title: Predmet F-146/15: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 8. lipnja 2016. – Massoulié protiv Parlamenta (Javna služba — Dužnosnici — Parlament — Međuinstitucionalni premještaj — Postupak promaknuća za 2014. godinu — Zahtjev za pretvaranje izviješćâ o ocjeni u bodove za zasluge — Prekvalificiranje tužbe u zahtjev — Članak 90. Pravilnika — Očita nedopuštenost)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/52

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 8. lipnja 2016. – Massoulié protiv Parlamenta
   (Predmet F-146/15) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Parlament - Međuinstitucionalni premještaj - Postupak promaknuća za 2014. godinu - Zahtjev za pretvaranje izviješćâ o ocjeni u bodove za zasluge - Prekvalificiranje tužbe u zahtjev - Članak 90. Pravilnika - Očita nedopuštenost))
   (2016/C 260/65)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: François Massoulié (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: V. Montebello-Demogeot i M. Dean, agenti)

      Predmet

   Tužba za poništenje odluke Parlamenta kojom se odbija zahtjev da se izvješća o ocjeni tužitelja nakon njegova promaknuća u razred AD 12 pretvore u bodove za zasluge.

      Izreka rješenja

               1)

               Odbacuje se tužba Françoisa Massouliéa kao očito nedopuštena.

               2)

               Nalaže se F. Massouliéu snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europskog parlamenta.

      (1)  SL C 68, 22. 2. 2016., str. 45.


title: Predmet C-459/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2014. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Fadil Cocaj protiv Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2014. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Fadil Cocaj protiv Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Predmet C-459/14)
   (2015/C 007/17)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Fadil Cocaj

      Tuženik: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Prethodna pitanja

               1.

               Što je točno sadržaj i koji su formalne i materijalne pretpostavke registracije na koji upućuje članak 2. stavak 2. točka (b) Direktive 2004/38/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004.?

               2.

               Na koji način, u kojem obliku i pred kojim nadležnim tijelom treba izvršiti registraciju na koju upućuje članak 2. stavak 2. točka (b) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004.? Ako registraciju treba provesti nadležno tijelo u dotičnoj državi članici, koja formalna i materijalna obilježja treba imati to tijelo?

               3.

               Treba li navedenu odredbu Direktive, uzimajući u obzir njezin članak 37., tumačiti na način da se ono što je navedeno u vezi s partnerom odnosi samo na partnere različitog spola ili također i na partnere istog spola?

               4.

               Ako propis države članice registriranim partnerima daje status člana obitelji za potrebe primjene Direktive, treba li potonju tumačiti na način da se odnosi samo na partnere različitog spola?

               5.

               Treba li Direktivu tumačiti na način da se za potrebe njezine primjene smatra da postoji registrirana zajednica kada je stranka upisana u registar izvanbračnih zajednica koji vodi država članica?

               6.

               Ako zakonodavstvo države članice ne tretira registrirane zajednice u svim aspektima jednako kao brak, treba li navedenu odredbu Direktive tumačiti na način da te zajednice ni u kojem slučaju ne daju pravo na status člana obitelji, čak ni s obzirom na navedeno u članku 37.?

               7.

               Treba li spomenutu odredbu Direktive tumačiti na način da tretman jednak braku mora obuhvatiti svaku situaciju ili pravnu posljedicu? Ako jednakovrijednost u tom smislu ne treba biti potpuna, u kojim aspektima ta dva statusa u svakom slučaju trebaju biti istovjetna?

               8.

               Je li ili može li za potrebe moguće primjene navedene odredbe Direktive biti relevantna činjenica razlikuje li zakonodavstvo države članice razlikuje pojmove upisa („bejegyzés”) i registracije („regisztrácio”) ili ih koristi bez razlikovanja?

               9.

               Treba li članak 37. Direktive tumačiti na način da se u skladu s njim propis države članice koji ne nalaže jednakovrijednost izvanbračnih zajednica i braka valja smatrati povoljnijom odredbom nacionalnog prava?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)


title: Predmet T-113/13 P: Rješenje Općeg suda 20. rujna 2013. — Van Neyghem protiv Vijeća ( „Žalba — Javna služba — Službenici — Napredovanje — Provođenje napredovanja u 2007. — Odluka o nenapredovanju žalitelja u stupanj AST 7 — Tužba odbijena u prvostupanjskom postupku — Obveza obrazlaganja — Članak 266. UFEU-a — Žalba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/24

         Rješenje Općeg suda 20. rujna 2013. — Van Neyghem protiv Vijeća
   (Predmet T-113/13 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Službenici - Napredovanje - Provođenje napredovanja u 2007. - Odluka o nenapredovanju žalitelja u stupanj AST 7 - Tužba odbijena u prvostupanjskom postupku - Obveza obrazlaganja - Članak 266. UFEU-a - Žalba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana)
   2013/C 336/54
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 12. prosinca 2012., Van Neyghem/Conseil (F-77/11), kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbacuje.

               2.

               Kris Van Neyghem će snositi svoje troškove, kao i troškove Vijeća Europske unije u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet C-188/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. travnja 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia n °58 de Madrid (Španjolska) – Juan Pedro Ludeña Hormigos protiv Banco de Santander, S.A.

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. travnja 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Španjolska) – Juan Pedro Ludeña Hormigos protiv Banco de Santander, S.A.
   (Predmet C-188/14)
   2014/C 223/04
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Juan Pedro Ludeña Hormigos

      Tuženik: Banco de Santander, S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s pravom Zajednice članak 22.1. Zakona 16/09 od 13. studenoga 2009. o uslugama platnog prometa u dijelu u kojem dopušta bankarskoj instituciji da izmjenom prvobitno ugovorenih uvjeta nametne i/ili poveća cijene usluga?

               2.

               Je li mogućnost raskida ugovora bez troškova dovoljna zaštita za potrošača?

               3.

               Jesu li valjane ugovorne odredbe, dogovorene između stranaka, u kojima su sadržane mogućnosti koje predviđa članak naveden u prvom pitanju?

               4.

               Naposljetku, ako je su odgovori na prethodna pitanja potvrdni, je li dvomjesečni otkazni rok u skladu s pravom Zajednice?


title: Predmet C-642/13 P: Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Villeroy & Boch — Belgija protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. , donesene u spojenim predmetima T-373/10, T-374/10, T-382/10 i T-402/10, Villeroy & Boch protiv Komisije

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/23

         Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Villeroy & Boch — Belgija protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013., donesene u spojenim predmetima T-373/10, T-374/10, T-382/10 i T-402/10, Villeroy & Boch protiv Komisije
   (Predmet C-642/13 P)
   2014/C 45/40
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Villeroy & Boch — Belgija (zastupnici: O. W. Brouwer i N. Lorjé, Rechtsanwälte)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. u spojenim predmetima T-373/10, T-374/10, T-382/10 i T-402/10, Villeroy & Boch/Komisija, u dijelu u kojem je odbijen zahtjev žalitelja;

               —

               podredno, ukine prvu točku izreke presude od 16. rujna 2013. u dijelu u kojem se odnosi na žalitelja;

               —

               dodatno podredno, po načelu pravičnosti umanji novčanu kaznu koja je žalitelju izrečena u članku 2. sporne Odluke od 23. lipnja 2010.;

               —

               dodatno podredno, ukine presudu Općeg suda od 16. rujna 2013. i predmet vrati Općem sudu;

               —

               uvijek s nalaganjem snošenja troškova Komisiji.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj smatra da pobijanu presudu treba ukinuti iz sljedećih razloga:

               1.

                     Prvim žalbenim razlogom
                   navodi se da je Opći sud iskrivio dokaze time što neopravdano nije uzeo obzir činjenice koje je naveo žalitelj — bitne za njegovo mišljenje — a koje su razmatrane na usmenoj raspravi pred Općim sudom.

               2.

                     Drugim žalbenim razlogom
                   suprotstavlja se kvalifikaciji činjenično i pravno samostalnog ponašanja u navodno jedinstvenu, kompleksnu i produženu povredu. Nadalje je primjena načela „jedinstvene, kompleksne i produžene povrede” protivna pravu na pošten postupak, ispravno suđenje i pravno nužno ispitivanje koje je trebao provesti Opći sud.

               3.

                     Trećim žalbenim razlogom
                   žalitelj iznosi da je Opći sud propustio provesti propisno sudsko ispitivanje, čime je povrijeđeno pravo na djelotvornu pravnu zaštitu koja je zajamčena pravom Unije.

               4.

