title: Predmet C-458/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Bundesgerichtshof (Njemačka) dana 19. kolovoza 2013. — Andreas Grund kao stečajni upravitelj u stečajnom postupku na imovini SR-Tronic GmbH i dr. protiv Nintendo Co. Ltd i Nintendo of America Inc.

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/43

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Bundesgerichtshof (Njemačka) dana 19. kolovoza 2013. — Andreas Grund kao stečajni upravitelj u stečajnom postupku na imovini SR-Tronic GmbH i dr. protiv Nintendo Co. Ltd i Nintendo of America Inc.
   (Predmet C-458/13)
   2013/C 344/74
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

      Stranka koja je izjavila reviziju: Andreas Grund, kao stečajni upravitelj u stečajnom postupku na imovini SR-Tronic GmbH, Jürgen Reiser, Dirk Seidler

      Protivna stranka u revizijskom postupku: Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc.

      Prethodna pitanja

   Je li primjena nacionalnog propisa (ovdje članka 95.a stavka 3. UrhG [Gesetz über Urheberrecht und verwandte Schutzrechte — Zakon o autorskom pravu i srodnim pravima]), kojim se u nacionalno pravo prenosi članak 6. stavak 2. Direktive 2001/29/EZ (1), protivna članku 1. stavku 2. točki (a) Direktive 2001/29/EZ ako konkretna tehnička mjera ne štiti samo djela ili druge posebne predmete zaštite, nego i računalne programe?

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2001/29/EZ od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.).


title: Predmet C-111/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. veljače 2016. uputio Tribunale di Udine – kazneni postupak protiv Giorgia Fidenata i dr.

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. veljače 2016. uputio Tribunale di Udine – kazneni postupak protiv Giorgia Fidenata i dr.
   (Predmet C-111/16)
   (2016/C 191/10)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Udine

      Stranke glavnog postupka

   Giorgio Fidenato, Leandro Taboga i Luciano Taboga

      Prethodna pitanja

               1.

               Mora li Komisija u smislu članka 54. stavka 1. Uredbe br.. 178/2002 (1), kada je država članica pozove, čak i u slučaju da smatra da u odnosu na hranu i hranu za životinje ne postoj ozbiljan i očiti rizik za zdravlje ljudi, životinja ili okoliša, donijeti hitne mjere u smislu članka 53. Uredbe br. 178/2002?

               2.

               U slučaju da Komisija izvijesti o svojoj ocijeni, državu članicu koja traži donošenje mjere, ocjeni koja je suprotna zahtjevima iste i prema kojoj se sadržajno otklanja potreba donošenja hitnih mjera i kada stoga Komisija ne usvoji takve hitne mjere u smislu [članka] 34. [Uredbe] br. 1829/2003 kako je zatražila država članica, može li država članica koja traži donošenje mjere donijeti privremene hitne mjere u smislu članka 53. Uredbe br. 178/2002?

               3.

               Može li se navodima, koji se odnose na načelo opreznosti i koji se ne temelje na parametrima o postojanju teškog i očitog rizika za zdravlje ljudi, životinja i okoliš zbog uporabe hrane ili hrane za životinje, opravdati donošenje privremenih hitnih mjera države članice u smislu članka 34. Uredbe (EZ) br. 1829/2003?

               4.

               Kada je jasno i očito da je Europska komisija ocijenila da ne postoje bitni uvjeti za donošenje hitnih mjera u odnosu na hranu ili hranu za životinje, što je naknadno potvrđeno i u znanstvenom mišljenju Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA), kada je ta ocjena je u pisanom obliku dostavljena državi članici koja traži donošenje mjere, može li država članica i dalje zadržati na snazi svoje privremene hitne mjere i/ili obnoviti takve privremene hitne mjere, nakon što je isteklo privremeno vremensko razdoblje za koje su donesene?

      (1)  Uredba (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (SL L 31, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 91.)


title: Predmet C-226/15 P: Žalba koju su 18. svibnja 2015. podnijeli Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-378/13, APAL i Star Fruit protiv OHIM-a

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/7

         Žalba koju su 18. svibnja 2015. podnijeli Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-378/13, APAL i Star Fruit protiv OHIM-a
   (Predmet C-226/15 P)
   (2015/C 254/10)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelji: Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion (zastupnici: T. de Haan i P. Péters, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               poništi presudu Općeg suda Europske unije od 25. ožujka 2015. u predmetu T-378/13, EU:T:2015:186, u dijelu u kojem je njome odbijena tužba žaliteljâ koji su najprije zahtijevali izmjenu odluke četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. svibnja 2013. u predmetu R 1215/2011-4;

               —

               izmijeni odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. svibnja 2013. u predmetu R 1215/2011-4 na način da utvrdi da je tužba koju su žalitelji podnijeli tom žalbenom vijeću osnovana te slijedom toga, prihvati njihov prigovor protiv registracije prijave žiga Zajednice ENGLISH PINK br. 8610768;

               —

               naloži Uredu snošenje svih troškova koje su žalitelji imali u žalbenom postupku i u prvostupanjskom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svojoj žalbi žalitelji navode sljedeće žalbene razloge.
   Kao prvo, žalitelji smatraju da su i Opći sud i žalbeno vijeće povrijedili opće načelo pravomoćnosti konačno presuđene stvari između istih stranaka od strane suda za žigove Zajednice na temelju Uredbe (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice (1) kao i opća načela pravne sigurnosti, dobrog sudovanja i zaštite legitimnih očekivanja.
   Kao drugo, tužitelji prigovaraju Općem sudu da je povrijedio članak 65. stavak 3. iste uredbe time što nije izmijenio odluku Ureda.
   Konačno, žalitelji smatraju da, s obzirom na to da stanje postupka dopušta donošenje konačne odluke o sporu, Sud mora primijeniti članak 61. podstavak 1. Statuta Suda.

      (1)  SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet T-242/12: Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – SNCF protiv Komisije („Državne potpore — Potpore koje je Francuska provela u korist Sernam SCS — Potpore za restrukturiranje i dokapitalizaciju, jamstva i otpis dugova SNCF-a prema Sernamu — Odluka kojom su potpore proglašene nespojive s unutarnjim tržištem — Zloporaba potpore — Povrat — Gospodarski kontinuitet — Kriterij privatnog ulagača”)

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/13

         Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – SNCF protiv Komisije
   (Predmet T-242/12) (1)

   ((„Državne potpore - Potpore koje je Francuska provela u korist Sernam SCS - Potpore za restrukturiranje i dokapitalizaciju, jamstva i otpis dugova SNCF-a prema Sernamu - Odluka kojom su potpore proglašene nespojive s unutarnjim tržištem - Zloporaba potpore - Povrat - Gospodarski kontinuitet - Kriterij privatnog ulagača”))
   (2016/C 059/12)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Pariz, Francuska) (zastupnici: P. Beurier, O. Billard i V. Landes, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i B. Stromsky, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas i J. Gstalter, zatim D. Colas i J. Rossi i naposljetku D. Colas i J. Bousin, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Mory SA, u likvidaciji (Pantin, Francuska) i Mory Team, u likvidaciji (Pantin) (zastupnici: B. Vatier i F. Loubières, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2012/398/EU od 9. ožujka 2012. o državnoj potpori SA. 12522 (C 37/08) – Francuska – Primjena odluke „Sernam 2” (SL L 195, str. 19.).

      Izreka

               1.

               Tužba Société nationale des chemins de fer français (SNCF) se odbija.

               2.

               SNCF snosit će osim vlastitih troškova i troškove Europske komisije.

               3.

               Francuska Republika snosit će vlastite troškove.

               4.

               Mory i Mory Team snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 273, 8. 9. 2012.


title: Predmet T-392/12: Rješenje Općeg suda od 26. veljače 2015. – Lavazza protiv OHIM-a – Commercialunione prima (LAVAZZA A MODO MIO) („Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/48

         Rješenje Općeg suda od 26. veljače 2015. – Lavazza protiv OHIM-a – Commercialunione prima (LAVAZZA A MODO MIO)
   (Predmet T-392/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   (2015/C 138/63)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Lavazza SpA (Torino, Italija) (zastupnici: A. Vanzetti, M. Ricolfi, G. Sironi i C. Mezzetti, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: u početku F. Mattina, zatim F. Mattina i N. Bambara i naposljetku N. Bambara i P. Bullock, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Commercialunione Prima Srl (Bresso, Italija) (zastupnici: G. Celona i B. Dosi, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. lipnja 2012. (predmet R 124/2011-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Commercialunione Prima Srl i Luigi Lavazza SpA.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi.

