title: Predmet T-136/20: Tužba podnesena 2. ožujka 2020. – Ardex protiv EUIPO-a – Chen (ArtiX PAINTS)

text:
               11.5.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/49

      Tužba podnesena 2. ožujka 2020. – Ardex protiv EUIPO-a – Chen (ArtiX PAINTS)
      (Predmet T-136/20)
      (2020/C 161/61)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Ardex GmbH (Witten, Njemačka) (zastupnik: C. Becker, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Lian Chen (Seseña Nuevo, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije ArtiX PAINTS – prijava za registraciju br. 16 825 614

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. studenoga 2019. predmetu R 2503/2018-2

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda postupovnih odredbi iz članka 24. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2018/626;

                  —

                  povreda postupovnih odredbi iz članka 7. stavka 1. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  povreda načela prava na saslušanje;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-139/20: Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije

text:
               11.5.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/49

      Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije
      (Predmet T-139/20)
      (2020/C 161/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnici: Y. Desmedt, L. Salernitano i K. Olsthoorn, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi sljedeće dijelove pobijanog akta: i. članak 1. točku (b) i članak 2. točku (b) Priloga VI. u dijelu u kojem određuju da se te „vrijednosti smatraju deklariranim vrijednostima za potrebe postupka provjere iz Priloga IX.”; ii. stavak 2. podstavak 2. točku (a) Priloga IX. u dijelu u kojem se navodi da „deklarirane vrijednosti” odgovaraju „vrijednostima navedenima u tehničkoj dokumentaciji”; i iii. stavak 2. točku (b) Priloga IX.;

                  —

                  poništi tablicu 9. Priloga IX. u kojoj se navode „Dopuštena odstupanja pri provjeri” u dijelu u kojem sadržava parametre koji su uključeni u Prilog VI. i nisu navedeni u Prilogu V., odnosno: „EW, full, EW,½, EW,¼, EWD, full, EWD,½’ and ‘WW, full, WW,½ WW, ¼, WWD, full, WWD,½”; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojom tužbom tužitelj traži poništenje Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/2014 (1).
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da osporeni akt krši članke 3., 12. i 16. Okvirne uredbe (2), te da je Komisija djelovala ultra vires uvođenjem nedosljednih zahtjeva u pogledu tehničke dokumentacije koju dobavljači trebaju unijeti u bazu podataka i u pogledu postupka provjere koji su tijela za nadzor tržišta ovlaštena provesti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da osporeni akt krši načelo pravne sigurnosti i jednakog postupanja jer ne uspostavlja jasan i nedvosmislen regulatorni okvir zbog čega dobavljači ne mogu odrediti svoje dužnosti u odnosu na podatke koje trebaju dostaviti u tehničkoj dokumentaciji; te primjenjiv postupak provjere za procjenu točnosti podataka.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/2014 оd 11. ožujka 2019. o dopuni Uredbe (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti kućanskih perilica rublja i kućanskih perilica-sušilica rublja te o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1061/2010 i Direktive Komisije 96/60/EZ (SL 2019., L 315, str. 29.)

         (2)  Uredba (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2017. o utvrđivanju okvira za označivanje energetske učinkovitosti i o stavljanju izvan snage Direktive 2010/30/EU (SL 2017., L 198, str. 1.)


title: Predmet T-140/20: Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije

text:
               11.5.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/50

      Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije
      (Predmet T-140/20)
      (2020/C 161/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnici: Y. Desmedt, L. Salernitano i K. Olsthoorn, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi sljedeće dijelove pobijanog akta: i. članak 1. stavak 42. Priloga I. u kojem se iznosi definicija „deklarirane vrijednosti”, ii. stavak 2. podstavak 2. točku (a) Priloga IX. u dijelu u kojem se navodi da „deklarirane vrijednosti” odgovaraju „vrijednostima navedenima u tehničkoj dokumentaciji”; i iii. stavak 2. podstavak 2. točku (b) Priloga IX.;

                  —

                  poništi tablicu 9. Priloga IX. u kojoj se navode „Dopuštena odstupanja pri provjeri” u dijelu u kojem sadržava parametre koji su uključeni u Prilog VI. i nisu navedeni u Prilogu V., odnosno „Ukupna učinkovitost napajanja iz električne mreže ηTM”, „Faktor održavanja svjetlosnog toka (za FL i HID)”, „Faktor preživljavanja (za FL i HID)” i „Čistoća pobuđivanja”;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojom tužbom tužitelj traži poništenje Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/2015 (1).
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da osporeni akt krši članke 3., 12. i 16. Okvirne uredbe (2), te da je Komisija djelovala ultra vires uvođenjem nedosljednih zahtjeva u pogledu tehničke dokumentacije koju dobavljači trebaju unijeti u bazu podataka i u pogledu postupka provjere koji su tijela za nadzor tržišta ovlaštena provesti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da osporeni akt krši načelo pravne sigurnosti i jednakog postupanja jer ne uspostavlja jasan i nedvosmislen regulatorni okvir zbog čega dobavljači ne mogu odrediti svoje dužnosti u odnosu na podatke koje trebaju dostaviti u tehničkoj dokumentaciji; te primjenjiv postupak provjere za procjenu točnosti podataka.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/2015 оd 11. ožujka 2019. o dopuni Uredbe (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti izvora svjetlosti te o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 874/2012 (SL 2019., L 315, str. 68.)

         (2)  Uredba (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2017. o utvrđivanju okvira za označivanje energetske učinkovitosti i o stavljanju izvan snage Direktive 2010/30/EU (SL 2017., L 198, str. 1.)


title: Predmet T-141/20: Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije

text:
               11.5.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/51

      Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije
      (Predmet T-141/20)
      (2020/C 161/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnici: Y. Desmedt, L. Salernitano i K. Olsthoorn, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi sljedeće dijelove pobijanog akta: i. stavak 3. podstavak 2. točku (a) Priloga IX. u dijelu u kojem se navodi da „deklarirane vrijednosti” odgovaraju „vrijednostima navedenima u tehničkoj dokumentaciji”; i iii. stavak 3. podstavak 2. točku (b) Priloga IX.;

                  —

                  poništi tablicu 8. Priloga IX. u kojoj se navode „Dopuštena odstupanja pri provjeri za izmjerene parametre” u dijelu u kojem sadržava parametre koji su uključeni u Prilog VI. i nisu navedeni u Prilogu V., odnosno: „E16, E32” i „Eaux”;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojom tužbom tužitelj traži poništenje Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/2016 (1).
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da osporeni akt krši članke 3., 12. i 16. Okvirne uredbe (2), te da je Komisija djelovala ultra vires uvođenjem nedosljednih zahtjeva u pogledu tehničke dokumentacije koju dobavljači trebaju unijeti u bazu podataka i u pogledu postupka provjere koji su tijela za nadzor tržišta ovlaštena provesti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da osporeni akt krši načelo pravne sigurnosti i jednakog postupanja jer ne uspostavlja jasan i nedvosmislen regulatorni okvir zbog čega dobavljači ne mogu odrediti svoje dužnosti u odnosu na podatke koje trebaju dostaviti u tehničkoj dokumentaciji; te primjenjiv postupak provjere za procjenu točnosti podataka.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/2016 оd 11. ožujka 2019. o dopuni Uredbe (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti rashladnih uređaja te o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1060/2010 (SL 2019., L 315, str. 102.)

         (2)  Uredba (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2017. o utvrđivanju okvira za označivanje energetske učinkovitosti i o stavljanju izvan snage Direktive 2010/30/EU (SL 2017., L 198, str. 1.)


title: Predmet T-142/20: Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije

text:
               11.5.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/52

      Tužba podnesena 26. veljače 2020. – Applia protiv Komisije
      (Predmet T-142/20)
      (2020/C 161/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnici: Y. Desmedt, L. Salernitano i K. Olsthoorn, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi sljedeće dijelove osporenog akta: i. članak 1. točku (b) Priloga VI. u dijelu u kojem se u njemu navodi da se te „vrijednosti smatraju deklariranim vrijednostima za potrebe postupka provjere u Prilogu IX.”; ii. stavak 3. podstavak 2. točku (a) Priloga IX. u dijelu u kojem se navodi da „deklarirane vrijednosti” odgovaraju „vrijednostima navedenima u tehničkoj dokumentaciji”; i iii. stavak 3. podstavak 2. točku (b) Priloga IX.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojom tužbom tužitelj traži poništenje Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/2017 (1).
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da pobijani akt krši članke 3., 12. i 16. Okvirne uredbe (2), te da je Komisija djelovala ultra vires uvođenjem nedosljednih zahtjeva u pogledu tehničke dokumentacije koju dobavljači trebaju unijeti u bazu podataka i u pogledu postupka provjere koji su tijela za nadzor tržišta ovlaštena provesti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da osporeni akt krši načelo pravne sigurnosti i jednakog postupanja jer ne uspostavlja jasan i nedvosmislen regulatorni okvir zbog čega dobavljači ne mogu odrediti svoje dužnosti u odnosu na podatke koje trebaju dostaviti u tehničkoj dokumentaciji; te primjenjiv postupak provjere za procjenu točnosti podataka.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/2017 оd 11. ožujka 2019 o dopuni Uredbe (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti kućanskih perilica posuđa te o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1059/2010 (SL 2019., L 315, str. 134.).

