title: Predmet T-111/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Unitec Bio protiv Vijeća („Damping — Uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine — Konačna antidampinška pristojba — Tužba za poništenje — Izravni utjecaj — Osobni utjecaj — Dopuštenost — Članak 2., stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Uobičajena vrijednost — Troškovi proizvodnje”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/29

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Unitec Bio protiv Vijeća
   (Predmet T-111/14) (1)

   ((„Damping - Uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine - Konačna antidampinška pristojba - Tužba za poništenje - Izravni utjecaj - Osobni utjecaj - Dopuštenost - Članak 2., stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Uobičajena vrijednost - Troškovi proizvodnje”))
   (2016/C 402/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentina) (zastupnici: J.-F. Bellis, R. Luff i G. Bathory, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku S. Boelaert i B. Driessen, zatim H. Marcos Fraile, agenti, uz asistenciju R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti) i European Biodiesel Board (EBB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Prost i M.-S. Dibling, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013, L 315, str. 2.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se članci 1. i 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije u dijelu u kojem se odnose na društvo Unitec Bio SA.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove kao i troškove društva Unitec Bio.

               3.

               Europska komisija i European Biodiesel Board (EBB) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-594/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – „go fair” Zeitarbeit OHG protiv Finanzamt Hamburg-Altona (Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 132. stavak 1. točka (g) — Izuzeće isporuka usluga usko povezanih uz rad koji se odnosi na socijalnu skrb i socijalnu zaštitu — Pojam „tijela koja se priznaju kao tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti” — Agencija za privremeno zapošljavanje — Stavljanje na raspolaganje kvalificiranih njegovatelja-zaposlenika — Isključenje izuzeća)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/4

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – „go fair” Zeitarbeit OHG protiv Finanzamt Hamburg-Altona
   (Predmet C-594/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 132. stavak 1. točka (g) - Izuzeće isporuka usluga usko povezanih uz rad koji se odnosi na socijalnu skrb i socijalnu zaštitu - Pojam „tijela koja se priznaju kao tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti” - Agencija za privremeno zapošljavanje - Stavljanje na raspolaganje kvalificiranih njegovatelja-zaposlenika - Isključenje izuzeća))
   (2015/C 146/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„go fair” Zeitarbeit OHG

      Tuženik: Finanzamt Hamburg-Altona

      Izreka

   Članak 132. stavak 1. točka (g) Direktive 2006/112 od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da ni državno certificirani njegovatelji, koji svoje usluge pružaju izravno osobama kojima je potrebna skrb, ni agencija za privremeno zapošljavanje, koja takve zaposlenike stavlja na raspolaganje ustanovama priznatima kao tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti, nisu obuhvaćeni pojmom „tijela koja se priznaju kao tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti” u smislu navedene odredbe.

      (1)  SL C 71, 8.3.2014.


title: Predmet T-34/12: Presuda Općeg suda od 28. studenoga 2013. — Herbacin cosmetic protiv OHIM-a — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice HERBA SHINE — Raniji verbalni nacionalni žig, žig Zajednice te međunarodni žig Herbacin — Relativni razlog za odbijanje — Stvarna uporaba ranijih žigova — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/14

         Presuda Općeg suda od 28. studenoga 2013. — Herbacin cosmetic protiv OHIM-a — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)
   (Predmet T-34/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice HERBA SHINE - Raniji verbalni nacionalni žig, žig Zajednice te međunarodni žig Herbacin - Relativni razlog za odbijanje - Stvarna uporaba ranijih žigova - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009)
   2014/C 15/19
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Njemačka) (zastupnik: J. Eberhardt, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Laboratoire Garnier et Cie (Pariz, Francuska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. studenoga 2011. (predmet R 2255/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Herbacin cosmetic GmbH i Laboratoire Garnier et Cie.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 22. studenoga 2011. (predmet R 2255/2010-1).

               2.

               OHIM-u se nalaže snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 80, 17.3.2012.


title: Predmet C-156/14: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Tamoil Italia SpA protiv Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Članak 191., stavak 2. UFEU-a — Direktiva 2004/35/EZ — Odgovornost za okoliš — Nacionalno zakonodavstvo koje ne propisuje mogućnost uprave da vlasnicima onečišćenih zemljišta koji nisu sudjelovali u tom onečišćenju naloži provođenje mjera sprečavanja i otklanjanja i koje propisuje samo obvezu naknade troškova za mjere koje provede uprava — Spojivost s načelom onečišćivač plaća, načelom opreznosti, načelom preventivnog djelovanja i načelom da se šteta nanesena okolišu popravlja ponajprije na samom izvoru)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/12

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Tamoil Italia SpA protiv Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare
   (Predmet C-156/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Članak 191., stavak 2. UFEU-a - Direktiva 2004/35/EZ - Odgovornost za okoliš - Nacionalno zakonodavstvo koje ne propisuje mogućnost uprave da vlasnicima onečišćenih zemljišta koji nisu sudjelovali u tom onečišćenju naloži provođenje mjera sprečavanja i otklanjanja i koje propisuje samo obvezu naknade troškova za mjere koje provede uprava - Spojivost s načelom onečišćivač plaća, načelom opreznosti, načelom preventivnog djelovanja i načelom da se šteta nanesena okolišu popravlja ponajprije na samom izvoru))
   (2016/C 038/16)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tamoil Italia SpA

      Tuženik: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

      uz sudjelovanje: Provincia di Venezia, Comune di Venezia, Regione Veneto

      Izreka

   Direktivu 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu valja tumačiti na način da se ne protivi nacionalnom propisu poput onoga u glavnom postupku koji, u slučaju da je nemoguće identificirati počinitelja koji je odgovoran za navedeno onečišćenje ili da je od njega nemoguće dobiti naknadu štete, ne dopušta upravnom tijelu da nametne izvršavanje hitnih mjera sigurnosti i zaštite vlasniku tog zemljišta koji nije odgovoran za onečišćenje, propisujući na teret ovog posljednjeg samo plaćanje odštete koja je ograničena na vrijednost lokacije nakon primjene mjera zaštite.

      (1)  SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet C-116/12: Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Dioikitiko Protodikeio Serron — Grčka) — Ioannis Christodolou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE protiv Elliniko Dimosio (Carinska vrijednost — Roba izvezena u treće zemlje — Izvozne subvencije — Prerada u trećim zemljama koja se ne smatra bitnom — Ponovni izvoz robe u područje Europske unije — Određivanje carinske vrijednosti — Transakcijska vrijednost)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/8

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Dioikitiko Protodikeio Serron — Grčka) — Ioannis Christodolou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE protiv Elliniko Dimosio
   (Predmet C-116/12) (1)

   (Carinska vrijednost - Roba izvezena u treće zemlje - Izvozne subvencije - Prerada u trećim zemljama koja se ne smatra bitnom - Ponovni izvoz robe u područje Europske unije - Određivanje carinske vrijednosti - Transakcijska vrijednost)
   2014/C 52/12
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Dioikitiko Protodikeio Serron

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christoudolou, Afoi N. Christodolou AE

      Tuženik: Elliniko Dimosio

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Dioikitiko Protodikeio Serron — tumačenje članaka 24., 29., 32. i 146. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) — Carinska vrijednost — Transakcijska vrijednost — Određivanje — Izvezena roba u odnosu na koju je obrada ili prerada obavljena u zemlji izvoza nedostatna da bi ju se smatralo podrijetlom zemlje u kojoj je obavljena posljednja prerada u smislu članka 24. Uredbe i u odnosu na koju nije primijenjen carinski postupak vanjske proizvodnje radi ponovnog uvoza u zemlji prvotnog izvoza

      Izreka

               1.

               Članci 29. i 32. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 82/97 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. prosinca 1996., moraju se tumačiti tako da se primjenjuju prilikom određenja carinske vrijednosti robe uvezene na temelju ugovora za koji, iako definiran kao ugovor o prodaji, proizlazi da je u stvari ugovor o obradi ili preradi. U okviru tog utvrđenja nije od značaja okolnost ispunjavaju li obrada ili prerada pretpostavke iz članka 24. te uredbe kako bi se za predmetnu robu smatralo da potječe iz zemlje u kojoj su obavljene te radnje.

               2.

               Članci 29. i 32. Uredbe br. 2913/92, u izmijenjenom tekstu na temelju Uredbe br. 82/97, moraju se tumačiti tako da se prilikom određenja carinske vrijednosti mora voditi računa o vrijednosti izvozne subvencije koja je odobrena za robu i koja je ostvarena praksom koja se sastoji od primjene odredbi prava Unije s ciljem da se nepošteno ostvari korist.

