title: Predmet T-422/14: Tužba podnesena 11. lipnja 2014. – Viscas protiv Komisije

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/33

         Tužba podnesena 11. lipnja 2014. – Viscas protiv Komisije
   (Predmet T-422/14)
   2014/C 303/42
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Viscas Corporation (Tokio, Japan) (zastupnik: J.-F. Bellis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojoj se njome utvrđuje povreda u razdoblju od 1. listopada 2001. do 28. siječnja 2009.;

               —

               poništi ili smanji iznos izrečene novčane kazne; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

               1.

               U okviru prvog i drugog tužbenog razloga tužitelj ističe da je Komisija pogrešno zaključila da je tužitelj sudjelovao u povredi u razdoblju od 1. listopada 2001. do 28. siječnja 2009.

               2.

               U okviru trećeg i četvrtog tužbenog razloga tužitelj ističe da je Komisija primjenom točke 18. Smjernica za utvrđivanje kazni (1) povrijedila načelo proporcionalnosti i načelo jednake zaštite jer (i) nesrazmjerno pogoduje europskim proizvođačima električnih kabela i (ii) ne priznaje značajne razlike u težini povrede kod različitih proizvođača.

               3.

               U okviru petog tužbenog razloga tužitelj ističe da je Komisija pogrešno postupila kada je, u svrhu određivanja novčane kazne koja se ima izreći, tužitelju pripisala prihode od prodaje koje su ostvarili njegovi dioničari.

               4.

               U okviru šestog tužbenog razloga tužitelj ističe da je Komisija pogrešno uvećala udio vrijednosti prihoda od prodaje koji se mora uzeti u obzir i to tako što je kumulirala udjele koje stranke imaju na tržištu.

               5.

               U okviru sedmog tužbenog razloga tužitelj ističe da je Komisija pogriješila jer nije primijenila sniženje kazne zbog olakotnih okolnosti.

               6.

               U okviru osmog tužbenog razloga tužitelj poziva Opći sud da iskoristi sve svoje nadležnosti i da značajno smanji iznos kazne.

      (1)  Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (SL 2006., C 210, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 58.)


title: Predmet T-152/16: Rješenje Općeg suda od 26. lipnja 2017. – Megasol Energie protiv Komisije („Tužba za poništenje — Damping — Subvencije — Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) poslanih iz Malezije i Tajvana — Proširenje na te uvoze konačne antidampinške i konačne kompenzacijske pristojbe uvedene na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine — Nepostojanje pravnog interesa — Nedopuštenost”)

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/17

         Rješenje Općeg suda od 26. lipnja 2017. – Megasol Energie protiv Komisije
   (Predmet T-152/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Damping - Subvencije - Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) poslanih iz Malezije i Tajvana - Proširenje na te uvoze konačne antidampinške i konačne kompenzacijske pristojbe uvedene na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost”))
   (2017/C 269/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Megasol Energie AG (Wangen an de Aare, Švicarska) (zastupnik: T. Wegner, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche, A. Demeneix i K. Blanck-Putz, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/184 оd 11. veljače 2016. o proširenju konačne kompenzacijske pristojbe uvedene Uredbom Vijeća (EU) br. 1239/2013 na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) poslanih iz Malezije i Tajvana, neovisno o tome jesu li deklarirani kao proizvod podrijetlom iz Malezije i Tajvana (SL 2016., L 37, str. 56.), i Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/185 оd 11. veljače 2016. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom Vijeća (EU) br. 1238/2013 na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) poslanih iz Malezije i Tajvana, neovisno o tome jesu li deklarirani kao proizvod podrijetlom iz Malezije i Tajvana (SL 2016., L 37, str. 76.), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Društvu Megasol Energie AG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet C-616/12 P: Rješenje Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2013. — Ellinika Nafpigeia AE, 2. Hoern Beteiligungs GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Očito neosnovana žalba — Članak 263. stavak 6. UFEU-a — Rok za podnošenje žalbe)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/4

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2013. — Ellinika Nafpigeia AE, 2. Hoern Beteiligungs GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-616/12 P) (1)

   (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Očito neosnovana žalba - Članak 263. stavak 6. UFEU-a - Rok za podnošenje žalbe)
   2013/C 377/06
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelji: Ellinika Nafpigeia AE, 2. Hoern Beteiligungs GmbH (zastupnici: K Chrysogonos i A. Kaidatzis, dikigoroi)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: M. Konstantinidis i B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće), Ellinika Nafpigeia i Hoern/Komisija (T-466/11), kojim je Opći sud proglasio nedopuštenom tužbu za poništenje odluke Komisije C(2010) 8274 final, od 1. prosinca 2010. nedopuštena, prihvativši obveze koje se Grčka ponudila preuzeti u zamjenu za mjere koje je Komisija zahtijevala u svojoj odluci C(2008) 3118 final od 2. srpnja 2008., u kojoj je proglasila nespojivima sa zajedničkim tržištem potpore koje su grčke vlasti dodijelile u korist Ellinika Nafpigeia (Hellenic Shipyards, „HSY”), u okviru izmjena početnog investicijskog plana za restrukturiranje brodogradilišta [državne potpore C 16/2004 (bivši NN 29/2004, CP 71/2002 i CP 133/2005)]

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Ellinika Nafpigeia AE i 2. Hoern Beteiligungs GmbH da snose svoje troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 55, 23.2.2013.


title: Predmet C-277/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2014. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – PPUH Stehcemp Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek sp. j. protiv Dyrektor Izby Skarbowej w Lodzi

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2014. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – PPUH Stehcemp Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek sp. j. protiv Dyrektor Izby Skarbowej w Lodzi
   (Predmet C-277/14)
   2014/C 303/21
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: PPUH Stehcemp Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek sp. j.

      Tuženik: Dyrektor Izby Skarbowej w Lodzi

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. točku 1., članak 4. stavke 1. i 2., članak 5. stavak 1. te članak 10. stavke 1. i 2. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (1) (u daljnjem tekstu: Šesta direktiva) tumačiti tako da se kod radnje koja je izvršena u okolnostima kao što su one o kojima je riječ u predmetu koji je u tijeku pred nacionalnim sudom u kojem ni porezni obveznik ni porezna tijela ne mogu odrediti identitet stvarnog dobavljača radi o isporuci robe?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: treba li članak 17. stavak 2. točku (a), članak 18. stavak 1. točku (a) te članak 22. stavak 3. Šeste direktive tumačiti tako da se protive nacionalnim propisima prema kojima – u okolnostima kao što su one u postupku koji je u tijeku pred nacionalnom sudom – porezni obveznik ne može odbiti pretporez jer je račun izdala osoba koja nije stvarni dobavljač te nije moguće odrediti identitet stvarnog dobavljača robe i obvezati ga da plati porez ili imenuje osobu koja je to dužna napraviti na temelju članka 21. stavka 1. točke (c) Šeste direktive zbog izdavanja računa?

      (1)  SL L 145, str. 1.


title: Predmet C-470/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Okresný súd vo Svidníku – Slovačka) – Pohotovosť s.r.o. protiv Miroslava Vašute (Zahtjev za prethodnu odluku — Ugovor o potrošačkom kreditu — Nepoštene odredbe — Direktiva 93/13/EEZ — Izvršenje arbitražnog pravorijeka — Zahtjev za intervenciju u postupak izvršenja — Udruga za zaštitu potrošača — Nacionalno zakonodavstvo ne dozvoljava takvu intervenciju — Postupovna autonomija država članica)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/9

         Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Okresný súd vo Svidníku – Slovačka) – Pohotovosť s.r.o. protiv Miroslava Vašute
   (Predmet C-470/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Ugovor o potrošačkom kreditu - Nepoštene odredbe - Direktiva 93/13/EEZ - Izvršenje arbitražnog pravorijeka - Zahtjev za intervenciju u postupak izvršenja - Udruga za zaštitu potrošača - Nacionalno zakonodavstvo ne dozvoljava takvu intervenciju - Postupovna autonomija država članica))
   2014/C 112/10
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Okresný súd vo Svidníku

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Pohotovosť s.r.o.

      Tuženik: Miroslav Vašuta

      u prisutnosti: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Okresný súd vo Svidníku – Tumačenje članka 6. stavka 1. i članka 8. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95., str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.) kao i članaka 38. i 47. Povelje o temeljnim pravima Europske unije – Ugovor o potrošačkom kreditu – Izvršenje arbitražnog pravorijeka – Zahtjev za intervenciju udruge za zaštitu potrošača u postupak izvršenja – Nacionalno zakonodavstvo ne predviđa mogućnost intervencije trećih – Mogućnost da nacionalno zakonodavstvo prizna takvu intervenciju

      Izreka

   Direktivu Vijeća od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, naročito njen članak 6. stavak 1., članak 7. stavak 1. i članak 8., zajedno s odredbama članka 38. i 47. Povelje o temeljnim pravima Europske unije, treba tumačiti na način da se oni ne protive odredbi nacionalnog prava koja ne dozvoljava udruzi za zaštitu prava potrošača da intervenira na strani potrošača u postupku izvršenja pravomoćnog arbitražnog pravorijeka koji se protiv njega vodi.

