tvari koje su kandidati za zamjenu na temelju znanstvenih i tehničkih mjerila te krši načelo nediskriminacije u odnosu na Metalaxil-M.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Uredba (EU) br. 2015/408 povrjeđuje načelo proporcionalnosti u odnosu na ciljeve smanjenja rizika za zdravlje i okoliš koje promiče Europska unija.


title: Predmet T-266/11: Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2014. – El Gazaerly protiv Vijeća

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/38

         Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2014. – El Gazaerly protiv Vijeća
   (Predmet T-266/11) (1)

   2014/C 184/61
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 219, 23.7.2011.


title: Predmet T-252/16: Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Cleversafe protiv EUIPO-a (Beyond Scale)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/62

         Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Cleversafe protiv EUIPO-a (Beyond Scale)
   (Predmet T-252/16) (1)

   (2017/C 144/94)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet T-111/17: Tužba podnesena 20. veljače 2017. – Computer Market protiv EUIPO-a (COMPUTER MARKET)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/30

         Tužba podnesena 20. veljače 2017. – Computer Market protiv EUIPO-a (COMPUTER MARKET)
   (Predmet T-111/17)
   (2017/C 213/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Computer Market (Sofija, Bugarska) (zastupnik: B. Dimitrova, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Unije s verbalnim elementom „COMPUTER MARKET” – Prijava za registraciju br. 14 688 477

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. prosinca 2017. u predmetu R 1778/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 60. stavka 1. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-55/16 P: Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a („Žalba — Javna služba — Osoblje EIB-a — Ocjenjivanje — Izvješće o razvoju karijere — Postupak ocjenjivanja za 2009. — Pogreške koje se tiču prava — Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”)

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/26

         Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-55/16 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Osoblje EIB-a - Ocjenjivanje - Izvješće o razvoju karijere - Postupak ocjenjivanja za 2009. - Pogreške koje se tiču prava - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”))
   (2017/C 221/36)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: G. Ferabecoli, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: G. Nuvoli i G. Faedo, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015., De Nicola/EIB (F-45/11, EU:F:2015:167) radi djelomičnog ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Carlo De Nicola snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske investicijske banke (EIB) nastale u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 106, 21. 3. 2016.


title: Spojeni predmet T-84/14 i T-97/14: Presuda Općeg suda od 18. veljače 2016. – Harrys Pubar i Harry’s New York Bar protiv OHIM-a – Harry’s New York Bar i Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice HARRY’S NEW YORK BAR — Raniji nacionalni figurativni žig PUB CASINO Harrys RESTAURANG — Djelomično odbijanje registracije — Opasnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/19

         Presuda Općeg suda od 18. veljače 2016. – Harrys Pubar i Harry’s New York Bar protiv OHIM-a – Harry’s New York Bar i Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)
   (Spojeni predmet T-84/14 i T-97/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice HARRY’S NEW YORK BAR - Raniji nacionalni figurativni žig PUB CASINO Harrys RESTAURANG - Djelomično odbijanje registracije - Opasnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 111/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Harrys Pubar AB (Göteborg, Švedska) (zastupnik: L.-E. Ström, odvjetnik) (predmet T-84/14) i Harry’s New York Bar SA (Pariz, Francuska) (zastupnik: S. Arnaud, odvjetnik) (predmet T-97/14)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Harry’s New York Bar SA (predmet T-84/14) i Harrys Pubar AB (intervenijent u postupku pred Općim sudom u predmetu T-97/14)

      Predmet

   Dvije tužbe podnesene protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. studenog 2013. (spojeni predmeti R 1038/2012-1 i R 1045/2012-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Harrys Pubar AB i Harry’s New York Bar SA.

      Izreka

               1.

               U predmetu T-84/14, poništavaju se točke 1. izreke odluke prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 14. studenoga 2013. (spojeni predmeti R 1038/2012-1 i R 1045/2012-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Harrys Pubar AB i Harry’s New York Bar SA.

               2.

               U predmetu T-97/14, tužba društva Harry’s New York Bar se odbija.

               3.

               Nalaže se društvu Harry’s New York Bar snošenje vlastitih troškova, dvije trećine troškova društva Harrys Pubar koji su mu nastali u postupku pred Općim sudom kao i troškove koji su društvu Harrys Pubar nastali u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a. Nalaže se OHIM-u snošenje vlastitih troškova te trećinu troškova društva Harrys Pubar koji su mu nastali u postupku pred Općim sudom.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet C-65/15: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Bari – Italija) – kazneni postupak protiv Vita Santora (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Istovjetna prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Slobodno pružanje usluga — Igre na sreću — Nacionalni propis — Preustroj sustava koncesija putem vremenskog usklađivanja rokova — Novi poziv na nadmetanje — Koncesije kraćeg trajanja od onog ranijih koncesija — Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja tvori mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada — Ograničenje — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/11

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Bari – Italija) – kazneni postupak protiv Vita Santora
   (Predmet C-65/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Istovjetna prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno pružanje usluga - Igre na sreću - Nacionalni propis - Preustroj sustava koncesija putem vremenskog usklađivanja rokova - Novi poziv na nadmetanje - Koncesije kraćeg trajanja od onog ranijih koncesija - Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja tvori mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada - Ograničenje - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost))
   (2016/C 270/14)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Bari

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Vito Santoro

      Izreka

               1.

               Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja te djelotvornosti treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo o igrama na sreću poput onoga u glavnom postupku koje predviđa organizaciju novog poziva na nadmetanje za koncesije kraćeg trajanja od onog prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava putem vremenskog usklađivanja rokova koncesija.

               2.

               Članke 49. i 56. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi ograničavajuća nacionalna odredba poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku koja obvezuje koncesionara za igre na sreću da u slučaju prestanka djelatnosti zbog isteka koncesijskog razdoblja besplatno ustupi pravo na uporabu materijalne i nematerijalne imovine koju ima u vlasništvu i koja tvori mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada jer to ograničenje prelazi ono što je nužno za ostvarenje stvarnog cilja te odredbe, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet F-5/16: Tužba podnesena 24. siječnja 2016. – ZZ protiv Komisije

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/37

         Tužba podnesena 24. siječnja 2016. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-5/16)
   (2016/C 145/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: O. Mader, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Komisije da ne preoblikuje tužiteljev ugovor u ugovor člana privremenog osoblja ili, podredno, naknada pretrpljene imovinske štete.

      Tužbeni zahtjev

               —

               Poništiti odluku Komisije od 9. travnja 2015. o preoblikovanju tužiteljevog ugovora i – prema potrebi – odluke od 13. listopada 2015. (R/513/15) o odbijanju pritužbe tužitelja;

               —

               Podredno, naložiti Komisiji naknadu štete koja je tužitelju prouzročena odbijanjem zahtjeva za preoblikovanje;

               —

               Naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet C-475/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. kolovoza 2016. uputio Protodikeio Rethymnis (Grčka) – kazneni postupak protiv K

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. kolovoza 2016. uputio Protodikeio Rethymnis (Grčka) – kazneni postupak protiv K
   (Predmet C-475/16)
   (2016/C 428/10)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Protodikeio Rethymnis (Monomeles Plimmeleiodikeio Rethymnis) (Kazneni sud, sudac pojedinac, Grčka)

      Stranke glavnog postupka

   K

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li člankom 19. UEZ-a i člankom 263., 266. te 267. UFEU-a te načelom lojalne suradnje (članak 4., stavak 3. UEZ-a), na temelju kojih države članice i njihova nadležna tijela moraju donijeti sve opće i posebne mjere kako bi se otklonila povreda prava Europske unije i postupilo u skladu s presudama Suda Europske unije, posebno kada je u pitanju valjanost akata tijela Europske unije koji djeluju erga omnes, naloženo državama članicama da stave izvan snage ili da na odgovarajući način izmjene zakonodavni akt, kojim je bila prenesena direktiva koju je kasnije Sud proglasio nevaljanom zbog neusklađenosti odnosno kršenja odredbi Ugovorâ ili Povelje Europske unije o temeljnim pravima, s ciljem da se osigura provedba presude Suda i na taj način otkloni povredu Ugovorâ ili Povelje i spriječe nove povrede u budućnosti?

