title: predmet T-584/19: Tužba podnesena 22. kolovoza 2019. – thyssenkrupp protiv Komisije

text:
               21.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/41

      Tužba podnesena 22. kolovoza 2019. – thyssenkrupp protiv Komisije
      (predmet T-584/19)
      (2019/C 357/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: thyssenkrupp AG (Duisburg i Essen, Njemačka) (zastupnici: M. Klusmann, J. Ziebarth, i M. Dästner, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku u cijelosti;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka, uključujući onih povezanih s bilo kojim intervenijentom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je tuženik pogriješio pri definiranju novih relevantnih tržišta proizvoda za vruće pocinčani čelik za automobilsku primjenu (Auto HDG) i za određene vrste ambalažnog čelika, što je dovelo do pogrešne analize tržišne snage nakon spajanja, posebno zbog toga što se odlukom ne uzimaju u obzir značajni elementi zamjenjivosti na strani potražnje i ponude. Stoga tužitelj smatra da tuženik pogrešno nije uključio elektrogalvanizirani čelik u svoju tržišnu definiciju te je izostavio zamjenljivost pocinčanih industrijskih i automobilskih proizvoda.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je tuženik pogriješio pri definiranju EGP-a umjesto svjetskih tržišta za Auto HDG i ambalažni čelik. Tuženik je stoga pogrešno protumačio rezultate svojeg istraživanja tržišta i ocjenu internih dokumenata koje su dostavile stranke te se nije pridržavao odgovarajućeg postupka i načela pravičnog postupka neprovedbom dovoljne ekonomske analize. Nadalje, Komisija se navodno oslanjala na neodređene i neuvjerljive dokaze kako bi zaključila da uvozni tokovi ne utječu na cijene EGP-a za Auto HDG i ambalažni čelik.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je Komisija počinila bitnu povredu postupka i sadržajno pogriješila jer je navodno utvrdila značajnu prepreku učinkovitoj provedbi tržišnog natjecanja u odnosu na zasebno tržište proizvoda za Auto HDG.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da se za navodna zasebna tržišta proizvoda za pokositreni (bijeli) lim (TP), čelik obložen elektrolitičkim kromom (TFS) i laminirani čelik, Komisijina ocjena konkurentnosti temelji na pogrešnom tumačenju i primjeni kriterija „znatne prepreke učinkovitom tržišnom natjecanju” koja nezakonito kombinira nespojive elemente navedenog kriterija koji proizlaze iz jednostrane dominacije i vodoravnih nekoordiniranih (oligoplastičnih) učinaka. Tužitelj također navodi očitu pogrešku u ocjeni u pogledu uvoza koja se temelji na selektivno odabranim kvotama iz istraživanja tržišta i nekoliko pogrešno protumačenih internih dokumenata koji su doveli do tuženikova neopravdanog ignoriranja značaja visokih razina uvoza TP-a i TFS-a te mogućnosti ponovnog ulaska na tržište postrojenja za ponovno valjanje, kao što je to bio slučaj u drugim dijelovima svijeta.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je tuženik neopravdano odbacio pravna sredstva ponuđena za Auto HDG i ambalažni čelik. Tužitelj također tvrdi da Komisija nije provela odgovarajuće ispitivanje tržišta s obzirom na ponuđene korektivne mjere.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je Komisija povrijedila svoju obvezu pružanja dostatnog obrazloženja u vezi sa svojim povlačenjem prethodnih ocjena kako su iznesene u Obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku u pogledu elektročelika s orijentiranim kristalima (GOES).

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je tuženik počinio postupovnu pogrešku ne zahtijevajući odgovore na brojne zahtjeve za informacijama upućene sudionicima na tržištu u fazi I i fazi II istrage, na koje u mnogim slučajevima nisu dobiveni odgovori. Tužitelj tvrdi da je to rezultiralo postupovnom pogreškom i iskrivljavanjem dokaza


title: predmet T-595/19: Tužba podnesena 30. kolovoza 2019. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a - Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

text:
               21.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/42

      Tužba podnesena 30. kolovoza 2019. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a - Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (predmet T-595/19)
      (2019/C 357/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, Barrister i V. Marsland, Solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI BURGER – Prijava za registraciju br. 15 963 283

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. lipnja 2019. u predmetu R 1356/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja zbog poništenja.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-621/17: Rješenje Općeg suda od 18. srpnja 2019. – Taminco i Arysta LifeScience Great Britain protiv EFSA-e

text:
               21.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/43

      Rješenje Općeg suda od 18. srpnja 2019. – Taminco i Arysta LifeScience Great Britain protiv EFSA-e
      (predmet T-621/17) (1)

      (2019/C 357/52)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 374, 6. 11. 2017.


title: predmet T-335/19: Rješenje Općeg suda od 23. kolovoza 2019. – Cantieri del Mediterraneo protiv Komisije

text:
               21.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/44

      Rješenje Općeg suda od 23. kolovoza 2019. – Cantieri del Mediterraneo protiv Komisije
      (predmet T-335/19) (1)

      (2019/C 357/54)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: predmet C-665/19 P: Žalba koju je 5. rujna 2019. podnio NeXovation, Inc. protiv presude Općeg suda (prvo prošireno vijeće) od 19. lipnja 2019. u predmetu T-353/15: NeXovation protiv Komisije

text:
               4.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/23

      Žalba koju je 5. rujna 2019. podnio NeXovation, Inc. protiv presude Općeg suda (prvo prošireno vijeće) od 19. lipnja 2019. u predmetu T-353/15: NeXovation protiv Komisije
      (predmet C-665/19 P)
      (2019/C 372/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: NeXovation, Inc. (zastupnici: A. von Bergwelt, M. Nordmann, L. Hettstedt, Rechtsanwälte)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine točke 3. i 4. izreke pobijane presude i poništi članak 3. stavak 2. i članak 1. zadnju alineju Odluke (1) Komisije od 1. listopada 2014. o državnoj potpori SA.31550 Njemačke u korist Nürburgringa (s ispravkom od 13. travnja 2015.);

                  —

                  podredno, ukine točke 3. i 4. izreke pobijane presude i vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba se temelji na dva žalbena razloga:
      U odnosu na prvu pobijanu odluku, Opći je sud pogrešno primijenio članak 263. stavak 4. UFEU-a s obzirom na to da se odluka odnosila osobno na žalitelja. Opći je sud pogrešno ocijenio da slučaj ne odražava tipičnu situaciju koja se odnosi na nadmetanje među više dobavljača proizvoda, nego onu među ponuditeljima koji zahtijevaju određeni proizvod.
      U odnosu na drugu pobijanu odluku, Opći je sud pogrešno primijenio članak 107. stavak 1. i članak 296. stavak 2., kao i članak 4. stavak 3. i članak 20. stavak 2. Postupovne uredbe (EU) br. 659/1999 (2) te načelo savjesnog i nepristranog ispitivanja.