      (1)  SL C 46, 16.2.2013.


title: Predmet F-11/13: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 14. svibnja 2014. – Delcroix protiv ESVD-a (Javna služba — Dužnosnik — ESVD — Šef delegacije u trećim zemljama — Premještaj u sjedište ESVD-a — Prijevremeni prestanak službe šefa delegacije)

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/39

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 14. svibnja 2014. – Delcroix protiv ESVD-a
   (Predmet F-11/13) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnik - ESVD - Šef delegacije u trećim zemljama - Premještaj u sjedište ESVD-a - Prijevremeni prestanak službe šefa delegacije))
   2014/C 194/57
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Nicola Delcroix (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal i S. Orlandi, odvjetnici, zatim D. Abreu Caldas, J.-N. Louis i S. Orlandi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: prvotno R. Metsola i S. Marquardt, agenti, zatim S. Marquardt, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o premještaju tužitelja na radno mjesto u sjedištu ESVD-a i okončanju njegovog rada u delegaciji EU-a u Džibutiju.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka, dostavljena poštom 8. ožujka 2012., o premještaju N. Delacroixa u sjedište Europske službe za vanjsko djelovanje i prijevremenom okončanju njegovog rada u svojstvu šefa delegacije Europske unije u Republici Džibuti.

               2.

               Europska služba za vanjsko djelovanje snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troška N. Delcroixa.

      (1)  SL C 123, 27.4.2013., str.29.


title: Predmet T-316/13: Tužba podnesena 11. lipnja 2013. — Pappalardo i dr. protiv Komisije

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/6

         Tužba podnesena 11. lipnja 2013. — Pappalardo i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-316/13)
   (2013/C 226/33)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-426/13: Presuda Općeg suda od 23. rujna 2015. – L'Oréal protiv OHIM-a – Cosmetica Cabinas (AINHOA) („Žig Zajednice — Postupak opoziva — Verbalni žig Zajednice AINHOA — Stvarna uporaba žiga — Članak 15. stavak 1. točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Oblik koji se razlikuje u elementima koji ne utječu na razlikovni karakter”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/35

         Presuda Općeg suda od 23. rujna 2015. – L'Oréal protiv OHIM-a – Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Predmet T-426/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak opoziva - Verbalni žig Zajednice AINHOA - Stvarna uporaba žiga - Članak 15. stavak 1. točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Oblik koji se razlikuje u elementima koji ne utječu na razlikovni karakter”))
   (2015/C 389/36)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: L'Oréal (Pariz, Francuska) (zastupnici: M. H. Granado Carpenter, i M. L. Polo Carreño, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: O. Mondéjar Ortuño i A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Španjolska) (zastupnici: L. Montoya Terán i J.-B. Devaureix, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. lipnja 2013. (predmet R 1642/2012-1) povodom postupka opoziva između društava L’Oréal i Cosmetica Cabinas, SL.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu L’Oréal snošenje troškova.

      (1)  SL C 304, 19. 10. 2013.


title: Predmet C-243/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2015. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Lesoochranárske zoskupenie VLK protiv Obvodný úrad Trenčín

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2015. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Lesoochranárske zoskupenie VLK protiv Obvodný úrad Trenčín
   (Predmet C-243/15)
   (2015/C 279/22)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Tuženik: Obvodný úrad Trenčín

      Intervenijent: Biely potok, a.s.

      Prethodno pitanje

   Mogu li se osigurati pravo na djelotvornu sudsku zaštitu i nepristrani sud, utvrđeno člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u slučaju navodne povrede prava na visoku razinu zaštite okoliša, koje je uspostavljeno pod uvjetima koje je odredila Europska unija u najvećoj mjeri Direktivom Vijeća 92/43/EEZ (1) od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, a osobito [prava] da se pomogne steći mišljenje javnosti o projektu koji bi mogao imati značajan utjecaj na posebna područja očuvanja obuhvaćena europskom ekološkom mrežom nazvanom NATURA 2000, kao i prava koja tužitelj, kao neprofitna udruga koja u području zaštite okoliša djeluje na nacionalnoj razini, ističe na temelju članka 9. Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša, i u granicama navedenim u presudi Suda Europske unije od 8. ožujka 2011. u predmetu C-240/09, i kada nacionalni sud okonča sudski nadzor u sporu koji se odnosi na preispitivanje odluke kojom se negira [toj udruzi] status stranke upravnog postupka za izdavanje odobrenja, kao što se dogodilo u ovom slučaju, i poziva [tu udrugu] da podnese žalbu jer je u navedenom upravnom postupku izostavljena?

      (1)  SL L 206, str. 7. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.)


title: Predmet C-230/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. svibnja 2015. uputio Rechtbank Den Haag (Nizozemska) – Brite Strike Technologies Inc. protiv Brite Strike Technologies SA

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. svibnja 2015. uputio Rechtbank Den Haag (Nizozemska) – Brite Strike Technologies Inc. protiv Brite Strike Technologies SA
   (Predmet C-230/15)
   (2015/C 254/11)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Brite Strike Technologies Inc.

      Tuženik: Brite Strike Technologies SA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se BKIV (Beneluška konvencija o intelektualnom vlasništvu (žigovi i dizajni)), (po potrebi temeljem razloga navedenih u t 28. do 34. presude Gerechtshof Den Haag od 26. studenoga 2013.) smatrati kasnijom konvencijom, tako da članak 4.6 BKIV-a ne vrijedi kao posebno pravilo u smislu članka 71. Uredbe br. 44/2001 (1)?
               Ako je odgovor na to pitanje potvrdan:

               2.

               Proizlazi li iz članka 22. stavka 4. Uredbe br. 44/2001 da kako belgijski, tako također i nizozemski i luksemburški sudovi imaju međunarodnu nadležnost za rješavanje postupaka?

               3.

               U slučaju niječnog odgovora: kako se u slučaju poput ovoga određuje imaju li međunarodnu nadležnost belgijski, nizozemski ili luksemburški sudovi? Može li se pri ovome (preciznijem) određivanju međunarodne nadležnosti (ipak) primijeniti članak 4.6 BKIV-a?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


title: Predmet T-48/11: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – British Airways protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište zračnog prijevoza tereta zrakoplovom — Sporazumi i usklađena djelovanja u odnosu na više elemenata cijena usluga zračnog prijevoza tereta (uvođenje dodatka za gorivo i dodatka za sigurnost, odbijanje plaćanje provizije na dodatke) — Članak 101. UFEU-a, članak 53. Sporazuma o EGP-u i članak 8. Sporazuma o zračnom prometu između Zajednice i Švicarske — Obveza obrazlaganja”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/37

         Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – British Airways protiv Komisije
   (Predmet T-48/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište zračnog prijevoza tereta zrakoplovom - Sporazumi i usklađena djelovanja u odnosu na više elemenata cijena usluga zračnog prijevoza tereta (uvođenje dodatka za gorivo i dodatka za sigurnost, odbijanje plaćanje provizije na dodatke) - Članak 101. UFEU-a, članak 53. Sporazuma o EGP-u i članak 8. Sporazuma o zračnom prometu između Zajednice i Švicarske - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 048/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: British Airways plc (Harmondsworth, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: K. Lasok, QC, R. O’Donoghue, barrister i B. Louveaux, solicitor, zatim R. O’Donoghue, B. Louveaux i J. Turner, QC)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Khan, S. Noë i N. von Lingen, agenti, uz asistenciju B. Dohertyja, zatim A. Batesa, barristera, naposljetku N. Khan i A. Dawes, agenti, uz asistenciju A. Batesa)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2010) 7694 final od 9. studenoga 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o EGP-u i članka 8. Sporazuma o zračnom prometu između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije (predmet COMP/39258 – Zračni prijevoz tereta zrakoplovom) u dijelu koji se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka Komisije C (2010) 7694 final od 9. studenoga 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o EGP-u i članka 8. Sporazuma o zračnom prometu između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije (predmet COMP/39258 – Zračni prijevoz tereta zrakoplovom) u dijelu u kojemu je Komisija, s jedne strane, smatrala da je društvo British Airways plc, kao prvo, sudjelovalo u odbijanju plaćanja provizije, kao drugo, počinilo povredu članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) i članka 8. Sporazuma o zračnom prometu između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije u razdoblju od 22. siječnja 2001. do 1. listopada 2001.i, kao treće, sudjelovalo u povredama tih odredbi za usluge prijevoza tereta izvršenih iz Hong Konga (Kina) do Japana te iz Indije, Tajvana, Singapura, Južne Koreje i Brazila te, s druge strane, tom društvu izrekla novčanu kaznu.

               2.

               Nalaže se Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova društva British Airways.