                     Četvrtim žalbenim razlogom
                   ističe se da izrečena novčana kazna u svakom slučaju ne može biti utemeljena na rezultatu ispitivanja Općeg suda i da je neproporcionalna.


title: Predmet C-225/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Conseil d'État (Belgija) dana 29. travnja 2013. — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix protiv Région wallonne

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Conseil d'État (Belgija) dana 29. travnja 2013. — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix protiv Région wallonne
   (Predmet C-225/13)
   (2013/C 207/24)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-391/17: Tužba podnesena 28. lipnja 2017. – Rumunjska protiv Komisije

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/33

         Tužba podnesena 28. lipnja 2017. – Rumunjska protiv Komisije
   (Predmet T-391/17)
   (2017/C 269/45)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Rumunjska (zastupnici: R. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane i L. Liţu, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Poništi Odluku Komisije (EU) od 29. ožujka 2017. o predloženoj građanskoj inicijativi pod nazivom „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi odredbi Ugovorâ o Europskoj uniji u vezi s nadležnostima Unije.

                           —

                           Isključivi cilj predložene građanske inicijative je poboljšavanje zaštite pripadnika nacionalnih i jezičnih manjina, i ona nije ni na koji način izravno povezana s kulturnom raznolikosti u smislu odredbi članka 3. UEU-a i članka 167. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja iz drugog stavka članka 296. UFEU-a.

                           —

                           Komisija se ograničava na navođenje prijedloga mjera kojima će od građana prikupiti izjave o potpori i ne navodi nijedan pravni argument u potporu zaključku je li nadležna za podnošenje tih prijedloga.


title: Predmet T-892/16: Tužba podnesena 19. prosinca 2016. – Apple Sales International i Apple Operations Europe protiv Komisije

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/37

         Tužba podnesena 19. prosinca 2016. – Apple Sales International i Apple Operations Europe protiv Komisije
   (Predmet T-892/16)
   (2017/C 053/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Apple Sales International (Cork, Irska) i Apple Operations Europe (Cork, Irska) (zastupnici: A. von Bonin i E. van der Stok, odvjetnici, D. Beard QC, A. Bates, L. Osepciu i J. Bourke, Barristers)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 30. kolovoza 2016. o državnoj potpori SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) koju je Irska primijenila na Apple;

               —

               podredno, djelomično poništi Odluku; i

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četrnaest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj pogrešnom tumačenju irskog prava.

                           —

                           Tužitelji smatraju da su kao društva koja nemaju sjedište u Irskoj bili samo obveznici poreza na dobit iz odjeljka 25. Taxes Consolidation Acta 1977 (Zakona o objedinjavanju poreza) koji se odnosi na „oporezivu dobit” koja se plaća na djelatnosti irskih podružnica. U Mišljenjima je ispravno navedena „oporeziva dobit” podružnica koja, stoga, ne predstavlja prednost. Komisija je također pogrešno utvrdila da raspodjela dobiti s obzirom na odjeljak 25. mora biti učinjena u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima (arm’s length principle; u daljnjem tekstu: ALP).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na okolnosti da ALP nije test koji se primjenjuje kod utvrđivanja državnih potpora u području određivanja poreza s obzirom na članak 107. TFEU-a.

                           —

                           Komisija je pogrešno zaključila da je u skladu s člankom 107. stavkom 1. UFEU-a Irska trebala izračunati oporezivu dobit tužiteljâ iz odjeljka 25. u skladu s Komisijinim ALP-ima.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na Komisijinim bitnim pogreškama o djelatnostima tužiteljâ izvan Irske.

                           —

                           Komisija je napravila bitne pogreške jer nije utvrdila da su djelatnosti tužiteljâ koje su poduzimane radi stjecanja dobiti, osobito razvoj i trgovanje intelektualnim vlasništvom (dalje u tekstu: Apple IP) nadzirani i da je njima upravljano iz Sjedinjenih Američkih Država. Dobiti iz tih djelatnosti ostale su u Sjedinjenim Američkim Državama, a ne u Irskoj. Komisija je pogrešno razmotrila zapisnike s nadzornih odbora tužiteljâ i zanemarila druge dokaze o djelatnostima.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na Komisijinim bitnim pogreškama o djelatnostima tužiteljâ u Irskoj.

                           —

                           Komisija nije utvrdila da su irske podružnice obavljale samo rutinske zadatke i da nisu bile uključena u razvoj i trgovanje s Apple ID-om koji je donio profit.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na Komisijinim pogrešnim pretpostavkama koje su suprotne teretu dokazivanja, smjernicama OECD-a i jednoglasnom mišljenju stručnjaka; zaključak je protivan sam sebi.

                           —

                           Komisija je pretpostavila da su sve ključne djelatnosti tužiteljâ kojima se ostvaruje dobit poduzimale irske podružnice a da nije ispravno ocijenila dokaze, uključujući opsežna mišljenja stručnjaka iz kojih proizlazi da dobiti nisu ostvarene iz djelatnosti poduzimanih u Irskoj.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da se s tužiteljima postupalo na isti način kao s drugim poreznim obveznicima bez sjedišta u Irskoj i da nisu imali poseban tretman.

                           —

                           Komisija nije dokazala poseban tretman: pogrešno je postupala prema tužiteljima kao da su društva sa sjedištem u Irskoj i kao da je potrebno oporezivati dobit koju ostvaruju na svjetskoj razini.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da osnovna argumentacija mora biti poništena zbog bitne povrede postupka.

                           —

                           Odluka o pokretanju postupka ne sadržava osnovnu argumentaciju. U protivnom bi Apple mogao dostaviti dokaze koji bi mogli i trebali promijeniti ishod spora.

               8.

               Osmi tužbeni razlog temelji se na pogreškama o činjenicama i procjeni u načinu na koji je Komisija primijenila transakcijsku neto maržu u svom podrednom obrazloženju.

                           —

                           Komisijino podredno obrazloženje pogrešno odbacuje mišljenja stručnjaka i ne sadržava točnu analizu raspodjele dobiti.

               9.

               Deveti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da alternativno obrazloženje sadržava bitne povrede postupa i očite pogreške u ocjeni.

                           —

                           Komisija je pogriješila uspoređujući mišljenja s drugim mišljenima koja je irska Porezna uprava izdala trećim strankama s obzirom na to da su činjenične okolnosti različite.

               10.

               Deseti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da podredno i alternativno obrazloženje ne omogućavaju izračun iznosa povrata.

                           —

                           Odluka ne sadržava obrazloženje o iznosu koji treba vratiti na temelju podrednog i alternativnog obrazloženja, što nije u skladu s pravilima o državnim potporama i načelom pravne sigurnosti.

               11.

               Jedanaesti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Komisija povrijedila načelo pravne sigurnosti i neretroaktivnosti jer je naložila povrat navodne potpore.

               12.

               Dvanaesti tužbeni razlog temelji se na propustu poduzimanja savjesne i neovisne istrage.

               13.

               Trinaesti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 296. UFEU-a i članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               14.

               Četrnaesti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su Odlukom prekoračene Komisijine nadležnosti iz članka 107. stavka 1. UFEU-a.

                           —

                           Komisija je povrijedila načelo pravne sigurnosti jer je naložila povrat na temelju nepredvidivog tumačenja prava državnih potpora; jer nije ispitala sve relevantne dokaze što je u suprotnosti s njezinom obvezom na dužnu pažnju; jer nije prikladno obrazložila Odluku; i jer je prekoračila svoje ovlasti iz članka 107. UFEU-a pokušavajući drugačije urediti irski sustav poreza na dobit.


title: Predmet T-299/13: Tužba podnesena 31. svibnja 2013. — El Corte Inglés protiv OHIM-a — Azzedine Alaïa (ALIA)

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/8

         Tužba podnesena 31. svibnja 2013. — El Corte Inglés protiv OHIM-a — Azzedine Alaïa (ALIA)
   (Predmet T-299/13)
   2013/C 215/24

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-448/13: Presuda Općeg suda od 3. lipnja 2015. – Bora Creations protiv OHIM-a – Beauté prestige international (essence) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice essence — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/35

         Presuda Općeg suda od 3. lipnja 2015. – Bora Creations protiv OHIM-a – Beauté prestige international (essence)
   (Predmet T-448/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice essence - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 236/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bora Creations, SL (Ceuta, Španjolska) (zastupnici: R. Lange, G. Hild i C. Pape, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Beauté prestige international (Pariz, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i P. Péters, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. lipnja 2013. (predmet R 1085/2012-5) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Beauté prestige international i Bora Creations, SL.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Bora Creations, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 304, 19.10.2013.


title: Predmet T-455/11 P: Presuda Općeg suda od 14. studenog 2013. — Europol protiv Kalmára ( „Žalba — Javna služba — Osoblje Europola — Ugovor na određeno vrijeme — Otkaz — Obveza obrazlaganja — Prava obrane — Naknada štete u novcu” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/12

         Presuda Općeg suda od 14. studenog 2013. — Europol protiv Kalmára
   (Predmet T-455/11 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Osoblje Europola - Ugovor na određeno vrijeme - Otkaz - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Naknada štete u novcu)
   2013/C 377/27
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Europski policijski ured (Europol) (zastupnici: D. Neumann, D. El Khoury i J. Arnould, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i E. Antypasa, odvjetnika)

      Druga stranka u postupku: Andreas Kalmár (Beč, Austrija) (zastupnik: D. Coppens, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba izjavljena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 26. svibnja 2011., Kalmár/Europol (F-83/09, još neobjavljena u Recueilu), kojom se traži djelomično ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europski policijski ured (Europol) snosit će vlastite troškove, kao i one koje je u okviru ovog postupka imao Andreas Kalmár.