         (2)  Uredba (EU) 2017/1369 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2017. o utvrđivanju okvira za označivanje energetske učinkovitosti i o stavljanju izvan snage Direktive 2010/30/EU (SL 2017., L 198, str. 1.)


title: Predmet T-144/20: Tužba podnesena 5. ožujka 2020. – Guangxi Xin Fu Yuan protiv Europske komisije

text:
               11.5.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/53

      Tužba podnesena 5. ožujka 2020. – Guangxi Xin Fu Yuan protiv Europske komisije
      (Predmet T-144/20)
      (2020/C 161/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Guangxi Xin Fu Yuan Co. Ltd (Bobai, Kina) (zastupnici: J. Cornelis i T. Zuber, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu Uredbu Komisije (EU) 2019/2131 оd 28. studenoga 2019. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) 2019/1198 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz keramičkih stolnih i kuhinjskih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera na temelju članka 11. stavka 2. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija prekršila članak 13. stavak 3. u vezi s člankom 5. stavcima 10. i 11. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije („u daljnjem tekstu: Osnovna uredba”), zajedno s člancima 6.1, 6.2 i 12.1 Antidampinškog sporazuma WTO-a, načelo nedskriminacije i načelo zaštite legitimnih očekivanja ne uključivši tužitelja na iscrpni popis izvoznika u uredbi o pokretanju istrage protiv izbjegavanja i slijedom toga proširivši opseg istrage da bi se obuhvatilo i tužitelja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije imala pravni temelj za uključivanje tužitelja u pobijanu uredbu, jer članak 13. stavak 3. Osnovne uredbe ne obuhvaća određivanje mjera protiv izbjegavanja koje se temelje samo na opasnosti od izbjegavanja i, štoviše, zahtijeva prethodnu registraciju svih uvoza. Usto, obrazloženje koje je Komisija pružila logički je pogrešno, nepotkrijepljeno i zanemaruje ključne dokaze te prema tome predstavlja očitu pogrešku u ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila tužiteljeva prava obrana te prekršila načelo nediskriminacije kad je svoju konačnu odluku utemeljila na dva nova činjenična dokaza na koja se tužitelj nije imao priliku osvrnuti tijekom revizijske istrage.


title: Predmet T-849/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. travnja 2020. – Leonardo protiv Frontexa („Privremena pravna zaštita – Javna nabava usluga – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               15.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 201/24

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. travnja 2020. – Leonardo protiv Frontexa
      (Predmet T-849/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Javna nabava usluga - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 201/34)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Leonardo SpA (Rim, Italija) (zastupnik: A. Parrella, odvjetnik)

         Tuženik: Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu (zastupnici: S. Drew, H. Caniard, C. Georgiadis i A. Gras, agenti, uz asistenciju M. Vanderstraetena, F. Biebuyck i V. Osta, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za određivanje privremenih mjera kojima se traži suspenzija provedbe poziva za nadmetanje od 18. listopada 2019. koji je uputio Frontex pod nazivom „Testiranje sustava letjelica na daljinsko upravljanje (RPAS) za dugoročni zračni nadzor pomorskih područja na srednjim visinama”.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-868/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 30. travnja 2020. – Nouryon Industrial Chemicals i dr. protiv Komisije („Privremena pravna zaštita – REACH – Tvar dimetil-eter – Provjera s obzirom na ispunjavanje zahtjeva – Odluka Komisije – Obveza pružanja određenih informacija za koje su potrebni pokusi na životinjama – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               15.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 201/24

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 30. travnja 2020. – Nouryon Industrial Chemicals i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-868/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - REACH - Tvar dimetil-eter - Provjera s obzirom na ispunjavanje zahtjeva - Odluka Komisije - Obveza pružanja određenih informacija za koje su potrebni pokusi na životinjama - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 201/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Nouryon Industrial Chemicals BV(Amsterdam, Nizozemska), Knoell NL BV (Maarssen, Nizozemska), Grillo-Werke AG (Duisburg, Njemačka), PCC Trade & Services GmbH (Duisburg) (zastupnici: R. Cana, G. David, odvjetnici i Z. Romata, solicitor)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lindenthal i K. Mifsud-Bonnici, agenti)

         Predmet

      Tužba koja se temelji na člancima 278. i 279. UFEU-a i kojom se zahtijeva, s jedne strane, suspenzija primjene Provedbene odluke Komisije C(2019) 7336 final od 16. listopada 2019. o provjeri registracije dimetil-etera s obzirom na ispunjavanje zahtjeva, koju je Europska agencija za kemikalije uputila Komisiji u skladu s člankom 51. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006, L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. te ispravci SL 2007., L 136. str. 3., SL 2008., L 141, str. 22. i SL 2018., L 249, str. 18.), i, s druge strane, usvajanje bilo koje druge privremene mjere koju Opći sud smatra prikladnom.

         Izreka

                  1.

                  Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-828/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de commerce de Paris – Francuska) – Trendsetteuse SARL protiv DCA SARL (Zahtjev za prethodnu odluku – Samostalni trgovački zastupnici – Direktiva 86/653/EEZ – Članak 1. stavak 2. – Pojam „trgovački zastupnik” – Posredovanje pri prodaji ili kupnji robe za nalogodavca – Posrednik koji nema mogućnost izmjene uvjeta prodaje i cijene robe koju prodaje)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/5

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de commerce de Paris – Francuska) – Trendsetteuse SARL protiv DCA SARL
      (Predmet C-828/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Samostalni trgovački zastupnici - Direktiva 86/653/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Pojam „trgovački zastupnik” - Posredovanje pri prodaji ili kupnji robe za nalogodavca - Posrednik koji nema mogućnost izmjene uvjeta prodaje i cijene robe koju prodaje)
      (2020/C 262/06)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal de commerce de Paris

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Trendsetteuse SARL

         Tuženik: DCA SARL

         Izreka

      Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih [samostalnih] trgovačkih zastupnika treba tumačiti na način da osoba ne mora nužno raspolagati mogućnošću izmjene cijena robe koju prodaje za račun nalogodavca da bi se mogla kvalificirati kao trgovački zastupnik u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 82, 4. 3. 2019.


title: Predmet C-41/19: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – FX protiv GZ, zakonski zastupane po majci (Zahtjev za prethodnu odluku – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja – Uredba (EZ) br. 4/2009 – Članak 41. stavak 1. – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Članak 24. točka 5. – Odluka proglašena izvršivom kojom se utvrđuje tražbina uzdržavanja – Zahtjev za obustavu izvršenja – Nadležnost suda države članice izvršenja)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/6

      Presuda Suda (treće vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – FX protiv GZ, zakonski zastupane po majci
      (Predmet C-41/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja - Uredba (EZ) br. 4/2009 - Članak 41. stavak 1. - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Članak 24. točka 5. - Odluka proglašena izvršivom kojom se utvrđuje tražbina uzdržavanja - Zahtjev za obustavu izvršenja - Nadležnost suda države članice izvršenja)
      (2020/C 262/08)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: FX