      (1)  SL C 80, 12. 3. 2011.


title: Predmet C-260/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2017. uputio Symvoulio tis Epikrateias (Grčka) – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE) protiv GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi”

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2017. uputio Symvoulio tis Epikrateias (Grčka) – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE) protiv GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi”
   (Predmet C-260/17)
   (2017/C 239/39)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

      Tuženici: GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi”

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u smislu članka 10. točke (g) Direktive 2014/24 (1) za kvalifikaciju ugovora kao „ugovora o radu” dovoljno da on predstavlja ugovor o radu kojim se zasniva radni odnos između radnika i poslodavca ili taj ugovor mora imati posebne značajke (poput, na primjer, vrste poslova, uvjeta sklapanja ugovora, kvalifikacija kandidata i elemenata postupka za njihov odabir), tako da je odabir svakog radnika rezultat poslodavčeve pojedinačne prosudbe i subjektivne ocjene radnikove osobnosti? Mogu li se ugovori o radu na određeno vrijeme sklopljeni na temelju objektivnih kriterija, poput razdoblja nezaposlenosti kandidata, ranijeg iskustva ili broja maloljetne djece, uz prethodne formalne provjere popratne dokumentacije i na temelju prethodno određenog postupka dodjele bodova s obzirom na navedene kriterije, poput ugovora koje predviđa članak 63. Zakona 4430/2016, smatrati „ugovorima o radu” u smislu članka 10. točke (g) Direktive 2014/24?

               2.

               Je li u smislu odredaba Direktive 2014/24 (članak 1. stavak 4., članak 18. stavci 1. i 2., članak 19. stavak 1., članci 32. i 57., u vezi s uvodnom izjavom 5. preambule) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (članci 49. i 56.) i Povelje o temeljnim pravima (članci 16. i 52.), kao i načela jednakog postupanja, transparentnosti i proporcionalnosti, dopušteno, i eventualno pod kojim uvjetima, da se javno tijelo koristi drugim sredstvima, uključujući ugovorima o radu, a ne javnom nabavom, kako bi obavilo vlastite zadaće u javnom interesu, kada takvo postupanje ne obuhvaća trajnu organizaciju javne usluge, nego se – kao u slučaju koji predviđa članak 63. Zakona 4430/2016 –odvija u određenom razdoblju i u cilju suočavanja s izvanrednim okolnostima, kao i iz razloga vezanih uz učinkovitost tržišnog natjecanja ili zakonitost rada poduzetnika koji djeluju na tržištu javne nabave? Mogu li se takvi razlozi i okolnosti, poput nemogućnosti provedbe javne nabave bez prepreka ili postizanja veće ekonomske koristi (nego što bi to bio slučaj) kada bi se proveo postupak javne nabave, smatrati važnim razlozima u općem interesu koji opravdavaju donošenje mjere koja dovodi do ozbiljnog ograničenja, glede razmjera i trajanja, poduzetničkih aktivnosti u sektoru javne nabave?

               3.

               Je li u odnosu na odluku javnog tijela, poput pobijanih odluka u glavnom postupku, vezanih uz ugovor koji navodno nije obuhvaćen područjem primjene Direktive 2014/24 (na primjer, zato što je riječ o „ugovoru o radu”) isključena pravna zaštita predviđena Direktivom 89/665, koja je bila na snazi, definirana u njezinu članku 1., kada pravno sredstvo podnosi gospodarski subjekt koji ima legitiman interes da mu se dodijeli ugovor o javnoj nabavi čiji je predmet isti i koji tvrdi da je neopravdano to što Direktiva 2014/24 nije provedena u uvjerenju da ona nije primjenjiva?

      (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65.)


title: Predmet F-90/14: Tužba podnesena 4. rujna 2014. – ZZ protiv Europske komisije

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/39

         Tužba podnesena 4. rujna 2014. – ZZ protiv Europske komisije
   (Predmet F-90/14)
   (2014/C 448/49)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: Hans-Robert Ilting, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Kao prvo, zahtjev za poništenje odluke kojom tužitelju nije odobrena naknada za uzdržavano dijete od 1. rujna 2013. jer se njegovo dijete više ne „obrazuje ili strukovno osposobljava” u smislu članka 2. Priloga VII. Pravilnika o osoblju za dužnosnike i kao drugo, zahtjev za nalaganje njegovom poslodavcu da mu i dalje odobrava taj dodatak te mu naknadi sve troškove u slučaju bolesti u vezi s njegovom kćeri retroaktivno od 1. rujna 2013.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tuženika, broj predmeta HR.D.2/AS/ac/Ares(2014) od 5. lipnja 2014., o njegovoj žalbi upisanoj dana 12. veljače 2014. kod HR.D.2 – „Odjela za žalbe i nadzor postupaka” pod brojem predmeta R/227/14,

               —

               naloži tijelu za imenovanje da njegovu kći bez prekida i retroaktivno od 1. rujna 2013. prizna kao dijete koje se obrazuje i koje ima pravo na uzdržavanje i iz toga razloga i dalje nastavi odobravati naknadu za uzdržavano dijete u odnosu na njegovu kćer bez prekida i retroaktivno od 1. rujna 2013. te i dalje nastavi odobravati njegovoj kćeri troškove za slučaj bolesti bez prekida i retroaktivno od 1. rujna 2013.


title: Predmet F-117/15: Tužba podnesena 18. kolovoza 2015. – ZZ protiv F4E

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/37

         Tužba podnesena 18. kolovoza 2015. – ZZ protiv F4E
   (Predmet F-117/15)
   (2015/C 328/36)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnica: A. Asmaryan Degtyareva, odvjetnica)

      Tuženik: Europsko zajedničko poduzeće za ITER i razvoj energije fuzije („Fusion for Energy” ili „F4E”)

      Predmet i opis spora

   Poništiti odluku Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije da po završetku postupka odabira F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 tužitelja ne uvrsti na popis uspješnih kandidata, proglasiti taj postupak odabira ništavim i poništiti odluke o imenovanju kandidata odabranih za popunjavanje upražnjenih radnih mjesta.

      Tužbeni zahtjev

               —

               proglasiti ništavim postupak odabira za radna mjesta službenika za kontakt u području nadzora troškova („cost control support officer”), što ga je pod oznakom F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 proveo„Fusion for Energy”;

               —

               proglasiti ništavim popis uspješnih kandidata koji je tuženik utvrdio po završetku postupka odabira;

               —

               proglasiti ništavim imenovanje kandidata odabranih za upražnjena radna mjesta i stupanje u službu kandidata koje je predložilo Povjerenstvo za odabir, a odabrao direktor „Fusion for Energy”;

               —

               naložiti tuženiku provedbu novog postupka odabira kandidata za radna mjesta službenika za kontakt u području nadzora troškova;

               —

               utvrditi potrebu pisanog ispitivanja u okviru novog postupka odabira službenika za kontakt u području nadzora troškova i proglasiti nužnim njegovu trenutnu provedbu u svrhu odabira kandidata;

               —

               proglasiti protupravnom i ništavom mogućnost koju prakticira tuženik da zbog okolnosti predmeta u postupku odabira ne provodi pisano ispitivanje, iako je ono predviđeno u Uputama kandidatima („guide for applicants”);

               —

               naložiti poduzimanje svih drugih mjera koje smatra prikladnima kako bi se postupak odabira ponovio u skladu s pravilima navedenima u oglasu za slobodna radna mjesta koji je objavljen 5. veljače 2015. te u Uputama kandidatima koje se spominju u tom oglasu, uz obveznu provedbu usmenog i pisanog ispitivanja;

               —

               Europskom zajedničkom poduzeću za ITER i razvoj energije fuzije naložiti snošenje troškova.


title: Predmet T-292/17: Tužba podnesena 16. svibnja 2017. – Région Île-de-France protiv Komisije

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/41

         Tužba podnesena 16. svibnja 2017. – Région Île-de-France protiv Komisije
   (Predmet T-292/17)
   (2017/C 231/51)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Région Île-de-France (Pariz, Francuska) (zastupnik: J.-P. Hordies, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku koju je Europska komisija donijela 2. veljače 2017. (SA.26763 – (2014/C) –), koja se odnosi na program potpora koje je Francuska provela u korist poduzeća javnog prijevoza u regiji Île-de-France, u dijelu u kojem je taj program definirala kao državne potpore;

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na Komisijinu odbijanju da program potpore regiji definira kao postojeću potporu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja pobijane odluke. Ovaj se tužbeni razlog dijeli na dva dijela:

                           —

                           Prvi dio, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja koje se odnosi na kriterij selektivnosti.

                           —

                           Drugi dio, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja koje se odnosi na kriterij neopravdane gospodarske prednosti.


title: Predmet C-466/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 6. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Jean-Michel Adrien i dr. protiv Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje radnika — Nacionalni službenici upućeni na rad u instituciju ili tijelo Unije — Starosna mirovina — Pravo odabira — Prestanak ili nastavak osiguranja u nacionalnom mirovinskom sustavu — Ograničavanje zbrajanja mirovine stečene na temelju nacionalnog mirovinskog sustava s onom stečenom u mirovinskom sustavu Unije)

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/4

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 6. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Jean-Michel Adrien i dr. protiv Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique
      (Predmet C-466/15) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje radnika - Nacionalni službenici upućeni na rad u instituciju ili tijelo Unije - Starosna mirovina - Pravo odabira - Prestanak ili nastavak osiguranja u nacionalnom mirovinskom sustavu - Ograničavanje zbrajanja mirovine stečene na temelju nacionalnog mirovinskog sustava s onom stečenom u mirovinskom sustavu Unije))
      (2016/C 441/05)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis d'Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm, Éléonore von Bardeleben

         Tuženici: Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

         Izreka

      Članak 45. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onog u glavnom postupku koji ima za učinak to da nacionalni službenik upućen na rad u instituciju ili tijelo Unije koji se u razdoblju upućivanja odluči za nastavak osiguranja u nacionalnom mirovinskom sustavu gubi sve povlastice ili dio povlastica koje proizlaze iz osiguranja u potonjem sustavu ako navrši deset godina staža u službi Unije, čime ostvaruje pravo na mirovinu na temelju njezina mirovinskog sustava.