      (1)  SL C 290, 1.10.2011.


title: Predmet T-96/13: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2015. – Rot Front protiv OHIM-a – Rakhat (Маска) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Маcка — Raniji neregistrirani nacionalni figurativni žig Маcка — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — OHIM-ova primjena nacionalnog prava”)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/15

         Presuda Općeg suda od 28. listopada 2015. – Rot Front protiv OHIM-a – Rakhat (Маска)
   (Predmet T-96/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Маcка - Raniji neregistrirani nacionalni figurativni žig Маcка - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - OHIM-ova primjena nacionalnog prava”))
   (2015/C 429/20)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Rot Front OAO (Moskva, Rusija) (zastupnici: B. Térauda, a zatim O. Spuhler i M. Geitz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Rakhat AO (Almaty, Kazahstan)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 28. studenoga 2012. (predmet R 893/2012-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Rot Front OAO i Rakhat AO.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 28. studenoga 2012. (predmet R 893/2012-2).

               2.

               OHIM snosi vlastite troškove i one društva Rot Front OAO.

      (1)  SL C 123, 27. 4. 2013.


title: Predmet C-100/16 P: Žalba koju je 18. veljače 2016. podnio Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 9. prosinca 2015. u spojenim predmetima T-233/11 i T-262/11, Grčka i Ellinikos Chrysos protiv Komisije

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/8

         Žalba koju je 18. veljače 2016. podnio Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 9. prosinca 2015. u spojenim predmetima T-233/11 i T-262/11, Grčka i Ellinikos Chrysos protiv Komisije
   (Predmet C-100/16 P)
   (2016/C 175/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (zastupnici: V. Christianos, I. Soufleros, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Helenska Republika, Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 9. prosinca 2015. u spojenim predmetima T-233/11 i T-262/11 i vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               U pobijanoj se presudi navodi da su svi uvjeti iz članka 107. stavka 1. UFEU-a u pogledu dviju mjera državnih potpora bili ispunjeni; prva se mjera državne potpore odnosila na prodaju rudnika Cassandra žalitelju po cijeni nižoj od tržišne vrijednosti. Druga se mjera odnosila na oslobađanje od plaćanja poreza na vrijednost zemljišta rudnika.

               2.

               Žalitelj ističe tri žalbena zahtjeva, dva se odnose na prvu mjeru državne potpore i jedan na drugu mjeru državne potpore, i to:

                           —

                              u vezi s prvom mjerom državne potpore: žalitelj tvrdi da je ocjena postojanja prednosti iz pobijane presude zahvaćena pogreškama koje se tiču prava, zajedno s manjkavim obrazlaganjem i postupovnim nepravilnostima u pogledu vrijednosti rudnika;

                           —

                              u vezi s prvom mjerom državne potpore: žalitelj tvrdi da je ocjena postojanja prednosti iz pobijane presude zahvaćena pogreškama koje se tiču prava, zajedno s manjkavim obrazlaganjem u pogledu vrijednosti zemljišta;

                           —

                              u vezi s drugom mjerom državne potpore: žalitelj tvrdi je ocjena postojanja prednosti iz pobijane presude zahvaćena pogreškama koje se tiču prava.


title: Predmet T-334/14: Presuda Općeg suda od 29. listopada 2015. – Roca Sanitario protiv OHIM-a – Villeroy & Boch (Slavine s jednom ručkom) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja slavine s jednom ručkom — Raniji dizajn Zajednice — Razlog ništavosti — Individualni karakter — Upućeni korisnik — Stupanj slobode dizajnera — Zasićenje stanja tehnike — Različit ukupan dojam — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/22

         Presuda Općeg suda od 29. listopada 2015. – Roca Sanitario protiv OHIM-a – Villeroy & Boch (Slavine s jednom ručkom)
   (Predmet T-334/14) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja slavine s jednom ručkom - Raniji dizajn Zajednice - Razlog ništavosti - Individualni karakter - Upućeni korisnik - Stupanj slobode dizajnera - Zasićenje stanja tehnike - Različit ukupan dojam - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”))
   (2015/C 429/28)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: R. Guerras Mazón, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 21. veljače 2014. (predmet R 812/2012-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društva Villeroy & Boch AG i društva Roca Sanitario, SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Roca Sanitario, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 261, 11. 8. 2014.


title: Predmet T-377/13: Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — ultra air protiv OHIM-a — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/38

         Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — ultra air protiv OHIM-a — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Predmet T-377/13)
   2013/C 260/87
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke u postupku

      Tužitelj: ultra air GmbH (Hilden, Njemačka) (zastupnik: C. König, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Njemačka)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj zahtijeva od Općeg suda da:

               —

               ukine odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 6. svibnja 2013. u predmetu R 1100/2011-4;

               —

               naloži snošenja troškova Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) i Donaldson Filtration Deutschland GmbH-u, ako se uključi u ovaj postupak.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašenje žiga ništavim: verbalni žig „ultra.air ultrafilter” za proizvode i usluge iz razreda 7, 9, 11, 37 i 42 — žig Zajednice br. 7 480 585

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Obrazloženje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim: apsolutni razlog za ništavost iz članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009

      Odluka Odjela za poništaje: odbijanje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je prihvaćena i žig Zajednice proglašen ništavim

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. druge rečenice Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. prve rečenice Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-426/15 P: Žalba koju je 3. kolovoza 2015. podnio Diputación Foral de Bizkaia protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 19. svibnja 2015. u predmetu T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia protiv Komisije

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/10

         Žalba koju je 3. kolovoza 2015. podnio Diputación Foral de Bizkaia protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 19. svibnja 2015. u predmetu T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia protiv Komisije
   (Predmet C-426/15 P)
   (2015/C 337/12)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Diputación Foral de Bizkaia (zastupnik: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               ukinuti pobijanu presudu;

               —

               prihvatiti zahtjev podnesen u prvom stupnju;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova prvostupanjskog postupka i postupka po žalbi.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: pogreška koja se tiče prava pri tumačenju i primjeni prve rečenice članka 108. stavka 3. UFEU-a (obveza pravodobnog obavještavanja), konkretno pri tumačenju i primjeni izraza „dodjela” iz navedene odredbe, u vezi s izrazom „dodijeliti” iz članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Opći sud potvrdio navod Komisije (članak 2. pobijane odluke) (1) prema kojem je planirana potpora, koja je dogovorena u sporazumima, nezakonita s obzirom na to da je, protivno obvezi pravodobnog obavještavanja, trebala biti dodijeljena 15. prosinca 2006. Pogreška koja se tiče prava jer nije primijenjeno načelo prava Unije u području državnih potpora prema kojem se svaka ocjena o trenutku „dodjele” državne potpore mora temeljiti na nacionalnom pravnom poretku koji je mjerodavan u promatranom slučaju. Pogreška koja se tiče prava počinjena nepravilnom primjenom pojma „nezakonite potpore” iz članka 1. točke (f) Uredbe br. 659/1999 (2). Povreda načela zakonitosti.

      Drugi žalbeni razlog: Pogreška koja se tiče prava jer je postojanje „nezakonite potpore” u sporazumu o zemljištima Opći sud utemeljio na odredbi o roku od dvanaest mjeseci. Pogreška koja se tiče prava jer nije primijenjeno načelo prava Unije u području državnih potpora prema kojem se svaka ocjena o trenutku „dodjele” državne potpore mora temeljiti na nacionalnom pravnom poretku koji je mjerodavan u promatranom slučaju.

      Treći žalbeni razlog: Pogreška koja se tiče prava jer nije presuđeno da je Komisija, donošenjem pobijane odluke, povrijedila opće načelo dobre uprave. Pogreška koja se tiče prava jer nije utvrđena povreda pravâ i postupovnih jamstava kojima Diputación raspolaže kao zainteresirana osoba u postupku iz članka 108. stavka 2. Pogreška koja se tiče prava počinjena time što je implicitno zaključeno da Komisijin dopis od 15. travnja 2010. dostatno udovoljava zahtjevima koji proizlaze iz spomenutog općeg načela. Iskrivljavanje ključnih dokaza. Povreda temeljnog prava na pravično suđenje. Nemogućnost obrane.