      (1)  SL C 138, 12.5.2012.


title: Predmet C-326/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Rita van Caster, Patrick van Caster protiv Finanzamt Essen-Süd (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje kapitala — Članak 63. UFEU-a — Oporezivanje dohotka od investicijskih fondova — Obveze investicijskog fonda u vezi s obavještavanjem i objavom određenih informacija — Paušalno oporezivanje dohotka od investicijskih fondova koji ne poštuju obveze obavještavanja i objavljivanja)

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Rita van Caster, Patrick van Caster protiv Finanzamt Essen-Süd
   (Predmet C-326/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje kapitala - Članak 63. UFEU-a - Oporezivanje dohotka od investicijskih fondova - Obveze investicijskog fonda u vezi s obavještavanjem i objavom određenih informacija - Paušalno oporezivanje dohotka od investicijskih fondova koji ne poštuju obveze obavještavanja i objavljivanja))
   (2014/C 439/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rita van Caster, Patrick van Caster

      Tuženik: Finanzamt Essen-Süd

      Izreka

   Članak 63. UFEU-a treba tumačiti tako da se protivi nacionalnom zakonodavstvu poput onoga u glavnom postupku prema kojemu nepoštovanje obveza od strane nerezidentnog investicijskog fonda u pogledu priopćavanja i objavljivanja određenih informacija propisanih tim zakonodavstvom — koje se primjenjuju neovisno o tomu je li riječ o rezidentnom ili nerezidentnom fondu — dovodi do paušalnog oporezivanja dohotka koji porezni obveznik ostvaruje od navedenog investicijskog fonda jer navedeno zakonodavstvo ne dopušta poreznom obvezniku da pruži dokaze ili informacije na temelju kojih se može utvrditi stvarni iznos tog dohotka.

      (1)  SL C 303, 6.10.2012.


title: Predmet F-83/15: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 1. ožujka 2016. – Pujante Cuadrupani protiv GSA (Javna služba — Zapošljavanje — Član privremenog osoblja — Otkaz po isteku probnog rada — Tužba za poništenje podnesena protiv odluke o otkazu i protiv odluke kojom se potvrđuje odluka o otkazu — Dopuštenost — Članak 14. stavak 3. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika — Zlouporaba ovlasti i postupka — Očita pogreška u ocjeni — Prava na obranu — Savjetovanje zajedničkog odbora za ocjenjivanje — Mišljenje koje se temelji na ispitivanju pisanih podnesaka, bez tužiteljevog saslušanja — Nepostojanje povrede prava na obranu)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/48

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 1. ožujka 2016. – Pujante Cuadrupani protiv GSA
   (Predmet F-83/15) (1)

   ((Javna služba - Zapošljavanje - Član privremenog osoblja - Otkaz po isteku probnog rada - Tužba za poništenje podnesena protiv odluke o otkazu i protiv odluke kojom se potvrđuje odluka o otkazu - Dopuštenost - Članak 14. stavak 3. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Zlouporaba ovlasti i postupka - Očita pogreška u ocjeni - Prava na obranu - Savjetovanje zajedničkog odbora za ocjenjivanje - Mišljenje koje se temelji na ispitivanju pisanih podnesaka, bez tužiteljevog saslušanja - Nepostojanje povrede prava na obranu))
   (2016/C 136/68)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Antonio Pujante Cuadrupani (Murcia, Španjolska) (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija za europski GNSS (zastupnici: O. Lambinet i D. Petrlík, agenti, D. Waelbroeck i A. Duron, odvjetnici)

      Predmet

   Poništenje izvješća o ocjeni probnog rada tužitelja i kasnija odluka izvršnog direktora tuženika da mu da otkaz po isteku probnog rada.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               A. Pujante Cuadrupani snosit će vlastite troškove kao troškove Agencije za europski GNSS.

      (1)  SL C 279, 24. 8. 2015., str. 60.


title: Predmet T-589/15: Rješenje Općeg suda od 18. ožujka 2016. – Eurorail protiv Komisije i INEA-e

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/21

         Rješenje Općeg suda od 18. ožujka 2016. – Eurorail protiv Komisije i INEA-e
   (Predmet T-589/15) (1)

   (2016/C 165/28)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-179/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 15. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank protiv L. F. Evansa (Zahtjev za prethodnu odluku – Određivanje zakonodavstva primjenjivog na radnika u području socijalne sigurnosti – Uredba (EEZ) br. 1408/71 – Primjenjivost – Zapošljavanje državljanina države članice u konzulatu treće države koji je uspostavljen na državnom području druge države članice u kojoj taj državljanin boravi – Bečka konvencija o konzularnim odnosima – Članak 71. stavak 2. – Nacionalno zakonodavstvo koje osobama s trajnim boravištem odobrava olakšice, povlastice i imunitete)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/4

      Presuda Suda (peto vijeće) od 15. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank protiv L. F. Evansa
      (Predmet C-179/13) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Određivanje zakonodavstva primjenjivog na radnika u području socijalne sigurnosti - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Primjenjivost - Zapošljavanje državljanina države članice u konzulatu treće države koji je uspostavljen na državnom području druge države članice u kojoj taj državljanin boravi - Bečka konvencija o konzularnim odnosima - Članak 71. stavak 2. - Nacionalno zakonodavstvo koje osobama s trajnim boravištem odobrava olakšice, povlastice i imunitete)
      (2015/C 073/05)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Centrale Raad van Beroep

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Tuženik: L.F. Evans

         Izreka

      Članak 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006., u vezi s člankom 16. te uredbe, treba tumačiti u smislu da se za razdoblje tijekom kojeg je državljanin države članice bio zaposlen u konzularnom uredu treće države, koji je uspostavljen na državnom području države članice koje on nije državljanin nego na čijem državnom području boravi, na tog državljanina ne primjenjuje zakonodavstvo države članice u smislu te odredbe ako na temelju zakonodavstva države članice njegova boravišta, donesenog primjenom članka 71. stavka 2. Bečke konvencije o konzularnim odnosima, sklopljene u Beču 24. travnja 1963., navedeni državljanin nije osiguran u nacionalnom sustavu socijalne sigurnosti.

         (1)  SL C 29.6.2013., str. 189.


title: Predmet T-198/13: Rješenje Općeg suda od 3. veljače 2014. – Imax protiv OHIM-a – Himax Technologies (IMAX) ( „Žig Zajednice  — Prigovor  — Povlačenje prigovora  — Obustava postupka” )

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/35

         Rješenje Općeg suda od 3. veljače 2014. – Imax protiv OHIM-a – Himax Technologies (IMAX)
   (Predmet T-198/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   2014/C 142/45
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Imax Corporation (Mississauga, Kanada) (zastupnici: V. von Bomhard, avocat, i K. Hughes, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Himax Technologies, Inc (Hsinhua, Tajvan)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. siječnja 2013. (predmet R 740/2012-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Himax Technologies, Inc. i Imax Corporation.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-170/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. svibnja 2017. – RW protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Javna služba — Dužnosnici — Dopust i umirovljenje — Dob za umirovljenje — Članak 42.c Pravilnika o osoblju — Zahtjev za suspenziju primjene — Fumus boni juris — Hitnost — Odvagivanje interesa”)

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/26

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. svibnja 2017. – RW protiv Komisije
   (Predmet T-170/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Javna služba - Dužnosnici - Dopust i umirovljenje - Dob za umirovljenje - Članak 42.c Pravilnika o osoblju - Zahtjev za suspenziju primjene - Fumus boni juris - Hitnost - Odvagivanje interesa”))
   (2017/C 231/33)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RW (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i A.-C. Simon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke Komisije od 2. ožujka 2017. kojom se tužitelja šalje na dopust u interesu službe i automatski ga se umirovljuje s učinkom od 1. lipnja 2017.

      Izreka

               1.