         (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet T-125/15: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2016. – Unicorn protiv EUIPO-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije UNICORN — Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi UNICORN i raniji nacionalni figurativni žig koji predstavlja glavu jednoroga — Relativni razlog za odbijanje — Ugled — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/16

         Presuda Općeg suda od 28. listopada 2016. – Unicorn protiv EUIPO-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Predmet T-125/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije UNICORN - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi UNICORN i raniji nacionalni figurativni žig koji predstavlja glavu jednoroga - Relativni razlog za odbijanje - Ugled - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 462/19)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Unicorn a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cipar)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. siječnja 2015. (predmet R 150/2014-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Unicorn i Mercilink Equipment Leasing.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Unicorn a.s. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet T-692/13: Tužba podnesena 20. prosinca 2013. — SACBO protiv Komisije i TEN-T EA

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/43

         Tužba podnesena 20. prosinca 2013. — SACBO protiv Komisije i TEN-T EA
   (Predmet T-692/13)
   2014/C 45/74
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio (BG), Italija) (zastupnici: G. Greco, M. Muscardini i G. Carullo, odvjetnici)

      Tuženici: Izvršna agencija za transeuropsku prometnu mrežu (TEN-T EA), Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva:

               —

               Prvenstveno: poništiti utvrđenje TEN-T EA od 23. listopada 2013. i sve navedene prethodne akte, u dijelu u kojem je potvrđujući odluku od 18. ožujka 2013., ocijenila nedopuštenim vanjske troškove koji se odnose na aktivnosti 1., 2.1., 4., 5., 6. i 7., smanjivši na taj način dužno sufinanciranje i zatraživši povrat iznosa od 158 517,54 eura, sa svim zakonskim posljedicama;

               —

               Podredno: utvrditi nepostojanje prijevarne namjere i umjetne podjele djelatnosti koje su predmet sufinanciranja i posljedično poništiti utvrđenje TEN-T EA od 23. listopada 2013. i sve navedene prethodne akte u dijelu u kojem je, potvrđujući odluku od 18. ožujka 2013., ocijenila nedopuštenim vanjske troškove koji se odnose na aktivnosti 1., 2.1., 4., 5., 6. i 7., smanjivši na taj način dužno sufinanciranje i zatraživši povrat iznosa od 158 517,54 eura, sa svim zakonskim posljedicama;

               —

               U svakom slučaju: ponovno utvrditi iznos smanjenja financiranja kako je na to ukazala Komisija u mjeri za koju se smatra da je najprikladnija u smislu načela proporcionalnosti.

               —

               Naložiti tuženicima snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u ovom postupku je isti kao i u predmetu T-270/13, SACBO protiv Komisije i TEN — T EA (C 207, od 20.07.2013., str. 46).
   U odnosu na to se ističe da su u okviru tog postupka oba tuženika istaknuli prigovor nedopuštenosti tužbe, iz razloga što je usmjerena protiv akta koji, prema njihovom mišljenju, nije konačan.
   Tužitelj navodi da je tužbu protiv odluke koju je Agencija donijela 23. listopada 2013. podnio samo zbog iscrpljivanja svih sredstava obrane, kako bi još jednom istaknuo nezakonitost odluke o smanjenju financiranja.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti su isti kao oni već istaknuti u predmetu T-270/13.


title: Predmet T-780/16: Presuda Općeg suda od 20. srpnja 2017. – Mediaexpert protiv EUIPO-a – Mediaexpert (mediaexpert) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije mediaexpert — Raniji nacionalni verbalni žig mediaexpert — Relativni razlog za odbijanje — Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Dokaz o postojanju, valjanosti i opsegu zaštite ranijeg žiga — Potvrda o registraciji ranijeg žiga — Prijevod — Pravila 37. do 39. i pravilo 98. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Legitimna očekivanja”)

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/31

         Presuda Općeg suda od 20. srpnja 2017. – Mediaexpert protiv EUIPO-a – Mediaexpert (mediaexpert)
   (Predmet T-780/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije mediaexpert - Raniji nacionalni verbalni žig mediaexpert - Relativni razlog za odbijanje - Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Dokaz o postojanju, valjanosti i opsegu zaštite ranijeg žiga - Potvrda o registraciji ranijeg žiga - Prijevod - Pravila 37. do 39. i pravilo 98. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Legitimna očekivanja”))
   (2017/C 293/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mediaexpert sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: J. Aftyka, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mediaexpert S.A. (Varšava)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. kolovoza 2016. (predmet R 2583/2015-1) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Mediaexpert sp. z o.o. i Mediaexpert S.A.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Mediaexpert sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.


title: Predmet F-41/16: Tužba podnesena 11. kolovoza 2016 – ZZ protiv ESVD-a

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/29

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2016 – ZZ protiv ESVD-a
   (Predmet F-41/16)
   (2016/C 371/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Meyer, odvjetnik)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

      Predmet i opis spora

   Poništenje odnosno ukidanje odlukâ tijela za imenovanje kojima se od tužitelja zahtijevaju navodno neopravdano primljene naknade za obrazovanje i tužitelju odbijaju isplatiti daljnje naknade za obrazovanje te tužitelju nalaže povrat zadržanih iznosa.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tuženika od 12. svibnja 2016. o tužiteljevim prigovorima R/18/16 i R/19/16 i njima pobijane odluke za školsku godinu 2014/15;

               —

               podredno, ukine tuženikovu odluku od 12. svibnja 2016. o tužiteljevim prigovorima R/18/16 i R/19/16 i njima pobijane odluke za školsku godinu 2014/15;

               —

               tuženiku naloži da tužitelju vrati iznose koji su na temelju te odluke neopravdano zadržani;

               —

               ESVD-u naloži snošenje troškova.


title: Predmet T-176/16: Tužba podnesena 20. travnja 2016. – Kofola ČeškoSlovensko protiv EUIPO-a – Mionetto (UGO)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/25

         Tužba podnesena 20. travnja 2016. – Kofola ČeškoSlovensko protiv EUIPO-a – Mionetto (UGO)
   (Predmet T-176/16)
   (2016/C 222/31)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kofola ČeskoSlovensko (Ostrava, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mionetto SpA (Valdobbiadene, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig EU-a s verbalnim elementom „UGO” – prijava za registraciju br. 11 541 851

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. veljače 2016. u predmetu R 2707/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda izmijenjene Uredbe br. 207/2009 i pravnih pravila o njezinoj primjeni, osobito pogrešno uzimanje u obzir vjerojatnosti dovođenja u zabludu predmetnih žigova.


title: Predmet T-20/16: Tužba podnesena 21. siječnja 2016. – Indeutsch International protiv OHIM-a – Crafts Americana (Prikaz ponovljenih krivulja između paralelnih linija)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/36

         Tužba podnesena 21. siječnja 2016. – Indeutsch International protiv OHIM-a – Crafts Americana (Prikaz ponovljenih krivulja između paralelnih linija)
   (Predmet T-20/16)
   (2016/C 106/42)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: M/S. Indeutsch International (Noida, Indija) (zastupnici: D. Stone, D. Meale, A. Dykes, solicitors i S. Malynicz, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Crafts Americana Group, Inc. (Vancouver, Sjedinjene Države)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice (prikaz ponovljenih krivulja između paralelnih linija) – žig Zajednice br. 8 884 264

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. studenoga 2015. u predmetu R 1814/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u i drugoj stranci snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-115/15: Presuda Općeg suda od 11. svibnja 2017. – Deza protiv ECHA-e („REACH — Utvrđivanje popisa tvari koje se predlažu za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 — Dodatak upisu tvari bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP) na taj popis — Članci 57. i 59. Uredbe br. 1907/2006”)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/15

         Presuda Općeg suda od 11. svibnja 2017. – Deza protiv ECHA-e
   (Predmet T-115/15) (1)

   ((„REACH - Utvrđivanje popisa tvari koje se predlažu za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 - Dodatak upisu tvari bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP) na taj popis - Članci 57. i 59. Uredbe br. 1907/2006”))
   (2017/C 202/27)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka Republika) (zastupnik: P. Dejl, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: u početku M. Heikkilä, W. Broere i T. Zbihlej, a zatim M. Heikkilä, W. Broere i C. Buchanan, agenti, uz asistenciju M. Procházke i M. Mašková, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Danska (zastupnici: C. Thorning i N. Lyshøj Malte, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, B. Koopman i H. Stergiou, agenti), Kraljevina Švedska (zastupnici: E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson i N. Otte Widgren, agenti), Kraljevina Norveška (zastupnici: K. Moen i K. Moe Winther, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke izvršnog direktora ECHA-e od 12. prosinca 2014. kojom je izvršen postojeći unos tvari DEHP na popis tvari koje se predlažu za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.), u smislu da je ta tvar također prepoznata kao tvar koja ima svojstva endokrine disrupcije i koja može imati ozbiljne učinke na okoliš, sve u smislu članka 57. točke (f) te uredbe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Deza, a.s. snosit će, osim vlastitih troškova i troškove Europske agencije za kemikalije (ECHA), uključujući troškove postupka privremene zaštite.