               2.

               Tužitelju i intervenijentu nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i da svaki snosi polovicu troškova tuženika.

      (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet T-181/15: Rješenje Općeg suda od 14. ožujka 2016 – Sopra Steria Group protiv Parlamenta („Ugovori o javnoj nabavi usluga — Odluka Parlamenta o pokretanju pregovaračkog postupka bez objave poziva za nadmetanje glede pružanja informatičkih usluga — Povlačenje akta — Obustava postupka”)

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/30

         Rješenje Općeg suda od 14. ožujka 2016 – Sopra Steria Group protiv Parlamenta
   (Predmet T-181/15) (1)

   ((„Ugovori o javnoj nabavi usluga - Odluka Parlamenta o pokretanju pregovaračkog postupka bez objave poziva za nadmetanje glede pružanja informatičkih usluga - Povlačenje akta - Obustava postupka”))
   (2016/C 191/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Francuska) (zastupnici: A. Verlinden, R. Martens i J. Joossen, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Tapper Brandberg i B. Simon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Parlamenta o primjeni pregovaračkog postupka PE/ITEC-NPE-15.8 bez prethodne objave poziva za nadmetanje glede pružanja informatičkih usluga Parlamentu i drugim institucijama i agencijama Europske unije.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe se obustavlja.

               2.

               Europskom parlamentu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet C-329/13: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Unabhängiger Verwaltungssenat Wien – Austrija) – Ferdinand Stefan protiv Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Članak 99. Poslovnika — Direktiva 2003/4/EZ — Valjanost — Javni pristup informacijama o okolišu — Izuzeće od obveze objavljivanja informacija o okolišu ako bi objavljivanje negativno utjecalo na pravo svake osobe na pravedno suđenje — Fakultativna narav ovog izuzeća za države članice — Članak 6. UEU-a — Članak 47. stavak 2. Povelje)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/6

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Unabhängiger Verwaltungssenat Wien – Austrija) – Ferdinand Stefan protiv Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Predmet C-329/13) (1)

   ((Članak 99. Poslovnika - Direktiva 2003/4/EZ - Valjanost - Javni pristup informacijama o okolišu - Izuzeće od obveze objavljivanja informacija o okolišu ako bi objavljivanje negativno utjecalo na pravo svake osobe na pravedno suđenje - Fakultativna narav ovog izuzeća za države članice - Članak 6. UEU-a - Članak 47. stavak 2. Povelje))
   2014/C 261/09
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Unabhängiger Verwaltungsgericht Wien

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ferdinand Stefan

      Tuženik: Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Izreka

   Razmatranje upućenih pitanja nije otkrilo nikakav čimbenik kojim bi se dovela u pitanje valjanost Direktive 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o okolišu i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/313/EEZ.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-296/17: Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – Buck-Chemie protiv EUIPO-a – Henkel (prikaz naprave za ispiranje zahoda)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/51

         Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – Buck-Chemie protiv EUIPO-a – Henkel (prikaz naprave za ispiranje zahoda)
   (Predmet T-296/17)
   (2017/C 239/64)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Njemačka) (zastupnici: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann i C. Gehweiler, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1663618-0003

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. ožujka 2017. u predmetu R 2113/2015-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               tuženiku i ostalim strankama naloži snošenje troškova koji su nastali tužitelju u postupku pred Općim sudom i žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članaka 62. i 63. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 25. stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 3. točke (a) Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 4. stavka 1. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članaka 5. i 6. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-45/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof — Austrija) — Andreas Kainz protiv Pantherwerke AG (Prethodno pitanje — Sudska nadležnost u građanskim i trgovačkim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Odgovornost za neispravan proizvod — Roba koja se proizvodi u jednoj državi članici i prodaje u drugoj državi članici — Tumačenje pojma „mjesta u kojem se dogodio štetni događaj ili bi se on mogao dogoditi” — Mjesto događaja koji je uzrokovao štetu)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/10

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof — Austrija) — Andreas Kainz protiv Pantherwerke AG
   (Predmet C-45/13) (1)

   (Prethodno pitanje - Sudska nadležnost u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Odgovornost za neispravan proizvod - Roba koja se proizvodi u jednoj državi članici i prodaje u drugoj državi članici - Tumačenje pojma „mjesta u kojem se dogodio štetni događaj ili bi se on mogao dogoditi” - Mjesto događaja koji je uzrokovao štetu)
   2014/C 85/16
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Andreas Kainz

      Tuženik: Pantherwerke AG

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Oberster Gerichtshof — Tumačenje članka 5. točke 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.) — Odgovornost za neispravan proizvod — Roba koja se proizvodi u jednoj državi članici i prodaje u drugoj državi članici — Mjesto u kojem se dogodio štetni događaj ili bi se on mogao dogoditi — Okolnost da se mjesto nastanka štete („Erfolgsort”) nalazi u državi u kojoj se roba proizvodi — Tumačenje pojma „mjesta događaja koji je uzrokovao štetu” („Handlungsort”)

      Izreka

   Članak 5. točku 3. Uredbe Vijeća br. 44/2001 (EZ) od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da je, prilikom odlučivanja o odgovornosti proizvođača za neispravan proizvod, mjesto događaja koji je uzrokovao štetu ono mjesto gdje je proizvod u pitanju proizveden.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet T-737/15: Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Hydro Aluminium Rolled Products protiv Komisije

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/42

         Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Hydro Aluminium Rolled Products protiv Komisije
   (Predmet T-737/15)
   (2016/C 059/49)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Grevenbroich, Njemačka) (zastupnici: U. Karpenstein i K. Dingemann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije (EU) 2015/1585 od 25. studenoga 2014. o programu potpore SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (koji je provela Njemačka radi potpore obnovljive električne energije i velikih potrošača), C (2014) 8786 final, u skladu s člankom 264. UFEU-a,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nepostojanje državnih sredstava
               Tužitelj ističe da je tuženik pogrešno smatrao da iznimka u korist velikih potrošača sukladno EEG-u 2012. podrazumijeva korištenje „državnih sredstava” u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. EEG doplatak naime plaćaju samo osobe privatnog prava i naplaćena se sredstva također ne mogu pripisati državi zbog nepostojanja stalnog nadzora i s time povezane stvarne mogućnosti pristupa nadležnih tijela.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nepostojanje selektivnosti
               Tužitelj ističe da posebno pravilo naknade, kako je propisano člankom 107. stavkom 1. UFEU-a, nije selektivno, nego ono predstavlja logičnu iznimku svojstvenu sustavu pravila EEG-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
               Ovdje se navodi da je tuženik ustanovio legitimna očekivanja tužitelja zbog toga što više od deset godina nije ispitao EEG u pogledu prava na potpore, o čemu je imao saznanja. K tome je tuženik propustio zahtijevati povrat usporedivih potpora u drugim državama članicama.


title: Predmet T-707/13: Tužba podnesena 27. prosinca 2013. — Steinbeck protiv OHIM-a — Alfred Sternjakob (BE HAPPY)

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/15

         Tužba podnesena 27. prosinca 2013. — Steinbeck protiv OHIM-a — Alfred Sternjakob (BE HAPPY)
   (Predmet T-707/13)
   2014/C 61/26
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Steinbeck GmbH (Fulda, Njemačka) (zastupnici: M. Heinrich i M. Fischer, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG (Frankenthal, Njemačka)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 17. listopada 2013. u predmetu R 31/2013-1;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, uključujući i troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „BE HAPPY” za robu iz razreda 9, 11 i 18 — registracija žiga Zajednice br. 8 666 083

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: apsolutni razlozi za ništavost iz članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe br. 207/2009

      Odluka odjela za brisanje: prihvaćanje zahtjeva za proglašenje ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-585/13: Tužba podnesena 8. studenoga 2013. — H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a — Gauff (Gauff JBG Ingenieure)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/27

         Tužba podnesena 8. studenoga 2013. — H.P. Gauff Ingenieure protiv OHIM-a — Gauff (Gauff JBG Ingenieure)
   (Predmet T-585/13)
   2014/C 24/48
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt G. Schneider-Rothhaar)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Njemačka)

      Zahtjevi

   Tužitelj zahtijeva:

               —

               poništenje pobijane odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. rujna 2013. (Predmet R 596/2013-1);

               —

               vraćanje predmeta OHIM-u na ponovno odlučivanje uz preporuku da dopusti povrat u prijašnje stanje;

               —

               nalaganje OHIM-u snošenja troškova postupka uključujući i troškova postupka pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: Figurativni žig „Gauff JBG Ingenieure” za proizvode i usluge iz razreda 9, 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 i 42 ‒ Prijava žiga Zajednice br. 9 992 967