         (1)  Odluka Komisije (EU) 2016/151 od 1. listopada 2014. o državnoj potpori Njemačke SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) u korist Nürburgringa (priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 3634) (SL 2016., L 34, str. 1.)

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999., L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: predmet C-671/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. rujna 2019. uputio Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) – X protiv État belge

text:
               4.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. rujna 2019. uputio Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) – X protiv État belge
      (predmet C-671/19)
      (2019/C 372/26)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: X

         Druga stranka u postupku: État belge

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li naznaka u članku 34. stavku 5. Direktive 2016/801 (1) u pogledu toga da se pravni lijek predviđen tim člankom podnosi „u skladu s nacionalnim pravom” tumačiti na način da je isključivo na nacionalnom zakonodavcu da odredi pravila podnošenja tog pravnog lijeka a da pritom nacionalni sud nije dužan provjeriti jesu li te pojedinosti u skladu s pravom na djelotvoran pravni lijek u smislu članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

                  2.

                              (a)

                              Ako je odgovor na prvo pitanje negativan, treba li pravni lijek predviđen člankom 34. stavkom 5. Direktive 2016/801, kako bi bio djelotvoran u smislu članka 47. Povelje, uključivati mogućnost pristupa u svim slučajevima iznimnom postupku povodom žalbe, koji se vodi u uvjetima iznimne hitnosti, ako dotična osoba dokaže da je postupala sa svom potrebnom dužnom pažnjom i da poštovanje rokova potrebnih za vođenje redovnog postupka može spriječiti odvijanje predmetnih studija?

                              (b)

                              Ako je odgovor na to pitanje negativan, nalaže li se jednak negativan odgovor kad činjenica da odluka nije donesena u brzom roku može dovesti do nepovratnog gubitka jedne studijske godine dotične osobe?

                  3.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje pod (a) ili (b) pozitivan, je li nacionalni sud dužan dati prednost tumačenju zakona koje je u skladu sa svrhom Direktive 2016/801 kako bi se došlo do rješenja koje je u skladu s ciljem koji se tom direktivom nastoji postići, tako da u skladu s uvjetima iznimne hitnosti prihvati ispitati zahtjev za odgodu izvršenja odluke iz članka 20. te direktive, iako u pripremnim aktima zakona može biti navedeno da to nije bila zakonodavčeva namjera?

                  4.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje negativan, nalaže li se državama članicama pravnim lijekom iz članka 34. stavka 5. Direktive 2016/801, kako bi bio u skladu s člankom 47. Povelje, da predvide da u određenim okolnostima sudac može naložiti tijelu da izda vizu?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/801 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o uvjetima ulaska i boravka državljana trećih zemalja u svrhu istraživanja, studija, osposobljavanja, volonterstva, razmjena učenika ili obrazovnih projekata, i obavljanja poslova au pair (SL 2016., L 132, str. 21.)


title: predmet T-433/17: Presuda Općeg suda od 20. rujna 2019. – Dehousse protiv Suda Europske unije („Pristup dokumentima – Sud Europske unije – Dokumenti kojima institucija raspolaže u sklopu obavljanja svojih administrativnih zadaća – Zahtjev za pristup koji je podnio bivši sudac Općeg suda – Djelomično odbijanje pristupa – Izvanugovorna odgovornost Unije”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/42

      Presuda Općeg suda od 20. rujna 2019. – Dehousse protiv Suda Europske unije
      (predmet T-433/17) (1)

      („Pristup dokumentima - Sud Europske unije - Dokumenti kojima institucija raspolaže u sklopu obavljanja svojih administrativnih zadaća - Zahtjev za pristup koji je podnio bivši sudac Općeg suda - Djelomično odbijanje pristupa - Izvanugovorna odgovornost Unije”)
      (2019/C 399/50)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Franklin Dehousse (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: L. Levi i S. Rodrigues, odvjetnici)

         Tuženik: Sud Europske unije (zastupnici: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano i V. Hanley-Emilsson, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluka od 18. i 22. svibnja 2017. kojima je Sud Europske unije odbio udovoljiti zahtjevima za pristup određenim dokumentima koje je tužitelj podnio 27. siječnja 2017. i 14. prosinca 2016. i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog protupravnog postupanja Suda Europske unije kada je on odbio udovoljiti njegovim zahtjevima za informacijama podnesenima između 15. srpnja i 10. kolovoza 2016.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka od 18. svibnja 2017. o odbijanju drugog zahtjeva za pristup određenim dokumentima Franklina Dehoussea u dijelu u kojem se odbija pristup „prepisci predsjednika Skourisa odnosno njegovog šefa kabineta sa svim njemačkim javnim tijelima između 2011. i zaključno 2015.”.

                  2.

                     Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                     Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 300, 11. 9. 2017.


title: predmet T-399/18: Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – TrekStor protiv EUIPO-a (Theatre) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije Theatre – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/50

      Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – TrekStor protiv EUIPO-a (Theatre)
      (predmet T-399/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Theatre - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 399/60)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Kina) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch, M. Alber i N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. travnja 2018. (predmet R 2238/2017-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Theatre kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu TrekStor Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet C-735/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. listopada 2019. uputio Conseil d’État (Belgija) – T.H.C. protiv Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. listopada 2019. uputio Conseil d’État (Belgija) – T.H.C. protiv Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (predmet C-735/19)
      (2019/C 423/36)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d’État

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva: T.H.C.

         Protivna stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 46. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (1) (preinačena), prema kojem podnositelji zahtjeva moraju imati pravo na učinkoviti pravni lijek protiv odluka „donesen[ih] u vezi s njihovim zahtjevom za međunarodnu zaštitu”, i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da im se protivi nacionalno postupovno pravilo, poput članka 39/57 stavka 1. drugog podstavka točke 3. druge rečenice Zakona od 15. prosinca 1980. o pristupu državnom području, boravku, nastanjenju i udaljavanju stranaca, člankom 57/6 stavkom 3. podstavkom 1. točkom 5. i člankom 57/6/2 stavkom 1. tog zakona, kojim je rok za podnošenje pravnog lijeka protiv odluke o nedopuštenosti naknadnog zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je podnio državljanin treće zemlje utvrđen na pet „kalendarskih” dana od dostave upravne odluke, ako se „stranac u trenutku svojeg zahtjeva nalazi na određenoj adresi iz članaka 74/8 i 74/9 [istog zakona] ili je stavljen na raspolaganje vladi”?