               Suspendira se primjena odluke Europske komisije od 2. ožujka 2017. kojom se RW-a šalje na dopust u interesu službe i automatski ga se umirovljuje s učinkom od 1. lipnja 2017.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-781/14: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – TVR Automotive protiv OHIM-a – Cardoni (TVR ENGINEERING) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice TVR ENGINEERING — Raniji figurativni žig Zajednice TVR — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti znakova — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/43

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – TVR Automotive protiv OHIM-a – Cardoni (TVR ENGINEERING)
   (Predmet T-781/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice TVR ENGINEERING - Raniji figurativni žig Zajednice TVR - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti znakova - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 098/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Fabio Cardoni (Milano, Italija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. rujna 2014. (predmet R 2532/2013-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društva TVR Automotive Ltd i Fabija Cardonija.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu TVR Automotive Ltd snošenje troškova.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015.


title: Predmet C-376/16 P: Žalba koju je 7. srpnja 2016. podnio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 27. travnja 2016. u predmetu T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/14

         Žalba koju je 7. srpnja 2016. podnio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 27. travnja 2016. u predmetu T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-376/16 P)
   (2016/C 402/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: N. Bambara, agent, P. Wytinck, B. Hoorelbeke, advokaten)

      Druge stranke u postupku: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               u okviru glavnog zahtjeva,

                           —

                           u cijelosti ukine pobijanu presudu Općeg suda,

                           —

                           odbije tužbu za poništenje pobijane odluke i zahtjev za naknadu štete kako ih je podnio tužitelj u prvostupanjskom postupku;

               —

               u okviru podrednog zahtjeva, u cijelosti ukine pobijanu presudu Općeg suda i vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               u okviru dodatnog podrednog zahtjeva, ukine pobijanu presudu Općeg suda u dijelu u kojem je u njoj naloženo EUIPO-u da društvu European Dynamics Luxembourg naknadi štetu za gubitak prilike za dodjelu okvirnog ugovora i vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naloži tužiteljima u prvostupanjskom postupku naknadu svih troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žalba se temelji na četiri glavna žalbena razloga, i to: (1) da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava u tumačenju i primjeni načelâ jednakih mogućnosti i transparentnosti te je u svakom slučaju iskrivio činjenice, (2) da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava u tumačenju i primjeni kriterija glede očite pogreške u ocjeni te je u određenim slučajevima iskrivio činjenice, (3) da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava u primjeni članka 100. stavka 2. Opće financijske uredbe u vezi s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a i (4) da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je dosudio naknadu štete na temelju gubitka prilike.

               2.

               U okviru prvog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da je Opći sud odlučio ultra petita i tako povrijedio članak 21. Statuta Suda i članak 76. stavak 1. i članak 84. stavak 1. Poslovnika Općeg suda ili je, podredno, počinio pogrešku koja se tiče prava time što je presudio da je povreda načelâ jednakih mogućnosti i dužne pažnje mogla dovesti do ukidanja pobijane odluke, smatrajući da pobijana odluka treba biti poništena jer EUIPO nije tražio ni dobio izvatke iz kaznene evidencije društava Siemens SA i Siemens SL koji dokazuju nepostojanje razloga za isključenje iz članaka 93. i 94. Financijske uredbe. U drugom dijelu prvog žalbenog razloga žalitelj također dokazuje da je Opći sud iskrivio činjenice time što je smatrao da EUIPO nije tražio ni podnio dokaze koji bi, u skladu s člankom 134b. Detaljnih pravila za provedbu, bili dostatan dokaz nepostojanja razloga za isključenje društva Siemens SL, s obzirom na to da spis predmeta sadrži izvadak iz„registro mercantil”, a to je dokument koji je istovjetan izvatku iz kaznene evidencije u smislu članka 134b. Detaljnih pravila za provedbu.

               3.

               U okviru drugog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije ispitao jesu li utvrđene očite pogreške u ocjeni koje je počinio odbor za evaluaciju u ocjenjivanju ponude društva European Dynamics mogle utjecati na konačan ishod pobijane odluke o dodjeli ugovora. Žalitelj ističe da je Opći sud dužan ispitati bi li utvrđene očite pogreške u ocjeni dovele do drugačijeg ishoda postupka dodjele ugovora ispitujući bi li utvrđene očite pogreške u ocjeni imale učinak na bodove dodijeljene za određeni kriterij u slučaju da postoji nekoliko drugih razloga (koji nisu zahvaćeni očitom pogreškom u ocjeni) koji u jednakoj mjeri potkrepljuju dodijeljene bodove. Osim toga, žalitelj dokazuje da je Opći sud na mnogim mjestima iskrivio činjenice, primijenio pogrešne kriterije za utvrđivanje očitih pogrešaka u ocjeni time što je EUIPO-vu ocjenu činjenica jednostavno zamijenio svojom ili je počinio pogrešku koja se tiče prava smatrajući da se nedostatno obrazloženje može smatrati dokazom očite pogreške u ocjeni.

               4.

               U okviru trećeg žalbenog razloga žalitelj ističe da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je zahtijevao da u obrazloženju odluke treba biti objašnjeno kako je svaki (negativni) komentar utjecao na bodove koji su dodijeljeni za svaki potkriterij i podbod te time što je, kao takav, primijenio stroži kriterij u pogledu obveze obrazlaganja od onoga koji proizlazi iz ustaljene sudske prakse Suda. Zato je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kad je poništio pobijanu odluku zbog povrede članka 100. stavka 2. Opće financijske uredbe u vezi s člankom 296. UFEU-a.

               5.

               U okviru četvrtog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je dosudio naknadu štete prvom tužitelju u prvostupanjskom postupku, s obzirom na to da nije dokazan jedan od kumulativnih pretpostavki za postojanje izvanugovorne odgovornosti institucija EU-a (odnosno, postojanje nezakonitog ponašanja). Podredno, žalitelj ističe da bi, čak i ako njegova žalba bude prihvaćena samo na temelju prvog žalbenog razloga, pobijana presuda ipak trebala biti ukinuta jer nameće obvezu plaćanja štete, s obzirom na to da u tom predmetu nije dokazano postojanje uzročne veze između preostalog nezakonitog ponašanja (očita pogreška u ocjeni i nepostojanje obrazloženja) i navodne štete. Podredno, žalitelj dokazuje da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je dosudio naknadu štete zbog gubitka prilike, s obzirom na to se da takav temelj za naknadu štete ne može smatrati općim načelom zajedničkim pravima država članica te je stoga povrijedio izričitu odredbu članka 340. UFEU-a.


title: Predmet C-543/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Cour constitutionnelle (Belgija) – Ordre des barreaux francophones et germanophone i dr. protiv Conseil des ministres

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Cour constitutionnelle (Belgija) – Ordre des barreaux francophones et germanophone i dr. protiv Conseil des ministres
   (Predmet C-543/14)
   (2015/C 046/31)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour constitutionnelle

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ordre des barreaux francophones et germanophone i dr.,
   Vlaams Netwerk van Verenigingen waar armen het woord nemen ASBL i dr.,
   Jimmy Tessens i dr.,
   Orde van Vlaamse Balies,
   Ordre des avocats du barreau d’Arlon i dr.

      Tuženik: Conseil des ministres

      Prethodna pitanja

               1.

                           a)

                           Je li, podvrgavajući pružanje usluga koje obavljaju odvjetnici PDV-u bez uzimanja u obzir, u pogledu prava na pomoć odvjetnika i načela ravnopravnosti, okolnosti je li stranka koja ne uživa pravo na besplatnu pravnu pomoć obveznik PDV-a, Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u svezi s člankom 14. Međunarodnog pakta o građanskim i političkim pravima i člankom 6. Europske konvencije o ljudskim pravima, s obzirom na to da taj članak priznaje svakome pravo na pravično suđenje, mogućnost biti savjetovan, branjen i zastupan i pravo na besplatnu pravnu pomoć za osobe koje nemaju dostatna sredstva, ako je takva pomoć potrebna za osiguravanje učinkovitoga pristupa pravosuđu?

                           b)

                           Je li, iz istih razloga, Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28 studenoga 2006. u skladu s člankom 9. stavcima 4. i 5. Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša, potpisane u Arhusu 25. lipnja 1998., s obzirom na to da te odredbe predviđaju pravo na pristup pravosuđu a da trošak tih postupaka ne može biti toliko skup da onemogući njihovo provođenje i kroz „uspostavljanje odgovarajućih pomoćnih mehanizama za uklanjanje ili smanjivanje novčanih i drugih prepreka pristupu pravosuđu”?

                           c)

                           Mogu li usluge koje pružaju odvjetnici u okviru nacionalnog sustava besplatne pravne pomoći biti uključene u usluge navedene u članku 132. stavku 1. točki (g) gore navedene Direktive 2006/112/EZ, koje su usko vezane uz socijalnu skrb i socijalnu zaštitu, ili mogu biti izuzete na temelju neke druge odredbe Direktive? U slučaju negativnog odgovora na to pitanje, je li Direktiva 2006/112/EZ, tumačena u smislu da ne dopušta izuzeće od PDV-a za usluge koje pružaju odvjetnici u korist stranaka koje uživaju pravo na besplatnu pravnu pomoć u okviru nacionalnog sustava besplatne pravne pomoći, u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u svezi s člankom 14. Međunarodnog pakta o građanskim i političkim pravima i člankom 6. Europske konvencije o ljudskim pravima?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na pitanja navedena u točki 1., je li članak 98. Direktive 2006/112/EZ, s obzirom na to da ne predviđa mogućnost primjene snižene stope PDV-a za usluge koje pružaju odvjetnici, ako je potrebno, ovisno o tome je li stranka koja ne uživa pravo na besplatnu pravnu pomoć obveznik PDV-a, u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u svezi s člankom 14. Međunarodnog pakta o građanskim i političkim pravima i člankom 6. Europske konvencije o ljudskim pravima, s obzirom na to da taj članak priznaje svakome pravo na pravično suđenje, mogućnost biti savjetovan, branjen i zastupan i pravo na besplatnu pravnu pomoć za osobe koje nemaju dostatna sredstva, ako je takva pomoć potrebna za osiguravanje učinkovitoga pristupa pravosuđu?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na pitanja navedena u točki 1., je li članak 132. Direktive 2006/112/EZ u skladu s načelima jednakosti pred zakonom i nediskriminacije, sadržanima u člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i u članku 9. Ugovora o Europskoj uniji, u svezi s člankom 47. te Povelje, jer ne predviđa, među aktivnostima od javnog interesa, izuzeće od PDV-a u korist isporuka odvjetničkih usluga, dok su druge usluge izuzete kao aktivnosti od javnog interesa, na primjer isporuka usluga koju obavljaju javne poštanske službe, različite medicinske usluge ili usluge u vezi s obrazovanjem, spotom ili kulturom, iako razlika u tretmanu odvjetničkih usluga i usluga izuzetih prema članku 132. Direktive izaziva dovoljne sumnje, s obzirom na to da odvjetničke usluge pridonose poštivanju određenih temeljnih prava?