         Tuženica: GZ, zakonski zastupana po majci

         Izreka

      Uredbu Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja treba tumačiti na način da u njezino područje primjene kao i u međunarodnu nadležnost sudova države članice izvršenja ulazi zahtjev za obustavu izvršenja koji podnese dužnik tražbine uzdržavanja, a koji je usmjeren protiv izvršenja odluke koju je donio sud države članice podrijetla i kojom je utvrđena ta tražbina te koji je usko povezan s postupkom izvršenja.
      U skladu s člankom 41. stavkom 1. Uredbe br. 4/2009 i relevantnim odredbama nacionalnog prava, na sudu koji je uputio zahtjev, kao sudu države članice izvršenja, jest da odluči o dopuštenosti i osnovanosti dokaza koje je dužnik tražbine uzdržavanja podnio u prilog tvrdnji da je u velikoj mjeri namirio svoj dug.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet C-429/19: Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Koblenz – Njemačka) – Remondis GmbH protiv Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel (Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava – Direktiva 2014/24/EU – Članak 12. stavak 4. – Područje primjene – Ugovori o javnoj nabavi između subjekata u javnom sektoru – Pojam ‚suradnja’ – Nepostojanje)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/8

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Koblenz – Njemačka) – Remondis GmbH protiv Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel
      (Predmet C-429/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Direktiva 2014/24/EU - Članak 12. stavak 4. - Područje primjene - Ugovori o javnoj nabavi između subjekata u javnom sektoru - Pojam ‚suradnja’ - Nepostojanje)
      (2020/C 262/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Koblenz

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Remondis GmbH

         Tuženik: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

         Izreka

      Članak 12. stavak 4. točku (a) Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ treba tumačiti na način da se suradnja između javnih naručitelja ne može okarakterizirati kao takva kada javni naručitelj koji je na svojem području odgovoran za zadaću od javnog interesa ne obavlja u potpunosti tu zadaću koju on sam ima na temelju nacionalnog prava i koja zahtijeva izvršavanje više radnji, nego zadužuje drugog javnog naručitelja – koji ne ovisi o njemu i koji je također odgovoran za tu zadaću od javnog interesa na svojem području – da izvrši jednu od traženih radnji uz naknadu.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet C-138/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. ožujka 2020. uputio Landgericht Stuttgart (Njemačka) – O. protiv P. AG

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. ožujka 2020. uputio Landgericht Stuttgart (Njemačka) – O. protiv P. AG
      (Predmet C-138/20)
      (2020/C 262/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Stuttgart

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: O.

         Tuženik: P. AG

         Prethodna pitanja

      1.   Tumačenje pojma „poremećajni uređaj”

                  1.-1.:

                  Treba li članak 3. točku 10. Uredbe (EZ) br. 715/2007 (1) tumačiti i primijeniti na način da se pojam „dio konstrukcije” odnosi isključivo na mehaničke elemente fizičke konstrukcije?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo potpitanje prvog prethodnog pitanja:

                  1.-2.:

                  Treba li članak 3. točku 10. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da sustav za kontrolu emisije obuhvaća isključivo uređaj za čišćenje ispušnih plinova na kraju linije motora (npr. u obliku dizelskih oksidacijskih katalizatora, filtera dizelskih čestica, redukcijskih katalizatora za NOx)?

                  1.-3.:

                  Treba li članak 3. točku 10. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da sustav za kontrolu emisije obuhvaća mjere za smanjenje emisija i izvan i unutar motora?

            2.   Tumačenje pojma „uobičajena uporaba”

                  2.-1.:

                  Treba li članak 5. stavak 1. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da se pojmom „uobičajena uporaba” opisuju isključivo načini vožnje u novom europskom voznom ciklusu (NEDC)?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo potpitanje drugog prethodnog pitanja:

                  2.-2.:

                  Treba li članak 4. stavak 1. drugi podstavak u vezi s [člankom] 5. stavkom 1. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da proizvođači moraju osigurati da se granične vrijednosti utvrđene u Prilogu I. toj uredbi poštuju i u svakodnevnoj uporabi?
                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo potpitanje drugog prethodnog pitanja:

                  2.-3.:

                  Treba li članak 5. stavak 1. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da se pojmom „uobičajena uporaba” opisuju stvarni načini vožnje u svakodnevnoj uporabi?
                  U slučaju niječnog odgovora na treće potpitanje drugog prethodnog pitanja:

                  2.-4.:

                  Treba li članak 5. stavak 1. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da se pojmom „uobičajene uporabe” opisuju stvarni načini vožnje u svakodnevnoj uporabi uzimajući u obzir prosječnu brzinu od 33,6 km/h i maksimalnu brzinu od 120,00 km/h?

            3.   Dopuštenost strategija smanjenja emisija na temelju temperature

                  3.-1.:

                  Treba li članak 5. stavak 1. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da je nedopuštena oprema vozila čiji su sastavni dijelovi koji bi mogli utjecati na emisije konstruirani tako da je stopa recirkulacije ispušnih plinova uređena na način da se [njome] osigurava način rada koji manje onečišćuje isključivo između 20 i 30 oC, a da se izvan tog raspona temperature ona postupno smanjuje?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo potpitanje trećeg prethodnog pitanja:

                  3.-2.:

                  Treba li članak 5. stavak 2. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da je poremećajni uređaj ipak nedopušten ako radi zaštite motora neprekidno radi izvan raspona temperature između 20 i 30 oC i ako je zbog toga recirkulacija ispušnih plinova znatno smanjena?

            4.   Tumačenje pojma „opravdana potreba” u smislu izuzeća

                  4.-1.:

                  Treba li članak 5. stavak 2. drugu rečenicu točku (a) Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da je uporaba poremećajnih uređaja u smislu te norme potrebna isključivo ako se ni uporabom najsuvremenije tehnologije dostupne u vrijeme dobivanja homologacije tipa za dotični model vozila nisu mogli osigurati zaštita motora od oštećenja ili od prometne nezgode i sigurno djelovanje vozila?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo potpitanje četvrtog prethodnog pitanja:

                  4.-2.:

                  Treba li članak 5. stavak 2. drugu rečenicu točku (a) Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da uporaba poremećajnih uređaja u smislu te norme nije potrebna ako su parametri kontrole motora odabrani na način da kontrola onečišćivanja na temelju zadanih temperatura tijekom većeg dijela godine zbog uobičajenih očekivanih temperatura nije aktivirana ili je tek ograničeno aktivirana?

            5.   Tumačenje pojma „oštećenje” u smislu izuzeća

                  5.-1.:

                  Treba li članak 5. stavak 2. drugu rečenicu točku (a) Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da se isključivo motor treba zaštititi od oštećenja?

                  5.-2.:

                  Treba li članak 5. stavak 2. drugu rečenicu točku (a) Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da pojam oštećenja valja zanijekati ako su oštećeni tzv. dijelovi podložni trošenju (kao npr. ventil EGR-a)?

                  5.-3.:

                  Treba li članak 5. stavak 2. drugu rečenicu točku (a) Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da se i drugi sastavni dijelovi vozila, osobito komponente koje se nalaze na kraju ispušnog sustava, trebaju zaštititi od oštećenja ili prometne nezgode?

            6.   Pravni učinci i sankcioniranje povreda prava Unije

                  6.-1.:

                  Treba li članak 4. stavak 1. drugi podstavak, članak 4. stavak 2. drugi podstavak, članak 5. stavke 1. i 2. te članak 13. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da se njima barem štiti i imovina kupca vozila koje ne udovoljava zahtjevima iz Uredbe br. 715/2007?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo potpitanje šestog prethodnog pitanja:

                  6.-2.:

                  Treba li članak 4. stavak 1. drugi podstavak, članak 4. stavak 2. drugi podstavak, članak 5. stavke 1. i 2. te članak 13. Uredbe br. 715/2007 tumačiti i primijeniti na način da države članice moraju predvidjeti mehanizam sankcija koji kupcima vozila omogućuje da zbog korisnog učinka podnesu tužbu radi ostvarivanja prava Unije kojim se uređuje tržište?

                  6.-3.:

                  Treba li članak 18. stavak 1. i [članak] 26. stavak 1. Direktive 2007/46/EZ (2) treba tumačiti i primijeniti na način da proizvođač krši svoju obvezu izdavanja važećeg certifikata o sukladnosti u skladu s člankom 18. stavkom 1. Direktive 2007/46 ako je u vozilo ugradio nedopušten poremećajni uređaj u smislu članka 5. stavka 2. Uredbe br. 715/2007, dok se stavljanjem takvog vozila na tržište povređuje zabrana prodaje bez valjanog certifikata o sukladnosti u skladu s člankom 26. stavkom 1. Direktive 2007/46?