         (1)  SL 2013., L 180, str. 60. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)


title: predmet T-500/18: Presuda Općeg suda od 3. listopada 2019. – Puma protiv EUIPO-a – Destilerias MG (MG PUMA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije MG PUMA – Raniji verbalni žig Europske unije GINMG – Relativni razlog za odbijanje – Sličnost znakova – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/42

      Presuda Općeg suda od 3. listopada 2019. – Puma protiv EUIPO-a – Destilerias MG (MG PUMA)
      (predmet T-500/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije MG PUMA - Raniji verbalni žig Europske unije GINMG - Relativni razlog za odbijanje - Sličnost znakova - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001”)
      (2019/C 423/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnici: P. Trieb i M. Schunke)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: K. Zajfert, A. Folliard-Monguiral i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Destilerias MG, SL (Vilanova i la Geltru, Španjolska) (zastupnici: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. lipnja 2018. (predmet R 2019/2017-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Destilerias MG i Puma.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Puma SE nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet T-183/18: Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2019. – VL i dr. protiv Parlamenta

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/72

      Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2019. – VL i dr. protiv Parlamenta
      (predmet T-183/18) (1)

      (2019/C 423/85)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog proširenog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 166, 14. 5. 2018.


title: predmet T-677/17: Rješenje Općeg suda od 18. rujna 2019. – ClientEarth protiv Komisije („Tužba za poništenje – Unutarnje tržište – Okoliš – Uredba (EU) 2017/1154 – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/51

      Rješenje Općeg suda od 18. rujna 2019. – ClientEarth protiv Komisije
      (predmet T-677/17) (1)

      („Tužba za poništenje - Unutarnje tržište - Okoliš - Uredba (EU) 2017/1154 - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2019/C 423/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: A. Jones, barrister)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Becker, G. Gattinara i M. Huttunen, agenti)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 263. UFEU-a kojom se zahtijeva djelomično poništenje Uredbe Komisije (EU) 2017/1154 od 7. lipnja 2017. o izmjeni Uredbe Komisije (EU) 2017/1151 o dopuni Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila, o izmjeni Direktive 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, Uredbe Komisije (EZ) br. 692/2008 i Uredbe Komisije (EU) br. 1230/2012 te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 692/2008 te o izmjeni Direktive 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća s obzirom na stvarne emisije tijekom vožnje lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 6) (SL 2017., L 175, str. 708. i ispravak SL 2017., L 256, st. 11.).

         Izreka

                  1.

                     Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                     Svaka stranka snosit će svoje troškove.

         (1)  SL C 392, 20. 11. 2017.


title: predmet C-490/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Mađarska) – SD protiv Agrárminiszter (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička poljoprivredna politika – Sektor pčelarstva – Uredba (EU) br. 1308/2013 – Delegirana uredba (EU) 2015/1366 – Zahtjev za potporu – Pretpostavke – Minimalni broj kolonija pčela – Određivanje s retroaktivnim učinkom – Načelo pravne sigurnosti – Načelo zaštite legitimnih očekivanja)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/13

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Mađarska) – SD protiv Agrárminiszter
      (predmet C-490/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička poljoprivredna politika - Sektor pčelarstva - Uredba (EU) br. 1308/2013 - Delegirana uredba (EU) 2015/1366 - Zahtjev za potporu - Pretpostavke - Minimalni broj kolonija pčela - Određivanje s retroaktivnim učinkom - Načelo pravne sigurnosti - Načelo zaštite legitimnih očekivanja)
      (2019/C 423/15)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SD

         Tuženik: Agrárminiszter

         Izreka

      Podložno provjerama koje mora izvršiti sud koji je uputio zahtjev, načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja treba tumačiti na način da im se ne protivi to da se nacionalnim propisom, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji primjenom članka 55. stavka 1. Uredbe br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 u sektoru pčelarstva utvrđuje program za novo razdoblje od tri godine, s jedne strane, određuju uvjeti za dodjelu potpora u tom sektoru različiti od onih predviđenih u prethodnim programima i, s druge strane, omogućava pčelarima da ostvare pravo na navedene potpore od datuma koji prethodi datumu stupanja na snagu tog propisa, ako ispunjavaju nove uvjete koji su njime predviđeni.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: predmet T-599/18: Rješenje Općeg suda od 10. listopada 2019. – Aeris Invest protiv SRB-a („Tužba za poništenje – Ekonomska i monetarna politika – Jedinstveni sanacijski mehanizam kreditnih institucija i određenih investicijskih društava – Program sanacije za Banco Popular Español – Nepostojanje konačnog ex post vrednovanja Banco Popular Español – Akt koji se ne može pobijati – Nedopuštenost”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/53

      Rješenje Općeg suda od 10. listopada 2019. – Aeris Invest protiv SRB-a
      (predmet T-599/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Ekonomska i monetarna politika - Jedinstveni sanacijski mehanizam kreditnih institucija i određenih investicijskih društava - Program sanacije za Banco Popular Español - Nepostojanje konačnog ex post vrednovanja Banco Popular Español - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”)
      (2019/C 423/67)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez i A. Sellés Marco, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (zastupnici: A. Valavanidou, I. Georgiopoulos i E. Muratori, agenti, uz asistenciju B. Meyringa, S. Scheloa, F. Málage Diégueza, F. Fernándeza de Trocóniz Roblesa, T. Klupscha, M. Bettermanna, S. Ianca i M. Rickerta, odvjetnikā)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje „odluke SRB-a o neprovođenju konačnog ex post vrednovanja Banco Popular Español, SA koja je tužitelju dostavljena dopisom od 14. rujna 2018.”.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Aeris Invest Sàrl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: predmet T-803/19: Tužba podnesena 19. studenoga 2019. – etc-gaming i Casino-Equipment protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/80

      Tužba podnesena 19. studenoga 2019. – etc-gaming i Casino-Equipment protiv Komisije
      (predmet T-803/19)
      (2020/C 45/66)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: etc-gaming GmbH (Beč, Austrija) i Casino-Equipment Vermietungs GmbH (Beč) (zastupnik: A. Schuster, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži Europskoj uniji, koju zastupa Europska komisija, isplatu naknade štete u iznosu od 110 836 927,73 eura, koju je nezakonito i skrivljeno uzrokovala na imovini tužiteljâ jer je propustila predvidjeti pravni lijek u smislu članka 6. stavka 1. i članka 13. EKLJP-a, članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja);