      (1)  Odluka Komisije C(2012) 4194 final od 27. lipnja 2012. o državnoj potpori SA. 28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

      (2)  Uredba Vijeća br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka [108. UFEU-a] (SL L 83, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet T-754/16: Tužba podnesena 2. studenoga 2016. – Oakley protiv EUIPO-a – Xuebo Ye (prikaz obrisa u obliku elipse)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/40

         Tužba podnesena 2. studenoga 2016. – Oakley protiv EUIPO-a – Xuebo Ye (prikaz obrisa u obliku elipse)
   (Predmet T-754/16)
   (2017/C 014/49)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnice: E. Ochoa Santamaría i V. Rodríguez Pombo, odvjetnice)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Xuebo Ye (Wenzhou, Kina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz obrisa u obliku elipse) – prijava za registraciju br. 13 088 191

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. kolovoza 2016. u predmetu R 2608/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom sa svim njezinim dokumentima i odgovarajućim preslikama;

               —

               prihvati sve predložene dokaze;

               —

               prihvati tužbu, poništi pobijanu odluku i njezine učinke te odbije registraciju žiga Europske unije br. 13 088 191 na temelju članka 8. stavka 1. točke (b) i stavka 5.;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-420/16 P: Žalba koju su 28. srpnja 2016. podnijeli Balázs-Árpád Izsák i Attila Dabis protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 10. svibnja 2016. u predmetu T-529/13, Balázs-Árpád Izsák i Attila Dabis protiv Europske komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/8

         Žalba koju su 28. srpnja 2016. podnijeli Balázs-Árpád Izsák i Attila Dabis protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 10. svibnja 2016. u predmetu T-529/13, Balázs-Árpád Izsák i Attila Dabis protiv Europske komisije
   (Predmet C-420/16 P)
   (2016/C 392/11)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Žalitelji: Balázs-Árpád Izsák i Attila Dabis (zastupnik: D. Sobor, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Mađarska, Helenska Republika, Rumunjska i Slovačka Republika

      Zahtjevi žalitelja

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 10. svibnja 2016. u predmetu T-529/13 i, u skladu s člankom 61. Statuta Suda Europske unije,

                           —

                           kao glavno, poništi Odluku Komisije C (2013) 4975 final od 25. srpnja 2013. o odbijanju registracije spornog prijedloga, čije su poništenje žalitelji tražili u svojoj tužbi, te da konačno odluči o sporu;

                           —

                           podredno, u slučaju ako Sud bude smatrao da stanje postupka ne dopušta konačno odlučivanje o sporu, žalitelji zahtijevaju da se predmet vrati Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi žalitelji navode sljedeće žalbene razloge:

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 47. Povelje i članka 92. stavka 1. Poslovnika Općeg suda, osobito uzimajući u obzir neispunjenje obveze informiranja u vezi s teretom dokazivanja, s obzirom na to da Opći sud, prema mišljenju žalitelja, nije prije proglašenja presude obavijestio stranke u postupku da činjeničnim pitanjima koja se moraju dokazati u postupku smatra okolnost da provedba kohezijske politike Unije, kako od strane Unije tako i od strane država članica, ugrožava posebne značajke regija s nacionalnim manjinama kao i okolnost da se posebne etničke, kulturne, vjerske ili jezične značajke regija s nacionalnim manjinama mogu smatrati ozbiljnim i trajnim demografskim poteškoćama, u smislu članka 174. trećeg stavka UFEU-a.

               2.

               Drugi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 11. stavka 4. UEU-a i članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe o europskoj građanskoj inicijativi (1), s obzirom na to da je, prema mišljenju žalitelja, europska građanska inicijativa, koja je predmet spora, u skladu s onime što je propisano u članku 11. stavku 4. UEU-a jer su je organizatori podnijeli u odnosu na pitanje za koje smatraju da je potreban pravni akt Unije u svrhu provedbe Ugovorâ, te da je Europska komisija bila nadležna za podnošenje odgovarajućeg prijedloga. Štoviše, žalitelji tvrde da je Komisija mogla odbiti registraciju prijedloga građanske inicijative zbog nenadležnosti samo ako je ta nenadležnost očita.

               3.

               Treći žalbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 2. točke (c) i članka 174. UFEU-a, s obzirom na to da članak 174. stavak 3. UFEU-a samo indikativno navodi okolnosti koje uključuju ozbiljne i trajne prirodne ili demografske poteškoće na temelju kojih Unijina politika kohezije mora pokloniti „posebn[u] […] pozornost” određenom području.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog temelji se na povredi članaka 7. i 167. UFEU-a, članka 3. stavka 3. UEU-a te članka 22. Povelje kao i odredaba Ugovorâ koje se odnose na zabranu diskriminacije, s obzirom na to da bi europska građanska inicijativa, koja je predmet spora, promicanjem uključivanja kulturne raznolikosti i njezinog održavanja u politiku kohezije pridonosi dosljednosti Unijinih politika i aktivnosti, što je propisano u članku 7. UFEU-a.

      (1)  Uredba (EU) br. 211/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o građanskoj inicijativi (SL 2011. L 65, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 20., svezak 1., str. 31.)


title: Predmet C-269/14: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo Kansaneläkelaitos (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 1. stavak 4. — Koncesije za usluge — Pojam — Ugovorna cjelina između tijela nadležnog za socijalno osiguranje i društava za usluge prijevoza taksijem koja propisuje elektronički postupak izravnog povrata putnih troškova osiguranika i sustav rezervacije prijevoznih sredstava)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/18

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo Kansaneläkelaitos
   (Predmet C-269/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 1. stavak 4. - Koncesije za usluge - Pojam - Ugovorna cjelina između tijela nadležnog za socijalno osiguranje i društava za usluge prijevoza taksijem koja propisuje elektronički postupak izravnog povrata putnih troškova osiguranika i sustav rezervacije prijevoznih sredstava))
   (2015/C 236/24)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranka glavnog postupka

   Kansaneläkelaitos

      Izreka

   Članak 1. stavak 4. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama, treba tumačiti na način da se za ugovornu cjelinu, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, može smatrati da predstavlja „koncesije za usluge” u smislu te odredbe, pod uvjetom da je javni naručitelj prenio cijeli ili značajni dio rizika koji snosi u vezi s ekonomskim iskorištavanjem, a što je dužan provjeriti sud koji je uputio zahtjev, uzimajući u obzir sve karakteristike svojstvene uslugama koje su obuhvaćene tom ugovornom cjelinom.

      (1)  SL C 261, 11.8.2014.


title: Predmet C-216/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Laufen – Njemačka) – kazneni postupak protiv Gavrila Covacija (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Direktiva 2010/64/EU — Pravo na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima — Jezik postupka — Kazneni nalog kojim se izriče novčana kazna — Mogućnost da se prigovor podnese na jeziku koji nije jezik postupka — Direktiva 2012/13/EU — Pravo na informiranje u kaznenim postupcima — Pravo na informiranje o optužbama — Dostava kaznenog naloga — Načini — Obvezno imenovanje punomoćnika za primanje pismena od okrivljenika — Rok za podnošenje prigovora koji teče od dostave punomoćniku)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Laufen – Njemačka) – kazneni postupak protiv Gavrila Covacija
   (Predmet C-216/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Direktiva 2010/64/EU - Pravo na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima - Jezik postupka - Kazneni nalog kojim se izriče novčana kazna - Mogućnost da se prigovor podnese na jeziku koji nije jezik postupka - Direktiva 2012/13/EU - Pravo na informiranje u kaznenim postupcima - Pravo na informiranje o optužbama - Dostava kaznenog naloga - Načini - Obvezno imenovanje punomoćnika za primanje pismena od okrivljenika - Rok za podnošenje prigovora koji teče od dostave punomoćniku))
   (2015/C 406/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Laufen

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Gavril Covaci

      Izreka

               1.

               Članak 1., članak 2. i članak 3. Direktive 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo, kao što je ono u predmetu u glavnom postupku, koje u kaznenom postupku ne omogućava osobi na koju se odnosi kazneni nalog podnošenje pisanoga prigovora protiv toga naloga na jeziku koji nije jezik postupka, iako ta osoba ne vlada tim jezikom, pod uvjetom da nadležna tijela ne smatraju da, sukladno članku 3. stavku 3. te direktive, s obzirom na dotični postupak i okolnosti predmeta, takav prigovor predstavlja bitan dokument.

               2.

               Članak 2., članak 3. stavak 1. točku (c) i članak 6. stavak 1. i stavak 3. Direktive 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo kao što je ono u predmetu u glavnom postupku koje u kaznenom postupku zahtijeva da okrivljenik koji nema boravište u toj državi članici imenuje punomoćnika za primanje pismena u svrhu dostave kaznenog naloga koji se odnosi na njega pod uvjetom da okrivljenik ima pravo na cijeli rok za podnošenje prigovora protiv navedenoga naloga.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-421/15: Tužba podnesena 29. srpnja 2015. – Systran protiv Komisije

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/29

         Tužba podnesena 29. srpnja 2015. – Systran protiv Komisije
   (Predmet T-421/15)
   (2015/C 337/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Systran SA (Pariz, Francuska) (zastupnici: J. Hoss, E. Omes i P. Hoffmann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               spoji ovaj predmet s predmetom T-481/13;

               —

               poništi Odluku Europske komisije, odnosno Europske unije od 25. lipnja 2015.;

               —

               naloži Europskoj komisiji i Europskoj uniji snošenje cjelokupnih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom tužitelj zahtijeva poništenje odluke Komisije kojom se, temeljem presude Suda od 18. travnja 2013., Komisija/Systran i Systran Luxembourg (C-103/11 P, Zb., EU:C:2013:245), vraća kompenzacijska kamata uvećana za kamatu zbog zakašnjenja počevši od 19. kolovoza 2013. na iznos koji je Komisija isplatila tužitelju na ime naknade štete temeljem presude Općeg suda od 16. prosinca 2010., Systran i Systran Luxembourg/Komisija (T-19/07, Rec, EU:T:2010:526), a koja je poništena presudom Suda.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima na koje se poziva u okviru predmeta T-481/13, Systran/Komisija (1).