               2.

               U odnosu na prethodno pitanje, može li se članak 266. UFEU-a (bivši članak 233. UEZ-a) tumačiti na način da pojam „tijelo, ured ili agencija” obuhvaća (u širem smislu ili po analogiji) i državu članicu koja je prenijela u svoj pravni poredak direktivu koja je kasnije proglašena nevaljanom zbog povrede Ugovorâ ili Povelje, ili se u takvom slučaju analogijom može primijeniti članak 260. stavak 1. UFEU-a?

               3.

               U slučaju suštinski pozitivnih odgovora na prethodna pitanja, dakle, ako postoji obveza za državu članicu da donese sve opće i posebne mjere kako bi se otklonila povreda primarnog prava Europske unije, stavljanjem izvan snage ili odgovarajućom izmjenom zakonodavnog akta kojim je prenesena direktiva koju je kasnije Sud proglasio nevaljanom zbog povrede Povelje ili Ugovorâ, obuhvaća li takva obveza i nacionalne sudove, u smislu da su oni obvezni isključiti iz primjene zakonodavni akt kojim je prenesena direktiva koja je proglašena nevaljanom – u ovom slučaju Direktiva 2006/24/EZ (1) – i kojim se (barem djelomično) krši Povelja ili Ugovori, te slijedom toga ne uzeti u obzir dokaze pribavljene na temelju tih akata (direktiva i nacionalni akt kojim se ona prenosi)?

               4.

               Potpada li nacionalno zakonodavstvo, kojim se prenosi Direktiva 2006/24, koju je Sud proglasio nevaljanom presudom od 8. travnja 2014., Digital Rights Ireland Ltd (2) (C-293/12 i C-594/12) zbog povrede Povelje, pod područje primjene prava Europske unije, kao što to zahtjeva članak 51. stavak 1. Povelje, samo zbog toga što je njime prenesena Direktiva 2006/24, neovisno o tome što je Sud kasnije proglasio tu direktivu nevaljanom?

               5.

               Budući da je Direktiva 2006/24, koju je kasnije Sud proglasio nevaljanom, bila usvojena radi uspostavljanja na europskoj razini usklađenog okvira u smislu članka 15., stavka 1. Direktive 2002/58/EZ za zaštitu podataka od davatelja komunikacijskih usluga s ciljem sprječavanja, istrage, otkrivanja i progona kaznenih djela, tako da se otklone prepreke na unutarnjem tržištu elektronske komunikacije, odnosi li se na nacionalno zakonodavstvo, kojim se prenosi Direktiva 2006/24 kontekst članka 15. stavka 1. Direktive 2002/58, na način da ono potpada pod područje primjene prave Europske unije, kako je to propisano člankom 51., stavkom 1. Povelje?

               6.

               Budući da osuđujuća kaznena presuda izrečena građaninu jedne države članice Europske unije, kao u ovom slučaju, nedvojbeno podrazumijeva ograničenje korištenja prava na slobodu kretanja koju taj građanin ima na temelju prava Unije, čak i ako je to u načelu opravdano, treba li se upravo zbog toga smatrati da predmetni kazneni postupci u cijelosti spadaju pod područje primjene prava Europske unije, kako je to propisano člankom 51. stavkom 1. Povelje?
               Ako je odgovor na prethodna pitanja takav da u suštini ide u smislu primjene Povelje, u skladu sa njenim člankom 51. stavkom 1., onda:

               7.

               Je li u skladu sa člankom 7., 8. i 52. stavkom 1. Povelje to da podaci zadržani u skladu s Direktivom 2006/24 i/ili člankom 15. stavkom 1. Direktive 2002/58 budu dostupni policiji i da ih ona može koristiti prilikom kaznene istrage, u slučaju žurnog postupanja i posebno u slučaju kada je osoba zatečena u izvršenju kaznenog djela, s time da ne postoji prethodno odobrenje pravosudnog tijela [ili neovisnog upravnog tijela] izdano prema unaprijed propisanim materijalnim i postupovnim uvjetima?

               8.

               Uklanja li, u smislu članka 7., 8. i 52. stavka 1. Povelje, eventualni pristanak osobe na koju se odnose podaci danog tijekom kaznene istrage koju provodi policija ili drugo nadležno tijelo koje nije u pravilu pravosudno, kada zahtijeva pristup podacima pohranjenim u skladu s direktivom 2006/24 i/ili člankom 15. stavkom 1. direktive 2002/58 i njihovo korištenje posebno kada cilj navedene istrage nije sprječavanje, istraživanje i progon kaznenih djela koje je nacionalni zakonodavac posebno propisao i kvalificirao kao teška, potrebu pribavljanja prethodnog odobrenja suda [ili neovisnog upravnog tijela] za pristup tim podacima i za njihovo korištenje, koje se izdaje prema unaprijed propisanim materijalnim i postupovnim uvjetima, imajući osobito u vidu da zatraženi podaci nedvojbeno sadrže i podatke o trećim osobama (na primjer: pozivatelj i pozvana osoba)?

               9.

               Je li sama suglasnost državnog odvjetnika, dane tijekom kaznene istrage, za pristup podacima zadržanim u skladu s direktivom 2006/24 i/ili člankom 15. stavkom 1. direktive 2002/58 i za njihovo korištenje u skladu sa člankom 7., 8. i 52. stavkom 1. Povelje, kada nedostaje prethodno odobrenje od suda [ili neovisnog upravnog tijela] prema unaprijed propisanim materijalnim i postupovnim uvjetima, posebno kada cilj navedene istrage nije sprječavanje, istraživanje i progon kaznenih djela koje je nacionalni zakonodavac posebno propisao i kvalificirao kao teška?

               10.

               Imajući u vidu presudu Suda od 8. travnja 2014., Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 i C-594/12, EU:C:2014:238, točke 60. i 61.) i izraz „teška kaznena djela” iz članka 1. stavka 1. Direktive 2006/24, je li taj izraz autonomni pojam prava Unije, i u slučaju da jest, koji je njegov materijalni sadržaj na temelju kojega se određeno kazneno djelo može smatrati dovoljno teškim da opravda pristup podacima pohranjenim u skladu sa Direktivom 2006/24 i njihovo korištenje?

               11.

               Imajući u vidu presudu Suda od 8. travnja 2014., Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 i C-594/12, EU:C:2014:238, točke 60. i 61.) i neovisno o pitanju samostalnosti izraza „teško kazneno djelo” iz članka 1. stavka 1. direktive 2006/24, jesu li člancima 7. i 8. te člankom 52. stavkom 1. Povelje uređeni opći kriteriji na temelju kojih se određeno kazneno djelo treba smatrati dovoljno teškim da opravdava pristup podacima pohranjenim u skladu sa Direktivom 2006/24 i/ili člankom 15. stavkom 1. Direktive 2002/58 i njihovo korištenje, i ako jesu, koji su to kriteriji?

               12.

               U slučaju da su odgovori na prethodna pitanja u suštini pozitivni, sastoji li se takva provjera proporcionalnosti, konačno, od ocjene postojanja obilježja kaznenog djela za koje se provodi istraga (a) od strane samog Suda ili (b) od strane nacionalnog suda, na temelju općih kriterija koje je utvrdio Sud?

               13.