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

      Navedeni žig ili znak: Njemački verbalni žig i verbalni žig Zajednice „Gauff” kao i njemački figurativni žig i figurativni žig Zajednice „GAUFF” za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 i 44

      Odluka odjela za prigovore: Prigovor se djelomično prihvaća

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje zahtjeva za povrat u prijašnje stanje i odbijanje žalbe kao nedopuštene

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 81. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-512/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Conseil d'État – Francuska) – Octapharma France SAS protiv Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM), Ministère des affaires sociales et de la santé (Usklađivanje zakonodavstava  — Direktiva 2001/83/EZ  — Direktiva 2002/98/EZ  — Područje primjene  — Labilni krvni pripravak  — Plazma koja je pripravljena industrijskim postupkom  — Istodobna ili isključiva primjena direktiva  — Mogućnost države članice da predvidi stroža pravila za plazmu od onih za lijekove)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/9

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Conseil d'État – Francuska) – Octapharma France SAS protiv Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM), Ministère des affaires sociales et de la santé
   (Predmet C-512/12) (1)

   ((Usklađivanje zakonodavstava - Direktiva 2001/83/EZ - Direktiva 2002/98/EZ - Područje primjene - Labilni krvni pripravak - Plazma koja je pripravljena industrijskim postupkom - Istodobna ili isključiva primjena direktiva - Mogućnost države članice da predvidi stroža pravila za plazmu od onih za lijekove))
   2014/C 135/09
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Octapharma France SAS

      Tuženici: Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM), Ministère des affaires sociales et de la santé

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Conseil d'État (France) – Tumačenje članka 2. stavka 2. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.), kako je izmijenjena Direktivom 2004/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. (SL L 136, str. 34.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 61., str. 101.) – Tumačenje članka 4. stavka 2. Direktive 2002/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. siječnja 2003. o utvrđivanju standarda kvalitete i sigurnosti za prikupljanje, ispitivanje, preradu, čuvanje i promet ljudske krvi i krvnih sastojaka i o izmjeni Direktive 2001/83/EZ (SL L 33, str. 30.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 83.) i članka 168. UFEU-a – Labilni krvni pripravci – Plazma koja je pripravljena industrijskim postupkom – Istodobna primjena dviju direktiva ili primjena samo odredbi Direktive 2001/83/EZ jer je sustav uspostavljen Direktivom 2002/98/EZ blaži – Mogućnost države članice da usvoji ili zadrži nacionalne odredbe koje uspostavljaju stroži sustav za plazmu koja je pripravljena industrijskim postupkom od onog za lijekove – Stvarna neuporaba odredbi 2001/83/ZE koje se odnose na uvjet dobivanja prethodnog odobrenja za stavljanje lijeka u promet.

      Izreka

               1.

               Direktivu 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, kako je izmijenjena Direktivom 2004/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004., i Direktivu 2002/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. siječnja 2003. o utvrđivanju standarda kvalitete i sigurnosti za prikupljanje, ispitivanje, preradu, čuvanje i promet ljudske krvi i krvnih sastojaka i o izmjeni Direktive 2001/83/EZ treba tumačiti na način da plazma iz pune krvi namijenjena transfuziji koja je pripravljena metodom koja uključuje industrijski postupak proizvodnje spada, sukladno članku 109. Direktive 2001/83, u područje primjene Direktive 2002/98 što se tiče njezinog prikupljanja i ispitivanja te u ono Direktive 2001/83, kako je izmijenjena Direktivom 2004/27, što se tiče njezine prerade, čuvanja i prometa, pod uvjetom da odgovara definiciji lijeka sukladno članku 1. točki 2. te direktive.

               2.

               Članak 4. stavak 2. Direktive 2002/98, čitan s obzirom na članak 168. UFEU-a, treba tumačiti na način da dopušta zadržavanje ili uvođenje nacionalnih odredbi koje plazmu koja je pripravljena metodom koja uključuje industrijski postupak proizvodnje, isključivo što se tiče njezinog prikupljanja i ispitivanja, podvrgavaju strožim pravilima od onih kojima podliježu lijekovi.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet C-336/13 P: Žalba od 19. lipnja 2013. koju je podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 10. travnja 2013. u predmetu T-671/11, IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH protiv Europske komisije

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/20

         Žalba od 19. lipnja 2013. koju je podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 10. travnja 2013. u predmetu T-671/11, IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-336/13 P)
   2013/C 260/43

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-629/14: Tužba podnesena 21. kolovoza 2014. – Jaguar Land Rover protiv OHIM-a (Oblik automobila)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/26

         Tužba podnesena 21. kolovoza 2014. – Jaguar Land Rover protiv OHIM-a (Oblik automobila)
   (Predmet T-629/14)
   2014/C 361/40
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: F. Delord i R. Grewal, Solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 24. travnja 2014. donesenu u predmetu R 1622/2013-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: trodimenzionalni žig koji predstavlja oblik automobila za proizvode u razredima 12., 14. i 28. – Prijava za registraciju žiga Zajednice br. 1 1 3 88  411

      Odluka ispitivača: djelomično odbijena prijava za registraciju žiga Zajednice

      Odluka žalbenog vijeća: djelomično odbijena žalba

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice


title: Predmet T-223/17: Tužba podnesena 18. travnja 2017. – Adapta Color protiv EUIPO-a – Coatings Foreign IP (ADAPTA POWDER COATINGS)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/21

         Tužba podnesena 18. travnja 2017. – Adapta Color protiv EUIPO-a – Coatings Foreign IP (ADAPTA POWDER COATINGS)
   (Predmet T-223/17)
   (2017/C 202/36)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španjolska) (zastupnici: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal i E. Armero Lavie, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „ADAPTA POWDER COATINGS” – žig Europske unije br. 3 383 015

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 06/02/2017 u predmetu R 2522/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati tužbu u cijelosti;

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku i, ovisno o slučaju, intervenijentu snošenje troškova ovog postupka i troškova postupka proglašavanja žiga ništavim i žalbe pred EUIPO-om.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c), članka 7. stavka 3., članka 52. stavka 1. točke (a) te članaka 75. i 76. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda temeljnih i postupovnih načela poput tereta dokazivanja, obrazlaganja odluke, prava na obranu i prava na saslušanje, načela pravne sigurnosti, jednakog postupanja i dobre uprave.


title: Ispravak Tužbe podnesene 22. prosinca 2015. – EDF protiv Komisije (predmet T-747/15) (SL C 78, 29.2.2016.)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/51

         Ispravak Tužbe podnesene 22. prosinca 2015. – EDF protiv Komisije
   (predmet T-747/15)
   (
         Službeni list Europske unije C 78 od 29.2.2016.
      )
   (2016/C 136/74)
   Obavijest u SL-u u predmetu T-747/15, EDF/Komisija treba glasiti kako slijedi:

         „Tužba podnesena 22. prosinca 2015. – EDF protiv Komisije
         (Predmet T-747/15)
         (2016/C 078/35)
         Jezik postupka: francuski

            Stranke

            Tužitelj: Électricité de France (EDF) (Pariz, Francuska) (zastupnik: M. Debroux, odvjetnik)

            Tuženik: Europska komisija

            Tužbeni zahtjev

         Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                     —

                     u prvom redu, poništi članke 1., 2., 3., 4. i 5. Odluke Komisije 22. srpnja 2015. o državnoj potpori SA.13869 (C 68/2002) (prije NN 80/2002) Reklasifikacija u kapital računovodstvenih rezerviranja nastalih izuzećem od oporezivanja za obnovu visokonaponske prijenosne mreže („VPM”) koju je provela Francuska u korist EDF-a (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) zbog bitnih povreda postupka i pogrešaka koje se tiču prava i činjenica;

                     —

                     podredno, poništi članke 1., 2. i 3. pobijane odluke jer je iznos povrata koji je naložen EDF-u određen u pretjerano visokom iznosu i

                     —

                     u svakom slučaju naloži Komisiji snošenje svih troškova.

            Tužbeni razlozi i glavni argumenti

         U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                     1.

                     Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 266. UFEU-a.

                     2.

                     Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju članka 107. UFEU-a. Taj se tužbeni razlog dijeli na dva dijela:

                                 —

                                 Prvi dio, koji se tiče primjenjivosti testa privatnog ulagača i koji se dalje dijeli na pet točaka.

                                             —

                                             Prva točka, prema kojoj Komisija brojne isprave i dokumente koje su joj Francuska i EDF valjano dostavili nije uzela u obzir a da to nije ni opravdala ni obrazložila.