               3.

               Kraljevina Danska, Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska i Kraljevina Norveška snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 178, 1. 6. 2015.


title: Predmet C-190/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2016. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Werner Fries protiv Lufthansa CityLine GmbH

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2016. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Werner Fries protiv Lufthansa CityLine GmbH
   (Predmet C-190/16)
   (2016/C 222/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesarbeitsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Werner Fries

      Tuženik: Lufthansa CityLine GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li FCL.065 točka (b) Priloga I. Uredbi (EU) br. 1178/2011 (1) spojiva sa zabranom diskriminacije na temelju dobi iz članka 21. stavka 1. Povelje?

               2.

               Je li FCL.065 točka (b) Priloga I. Uredbi (EU) br. 1178/2011 spojiva s člankom 15. stavkom 1. Povelje prema kojem svatko ima pravo na rad i na obavljanje slobodno izabranog ili prihvaćenog zanimanja?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo i drugo pitanje:

                           (a)

                           Jesu li pojmom „komercijalni zračni prijevoz” u smislu FCL.065 točke (b) odnosno definicijom tog pojma u FCL.010 Priloga I. Uredbi (EU) br. 1178/2011 obuhvaćeni i tzv. prazni letovi u sklopu komercijalne djelatnosti zračnog prijevoznika prilikom kojih se ne prevoze ni putnici ni roba i pošta?

                           (b)

                           Jesu li pojmom „komercijalni zračni prijevoz” u smislu FCL.065 točke (b) odnosno definicijom tog pojma u FCL.010 Priloga I. Uredbi (EU) br. 1178/2011 obuhvaćeni obuka i provođenje ispita prilikom kojih se pilot koji je navršio 65 godina nalazi u pilotskoj kabini zrakoplova kao neletački član posade?

      (1)  Uredba Komisije (EU) br. 1178/2011 od 3. studenoga 2011. o utvrđivanju tehničkih zahtjeva i administrativnih postupaka vezano za članove posade zrakoplova u civilnom zrakoplovstvu u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 311, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 15., str. 102.)


title: Predmet C-143/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Catia Passeri protiv Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Catia Passeri protiv Fondazione Teatro dell’Opera di Roma
   (Predmet C-143/17)
   (2017/C 249/26)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Catia Passeri

      Tuženik: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelu nediskriminacije na temelju spola, predviđenom Direktivom 2006/54 (1) i Poveljom Europske unije o temeljnim pravima (članak 21.) nacionalna odredba poput članka 3. stavka 7. Uredbe sa zakonskom snagom br. 64 od 30. travnja 2010., koja je pretvorena u Zakon br. 100 od 29. lipnja 2010., u skladu s kojom „je za radnike u sektoru izvedbene umjetnosti koji pripadaju kategoriji profesionalnih plesača i balerina, dob za umirovljenje za muškarce i žene utvrđena na navršenih 45 godina života uz primjenu, za radnike na koje se u cijelosti primjenjuje sustav doprinosa ili mješoviti sustav, koeficijenta konverzije koji se odnosi na višu dob, predviđenog člankom 1. podstavkom 6. Zakona br. 335 od 8. kolovoza 1995. U razdoblju od dvije godine koje slijede nakon datuma stupanja na snagu ove odredbe, radnicima koji se spominju u ovom stavku, koji su zaposleni na neodređeno vrijeme i koji su navršili ili prekoračili dob za umirovljenje, dana je mogućnost odabira, koja se svake godine može produljiti, da ostanu u službi. Takav odabir mora se izvršiti putem formalnog zahtjeva koji treba podnijeti ENPALS-u u roku od dva mjeseca od datuma stupanja na snagu ove odredbe ili barem tri mjeseca prije stjecanja prava na mirovinu, i to ne dovodeći u pitanje najvišu dobnu granicu za umirovljenje od 47 godina života za žene i 52 godine života za muškarce”?

      (1)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka) (SL L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)


title: Predmet T-584/15: Tužba podnesena 7. listopada 2015. – POA protiv Komisije

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/40

         Tužba podnesena 7. listopada 2015. – POA protiv Komisije
   (Predmet T-584/15)
   (2015/C 406/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) (Latsia, Cipar) (zastupnik: N. Korogiannakis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije da spis CY/PDO/0005/01243 koju su podnijela tijela Republike Cipar zadovoljava uvjete Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012 o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL 2012 L 343, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 25., str. 31., kako je predviđeno člankom 50. stavkom 1. te uredbe, te ju objavi u Službenom listu Europske Unije s referentnim brojem 2015/C 246/12;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci Komisije o usklađenosti zahtjeva CY/PDO/0005/01243 s Uredbom (EU) br. 1151/2012

                           —

                           Zahtjev CY/PDO/0005/01243 odstupa od standarda CYS 94 (Dio 1. i 2.) 1985 u pogledu sadržaja mlijeka u proizvodnom postupku „Halloumi”.

                           —

                           Zahtjev CY/PDO/0005/01243 krši članak 7. Uredbe (EU) br. 1151/2012.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da Komisija nije provjerila uskađenost zahtjeva CY/PDO/0005/01243 s postupkom propisanim Uredbom (EU) br. 1151/2012

                           —

                           Nije postojao razuman rok za ulaganje žalbe.

                           —

                           Nacionalna tijela nisu pomno ispitala prigovor koji je uložio tužitelj.


title: Predmet T-653/16: Tužba podnesena 19. rujna 2016. – Malta protiv Komisije

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/18

         Tužba podnesena 19. rujna 2016. – Malta protiv Komisije
   (Predmet T-653/16)
   (2016/C 428/20)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Malta (zastupnik: A. Buhagiar, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu odluku od 13. srpnja 2016. donesenu na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1) o zahtjevu za pristup dokumentima zabilježenim pod referentnim brojem GESTDEM 2015/5711;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se nepoštivanju postupovnih rokova koji su predviđeni Uredbom br. 1049/2001;

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešnom postupanju sa zahtjevom za pristup dokumentima kao sa novim zahtjevom;

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na nezakonitom proširenju opsega zahtjeva za pristup dokumentima u fazi obrade ponovnih zahtjeva;

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tuženikovom uključivanju, u pobijanu odluku, dokumenata koje treba dostaviti trećoj strani čije bi otkrivanje javnosti bilo protivno članku 113. Uredbe br. 1224/2009 (2).

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009.o uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike, o izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ) br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ) br. 509/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ) br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i o stavljanju izvan snage uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006 (SL 2009., L 343, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 1., str. 113.)


title: Predmet C-483/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. rujna 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato protiv Albini & Pitigliani SpA

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. rujna 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato protiv Albini & Pitigliani SpA
   (Predmet C-483/15)
   (2015/C 381/24)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

      Tuženik: Albini & Pitigliani SpA

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelo proporcionalnosti, koje mora biti vodilja u postupku odmjeravanja sankcija – kako je to propisano u članku 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – tumačenju članka 23. stavka 2. točke (a) Uredbe br. 1/2003 (1), koje je Europska komisija zauzela u Smjernicama o metodi za izračunavanje novčanih kazni (2006/C 201/02) i relevantnoj praksi, koja je primjenjiva i na nacionalnoj razini – prema kojem se sankcija, koju valja izreći poduzetnicima koje su prekršili zabranu sporazuma koji ograničavaju tržišno natjecanje, računa primjenom okolnosti na osnovni iznos koji je dobiven na temelju izračuna različitih čimbenika o kojima valja voditi računa u smislu propisa EU-a i, u svakom slučaju, prije smanjenja na 10 % ukupnog prometa, s time da postoji mogućnost da se pokaže da je primjena olakotnih okolnosti na osnovni iznos dovoljna da se proizvede učinak individualizacije sankcije, u pogledu koje su okolnosti predodređene promjenom predmetnog iznosa zbog posebnih karakteristika konkretnog slučaja?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet C-679/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 25. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – Ultra-Brag AG protiv Hauptzollamt Lörrach (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Nastanak carinskog duga nezakonitim unosom robe — Pojam dužnika — Zaposlenik pravne osobe koja je provela nezakonit unos — Utvrđenje prijevare ili očite nepažnje)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/5

         Presuda Suda (treće vijeće) od 25. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – Ultra-Brag AG protiv Hauptzollamt Lörrach
   (Predmet C-679/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Nastanak carinskog duga nezakonitim unosom robe - Pojam dužnika - Zaposlenik pravne osobe koja je provela nezakonit unos - Utvrđenje prijevare ili očite nepažnje))
   (2017/C 078/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ultra-Brag AG

      Tuženik: Hauptzollamt Lörrach

      Izreka

               1.