                  6.-4.:

                  Je li cilj i namjera Uredbe br. 715/2007 i Direktive 2007/46 da na temelju graničnih vrijednosti utvrđenih u Prilogu I. Uredbi br. 715/2007 odnosno certifikata o sukladnosti u smislu članka 18. stavka 1. Direktive 2007/46 u vezi s Uredbom (EZ) br. 385/2009 (3) nastaju takva prava kojima se štite kupci da se pravom Unije zbog neusklađenosti s graničnim vrijednostima iz Uredbe kojima se određuje kvaliteta odnosno povrede prava na registraciju zabranjuje uzimanje u obzir koristi od uporabe prilikom povrata vozila proizvođaču?

         (1)  Uredba (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)

         (2)  Direktiva br. 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (SL 2007., L 263, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 135.)

         (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 385/2009 od 7. svibnja 2009. o zamjeni Priloga IX. Direktivi 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva (SL 2009., L 118, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 27., str. 99.)


title: Predmet C-168/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2020. uputio High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Ujedinjena Kraljevina) –Stečajni povjerenik gdina M br. 1 i stečajni povjerenik gdina M br. 2 protiv gđe M, MH, ILA i gdina M

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2020. uputio High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Ujedinjena Kraljevina) –Stečajni povjerenik gdina M br. 1 i stečajni povjerenik gdina M br. 2 protiv gđe M, MH, ILA i gdina M
      (Predmet C-168/20)
      (2020/C 262/15)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Stečajni povjerenik gdina M br. 1 i stečajni povjerenik gdina M br. 2

         Tuženici: gđa M, MH, ILA i gdin M

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ako je državljanin države članice ostvario svoja prava na temelju članaka 21. i 49. UFEU-a i Direktive 2004/38/EZ (1) preselivši ili poslovno se nastanivši u Ujedinjenoj Kraljevini, je li sukladno tim odredbama to da članak 11. WRPA-e iz 1999. isključenje mirovinskih prava iz stečajne mase, uključujući prava koja proizlaze iz sustava koji su porezno odobreni i osnovani u drugoj državi članici, uvjetuje time da je mirovinski sustav u vrijeme otvaranja stečajnog postupka registriran na temelju članka 153. FA-e iz 2004. ili propisan člankom 2. Uredbe iz 2002. te stoga porezno odobren u Ujedinjenoj Kraljevini?

                  2.

                  Je li za odgovor na prvo pitanje relevantno ili potrebno:

                              (a)

                              utvrditi je li se pojedinac u Ujedinjenu Kraljevinu preselio kako bi, prije svega, proglasio stečaj u Ujedinjenoj Kraljevini?

                              (b)

                              uzeti u obzir (i) jamstva koja su dužniku dostupna u pogledu neodobrenih mirovinskih sustava u smislu članka 12. WRPA-e iz 1999. i (ii) mogućnost stečajnih povjerenika da potražuju iznose povezane s odobrenim mirovinskim aranžmanima?

                              (c)

                              uzeti u obzir zahtjeve kojima podliježu mirovinski sustavi koji su registrirani i porezno odobreni u Ujedinjenoj Kraljevini?

         (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL 2004., L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42. i ispravak SL 2016., L 87, str. 36.).


title: Predmet C-185/20 P: Žalba koju je 28. travnja 2020. podnijela Mađarska protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 12. veljače 2020. u predmetu T-505/18, Mađarska protiv Europske komisije

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/13

      Žalba koju je 28. travnja 2020. podnijela Mađarska protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 12. veljače 2020. u predmetu T-505/18, Mađarska protiv Europske komisije
      (Predmet C-185/20 P)
      (2020/C 262/16)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Žalitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér i G. Koós, agenti)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelj zahtijeva od Općeg suda da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda u predmetu T-505/18 od 12. veljače 2020.

                  —

                  djelomično poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2018/873 оd 13. lipnja 2018. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu koji se odnosi na Mađarsku, kojim se iz financiranja Unije isključuju potpore dodijeljene skupinama proizvođača s kvalificiranim priznanjem.

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Mađarska vlada svoju žalbu u bitnome temelji na dva argumenta u skladu s kriterijima utvrđenim u sudskoj praksi Suda.
      Kao prvo, što se tiče prvog žalbenog razloga, mađarska vlada ističe da Opći sud nije na odgovarajući način uzeo u obzir argumente koje je Mađarska iznijela te da je pogrešno protumačio argumente iznesene u tužbi i na raspravi. Opći sud je u određenoj mjeri pojednostavio i nije odgovorio na argument Mađarske da preobrazba u kvalificiranu skupinu proizvođača pretpostavlja dubinsku preobrazbu skupine proizvođača i, prema potrebi, izmjenu njezina sastava. Kada se potpora dodjeljuje skupini koja je usvojila oblik kvalificirane skupine proizvođača, ne dodjeljuje se prvotnoj skupini, nego novom subjektu koji ispunjava i ciljeve utvrđene Uredbom (olakšati osnivanje i administrativno poslovanje skupina proizvođača). Opći sud na taj argument nije meritorno odgovorio niti je ispitao odnos između kvalificiranih skupina proizvođača i skupina proizvođača.
      Kao drugo, u vezi s drugim žalbenim razlogom, mađarska vlada tvrdi da je Opći sud također počinio pogrešku koja se tiče prava koja je uzrokovala značajnu povredu njezinih postupovnih prava. Obrazloženje pobijane presude očito je nedovoljno u pogledu pravne sigurnosti iz drugog tužbenog razloga i argumenta koji je, prema mišljenju Općeg suda, Mađarska iznijela tek a posteriori na raspravi te se u bitnome Opći sud ograničio na to da svoje stajalište iznese samo na deklaratoran način, bez ikakvog obrazloženja.
      Opći sud je trebao ispitati razdoblje obuhvaćeno izuzećem i u tu svrhu protumačiti članak 52. stavak 4. točku (c) i/ili članak 52. stavak 4. točku (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013 (1) ako je smatrao da mađarska vlada nije na odgovarajući način obrazložila vezu između tog pitanja i drugog tužbenog razloga, uključujući vezu s načelom pravne sigurnosti. Međutim, u odnosu na to pitanje, Opći sud pogrešno je protumačio pravo Unije, točnije članak 52. stavak 4. Uredbe br. 1306/2013 jer nije tu odredbu smatrao pitanjem koje treba ispitati po službenoj dužnosti.
      Naposljetku, mađarska vlada zaključuje svoju argumentaciju u odnosu na drugi žalbeni razlog s određenim dodatnim razmatranjima o povredi načela proporcionalnosti.

         (1)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549. i ispravci SL 2016., L 130, str. 6.; SL 2017., L 327, str. 83. i SL 2018., L 233, str. 3.)


title: Predmet C-206/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2020. uputio High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) – VA protiv Državnog odvjetnika Regionalnog državnog odvjetništva u Ruseu, Bugarska

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2020. uputio High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) – VA protiv Državnog odvjetnika Regionalnog državnog odvjetništva u Ruseu, Bugarska
      (Predmet C-206/20)
      (2020/C 262/18)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: VA

         Druga stranka u postupku: Državni odvjetnik Regionalnog državnog odvjetništva u Ruseu, Bugarska

         Prethodno pitanje

      Ako se predaja zahtijeva radi kaznenog progona tražene osobe, a državni je odvjetnik donio i odluku o izdavanju nacionalnog uhidbenog naloga (NUN) i odluku o izdavanju europskog uhidbenog naloga (EUN), pri čemu sudovi ni na koji način nisu uključeni prije predaje, je li traženoj osobi pružena zaštita na dvije razine u smislu presude Suda u predmetu Bob-Dogi (C-241/15) ako je:

                  (a)

                  učinak NUN-a ograničen na zadržavanje pojedinca u trajanju od najviše 72 sata radi njegova izvođenja pred sud; te je

                  (b)

                  po predaji isključivo na sudu da, s obzirom na sve okolnosti slučaja, odredi puštanje ili nastavak zadržavanja predane osobe?


title: Predmet C-209/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2020. uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Renesola UK Ltd protiv The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2020. uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Renesola UK Ltd protiv The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Predmet C-209/20)
      (2020/C 262/19)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Renesola UK Ltd

         Protivne stranke: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Povrjeđuje li se Provedbenom uredbom Komisije 1357/2013/EU (1), u dijelu u kojem se u njoj kao zemlju podrijetla solarnih modula proizvedenih od materijala iz više zemalja određuje zemlju u kojoj su proizvedene solarne ćelije, zahtjev iz članka 24. Uredbe Vijeća 2913/92/EEZ (2) (Carinski zakonik Zajednice) prema kojem se roba čija proizvodnja uključuje više od jedne zemlje smatra podrijetlom iz zemlje u kojoj je prošla posljednju bitnu gospodarski opravdanu preradu ili obradu u trgovačkom društvu koje je opremljeno za tu svrhu koja dovodi do proizvodnje novog proizvoda ili predstavlja važnu fazu proizvodnje, te je li stoga nevaljana?