               4.

                           a)

                           U slučaju negativnog odgovora na pitanja navedena u točkama 1. i 3., može li se članak 371. Direktive 2006/112/EZ tumačiti, u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, na način da ovlašćuje državu članicu Unije da djelomično zadrži izuzeće odvjetničkih usluga ukoliko su te usluge pružene strankama koje nisu obveznici PDV-a?

                           b)

                           Može li se članak 371. Direktive 2006/112/EZ također tumačiti, u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, na način da ovlašćuje državu članicu Unije da djelomično zadrži izuzeće odvjetničkih usluga ako su te usluge pružene strankama koje uživaju pravo na besplatnu pravnu pomoć u okviru nacionalnog sustava besplatne pravne pomoći?

      (1)  SL L 347, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.


title: Predmet T-285/16: Rješenje Općeg suda od 15. svibnja 2017. – Dominator International protiv EUIPO-a (DREAMLINE) („Žig Europske unije — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig DREAMLINE — Apsolutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 — Članak 7. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neosnovana — Članak 126. Poslovnika”)

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/24

         Rješenje Općeg suda od 15. svibnja 2017. – Dominator International protiv EUIPO-a (DREAMLINE)
   (Predmet T-285/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig DREAMLINE - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 - Članak 7. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neosnovana - Članak 126. Poslovnika”))
   (2017/C 231/30)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Dominator International GmbH (Beč, Austrija) (zastupnik: N. Gugerbauer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. ožujka 2016. (predmet R 1669/2015-2), koja se odnosi na međunarodnu registraciju verbalnog žiga DREAMLINE u kojoj je naznačena Europska unija.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Dominator International GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 260, 18. 7. 2016.


title: Predmet C-352/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Dortmund – Njemačka) – Cartel Damage Claims (CDC) Hydrogen Peroxide SA protiv Akzo Nobel NV, Solvay SA/NV, Kemira Oyj, FMC Foret, SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Sudska nadležnost u građanskim i trgovačkim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Posebne nadležnosti — Članak 6. stavak 1. — Tužba protiv više tuženika s domicilom u različitim državama članicama koji su sudjelovali u zabranjenom sporazumu protivno članku 81. UEZ-a i članku 53. Sporazuma o europskom gospodarskom prostoru kako bi im se naložilo da solidarno nadoknade štetu i dostave podatke — Nadležnost suda pred kojim se vodi postupak u pogledu više tuženika — Povlačenje tužbe u odnosu na tuženika koji ima domicil u državi članici pred čijim sudom se vodi postupak — Nadležnost u stvarima koje se odnose na štetne radnje, delikte ili kvazi-delikte — Članak 5. stavak 3. — Sporazumi o prenošenju nadležnosti — Članak 23. — Učinkovita provedba zabrane sporazuma protivnih pravilima tržišnog natjecanja)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Dortmund – Njemačka) – Cartel Damage Claims (CDC) Hydrogen Peroxide SA protiv Akzo Nobel NV, Solvay SA/NV, Kemira Oyj, FMC Foret, SA
   (Predmet C-352/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Sudska nadležnost u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Posebne nadležnosti - Članak 6. stavak 1. - Tužba protiv više tuženika s domicilom u različitim državama članicama koji su sudjelovali u zabranjenom sporazumu protivno članku 81. UEZ-a i članku 53. Sporazuma o europskom gospodarskom prostoru kako bi im se naložilo da solidarno nadoknade štetu i dostave podatke - Nadležnost suda pred kojim se vodi postupak u pogledu više tuženika - Povlačenje tužbe u odnosu na tuženika koji ima domicil u državi članici pred čijim sudom se vodi postupak - Nadležnost u stvarima koje se odnose na štetne radnje, delikte ili kvazi-delikte - Članak 5. stavak 3. - Sporazumi o prenošenju nadležnosti - Članak 23. - Učinkovita provedba zabrane sporazuma protivnih pravilima tržišnog natjecanja))
   (2015/C 236/04)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Dortmund

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Cartel Damage Claims (CDC) Hydrogen Peroxide SA

      Tuženici: Akzo Nobel NV, Solvay SA/NV, Kemira Oyj, FMC Foret, SA

      Izreka

               1.

               Članak 6. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da se pravilo koncentracije nadležnosti u slučaju više tuženika koje ta odredba ustanovljuje može primijeniti u pogledu tužbe kojom se zahtijeva naknada štete za koju solidarno odgovaraju i u čijem se okviru zahtijeva dostava podataka, od poduzetnika koji su na geografskom i vremenskom planu na različite načine sudjelovali u jedinstvenoj i trajnoj povredi zabrane sporazuma protivnih pravilima tržišnog natjecanja predviđenih pravom Unije koja je utvrđena odlukom Komisije, i to čak i kada je tužitelj povukao tužbu u odnosu na jedinog od više tuženika koji ima domicil u državi članici u kojoj se nalazi sud pred kojim se vodi postupak, osim ako nije utvrđeno postojanje tajnog dogovora između tužitelja i navedenog tuženika s ciljem umjetnog stvaranja ili održavanja uvjeta primjene navedene odredbe na dan podnošenja te tužbe.

               2.

               Članak 5. točku 3. Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da se – kada se protiv tuženika sa sjedištima u različitim državama članicama tužbom zahtijeva naknada štete, zbog jedinstvene i trajne povrede članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u koju je utvrdila Komisija, u kojoj su sudjelovali u više država članica na različite datume i na različitim mjestima– štetni događaj dogodio u pogledu svake od navodnih žrtava pojedinačno te da svaka od tih žrtava može temeljem navedenog članka 5. točke 3. odabrati hoće li tužbu podnijeti sudu mjesta gdje je zabranjeni sporazum bio stvarno sklopljen ili, ovisno o slučaju, gdje je sklopljen posebni sporazum koji se može identificirati kao da je sam uzročni događaj štete, ili pred sudom mjesta u kojem se nalazi njeno registrirano sjedište.

               3.

               Članak 23. stavak 1. Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da omogućuje, u slučaju tužbi za naknadu štete zbog povrede članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u da se u obzir uzme sporazume o prenošenju nadležnosti sadržane u ugovorima o isporuci robe, iako se takvim uzimanjem u obzir odstupa od pravila međunarodne nadležnosti predviđenih člankom 5. točkom 3. i/ili člankom 6. točkom 1. navedene uredbe, pod uvjetom da te klauzule upućuju na sporove koji se odnose na odgovornost zbog povrede prava tržišnog natjecanja.

      (1)  SL C 298, 12. 10. 2013.


title: Predmet T-500/17: Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Hubei Xinyegang Special Tube protiv Komisije

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/25

         Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Hubei Xinyegang Special Tube protiv Komisije
   (Predmet T-500/17)
   (2017/C 318/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (Huangshi, Kina) (zastupnici: E. Vermulst i J. Cornelis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska Komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2017/804 оd 11. svibnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza (osim od lijevanog željeza) ili čelika (osim od nehrđajućeg čelika), kružnog poprečnog presjeka, vanjskog promjera većeg od 406,4 mm, podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL 2017., L 121, str. 3.), barem u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja, i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 3. stavke 2. i 3. Osnovne uredbe (1), kao i članak 3.1 i 3.2. Sporazuma o antidampingu WTO-a, određivanjem predatorskih cijena. Prema tužiteljevu mišljenju, Komisija je samo provela matematičku usporedbu cijena za 2015., a da nije napravila dinamičnu procjenu kretanja i trendova cijena u usporedbi s uvoznim i domaćim cijenama. Tužitelj nadalje ističe da Komisija također nije utvrdila predatorske cijene za proizvod kao cjelinu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 3. stavak 6. Osnovne uredbe (i članak 3.5 Sporazuma o antidampingu WTO-a) time što je analizu uzročnosti temeljila na nezakonitom određivanju sniženja cijena.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pri utvrđivanju uzročno-posljedične veze između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije, počinila očitu pogrešku time što je utvrdila da (1) postoji korelacija između dampinškog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije; i (2) da drugi čimbenici (smanjenje izvoznih rezultata i potražnje te povećanje uvoza iz drugih država) nisu pojedinačno ili skupno prekinuli tu uzročno-posljedičnu vezu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila svoju obvezu postupanja s dužnom pažnjom i dobrog upravljanja jer je odbila napraviti analizu štete i uzročnosti po pojedinim segmentima te je na taj način propustila osigurati da njezini nalazi o šteti i uzročnosti ne budu netočni.