               Članak 202. stavak 3. prvu alineju Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1791/2006 od 20. studenoga 2006., treba tumačiti na način da se pravna osoba, čiji je zaposlenik koji nije njezin zakonski zastupnik uzrokovao nezakonit unos robe na carinsko područje Unije, može smatrati dužnikom carinskog duga koji je nastao tim unosom ako je taj zaposlenik unio predmetnu robu poštujući okvir zadaće koju mu je povjerio njegov poslodavac i izvršavajući naloge koje mu je u tu svrhu dao drugi zaposlenik tog poslodavca, koji je ovlašten u tom pogledu u okviru vlastitih dužnosti, te je na taj način u okviru svojih ovlasti postupao u ime i za račun svojeg poslodavca.

               2.

               Članak 212.a Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 1791/2006, treba tumačiti na način da radi ocjene je li poslodavac, koji je pravna osoba, postupio prijevarno ili s očitom nepažnjom u smislu tog članka, ne treba promatrati isključivo sâmog poslodavca, nego mu valja pripisati i postupanje jednog ili više zaposlenika koji su uzrokovali nezakonit unos robe, poštujući pritom okvir zadaće koju im je povjerio njihov poslodavac i postupajući u okviru svojih odnosnih ovlasti u ime i za račun svojeg poslodavca.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet T-684/15 P: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Weissenfels protiv Parlamenta („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Izvanugovorna odgovornost — Nepristranost Službeničkog suda — Osobni podaci”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/19

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Weissenfels protiv Parlamenta
   (Predmet T-684/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Izvanugovorna odgovornost - Nepristranost Službeničkog suda - Osobni podaci”))
   (2016/C 410/26)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Roderich Weissenfels (Fribourg-en-Brisgau, Njemačka) (zastupnik: G. Maximini, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: J. Steele i S. Seyr, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 24. rujna 2015., Weissenfels/Parlament (F-92/14, EU:F:2015:110), kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Roderich Weissenfels snosit će troškove.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet C-266/15 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7 travnja 2016. – Central Bank of Iran protiv Vijeća Europske unije (Žalba — Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana — Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Kriterij koji se odnosi na materijalnu, logističku ili financijsku potporu iranskoj vladi — Financijske usluge središnje banke)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/20

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 7 travnja 2016. – Central Bank of Iran protiv Vijeća Europske unije
      (Predmet C-266/15 P) (1)

      ((Žalba - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Kriterij koji se odnosi na materijalnu, logističku ili financijsku potporu iranskoj vladi - Financijske usluge središnje banke))
      (2016/C 211/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Central Bank of Iran (zastupnici: M. Lester i Z. Al-Rikabi, Barristers)

         Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnik: V. Piessevaux i M. Bishop, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Central Bank of Iran nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove koje je imalo Vijeće Europske unije.

         (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


20150731014616662015/C 270/242992015CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150619192021Predmet C-299/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2015. uputio Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) – Daniele Striani i dr., RFC. Seresien ASBL protiv Union Européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
 ---documentbreak--- C2702015HR1910120150619HR0024191202Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2015. uputio Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) – Daniele Striani i dr., RFC. Seresien ASBL protiv Union Européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
   (Predmet C-299/15)2015/C 270/24Jezik postupka: francuski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Daniele Striani i dr., RFC. Seresien ASBL

      Tuženici: Union Européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 101. UFEU-a (ili članak 102. UFEU-a) tumačiti na način da je pravilo UEFA-e, takozvani „zahtjev za proračunskom ravnotežom” ili „break-even rule” u suprotnosti s tom odredbom prava Zajednice, time što pravilo UEFA-e stvara ograničenja tržišnog natjecanja (ili zloporabe vladajućeg položaja), posebno ograničenje „po cilju” kakvo je ograničenje prava na ulaganje, koja su ili „po cilju” protutržišna ili nisu inherentna ostvarenju ciljeva kojima teži UEFA – odnosno dugoročnoj financijskoj stabilnosti nogometnog kluba te sportskom integritetu natjecanja UEFA-e – ili podredno – koja nisu proporcionalna ostvarenju tih ciljeva?

            2.

            Treba li članke 63., 56. i 45. UFEU-a (kao i članke 15. i 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima) tumačiti na način da je pravilo UEFA-e takozvana „financijska ravnoteža” ili „break-even rule” u suprotnosti s tim odredbama prava Zajednice, time što se pravilom UEFA-e stvara prepreke slobodnom kretanju (kapitala, usluga, radnika) koje nisu inherentne ostvarenju ciljeva UEFA-e – odnosno dugoročnoj financijskoj stabilnosti nogometnog kluba i sportskom integritetu natjecanja UEFA-e (i koji stoga nisu opravdani „važnim razlozima u općem interesu”) – ili podredno – koji nisu proporcionalni ostvarenju tih ciljeva?

            3.

            Treba li različite gore navedene odredbe prava Zajednice (ili neke od njih) tumačiti na način da su članci 65. i 66. Pravilnika UEFA-e „Pravilnik UEFA-e o dodijeli licenci klubovima i fair-play financiranju” u suprotnosti s tim odredbama (ili nekima od njih) time što je je pravilo UEFA-e – čak i ako su ograničenja/prepreke koje stvara inherentno povezane sa zaštitom sportskog integriteta međuklupskih natjecanja UEFA-e – neproporcionalno i/ili diskriminatorno, u dijelu u kojem daje prednost plaćanju određenim vjerovnicima – i s time povezano – uskraćuje prednost plaćanju nezaštićenim vjerovnicima, posebno agentima igrača?


title: Predmet C-122/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2017. uputio Court of Appeal (Irska) – David Smith protiv Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2017. uputio Court of Appeal (Irska) – David Smith protiv Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General
   (Predmet C-122/17)
   (2017/C 151/29)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: David Smith

      Druge stranke u postupku: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

      Prethodna pitanja

   Ako:

               i.

               relevantne odredbe nacionalnog prava predviđaju isključenje obveznog automobilskog osiguranja za osobe za koje nisu predviđena fiksna sjedala u vozilu na mehanički pogon,

               ii.

               relevantna polica osiguranja pokriva samo putnike koji se prevoze u fiksnim sjedalima i ta je polica de facto bila priznata polica osiguranja prema nacionalnom pravu u vrijeme nezgode,

               iii.

               je Sud za relevantne nacionalne odredbe koje predviđaju takvo isključenje iz pokrića već presudio da su suprotne pravu Unije u ranijoj odluci (predmet C-365/05 Farrell/Whitty) te se prema tome više nije smjelo primjenjivati,

               iv.

               je tekst nacionalnih odredbi takav da ne dopušta tumačenje koje je u skladu sa zahtjevima prava Unije,
               tada, je li u sporu između privatnih stranaka i privatnog društva za osiguranje povodom automobilske nesreće iz 1999. koja je uključivala tešku ozljedu putnika koji se nije prevozio u fiksnom sjedalu u kojem je, uz pristanak stranaka, nacionalni sud stao na stranu privatnog društva za osiguranje i državu kao tuženike, nacionalni sud prilikom neprimjene relevantnih odredaba nacionalnog prava također obvezan izuzeti od primjene isključenje iz police automobilskog osiguranja ili na neki drugi način uskratiti osiguravatelju mogućnost pozivanja na isključenje koje je bilo na snazi u to vrijeme, na način da se stranka mogla naplatiti izravno od društva za osiguranje na temelju te police? Podredno, bi li takav ishod u biti doveo do oblika horizontalnog učinka direktive prema privatnim strankama na način koji je zabranjen pravom Unije?


title: Predmet C-246/15 P: Žalba koju je 28. svibnja 2015. podnio Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 17. ožujka 2015. u predmetu T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG protiv Europske komisije

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/31

         Žalba koju je 28. svibnja 2015. podnio Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 17. ožujka 2015. u predmetu T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG protiv Europske komisije
   (Predmet C-246/15 P)
   (2015/C 236/42)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (zastupnici: J. Heithecker, J. Ylinen, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Land Hessen

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine točku 2. izreke pobijane presude u dijelu u kojem je u njoj odbijen treći žalbeni razlog u vezi sa subvencijom za ulaganja i prodaju državnog zemljišta;

               —

               ukine točke 3. do 5. izreke pobijane presude;

               —

               naloži Komisiji i saveznoj zemlji Hessen snošenje troškova žalbenog postupka.

         Osim toga žalitelj ostaje pri zahtjevima koje je postavio u prvostupanjskom postupku u dijelu u kojem se njima zahtijeva da se:

               —

               poništi Odluka Komisije C(2008)6017 final od 21. listopada 2008., državna potpora N 512/2007 – Njemačka, Abalon Hardwood Hessen GmbH u dijelu u kojem je u njoj utvrđeno da prijavljena regionalna potpora predstavlja zatečenu potporu u smislu članka 1. točke (b) (ii) Uredbe (EZ) br. 659/1999;

               —

               poništi Odluka Komisije C(2008)6017 final od 21. listopada 2008., državna potpora N 512/2007 – Njemačka, Abalon Hardwood Hessen GmbH u dijelu u kojem je u njoj utvrđeno da prodaja državnog zemljišta nije potpora u smislu članka 87. stavka 1. UEZ-a;

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka u prvostupanjskom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U ovoj žalbi je riječ o uvjetima pod kojima Komisija može odbiti pritužbu u vezi s potporom koju je podnio izravni konkurent korisnika potpore, a da pritom ne mora pokrenuti formalni istražni postupak u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.
   Žalitelj smatra da je Opći sud u pobijanoj presudi trebao prihvatiti treći tužbeni razlog kojim je prigovoreno nepokretanju formalnog istražnog postupka, ne samo – kao što se dogodilo – u pogledu prigovorene mjere potpore u obliku jamstva, nego i u pogledu daljnjih mjera potpore kojima je prigovoreno, subvencije za ulaganja i prodaje državnog zemljišta.
   Žalitelj ističe pet žalbenih razloga:

               1.