                  2.

                  Ako Uredba 1357/2013 nije valjana, treba li članak 24. Carinskog zakonika Zajednice tumačiti na način da sastavljanje solarnih modula od solarnih ćelija čini bitnu preradu ili obradu?

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1357/2013 оd 17. prosinca 2013. o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 2013., L 341, str. 47.)

         (2)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice
      (SL 1992., L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)


title: Predmet C-214/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. svibnja 2020. uputio the Labour Court, Irska – MG protiv Dublin City Council

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. svibnja 2020. uputio the Labour Court, Irska – MG protiv Dublin City Council
      (Predmet C-214/20)
      (2020/C 262/21)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      The Labour Court, Irska

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: MG

         Druga stranka u postupku: Dublin City Council

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. Direktive (1) tumačiti na način da radniku traje radno vrijeme kada je „u pripravnosti”, odnosno kada je „u pripravnosti” na mjestu ili mjestima po vlastitom izboru bez obveze da u bilo koje doba „pripravnosti” obavijesti poslodavca o mjestu ili mjestima na kojima se nalazi, već samo uz obvezu da bude u mogućnosti odgovoriti na „poziv” u traženom vremenu dolaska od pet minuta i najduljem vremenu dolaska od deset minuta?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, može li se smatrati da se radnik koji je ograničen samo obvezom javljanja na poziv u traženom vremenu od pet minuta i najduljem vremenu dolaska od deset minuta i koji se bez ograničenja može istodobno zaposliti kod drugog poslodavca ili obavljati profesionalnu djelatnost za vlastiti račun tijekom razdoblja „pripravnosti”, može smatrati „zaposlenim” kod poslodavca unutar radnog vremena vezano za koje je u „pripravnosti”?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, ako je radnik stvarno zaposlen kod drugog poslodavca za vrijeme „pripravnosti”, uz jedini uvjet da je drugi poslodavac obvezan osloboditi radnika kada ga prvi poslodavac pozove, znači li to da se vrijeme koje je radnik proveo „u pripravnosti” i radeći za drugog poslodavca mora smatrati radnim vremenom u smislu odnosa s prvim poslodavcem?

                  4.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje, može li radniku koji radi za drugog poslodavca dok je kod svojeg prvog poslodavca u pripravnosti istodobno trajati radno vrijeme u odnosu na prvog i drugog poslodavca?

         (1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL 2003., L 299, str. 9.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet C-234/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2020. uputio Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA Sātiņi-S protiv Lauku atbalsta dienests

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2020. uputio Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA Sātiņi-S protiv Lauku atbalsta dienests
      (Predmet C-234/20)
      (2020/C 262/24)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku: SIA Sātiņi-S

         Druga stranka u kasacijskom postupku: Lauku atbalsta dienests

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 30. stavak 6. točku (a) Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (1) tumačiti na način da su zemljišta s tresetnim tlom u potpunosti isključena iz plaćanja povezanih s mrežom Natura 2000.?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, jesu li zemljišta s tresetnim tlom obuhvaćena poljoprivrednim ili šumskim područjima?

                  3.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 30. Uredbe br. 1305/2013 tumačiti na način da država članica može u potpunosti isključiti zemljišta s tresetnim tlom iz plaćanja povezanih s mrežom Natura 2000. i na način da su takve nacionalne odredbe u skladu s ciljem nadoknade navedenih plaćanja utvrđenim Uredbom br. 1305/2013?

                  4.

                  Treba li članak 30. Uredbe br. 1305/2013 tumačiti na način da država članica može ograničiti isplatu potpore za područja u okviru mreže Natura 2000. tako da potporu uvede isključivo u odnosu na ograničenje posebne vrste gospodarske djelatnosti poput, na primjer, u šumskim područjima, samo za djelatnosti iskorištavanja šuma?

                  5.

                  Treba li članak 30. stavak 1. Uredbe br. 1305/2013, u vezi s člankom 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačiti na način da osoba ima pravo, pozivajući se na svoje planove za novu gospodarsku djelatnost, na plaćanje povezano s mrežom Natura 2000. ako je, kad je stekla imovinu, već znala za ograničenja koja se primjenjuju na tu imovinu?

         (1)  SL 2005., L 277, str. 1. i ispravak SL 2016., L 130, str. 1.


title: Predmet C-238/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2020. uputio Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA Sātiņi-S protiv Dabas aizsardzības pārvalde

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2020. uputio Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – SIA Sātiņi-S protiv Dabas aizsardzības pārvalde
      (Predmet C-238/20)
      (2020/C 262/25)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj u prvostupanjskom postupku i žalitelj u kasacijskom postupku: SIA Sātiņi-S

         Druga stranka u kasacijskom postupku: Dabas aizsardzības pārvalde

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Dopušta li se pravom na pravičnu naknadu zbog ograničenja prava na vlasništvo zajamčenog člankom 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima da naknada, koju država dodjeljuje zbog gubitaka nanesenih akvakulturi u području mreže Natura 2000. koje su uzrokovale zaštićene ptice u skladu s Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (1) bude znatno manja od stvarno pretrpljenih gubitaka?

                  2.

                  Čini li naknada koju država dodjeljuje zbog gubitaka nanesenih akvakulturi u području mreže Natura 2000. koje su uzrokovale zaštićene ptice u skladu s Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica, državnu potporu u smislu članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, može li se na naknadu poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku primijeniti gornja granica od 30 000 eura za de minimis potpore utvrđena člankom 3. stavkom 2. Uredbe Komisije (EU) br. 717/2014 od 27. lipnja 2014. o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na de minimis potpore u sektoru ribarstva i akvakulture (2)?

         (1)  SL 2010., L 20, str. 7. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32., str. 128. i ispravak SL 2015., L 75, str. 20.)

         (2)  SL 2014., L 190, str. 45.


title: Predmet C-242/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. lipnja 2020. uputio Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Hrvatska) – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, kao pravni sljednik HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb, protiv BP EUROPA SE, kao pravni sljednik DEUTSCHE BP AG, kao pravni sljednik THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. lipnja 2020. uputio Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Hrvatska) – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, kao pravni sljednik HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb, protiv BP EUROPA SE, kao pravni sljednik DEUTSCHE BP AG, kao pravni sljednik THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH
      (Predmet C-242/20)
      (2020/C 262/26)
      Jezik postupka: hrvatski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, kao pravni sljednik HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb

         Tuženik: BP EUROPA SE, kao pravni sljednik DEUTSCHE BP AG, kao pravni sljednik THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Stoga se postavlja prvo pitanje, da li su tužbe za povrat neosnovano plaćenih iznosa koje se temelje na stjecanju bez osnove obuhvaćene područjem nadležnosti iz Uredbe (EZ) br. 44/2001(2) (1) koje se odnosi na „kvazi-delikte”, s obzirom da odredba čl. 5. st. 3. te uredbe između ostalog propisuje: „Osoba s domicilom u državi članici može u drugoj državi članici biti tužena: … 3. u stvarima koje se odnose na … kvazi-delikte, pred sudovima u mjestu u kojemu se dogodio štetni događaj ili bi se on mogao dogoditi”?

                  2.