      (1)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: Predmet C-109/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Korkein hallinto-oikeus — Finska) — Laboratoires Lyocntre protiv Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Medicinski proizvodi — Direktiva 93/42/EEZ — Lijekovi za humanu primjenu — Direktiva 2001/83/EZ — Pravo nadležnog nacionalnog tijela da proizvod stavljen na tržište u drugoj državi članici kao medicinski proizvod s oznakom CE klasificira kao lijek za humanu primjenu — Primjenjivi postupak)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/22

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Korkein hallinto-oikeus — Finska) — Laboratoires Lyocntre protiv Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
   (Predmet C-109/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Medicinski proizvodi - Direktiva 93/42/EEZ - Lijekovi za humanu primjenu - Direktiva 2001/83/EZ - Pravo nadležnog nacionalnog tijela da proizvod stavljen na tržište u drugoj državi članici kao medicinski proizvod s oznakom CE klasificira kao lijek za humanu primjenu - Primjenjivi postupak)
   2013/C 344/37
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Laboratoires Lyocntre

      Tuženici: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Korkein hallinto-oikeus — Tumačenje Direktive Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (SL L 169, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 5.) i Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenog 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.) kako je izmijenjena Direktivom 2004/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za humanu uporabu (SL L 136, str. 34.) — Vaginalni pripravak koji sadrži žive bakterije mliječne kiseline — Pravo nadležnog nacionalnog tijela da pripravak stavljen na tržište u drugoj državi članici kao medicinski proizvod s oznakom CE, u smislu Direktive 93/42, zbog njegovog farmakološkog, imunološkog ili metaboličkog djelovanja klasificira kao lijek u smislu Direktive 2001/83 — Primjenjivi postupak

      Izreka

               1.

               Klasificiranje proizvoda u državi članici kao medicinskog proizvoda s oznakom CE, na temelju Direktive Vijeća 93/42/EEZ od 14 lipnja 1993. o medicinskim proizvodima, kako je izmijenjena Direktivom 2007/47/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007., ne sprečava nadležna tijela druge države članice da klasificiraju taj isti proizvod, zbog njegova farmakološkog, imunološkog ili metaboličkog djelovanja, kao lijek u smislu članka 1. točke (2) podtočke b. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenog 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1901/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006.

               2.

               Nadležna tijela države članice, da bi mogla klasificirati kao lijek na temelju Direktive 2001/83, kako je izmijenjena Uredbom br. 1901/2006, proizvod koji je u drugoj državi članici već klasificiran kao medicinski proizvod s oznakom CE na temelju Direktive 93/42/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2007/47, moraju prije primjene postupka klasifikacije predviđenog Direktivom 2001/83, kako je izmijenjena Uredbom br. 1901/2006, primijeniti postupak predviđen člankom 18. Direktive 93/42, kako je izmijenjena Direktivom 2007/47 i, ako je potrebno, postupak predviđen člankom 8. navedene Direktive 93/42.

               3.

               Unutar iste države članice, proizvod koji, iako nije istovjetan drugom proizvodu koji je klasificiran kao lijek, ima isti sastojak i isti način djelovanja kao taj proizvod, ne može se, u načelu, stavljati u promet kao medicinski proizvod na temelju Direktive 93/42, kako je izmijenjena Direktivom 2007/47, osim ako se zbog neke druge značajke svojstvene takvom proizvodu, koja je relevantna u smislu članka 1. točke (2) podtočke b. navedene Direktive 93/42, ne zahtijeva da ga se klasificira i stavlja u promet kao medicinski proizvod, što mora utvrditi sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 133, 5.5.2012.


title: Predmet T-7/15: Tužba podnesena 8. siječnja 2015. – Leopard protiv OHIM-a – Smart Market (LEOPARD true racing)

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/24

         Tužba podnesena 8. siječnja 2015. – Leopard protiv OHIM-a – Smart Market (LEOPARD true racing)
   (Predmet T-7/15)
   (2015/C 081/31)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Leopard SA (Howald, Luksemburg) (zastupnik: P. Lê Dai, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Smart Market, SLU (Alcantarilla, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „LEOPARD true racing” – Prijava za registraciju br. 10 139 202

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. listopada 2014. u predmetu R 1866/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-117/14: Presuda Suda (deseto vijeće) od 5. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de lo Social n° 23 de Madrid – Španjolska) – Grima Janet Nisttahuz Poclava protiv Josea Maríje Arize Toledana (Zahtjev za prethodnu odluku — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su zaključili ETUC, UNICE i CEEP — Nacionalni propisi koji predviđaju ugovor o radu na neodređeno vrijeme s probnim radom u trajanju od godinu dana — Provedba prava Unije — Nepostojanje — Nenadležnost Suda)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/13

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 5. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de lo Social no 23 de Madrid – Španjolska) – Grima Janet Nisttahuz Poclava protiv Josea Maríje Arize Toledana
      (Predmet C-117/14) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su zaključili ETUC, UNICE i CEEP - Nacionalni propisi koji predviđaju ugovor o radu na neodređeno vrijeme s probnim radom u trajanju od godinu dana - Provedba prava Unije - Nepostojanje - Nenadležnost Suda))
      (2015/C 107/17)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Social no 23 de Madrid

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Grima Janet Nisttahuz Poclava

         Tuženik: Jose María Ariza Toledano

         Izreka

      Sud Europske unije nije nadležan za davanje odgovora na prethodna pitanja koja je postavio Juzgado de lo Social no 23 de Madrid (Španjolska) odlukom od 4. ožujka 2014.

         (1)  SL C 151, 19.5.2014.


title: Predmet T-722/13: Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2014. – The Directv Group protiv OHIM-a – Bolloré (DIRECTV) ( „Žig Zajednice — Zahtjev za opoziv — Povlačenje zahtjeva za opoziv — Obustava postupka” )

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/8

         Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2014. – The Directv Group protiv OHIM-a – Bolloré (DIRECTV)
   (Predmet T-722/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Zahtjev za opoziv - Povlačenje zahtjeva za opoziv - Obustava postupka”))
   2014/C 361/09
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: F. Valentin, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Bolloré (Ergué Gabéric, Francuska) (zastupnik: S. Legrand, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. listopada 2013. (predmet R 1960/2012-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Bolloré i The Directv Group, Inc.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi.

               2.

               Nalaže se tužitelju snošenje troškova, uključujući troškove tuženika i intervenijenta.

      (1)  SL C 112, 14.4.2014.


title: Predmet T-639/14: Rješenje Općeg suda od 9. veljače 2016. – DEI protiv Komisije („Državne potpore — Pritužbe — Odluke o odbijanju — Prethodna ocjena Komisije — Konačna odluka — Stavljanje pobijanog akta izvan snage — Obustava postupka”)

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/32

         Rješenje Općeg suda od 9. veljače 2016. – DEI protiv Komisije
   (Predmet T-639/14) (1)

   ((„Državne potpore - Pritužbe - Odluke o odbijanju - Prethodna ocjena Komisije - Konačna odluka - Stavljanje pobijanog akta izvan snage - Obustava postupka”))
   (2016/C 118/36)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atena, Grčka) (zastupnici: E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, A. Oikonomou, C. Synodinos i E. Salaka, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i É. Gippini Fournier, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje dopisa Komisije COMP/E3/ON/AB/ark *2014/61460 od 12. lipnja 2014. kojim je Komisija odbila tužiteljeve pritužbe u vezi s državnim potporama.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Nije potrebno odlučiti o zahtjevu za intervenciju Alouminion tis Ellados AE.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 395, 10. 11. 2014.


title: Predmet T-80/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – PT Musim Mass protiv Vijeća („Damping — Uvoz biodizela podrijetlom iz Indonezije — Konačna naplata privremenih antidampinških pristojbi — Konačne antidampinške pristojbe — Prava obrane — Članak 2. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Uobičajena vrijednost — Troškovi proizvodnje”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/28

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – PT Musim Mass protiv Vijeća
   (Predmet T-80/14) (1)

   ((„Damping - Uvoz biodizela podrijetlom iz Indonezije - Konačna naplata privremenih antidampinških pristojbi - Konačne antidampinške pristojbe - Prava obrane - Članak 2. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Uobičajena vrijednost - Troškovi proizvodnje”))
   (2016/C 402/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonezija) (zastupnici: J. García-Gallardo Gil-Fournier, A. Verdegay Mena, odvjetnici, i C. Humpe, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku S. Boelaert, a zatim H. Marcos Fraile, agenti, uz asistenciju R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti) i European Biodiesel Board (EBB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Prost i M.-S. Dibling, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za djelomično poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013, L 315, str. 2.).