               Imajući u vidu presudu Suda od 8. travnja 2014., Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 i C-594/12, EU:C:2014:238, točke 58. i 68. te izreka), je li u skladu sa člankom 7., 8. i 52. stavkom 1. Povelje omogućavanje pristupa pohranjenim podacima i njihovo korištenje u okviru kaznenog postupka na temelju općeg sustava pohrane podataka koji je uspostavljen sukladno Direktivi 2006/24 i/ili članku 15. stavku 1. direktive 2002/58, to jest sustava koji udovoljava pretpostavkama navedenim u točkama 60., 61., 62., 67. i 68. te presude, ali ne i onim iz točaka 58., 59., 63. i 64. iste presude?
               [odnosno, sustav pohrane u kojemu se, s jedne strane, zahtjeva prethodno odobrenje suda izdano u skladu sa propisanim materijalnim i postupovnim uvjetima, posebno radi sprječavanja, istraživanja i progona kaznenih djela koja je nacionalni zakonodavac precizno odredio i popisao te kvalificirao kao teška, te u kojemu se osigurava učinkovita zaštita pohranjenih podataka od opasnosti od zlouporabe kao i od svakog nezakonitog pristupa i korištenja (vidjeti točke 60., 61., 62., 67. i 68. te presude) i u kojemu se, s druge strane, dopušta pohrana podataka a) bez razlike, za sve osobe koje se koriste uslugama elektroničke komunikacije, s time da u odnosu na te osobe (optužene ili pod istragom) ne postoji niti jedan element, pa ni najmanji, koji ih povezuje s teškim kaznenim djelom, prije nego se utvrdi okolnost s obzirom na koju su bili zatraženi podaci od davatelja komunikacijskih usluga, b) s time da se zatraženi podaci trebaju odnositi, prije nego se utvrdi činjenica koja je predmeta istrage, (i) na određeno vremensko razdoblje i/ili određeni geografski prostor i/ili određeni krug osoba koje mogu biti uključene na neki način u teško kazneno djelo, ili (ii) na osobe glede kojih pohrana podataka može zbog drugih razloga doprinijeti sprječavanju, istraživanju ili progonu teških kaznenih djela, c) za vremensko razdoblje (u ovom slučaju 12 mjeseci) koje je određeno a da se pritom ni na koji način ne pravi razlika između kategorija podataka propisane člankom 5. te direktive na temelju njihovog eventualnog korištenja za potrebe postizanja postavljenog cilja ili ovisno o kojim se osobama radi (vidjeti točke 58., 59., 63. i 64. navedene presude]

               14.

               Ako je odgovor na prethodno pitanje, u suštini, takav da pristup tim podacima i njihovo korištenje nije u skladu sa člankom 7., 8. i 52. stavkom 1. Povelje, treba li nacionalni sud odbiti primjenu nacionalnog akta kojim se prenosi Direktiva 2006/24 koju je Sud proglasio nevaljanom ili akta koji se temelji na članku 15. stavku 1. Direktive 2002/58, s obzirom na to da nije u skladu s Poveljom i stoga, zanemariti podatke koji su pohranjeni i pribavljeni na temelju njih?

               15.

               Imajući u vidu Direktivu 2006/24, posebno njezine uvodne izjave 6., prema kojoj „pravne […] razlike među nacionalnim odredbama koje se odnose na zadržavanje podataka u svrhu sprečavanja, istrage, otkrivanja i progona kaznenih djela predstavljaju prepreke unutarnjem tržištu”, cilj određen u njenom članku 1. stavku 1. koji je „uskladiti odredbe država članica” kao i preostale uvodne izjave, posebno [3., 4., 5., 11. i 21] kao i presudu Suda od 10. veljače 2009., Irska/Parlament i Vijeće (C-301/06, EU:C:2009:68, točke 70. – 72.), predstavlja li održavanje na snazi zakona kojim se prenosi u nacionalni pravni poredak Direktiva 2006/24, iako je tu direktivu Sud proglasio nevaljanom, prepreku uspostavi i funkcioniranju unutarnjeg tržišta, pod uvjetom da nijedna kasnije donesena mjera prava Europske unije nije stupila na snagu?

               16.

               Posebno, predstavlja li održavanje na snazi zakona kojim se prenosi u nacionalni pravni poredak Direktiva 2006/24, iako je tu direktivu Sud proglasio nevaljanom, ili nacionalnog zakona iz članka 15. stavka 1. Direktive 2002/58 prepreku uspostavi i funkcioniranju unutarnjeg tržišta zbog činjenice da, kumulativno ili alternativno:

                           a)

                           se nacionalnim zakonodavstvom u pitanju utvrđuje objektivne kriterije i materijalne uvjete na temelju kojih nacionalna nadležna tijela mogu pristupiti između ostalog pohranjenim podacima koji se odnose na promet i mjesto te ih naknadno koristiti za potrebe sprječavanja, istraživanja, otkrivanja i progona kaznenog djela, ali se ti kriteriji i uvjeti odnose na određeni popis nezakonitih aktivnosti koju je sastavio nacionalni zakonodavac prilikom korištenja svojih diskrecijskih ovlasti i da pritom ne postoji usklađivanje na razini Europske unije;

                           b)

                           su nacionalnim zakonodavstvom u pitanju za zaštitu i sigurnost pohranjenih podataka uređeni tehnički uvjeti i pojmovi, s time da ti pojmovi i uvjeti nisu usklađeni na razini Europske unije?

               17.

               U slučaju pozitivnog odgovora na barem jedno od prethodnih pitanja, treba li nacionalni sud sukladno pravu Unije, odbiti primjenu nacionalnog akta kojim se prenosi Direktiva 2006/24 koju je Sud proglasio nevaljanom, s obzirom na to da je protivna uspostavi i funkcioniranju unutarnjeg tržišta, te posljedično, zanemariti pohranjene podatke kojima se moglo pristupiti na temelju Direktive 2006/24 ili na temelju nacionalnog zakonodavstva koje je doneseno primjenom članka 15. stavka 1. Direktive 2002/58?

      (1)  Direktiva 2006/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o zadržavanju podataka dobivenih ili obrađenih u vezi s pružanjem javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga ili javnih komunikacijskih mreža i o izmjeni Direktive 2002/58/EZ (SL 2006 L 105, str. 54) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 30.-36.)

      (2)  EU:C:2014:238


title: Predmet C-494/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. srpnja2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC i dr. protiv Delta Center a. s. (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Direktiva 2004/48/EZ — Poštovanje prava intelektualnog vlasništva — Pojam posrednika čije se usluge koriste za povredu prava intelektualnog vlasništva — Zakupnik hala tržnice koji daje u podzakup prodajna mjesta — Mogućnost izdavanja sudskog naloga tom zakupniku — Članak 11.)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/26

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. srpnja2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud České republiky – Češka Republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC i dr. protiv Delta Center a. s.
   (Predmet C-494/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Direktiva 2004/48/EZ - Poštovanje prava intelektualnog vlasništva - Pojam posrednika čije se usluge koriste za povredu prava intelektualnog vlasništva - Zakupnik hala tržnice koji daje u podzakup prodajna mjesta - Mogućnost izdavanja sudskog naloga tom zakupniku - Članak 11.))
   (2016/C 335/35)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Tommy Hilfiger Licensing LLC, Urban Trends Trading BV, Rado Uhren AG, Facton kft, Lacoste SA, Burberry Limited

      Tuženik: Delta Center a. s.

      Izreka

               1.

               Članak 11. treću rečenicu Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva treba tumačiti na način da pojam „posrednik čije usluge koristi treća stranka za povredu prava intelektualnog vlasništva”, u smislu te odredbe, obuhvaća zakupnika hala tržnice koji trgovcima daje u podzakup različita prodajna mjesta smještena unutar tog prostora tržnice, od kojih pojedini koriste svoja mjesta za prodaju robe kojom je počinjena povreda proizvoda zaštićenih žigom.

               2.

               Članak 11. treću rečenicu Direktive 2004/48 treba tumačiti na način da su uvjeti kojima, u smislu te odredbe, podliježe sudski nalog izdan posredniku koji pruža uslugu davanja u zakup prodajnih mjesta u halama tržnice, istovjetni onima koji se odnose na sudske naloge koji se mogu izdati posrednicima na internetskom portalu za prodaju, a koje je Sud naveo u presudi od 12. srpnja 2011., L’Oréal i dr. (C-324/09, EU:C:2011:474).