                  —

                  podredno, meritorno naloži Europskoj uniji, koju zastupa Europska komisija, isplatu naknade štete koju je nezakonito i skrivljeno uzrokovala odnosno koja će ubuduće nastati na imovini tužiteljâ jer je propustila predvidjeti pravni lijek u smislu članka 6. stavka 1. i članka 13. EKLJP-a, članka 47. Povelje;

                  —

                  naloži Europskoj uniji, koju zastupa Europska komisija, snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeći tužbeni razlog:
      Propuštanje Unije da provede zahtjeve EKLJP-a i Povelje o uspostavi djelotvornog pravnog lijeka tužiteljima je nezakonito i skrivljeno uzrokovalo štetu od najmanje 110 836 927,73 eura. Ta se šteta sastoji u tome da tužitelji zbog nepostojanja pravnog lijeka kojim bi se omogućilo preispitivanje propuštanja nacionalnih sudova, koji su to obvezni učiniti, da upute zahtjev za prethodnu odluku Sudu, pravno nisu bili u mogućnosti osigurati učinak pravu Unije i time na temelju nadređenosti prava Unije osigurati neprimjenjivost nacionalnih poreznih odredbi Glücksspielgesetza (Zakon o igrama na sreću) koje dovode do poreznih obveza koje odgovaraju višestrukom iznosu u istom razdoblju ostvarenog prihoda.


title: predmet C-666/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 18. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris - France) – IT Development SAS protiv Free Mobile SAS (Zahtjev za prethodnu odluku – Intelektualno vlasništvo – Poštovanje prava intelektualnog vlasništva – Direktiva 2004/48/EZ – Pravna zaštita računalnih programa – Direktiva 2009/24/EZ – Ugovor o licenciji za računalni program – Neovlaštena izmjena izvornog koda računalnog programa koju je izvršio stjecatelj licencije protivno ugovoru o licenciji – Tužba zbog povrede autorskih prava koju je autor programa podnio protiv stjecatelja licencije – Priroda primjenjivog sustava odgovornosti)

text:
               24.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/15

      Presuda Suda (peto vijeće) od 18. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris - France) – IT Development SAS protiv Free Mobile SAS
      (predmet C-666/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Poštovanje prava intelektualnog vlasništva - Direktiva 2004/48/EZ - Pravna zaštita računalnih programa - Direktiva 2009/24/EZ - Ugovor o licenciji za računalni program - Neovlaštena izmjena izvornog koda računalnog programa koju je izvršio stjecatelj licencije protivno ugovoru o licenciji - Tužba zbog povrede autorskih prava koju je autor programa podnio protiv stjecatelja licencije - Priroda primjenjivog sustava odgovornosti)
      (2020/C 61/18)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel de Paris

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: IT Development SAS

         Tuženik: Free Mobile SAS

         Izreka

      Direktivu 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva i Direktivu 2009/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o pravnoj zaštiti računalnih programa treba tumačiti na način da je povreda odredbe ugovora o licenciji za računalni program koja se odnosi na prava intelektualnog vlasništva nositelja autorskih prava na tom programu obuhvaćena pojmom „povreda prava intelektualnog vlasništva” u smislu Direktive 2004/48 i da stoga navedeni nositelj mora moći uživati jamstva koja pruža ta direktiva, neovisno o tome koji se sustav odgovornosti primjenjuje u skladu s nacionalnim pravom.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: Predmet C-907/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2019. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Q-GmbH protiv Finanzamt Z

text:
               16.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 87/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2019. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Q-GmbH protiv Finanzamt Z
      (Predmet C-907/19)
      (2020/C 87/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Q-GmbH

         Tuženik: Finanzamt Z

         Prethodno pitanje

      Je li riječ o usluzi povezanoj s transakcijama osiguranja i reosiguranja koje provode posrednici i zastupnici u osiguranju u smislu članka 135. stavka 1. točke (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. 11. 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) izuzetoj od poreza ako porezni obveznik koji za društvo za osiguranje obavlja djelatnost posredovanja tom društvu za osiguranje dodatno na raspolaganje stavlja i posredovani proizvod osiguranja?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-22/20: Tužba podnesena 17. siječnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Švedske

text:
               16.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 87/16

      Tužba podnesena 17. siječnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Švedske
      (Predmet C-22/20)
      (2020/C 87/21)
      Jezik postupka: švedski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve, C. Hermes, E. Ljung Rasmussen i K. Simonsson)

         Tuženik: Kraljevina Švedska

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Kraljevina Švedska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji time što Komisiji nije dostavila potrebne podatke za ocjenu tvrdnji da aglomeracije Habo i Töreboda ispunjavaju zahtjeve Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (1),

                  —

                  utvrdi da Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4., u vezi s člancima 10. i 15. Direktive 91/271/EEZ time što nije osigurala da komunalne otpadne vode iz aglomeracija Lycksele, Malå, Mockfjärd, Pajala, Robertsfors i Tänndalen prije nego što ih se ispusti budu podvrgnute sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju u skladu sa zahtjevima iz Direktive;

                  —

                  utvrdi da Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 5., u vezi s člancima 10. i 15. Direktive 91/271/EEZ time što nije osigurala da komunalne otpadne vode iz aglomeracija Borås, Skoghall, Habo och i Töreboda prije nego što ih se ispusti budu podvrgnute strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4. Direktive u skladu sa zahtjevima iz iste direktive, i

                  —

                  naloži Kraljevini Švedskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

                  —

                  prema članku 4. stavku 1. Direktive Vijeća 91/271/EEZ države članice će osigurati da se komunalne otpadne vode iz aglomeracija određene veličine prije ispuštanja podvrgnu sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju.

                  —

                  nadalje, u skladu s člankom 5. Direktive države članice će osigurati da se komunalne otpadne vode iz aglomeracija određene veličine prije ispuštanja u osjetljiva područja podvrgnu strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4.

                  —

                  članak 4. stavak 3., u vezi s dijelom B.2 i tablicom 1. Priloga I. Direktivi – kao i članak 5. stavak 3., u vezi s dijelom B.3 i tablicom 2. Priloga I. Direktivi za slučajeve ispuštanja iz aglomeracija s više od 10 000 populacijskog ekvivalenta – utvrđuje zahtjeve za ispuštanje pročišćenih otpadnih voda (u daljnjem tekstu: zahtjevi za ispuštanje). Ti zahtjevi utvrđuju, u dijelu u kojem je to relevantno za ovaj predmet, granične vrijednosti za biokemijsku potražnju kisika (BPK), kemijsku potražnju kisika (BPK) i dušika.