                                             —

                                             Druga točka, prema kojoj je Komisija kroz cijelu odluku miješala elemente koji se tiču primjenjivosti odnosno primjene testa privatnog ulagača.

                                             —

                                             Treća točka, prema kojoj je Komisija pogrešno isključila primjenjivost kriterija pažljivog privatnog ulagača samo zato što je Francuska prilikom ispitivanja mjere uzela u obzir razmatranja koja se tiču njezina svojstva javne vlasti, pored razmatranja koja se tiču njezina svojstva kao dioničara.

                                             —

                                             Četvrta točka, prema kojoj je Komisija pogrešno izdvojila EDF-ovu obvezu da ima formalni poslovni plan (business plan) kako bi bilo opravdano primijeniti kriterij pažljivog privatnog ulagača.

                                             —

                                             Peta točka, prema kojoj je Komisija zanemarila narav i predmet te mjere, njezin kontekst kao i zadani cilj i pravila koja se na nju primjenjuju.

                                 —

                                 Drugi dio, koji se tiče primjene testa privatnog ulagača i koji se dalje dijeli na tri točke.

                                             —

                                             Prva točka, prema kojoj je Komisija pogrešno zaključila da Izvješće „Oxera” nije dopušteno kao dokaz.

                                             —

                                             Druga točka, prema kojoj Komisijina metodologija sadržava očite nedostatke. Kao prvo, Komisija nije uzela u obzir ni kontekst vremena ni kriterije koje bi ulagači u tom trenutku primijenili. Kao drugo, teza o „poreznom daru”, na kojoj je Komisija inzistirala, nije samo pogreška koja se tiče prava, nego je i uzrok pogrešaka u ocjeni primjerenosti ulaganja. Kao treće, Komisija je učinila višestruke metodološke pogreške od kojih svaka može poslužiti kao dokaz da Komisija nije evidentno dokazala da kriterij privatnog ulagača nije primijenjen.

                                             —

                                             Treća točka, o posljedicama metodoloških pogrešaka koje je Komisija počinila.

                     3.

                     Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku obrazloženja pobijane odluke.

               U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe također dva podredna tužbena razloga.

                     1.

                     Prvi podredni tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da je veći dio navodne potpore u zastari. Taj tužbeni razlog dijeli se na dva dijela:

                                 —

                                 Prvi dio, prema kojem je u biti riječ o postojećoj potpori nastaloj na temelju mjere koja se provodila prije otvaranja europskog tržišta električne energije tržišnom natjecanju.

                                 —

                                 Drugi dio, prema kojem znatan dio navodne potpore proizlazi iz mjere koja je provedena više od deset godina prije prve istražne radnje.

                     2.

                     Drugi podredni tužbeni razlog, koji se temelji nas pogreškama u izračunu koje je Komisija počinila prilikom utvrđivanja navodne potpore. Taj tužbeni razlog dijeli se dalje na tri dijela:

                                 —

                                 Prvi dio, prema kojem je Komisija počinila pogreške u pogledu ukupnog iznosa rezervi za obnovu.

                                 —

                                 Drugi dio, prema kojem je Komisija počinila pogreške u pogledu mjerodavne porezne stope.

                                 —

                                 Treći dio, prema kojem iznos navodne potpore treba preispitati na temelju ispravljenih podataka.”


title: Predmet T-580/14: Tužba podnesena 4. kolovoza 2014. – Aduanas y Servicios Fornesa protiv Komisije

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/70

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2014. – Aduanas y Servicios Fornesa protiv Komisije
   (Predmet T-580/14)
   2014/C 315/115
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Aduanas y Servicios Fornesa, SL (Lleida, Španjolska) (zastupnik: I. Toda Jiménez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               prizna i utvrdi pravo tužitelja na otpust carina u iznosu od 2 4 53  003,38 eura koje se od njega zahtijevaju u Odluci o izuzimanju od 27. lipnja 2011. koju je donijela Dependencia Regional de Aduanas e Impuestos Especiales de la delegación Especial de Cataluña (Regionalni ured Katalonije za carinu i trošarine) u vezi s porezom predviđenim u Tarifa Exterior Comunidad za fiskalne godine 2006., 2007. i 2008., i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka za poništenje.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U ovom postupku tužitelj traži poništenje Odluke Komisije od 15. travnja 2014., donesene u predmetu REM 02/2012, kojom je tužitelju uskraćen otpust carina koje se od njega zahtijevaju u vezi s radnjama uvoza „šećernog sirupa s dodanim bojilima”, za koji je isprva prijavljeno da je prepravljen u Andori, u kojima je tužitelj posredovao kao carinski zastupnik i neizravni zastupnik uvoznika.
   U prilog svojoj tužbi tužitelj navodi dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 239. Carinskog zakonika s obzirom da je Komisija pogrešno procijenila posebni položaj i nije ocijenila činjenice koje su relevantne za odluku.

                           —

                           U tom smislu se navodi da carinski zastupnik nije bio upoznat s postupkom proizvodnje uvezenog proizvoda, što je bio ključni čimbenik za zahtijevanje plaćanja carina, da je djelovanje uvoznika bilo složeno i skriveno od carinskog zastupnika, da mu španjolska carina nije priopćila svoje sumnje o ponašanju uvoznika niti je poduzela ikakve preventivne mjere, da su andorske vlasti dva puta potvrdile potvrde EUR-1 o uvozima te također da su prva ispitivanja španjolske carine potvrdila da proizvodi imaju pravo na povlašteno postupanje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 239. Carinskog zakonika Zajednice s obzirom da ne postoji „prijevara” niti „očiti nemar” koji isključuju zahtijevani otpust duga.

                           —

                           U tom smislu tužitelj tvrdi da Komisija samo nabraja niz mogućih postupanja koje je carinski zastupnik navodno mogao poduzeti, a koja su ga mogla navesti da posumnja u zakonitost radnji uvoza. Ipak, iz toga ne proizlazi nikakva „prijevara” niti „očiti nemar” carinskog zastupnika, stoga ništa ne priječi otpust duga.

                           —

                           Tužitelj također ističe dobru vjeru i pažnju koju je carinski zastupnik pokazivao u svakome trenutku.


title: Predmet T-103/13 P: Presuda Općeg suda od 13. listopada 2015. – Komisija protiv G. Cocchija i N. Falcionea („Žalba — Protužalba — Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Prijenos prava iz nacionalnog mirovinskog osiguranja — Prijedlozi koji se odnose na uračunavanje uplata doprinosa — Akt kojim se ne nanosi šteta — Nedopuštenost tužbe — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/33

         Presuda Općeg suda od 13. listopada 2015. – Komisija protiv G. Cocchija i N. Falcionea
   (Predmet T-103/13 P) (1)

   ((„Žalba - Protužalba - Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Prijenos prava iz nacionalnog mirovinskog osiguranja - Prijedlozi koji se odnose na uračunavanje uplata doprinosa - Akt kojim se ne nanosi šteta - Nedopuštenost tužbe - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju”))
   (2015/C 398/43)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i D. Martin, agenti)

      Druge stranke u postupku: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgija) i Nicola Falcione (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi, J.-N. Louis i D. de Abreu Caldas, a zatim S. Orlandi, odvjetnici)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 11. prosinca 2012., Cocchi i Falcione/Komisija (F-122/10, Zb. SS, EU:F:2012:180) radi ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 11. prosinca 2012., Cocchi i Falcione/Komisija (F-122/10) u dijelu u kojem je utvrđeno da je dopušten i osnovan zahtjev za poništenje akata (koji se u toj presudi nazivaju „odlukama”) od 12. i 23. veljače 2010., a koje je Komisija uputila Nicoli Falcioneu i Giorgiu Cocchiju, u dijelu u kojem su tim aktima povučeni prijedlozi koje je Komisija podnijela G. Cocchiju i N. Falcioneu s izračunom iznosa dodatnih uplata doprinosa mirovinskog osiguranja koji bi se ostvarili eventualnim prijenosom prava iz mirovinskog osiguranja.

               2.

               Protužalba se odbija.

               3.

               Odbacuje se tužba koju su G. Cocchi i N. Falcione podnijeli Službeničkom sudu u predmetu F-122/10 u dijelu u kojem se zahtijeva poništenje akata od 12. i 23. veljače 2010. koje je Komisija poslala N. Falcioneu i G. Cocchiju, u dijelu u kojem su tim aktima povučeni prijedlozi G. Cocchiju i N. Falcioneu s izračunom iznosa dodatnih uplata doprinosa mirovinskog osiguranja koji bi se ostvarili eventualnim prijenosom prava iz mirovinskog osiguranja.