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


               20.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/8

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 27. rujna 2016. podnio norveški Žalbeni sud Borgarting lagmannsrett u vezi s predmetom Yara International ASA protiv norveške vlade, koju zastupa Ministarstvo financija
   (Predmet E-15/16)
   (2017/C 123/09)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 27. rujna 2016., zaprimljenim u pisarnicu Suda 4. listopada 2016., norveški Žalbeni sud Borgarting lagmannsret podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Yara International ASA protiv norveške vlade, koju zastupa Ministarstvo financija o sljedećem pitanju:
   Je li u skladu s člancima 31. i 34. Sporazuma o EGP-u da nacionalni propisi o unutargrupnim doprinosima, primjerice propisi norveškog Zakona o porezu, prema kojem doprinos utječe na smanjenje prenositeljeve oporezive dobiti i dio je primateljeve oporezive dobiti bez obzira je li primatelj ostvario gubitak ili dobit za porezne svrhe, uvjetuju podložnost prenositelja ali i primatelja oporezivanju u predmetnoj državi EGP-a ili se EGP-ova pravila moraju tumačiti tako da se, pod određenim uvjetima, mora odobriti iznimka od zahtjeva u pogledu porezne obveze u tom području?


title: Predmet C-623/16 P: Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori protiv Komisije

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/17

         Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori protiv Komisije
   (Predmet C-623/16 P)
   (2017/C 038/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Stancanelli, D. Grespan, F. Tomat, agenti)

      Druge stranke u postupku: Scuola Elementare Maria Montessori Srl, Talijanska Republika

      Zahtjevi

               —

               poništiti pobijanu presudu u dijelu u kojem se njome tužba proglašava dopuštenom u smislu članka 263. četvrtog stavka posljednjeg dijela rečenice UFEU-a;

               —

               proglasiti tužbu nedopuštenom u smislu članka 263. četvrtog stavka drugog i posljednjeg dijela rečenice UFEU-a i, posljedično, odbaciti je u cijelosti;

               —

               naložiti Scuoli Elementare Montessori snošenje troškova Komisije nastalih u postupku pred Općim sudom i u ovom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Jednim žalbenim razlogom podijeljenim u tri djela, Komisija navodi pogrešno tumačenje i primjenu članka 263. četvrtog stavka posljednjeg dijela rečenice UFEU-a jer je Opći sud na temelju te odredbe proglasio dopuštenom tužbu koju je u prvostupanjskom postupku podnio tužitelj. Posebice, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer je pobijani akt smatrao regulatornim aktom koji se izravno odnosi na tužitelja iz prvostupanjskog postupka i koji u odnosu na njega ne sadržava provedbene mjere.


title: Predmet T-138/14: Tužba podnesena 27. veljače 2014. – Chart protiv EEAS-a

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/30

         Tužba podnesena 27. veljače 2014. – Chart protiv EEAS-a
   (Predmet T-138/14)
   2014/C 159/40
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: Randa Chart (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (EEAS)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi odgovornost EEAS-a za štetu koju je tužiteljica pretrpjela u razdoblju od listopada 2001. do danas, zbog nezakonitog postupanja Delegacije Europske unije u Kairu i EEAS-a;

               —

               slijedom navedenog:

                           —

                           Randi Chart isplati iznos od 509 283,88 eura (petsto devet tisuća dvjesto osamdeset tri eura i osamdeset osam centi) na ime naknade za pretrpljenu štetu, uz mogućnost povećanja tijekom postupka;

                           —

                           podredno, Randi Chart isplati iznos od 380 063,81 eura (tristo osamdeset tisuća šezdeset tri eura i osamdeset i jedan cent) na ime naknade za štetu koju je pretrpjela od 30. listopada 2008., uz mogućnost povećanja tijekom postupka;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužiteljica, bivša članica lokalnog osoblja u Delegaciji Europske unije u Egiptu, traži naknadu štete pretrpljene zbog nezakonitog postupanja europske administracije koje se sastojalo u tome da ista nije dostavila uvjerenje o završetku službe tužiteljice službama socijalnog osiguranja egipatske administracije nakon njezina otkaza. Tužiteljica je zbog toga bila spriječena vratiti se raditi u Egipat.
   Vezano uz nezakonito postupanje koje se imputira tuženiku, tužiteljica ističe četiri tužbena razloga: povredu načela dobre uprave, povredu načela razumnog roka, povredu mjerodavnog egipatskog prava i povredu prava na privatnost.
   Tužiteljica tvrdi da joj je propust djelovanja tuženika uzrokovao znatnu štetu te traži obeštećenje kako za materijalnu tako i za nematerijalnu štetu.


title: Predmet F-20/16: Tužba podnesena 1. kolovoza 2016. – ZZ protiv Komisije

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/32

         Tužba podnesena 1. kolovoza 2016. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-20/16)
   (2016/C 383/42)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: A. Żołyniak, odvjetnica)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke povjerenstva za odabir za otvoreni natječaj EPSO/AD177/10-ECO2013 od 27. svibnja 2014., kojom tužiteljevo ime nije uvršteno na popis uspješnih kandidata

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku povjerenstva za odabir za otvoreni natječaj EPSO/AD177/10-ECO2013 od 27. svibnja 2014., kojom njegovo ime nije uvršteno na popis uspješnih kandidata;

               —

               tijelo za imenovanje obveže da presudu provede na način da popis uspješnih kandidata uspostavljen na temelju otvorenog natječaja o kojem je riječ dopuni njegovim imenom, pri čemu trajanje valjanosti dopune treba biti jednako trajanju valjanosti popisa;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova nastalih strankama, u skladu s propisima.


title: Predmet T-257/13: Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — Republika Poljska protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/11

         Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — Republika Poljska protiv Komisije
   (Predmet T-257/13)
   (2013/C 207/69)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-54/14: Tužba podnesena 23. siječnja 2014. — Goldfish e.a. protiv Komisije

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/28

      Tužba podnesena 23. siječnja 2014. — Goldfish e.a. protiv Komisije
      (Predmet T-54/14)
      (2014/C 71/51)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelji: Goldfish BV (Zoutkamp, Nizozemska), Heiploeg BV (Zoutkamp), Heiploeg Beheer BV (Zoutkamp) i Heiploeg Holding BV (Zoutkamp) (zastupnici: P. Glazener i B. Winters, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Zahtjevi

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju:

                  —

                  da u cijelosti ili djelomično poništi odluku koja im je upućena;

                  —

                  da ukine ili smanji novčanu kaznu koja je određena tužiteljima;

                  —

                  da odredi bilo koju drugu mjeru koju smatra prikladnom;

                  —

                  da Europskoj komisiji naloži snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelji pobijaju odluku Komisije od 27. studenog 2013. u postupku na temelju članka 101. UFEU-a (AT.39633 — Garnalen).
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a i članak 2. Uredbe 1/2003 (1) kada je kao dokaz povrede članka 101. UFEU-a upotrijebila potajno snimljene audio snimke.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a i članak 2. Uredbe 1/2003 kada je kao dokaz povrede članka 101. UFEU-a upotrijebila transkripte potajno snimljenih audio snimki.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, prema kojem je protupropisno uskraćena primjena točke 35. Smjernice o kaznama (2) kada je Komisija odbila uzeti u obzir nesposobnost tužiteljâ za plaćanje novčane kazne.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002 o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).

         (2)  Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (SL 2006, C 210, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 58.).


title: Predmet C-122/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. ožujka 2015. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – C.

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. ožujka 2015. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – C.
   (Predmet C-122/15)
   (2015/C 171/26)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C.