                  —

                  članak 15. u vezi s dijelom D Priloga I. Direktivi utvrđuje zahtjeve koji se primjenjuju na praćenje i ocjenu pridržavanja zahtjeva za ispuštanje. Ti zahtjevi preciziraju broj godišnjih uzoraka i vrijeme između prikupljanja uzoraka (u daljnjem tekstu: zahtjevi praćenja).

                  —

                  članak 10. Direktive utvrđuje zahtjeve koji se primjenjuju na konstrukciju, izgradnju, vođenje i održavanje stanica za pročišćavanje izgrađenih u skladu sa zahtjevima za ispuštanje.

                  —

                  nakon što je ocijenila podatke koje je Švedska podnijela Komisija smatra da Švedska ne zadovoljava zahtjeve iz članka 4., u vezi s člancima 10. i 15. predmetne direktive u slučaju šest aglomeracija jer nije ispunila zahtjeve za ispuštanje i/ili zahtjeve za praćenje.

                  —

                  nakon što je ocijenila podatke koje je Švedska podnijela Komisija također smatra da Švedska ne zadovoljava zahtjeve iz članka 5., u vezi s člancima 10. i 15. Direktive u slučaju četiri dodatne aglomeracije jer zahtjevi za ispuštanje nisu ispunjeni.

                  —

                  Švedska tvrdi da su u pogledu dviju aglomeracija zahtjevi za ispuštanje dušika ispunjeni na temelju prirodnog zadržavanja. Međutim, Švedska Komisiji nije podnijela potrebne podatke za ocjenu točnosti njezinih tvrdnji o opsegu prirodnog zadržavanja i usklađenosti za zahtjevima Direktive za uklanjanje dušika na toj osnovi. Komisija smatra da je Švedska stoga povrijedila načelo lojalne suradnje iz članka 4. stavka 3. UEU-a.

         (1)  SL 1991., L 135., str. 40. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.)


title: Predmet T-43/20: Tužba podnesena 27. siječnja 2020. – AV i AW protiv Parlamenta

text:
               16.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 87/25

      Tužba podnesena 27. siječnja 2020. – AV i AW protiv Parlamenta
      (Predmet T-43/20)
      (2020/C 87/30)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: AV i AW (zastupnici: L. Levi i S. Rodrigues, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

                  —

                  poništi pobijane odluke i tuženika podsjeti, ako je potrebno, na njegovu obvezu poduzimanja svih mjera u pogledu tužitelja u skladu s člankom 266. UFEU-a, posebno u odnosu na plaću i napredovanje;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu svojoj tužbi protiv odluka od 21. lipnja 2019. kojima im je Parlament izrekao stegovnu sankciju degradacije za četiri, tj. za dva razreda, tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje jer tužitelje nije saslušalo nadležno tijelo.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane i načela dobre uprave.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nepravilnostima u pripremnim aktima pobijanih odluka. Tužitelji u tom pogledu ističu nepravilnosti u izvješću o istrazi Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) i mišljenju stegovnog povjerenstva.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 4. i 16. Priloga IX. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) i načela dodjeljivanja nadležnosti i postupovne autonomije državama članicama. Tužitelji tvrde da su stegovno povjerenstvo i tijelo za imenovanje (u daljnjem tekstu: TZI) bili dužni provjeriti valjanost, prema portugalskom pravu, punomoći odvjetnika na saslušanju 20. veljače 2018. Oni dodaju da su, u svakom slučaju, nakon što su bili obaviješteni o nevaljanosti punomoći, stegovno povjerenstvo i TZI trebali poduzeti mjere potrebne u stegovnom postupku, posebno u odnosu na to što tužitelji nisu priznali ponašanje koje im se stavlja na teret i u odnosu na zaključke OLAF-a i istražitelja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. Priloga Pravilniku s obzirom na to da sankcije nisu proporcionalne ozbiljnosti počinjenih povreda.


title: Predmet T-61/20: Tužba podnesena 3. veljače 2020. – Sonova protiv EUIPO-a – Digitmarket (B-Direct)

text:
               16.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 87/30

      Tužba podnesena 3. veljače 2020. – Sonova protiv EUIPO-a – Digitmarket (B-Direct)
      (Predmet T-61/20)
      (2020/C 87/36)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Sonova AG (Stäfa, Švicarska) (zastupnik: A. Sabellek, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Digitmarket – Sistemas de lnformação SA (Maia, Portugal)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija verbalnog žiga B-Direct u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 342 390

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. studenoga 2019. u predmetu R 88/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  EUIPO-u naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-661/18: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 30. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – CTT – Correios de Portugal protiv Autoridade Tributária e Aduaneira (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Odbitak pretporeza – Članak 173. – Mješoviti porezni obveznik – Metode odbitka – Proporcionalni odbitak – Odbitak na temelju upotrebe – Članci 184. do 186. – Ispravci odbitaka – Promjena čimbenika koji su uzeti u obzir prilikom utvrđivanja iznosa odbitaka – Izlazna transakcija koja se pogrešno smatrala izuzetom od plaćanja PDV-a – Nacionalna mjera kojom se zabranjuje promjena metode odbitka za protekle godine – Prekluzivni rok – Načela porezne neutralnosti, pravne sigurnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti)

text:
               20.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 240/10

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 30. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – CTT – Correios de Portugal protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-661/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Odbitak pretporeza - Članak 173. - Mješoviti porezni obveznik - Metode odbitka - Proporcionalni odbitak - Odbitak na temelju upotrebe - Članci 184. do 186. - Ispravci odbitaka - Promjena čimbenika koji su uzeti u obzir prilikom utvrđivanja iznosa odbitaka - Izlazna transakcija koja se pogrešno smatrala izuzetom od plaćanja PDV-a - Nacionalna mjera kojom se zabranjuje promjena metode odbitka za protekle godine - Prekluzivni rok - Načela porezne neutralnosti, pravne sigurnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti)
      (2020/C 240/13)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CTT – Correios de Portugal

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izreka

                  1.

                  Članak 173. stavak 2. točku (c) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s načelima porezne neutralnosti, djelotvornosti, ekvivalentnosti i proporcionalnosti, tumačiti na način da mu se protivi to da država članica – koja je u skladu s tom odredbom dopustila poreznim obveznicima da provedu odbitak poreza na dodanu vrijednost (PDV) na temelju upotrebe robe i usluga ili njihova dijela za izvršenje transakcija koje daju pravo na odbitak i transakcija koje ne daju to pravo – potonjima zabrani promjenu metode odbitka PDV-a nakon određivanja konačnog udjela.

                  2.