               4.

               G. Cocchi i N. Falcione snose vlastite troškove ovog postupka kao i troškove Komisije koji su joj nastali povodom protužalbe. Komisija snosi vlastite troškove u vezi sa žalbom.

               5.

               G. Cocchi i N. Falcione kao i Komisija snose vlastite troškove u vezi s prvostupanjskim postupkom.

      (1)  SL C 129, 4. 5. 2013.


title: Predmet T-185/17: Tužba podnesena 21. ožujka 2017. – PlasticsEurope protiv ECHA-a

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/34

         Tužba podnesena 21. ožujka 2017. – PlasticsEurope protiv ECHA-a
   (Predmet T-185/17)
   (2017/C 161/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PlasticsEurope (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: R. Cana, E. Mullier i F. Mattioli, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi odluku ECHA-e, objavljenu 12. siječnja 2017., da Bisphenol A uvrsti na popis tvari predloženih za autorizaciju kao posebno zabrinjavajuću tvar sukladno članku 59. Uredbe REACH;

               —

               naloži ECHA-i snošenje troškova postupka; i

               —

               poduzme sve druge mjere koje zahtjeva pravičnost.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je pobijanom odlukom povrijeđen članak 2. stavak 8. točka (b) Uredbe REACH.

                           —

                           Pobijanom odlukom povrijeđen je članak 2. stavak 8. točka (b) Uredbe (EZ) br. 1907/2006 o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (SL 2006. L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3., u daljnjem tekstu: Uredba REACH), jer su uporabe intermedijera izuzete od odredaba cijele glave VII. sukladno članku 2. stavku 8. točki (b) Uredbe REACH, i stoga izvan područja primjene članaka 57. i 59., te za njih nije potrebna autorizacija.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je pobijanom odlukom povrijeđeno načelo proporcionalnosti.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da je pobijanom odlukom povrijeđeno načelo proporcionalnosti, jer uvrštavanje upotreba intermedijera na popis predloženih tvari prekoračuje granice onoga što je nužno i prikladno za postizanje željenog cilja i jer nije riječ o najmanje ograničavajućoj mjeri koju je Europska agencija za kemikalije mogla primijeniti.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni, jer nije uzeo u obzir informaciju koja mu je bila dostupna, a koja ukazuje na uporabe BPA-a kao intermedijera.

                           —

                           Europska agencija za kemikalije nije uzela u obzir informaciju koja je za BPA dostupna u dosjeu Priloga XV., sukladno Uredbi REACH.


20150731046617022015/C 270/316182014TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150629252621Predmet T-618/14: Presuda Općeg suda od 29. lipnja 2015. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik meksičke tortilje) („Žig Zajednice — Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice — Oblik meksičke tortilje — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
 ---documentbreak--- C2702015HR2510120150629HR0031251262Presuda Općeg suda od 29. lipnja 2015. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik meksičke tortilje)
   (Predmet T-618/14) (
         1
      )
   „(„Žig Zajednice — Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice — Oblik meksičke tortilje — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)“2015/C 270/31Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexico, Meksiko) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: S. Palmero Cabezas, a zatim J. Garrido Otaola, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke Drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. lipnja 2014. (predmet R 2449/2013-2) u vezi s prijavom za registraciju trodimenzionalnog znaka koji se sastoji od oblika meksičke tortilje.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Grupo Bimbo, SAB de CV-u se nalaže snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 351, 6.10.2014.


title: Predmet C-149/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. ožujka 2017. uputio Landgericht München I (Njemačka) – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG protiv Michaela Strotzera

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. ožujka 2017. uputio Landgericht München I (Njemačka) – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG protiv Michaela Strotzera
   (Predmet C-149/17)
   (2017/C 213/24)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht München I

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bastei Lübbe GmbH & Co. KG

      Tuženik: Michael Strotzer

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 8. stavke 1. i 2. u vezi s člankom 3. stavkom 1. Direktive 2001/29/EZ (1) tumačiti na način da su sankcije za povrede prava stavljanja na raspolaganje javnosti određenog djela i dalje „učinkovite i odvraćajuće” čak i kada je odgovornost za štetu nositelja prava na internetski priključak putem kojega su počinjene povrede autorskog prava dijeljenjem datoteka isključena ako je naveo da je barem jedan član obitelji, osim njega, imao pristup internetskom priključku, bez navođenja, međutim, više detalja o istraživanju u kojem je trenutku taj član obitelji koristio Internet i kakva je bila narav toga?

               2.

               Treba li članak 3. stavak 2. Direktive 2004/48/EZ (2) tumačiti na način da su „mjere za zaštitu prava intelektualnog vlasništva i dalje učinkovite” čak i kada kada je odgovornost za štetu nositelja prava na internetski priključak putem kojega su počinjene povrede autorskog prava dijeljenjem datoteka isključena ako je naveo da je barem jedan član obitelji, osim njega, imao pristup internetskom priključku, bez navođenja, međutim, više detalja o istraživanju u kojem je trenutku taj član obitelji koristio Internet i kakva je bila narav toga?

      (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu; SL L 167, str. 10.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.

      (2)  Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva; SL L 157, str. 45.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.


title: Predmet C-445/12 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. — Rivella International AG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas (Žalba — Žig Zajednice — Figurativni žig koji sadrži verbalni element „BASKAYA” — Prigovor — Bilateralna konvencija — Područje države nečlanice — Pojam stvarne uporabe)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/19

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. — Rivella International AG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas
   (Predmet C-445/12 P) (1)

   (Žalba - Žig Zajednice - Figurativni žig koji sadrži verbalni element „BASKAYA” - Prigovor - Bilateralna konvencija - Područje države nečlanice - Pojam stvarne uporabe)
   2014/C 52/31
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Rivella International AG (zastupnik: C. Spintig, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 12. srpnja 2012. Rivella International/OHIM — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) (T-170/11), kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. siječnja 2011. (predmet R 534/2010-4), a koja se odnosila na postupak povodom prigovora između Rivella International AG i Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas — Vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu između figurativnog znaka koji sadrži verbalni element „BASKAYA” i ranijeg međunarodnog figurativnog žiga koji sadrži verbalni element „Passaia” — Povreda članka 42. stavka 2. i 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.) — Pogrešna ocjena ispitivanja prigovora

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Rivella International AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 366, 24.11.2012.


title: Predmet T-104/14 P: Presuda Općeg suda od 13. listopada 2015. – Komisija protiv M. Verilea i A. Gjergji („Žalba — Protužalba — Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Prijenos prava iz nacionalnog mirovinskog osiguranja — Prijedlozi koji se odnose na uračunavanje uplata doprinosa — Akt kojim se ne nanosi šteta — Nedopuštenost tužbe — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Pravna sigurnost — Legitimno očekivanje — Jednako postupanje”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/44

         Presuda Općeg suda od 13. listopada 2015. – Komisija protiv M. Verilea i A. Gjergji
   (Predmet T-104/14 P) (1)

   ((„Žalba - Protužalba - Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Prijenos prava iz nacionalnog mirovinskog osiguranja - Prijedlozi koji se odnose na uračunavanje uplata doprinosa - Akt kojim se ne nanosi šteta - Nedopuštenost tužbe - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Pravna sigurnost - Legitimno očekivanje - Jednako postupanje”))
   (2015/C 398/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Currall, G. Gattinara i D. Martin, agenti)

      Druga stranka u postupku: Marco Verile (Cadrezzate, Italija) i Anduela Gjergji (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis i M. de Abreu Caldas, a zatim J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (puni sastav suda) od 11. prosinca 2013., Verile i Gjergji/Komisija (F-130/11, Zb. SS, EU:F:2013:195) radi ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (puni sastav suda) od 11. prosinca 2013.,Verile i Gjergji/Komisija (F-130/11).

               2.

               Odbacuje se tužba koju su Marco Verile i Anduela Gjergji podnijeli Službeničkom sudu u predmetu F-130/11.

               3.