                  Jesu li parnični postupci koji su pokrenuti jer postoji vremensko ograničenje u kojem se povrat neosnovano plaćenih iznosa u ovršnom postupku može tražiti u istom sudskom izvršnom postupku obuhvaćeni područjem isključive nadležnosti iz čl. 22. st. 5. Uredbe (EZ) br. 44/2001(2) koji propisuje da u postupcima koji se odnose na izvršenje sudskih odluka postoji isključiva nadležnost suda države članice u kojoj je sudska odluka izvršena ili treba biti izvršena, bez obzira na domicil?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001., L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


title: Predmet T-379/19: Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation protiv EUIPO-a (Serviceplan) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije Serviceplan – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Obveza obrazlaganja – Članak 94. stavak 1. prva rečenica Uredbe 2017/1001”)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/22

      Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation protiv EUIPO-a (Serviceplan)
      (Predmet T-379/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Serviceplan - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. stavak 1. prva rečenica Uredbe 2017/1001”)
      (2020/C 262/29)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG (München, Njemačka) (zastupnici: B. Koch i P. Schmitz, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Markakis, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. ožujka 2019. (predmet R 1424/2018-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Serviceplan kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet T-516/19: Rješenje Općeg suda od 11. lipnja 2020. – VDV eTicket Service protiv Komisije i INEA-e („Arbitražna klauzula – Okvirni program za istraživanje i inovacije „Horizon 2020” (2014-2020) – Projekt „European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union – ETC” – Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava – INEA-ina odluka kojom se neprihvatljivima proglašavaju troškovi nastali u okviru podugovora – Pogrešno određenje tuženika – Akt koji pripada u isključivo ugovorni okvir od kojega je neodvojiv – Legitimna očekivanja – Djelomično nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/25

      Rješenje Općeg suda od 11. lipnja 2020. – VDV eTicket Service protiv Komisije i INEA-e
      (Predmet T-516/19) (1)

      („Arbitražna klauzula - Okvirni program za istraživanje i inovacije „Horizon 2020” (2014-2020) - Projekt „European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union – ETC” - Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava - INEA-ina odluka kojom se neprihvatljivima proglašavaju troškovi nastali u okviru podugovora - Pogrešno određenje tuženika - Akt koji pripada u isključivo ugovorni okvir od kojega je neodvojiv - Legitimna očekivanja - Djelomično nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana tužba”)
      (2020/C 262/33)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: VDV eTicket Service GmbH & Co. KG (Köln, Njemačka) (zastupnik: A. Bartosch, odvjetnik)

         Tuženici: Europska komisija (zastupnici: R. Pethke i M. Siekierzyńska, agenti), Izvršna agencija za inovacije i mreže (zastupnici: I. Ramallo i P. Rosa Plaza, agenti, uz asistenciju R. van der Houta i C. Wagnera, odvjetnici)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a za utvrđivanje nezakonitosti INEA-inog dopisa Ares(2019)3151305 od 13. svibnja 2019. o nepriznavanju troškova u iznosu od 407 443,04 eura u okviru programa „Horizon 2020” i, s druge strane, podredno, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje tog istog dopisa u dijelu u kojem se njime navedeni troškovi u navedenom iznosu proglašavaju neprihvatljivima.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena i odbija kao djelomično očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Društvu VDV eTicket Service GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 319, 23. 9. 2019.


title: Predmet T-563/19: Rješenje Općeg suda od 11. lipnja 2020. – Perfect Bar protiv EUIPO-a (PERFECT Bar) („Tužba za poništenje – Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije PERFECT Bar – Apsolutni razlozi za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku – Članak 72. stavak 6. Uredbe 2017/1001 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/25

      Rješenje Općeg suda od 11. lipnja 2020. – Perfect Bar protiv EUIPO-a (PERFECT Bar)
      (Predmet T-563/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije PERFECT Bar - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku - Članak 72. stavak 6. Uredbe 2017/1001 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2020/C 262/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo i E. Cebollero González, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. lipnja 2019. (predmet R 372/2019-5), koja se odnosila na prijavu za registraciju figurativnog znaka PERFECT Bar kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito potpuno pravno neosnovana.

                  2.

                  Društvu Perfect Bar LLC nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 337, 7. 10. 2019.


title: Predmet T-91/20: Tužba podnesena 15. svibnja 2020. – WT protiv Komisije

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/26

      Tužba podnesena 15. svibnja 2020. – WT protiv Komisije
      (Predmet T-91/20)
      (2020/C 262/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: WT (zastupnici: G. Pandey i V. Villante, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku tijela za imenovanje od 7. studenoga 2019., priopćenu tužitelju na taj dan kroz sustav ARES, kojom se odbija tužiteljičina pritužba na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, podnesena 17. srpnja 2019., što uključuje i odbijanje njezina zahtjeva za naknadu štete u visini od 30 000 eura;

                  —

                  poništi odluku tijela za imenovanje od 17. travnja 2019., kojom se izriče ukor prema članku 9. stavku 1. točki (b) Priloga IX. Pravilniku o osoblju;

                  —

                  naloži tuženiku da tužiteljici plati naknadu u visini od 30 000 eura za štetu koja je nastala zbog navedenih nezakonitih pobijanih odluka;

                  —

                  naloži provođenje istražnih mjera, kako se zahtijevaju u ovoj tužbi;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da snosi vlastite troškove, kao i tužiteljičine troškove ovog sudskog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižljivog postupanja i načela dobre uprave utvrđenih u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi razumnog roka utvrđenog u članku 41. Povelje o temeljnim pravima i načela pravne sigurnosti, te na povredi članka 12.a Pravilnika o osoblju (zabrana uznemiravanja) i očitoj pogreški u ocjeni.


title: Predmet T-188/20: Tužba podnesena 26. ožujka 2020. – Close i Cegelec protiv Parlamenta

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/27

      Tužba podnesena 26. ožujka 2020. – Close i Cegelec protiv Parlamenta
      (Predmet T-188/20)
      (2020/C 262/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgija) i Cegelec (Bruxelles; Belgija) (zastupnici: J. Rikkers i J. Teheux, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  privremeno naloži Europskoj uniji koju zastupa Europski parlament plaćanje naknade procijenjene na 3 906 043 eura uvećano za kamate utvrđene po zakonskoj stopi od nastanka štete, odnosno 27. ožujka 2015.;

                  —

                  prije presude, tužitelji traže da se prekine postupak do donošenja presude Suda u predmetu broj C-447/19 o kojem se trenutno odlučuje i, u slučaju potrebe, presude Općeg suda ako mu se predmet vrati na ponovno suđenje;

                  —

                  o troškovima odluči naknadno.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu da ako žalba kojom se traži ukidanje presude od 9. travnja 2019. (predmet C-447/19, Close i Cegelec/Parlament) bude prihvaćena, što bi dovelo do poništenja odluke, koju je 19. ožujka 2015. donio Parlament, o dodjeli ugovora o javnoj nabavi radova u vezi s projektom „proširenja i obnove zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu”, grupa radova br. 73 (energetsko postrojenje), referentni broj INLO-D-UPIL-T-14-AO4, privremenom udruženju ENERGIE-KAD (koje se sastoji od društava MERSCH i SCHMITZ PRODUCTION SARL te ENERGOLUX S.A) i vezano uz to, o neprihvaćanju ponude tužiteljâ, iz toga bi proizišlo da, s jedne strane, privremeno udruženje ENERGIE-KAD nije moglo biti odabrano i, s druge strane, da se ugovor trebao dodijeliti tužiteljima jer su oni podnijeli nižu ponudu, s obzirom na to da se dodjela temelji isključivo na kriteriju cijene. Pretrpljena šteta se privremeno procjenjuje na 10 % iznosa njihove ponude.


title: Predmet T-250/20: Tužba podnesena 29. travnja 2020. – Moviescreens Rental protiv EUIPO-a – the airscreen company (AIRSCREEN)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/28

      Tužba podnesena 29. travnja 2020. – Moviescreens Rental protiv EUIPO-a – the airscreen company (AIRSCREEN)
      (Predmet T-250/20)
      (2020/C 262/38)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Moviescreens Rental GmbH (Damme, Njemačka) (zastupnici: D. Schulz i P. Stelzig, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: the airscreen company GmbH & Co. KG (Münster, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije AIRSCREEN – žig Europske unije br. 3 244 66

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. veljače 2020. u predmetu R 2527/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku u dijelu u kojem je žalbeno vijeće u njoj potvrdilo odluku Odjela za poništaje kojom je on odbio zahtjev za proglašavanje osporavanog žiga ništavim u pogledu spornih proizvoda u ovom predmetu iz
                  razreda 9.: Kino zasloni na napuhavanje; veliki video zasloni; srebrni zasloni,
                  razreda 17.: Okviri od polivinilklorida (PVC) ispunjeni zrakom; savitljive PVC folije,
                  razreda 19.: Nemetalne prenosive konstrukcije; nemetalni okviri velikih zaslona,

                  —

                  EUIPO-u naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) i članka 59. stavka 3. u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) i članka 59. stavka 3. u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-298/20: Tužba podnesena 22. svibnja 2020. – KD protiv EUIPO-a