      Druga stranka u postupku: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe članka 3. stavka 1. točke (c) Direktive 2000/78/EEZ (1) tumačiti tako da nacionalni propis, kao što je članak 124. stavci 1. i 4. finskog Zakona o porezu na dohodak koji se odnose na dodatni porez na primitke od starosne mirovine, ulazi u područje primjene prava Unije pa da je u predmetnom slučaju primjenjiva odredba o zabrani diskriminacije na temelju dobi sadržana u članku 21. stavku 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?
               Drugo i treće pitanje upućuju se samo ako Sud u odgovoru na prvo pitanje utvrdi da predmet ulazi u područje primjene prava Unije:

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li odredbe članka 2. stavka 1. i članka 2. stavka 2. točke (a) ili (b) Direktive 2000/78/EZ kao i članak 21. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti tako se one protive nacionalnom propisu, kao što je članak 124. stavci 1. i 4. Zakona o porezu na dohodak, koji se odnosi na dodatni porez na primitke od starosnih mirovina, a na temelju kojeg se primici od starosnih mirovina fizičke osobe čije je plaćanje barem neizravno vezano za dob u određenim situacijama oporezuju porezom na dohodak višim od onoga koji bi se plaćao za dohodak od rada iste visine?

               3.

               Ako se gore navedene odredbe Direktive 2000/78/EZ i Povelje Europske unije o temeljnim pravima protive nacionalnom propisu kao što je onaj o dodatnom porezu na primitke od starosnih mirovina, treba li članak 6. stavak 1. Direktive tumačiti tako da se nacionalni propis kao što je propis o dodatnom porezu ipak može smatrati objektivno i razumno opravdanim njegovim ciljem, u smislu te odredbe, osobito legitimnim ciljem koji se odnosi na politiku zapošljavanja, tržište rada i profesionalno osposobljavanje s obzirom na to da je cilj naveden u pripremnim materijalima finskog Zakona o porezu na dohodak taj da se predmetnim dodatnim porezom oporezuje financijski prihod korisnika starosne mirovine koji imaju sposobnost plaćanja poreza, da se smanje razlike u stupnju oporezivanja između starosnih mirovina i plaća te da se starije osobe potaknu da nastave obavljati svoju profesionalnu djelatnost?

      (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)


title: Predmet T-538/15: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Regent University protiv EUIPO-a – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije REGENT UNIVERSITY — Raniji nacionalni figurativni žig REGENT’S COLLEGE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/33

         Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Regent University protiv EUIPO-a – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)
   (Predmet T-538/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije REGENT UNIVERSITY - Raniji nacionalni figurativni žig REGENT’S COLLEGE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 151/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Regent University (Virginia Beach, Virginia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: E. Himsworth, QC, i D. Wilkinson, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Regent’s College (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: S. Malynicz, QC)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. srpnja 2015. (predmet R 1859/2014-2), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Regent's Collegea i Regent Universityja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Regent Universityju nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet C-512/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. Rujna 2015 uputio Prekršajni Sud u Bjelovaru (Hrvatska) – Siniša Pušić protiv Privredne banke Zagreb i Bože Prke

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. Rujna 2015 uputio Prekršajni Sud u Bjelovaru (Hrvatska) – Siniša Pušić protiv Privredne banke Zagreb i Bože Prke
   (Predmet C-512/15)
   (2016/C 027/07)
   Jezik postupka: hrvatski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Prekršajni Sud u Bjelovaru

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Siniša Pušić

      Tuženik: Privredna banka Zagreb, Božo Prka

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se povratna primjena Zakona tumačiti i prosuđivati isključivo prema odredbama Zakona o potrošačkom kreditiranju, odnosno da li je takva primjena Zakona sukladna pravu Unije, osobito. odredbi čl.30.Direktive 2008/48 Europskog parlamenta i Vijeća od 23.04.2008.g. (1) prema kojoj je izričito propisano u stavku 1.da se njene odredbe ne primjenjuju na ugovore o kreditu koji su sklopljeni prije stupanja na snagu nacionalnog zakona kojim je implementirana navedena Direktiva u nacionalno zakonodavstvo.

               2.

               Može li se, a u smislu gore navedenog prekršajna odredba čl.26.st.l.t.28. Zakona o potrošačkom kreditiranju tumačiti prema odredbi čl.23.Direktive u svijetlu prijelaza odredbe čl.30.Direktive, na način da se niti predviđene sankcije za kršenje odredbi nacionalnog zakonodavstva donesenog temeljem predmetne Direktive ne mogu primjenjivati na eventualne povrede koje se odnose na ugovore o kreditu koji već postoje na dan stupanja na snagu nacionalnih provedbenih propisa.

      (1)  Direktiva 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (SL L 133, str. 66.) (Posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13 Str. 58.).


title: Predmet T-189/14: Presuda Općeg suda od 13. siječnja 2017. – Deza protiv ECHA-e („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti u ECHA-inu posjedu koji sadržavaju informacije podnesene u okviru postupka koji se odnosi na zahtjev za autorizaciju uporabe tvari bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP) — Odluka o otkrivanju određenih informacija koje tužitelj smatra povjerljivim — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa — Pojam privatnosti — Pravo vlasništva — Obveza obrazlaganja”)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/23

         Presuda Općeg suda od 13. siječnja 2017. – Deza protiv ECHA-e
   (Predmet T-189/14) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti u ECHA-inu posjedu koji sadržavaju informacije podnesene u okviru postupka koji se odnosi na zahtjev za autorizaciju uporabe tvari bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP) - Odluka o otkrivanju određenih informacija koje tužitelj smatra povjerljivim - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa - Pojam privatnosti - Pravo vlasništva - Obveza obrazlaganja”))
   (2017/C 063/31)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka Republika) (zastupnik: P. Dejl, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: u početku A. Iber, T. Zbihlej i M. Heikkilä, agenti, a zatim M. Heikkilä, C. Buchanan i W. Broere, agenti, uz asistenciju M. Mašková, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: F. Clotuche-Duvieusart, P. Ondrůšek i K. Talabér-Ritz, agenti), i ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina), European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles, Belgija), Vereniging Health Care Without Harm Europe (Rijswijk, Nizozemska) (zastupnik: B. Kloostra, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje ECHA-inih odluka od 24. siječnja 2014. u vezi s otkrivanjem određenih informacija koje je tužitelj dostavio u okviru postupka koji se odnosi na zahtjev za odobrenje upotrebe tvari bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Deza, a.s. će, osim vlastitih, snositi troškove Europske agencije za kemikalije (ECHA), uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

               3.

               Europska komisija će snositi vlastite troškove.

               4.

               ClientEarth, European Environmental Bureau (EEB) i Vereniging Health Care Without Harm Europe snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet C-11/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. siječnja 2016. uputio Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) – Ignazio Messina & C. SpA protiv Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. siječnja 2016. uputio Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) – Ignazio Messina & C. SpA protiv Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
   (Predmet C-11/16)
   (2016/C 111/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ignazio Messina & C. SpA

      Tuženik: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio delle dogane di Genova

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Uredba EEZ br. 4055/1986 (1), kako ju tumači Sud, primjeni nacionalnog propisa poput DPR-a br. 107/2009, kojim je propisano plaćanje pristojbe čija visina ovisi o tome radi li se o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju prema luci države izvan Unije ili o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju [prema] talijanskoj luci;

               2.

               Protivi li se Uredba EEZ br. 4055/1986, kako ju tumači Sud, primjeni nacionalnog propisa poput DPR-a br. 107/2009 kojim je propisano plaćanje pristojbe čija visina ovisi o tome radi li se o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju prema luci države izvan Unije ili o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju prema luci Unije, kada se takva razlika opravdava obavljanjem dužnosti javne vlasti i/ili zadaća i/ili djelatnosti koje se ne naknađuju izričito tom istom pristojbom;

               3.

               Protivi li se Uredba EEZ br. 4055/1986, kako ju tumači Sud, primjeni nacionalnog propisa poput DPR-a br. 107/2009 kojim je propisano plaćanje pristojbe čija visina ovisi o tome radi li se o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju prema luci države izvan Unije ili o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju prema luci Unije, kada se takva razlika opravdava obavljanjem dužnosti javne vlasti od strane subjekata različitih od subjekta kojemu se pristojba plaća;

               4.