               M. Verile i A. Gjergji, s jedne strane, i Europska komisija, s druge strane, pojedinačno snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Predmet T-816/16 RENV: Rješenje Općeg suda od 18. svibnja 2017. – Alsteens protiv Komisije

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/49

         Rješenje Općeg suda od 18. svibnja 2017. – Alsteens protiv Komisije
   (Predmet T-816/16 RENV) (1)

   (2017/C 249/67)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 319, 20. 10. 2012. (Predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-87/12).


title: Predmet T-130/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 21. srpnja 2017. – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Unutarnje tržište prirodnog plina — Direktiva 2009/73/EZ — Zahtjev Bundesnetzagentur-a za izmjenu uvjeta za izuzeće plinovoda OPAL od propisa Unije o njegovu radu — Odluka Komisije o izmjeni uvjeta za izuzeće od propisa Unije — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/35

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 21. srpnja 2017. – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo protiv Komisije
   (Predmet T-130/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Unutarnje tržište prirodnog plina - Direktiva 2009/73/EZ - Zahtjev Bundesnetzagentur-a za izmjenu uvjeta za izuzeće plinovoda OPAL od propisa Unije o njegovu radu - Odluka Komisije o izmjeni uvjeta za izuzeće od propisa Unije - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 293/42)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Jeżewski, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: O. Beynet i K. Herrmann, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženika: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i R. Kanitz, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke Komisije C(2016) 6950 final od 28. listopada 2016. o izmjeni uvjeta za izuzeće plinovoda OPAL od pravila koja se odnose na pristup treće strane i regulaciju tarifa određenu Direktivom 2003/55/EZ.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet F-60/14: Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Abeloos protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/49

         Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Abeloos protiv Komisije
   (Predmet F-60/14) (1)

   (2016/C 222/74)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 421, 24. 11. 2014., str. 60


title: Predmet T-474/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. prosinca 2015. – GGP Italy protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Direktiva 2006/42/EZ — Zaštita zdravlja i sigurnosti potrošača i radnika od rizika rukovanja strojevima — Mjera latvijskih vlasti kojom se zabranjuje određena vrsta kosilice — Odluka Komisije kojom se mjera proglašava opravdanom — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/61

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. prosinca 2015. – GGP Italy protiv Komisije
   (Predmet T-474/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Direktiva 2006/42/EZ - Zaštita zdravlja i sigurnosti potrošača i radnika od rizika rukovanja strojevima - Mjera latvijskih vlasti kojom se zabranjuje određena vrsta kosilice - Odluka Komisije kojom se mjera proglašava opravdanom - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2016/C 038/83)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Italija) (zastupnici: A. Villani, L. D’Amario i M. Caccialanza, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Braga da Cruz i L. Cappelletti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/902 od 10. lipnja 2015. o mjeri zabrane stavljanja na tržište kosilice proizvođača GGP Italy S.p.A. koju je poduzela Latvija u skladu s Direktivom 2006/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 147, str. 22.).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-361/13: Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2015. – Menelaus protiv OHIM-a – Garcia Mahiques (VIGOR) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice VIGOR — Raniji figurativni žig Zajednice i raniji međunarodni figurativni žig VIGAR — Dopuštenost dokaza o uporabi podnesenih na CD-ROM-u — Uzimanje u obzir dodatnih dokaza koji nisu podneseni u dodijeljenom roku — Stvarna uporaba ranijih žigova — Članak 15. i članak 57. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Oblik koji se razlikuje po elementima koji ne utječu na razlikovni karakter”)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/19

         Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2015. – Menelaus protiv OHIM-a – Garcia Mahiques (VIGOR)
   (Predmet T-361/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice VIGOR - Raniji figurativni žig Zajednice i raniji međunarodni figurativni žig VIGAR - Dopuštenost dokaza o uporabi podnesenih na CD-ROM-u - Uzimanje u obzir dodatnih dokaza koji nisu podneseni u dodijeljenom roku - Stvarna uporaba ranijih žigova - Članak 15. i članak 57. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Oblik koji se razlikuje po elementima koji ne utječu na razlikovni karakter”))
   (2016/C 007/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Menelaus BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijenti u postupku pred Općim sudom: Vicente Garcia Mahiques (Jesus Pobre, Španjolska) i Felipe Garcia Mahiques (Jesus Pobre) (zastupnik: E. Pérez Crespo, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. travnja 2013. (predmet R 88/2012-2), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između, s jedne strane, Vicenta Garcije Mahiquesa i Felipea Garcije Mahiquesa i, s druge strane, društva Menelaus BV.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Menelaus BV snosi vlastite troškove, troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) kao i one Vicenta Garcije Mahiquesa i Felipea Garcije Mahiquesa.

      (1)  SL C 260, 7. 9. 2013.


title: Predmet C-168/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE protiv Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña (Zahtjev za prethodnu odluku — Članci 49. UFEU-a i 51. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Direktiva 2006/123/EZ — Područje primjene — Usluge na unutarnjem tržištu — Direktiva 2009/40/EZ — Pristup djelatnostima tehničkog pregleda vozila — Izvršavanje od strane privatnog tijela — Djelatnosti povezane s izvršavanjem javnih ovlasti — Sustav prethodnog ovlaštenja — Prevladavajući razlozi u javnom interesu — Sigurnost na cestama — Teritorijalna raspodjela — Najmanja udaljenost između centara za tehnički pregled vozila — Najviši tržišni udio — Opravdanje — Prikladnost za postizanje cilja koji se želi postići — Dosljednost — Proporcionalnost)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE protiv Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña
   (Predmet C-168/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 49. UFEU-a i 51. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Direktiva 2006/123/EZ - Područje primjene - Usluge na unutarnjem tržištu - Direktiva 2009/40/EZ - Pristup djelatnostima tehničkog pregleda vozila - Izvršavanje od strane privatnog tijela - Djelatnosti povezane s izvršavanjem javnih ovlasti - Sustav prethodnog ovlaštenja - Prevladavajući razlozi u javnom interesu - Sigurnost na cestama - Teritorijalna raspodjela - Najmanja udaljenost između centara za tehnički pregled vozila - Najviši tržišni udio - Opravdanje - Prikladnost za postizanje cilja koji se želi postići - Dosljednost - Proporcionalnost))
   (2015/C 406/05)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE

      Tuženici: Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña

      Izreka

               1.

               Članak 2. stavak 2. točku (d) Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu treba tumačiti na način da su djelatnosti tehničkog pregleda vozila isključene iz područja primjene te direktive.

               2.

               Članak 51. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da djelatnosti centara za tehnički pregled vozila, kakve su obuhvaćene zakonodavstvom o kojem je riječ u glavnom postupku, nisu povezane s izvršavanjem javne ovlasti u smislu te odredbe, neovisno o okolnosti da operatori tih centara raspolažu mogućnošću isključenja kada ta vozila tijekom pregleda pokazuju sigurnosne nedostatke koji dovode do neposredne opasnosti.

               3.

               Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da se protivi nacionalnom propisu poput onoga iz glavnog postupka, koji poduzetniku ili grupi poduzetnika dozvolu za otvaranje centra za tehnički pregled vozila uvjetuje time da, s jedne strane, postoji najmanja udaljenost između tog centra i već ovlaštenih centara tog poduzetnika ili grupe poduzetnika i, s druge strane, navedeni poduzetnik ili navedena grupa poduzetnika, ako je to ovlaštenje dodijeljeno, ne drži udio na tržištu veći od 50 %, osim ako se ne ustanovi, što je na sudu koji je uputio zahtjev, da je taj uvjet zaista odgovarajući za postizanje ciljeva zaštite potrošača i sigurnosti na cestama i ne prekoračuje ono što je nužno u tu svrhu.

      (1)  SL C 175, 10. 6. 2014.


title: Predmet T-557/16: Rješenje Općeg suda od 12. siječnja 2017. – Belis protiv Komisije

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/31

         Rješenje Općeg suda od 12. siječnja 2017. – Belis protiv Komisije
   (Predmet T-557/16) (1)

   (2017/C 070/41)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015. (predmet je najprije bio upisan u upisnik Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-97/15 i prenesen je Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet T-135/17: Tužba podnesena 28. veljače 2017. – Scor protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/50

         Tužba podnesena 28. veljače 2017. – Scor protiv Komisije
   (Predmet T-135/17)
   (2017/C 144/69)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Scor SE (Pariz, Francuska) (zastupnici: N. Baverez, N. Autet, M. Béas i G. Marson, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi točku „(i) neograničeno jamstvo dodijeljeno Caisse Centrale de Réassurance za njezinu djelatnost reosiguranja rizika od prirodnih katastrofa u Francuskoj” u odluci o državnoj potpori SA.37649 (2013/CP); SA.45860 (2016/PN); SA.45860 (2016/N) – Francuska od 26. rujna 2016., C(2016) 5995 final;

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova, u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, odnosi se na činjenicu da se pobijana odluka temelji na pogrešnoj pravnoj osnovi za procjenu spojivosti jamstva dodijeljenog Caisse Centrale de Réassurance.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, temelji se na nekoliko nedostataka u obrazloženju koji utječu na pobijanu odluku.

               3.