      (1)  SL 2013, C 336, str. 27.


title: Predmet C-558/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. studenoga 2015. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – Alberto José Vieira Azevedo i dr. protiv CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. studenoga 2015. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – Alberto José Vieira Azevedo i dr. protiv CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel
   (Predmet C-558/15)
   (2016/C 016/26)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal da Relação do Porto

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Alberto José Vieira Azevedo, Maria da Conceição Ferreira da Silva, Carlos Manuel Ferreira Alves, Rui Dinis Ferreira Alves, Vítor José Ferreira Alves

      Tuženici: CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel.

      Intervenijent: Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Acidentes de Trabalho

      Prethodna pitanja

               1.

               Dopušta li Četvrta Direktiva o osiguranju motornih vozila (Direktiva 2000/26/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 16. svibnja 2000., kako je izmijenjene Direktivom 2005/14/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005), i konkretno njezina uvodna izjava 16.a i članak 4., uzimajući u obzir u cijelosti stavke 4., 5. i 8. tog istog članka 4. (prenesene u portugalsko pravo člankom 43. zakonskog dekreta br. 522/85, od 31. prosinca, kako je izmijenjen zakonskim dekretom br. 72-A/2003, od 14. travnja), da se dostavi poziv za ročište zastupniku osiguravajućeg društva koje ne posluje u zemlji u kojoj se vodi postupak za naknadu štete za prometnu nesreću na temelju obveznog osiguranja od građanske odgovornosti u prometu motornim vozilima sklopljenog u drugoj državi članici Europske unije?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora, ovisi li navedena mogućnost da se zastupniku dostavi poziv za ročište o konkretnim uvjetima punomoći koja obvezuje ovlaštenika prema osiguravajućem društvu?

      (1)  Direktiva 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. svibnja 2000. o usklađivanju zakona država članica koji se odnose na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila te o izmjeni direktiva Vijeća 73/239/EEZ i 88/357/EEZ (Četvrta Direktiva o osiguranju motornih vozila) (SL L 181, str. 65.).

      (2)  Direktiva 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, od 11. svibnja 2005. o izmjeni direktiva Vijeća 72/166/EEZ, 84/5/EEZ, 88/357/EEZ i 90/232/EEZ te Direktive 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL L 149, str. 14.).


title: Predmet T-789/14: Tužba podnesena 28. studenoga 2014. – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen protiv OHIM-a – Meissen Keramik (MEISSEN)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/29

         Tužba podnesena 28. studenoga 2014. – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen protiv OHIM-a – Meissen Keramik (MEISSEN)
   (Predmet T-789/14)
   (2015/C 127/41)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Meißen, Njemačka) (zastupnici: O. Spuhler i M. Geitz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Meissen Keramik GmbH (Meißen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „MEISSEN” – prijava br. 9 4 13  527

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. rujna 2014. u predmetima R 1182/2013-4 i R 1245/2013-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 15. stavka 1. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-115/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Koblenz – Njemačka) – RegioPost GmbH & Co. KG protiv Stadt Landau in der Pfalz (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 56. UFEU-a — Sloboda pružanja usluga — Ograničenja — Direktiva 96/71/EZ — Članak 3. stavak 1. — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 26. — Ugovori o javnoj nabavi — Poštanske usluge — Pravni propis regionalnog subjekta države članice koji ponuditeljima i njihovim podizvoditeljima propisuje obvezu isplate minimalne plaće osoblju koje pruža usluge koje su predmet ugovora o javnoj nabavi)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/6

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Koblenz – Njemačka) – RegioPost GmbH & Co. KG protiv Stadt Landau in der Pfalz
   (Predmet C-115/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 56. UFEU-a - Sloboda pružanja usluga - Ograničenja - Direktiva 96/71/EZ - Članak 3. stavak 1. - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 26. - Ugovori o javnoj nabavi - Poštanske usluge - Pravni propis regionalnog subjekta države članice koji ponuditeljima i njihovim podizvoditeljima propisuje obvezu isplate minimalne plaće osoblju koje pruža usluge koje su predmet ugovora o javnoj nabavi))
   (2016/C 016/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Koblenz

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: RegioPost GmbH & Co. KG

      Tuženik: Stadt Landau in der Pfalz

      uz sudjelovanje: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Izreka

               1.

               Članak 26. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 1251/2011 od 30. studenoga 2011., treba tumačiti na način da mu nije protivno zakonodavstvo regionalnog subjekta države članice, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koje ponuditelje i njihove podizvoditelje obvezuje da pisanom izjavom koja mora biti priložena njihovoj ponudi preuzmu obvezu da će osoblju koje će biti pozvano izvršiti usluge koje su predmet navedenog ugovora o javnoj nabavi isplatiti minimalnu plaću određenu tim zakonodavstvom.

               2.

               Članak 26. Direktive 2004/18, kako je izmijenjena Uredbom br. 1251/2011, treba tumačiti na način da mu nije protivno zakonodavstvo regionalnog subjekta države članice, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koje propisuje isključenje iz sudjelovanja u postupku dodjele ugovora o javnoj nabavi ponuditelja i njihovih podizvoditelja koji odbiju preuzeti obvezu, pisanom izjavom koja mora biti priložena njihovoj ponudi, da će osoblju koje će biti pozvano izvršiti usluge koje su predmet dotičnog ugovora o javnoj nabavi isplatiti minimalnu plaću određenu tim zakonodavstvom.

      (1)  SL C 175, 10. 6. 2014.


title: Predmet C-29/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Novartis Farma SpA protiv Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Novartis Farma SpA protiv Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Predmet C-29/17)
   (2017/C 195/13)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Novartis Farma SpA

      Druga stranka u postupku: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se odredbama Direktive 2001/83/EZ (1), kako je u više navrata izmijenjena, i to konkretno člancima 5. i 6. u vezi s uvodnom izjavom 2. navedene direktive, primjena nacionalnog zakona (više puta navedeni članak 1. stavak 4. bis Uredbe sa zakonskom snagom) kojim se kroz uključivanje na listu lijekova čije troškove pokriva nacionalni zdravstveni sustav, radi postizanja cilja ograničavanja troškova potiče korištenje lijeka izvan terapijske indikacije odobrene za sve pacijente, neovisno o bilo kakvom uzimanju u obzir terapijskih zahtjeva pojedinog pacijenta i neovisno o postojanju i dostupnosti na tržištu lijekova odobrenih za specifičnu terapijsku indikaciju?

               2.

               Može li se članak 3. točka 1. Direktive 2001/83/EZ (magistralni pripravak) primjenjivati u slučaju kad se priprema farmaceutskog proizvoda, unatoč tome što se vrši u ljekarni na temelju liječničkog recepta namijenjenog određenom pacijentu, obavlja serijski, na jednak način i repetitivno, ne uzimajući u obzir specifične zahtjeve pojedinog pacijenta, pri čemu se proizvod izdaje bolničkoj ustanovi a ne pacijentu (s obzirom na to da je lijek klasificiran u razred H-OSP) te se koristi ustanovi u različitoj od one u kojoj je izvršena priprema?

               3.

               Protivi li se odredbama Uredbe (EZ) br. 726/2004 (2), kako je u više navrata izmijenjena, i to konkretno člancima 3., 25. i 26. te Prilogu, koji Europskoj agenciji za lijekove (EMA) povjeravaju isključivu nadležnost za ocjenjivanje profila kakvoće, neškodljivosti i djelotvornosti lijekova čija je terapijska indikacija liječenje onkoloških oboljenja, bilo u okviru postupka izdavanja odobrenja za stavljanje u promet (Obvezni centralizirani postupak) ili u cilju nadziranja koordinirane farmakovigilancije nakon stavljanja lijeka na tržište, primjena nacionalnog zakona koji rezervira za nacionalno regulatorno tijelo (AIFA) nadležnost za provođenje utvrđivanja u pogledu profila neškodljivosti lijekova, vezano uz njihovu uporabu izvan odobrene indikacije, a to odobrenje ulazi u isključivu nadležnost Europske komisije koja uzima u obzir znanstveno-tehničku evaluaciju Europske agencije za lijekove (EMA)?