                  Članke 184. do 186. Direktive 2006/112, u vezi s načelima porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti, treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji poreznom obvezniku koji je proveo odbitke poreza na dodanu vrijednost (PDV) obračunatog na stjecanje roba i usluga upotrebljenih za izvršenje transakcija koje daju pravo na odbitak i transakcija koje ne daju to pravo, koristeći se metodom utemeljenom na prihodu onemogućava da, nakon određivanja konačnog udjela u skladu s člankom 175. stavkom 3. te direktive, ispravi te odbitke primjenom metode upotrebe, u situaciji u kojoj:

                              —

                              dotična država članica dopušta poreznim obveznicima da u skladu s člankom 173. stavkom 2. točkom (c) navedene direktive provedu odbitke PDV-a na temelju upotrebe robe i usluga ili njihova dijela za izvršenje transakcija koje daju pravo na odbitak i transakcija koje ne daju to pravo;

                              —

                              porezni obveznik u dobroj vjeri u trenutku odabira metode odbitka nije znao da je određena transakcija koju je smatrao izuzetom u stvarnosti oporeziva;

                              —

                              još nije istekao opći prekluzivni rok za ispravak odbitaka predviđen nacionalnim pravom, a

                              —

                              promjena metode odbitka omogućava preciznije utvrđivanje dijela PDV-a koji se odnosi na transakcije koje daju pravo na odbitak.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: Predmet C-5/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 30. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – „Оvergas Mrezhi” AD, Sdruzhenie s nestopanska tsel „Balgarska gazova asotsiatsia” protiv Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR) (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička pravila za unutarnje tržište prirodnog plina – Direktiva 2009/73/EZ – Članak 3. stavci 1. do 3. i članak 41. stavak 16. – Obveze pružanja javnih usluga – Obveze skladištenja prirodnog plina kako bi se zajamčila sigurnost opskrbe i redovitost isporuke – Nacionalni propis koji predviđa da se financijsko opterećenje u vezi s obvezama javne usluge određenima poduzećima za prirodni plin prenosi na njihove kupce – Pretpostavke – Donošenje nacionalnog regulatornog tijela akta kojim se određuje obveza pružanja javne usluge – Postupak – Članci 36. i 38. Povelje Europske unije o temeljnim pravima)

text:
               20.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 240/15

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 30. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – „Оvergas Mrezhi” AD, Sdruzhenie s nestopanska tsel „Balgarska gazova asotsiatsia” protiv Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
      (Predmet C-5/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička pravila za unutarnje tržište prirodnog plina - Direktiva 2009/73/EZ - Članak 3. stavci 1. do 3. i članak 41. stavak 16. - Obveze pružanja javnih usluga - Obveze skladištenja prirodnog plina kako bi se zajamčila sigurnost opskrbe i redovitost isporuke - Nacionalni propis koji predviđa da se financijsko opterećenje u vezi s obvezama javne usluge određenima poduzećima za prirodni plin prenosi na njihove kupce - Pretpostavke - Donošenje nacionalnog regulatornog tijela akta kojim se određuje obveza pružanja javne usluge - Postupak - Članci 36. i 38. Povelje Europske unije o temeljnim pravima)
      (2020/C 240/19)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Varhoven administrativen sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji:„Оvergas Mrezhi” AD, Sdruzhenie s nestopanska tsel „Balgarska gazova asotsiatsia”

         Tuženik: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

         uz sudjelovanje: Prokuratura na Republika Bulgaria

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavke 1. do 3. Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ, u vezi s člancima 36. i 38. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se ne protivi propis države članice koji predviđa da troškove koji proizlaze iz obveza skladištenja prirodnog plina, koje su određene poduzećima za prirodni plin kako bi se osigurala sigurna i redovita opskrba prirodnim plinom u toj državi članici, snose u cijelosti kupci tih poduzeća, koji mogu biti fizičke osobe, ako se tim propisom nastoji ostvariti cilj od općeg gospodarskog interesa, poštuje načelo proporcionalnosti i ako su obveze javne usluge koje predviđa jasno definirane, transparentne, nediskriminirajuće i provjerljive te Unijinim poduzećima za plin jamče jednakost pristupa nacionalnim potrošačima.

                  2.

                  Direktivu 2009/73 treba tumačiti na način da joj se ne protivi propis države članice koji regulatorno tijelo te države članice, u smislu te direktive, oslobađa obveze poštovanja određenih odredaba nacionalnog zakonodavstva kojima se uređuje postupak donošenja normativnih akata, kada donosi akt kojim se nameće obveza javne usluge u smislu članka 3. stavka 2. te direktive, ako primjenjivo nacionalno zakonodavstvo jamči da je taj akt u skladu s materijalnim zahtjevima te odredbe, da je u potpunosti obrazložen, da je objavljen uz očuvanje, ovisno o slučaju, povjerljivosti komercijalno osjetljivih informacija i da je podložan sudskom nadzoru.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: Predmet C-96/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Niederösterreich – Austrija) – VO protiv Bezirkshauptmannschaft Tulln (Zahtjev za prethodnu odluku – Cestovni promet – Radni dani i dani odmora – Digitalni tahografi – Uredba (EU) br. 165/2014 – Nepostojanje zabilježenih radnih dana na kartici vozača i nepostojanje tahografskih listića – Nacionalni propis koji u tim okolnostima predviđa vozačevu obvezu predočenja poslodavčeve potvrde – Valjanost obrasca iz Priloga Odluci 2009/959/EU)

text:
               20.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 240/17

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Niederösterreich – Austrija) – VO protiv Bezirkshauptmannschaft Tulln
      (Predmet C-96/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Cestovni promet - Radni dani i dani odmora - Digitalni tahografi - Uredba (EU) br. 165/2014 - Nepostojanje zabilježenih radnih dana na kartici vozača i nepostojanje tahografskih listića - Nacionalni propis koji u tim okolnostima predviđa vozačevu obvezu predočenja poslodavčeve potvrde - Valjanost obrasca iz Priloga Odluci 2009/959/EU)
      (2020/C 240/22)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VO

         Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Tulln

         Izreka

                  1.

                  Članak 34. stavak 3. drugi podstavak Uredbe (EU) br. 165/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. veljače 2014. o tahografima u cestovnom prometu, stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3821/85 o tahografu u cestovnom prometu i izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet treba tumačiti na način da nije obuhvaćen područjem primjene u njemu predviđene zabrane nacionalni propis na temelju kojeg vozači vozila opremljenog digitalnim tahografom moraju, kao dodatan dokaz o svojim aktivnostima, ako nisu zabilježeni automatski i ručni zapisi u tahografu, podnijeti potvrdu o aktivnostima koju je izdao njihov poslodavac u skladu s obrascem iz Priloga Odluci Komisije 2009/959/EU od 14. prosinca 2009. o izmjeni Odluke 2007/230/EZ o obrascu o socijalnom zakonodavstvu koje se odnosi na djelatnosti cestovnog prometa.