               Treći tužbeni razlog, temelji se na povredi članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a. Ovaj se tužbeni razlog dijeli na dva dijela:

                           —

                           prvi dio, temelji se na pogreškama koje se tiču prava u primjeni testa proporcionalnosti;

                           —

                           drugi dio, temelji se na neproporcionalnosti jamstva.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, temelji se na povredi tužiteljevih postupovnih prava.


title: Predmet T-237/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Steinbeis Papier protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka”)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/60

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Steinbeis Papier protiv Komisije
   (Predmet T-237/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”))
   (2015/C 294/72)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Steinbeis Papier GmbH (Glückstadt, Njemačka) (zastupnici: H. Janssen i G.-R. Engel, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju A. Lukea i C. Maurera, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije (Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               3.

               Steinbeis Papier GmbH snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               4.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-282/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2015. uputio Verwaltungsgericht Braunschweig (Njemačka) – Queisser Pharma GmbH & Co. KG protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/30

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2015. uputio Verwaltungsgericht Braunschweig (Njemačka) – Queisser Pharma GmbH & Co. KG protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-282/15)
   (2015/C 294/37)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Braunschweig

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 34., 35. i 36. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s člankom 14. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (1) tumačiti na način da se protive nacionalnom zakonskom uređenju koje zabranjuje proizvodnju ili obradu odnosno stavljanje na tržište dodatka prehrani s aminokiselinama (u ovom slučaju: L-histidin), osim ako se za to pod određenim daljnjim činjeničnim pretpostavkama ne dodijeli privremeno posebno odobrenje u diskreciji nacionalnog tijela?

               2.

               Proizlazi li iz sistematike članaka 14., 6., 7., 53. i 55. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane da se nacionalne zabrane pojedine hrane ili prehrambenih sastojaka smiju izreći samo pod pretpostavkama navedenima u tim člancima i protivi li se to nacionalnom zakonskom uređenju poput onoga opisanog pod 1.?

               3.

               Treba li članak 8. Uredbe (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o dodavanju vitamina, minerala i određenih drugih tvari hrani (2) tumačiti na način da se protivi nacionalnom zakonskom uređenju poput onoga opisanog pod 1.?

      (1)  SL L 31, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 91.)

      (2)  SL L 404, str. 26. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 29., str. 136.)


title: Predmet T-622/15: Tužba podnesena 9. studenoga 2015. – Deere protiv OHIM-a (EXHAUST-GARD)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/33

         Tužba podnesena 9. studenoga 2015. – Deere protiv OHIM-a (EXHAUST-GARD)
   (Predmet T-622/15)
   (2016/C 007/44)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Deere & Company (Wilmington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: N. Weber i T. Heitmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „EXHAUST-GARD” – prijava za registraciju br. 11 747 409

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. rujna 2015. u predmetu R 196/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-551/15: Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Portugal protiv Komisije

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/62

         Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-551/15)
   (2015/C 389/70)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão i J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije C(2015) 4076 (1) u dijelu u kojem se iz financiranja Europske unije isključuje iznos od 5 01  445,57 eura koji odgovara prijavljenim izdacima Portugalske Republike u okviru mjere „Lan i konoplja” za godinu 1999./2000.

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe tri tužbena razloga koja se temelje na:

               1)

               Povredi članka 5. stavka 2. Uredbe br. 729/70 (2): Komisija nije dokazala postojanje povrede propisa o zajedničkoj organizaciji poljoprivrednih tržišta.

               2)

               Povredi članka 5. stavka 2. Uredbe br. 729/70 jer nisu ispunjeni uvjeti za primjenu financijskog ispravka u paušalnom iznosu od 25 % koje je Komisija utvrdila u jedinstvenim smjernicama sadržanima u dokumentu br. VI/5330/97 (3).

               3)

               Povredi članka 31. Uredbe br. 1290/2005 (4) u pogledu izdataka nastalih prije više od 24 mjeseca, jer je isključivanjem iz financiranja Zajednice izdataka nastalih u 1999. i 2000. godini pobijanom odlukom uskraćeno financiranje izdataka koji su nastali više od 24 mjeseca prije nego je Komisija pisano obavijestila nadležna portugalska tijela o rezultatima provjera provedenih nakon poništenja Odluke Komisije od 28. travnja 2006 (5).

      (1)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2015/1119 o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 182, str. 39.)

      (2)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 729/70 od 21. travnja 1970. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 94, str. 13.)

      (3)  Dokument VI/5330/97 od 23. prosinca 1997., Smjernice Komisije za izračun financijskih posljedica prilikom donošenja odluke o poravnanju računa Komponente za jamstva EFSJP-a

      (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)

      (5)  Odluka Komisije 2006/334/EZ od 28. travnja 2006. o isključenju iz financiranja Zajednice određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP) (SL L 124, str. 21.)


title: Predmet T-58/16: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Apax Partners protiv EUIPO-a – Apax Partners Midmarket (APAX) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije APAX — Raniji međunarodni verbalni žig APAX — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/48

         Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Apax Partners protiv EUIPO-a – Apax Partners Midmarket (APAX)
   (Predmet T-58/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije APAX - Raniji međunarodni verbalni žig APAX - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 030/54)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Apax Partners LLP (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: D. Rose, J. Warner i J. Curry, solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i I. Moisescu, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Apax Partners Midmarket (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Moyou Joly, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. studenoga 2015. (predmet R 1441/2014-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Apax Partners Midmarket i Apax Partners.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu APAX Partners LLP nalaže se snošenje troškova uključujući nužne troškove koje je društvo APAX Partners Midmarket imalo za potrebe postupka pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet T-563/14: Tužba podnesena 29. srpnja 2014. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (ELITEDISPLAY)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/19

         Tužba podnesena 29. srpnja 2014. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (ELITEDISPLAY)
   (Predmet T-563/14)
   2014/C 351/23
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Sjedinjene Države) (zastupnici: T. Raab i H. Lauf, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 19. svibnja 2014. u predmetu R 1539/2013-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupaka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „ELITEDISPLAY” za proizvode i usluge iz razreda 9 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 5 41  901

      Odluka ispitivača: prijava žiga Zajednice je odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-358/15 P: Žalba koju je 13. srpnja 2015. podnijela Bank of Industry and Mine protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2015. u predmetu T-10/13, Bank of Industry and Mine protiv Vijeća

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/45

         Žalba koju je 13. srpnja 2015. podnijela Bank of Industry and Mine protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2015. u predmetu T-10/13, Bank of Industry and Mine protiv Vijeća
   (Predmet C-358/15 P)
   (2015/C 294/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Bank of Industry and Mine (zastupnici: E. Rosenfeld i S. Perrotet, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu koju je donijelo prvo vijeće Općeg suda Europske unije u predmetu T-10/13, dostavljenu tužitelju 5. svibnja 2015., kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje koju je podnijelo društvo Bank of Industry and Mine u navedenom predmetu i kojom mu je naloženo snošenje svih troškova;

               —

               prihvati zahtjev koji je žalitelj iznio u prvostupanjskom postupku;