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/29

      Tužba podnesena 22. svibnja 2020. – KD protiv EUIPO-a
      (Predmet T-298/20)
      (2020/C 262/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: KD (zastupnici: S. Pappas i N. Kyriazopoulou, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi izvješće o ocjeni za razdoblje od 1. siječnja 2019. do 31. prosinca 2019. koje je donio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, a tužiteljici je dostavljen 11. ožujka 2020.;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje iznosa od 3 000 eura tužiteljici na ime naknade nematerijalne štete koju je pretrpjela kao posljedicu izvješća o ocjeni;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova, kao i tužiteljičinih u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja jer izvješće o ocjeni bez ikakvog opravdanja sadržava komentare koji su negativniji od onih u prethodnim izvješćima i tako predstavlja očitu pogrešku koja se tiče činjenica, s daljnjom posljedicom onemogućavanja tužiteljice u ostvarenju njezina prava na obranu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio dužnu pažnju time što nije uzeo u obzir činjenicu da je tužiteljica uspješno provela različite projekte, kao ni njezinu motiviranost i volju za rad, unatoč njezinim obiteljskim i zdravstvenim problemima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni u pogledu nepodudarnosti između komentara i ocjena i neuzimanja u obzir svih primjenjivih kriterija.
                  Kada je riječ o zahtjevu za naknadu nematerijalne štete, tužiteljica ga opravdava na temelju stvaranja osjećaja boli, tjeskobe i nepravde, što je posljedica nezakonitosti pobijanog izvješća.


title: Predmet T-299/20: Tužba podnesena 20. svibnja 2020. – KF protiv EIB-a

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/29

      Tužba podnesena 20. svibnja 2020. – KF protiv EIB-a
      (Predmet T-299/20)
      (2020/C 262/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: KF (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku predsjednika EIB-a od 27. siječnja 2020., priopćenu tužitelju elektroničkom poštom 18. veljače 2020., kojom je tužitelj obaviješten o odbijanju njegova prigovora, podnesenog u skladu s postupkom u području dostojanstva na radnom mjestu;

                  —

                  dodijeli naknadu za pretrpljenu imovinsku štetu;

                  —

                  dodijeli naknadu za pretrpljenu neimovinsku štetu; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj nezakonitosti pobijane odluke, jer se njome potvrđuju zaključci [istražnog] povjerenstva koje je svojom ocjenom zamijenilo ocjenu tijela za imenovanje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni, pogrešnom tumačenju povjerenstva pravnog koncepta uznemiravanja i povredi načela dobre uprave i obveze dužne pažnje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave i obveze dužne pažnje.

                  5.

                  Tužitelj također smatra da nezakonitosti navedene u tužbi predstavljaju pogreške koje je počinio tuženik. Tužitelj stoga zahtijeva naknadu imovinske i neimovinske štete koja proizlazi iz pobijanih odluka.


title: Predmet T-308/20: Tužba podnesena 18. svibnja 2020. – PL protiv Komisije

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/30

      Tužba podnesena 18. svibnja 2020. – PL protiv Komisije
      (Predmet T-308/20)
      (2020/C 262/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PL (zastupnici: J. Van Rossum i J.-N. Louis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Komisije od 25. lipnja 2019. o preraspoređivanju tužitelja „u interesu službe” iz Glavne uprave za međunarodnu suradnju i razvoj – EuropeAid, Uprave za susjedsku politiku, Odjela za financije, ugovore, reviziju (DEVCO.F5.DEL.West Bank and Gaza Strip.006) u Istočnom Jeruzalemu u Glavnu upravu za mobilnost i promet, Upravu za zajedničke resurse MOVE.ENER (MOVE.SRD) u Bruxellesu, s retroaktivnim učinkom od 1. siječnja 2013.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 266. UFEU-a zbog toga što se pobijanom odlukom ne poštuju izreke presude Službeničkog suda od 15. travnja 2015. (F-96/13, EU:F:2015:29) i presude Općeg suda od 13. prosinca 2018. (T-689/16, neobjavljena, EU:T:2018:925) u kontekstu njihovih obrazloženja, koja su im bitna potpora, s obzirom na to da su neophodna za određivanje točnog značenja pravomoćne presude.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članaka 2. i 22.a Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije zbog toga što je pobijanu odluku donijelo nenadležno tijelo, kao i na povredi obveze obrazlaganja i lojalne suradnje.


title: Predmet T-342/20: Tužba podnesena 2. lipnja 2020. – Indo European Foods protiv EUIPO-a – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/31

      Tužba podnesena 2. lipnja 2020. – Indo European Foods protiv EUIPO-a – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice)
      (Predmet T-342/20)
      (2020/C 262/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Indo European Foods Ltd (Harrow, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Norris, Barrister i N. Welch, Solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hamid Ahmad Chakari (Beč, Austrija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije, u boji, Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice – prijava za registraciju br. 16 860 868

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtoga žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. travnja 2020. u predmetu R 1079/2019–4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  prihvati prigovor u odnosu na sve proizvode;

                  —

                  podredno, vrati predmet EUIPO-u na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova koji su tužitelju nastali vezano za ovu tužbu i žalbu pred žalbenim vijećem i Odjelom za prigovore.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-353/20: Tužba podnesena 3. lipnja 2020. – AC Milan protiv EUIPO-a – InterES (ACM 1899 AC MILAN)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/32

      Tužba podnesena 3. lipnja 2020. – AC Milan protiv EUIPO-a – InterES (ACM 1899 AC MILAN)
      (Predmet T-353/20)
      (2020/C 262/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Associazione Calcio Milan SpA (AC Milan) (Milano, Italija) (zastupnici: A. Perani i G. Ghisletti, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: InterES Handels- und Dienstleistungs Gesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: Tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u vezi s figurativnim žigom ACM 1899 AC MILAN u crvenoj, crnoj i bijeloj boji – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 329 545

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. veljače 2020. u predmetu R 161/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova koji su nastali tužitelju u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 10. stavka 3. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  Povreda članka 18. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-354/20: Tužba podnesena 4. lipnja 2020. – Kfz-Gewerbe protiv EUIPO-a – The Blink Fish (Prikaz ribe)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/33

      Tužba podnesena 4. lipnja 2020. – Kfz-Gewerbe protiv EUIPO-a – The Blink Fish (Prikaz ribe)
      (Predmet T-354/20)
      (2020/C 262/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH (Bonn, Njemačka) (zastupnik: N. Hebeis, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: The Blink Fish Srl (Milano, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz ribe) – žig Europske unije br. 17 301 359

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2020. u predmetu R 2333/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se sporna prijava žiga Europske unije br. 17 301 359 odnosi na sljedeće usluge:

                              —

                              razred 35: oglašavanje, poslovno upravljanje;

                              —

                              razred 38: telekomunikacijske usluge;

                              —

                              razred 41: zabavne usluge, kulturne i sportske aktivnosti, pružanje poduke, pružanje usluga osposobljavanja;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer pobijana odluka žalbenog vijeća nije obrazložena.


title: Predmet T-372/20: Tužba podnesena 15. lipnja 2020. – Dermavita Company protiv EUIPO-a – Allergan Holdings France (JUVEDERM)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/33

      Tužba podnesena 15. lipnja 2020. – Dermavita Company protiv EUIPO-a – Allergan Holdings France (JUVEDERM)
      (Predmet T-372/20)
      (2020/C 262/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dermavita Company SARL (Beirut, Libanon) (zastupnik: D. Todorov, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije JUVEDERM – žig Europske unije br. 2 196 822

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtoga žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. travnja 2020. u predmetu R 877/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku o odbijanju zahtjeva za opoziv žiga Europske unije br. 2 196 822 JUVEDERM za osporavana dobra, odnosno „biokompatibilne tvari za korištenje u medicinske svrhe za smanjenje bora”;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje njihovih vlastitih troškova i tužiteljevih troškova u svim fazama tužbe za opoziv i žalbenog postupka, uključujući trošak postupka pred EUIPO-om i pred Općim sudom.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Pogrešno tumačenje relevantnog prava kada je riječ o procjeni naravi dobara za koja se žig upotrebljava;

                  —

                  nedostatak dokaza o upotrebi žiga od strane trećih osoba uz odobrenje nositelja žiga Europske unije u smislu članka 18. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-376/20: Tužba podnesena 15. lipnja 2020. – Poupart protiv Komisije

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/34

      Tužba podnesena 15. lipnja 2020. – Poupart protiv Komisije
      (Predmet T-376/20)
      (2020/C 262/46)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Nicole Poupart (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 1. listopada 2019. o primjeni pravila Pravilnika o osoblju na snazi od 1. svibnja 2004. na izračun njezine starosne mirovine;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 21. i 22. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije.


title: Predmet T-388/20: Tužba podnesena 26. lipnja 2020. – Ryanair protiv Komisije

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/36

      Tužba podnesena 26. lipnja 2020. – Ryanair protiv Komisije
      (Predmet T-388/20)
      (2020/C 262/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Europske komisije (EU) od 18. svibnja 2020. o državnoj potpori SA.56809 (2020/N) – Finska – COVID –19: Državna garancija za zajam Finnairu (1); i,

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da snosi troškove.