      Izreka

               1.

               Poništavaju se članci 1. i 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije u dijelu u kojem se odnose na društvo PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas).

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove kao i troškove društva PT Musim Mas.

               3.

               Europska komisija i European Biodiesel Board (EBB) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 102, 7. 4. 2014.


title: Predmet T-413/13: Presuda Općeg suda od 19. ožujka 2015. – City Cycle Industries protiv Vijeća („Damping — Uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa — Proširenje konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz bicikala podrijetlom iz Kine na taj uvoz — Izbjegavanje mjera — Nesuradnja — Članci 13. i 18. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Obveza obrazlaganja — Pogreška u ocjeni — Jednako postupanje — Pristup spisu”)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/38

         Presuda Općeg suda od 19. ožujka 2015. – City Cycle Industries protiv Vijeća
   (Predmet T-413/13) (1)

   ((„Damping - Uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa - Proširenje konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz bicikala podrijetlom iz Kine na taj uvoz - Izbjegavanje mjera - Nesuradnja - Članci 13. i 18. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Obveza obrazlaganja - Pogreška u ocjeni - Jednako postupanje - Pristup spisu”))
   (2015/C 146/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: City Cycle Industries (Colombo, Šri Lanka) (zastupnici: T. Müller-Ibold i F.-C. Laprévote, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert, agent, uz asistenciju R. Bierwagena i C. Hippa, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i M. França, agenti); i Maxcom Ltd (Plovdiv, Bugarska) (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, i J. Beck, solicitor)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 501/2013 od 29. svibnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 990/2011 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa ili nemaju (SL L 153, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 126., str. 274.).

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 1. stavci 1. i 3. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 501/2013 od 29. svibnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 990/2011 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa ili nemaju, u dijelu u kojem se odnosi na City Cycle Industries.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će troškove City Cycle Industriesa kao i vlastite troškove.

               3.

               Europska komisija i Maxcom Ltd snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-383/12: Presuda Općeg suda od 16. siječnja 2014. — Ferienhäuser zum See protiv OHIM-a — Sunparks Groep (Sun Park Holidays) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za figurativni žig Zajednice Sun Park Holidays — Raniji figurativni žig Zajednice Sunparks Holiday Parks — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/35

         Presuda Općeg suda od 16. siječnja 2014. — Ferienhäuser zum See protiv OHIM-a — Sunparks Groep (Sun Park Holidays)
   (Predmet T-383/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za figurativni žig Zajednice Sun Park Holidays - Raniji figurativni žig Zajednice Sunparks Holiday Parks - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 52/65
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ferienhäuser zum See GmbH (Marienmünster, Njemačka) (zastupnici: M. Boden i I. Höfener, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Sunparks Groep NV (Den Haan, Belgija)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. lipnja 2012. (predmet R 1928/2011-4), donesene u postupku povodom prigovora između Sunparks Groep NV i Ferienhäuser zum See GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Tužitelju se nalaze snošenje troškova.

      (1)  SL C 355, 17.11.2012.


title: Predmet T-369/17: Tužba podnesena 13. lipnja 2017. – Winkler protiv Komisije

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/46

         Tužba podnesena 13. lipnja 2017. – Winkler protiv Komisije
   (Predmet T-369/17)
   (2017/C 249/63)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bernd Winkler (Grange, Irska) (zastupnik: A. Kässens, odvjetnica)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tuženika od 13. ožujka 2017. o žalbi i naloži tuženiku donošenje odluke o izračunu kapitalne vrijednosti u trenutku upisa tužiteljeva zahtjeva 14. rujna 2011.;

               —

               podredno, tuženika osudi na naknadu štete u iznosu od 19 920,39 eura, plativo na tužiteljev mirovinski račun.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda načelâ razumnog trajanja postupka, pravne sigurnosti, pravičnog postupka i povreda obvezâ obavještavanja i saslušanja

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela jednakog postupanja, zabrane diskriminacije i načela proporcionalnosti

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda zaštite legitimnih očekivanja


title: Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2013. — Spira protiv Komisije (Spojeni predmeti T-108/07 i T-354/08) ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi i zloporaba vladajućeg položaja — Tržište neobrađenih dijamanata — Sustav distribucije SOC — Odluka o odbijanju pritužbe — Nepostojanje interesa Zajednice — Postupovna prava podnositelja pritužbe — Pristup dokumentima — Obveze u području preispitivanja pritužbe — Učinci isključivanja s tržišta — Očita pogreška u utvrđenju” )

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/18

         Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2013. — Spira protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-108/07 i T-354/08) (1)

   (Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi i zloporaba vladajućeg položaja - Tržište neobrađenih dijamanata - Sustav distribucije SOC - Odluka o odbijanju pritužbe - Nepostojanje interesa Zajednice - Postupovna prava podnositelja pritužbe - Pristup dokumentima - Obveze u području preispitivanja pritužbe - Učinci isključivanja s tržišta - Očita pogreška u utvrđenju)
   2013/C 252/42
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Diamanthandel A. Spira BVBA (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: Y. van Gerven, F. Louis, A. Vallery i J. Bourgeois, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno F. Castillo de la Torre, R. Sauer i J. Bourke, zatim F. Castillo de la Torre i R. Sauer, agenti, uz asistenciju, u predmetu T-108/07, prvotno S. Drakakakisa, odvjetnika, i T. Soamesa, solicitor, zatim T. Soamesa, i u predmetu T-354/08, T. Soamesa)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: De Beers (Luxembourg, Luksemburg); i De Beers UK Ltd, ranije The Diamond Trading Co. Ltd (London, Ujedinjeno Kraljevstvo) (zastupnici: prvotno W. Allan, S. Horwitz, solicitors, i J. Ysewyn, odvjetnik, zatim W. Allan, J. Ysewyn i N. Gràcia Malfeito, solicitor, i na kraju N. Gràcia Malfeito, B. van de Walle de Ghelcke, J. Marchandise, odvjetnici, i P. Riedel, solicitor)

      Predmet

   Zahtjevi za poništenje odluka Komisije od 26. siječnja 2007. (predmet COMP/38.826/B-2 — Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice) i od 5. lipnja 2008. (predmet COMP/38.826/E-2 — De Beers/DTC Supplier of Choice) kojima se odbija pritužba tužitelja protiv intervenijenata zbog povrede članaka 81. UEZ-a i 82. UEZ-a na tržištu neobrađenih dijamanata, koja proizlazi iz njihove primjene sporazumâ o distribuciji poznatih pod nazivom „Supplier of Choice” (SOC).

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               Diamanthandel A. Spira BVBA snosit će svoje troškove kao i troškove Europske komisije.

               3.

               De Beers i De Beers UK Ltd snosit će svoje troškove.

      (1)  SL C 129, 9.6.2007.


title: Predmet F-121/13: Tužba podnesena 16. prosinca 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/53

         Tužba podnesena 16. prosinca 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-121/13)
   2014/C 52/104
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: D. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka o prijenosu prava na mirovinu tužitelja u mirovinski sustav Unije koji primjenjuje nove opće provedbene odredbe koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilnika o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku od 15. travnja 2013. o izračunu bonusa na njegova prava na mirovinu stečenog prije njegovog stupanja u službu u Komisiji;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-67/16 P: Žalba koju su 5. veljače 2016. podnijeli Comunidad Autónoma de Cataluña i el Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. studenoga 2015. u predmetu T-465/13, Comunidad Autónoma de Cataluña i CTTI protiv Komisije

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/15

         Žalba koju su 5. veljače 2016. podnijeli Comunidad Autónoma de Cataluña i el Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. studenoga 2015. u predmetu T-465/13, Comunidad Autónoma de Cataluña i CTTI protiv Komisije
   (Predmet C-67/16 P)
   (2016/C 118/18)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelji: Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (zastupnici: J. L. Buendía Sierra i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija i SES Astra

      Zahtjevi

   Žalitelji od Suda traže da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 26. studenoga 2015.