               —

               naloži tuženiku u žalbenom postupku snošenje troškova postupaka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe sedam žalbenih razloga u prilog osnovanosti svoje žalbe.
   Kao prvo, žalitelj smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je u točki 99. svoje odluke utvrdio da je Vijeće donijelo Odluku 2012/635 (1) na temelju članka 29. UEU-a i time što je iz toga u točki 101. zaključio da se na tu odluku ne primjenjuju zahtjevi iz članka 215. stavka 2. UFEU-a. Opći sud je također počinio pogrešku koja se tiče prava time što je u točki 105. svoje odluke presudio da je Vijeće pravilno predvidjelo provedbene ovlasti sukladno odredbama članka 291. stavka 2. UFEU-a. Nadalje, Vijeće je počinilo još jednu pogrešku koja se tiče prava time što je smatralo da su pretpostavke za uporabu članka 291. stavka 1. UFEU-a bile ispunjene. Članak 215. UFEU-a je naime jedini primjenjivi postupak u području mjera ograničavanja. Članak 291. stavak 2. UFEU-a se stoga ne može primijeniti jer se taj članak primjenjuje samo na mjere koje zahtijevaju provedbene mjere. No, mjere zamrzavanja financijskih sredstava su po svojoj prirodi provedbene mjere. Prema tome, one ne mogu potpadati pod područje primjene rationae materiae članka 291. stavka 2. UFEU-a. Usto, pretpostavke propisane za uporabu članka 291. stavka 2. UFEU-a nisu ispunjene jer Vijeće u svojim pobijanim odlukama nije uredno opravdalo uporabu tog postupka.
   Kao drugo, žalitelj također prigovara Općem sudu što je smatrao da se člankom 20. stavkom 1. točkom (c) Odluke 2010/413 (2), kako je izmijenjena Odlukom 2012/35 (3) i Odlukom 2012/635, kao i člankom 23. stavkom 2. točkom (d) Uredbe br. 267/2012 (4), ne povređuju načela pravne sigurnosti i predvidljivosti, proporcionalnosti te pravo na vlasništvo. Kriterij kvantitativne i kvalitativne važnosti iz točke 79. odluke Općeg suda ne spominje se u pobijanim aktima. Opći sud ga je dakle umjetno stvorio kako bi učinio pobijane akte valjanima. K tome, taj kriterij je sam po sebi nejasan, neprecizan i neproporcionalan. Opći sud je prema tome počinio pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da činjenica da žalitelj iranskoj državi plaća davanje predstavlja potporu u smislu pobijanih akata.
   Kao treće, žalitelj prigovara Općem sudu da je počinio grešku koja se tiče prava u točkama 135. i 136. svoje presude time što je presudio da su osporavani akti bili dostatno obrazloženi, unatoč tome što je sam Opći sud u točki 134. navedene presude priznao da pobijani akti ne navode opseg i detalje potpore koja se pripisuje žalitelju. Nadalje, čitajući osporavane akte, žalitelj nije bio u stanju razumjeti razloge svojeg sankcioniranja, što dokazuje nedostatnost obrazloženja.
   Kao četvrto, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava time što je u točki 163. svoje odluke smatrao da izostanak preispitivanja situacije žalitelja u danom roku nije moglo dovesti do nezakonitosti njegovog zadržavanja na popisu sankcioniranih subjekata unatoč tome što je ta obveza strogo objektivna.
   Kao peto, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da pobijane odluke ne ugrožavaju temeljna prava žalitelja i da nisu neproporcionalne, unatoč tome što su pobijane odluke bile nejasne i neprecizne. Slično tome, kriterij kvantitativne i kvalitativne važnosti koji je utvrdio Opći sud je sam po sebi arbitraran.
   Kao šesto, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava u točkama 179. i 183. svoje presude, time što je smatrao da žalitelj pruža potporu iranskoj vladi iz razloga što joj plaća obvezno davanje, unatoč tome što je to davanje samo porez i što se žalitelj nalazi u istom položaju kao i obični porezni obveznik.
   Naposljetku, Opći sud je propustio utvrditi da je Vijeće povrijedilo načelo nediskriminacije time što je sankcioniralo žalitelja zbog plaćanja davanja iranskoj državi, a ne sve poduzetnike koji su obveznici plaćanja tog davanja.

      (1)  Odluka Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 58.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 129.).

      (2)  Odluka Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.).

      (3)  Odluka Vijeća 2012/35/ZVSP od 23. siječnja 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 19, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 12., str. 170.).

      (4)  Uredba Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.).


title: Predmet T-178/16: Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – Policolor protiv EUIPO-a – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Policolor — Raniji figurativni žig Europske unije ProfiColor — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/27

         Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – Policolor protiv EUIPO-a – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)
   (Predmet T-178/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Policolor - Raniji figurativni žig Europske unije ProfiColor - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 161/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Policolor SA (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: M. Comanescu, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Düren-Merken, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. siječnja 2016. (predmet R 346/2015-1), u vezi s postupkom povodom prigovora između društava CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt i Policolor.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Policolor SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet T-217/16: Rješenje Općeg suda od 25. siječnja 2017. – Internacional de Productos Metálicos protiv Komisije („Tužba za poništenje — Damping — Uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Kine ili poslanih iz Malezije — Uredba o stavljanju izvan snage konačne antidampinške pristojbe — Nepostojanje osobnog utjecaja — Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere — Očita nedopuštenost”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/32

         Rješenje Općeg suda od 25. siječnja 2017. – Internacional de Productos Metálicos protiv Komisije
   (Predmet T-217/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Damping - Uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Kine ili poslanih iz Malezije - Uredba o stavljanju izvan snage konačne antidampinške pristojbe - Nepostojanje osobnog utjecaja - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Očita nedopuštenost”))
   (2017/C 078/44)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Internacional de Productos Metálicos, SA (Vitoria-Gasteiz, Španjolska) (zastupnici: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente i A. Monreal Lasheras, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, M. França i G. Luengo, agenti)

      Predmet

   Tužba, podnesena na temelju članka 263. UFEU-a, kojom se zahtijeva poništenje članka 2. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/278 od 26. veljače 2016. o stavljanju izvan snage konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine, proširene na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje poslanih iz Malezije, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Malezije ili ne (SL 2016., L 52, str. 24.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Društvu Internacional de Productos Metálicos, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet T-125/14: Rješenje Općeg suda od 21. listopada 2014. – Gappol Marzena Porczyńska protiv OHIM-a– Gap (ITM) (GAPPol) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Proglašavanje pobijane odluke ništavom — Prestanak postojanja predmeta spora — Obustava postupka” )

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/33

         Rješenje Općeg suda od 21. listopada 2014. – Gappol Marzena Porczyńska protiv OHIM-a– Gap (ITM) (GAPPol)
   (Predmet T-125/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Proglašavanje pobijane odluke ništavom - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”))
   (2015/C 026/42)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Poljska) (zastupnik: J. Gwiazdowska, odvjetnica)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Siciarek, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. prosinca 2013. (predmet R 686/2013-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između Gap (ITM), Inc. i PP Gappol Marzena Porczyńska.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi.

               2.

               Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) snosi, osim svojih troškova, te troškove PP Gappol Marzena Porczyńska i Gap (ITM), Inc.

      (1)  SL C 142, 12.5.2014.


title: Predmet C-526/15: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 27. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel – Belgija) – Uber Belgium BVBA protiv Taxi Radio Bruxellois NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53., stavak 2., Poslovnika Suda — Nedopuštenost — Prijevoz osoba automobilima — Privatni vozači koji koriste aplikaciju za pametni telefon koja im omogućuje da stupe u kontakt s osobama koje žele prijevoz unutar grada — Obveza posjedovanja dozvole za rad)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/6

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 27. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel – Belgija) – Uber Belgium BVBA protiv Taxi Radio Bruxellois NV
   (Predmet C-526/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53., stavak 2., Poslovnika Suda - Nedopuštenost - Prijevoz osoba automobilima - Privatni vozači koji koriste aplikaciju za pametni telefon koja im omogućuje da stupe u kontakt s osobama koje žele prijevoz unutar grada - Obveza posjedovanja dozvole za rad))
   (2017/C 063/08)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Uber Belgium BVBA

      Tuženik: Taxi Radio Bruxellois NV

      uz sudjelovanje: Uber International BV, Rasier Operations BV, Uber BV, Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Belgische Federatie van Taxis, Nationale Groepering van Ondernemingen met Taxi- en Locatievoertuigen met Chauffeur VZW

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 23. rujna 2015. uputio Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel (Trgovački sud u Bruxellesu čiji je službeni jezik nizozemski, Belgija) je očito nedopušten.

      (1)  SL C 429, 21. 12. 2015.


title: Predmet C-507/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2015. uputio Rechtbank van Koophandel Gent (Belgija) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd protiv Petersime NV

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2015. uputio Rechtbank van Koophandel Gent (Belgija) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd protiv Petersime NV
   (Predmet C-507/15)
   (2015/C 414/24)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van Koophandel Gent

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agro Foreign Trade & Agency Ltd

      Tuženik: Petersime NV

      Prethodna pitanja

      Je li belgijski Zakon o ugovoru o trgovinskom zastupanju koji u belgijsko nacionalno pravo prenosi Direktivu o trgovačkim zastupnicima
       (1)
      u skladu s tom Direktivom i/ili sa Sporazumom o pridruživanju, kojemu je izričito cilj pristupanje Turske Europskoj uniji, i/ili s uzajamnim obvezama Turske i Europske unije u pogledu uklanjanja prepreka slobodnom kretanju usluga između jedne i druge strane, ako taj belgijski Zakon o ugovoru o trgovinskom zastupanju propisuje da se primjenjuje samo na trgovinske zastupnike s glavnim sjedištem u Belgiji odnosno da se ne primjenjuje u slučaju u kojem su nalogodavac sa sjedištem u Belgiji i trgovinski zastupnik sa sjedištem u Turskoj kao mjerodavno izričito odabrali belgijsko pravo?

      (1)  Direktiva Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih trgovačkih zastupnika (SL L 382, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 45.).