               4.

               Protivi li se odredbama Direktive 89/105/EEZ (3), kako je u više navrata izmijenjena, i to konkretno članku 1. stavku 3., primjena nacionalnog propisa koji državi članici daje pravo da u okviru vlastitih odluka glede mogućnosti pokrivanja zdravstvenih troškova osiguranika, predvidi mogućnost pokrivanja troškova lijeka koji se koristi izvan terapijskih indikacija navedenih u odobrenju za stavljanje u promet koje izdaje Europska komisija ili specijalizirana europska agencija po provođenju centraliziranog postupka evaluacije, a da pritom nisu ispunjeni uvjeti iz članaka 3. i 5. Direktive 2001/83/EZ?

      (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 31., str. 18.)

      (3)  Direktiva 89/105/EEZ od 21. prosinca 1988. o transparentnosti mjera kojima se uređuje određivanje cijena lijekova za humanu uporabu i njihovo uključivanje u nacionalne sustave zdravstvenog osiguranja (SL L 40, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 7., str. 3.)


title: Predmet T-113/14: Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Oleaginosa Moreno Hermanos protiv Vijeća

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/56

         Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Oleaginosa Moreno Hermanos protiv Vijeća
   (Predmet T-113/14)
   2014/C 112/73
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Bahia Blanca, Argentina) (zastupnici: J.-F. Bellis i R. Luff, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu Uredbu Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013., o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Kao prvi tužbeni razlog navodi se da su institucije počinile očitu pogrešku u ocjeni činjenica zaključujući da je došlo do iskrivljavanja cijena soje u zrnu i sojinog ulja opravdavajući primjenu drugog podstavka članka 2., stavka 5. osnovne antidampinške Uredbe (1).

               2.

               Kao drugi tužbeni razlog navodi se da se drugi podstavak članka 2., stavka 5. osnovne antidampinške Uredbe, kako ga tumače Institucije u ovom slučaju, ne može primjenjivati na uvoz iz članica WTO-a jer nije dosljedan Sporazumu o antidampingu WTO-a.

               3.

               Kao treći tužbeni razlog navodi se da ocjena štete ne uzima u razmatranje čimbenike koji prekidaju uzročnu vezu između navodne štete i navodnog dampinškog uvoza kojim se krši članak 3., stavak 7. osnovne antidampinške Uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009 L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)


title: Predmet T-409/14: Tužba podnesena 2. lipnja 2014. – Marcuccio protiv Suda

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/30

         Tužba podnesena 2. lipnja 2014. – Marcuccio protiv Suda
   (Predmet T-409/14)
   2014/C 245/42
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Tuženik: Sud Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku, neovisno o njezinom obliku, kojom je odbijena tužba koju je tužitelj podnio Sudu 22. siječnja 2014.

               —

               naloži tuženiku da tužitelju naknadi iznos od 25  000 eura, odnosno veći ili manji iznos koji Opći sud ocjeni poštenim i pravičnim, na ime popravljanja štete koju tužitelj smatra da je pretrpio zbog nerazumno dugog trajanja sudskog postupka koji je on započeo, odnosno na ime odštete zbog nerazumno dugog trajanja postupka o kojem je riječ.

               —

               naloži tuženiku naknadu svih troškova postupka koji je pokrenut povodom ove tužbe.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmet ove tužbe su štete koje tužitelj smatra da je pretrpio zbog navodno pretjerano dugog trajanja postupka u predmetu T-236/02, Marcuccio protiv Komisije.
   U potporu svojoj tužbi tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na potpunom nedostatku obrazloženja kao i potpunom nedostatku ispitivanja te povredi dužnosti dobre uprave.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi zakona i očitoj pogrešci u ocjeni.


title: Predmet T-301/15: Presuda Općeg suda od 31. svibnja 2016. – Jochen Schweizer protiv EUIPO-a (Du bist, was du erlebst.) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Du bist, was du erlebst. — Apsolutni razlog za odbijanje — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/29

         Presuda Općeg suda od 31. svibnja 2016. – Jochen Schweizer protiv EUIPO-a (Du bist, was du erlebst.)
   (Predmet T-301/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Du bist, was du erlebst. - Apsolutni razlog za odbijanje - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 251/33)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Jochen Schweizer GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: A. González Hähnlein, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Pethke i M. Fischer, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. travnja 2015. (predmet R 3114/2014-4) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Du bist, was du erlebst. kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Jochen Schweizer GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 270, 17. 8. 2015.


title: Predmet T-46/13: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Sabores de Navarra protiv OHIM-a – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA) („Žig Zajednice – Postupak za proglašenje ništavim – Verbalni žig Zajednice KIT, EL SABOR DE NAVARRA – Raniji figurativni žig Zajednice Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Stvarna uporaba ranijeg žiga – Članak 15. i članak 57. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 – Oblik koji se razlikuje po elementima koji mijenjaju razlikovni karakter”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/24

      Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Sabores de Navarra protiv OHIM-a – Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA)
      (Predmet T-46/13) (1)

      („Žig Zajednice - Postupak za proglašenje ništavim - Verbalni žig Zajednice KIT, EL SABOR DE NAVARRA - Raniji figurativni žig Zajednice Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 15. i članak 57. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 - Oblik koji se razlikuje po elementima koji mijenjaju razlikovni karakter”)
      (2015/C 073/31)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Sabores de Navarra, AIE (Pamplona, Španjolska) (zastupnici: J. Calderón Chavero, O. González Fernández i L. Estropa Navarro, odvjetnici)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: J. García Murillo i J. Crespo Carrillo, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Frutas Solano, SA (Calahorra, Španjolska) (zastupnik: E. Manresa Medina, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 7. studenoga 2012. (spojeni predmeti R 2542/2011-2 i R 2550/2011-2), vezano uz postupak za proglašenje ništavim između Sabores de Navarra, AIE i Frutas Solano, SA.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Sabores de Navarra, AIE nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet T-617/15: Presuda Općeg suda od 29. prosinca 2016. – Chic Investments protiv EUIPO-a (eSMOKING WORLD) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije eSMOKING WORLD — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/29

         Presuda Općeg suda od 29. prosinca 2016. – Chic Investments protiv EUIPO-a (eSMOKING WORLD)
   (Predmet T-617/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije eSMOKING WORLD - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja”))
   (2017/C 022/38)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Chic Investments sp. z o.o. (Poznań, Poljska) (zastupnik: K. Jarosiński, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. lipnja 2015. (R 3227/2014-5) o prijavi za registraciju figurativnog znaka eSMOKING WORLD kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Chic Investments sp. z o.o. snošenje troškova.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet C-611/12 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. listopada 2014. – Jean-François Giordano protiv Europske komisije (Žalba — Zajednička ribarstvena politika — Ribolovne kvote — Hitne mjere Komisije — Izvanugovorna odgovornost Unije — Članak 340. stavak 2. UFEU-a — Uvjeti — Stvarna i izvjesna šteta — Subjektivna prava na ribolov)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. listopada 2014. – Jean-François Giordano protiv Europske komisije
   (Predmet C-611/12 P) (1)

   ((Žalba - Zajednička ribarstvena politika - Ribolovne kvote - Hitne mjere Komisije - Izvanugovorna odgovornost Unije - Članak 340. stavak 2. UFEU-a - Uvjeti - Stvarna i izvjesna šteta - Subjektivna prava na ribolov))
   (2014/C 462/04)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Jean-François Giordano (zastupnici: D. Rigeade i A. Scheuer, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i D. Nardi, agenti)

      Izreka

               1.

               Presuda Općeg suda Europske unije Giordano/Komisija (T-114/11, EU:T:2012:585) se ukida.

               2.

               Tužba radi naknade štete koju je podnio Jean-François Giordano u predmetu T-114/11 se odbija.

               3.

               Jean-François Giordano i Europska komisija snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet T-264/14: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Hansen protiv OHIM-a (WIN365) („Žig Zajednice — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice WIN365 — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/29

         Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Hansen protiv OHIM-a (WIN365)
   (Predmet T-264/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice WIN365 - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 414/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Robert Hansen (München, Njemačka) (zastupnik: M. Pütz-Poulalion, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 20. veljače 2014. (predmet R 908/2013-4) u vezi s prijavom za registraciju verbalnog znaka WIN365 kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Robertu Hansenu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet C-567/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris – Francuska) – Genentech Inc. protiv Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Tržišno natjecanje — Članak 101. UFEU-a — Neekskluzivni sporazum o licenciji — Patent — Nepostojanje krivotvorenja — Obveza plaćanja naknade)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/8

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris – Francuska) – Genentech Inc. protiv Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
   (Predmet C-567/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Članak 101. UFEU-a - Neekskluzivni sporazum o licenciji - Patent - Nepostojanje krivotvorenja - Obveza plaćanja naknade))
   (2016/C 335/09)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Paris

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Genentech Inc

      Tuženici: Hoechst GmbH, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Izreka

   Članak 101. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se na osnovi sporazuma o licenciji kakav je onaj iz glavnog postupka stjecatelju licencije nametne obveza plaćanja naknade za korištenje patentirane tehnologije tijekom cijelog razdoblja važenja tog sporazuma, i u slučaju poništenja ili nepostojanja krivotvorenja licenciranog patenta, ako je stjecatelj licencije mogao slobodno raskinuti navedeni sporazum uz razuman otkazni rok.