                  2.

                  Ispitivanjem drugog pitanja nije utvrđen nijedan element koji može utjecati na valjanost Komisijina obrasca sadržanog u Prilogu Odluci 2009/959.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet C-468/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 13. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria regionale per il Veneto – Italija) – Regione Veneto protiv HD-a (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Povijesna vozila – Neujednačeno porezno postupanje unutar države članice – Potpuno unutarnja situacija – Očita nedopuštenost)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/3

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 13. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria regionale per il Veneto – Italija) – Regione Veneto protiv HD-a
      (Predmet C-468/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Povijesna vozila - Neujednačeno porezno postupanje unutar države članice - Potpuno unutarnja situacija - Očita nedopuštenost)
      (2020/C 320/03)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Commissione tributaria regionale per il Veneto

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Regione Veneto

         Tuženik: HD

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 10. lipnja 2019. uputio Commissione tributaria regionale del Veneto (Okružni porezni sud za Veneto, Italija) očito je nedopušten.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-32/20: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte di appello di Napoli – Italija) – TJ protiv Balga Srl (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Članak 30. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Zaštita u slučaju neopravdanog otkaza – Članci 20., 21., 34. i 47. Povelje o temeljnim pravima – Direktiva 98/59/EZ – Kolektivno otkazivanje – Nacionalno pravilo o zaštiti koju treba dodijeliti radniku koji je žrtva neopravdanog kolektivnog otkazivanja zbog povrede kriterija za odabir radnika koji će biti otpušteni – Nepostojanje situacije provedbe prava Unije u smislu članka 51. stavka 1. Povelje o temeljnim pravima – Neprimjenjivost Povelje o temeljnim pravima – Očita nenadležnost)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/3

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte di appello di Napoli – Italija) – TJ protiv Balga Srl
      (Predmet C-32/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Članak 30. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Zaštita u slučaju neopravdanog otkaza - Članci 20., 21., 34. i 47. Povelje o temeljnim pravima - Direktiva 98/59/EZ - Kolektivno otkazivanje - Nacionalno pravilo o zaštiti koju treba dodijeliti radniku koji je žrtva neopravdanog kolektivnog otkazivanja zbog povrede kriterija za odabir radnika koji će biti otpušteni - Nepostojanje situacije provedbe prava Unije u smislu članka 51. stavka 1. Povelje o temeljnim pravima - Neprimjenjivost Povelje o temeljnim pravima - Očita nenadležnost)
      (2020/C 320/04)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte di appello di Napoli

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TJ

         Tuženik: Balga Srl

         Izreka

      Sud je očito nenadležan za davanje odgovora na pitanja koja mu je Corte d’appello di Napoli (Žalbeni sud u Napulju, Italija) uputio odlukom od 18. rujna 2019.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet C-171/20 P: Žalba koju je 8 travnja 2020. podnio WV protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-43/19, WV protiv ESVD-a

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/5

      Žalba koju je 8 travnja 2020. podnio WV protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-43/19, WV protiv ESVD-a
      (Predmet C-171/20 P)
      (2020/C 320/06)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi rješenje od 29. siječnja 2020. Općeg suda Europske unije u predmetu T-43/19, u dijelu u kojem je njime tužba odbačena kao očito nedopuštena i kojim je žalitelju naloženo snošenje troškova;

                  —

                  naloži prvotnom tuženiku da u cijelosti snosi troškove, uključujući one koji su nastali u postupku pred Općim sudom Europske unije u skladu s člankom 184. Poslovnika suda Europske unije;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu Europske unije radi donošenja odluke o tužbi.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj smatra da je Opći sud time što je u obzir uzeo pobijano rješenje povrijedio načelo slobodne ocjene dokaza i pojam skupa podudarajućih indicija te je, stoga, povrijedio pravila o teretu dokazivanja, osobito što se tiče argumenata i indicija istaknutih u vezi s pravnom prirodom zahtjeva za naknadu štete koji je žalitelj podnio ESVD-u na temelju članka 90. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.
      Jedini žalbeni razlog koji je žalitelj istaknuo također se odnosi na diskriminaciju, iskrivljavanje činjenica pobijanim rješenjem i očite pogreške u ocjeni prvostupanjskog suda što je dovelo do netočnog pravnog obrazloženja.


title: Predmet C-172/20 P: Žalba koju je 8. travnja 2020. podnio WV protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-388/18, WV protiv ESVD-a

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/5

      Žalba koju je 8. travnja 2020. podnio WV protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-388/18, WV protiv ESVD-a
      (Predmet C-172/20 P)
      (2020/C 320/07)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi rješenje od 29. siječnja 2020. Općeg suda Europske unije u predmetu T-388/18 u dijelu u kojem je njime odbijena tužiteljeva prvotna tužba za poništenje kao djelomično očito nedopuštena i kojim je žalitelju naloženo snošenje troškova;

                  —

                  naloži prvotnom tuženiku da u cijelosti snosi troškove, uključujući one koji su nastali u postupku pred Općim sudom Europske unije u skladu s člankom 184. Poslovnika Suda Europske unije;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu Europske unije radi donošenja odluke o tužbi.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj smatra da je Opći sud time što je u obzir uzeo pobijano rješenje povrijedio načelo slobodne ocjene dokaza i pojam skupa podudarajućih indicija te je, stoga, povrijedio pravila o teretu dokazivanja, osobito što se tiče iznesenih argumenata i indicija u vezi s izračunom roka koji je žalitelj imao za osporavanje ESVD-ove odluke.
      Jedini žalbeni razlog koji je žalitelj istaknuo također se odnosi na diskriminaciju, iskrivljavanje činjenica pobijanim rješenjem i očite pogreške u ocjeni Općeg suda što je dovelo do netočnog pravnog obrazloženja.


title: Predmet C-244/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. lipnja 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španjolska) – F.C.I. protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. lipnja 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španjolska) – F.C.I. protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
      (Predmet C-244/20)
      (2020/C 320/08)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: F.C.I.