               Protivi li se Uredba EEZ br. 4055/1986, kako ju tumači Sud, primjeni nacionalnog propisa poput DPR-a br. 107/2009 kojim je propisano plaćanje pristojbe čija visina ovisi o tome radi li se o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju prema luci države izvan Unije ili o brodovima koji uplovljavaju iz ili isplovljavaju prema luci Unije, kada se takva razlika opravdava obavljanjem dužnosti javne vlasti ali nisu utvrđeni pojedinačni troškovi koji se naknađuju tako da se ni prethodno ni naknadno ne može provjeriti troškovi kojih su usluga stvarno naknađeni [te] na koji način i u kojoj mjeri su takvom pristojbom stvarno naknađene takve usluge.

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 4055/86 od 22. prosinca 1986. o primjeni načela slobode pružanja usluga u pomorskom prometu između država članica te između država članica i trećih zemalja (SL L 378, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 8., str. 3.).


title: Predmet F-46/13: Tužba podnesena 16. svibnja 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/15

         Tužba podnesena 16. svibnja 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-46/13)
   (2013/C 207/109)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-371/16 P: Žalba koju je 4. srpnja 2016. podnio L'Oréal SA protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 28. travnja 2016. u predmetu T-144/15, L'Oréal protiv EUIPO-a – THERALAB (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/2

         Žalba koju je 4. srpnja 2016. podnio L'Oréal SA protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 28. travnja 2016. u predmetu T-144/15, L'Oréal protiv EUIPO-a – THERALAB (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)
   (Predmet C-371/16 P)
   (2017/C 095/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: L'Oréal SA (zastupnik: J. P. Mioludo, advogado)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Žalba je rješenjem Suda (osmo vijeće) od 8. prosinca 2016. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet T-160/15: Presuda Općeg suda od 10. ožujka 2016. – LG Developpement protiv OHIM-a – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO) „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice MINICARGO — Raniji verbalni žig Zajednice MINI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/27

         Presuda Općeg suda od 10. ožujka 2016. – LG Developpement protiv OHIM-a – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO)
   (Predmet T-160/15) (1)

   („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice MINICARGO - Raniji verbalni žig Zajednice MINI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
   (2016/C 145/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LG Developpement (Baud, Francuska) (zastupnik: A. Sion, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Bayerische Motoren Werke AG (München, Njemačka) (zastupnik: R. Delorey, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. siječnja 2015. (predmet R 596/2014-4) u svezi s postupkom povodom prigovora između društva Bayerische Motoren Werke AG i društva LG Developpement.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu LG Developpement nalaže se snošenja troškova.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet T-74/15: Tužba podnesena 17. veljače 2015. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/25

         Tužba podnesena 17. veljače 2015. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-74/15)
   (2015/C 171/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: I. Ampazis i M. Sfyri, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije (ESTAT/G0/MHF/Gl/MH/nf D (2014) 8. prosinca 2014.), priopćenu tužiteljima u obliku privitka Obrascu o dodatnim informacijama kupcu DESIS III-000455-6000494078-REQ-O1-CINF-03 od 9. prosinca 2014. kojom je odbijena njihova ponuda u vezi sa zahtjevom za pružanje usluga br. DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 u kontekstu Okvirnog ugovora ESP DESIS III grupa br. 4,

               —

               poništi Odluku Komisije priopćenu tužiteljima u obliku privitka Obrascu o dodatnim informacijama kupcu DESIS 111-000485-6000494078- REQ-01-CINF-02 od 12. prosinca 2014. kojom je odbijena njihova ponuda u vezi sa zahtjevom za pružanje usluga br. DESIS III-000485-6000494078-REQ-0l u kontekstu Okvirnog ugovora ESP-DESIS III grupa br. 4,

               —

               naloži Komisiji da tužiteljima naknadi štetu za propuštenu priliku u predmetu DESIS III-000485-6000494078-REQ-OI-CINF-02 u iznosu od 12  000,00 eura uvećanom za kamate,

               —

               naloži Komisiji snošenje odvjetničkih i ostalih troškova tužiteljâ u vezi s ovom tužbom čak i ako bude odbijena.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelji ističu dva tužbena razloga.
   Kao prvo, tužitelji tvrde da je Komisija povrijedila obvezu obrazlaganja prilikom procjene njihovih ponuda u vezi sa zahtjevima za pružanje usluga DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 i DESIS III-000485-6000494078-REQ-01.
   Kao drugo, tužitelji tvrde da je Komisija počinila nekoliko očitih pogrešaka prilikom procjene njihove ponude u vezi sa zahtjevom za pružanje usluga DESIS 111-000485-6000494078-REQ-01.


title: Predmet C-683/13: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal do Trabalho da Covilhã – Portugal) – Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA i drugi protiv Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT) (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Postupanje s osobnim podacima — Direktiva 95/46/EZ — Članak 2. — Pojam „osobnih podataka”  — Članci 6. i 7. — Načela koja se odnose na kvalitetu podataka i zakonitost obrade podataka — članak 17. — Sigurnost obrade — Radno vrijeme radnika — Upisnik radnog vremena — Pristup nacionalnog tijela koje je nadležno za područje nadzora uvjeta rada — Obveza poslodavca da stavi na raspolaganje upisnik radnog vremena na način da je moguć neposredan uvid)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/11

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal do Trabalho da Covilhã – Portugal) – Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA i drugi protiv Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)
   (Predmet C-683/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Postupanje s osobnim podacima - Direktiva 95/46/EZ - Članak 2. - Pojam „osobnih podataka” - Članci 6. i 7. - Načela koja se odnose na kvalitetu podataka i zakonitost obrade podataka - članak 17. - Sigurnost obrade - Radno vrijeme radnika - Upisnik radnog vremena - Pristup nacionalnog tijela koje je nadležno za područje nadzora uvjeta rada - Obveza poslodavca da stavi na raspolaganje upisnik radnog vremena na način da je moguć neposredan uvid))
   2014/C 261/18
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal do Trabalho da Covilhã

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA, Domingos Sequeira de Almeida, Luis Mesquita Soares Moutinho, Rui Teixeira Soares de Almeida, André de Carvalho e Sousa

      Tuženik: Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

      Izreka

               1.

               Članak 2. točku (a) Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka treba tumačiti na način da upisnik radnog vremena, poput onoga u glavnom postupku, koji za svakog radnika pokazuje početak i završetak radnog vremena, kao i prekide ili odgovarajuće pauze, ulazi u pojam „osobnih podataka”, u smislu te odredbe.

               2.

               Članak 6. stavak 1. točke (b) i (c), kao i članak 7. točke (c) i (e) Direktive 95/46 treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom propisu, poput onoga u glavnom postupku, koji poslodavcu nameće obvezu stavljanja upisnika radnog vremena na raspolaganje nacionalnom tijelu nadležnom za područje nadzora uvjeta rada kako bi mu omogućio neposredan uvid, pod uvjetom da je ta obveza nužna tom tijelu za izvršavanje zadaća nadzora primjene pravila u području uvjeta rada, a posebno u vezi s radnim vremenom.

               3.

               Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku mora ispitati može li se obvezu poslodavca da nacionalnom tijelu koje je nadležno za područje nadzora uvjeta rada dopusti pristup upisniku radnog vremena na način da mu se omogući neposredan uvid smatrati nužnom tom tijelu za izvršavanje zadaća nadzora, čime pridonosi učinkovitijoj primjeni navedenog propisa u području uvjeta rada, a posebno u vezi s radnim vremenom te, ako je odgovor potvrdan, poštuju li sankcije koje se izriču radi osiguranja učinkovite primjene zahtjevâ postavljenih Direktivom 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena načelo proporcionalnosti.