            Tužitelj je također zatražio da se o njegovoj tužbi odlučuje u ubrzanom postupku utvrđenom u članku 23.a Statuta Suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 3. točku (b) UFEU-a smatrajući da se potpora odnosi na ozbiljni poremećaj u finskom gospodarstvu i prekršivši obvezu odvagivanja pozitivnih učinaka potpore i negativnog utjecaja na uvjete trgovine te održavanje neometanog tržišnog natjecanja (tj. test odvagivanja).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija povrijedila posebne odredbe UFEU-a i opća načela europskog prava koja se odnose na zabranu diskriminacije, slobodno pružanje usluga i slobodu poslovnog nastana, koje su temelj liberalizacije tržišta zračnog prijevoza od kasnih 1980.-ih. Liberalizacija tržišta zračnog prijevoza u EU-u omogućila je rast uistinu sveeuropskih niskotarifnih zračnih prijevoznika. Europska komisija je zanemarila štetu koju je kriza vezana za COVID-19 prouzročila takvim sveeuropskim zračnim prijevoznicima i njihovu ulogu u zračnoj povezanosti Finske, odobrivši Finskoj da potporu osigura samo Finnairu. Članak 107. stavak 2. točka (b) UFEU-a predviđa iznimku od zabrane državnih potpora na temelju članka 107. stavka 1. UFEU-a, ali ne predviđa iznimku od ostalih pravila i načela UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska komisija propustila pokrenuti formalni istražni postupak usprkos ozbiljnim poteškoćama i povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je u odluci Komisija povrijedila obvezu obrazlaganja.

         (1)  Odluka Europske komisije (EU) od 18. svibnja 2020. o državnoj potpori SA.56809 (2020/N) – Finska – COVID –19: Državna garancija za zajam Finnairu (još nije objavljena u Službenom listu)


title: Predmet T-23/19: Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2020. – Limango protiv EUIPO-a – Consolidated Artists (limango)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/38

      Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2020. – Limango protiv EUIPO-a – Consolidated Artists (limango)
      (Predmet T-23/19) (1)

      (2020/C 262/51)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik drugoga vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: Predmet T-534/19: Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2020. – TestBioTech protiv Komisije

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/38

      Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2020. – TestBioTech protiv Komisije
      (Predmet T-534/19) (1)

      (2020/C 262/52)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet C-114/19 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. lipnja 2020. – Europska komisija protiv Danila Di Bernarda (Žalba – Javna služba – Otvoreni natječaj – Nedopuštanje sudjelovanja u testiranjima – Mogućnost upravnog tijela da dopuni obrazloženje odluke o nedopuštanju sudjelovanja pred sudom – Uvjeti – Iznimni slučajevi – Pojam „nepostojanje obrazloženja”)

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/2

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. lipnja 2020. – Europska komisija protiv Danila Di Bernarda
      (Predmet C-114/19 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Otvoreni natječaj - Nedopuštanje sudjelovanja u testiranjima - Mogućnost upravnog tijela da dopuni obrazloženje odluke o nedopuštanju sudjelovanja pred sudom - Uvjeti - Iznimni slučajevi - Pojam „nepostojanje obrazloženja”)
      (2020/C 329/02)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin i G. Gattinara, agenti)

         Druga stranka u postupku: Danilo Di Bernardo (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-256/19: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 2. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Wien – Austrija) – Postupak koji je pokrenuo S.A.D. Maler und Anstreicher OG (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a – Djelotvorna sudska zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije – Načelo neovisnosti sudaca – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Nadležnost Suda – Članak 267. UFEU-a – Dopuštenost – Nacionalne odredbe o dodjeli predmeta na sudu – Pravni lijek – Tumačenje koje je potrebno kako bi sud koji je uputio zahtjev mogao donijeti svoju presudu – Očita nedopuštenost)

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/2

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 2. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Wien – Austrija) – Postupak koji je pokrenuo S.A.D. Maler und Anstreicher OG
      (Predmet C-256/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a - Djelotvorna sudska zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije - Načelo neovisnosti sudaca - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Nadležnost Suda - Članak 267. UFEU-a - Dopuštenost - Nacionalne odredbe o dodjeli predmeta na sudu - Pravni lijek - Tumačenje koje je potrebno kako bi sud koji je uputio zahtjev mogao donijeti svoju presudu - Očita nedopuštenost)
      (2020/C 329/03)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranka glavnog postupka

      S.A.D. Maler und Anstreicher OG

         uz sudjelovanje: Magistrat der Stadt Wien, Bauarbeiter Urlaubs- und Abfertigungskasse

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Wien (Upravni sud u Beču), odlukom od 27. veljače 2019. nije dopušten.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: Predmet C-374/20 P: Žalba koju je 7. kolovoza 2020. podnio Agrochem-Maks d.o.o. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 28. svibnja 2020. u predmetu T-574/18, Agrochem-Maks protiv Komisije

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/8

      Žalba koju je 7. kolovoza 2020. podnio Agrochem-Maks d.o.o. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 28. svibnja 2020. u predmetu T-574/18, Agrochem-Maks protiv Komisije
      (Predmet C-374/20 P)
      (2020/C 329/11)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Agrochem-Maks d.o.o. (zastupnici: S. Pappas i A. Pappas, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Švedska

         Zahtjevi

      Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova žalitelja u ovom postupku.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Opći je sud pogrešno protumačio i primijenio pravila postupka u vezi sa zahtjevima za dodatnim informacijama u kontekstu obnove odobrenja aktivne tvari.
      Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je zaključio da se pritužba (u vezi sa sedam nedovršenih pitanja) o tome da postojanje neslaganja između EFSA-ine ocjene i ocjene države članice izvjestiteljice zahtijeva detaljno obrazloženje o tom pitanju, mora odbaciti kao neosnovana u vezi sa četvrtim pitanjem i kao neučinkovita u vezi s ostalim pitanjima.
      Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije uzeo u obzir sve relevantne elemente kako bi ispitao žaliteljeva legitimna očekivanja.
      Opći je sud pogrešno kvalificirao činjenice i povrijedio članak 6. točku (f) Uredbe br. 1107/2009 (1), točku 2.2 Priloga II. toj uredbi i načelo proporcionalnosti.
      Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je pogrešno protumačio i primijenio načelo predostrožnosti.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL 2009., L 309, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 61., str. 52.).


title: Predmet C-67/19: Rješenje predsjednika Suda od 29. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék (prije Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) – Mađarska) – KD protiv Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/9

      Rješenje predsjednika Suda od 29. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék (prije Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) – Mađarska) – KD protiv Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Predmet C-67/19) (1)

      (2020/C 329/12)
      Jezik postupka: mađarski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet C-560/19: Rješenje predsjednika osmog vijeća Suda od 25. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Valencia – Španjolska) – GT protiv Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/11

      Rješenje predsjednika osmog vijeća Suda od 25. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia – Španjolska) – GT protiv Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
      (Predmet C-560/19) (1)

      (2020/C 329/19)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-567/19: Rješenje predsjednika Suda od 17. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – LP protiv Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/11

      Rješenje predsjednika Suda od 17. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – LP protiv Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Predmet C-567/19) (1)

      (2020/C 329/20)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-93/20: Rješenje predsjednika Suda od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bezirksgericht Schwechat – Austrija) – JU protiv Air France Direktion für Österreich

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/12

      Rješenje predsjednika Suda od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bezirksgericht Schwechat – Austrija) – JU protiv Air France Direktion für Österreich
      (Predmet C-93/20) (1)

      (2020/C 329/26)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.