               Opći sud je u vezi sa subvencijom za ulaganja pogrešno utvrdio da je odluka od 6. prosinca 2007. nevažna za ispitivanje trećeg tužbenog razloga jer Komisija unatoč izvršenoj temeljitoj provjeri u upravnom postupku nije mogla znati za postojanje te odluke te ona usto nije mogla imati nikakav utjecaj na rezultat Komisijine provjere.

               2.

               Opći sud je počinio očitu pogrešku u ocjeni i nekoliko daljnjih pogrešaka koje se tiču prava time što je utvrdio da vještačenje o vrijednosti državnog zemljišta koje je prodano korisniku potpore upućuje na to da su zgrade koje se nalaze na zemljištu bezvrijedne.

               3.

               Opći sud je pogrešno utvrdio da je Komisija već u upravnom postupku mogla smatrati da je iznos u visini od 1 4 00  000 eura koji je oduzet od kupovne cijene utvrđene u skladu s mišljenjem vještaka odgovarao tržišnoj cijeni za rušenje svih zgrada koje su se nalazile na dijelu zemljišta koje je prodano korisniku potpore.

               4.

               Opći sud je počinio nekoliko pogrešaka koje se tiču prava prilikom ocjene članka 4. točke 6. ugovora o prodaji nekretnine, a koji propisuje da korisnik potpore mora porušiti sve zgrade koje se nalaze na zemljištu te da mora izvršiti naknadne uplate prodavatelju zemljišta ako rušenje ne bude izvršeno u cijelosti ili djelomično unutar deset godina od preuzimanja zemljišta ili se pokaže da troškovi rušenja koji su uobičajeni u prometu iznose manje od ranije navedenog iznosa od 1 4 00  000 eura.

               5.

               Opći sud je žalitelju pogrešno naložio djelomično snošenje troškova postupka jer je smatrao da je tužba bila osnovana u pogledu tri od pet prigovorenih mjera potpore i da ih je u pogledu druge dvije prigovorene mjere potpore istaknuo samo zato što ni dokumenti koji su mu dostavljeni tijekom upravnog postupka ni odluka komisije o tome nisu sadržavali detaljnije informacije.


title: Predmet T-651/16: Tužba podnesena 14. rujna 2016. – Crocs protiv EUIPO-a – Gifi Diffusion (Footwear)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/23

         Tužba podnesena 14. rujna 2016. – Crocs protiv EUIPO-a – Gifi Diffusion (Footwear)
   (Predmet T-651/16)
   (2016/C 410/33)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Crocs, Inc. (Niwot, Colorado, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Guise, D. Knight, L. Cassidy, H. Seymour, Solicitors, M. Berger, N. Hadjadj Cazier, H. Haouideg, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gifi Diffusion (Villeneuve-sur-Lot, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice „Footwear” – dizajn Zajednice br. 257 001-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. lipnja 2016. u predmetu R 853/2014-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i utvrdi da otkrivanja na web-stranici ne predstavljaju prethodno otkrivanje u smislu članka 7.; potvrdi valjanost registriranog dizajna Zajednice i odbije zahtjev za proglašenje ništavosti;

               —

               odluči o troškovima u njegovu korist.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 63. stavka 1. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 7. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet T-273/13: Tužba podnesena 17. svibnja 2013. — Sarafraz protiv Vijeća

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/12

         Tužba podnesena 17. svibnja 2013. — Sarafraz protiv Vijeća
   (Predmet T-273/13)
   (2013/C 207/79)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-199/17: Tužba podnesena 29. ožujka 2017. – QD. protiv EUIPO-a

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/38

         Tužba podnesena 29. ožujka 2017. – QD. protiv EUIPO-a
   (Predmet T-199/17)
   (2017/C 161/54)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: QD (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

      Tuženik: Europski ured za intelektualno vlasništvo

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku EUIPO-a od 2. lipnja 2016., o koja je tužitelju dostavljena 3. lipnja 2016., o odbijanju drugog produženja tužiteljeva ugovora kao člana privremenog osoblja sukladno članku 2. točki (f) CEOS; i

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi mjerodavnih odredbi Pravilnika o osoblju za dužnosnike i uvjeta zaposlenja, i to članka 110. tog pravilnika, članka 2. točke (f) i članka 8. Uvjeta zaposlenja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitog pogrešci u ocjeni.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je EUIPO povrijedio svoju obvezu lojalnog postupanja i dužnost brižnog postupanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je EUIPO povrijedio načelo dobre uprave (čl. 41. st. 1., čl. 41. st. 2. i 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima).

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je EUIPO povrijedio zahtjeve Uredbe 45/2001 (1), osobito članka 27. stavka 1. i stavka 2. točke (b).

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je EUIPO povrijedio tužiteljeva legitimna očekivanja.

      (1)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 008, 2001., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.)


title: Predmet C-520/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Gemeente Borsele, Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Gemeente Borsele, Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-520/14)
   (2015/C 056/06)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelji kasacijske žalbe: Gemeente Borsele, Staatssecretaris van Financiën

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. stavak 1. točku (c) i članak 9. stavak 1. Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti tako da općinu treba smatrati poreznim obveznikom u smislu te direktive u pogledu školskog prijevoza uređenog kako je opisano u ovoj presudi?

               2.

               Treba li pri odgovoru na to pitanje to uređenje uzeti u obzir u cijelosti ili to ispitivanje treba provesti zasebno za svaku uslugu prijevoza?

               3.

               Ako je potonje slučaj: mora li se u tom slučaju razlikovati između prijevoza učenika na udaljenosti između šest i 20 kilometara te prijevoza učenika na udaljenosti većoj od 20 kilometara?

      (1)  Direktiva Vijeća od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-153/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. svibnja 2015. – Hamcho i Hamcho International protiv Vijeća („Privremena pravna zaštita — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje financijskih sredstava i zabrana ulaza i provoza preko područja Unije — Zahtjev za suspenziju primjene — Povreda formalnih zahtjeva — Nedopuštenost”)

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/20

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. svibnja 2015. – Hamcho i Hamcho International protiv Vijeća
   (Predmet T-153/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava i zabrana ulaza i provoza preko područja Unije - Zahtjev za suspenziju primjene - Povreda formalnih zahtjeva - Nedopuštenost”))
   (2015/C 221/28)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Mohamad Hamcho (Damask, Sirija); i Hamcho International (Damask) (zastupnici: A. Boesch, D. Amaudruz i M. Ponsard, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene mjera donesenih protiv tužitelja temeljem Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/108 od 26. siječnja 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 20, str. 2.), i Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2015/117 od 26. siječnja 2015. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 20, str. 85.).

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-503/15: Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2016. – Aranynektár protiv EUIPO-a – Naturval Apícola (Natür-bal) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Natür-bal — Raniji verbalni žig Europske unije NATURVAL — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/18

         Presuda Općeg suda od 3. svibnja 2016. – Aranynektár protiv EUIPO-a – Naturval Apícola (Natür-bal)
   (Predmet T-503/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Natür-bal - Raniji verbalni žig Europske unije NATURVAL - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 222/21)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi KFT (Dunavarsány, Mađarska) (zastupnik: I. Molnár, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Naturval Apícola, SL (Monserrat, Španjolska) (zastupnici: I. Valdelomar Serrano, D. Gabarre Armengol, G. Hinarejos Mulliez, E. Bayo de Gispert, J. Rodríguez Fuensalida, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. lipnja 2015. (predmet R 1158/2014-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Naturval Apícola i Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi KFT nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 354, 26. 10. 2015.


title: Predmet F-73/14: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 28. rujna 2015. – Kriscak protiv Europola (Javna služba — Osoblje Europola — Konvencija o Europolu — Pravilnik o osoblju Europola — Prilog 1. Pravilniku o osoblju Europola — Popis radnih mjesta označenih masnim slovima koje može popuniti samo osoba zaposlena pri nadležnim tijelima službama u smislu članka 2. stavka 4. Konvencije o Europolu — Radna mjesta ograničenog pristupa — Odluka Europola — Radna mjesta koja može popuniti samo osoba zaposlena pri nadležnim tijelima u smislu članka 3. Odluke o Europolu — Primjena Uvjeta zaposlenja ostalih službenika na službenike Europola — Neproduljenje ugovora o radu na određeno vrijeme člana privremenog osoblja — Odbijanje dodjele ugovora o radu na neodređeno vrijeme člana privremenog osoblja — Tužba za poništenje — Tužba za naknadu štete)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/46

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 28. rujna 2015. – Kriscak protiv Europola
   (Predmet F-73/14) (1)

   ((Javna služba - Osoblje Europola - Konvencija o Europolu - Pravilnik o osoblju Europola - Prilog 1. Pravilniku o osoblju Europola - Popis radnih mjesta označenih masnim slovima koje može popuniti samo osoba zaposlena pri nadležnim tijelima službama u smislu članka 2. stavka 4. Konvencije o Europolu - Radna mjesta ograničenog pristupa - Odluka Europola - Radna mjesta koja može popuniti samo osoba zaposlena pri nadležnim tijelima u smislu članka 3. Odluke o Europolu - Primjena Uvjeta zaposlenja ostalih službenika na službenike Europola - Neproduljenje ugovora o radu na određeno vrijeme člana privremenog osoblja - Odbijanje dodjele ugovora o radu na neodređeno vrijeme člana privremenog osoblja - Tužba za poništenje - Tužba za naknadu štete))
   (2015/C 371/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: Christiana Kriscak (Den Haag, Nizozemska) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Europski policijski ured (Europol) (zastupnici: D. Neumann, J. Arnould i C. Falmagne, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o neproduljenju ugovora o radu tužiteljice i naknadu navodno pretrpljene nematerijalne i materijalne štete.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbija kao očito neosnovana.