      (1)  SL C 52, 22.2.2014.


title: Predmet T-211/15 P: Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Necci protiv Komisije

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/75

         Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Necci protiv Komisije
   (Predmet T-211/15 P) (1)

   (2016/C 038/101)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik žalbenog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 205, 22. 6. 2015.


title: Predmet C-52/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2016. uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – „SEGRO” Kft. protiv Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2016. uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – „SEGRO” Kft. protiv Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala
   (Predmet C-52/16)
   (2016/C 136/22)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„SEGRO” Kft.

      Tuženik: Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 49. i 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članke 17. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da im je protivan propis države članice, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji – bez razmatranja drugih kriterija – uspostavlja obvezu brisanja upisa prava plodouživanja i uporabe na poljoprivrednim zemljištima koja su bila upisana u korist trgovačkih društava ili fizičkih osoba koje nisu u uskoj obiteljskoj vezi s vlasnikom, pri čemu istovremeno u korist nositelja ukinutih prava plodouživanja i uporabe nije propisana naknada štete zbog financijskih gubitaka koja, iako se na nju ne može pozivati u sklopu razrješavanja međusobnih odnosa ugovornih strana, ima osnovu u valjanim ugovorima?

               2.

               Treba li članke 49. i 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članke 17. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da im je protivan propis države članice koji – bez razmatranja drugih kriterija – uspostavlja obvezu brisanja upisa prava plodouživanja i uporabe na poljoprivrednim zemljištima koja su, na temelju ugovora sklopljenih prije 30. travnja 2014., bila upisana u korist trgovačkih društava ili fizičkih osoba koje nisu u uskoj obiteljskoj vezi s vlasnikom, pri čemu istovremeno u korist nositelja ukinutih prava plodouživanja i uporabe propisuje naknadu štete zbog financijskih gubitaka koja, iako se na nju ne može pozivati u sklopu razrješavanja međusobnih odnosa ugovornih strana, ima osnovu u valjanim ugovorima?


title: Predmet T-418/17: Tužba podnesena 4. srpnja 2017. – Eduard Meier protiv EUIPO-a – Calzaturificio Elisabet (Safari Club)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/55

         Tužba podnesena 4. srpnja 2017. – Eduard Meier protiv EUIPO-a – Calzaturificio Elisabet (Safari Club)
   (Predmet T-418/17)
   (2017/C 277/79)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Eduard Meier GmbH (München, Njemačka) (zastupnici: S. Schicker i M. Knitter, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Calzaturificio Elisabet Srl (Monte Urano, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Safari Club” – Prijava za registraciju br. 13 186 036

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. svibnja 2017. u predmetu R 1158/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda člana 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-675/13: Tužba podnesena 16. prosinca 2013. — K Chimica protiv ECHA-e

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/41

         Tužba podnesena 16. prosinca 2013. — K Chimica protiv ECHA-e
   (Predmet T-675/13)
   2014/C 45/72
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: K Chimica Srl (Mirano (VE), Italija) (zastupnici: R. Buizza i M. Rota, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku ECHA-e br. (2013) 3665 od 15. listopada 2013. i prizna K Chimici status MSP-a;

               —

               primijeni umanjenu tarifu koja je predviđena za MSP;

               —

               poništi račun br. 10029302 za iznos od 9 300 eura koji je zatražen s osnove razlike do dužnog iznosa koji je utvrđen primjenom pune tarife prema K Chimici;

               —

               poništi administrativnu kaznu u iznosu od 19 900 eura koju je ECHA izrekla izdavanjem računa br. 10043954.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na tumačenje Preporuke Komisije br. 2003/361/EZ o definiciji mikro, malih i srednjih poduzeća.

                           —

                           U tom pogledu se ističe da kako bi se poduzeće kvalificiralo kao MSP valja provjeriti je li ciljano poduzeće nezavisno ili je ono uključeno u kontekst grupacije poduzeća. Ovisno o ulozi ciljanog poduzeća bit će potrebno uzeti u obzir financijske podatke poduzeća uključenih u grupaciju i, posebno, one „partnerskih” i „povezanih” poduzeća.

                           —

                           U ovoj se točki ističe da je temeljno pravilo za ocjenu veličine ciljanog poduzeća ono prema kojem podacima tog poduzeća valja dodati:

                                       (i.)

                                       podatke eventualnih poduzeća partnera ciljanog poduzeća, koja u odnosu na ciljano poduzeće sudjeluju kao uzvodno ili nizvodno poduzeće u mjeri jednakoj sudjelovanju u kapitalu ili postotku glasačkih prava koje drže. Tako izračunatim podacima koji se odnose na poduzeća partnere ciljanog poduzeća treba dodati 100 % podataka koji se odnose na eventualna poduzeća „povezana” s takvim „partnerskim” poduzećima.

                                       (ii.)

                                       100 % podataka koji se odnose na eventualna poduzeća koja su neposredno ili posredno „povezana” sa ciljanim poduzećem. Tom postotku podataka koji se odnosi na poduzeća povezana sa ciljanim poduzećem treba dodati, u mjeri jednakoj sudjelovanju u kapitalu ili postotku držanih glasačkih prava, podatke eventualnih partnerskih poduzeća onih vezanih za ciljano poduzeće koji u odnosu na ciljano poduzeće sudjeluju kao uzvodno ili nizvodno poduzeće.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na nepriznavanje K Chimici statusa MSP-a.

                           —

                           U tom pogledu se ističe da su sukladno članku 6. Priloga Preporuci podaci relevantni za moguću klasifikaciju K Chimice kao MSP-a sljedeći:

                                       (i.)

                                       100 % podataka koji se odnose na K Chimicu;

                                       (ii.)

                                       100 % podataka koji se odnose na I.C.B. S.r.l;

                                       (iii.)

                                       40 % podataka koji se odnose na Medini Ltd;

                                       (iv.)

                                       36,66% podataka koji se odnose na ALO Inmobilien GmbH.


title: Predmet F-47/15: Tužba podnesena 24. ožujka 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/35

         Tužba podnesena 24. ožujka 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-47/15)
   (2015/C 190/41)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom se ne odobrava zahtjev za retroaktivnu dodjelu naknade za uzdržavanu djecu u korist dvoje djece supružnika tužitelja koji borave u njenom prebivalištu svaki drugi tjedan, s učinkom od datuma na koji je njihov brak sklopljen, kao i isplatu naknade štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku od 9. prosinca 2014. koja mu je priopćena 16. prosinca 2014., međutim samo u mjeri u kojoj je tijelo za imenovanje, nakon što je u odnosu na nju prihvatilo žalbu i pravilno odlučilo poništiti odluku od 19. lipnja 2014. te mu prema tome dodijeliti naknadu za uzdržavanu djecu i naknade izvedene iz nje, ipak odlučilo ne dodijeliti predmetne naknade retroaktivno s učinkom od datuma na koji je njihov brak sklopljen, dodjeljujući mu pravo na naknadu za uzdržavano dijete i naknade izvedene iz nje s učinkom od 1. ožujka 2014. odnosno od prvog dana u mjesecu u kojemu je tužitelj podnio svoj zahtjev za preispitivanje;

               —

               naložiti tuženiku, u svakom slučaju, s naslova naknade štete i u okviru neograničene nadležnosti Službeničkog suda plaćanje iznosa od 33  375,99 eura uz pridržaj povećanja tijekom postupka kao naknadu za štetu koju je prouzročio tužitelj, uvećanu za zakonsku kamatu koja se primjenjuje u Belgiji za predmetne godine od 1. rujna 2011. do datuma isplate u cijelosti;

               —

               naložiti tuženiku, u svakom slučaju, snošenje cjelokupnih troškova u skladu s člankom 87. stavkom 1. Poslovnika Službeničkog suda.


title: Predmet T-406/12 P: Presuda Općeg suda od 22. svibnja 2014. – BG protiv Europskog ombudsmana ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Stegovne mjere — Sankcija udaljavanja s radnog mjesta bez gubitka prava na mirovinu — Preliminarna istraga u tijeku pred nacionalnim sudom u trenutku donošenja odluke o udaljavanju — Jednako postupanje — Zabrana otkaza tijekom rodiljinog dopusta” )