      (1)  SL C 73, 2. 3. 2015.


title: Predmet T-259/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. lipnja 2015. – Close i Cegelec protiv Parlamenta („Privremena pravna zaštita — Javna nabava radova — Postupak javne nabave — Izgradnja energetskog postrojenja — Odbijanje ponude jednog od ponuditelja i dodjela ugovora drugome — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/53

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. lipnja 2015. – Close i Cegelec protiv Parlamenta
   (Predmet T-259/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Javna nabava radova - Postupak javne nabave - Izgradnja energetskog postrojenja - Odbijanje ponude jednog od ponuditelja i dodjela ugovora drugome - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2015/C 302/69)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgija); i Cegelec (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-M. Rikkers i J.-L. Teheux, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Rantala, M. Mraz i F. Poilvache, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene Odluke od 19. ožujka 2015. kojom je Parlament odbio ponudu koju su tužitelji dostavili nakon poziva na nadmetanje INLO-D-UPIL-T-14-A04 za javnu nabavu radova koja se odnosi na grupu radova br. 73 (energetsko postrojenje) „projekt proširenja i modernizacije zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu” i odluke donesene istoga dana kojom je ugovor o kojem je riječ dodijeljen drugom ponuditelju.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-442/15: Žalba koju je 12. kolovoza 2015. podnijela Pensa Pharma, SA protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 3. lipnja 2015. u predmetu T-544/12, Pensa Pharma SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/15

         Žalba koju je 12. kolovoza 2015. podnijela Pensa Pharma, SA protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 3. lipnja 2015. u predmetu T-544/12, Pensa Pharma SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S
   (Predmet C-442/15)
   (2015/C 414/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Pensa Pharma, SA (zastupnici: R. Kunze, G. Würtenberger, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 3. lipnja 2015. u spojenim predmetima T-544/12 i T-546/12,

               —

               usvoji tužbu za poništenje koju je Pensa Pharma S.A. podnijela protiv odluka žalbenog vijeća u predmetima R-1883/2011-5 i R-1884/2011-S,

               —

               Uredu i drugim strankama naloži snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio bitnu pogrešku koja se tiče prava kada je odbacio žaliteljev zahtjev da se utvrdi da su navodi koje je učinio na raspravi pred Općim sudom dopušteni jer nije bila riječ o novim navodima, nego isključivo o razradi pravnih argumenata koje je već istaknuo pred žalbenim vijećem i Općim sudom.

               2.

               Nadalje, Opći sud je propustio uzeti u obzir činjenicu da žalbeno vijeće nije obrazložilo zašto je potvrdilo odluku Odjela za poništaje o usvajanju zahtjeva protustranaka za proglašavanje žiga ništavim u spojenom postupku na temelju četiriju izvorno odvojenih zahtjeva kao i da je žalitelju naložilo snošenje troškova postupka svih četiriju postupaka pred Uredom, iako su se obje odluke u spojenim predmetima temeljile isključivo na pravima koje je istaknula i/ili kojih je nositelj jedna od dviju protustranaka.

               3.

               Usto, pobijana presuda Općeg suda temelji se na iskrivljavanju činjenica i dokaza te na pogrešnoj predodžbi o svojoj nadležnosti i neosnovanom prisvajanju nadležnosti, u dijelu u kojem je propustio pravilno primijeniti dostupne činjenice i pravo u sklopu drugog tužbenog razloga, to jest u pogledu povrede članka 8. Uredbe br. 207/2009 o žigu Zajednice (1) (u daljnjem tekstu: UŽZ). Da se Opći sud držao temeljnih pravnih načela, uključujući prava na pošteno suđenje i obveze obrazlaganja odluke, on bi usvojio tužbu. Potonji zaključak je posebno opravdan ako se uzme u obzir činjenica da je Opći sud potvrdio odluke žalbenog vijeća uz potpunu svijest o tome da protustranka u vrijeme donošenja odluka koje su se pobijale pred Općim sudom nije ni dokazala ni istaknula osnovu za te odluke, to jest postojanje nacionalnog žiga u Beneluksu i Francuskoj. Stoga je Opći sud povrijedio članak 8. stavak 1. i članak 53. stavak 1. UŽZ-a jer je prilikom odlučivanja o proglašavanju žaliteljevih žigova ništavim na temelju ranijih žigova u Beneluksu i Francuskoj primijenio pogrešne pravne kriterije.

               4.

               Pogreške koje su počinjene odnose se i na postupovno i na materijalno pravo. Stoga će žalitelj najprije pokazati da je Opći sud pogriješio kada nije dopustio navode na raspravi, a zatim će izložiti razloge zbog kojih je Opći sud trebao zaključiti da je drugi tužbeni razlog osnovan zbog povrede priznatih načela poštenog suđenja kao i s obzirom na činjenice koje je pružio.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice, SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet C-475/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. kolovoza 2013. podnio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Walter Jubin protiv easyJet Airline Co. Ltd

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. kolovoza 2013. podnio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Walter Jubin protiv easyJet Airline Co. Ltd
   (Predmet C-475/13)
   2013/C 359/03
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Walter Jubin

      Tuženik: easyJet Airline Co. Ltd

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se odšteta odobrena prema nacionalnom pravu, koja je namijenjena za povrat dodatnih putnih troškova nastalih kao rezultat otkazivanja rezerviranog leta, odbiti od odštete iz članka 7. Uredbe (1) ako je zračni prijevoznik ispunio svoje obveze na temelju članka 8(1) Uredbe?

               2.

               Ako je odbitak moguć: primjenjuje li se također na trošak zamjenskog prijevoza na konačno odredište leta?

               3.

               U mjeri u kojoj je odbitak moguć: može li zračni prijevoznik izvršiti odbitak u svim slučajevima ili je ovisan o mjeri u kojoj je to moguće prema nacionalnom pravu ili do mjere do koje sud to smatra primjerenim?

               4.

               Ukoliko je nacionalno pravo primjenjivo ili je sud dužan donijeti diskrecijsku odluku: je li odšteta iz članka 7. Uredbe namijenjena za nadoknadu samo neugodnosti i gubitka vremena putnikâ kao rezultata otkazivanja ili je također namijenjena za nadoknadu materijalne štete?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (Tekst značajan za EGP) — Izjava Komisije (SL 2004 L 46, str. 1.).


title: Predmet F-63/12: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — De Nicola protiv EIB-a (Javna služba — Provedba presude — Troškovi — Naknada troškova — Naknada iznosa plaćenog na ime troškova čiju je naknadu moguće tražiti nastavno na presudu koja je djelomično ukinula presudu kojom je tužitelju naloženo snošenje tih troškova)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/21

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet F-63/12) (1)

   (Javna služba - Provedba presude - Troškovi - Naknada troškova - Naknada iznosa plaćenog na ime troškova čiju je naknadu moguće tražiti nastavno na presudu koja je djelomično ukinula presudu kojom je tužitelju naloženo snošenje tih troškova)
   2013/C 377/47
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Carlo de Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: L. Isola, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Nuvoli i F. Martin, agenti, A. Dal Ferro, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje dopisa kojima tuženik odbija naknaditi, prema presudi Općeg suda Europske unije u predmetu T-37/10 P, De Nicola/EIB, kojom se djelomično ukida presuda Službeničkog suda u predmetu F 55/08, De Nicola/EIB, 6 000 eura koje je tužitelj platio tuženiku na ime troškova čiju je naknadu moguće tražiti nastavno na presudu Službeničkog suda F-55/08 DEP

      Izreka presude

               1.

               Ukidaju se odluke Europske investicijske banke od 4. i 25. svibnja 2012.

               2.

               Nalaže se Europskoj investicijskoj banci plaćanje iznosa od 6 000 eura g. de Nicoli, uvećanog za kompenzacijsku kamatu računajući od 29. travnja 2012. Stopu kompenzacijske kamate treba izračunati na temelju stope koju je utvrdila Europska središnja banka za glavne operacije refinanciranja, koja se primjenjuje na predmetno razdoblje, uvećanu za dva boda.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Nalaže se Europskoj investicijskoj banci snošenje vlastitih troškova i troškova g. de Nicole.