               2.

               Europski policijski ured snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje jedne trećine troškova C. Kriscak.

               3.

               C. Kriscak snosi dvije trećine vlastitih troškova.

      (1)  SL C 380, 27. 10. 2014., str. 27.


title: Predmet C-527/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. listopada 2013. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) — Lourdes Cachaldora Fernandez protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. listopada 2013. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) — Lourdes Cachaldora Fernandez protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Predmet C-527/13)
   2014/C 9/26
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: Lourdes Cachaldora Fernandez

      Tuženici: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li unutarnja norma kao što je dodatna odredba 7a br. 1 pravilo 3. točka (b) španjolskog Općeg zakona o socijalnoj sigurnosti, koja se uglavnom odnosi na žensku populaciju i prema kojoj se pokriće prekida u uplati doprinosa koji postoje u obračunskom razdoblju za izračun osnovice invalidske mirovine a uslijedili su nakon zaposlenja u nepunom radnom vremenu, izračunava na temelju najnižih važećih osnovica za obračun doprinosa umanjenih za koeficijent sniženja za rad u nepunom radnom vremenu koji prethodi prekidu u uplati doprinosa, iako u slučaju rada u punom radnom vremenu nema sniženja, suprotna članku 4. Direktive Vijeća (1) 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj primjeni načela jednakog postupanja prema ženama i muškarcima u pitanjima socijalne sigurnosti?

               2.

               Je li unutarnja norma kao što je dodatna odredba 7a br. 1 pravilo 3. točka (b) španjolskog Općeg zakona o socijalnoj sigurnosti koja se uglavnom odnosi na žensku populaciju i prema kojoj se pokriće prekida u uplati doprinosa koji postoje u obračunskom razdoblju za izračun osnovice za invalidsku mirovinu, a uslijedili su nakon zaposlenja u nepunom radnom vremenu, izračunava na temelju najnižih važećih osnovica za obračun doprinosa umanjenih za koeficijent sniženja za rad u nepunom radnom vremenu koji prethodi prekidu u uplati doprinosa, iako u slučaju rada u punom radnom vremenu nema sniženja, protivna odredbi 5., stavku 1. točki (a) Direktive Vijeća (2) 97/81/EZ od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC?

      (1)  SL L 6, 10.1.1979., str. 24. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5. svezak 3., str. 7.)

      (2)  SL L 14, 20.1.1998., str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5. svezak 3., str. 131.)


title: Predmet C-237/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. rujna 2014. – Europska komisija protiv Francuske Republike (Povreda obveze države članice — Direktiva 91/676/EEZ — Članak 5. stavak 4. — Prilog II, A, točke 1. do 3. i 5. — Prilog III stavak 1. točke 1. do 3. i stavak 2. — Zaštita voda od onečišćenja nitratima poljoprivrednog podrijetla — Razdoblja upotrebe — Kapacitet spremnika za skladištenje stajskog gnojiva — Ograničavanje upotrebe — Zabrana upotrebe gnojiva na tlu na strmom terenu ili na zaleđenom tlu ili na tlu prekrivenom snijegom — Neusklađenost nacionalnih propisa)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/3

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. rujna 2014. – Europska komisija protiv Francuske Republike
      (Predmet C-237/12) (1)

      ((Povreda obveze države članice - Direktiva 91/676/EEZ - Članak 5. stavak 4. - Prilog II, A, točke 1. do 3. i 5. - Prilog III stavak 1. točke 1. do 3. i stavak 2. - Zaštita voda od onečišćenja nitratima poljoprivrednog podrijetla - Razdoblja upotrebe - Kapacitet spremnika za skladištenje stajskog gnojiva - Ograničavanje upotrebe - Zabrana upotrebe gnojiva na tlu na strmom terenu ili na zaleđenom tlu ili na tlu prekrivenom snijegom - Neusklađenost nacionalnih propisa))
      (2014/C 395/04)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve, B. Simon i J. Hottiaux, agenti)

         Tuženik: Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, S. Menez i D. Colas, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Time što nije donijela mjere nužne za osiguravanje potpune i ispravne primjene svih zahtjeva koji su stavljeni pred nju člankom 5. stavkom 4. Direktive Vijeća 91/676/EEZ od 12. prosinca 1991. o zaštiti voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih izvora u vezi s njezinim Prilogom II, A, točkama 1. do 3. i 5. te Prilogom III stavkom 1. točkama 1. do 3. i stavkom 2., Francuska Republika povrijedila je svoje obveze iz navedene direktive zato što u nacionalnim propisima donesenim radi njezine primjene:

                              —

                              nisu predviđena razdoblja zabrane upotrebe gnojiva vrste I za velike kulture posijane u jesen i za livade koje su zasađene prije više od šest mjeseci

                              —

                              je razdoblje zabrane upotrebe gnojiva vrste I za velike kulture posijane u proljeće ograničeno na mjesece srpanj i kolovoz;

                              —

                              je razdoblje zabrane upotrebe gnojiva vrste II za velike kulture posijane u jesen ograničeno na razdoblje od 1. studenoga do 15. siječnja, a zabrana upotrebe gnojiva vrste III za iste kulture nije produljena nakon 15. siječnja;

                              —

                              razdoblje zabrane upotrebe gnojiva vrste II za velike kulture posijane u proljeće nije produljeno nakon 15. siječnja;

                              —

                              je razdoblje zabrane upotrebe gnojiva vrste II za livade zasađene prije više od šest mjeseci predviđena jedino nakon 15. studenoga, te zabrana upotrebe gnojiva vrste III za navedene livade i u planinskim područjima nije produžena do kraja mjeseca veljače;

                              —

                              će do 1. srpnja 2016. izračun skladišnih kapaciteta još uvijek moći uzimati u obzir kalendar zabrane upotrebe koji nije sukladan zahtjevima direktive;

                              —

                              je skladištenje kompaktnog gnojiva koje sadrži slamu dozvoljeno na polju u trajanju od 10 mjeseci;

                              —

                              nacionalni propisi ne vode računa o tome da poljoprivrednici i nadzorna tijela budu u stanju ispravno izračunati količinu dušika koji se može upotrijebiti kako bi se zajamčila uravnotežena gnojidba;

                              —

                              su u pogledu mliječnih krava količine ispuštenog dušika utvrđene na osnovi količine ispuštenog dušika koja ne vodi računa o različitim nivoima proizvodnje mlijeka i na osnovi koeficijenta volatizacije od 30 %;

                              —

                              su za druga goveda vrijednosti ispuštanja dušika utvrđene na osnovi koeficijenta volatizacije od 30 %;

                              —

                              vrijednosti ispuštanja dušika za kruta gnojiva svinjskog podrijetla nisu utvrđene;

                              —

                              su za perad vrijednosti ispuštanja dušika utvrđene na osnovi pogrešnog koeficijenta volatizacije od 60 %;

                              —

                              su za ovce vrijednosti ispuštanja dušika utvrđene na osnovi koeficijenta volatizacije od 30 %;

                              —

                              su za koze vrijednosti ispuštanja dušika utvrđene na osnovi koeficijenta volatizacije od 30 %;

                              —

                              su za konje vrijednosti ispuštanja dušika utvrđene na osnovi koeficijenta volatizacije od 30 %;

                              —

                              su za kuniće vrijednosti ispuštanja dušika utvrđene na osnovi koeficijenta volatizacije od 60 %;

                              —

                              nacionalni propisi ne sadrže jasne, precizne i objektivne kriterije u skladu s načelom pravne sigurnosti u pogledu upotrebe gnojiva na tlu na strmom terenu;

                              —

                              je dozvoljena upotreba gnojiva vrste I i III na zaleđenom tlu, upotreba gnojiva vrste I na snijegom prekrivenom tlu, upotreba gnojiva na tlu zaleđenom isključivo na površini zbog djelovanja ciklusa smrzavanja i odmrzavanja unutar dvadeset i četiri sata, kao i upotreba kompaktnog gnojiva koje sadrži slamu kao i kompostiranog stajskog gnojiva na zaleđenom tlu.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Francuskoj Republici nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 217, 21.7.2012.