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/27

         Presuda Općeg suda od 22. svibnja 2014. – BG protiv Europskog ombudsmana
   (Predmet T-406/12 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Stegovne mjere - Sankcija udaljavanja s radnog mjesta bez gubitka prava na mirovinu - Preliminarna istraga u tijeku pred nacionalnim sudom u trenutku donošenja odluke o udaljavanju - Jednako postupanje - Zabrana otkaza tijekom rodiljinog dopusta”))
   2014/C 212/33
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: BG (Strasbourg, Francuska) (zastupnici: L. Levi i A. Blot, avocats)

      Druga stranka u postupku: Europski ombudsman (zastupnici: J. Sant’Anna, agent, uz asistenciju D. Waelbroeck i A. Duron, avocats)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 17. srpnja 2012., BG/Médiateur (F-54/11, još neobjavljena u Recueil) s ciljem poništenja te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               BG snosi vlastite troškove kao i troškove Europskog ombudsmana u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Spojeni predmeti C-344/13 i C-367/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 22. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Cristiano Blanco (C-344/13), Pier Paolo Fabretti (C-367/13) protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Roma – Ufficio Controlli (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno pružanje usluga — Ograničenja — Porezno zakonodavstvo — Prihodi od igara na sreću — Razlika u oporezivanju dobitaka ostvarenih u inozemstvu i onih koji su ostvareni u nacionalnim kasinima)

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 22. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria provinciale di Roma – Italija) – Cristiano Blanco (C-344/13), Pier Paolo Fabretti (C-367/13) protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Roma – Ufficio Controlli
   (Spojeni predmeti C-344/13 i C-367/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno pružanje usluga - Ograničenja - Porezno zakonodavstvo - Prihodi od igara na sreću - Razlika u oporezivanju dobitaka ostvarenih u inozemstvu i onih koji su ostvareni u nacionalnim kasinima))
   (2014/C 439/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Cristiano Blanco (C-344/13), Pier Paolo Fabretti (C-367/13)

      Tuženici: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Roma – Ufficio Controlli

      Izreka

   Članke 52. i 56. UFEU-a treba tumačiti u smislu da im je protivno zakonodavstvo države članice prema kojem se dobici ostvareni u kasinima koja se nalaze u drugim državama članicama oporezuju porezom na dohodak, a istog su poreza oslobođeni slični prihodi ostvareni u kasinima koja se nalaze na njezinu državnom području.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet C-38/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2014. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) — Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria protiv Samir Zaizoune

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2014. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) — Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria protiv Samir Zaizoune
   (Predmet C-38/14)
   2014/C 93/32
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Subdelegación del Gobierno en Guipuzcoa — Extranjeria

      Tuženik: Samir Zaizoune

      Prethodno pitanje

   S obzirom na načela lojalne suradnje i korisnog učinka direktiva, treba li članak 4. stavke 2. i 3. te članak 6. stavak 1. Direktive 2008/115/EZ (1) tumačiti u smislu da im je protivan propis, kao što je sporni nacionalni propis u glavnom postupku i sudska praksa koja ga tumači, koji dopušta sankcioniranje nezakonitog boravka stranca isključivo ekonomskom sankcijom koja je, štoviše, nespojiva sa sankcijom protjerivanja?

      (1)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL L 348, str. 98.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.)


title: Spojeni predmeti F-1/14 i F-48/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 22. siječnja 2015. – Kakol protiv Komisije (Javna služba — Natječaj — Otvoreni natječaj EPSO/AD/177/10 — Uvjeti za sudjelovanje — Neprihvaćanje sudjelovanja u natječaju — Nedostatak u obrazloženju — Prihvaćanje za sudjelovanje u ranijem sličnom natječaju — Obveza posebnog obrazloženja — Tužba za poništenje — Tužba za naknadu štete)

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/45

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 22. siječnja 2015. – Kakol protiv Komisije
   (Spojeni predmeti F-1/14 i F-48/14) (1)

   ((Javna služba - Natječaj - Otvoreni natječaj EPSO/AD/177/10 - Uvjeti za sudjelovanje - Neprihvaćanje sudjelovanja u natječaju - Nedostatak u obrazloženju - Prihvaćanje za sudjelovanje u ranijem sličnom natječaju - Obveza posebnog obrazloženja - Tužba za poništenje - Tužba za naknadu štete))
   (2015/C 089/54)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Danuta Kakol (Luksemburg, Luxembourg) (zastupnici: F. Frabetti, odvjetnik, zatim R. Duta, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

      F-1/14: Zahtjev za poništenje odluke EPSO-a da ne pozove tužitelja na testiranje za procjenu kandidata zbog razine naobrazbe koja ne odgovara završenom ciklusu sveučilišnog studija od najmanje tri godine potvrđenog diplomom u području povezanom s opisom radnog mjesta, odnosno profesionalnoj izobrazbi/kvalifikaciji istovjetne razine povezanoj s opisom radnog mjesta.

      F-48/14: Zahtjev, s jedne strane, za poništenje oduke od 14. veljače 2014. kojom je povjerenstvo za odabir uspostavljeno u okviru postupka za odabir EU Careers EPSO/AD/177/10 – AUDIT2013 nakon ponovnog ispitivanja potvrdio prvotnu odluku povjerenstva za odabir od 3. listopada 2013. da ne pozove tužitelja na testiranje u centru za procjenu kandidata jer njegova naobrazba ne odgovara završenom ciklusu sveučilišnog studija od najmanje tri godine potvrđenog diplomom u području povezanom s opisom radnog mjesta, odnosno profesionalnoj izobrazbi/kvalifikaciji istovjetne razine povezanoj s opisom radnog mjesta, i s druge strane, ako je potrebno, za poništenje prvotne odluke povjerenstva za odabir od 3. listopada 2013.

      Izreka presude

               1.

               Predmet F-1/14 se briše iz upisnika Službeničkog suda.

               2.

               Poništava se oduka od 14. veljače 2014. povjerenstva za odabir u natječaju EPSO/AD/177/10 o neprihvaćanju sudjelovanja D. Kakol u natječaju EPSO/AD/177/10.

               3.

               U preostalom se dijelu tužba u predmetu F-48/14 odbija.

               4.

               U predmetu F-1/14, Europska komisija snosi troškove D. Kakol, te joj se nalaže snošenje vlastitih troškova.

               5.

               U predmetu F-48/14, Europska komisija snosi vlastite troškove, te joj se nalaže snošenje troškova D. Kakol.

      (1)  SL C 52, 22.2.2014., str. 54. i SL C 235, 21.7.2015., str. 35.


title: Predmet F-147/15: Tužba podnesena 17. prosinca 2015. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/46

         Tužba podnesena 17. prosinca 2015. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-147/15)
   (2016/C 068/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o raskidu tužiteljevog ugovora.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti pobijanu odluku od 24. veljače 2015.;

               —

               ako je potrebno, poništiti odluku o odbijanju od 9. rujna 2015.;

               —

               naložiti Parlamentu snošenje troškova.


title: Predmet T-721/15: Tužba podnesena 9. prosinca 2015. – BASF protiv OHIM-a – Evonik Industries (DINCH)

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/32

         Tužba podnesena 9. prosinca 2015. – BASF protiv OHIM-a – Evonik Industries (DINCH)
   (Predmet T-721/15)
   (2016/C 068/41)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Njemačka) (zastupnici: A. Schulz i C. Onken, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Evonik Industries AG (Marl, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig: verbalni žig Zajednice „DINCH” – žig Zajednice br. 2 563 856

      Postupak pred OHIM-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. rujna 2015. u predmetu R 2080/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni pobijanu odluku na način da se odbije žalba druge stranke podnesena žalbenom vijeću;

               —

               podredno, poništi pobijanu odluku; i

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.