      (1)  SL C 311, 13.10.2012. str. 16.


title: Presuda Suda od 31. ožujka 2015. u predmetu E-17/14 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajn (Propust države članice EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – sloboda poslovnog nastana – ograničenja za obavljanje profesije „stomatolog” u Lihtenštajnu – proporcionalnost)

text:
               22.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/5

         PRESUDA SUDA
   od 31. ožujka 2015.
   u predmetu E-17/14
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajn
   (Propust države članice EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – sloboda poslovnog nastana – ograničenja za obavljanje profesije „stomatolog” u Lihtenštajnu – proporcionalnost)
   (2015/C 350/08)
   U predmetu E-17/14, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajn – ZAHTJEV za izjavu da Kneževina Lihtenštajn nije ispunila svoje obveze iz članka 31. EGP-a održavajući na snazi nacionalna pravila, poput članka 63. Zakona o zdravstvu i prijelazne odredbe iz Akta o stavljanju izvan snage tog članka, uključujući primjenjivost članka 63. stavka 2. Zakona o zdravstvu u tom smislu, koji zahtijeva da ovlašteni „stomatolog” obavlja ovu profesiju kao zaposlenik, pod izravnim nadzorom i odgovornošću te prema uputama potpuno osposobljenog doktora dentalne medicine, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 31. ožujka 2015., kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Kneževina Lihtenštajn nije ispunila svoje obveze iz članka 31. EGP-a održavajući na snazi članak 63. Zakona o zdravstvu kojim se propisuje da osoba s kvalifikacijom koja se u njemačkome navodi kao „Dentist” treba obavljati tu profesiju kao zaposlenik pod izravnim nadzorom i odgovornošću te prema uputama potpuno osposobljenog doktora dentalne medicine („Zahnarzt”).

               2.

               Nalaže Kneževini Lihtenštajn plaćanje troškova postupka.


title: Predmet C-678/16 P: Žalba koju je 29. prosinca 2016. podnio Monster Energy Company protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 20. listopada 2016. u predmetu T-407/15, Monster Energy Company protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/17

         Žalba koju je 29. prosinca 2016. podnio Monster Energy Company protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 20. listopada 2016. u predmetu T-407/15, Monster Energy Company protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-678/16 P)
   (2017/C 144/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Monster Energy Company (zastupnik: P. Brownlow, Solicitor)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku Općeg suda od 20. listopada 2016. u predmetu T-407/15

               —

               poništi odluku žalbenog vijeća od 4. svibnja 2015. u predmetu R1028/2014-5

               —

               poništi odluku odjela za prigovore od 21. veljače 2014. u postupku povodom prigovora 2 178567

               —

               odbije sporni žig za sve proizvode iz razreda 29., 30. i 33.

               —

               naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo snošenje vlastitih troškova i troškova žalitelja

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud pogrešno je primijenio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe o žigu (1) prilikom ocjenjivanja i pridavanja važnosti dominantnim i/ili razlikovnim elementima složenog žiga. Da je Opći sud primijenio pravilan pristup, došao bi do zaključka da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu između spornog i ranijeg žiga.
   Opći sud pogrešno je primijenio članak 8. stavak 5. Uredbe o žigu prilikom ocjenjivanja i pridavanja važnosti dominantnim i/ili razlikovnim elementima složenog žiga.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice

      SL 2009., L 78, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.


title: Predmet T-556/12: Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Royalton Overseas protiv OHIM-a – S.C. Romarose Invest (KAISERHOFF) („Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Zajednice KAISERHOFF – Raniji nacionalni verbalni žig KAISERHOFF – Suspenzija upravnog postupka – Pravila 20. i 50. Uredbe (EZ) br. 2868/95 – Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti – Članak 76. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/34

      Presuda Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Royalton Overseas protiv OHIM-a – S.C. Romarose Invest (KAISERHOFF)
      (Predmet T-556/12) (1)

      („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice KAISERHOFF - Raniji nacionalni verbalni žig KAISERHOFF - Suspenzija upravnog postupka - Pravila 20. i 50. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti - Članak 76. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
      (2015/C 016/54)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Royalton Overseas Ltd (Road Town, Britanski Djevičanski otoci, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: C. Năstase, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: S.C. Romarose Invest Srl (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnici: R.-G. Dragomir i G.-L. Ilie, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. listopada 2012. (predmet R 2535/2011-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između S.C. Romarose Invest Srl i Royalton Overseas Ltd.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 4. listopada 2012. (predmet R 2535/2011-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između S.C. Romarose Invest Srl i Royalton Overseas Ltd.

                  2.

                  Nalaže se OHIM-u snošenje vlastitih troškova kao i polovice troškova Royalton Overseas, uključujući i nužne troškove Royalton Overseas u svrhu postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a.

                  3.

                  Nalaže se S.C. Romarose Invest snošenje vlastitih troškova kao i polovice troškova Royalton Overseas, uključujući i nužne troškove Royalton Overseas u svrhu postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a.

         (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Predmet C-541/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 9. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Douane Advies Bureau Rietveld protiv Hauptzollamt Hannover (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Tarifni broj 3822 — Pojam, dijagnostički ili laboratorijski reagensi’ — Kontrolori izlaganja unaprijed određenoj temperaturi reagiranja)

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/12

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 9. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Douane Advies Bureau Rietveld protiv Hauptzollamt Hannover
   (Predmet C-541/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Tarifni broj 3822 - Pojam, dijagnostički ili laboratorijski reagensi’ - Kontrolori izlaganja unaprijed određenoj temperaturi reagiranja))
   (2014/C 439/17)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Douane Advies Bureau Rietveld

      Tuženik: Hauptzollamt Hannover

      Izreka

   Tarifni broj 3822 Kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom Komisije (EU) br. 861/2010 od 5. listopada 2010., treba tumačiti na način da tim tarifnim brojem nisu obuhvaćeni indikatori temperature, poput proizvoda koji su stavljeni na tržište pod imenima „WarmMark” i „ColdMArk”, koji, kao posljedica promjene boje koja nastaje zbog izmjena volumena tekućina koje sadržavaju, na nepovratan način pokazuju je li postignuta temperatura reagiranja.

      (1)  SL C 9, 11.1.2014.


title: Spojeni predmeti C-401/12 P do C-403/12 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. siječnja 2015. – Vijeće Europske unije, Europski parlament, Europska komisija/Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht (Žalba – Direktiva 2008/50/EZ – Direktiva o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu – Odluka koja se odnosi na obavijest Nizozemske o odgodi krajnjeg roka za postizanje godišnje granične vrijednosti određene za dušikov dioksid i izuzeću od obveze primjene dnevnih i godišnjih graničnih vrijednosti određene za čestice (PM10) – Zahtjev za interno preispitivanje te odluke, podnesen u skladu s odredbama Uredbe (EZ) br. 1367/2006 – Odluka Komisije o nedopuštenosti zahtjeva – Pojedinačna mjera – Arhuška konvencija – Valjanost Uredbe (EZ) br. 1367/2006 u odnosu na tu konvenciju)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/2

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. siječnja 2015. – Vijeće Europske unije, Europski parlament, Europska komisija/Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht
      (Spojeni predmeti C-401/12 P do C-403/12 P) (1)

      (Žalba - Direktiva 2008/50/EZ - Direktiva o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu - Odluka koja se odnosi na obavijest Nizozemske o odgodi krajnjeg roka za postizanje godišnje granične vrijednosti određene za dušikov dioksid i izuzeću od obveze primjene dnevnih i godišnjih graničnih vrijednosti određene za čestice (PM10) - Zahtjev za interno preispitivanje te odluke, podnesen u skladu s odredbama Uredbe (EZ) br. 1367/2006 - Odluka Komisije o nedopuštenosti zahtjeva - Pojedinačna mjera - Arhuška konvencija - Valjanost Uredbe (EZ) br. 1367/2006 u odnosu na tu konvenciju)
      (2015/C 073/02)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Žalitelji: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Moore i K. Michoel, agenti), Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i G. Corstens, agenti), Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne, P. Oliver, P. Van Nuffel, G. Valero Jordana i S. Boelaert, agenti)

         Druge stranke postupka: Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht (zastupnik: A. van den Biesen, advocaat)

         Intervenijent u potporu žaliteljima: Češka Republika (zastupnik: D. Hadroušek, agent)

         Izreka

                  1)

                  Protužalba se odbacuje.

                  2)

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije, Vereniging Milieudefensie i Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Komisija (T-396/09, EU:T:2012:301).

                  3)

                  Odbija se tužba za poništenje koju su Vereniging Milieudefensie i Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht podnijeli Općem sudu Europske unije.

                  4)

                  Nalaže se Verenigingu Milieudefensie i Stichtingu Stop Luchtverontreiniging Utrecht da solidarno snose troškove Vijeća Europske unije, Europskog parlamenta i Europske komisije iz prvostupanjskog i žalbenog postupka.

                  5)

                  Češka Republika snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 9, 12.1.2013.


title: Predmet C-403/13: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Ireland, Irska) – Lisa Kelly protiv Minister for Social Protection

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/31

         Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Ireland, Irska) – Lisa Kelly protiv Minister for Social Protection
   (Predmet C-403/13) (1)

   2014/C 102/49
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.