               —

               konačno odluči o tužbi za poništenje i poništi Odluku Komisije od 19. lipnja 2013. (1)

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijanom presudom potvrđena je Komisijina odluka o državnim potporama u vezi s različitim mjerama koje su španjolska javna tijela donijela kako bi zajamčila da digitalni zemaljski televizijski signal (ZTS) dopire do udaljenih područja na kojem živi samo 2,5 % stanovništva. Odlukom je utvrđeno da, što se tiče merituma, tržište navedenu uslugu ne bi nudilo da ne postoji javna intervencija. Unatoč tomu, odlukom se osporava da se radilo o usluzi od općeg gospodarskog interesa (UOGI) te se navodi da s formalnog stajališta ta usluga nije bila „jasno” određena ni povjerena javnim tijelima. Također se navodi da u svakom slučaju ta javna tijela nisu bila ovlaštena da odaberu određenu tehnologiju u trenutku uspostave UOGI-ja.

      Prvi i jedini žalbeni razlog: pogreške koje se tiču prava u tumačenju članka 14., članka 106. stavka 2. i članka 107. stavka 1. UFEU-a, Protokola br. 26. UFEU-a o uslugama od općeg interesa i Protokola br. 29. UFEU-a o sustavu javne radiodifuzije u državama članicama

   Posebice, u žalbi se naglašava da su pobijanom presudom učinjene sljedeće pogreške:

               —

               Jasno je povrijeđena granica „očite pogreške” u ispitivanju različitih akata o definiranju i povjeravanju UOGI-ja javnim tijelima.

               —

               Neopravdano je ograničena „široka margina prosudbe” država članica koja se primjenjuje kako na definiranje, tako i na „uređenje” UOGI-ja te koja uključuje odabir načina pružanja UOGI-ja i konkretne tehnologije, neovisno o tomu jesu li sadržani u aktu kojim se provodi definiranje ili u zasebnom aktu.

               —

               Pogrešno je analizirano primjenjivo španjolsko pravo.

               —

               Nije se smatralo da „definicija” UOGI-ja i „povjeravanje” UOGI-ja jednom ili većem broju poduzeća mogu odjednom biti sadržani u većem broju akata.

               —

               Nije se smatralo da „definicija” UOGI-ja i „povjeravanje” UOGI-ja ne zahtijevaju upotrebu konkretne formule ili izričaja, nego se smatralo da je potrebna materijalna i funkcionalna analiza.

               —

               Odbijena je primjenjivost Protokola br. 29 UFEU-a i UEU-a o radiodifuziji.

      (1)  Odluka Komisije od 19. lipnja 2013. o državnoj potpori SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španjolske za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima (osim u Kastilji – La Mancha) (SL 2014. L 217, str. 52.)


title: Predmet C-626/11 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA), Europske komisije, Kraljevine Nizozemske (Žalba — Europska agencija za kemikalije (ECHA) — Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Članci 57. i 59. — Tvari koje podliježu autorizaciji — Određenje akrilamida kao tvari koja izaziva najveću zabrinutost — Upis na popis tvari kandidata — Objava popisa na internetskoj stranici ECHA-e — Tužba za poništenje podnesena prije objave navedenog popisa — Dopuštenost)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/17

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA), Europske komisije, Kraljevine Nizozemske
   (Predmet C-626/11 P) (1)

   (Žalba - Europska agencija za kemikalije (ECHA) - Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Članci 57. i 59. - Tvari koje podliježu autorizaciji - Određenje akrilamida kao tvari koja izaziva najveću zabrinutost - Upis na popis tvari kandidata - Objava popisa na internetskoj stranici ECHA-e - Tužba za poništenje podnesena prije objave navedenog popisa - Dopuštenost)
   2013/C 344/27
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS (zastupnici: R. Cana, avocat i K. Van Maldegem, avocat)

      Druge stranke u postupku: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: M. Heikkilä i W. Broere, agenti, a kojima pomaže J. Stuyck, advocaat), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels i B. Koopman, agenti), Europska komisija (zastupnici: P. Oliver i E. Manhaeve, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv rješenja Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 21. rujna 2011., Polyelectrolyte Producers Group i SNF protiv ECHA (T-1/10) kojim je odbačena kao nedopuštena tužba za poništenje Odluke Europske agencije za kemikalije (ECHA) od 7. prosinca 2009. kojom je određeno da je akrilamid (EZ br. 201-173-7) tvar koja ispunjava kriterije iz članka 57. Uredbe (EZ) br.1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL L 396, str.1.), a koja je Odluka donesena temeljem članka 59. navedene Uredbe — Akt koji se može pobijati

      Izreka

               1.

               Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 21. rujna 2011., PPG i SNF/ECHA (T-1/10).

               2.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 39, 11.02.2012.


title: Predmet C-689/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2015. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH i Wolfgang Gözze protiv Verein Bremer Baumwollbörse

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2015. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH i Wolfgang Gözze protiv Verein Bremer Baumwollbörse
   (Predmet C-689/15)
   (2016/C 118/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

      Tuženik: Verein Bremer Baumwollbörse

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se uporaba pojedinačnog žiga kao oznake kvalitete za proizvode za koje se rabi smatrati uporabom žiga u smislu članka 9. stavka 1. i članka 15. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (1)?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: treba li takav žig proglasiti ništavim u skladu s člankom 52. stavkom 1. točkom (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (g) ili ga opozvati odgovarajućom primjenom članka 73. točke (c) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice ako nositelj žiga ne jamči ispunjavanje očekivanja o kakvoći koja se u prometu povezuju sa znakom redovitim nadzorom kakvoće kod svojih stjecatelja licencije?

      (1)  SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet F-106/11: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 26. lipnja 2013. — BM protiv ESB-a

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/29

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 26. lipnja 2013. — BM protiv ESB-a
   (Predmet F-106/11) (1)

   2013/C 252/74

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 25, 28.1.2012., str. 68.


title: Predmet C-285/13 P: Žalba koju je 24. svibnja 2013. podnio Bimbo, SA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 20. ožujka 2013. u predmetu T-277/12: Bimbo, SA protiv Ureda za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajn) (OHIM)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/13

         Žalba koju je 24. svibnja 2013. podnio Bimbo, SA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 20. ožujka 2013. u predmetu T-277/12: Bimbo, SA protiv Ureda za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajn) (OHIM)
   (Predmet C-285/13 P)
   2013/C 252/21

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-475/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2017. uputio Riigikohus (Estonija) – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS protiv Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2017. uputio Riigikohus (Estonija) – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS protiv Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet
   (Predmet C-475/17)
   (2017/C 347/20)
   Jezik postupka: estonski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Riigikohus

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji u kasacijskom postupku: AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS

      Druge stranke u postupku: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 401. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da je s njim neusklađen nacionalni porez koji se općenito primjenjuje i utvrđuje proporcionalno cijeni, ali koji prema mjerodavnim odredbama treba ubirati samo u stadiju prodaje robe ili usluge potrošaču tako da konačno porezno opterećenje naposljetku leži na potrošaču i koji ugrožava funkcioniranje zajedničkog sustava poreza na dodanu vrijednost (PDV) i narušava tržišno natjecanje?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.1).


title: Predmet C-571/13: Rješenje predsjednika Suda od 14. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof -Njemačka) – Annegret Weitkämper-Krug protiv NRW Bank – Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/20

         Rješenje predsjednika Suda od 14. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof -Njemačka) – Annegret Weitkämper-Krug protiv NRW Bank – Anstalt des öffentlichen Rechts
   (Predmet C-571/13) (1)

   2014/C 261/37
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet T-385/11: Presuda Općeg suda od 16. siječnja 2014. — BP Products North America p protiv Vijeća ( „Damping — Subvencije — Uvoz biodizela podrijetlom iz Sjedinjenih Država — Izbjegavanje mjera — Članak 13. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Članak 23. Uredbe (EZ) br. 597/2009 — Slični malo modificirani proizvodi — Pravna sigurnost — Zloporaba ovlasti — Očite pogreške u ocjeni — Obveza obrazloženja — Jednakost postupanja — Načelo dobre uprave” )

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/33

         Presuda Općeg suda od 16. siječnja 2014. — BP Products North America p protiv Vijeća
   (Predmet T-385/11) (1)

   (Damping - Subvencije - Uvoz biodizela podrijetlom iz Sjedinjenih Država - Izbjegavanje mjera - Članak 13. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Članak 23. Uredbe (EZ) br. 597/2009 - Slični malo modificirani proizvodi - Pravna sigurnost - Zloporaba ovlasti - Očite pogreške u ocjeni - Obveza obrazloženja - Jednakost postupanja - Načelo dobre uprave)
   2014/C 52/59
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BP Products North America, Inc. (Naperville, Illinois, États-Unis) (zastupnici: C. Farrar, solicitor, H.-J. Prieß, B. Sachs i M. Schütte, avocats, zatim C. Farrar, H.-J. Prieß, M. Schütte i K. Arend, avocat)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, uz asistenciju B. O’Connor, solicitor, i S. Gubel, avocat)

      Intervenijenti koji podržavju tuženika: Europska komisija (zastupnici: M. França i A. Stobiecka-Kuik, agents); i European Biodiesel Board (EBB) (zastupnici: O. Prost i M.-S. Dibling, avocats)

      Predmet

   Zahtjev za djelomičnim poništenjem, s jedne strane, provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 443/2011 od 5. svibnja 2011. o proširenju konačne kompenzacijske pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 598/2009 na uvoz biodizela podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država na uvoz biodizela koji je otpremljen iz Kanade, bez obzira je li deklariran kao podrijetlom iz Kanade ili ne, i o produljenju konačne kompenzacijske pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 598/2009 na uvoz biodizela u mješavini s masenim udjelom biodizela od 20 % ili manjim podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih država, te o prekidu ispitnog postupka u vezi uvoza otpremljenog iz Singapura (SL L 122, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11, svezak 56., str. 294.), i, s druge strane, provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 444/2011od 5. svibnja 2011. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 599/2009 o uvozu biodizela podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih država na uvoz biodizela poslanog iz Kanade, bez obzira na to ima li deklarirano podrijetlo iz Kanade ili ne, i o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 599/2009 na uvoz biodizela u mješavini s masenim udjelom biodizela od 20 % ili manjim, podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država, te o prekidu ispitnog postupka u vezi s uvozom poslanim iz Singapura (SL L 122, str. 12) (SL, posebno izdanje na hravtskom jeziku, poglavlje 11., svezak 82., str. 248.), u mjeri u kojoj te uredbe utječu na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se BP Products North America Inc. snošenje vlastitih troškova te također i troškova koji su nastali Vijeću Europske unije i Europskom odboru za biodizel (EBB).

               3.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 282, 24.9.2011.


title: Predmet F-115/15: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 28. travnja 2016. – Silva Rodriguez protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovina — Izračun mirovinskih prava — Premija za rukovodeće položaje — Članak 81. Poslovnika)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/44

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 28. travnja 2016. – Silva Rodriguez protiv Komisije
   (Predmet F-115/15) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovina - Izračun mirovinskih prava - Premija za rukovodeće položaje - Članak 81. Poslovnika))
   (2016/C 222/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: José Manuel Silva Rodriguez (Madrid, Španjolska) (zastupnici: N. de Montigny i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Komisijine odluke o ograničavanju tužiteljevih mirovinskih prava i za proglašenje neprimjenjivosti zaključaka voditelja uprave od 16. lipnja 2005. u dijelu u kojem se njima ograničava uračunavanje tužiteljevih mirovinskih prava, te za nalaganje tuženiku plaćanja starosne mirovine na koju ima pravo.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba José Manuela Silve Rodrigueza se djelomično odbacuje kao očito nedopuštena i djelomično odbija kao očito neosnovana.

               2.

               Silva Rodriguez snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015., str. 56.


title: Predmet F-36/13: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 3. prosinca 2013. — CT protiv Izvršne agencije za obrazovanje, audiovizualnu djelatnost i kulturu (Javna služba — Privremeni djelatnik — Ugovor na neodređeno vrijeme — Otkaz — Umanjenje ugleda službe — Gubitak povjerenja)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/39

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 3. prosinca 2013. — CT protiv Izvršne agencije za obrazovanje, audiovizualnu djelatnost i kulturu
   (Predmet F-36/13) (1)

   (Javna služba - Privremeni djelatnik - Ugovor na neodređeno vrijeme - Otkaz - Umanjenje ugleda službe - Gubitak povjerenja)
   2014/C 24/71
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: CT (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija za obrazovanje, audiovizualnu djelatnost i kulturu (zastupnici: H. Monet i B. Wägenbaur, agent i odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o otkazu ugovora o zapošljavanju tužitelja na temelju članka 47. točaka (c) i (i) Uvjeta zaposlenja za ostale službenike (RAA)

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se CT-u snošenje vlastitih troškova i troškova Izvršne agencije za obrazovanje, audiovizualnu djelatnost i kulturu.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013., str. 58.


title: Predmet T-518/13: Tužba podnesena 23. rujna 2013. — Future Enterprises protiv OHIM-a — McDonald's International Property (MACCOFFEE)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/19

         Tužba podnesena 23. rujna 2013. — Future Enterprises protiv OHIM-a — McDonald's International Property (MACCOFFEE)
   (Predmet T-518/13)
   2013/C 352/36
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Future Enterprises Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zastupnici: J. Olsen, B. Hitchens, R. Sharma i M. Henshall, Solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Sjedinjene Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 13. lipnja 2013. donesenu u predmetu R 1178/2012-1; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig MACCOFFEE za proizvode u razredima 29, 30 i 32 — registracija žiga Zajednice br. 7 307 382

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: razlozi utvrđeni u članku 53. stavku 1. točki (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkama (a) i (b), člankom 8. stavkom 2. točkom (c) i člankom 8. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašenje ništavosti je u cijelosti usvojen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009


title: Predmet T-625/14: Rješenje Općeg suda od 24. lipnja 2015. – Wm. Wrigley Jr. protiv OHIM-a (Kugla) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice u obliku kugle — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 — Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/47

         Rješenje Općeg suda od 24. lipnja 2015. – Wm. Wrigley Jr. protiv OHIM-a (Kugla)
   (Predmet T-625/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice u obliku kugle - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”))
   (2015/C 311/51)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Države) (zastupnici: M. Kinkeldey, S. Brandstätter i C. Schmitt, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. lipnja 2014. (predmet R 168/2014-5), u vezi s prijavom za registraciju figurativnog znaka koji se sastoji u obliku kugle kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Wm. Wrigley Jr. Company nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet T-217/14: Tužba podnesena 9. travnja 2014. – Gmina Kosakowo protiv Komisije

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/26

         Tužba podnesena 9. travnja 2014. – Gmina Kosakowo protiv Komisije
   (Predmet T-217/14)
   2014/C 202/33
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Gmina Kosakowo (Kosakowo, Poljska) (zastupnik: M. Leśny, pravni savjetnik [radca rawny])

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 11. veljače 2014. u predmetu SA. 35388 kojom je naloženo da Poljska od zračne luke Gdynia-Kosakowo mora tražiti povrat nezakonito isplaćene državne potpore;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog:

                           —

                           Pogrešno utvrđeno činjenično stanje na temelju kojeg je donesena pobijana odluka;

               2.

               Drugi tužbeni razlog:

                           —

                           Povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a zbog neosnovanog stajališta prema kojem je Gmina Kosakowo (Općina Kosakowo) navodno pružila javnu potporu protivno navedenoj odredbi, premda je preuzimanje udjela u društvu Port Lotniczy Gdynia – Kosakowo sp. z o.o. od strane te jedinice predstavljalo zatvaranje transakcije u vezi s ugovorom o zakupu zemljišta; nadalje, pogrešna primjena kriterija privatnog ulagača od strane Europske komisije.

               3.

               Treći tužbeni razlog:

                           —

                           Povreda sljedećih postupovnih propisa: članka 107. stavka 1. UFEU-a u vezi s člankom 5. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 zbog pogrešne primjene kriterija privatnog ulagača; članka 7. stavka 5. u vezi s člankom 13. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 zbog netočno utvrđenog iznosa potpore koju treba vratiti, u koji su uključeni i izdaci za sigurnost i infrastrukturu; članka 296. stavka 2. UFEU-a zbog nedostatka odgovarajućeg obrazloženja pobijane odluke koja ne sadrži bitne elemente na temelju kojih se može utvrditi razloge za tu odluku.


title: Predmet T-318/13: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2015. – Vita Phone protiv OHIM-a (LIFEDATA) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice LIFEDATA — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b), i članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje konkretne ocjene — Obveza obrazlaganja”)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/26

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2015. – Vita Phone protiv OHIM-a (LIFEDATA)
      (Predmet T-318/13) (1)

      ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice LIFEDATA - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b), i članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje konkretne ocjene - Obveza obrazlaganja”))
      (2015/C 107/34)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Vita Phone GmbH (Mannheim, Njemačka) (zastupnici: P. Ruess i A. Doepner-Thiele, odvjetnici)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Marten i G. Schneider, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. ožujka 2013. (predmet R 1072/2012-1), koja se odnosi na zahtjev za registraciju verbalnog žiga LIFEDATA kao žiga Zajednice.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se Vita Phone GmbH snošenje troškova.

         (1)  SL C 226, 3.8.2013.