         Druga stranka u postupku: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 3. stavak 2. Direktive 79/7 od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti (1), kojim se iz područja primjene Direktive isključuju davanja u korist nadživjelih i obiteljska davanja, proglasiti nevaljanim ili ga takvim smatrati jer je protivan temeljnom načelu prava Europske unije kao što je načelo jednakog postupanja prema muškarcima i ženama, proglašeno temeljnom vrijednošću Europske unije u člancima 2. i 3. Ugovora o Europskoj uniji, članku 19. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i temeljnim pravom u članku 21. stavku 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i u vrlo ranoj i ustaljenoj sudskoj praksi Suda?

                  2.

                  Treba li članak 6. Ugovora o Europskoj uniji i članak 17. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s člankom 1. Dodatnog protokola br. 1 uz Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, potpisanu u Rimu 4. studenoga 1950., tumačiti na način da im se protivi nacionalna mjera, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku (do koje je dovela Presuda Tribunala Constitucional (Ustavni sud) br. 40/2014 od 11. ožujka, nacionalna sudska praksa koja ju je tumačila i zakonodavna reforma s kojom je usklađena), koja je — u praksi i s obzirom na opće nepoznavanje zahtjeva za formalizaciju i nepostojanje razdoblja prilagodbe za njezino ispunjavanje — najprije onemogućila a zatim znatno otežala ostvarivanje prava na mirovinu za nadživjele osobe na temelju odnosa životnog partnerstva uređenog Códigom Civil Catalán (Građanski zakonik Katalonije)?

                  3.

                  Treba li toliko temeljno načelo u pravu Europske unije kao što je načelo jednakog postupanja prema muškarcima i ženama, koje je navedeno kao temeljna vrijednost u člancima 2. i 3. Ugovora o Europskoj uniji, i zabranu diskriminacije na temelju spola, priznatu kao temeljno pravo u članku 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s člankom 14. Europske konvencije o ljudskim pravima, tumačiti na način da im se protivi nacionalna mjera, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku (do koje je dovela Presuda Tribunala Constitucional (Ustavni sud) br. 40/2014 od 11. ožujka, nacionalna sudska praksa koja ju je tumačila i zakonodavna reforma s kojom je usklađena), koja je, u praksi i s obzirom na opće nepoznavanje zahtjeva za formalizaciju i nepostojanje razdoblja prilagodbe za njezino ispunjavanje, najprije onemogućila a zatim znatno otežala ostvarivanje prava na mirovinu za nadživjele osobe na temelju odnosa životnog partnerstva uređenog Građanskim zakonikom Katalonije, na štetu mnogo većeg postotka žena nego muškaraca?

                  4.

                  Treba li zabranu diskriminacije na temelju „rođenja” ili pak „pripadnosti nacionalnoj manjini”, kao uzroke ili „razloge” diskriminacije zabranjene člankom 21. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s člankom 14. Europske konvencije o ljudskim pravima, tumačiti na način da joj se protivi nacionalna mjera, poput mjere o kojoj je riječ u glavnom postupku (do koje je dovela Presuda Tribunala Constitucional (Ustavni sud) br. 40/2014 od 11. ožujka, nacionalna sudska praksa koja ju je tumačila i zakonodavna reforma s kojom je usklađena), koja je, u praksi i s obzirom na opće nepoznavanje zahtjeva za formalizaciju i nepostojanje razdoblja prilagodbe za njezino ispunjavanje, najprije onemogućila a zatim znatno otežala ostvarivanje prava na mirovinu za nadživjele osobe na temelju odnosa životnog partnerstva uređenog Građanskim zakonikom Katalonije?

         (1)  Direktiva Vijeća 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti (SL 1979., L 6, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3, str. 7.)


title: Predmet C-258/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2020. uputio Juzgado de lo Social n° 1 de Barcelona (Španjolska) – HV protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2020. uputio Juzgado de lo Social no 1 de Barcelona (Španjolska) – HV protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
      (Predmet C-258/20)
      (2020/C 320/09)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Social no 1 de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužiteljica: HV

         Tuženik: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Prethodno pitanje

      Treba li Direktivu Vijeća 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti (1) tumačiti na način da joj se protivi nacionalno pravilo, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku (članak 60. stavak 4. Real Decreta Legislativo 8/2015, de 30 de octubre, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley General de la Seguridad Social (Kraljevska zakonodavna uredba 8/2015 od 30. listopada 2015. kojom se potvrđuje preinačeni tekst Općeg zakona o socijalnoj sigurnosti), kojim se uspostavlja pravo na dodatak na mirovinu za žene koje imaju najmanje dvoje biološke ili posvojene djece te primaju doprinosnu starosnu mirovinu, dok druge žene koje se nalaze u istovjetnoj situaciji nemaju pravo na takav dodatak na mirovinu jer su joj pristupile prijevremeno i dobrovoljno, što prema zakonu podrazumijeva veće zahtjeve u pogledu plaćanja doprinosa u odnosu na redovnu mirovinu, a istovjetne ili vrlo slične dobne uvjete te istovjetne poteškoće pri očuvanju radnih mjesta na tržištu rada koje su posljedica položaja žena?

         (1)  SL 1979., L 6, str. 24. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 7.)


title: Predmet C-267/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2020. uputila Audiencia Provincial de León (Španjolska) – AB Volvo i DAF TRUCKS N.V. protiv RM

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2020. uputila Audiencia Provincial de León (Španjolska) – AB Volvo i DAF TRUCKS N.V. protiv RM
      (Predmet C-267/20)
      (2020/C 320/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Audiencia Provincial de León

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: AB Volvo i DAF TRUCKS N.V.

         Druga stranka u postupku: RM

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 101. UFEU-a i načelo djelotvornosti tumačiti na način da im se protivi tumačenje nacionalnog pravila prema kojem se rok za pokretanje postupka od pet godina predviđen člankom 10. Direktive kao i člankom 17. o sudskoj procjeni štete ne primjenjuje retroaktivno, a prema kojem se retroaktivnost utvrđuje s obzirom na datum izricanja kazne, a ne na datum pokretanja postupka?

                  2.

                  Treba li članak 22. stavak 2. Direktive 2014/104/EU (1) i pojam, „retroaktivni učinak” tumačiti na način da se njezin članak 10. primjenjuje na tužbu poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, koja se, iako je podnesena nakon stupanja na snagu Direktive i provedbenih propisa, ipak odnosi na ranije činjenice ili sankcije?

                  3.

                  Treba li pri primjeni odredbe poput one iz članka 76. Leya de la Defensa de la Competencia (Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja) članak 17. Direktive 2014/104/EU o sudskoj procjeni štete tumačiti na način da je riječ o postupovnom pravilu koje se primjenjuje na glavni postupak koji je pokrenut nakon stupanja na snagu nacionalnog provedbenog propisa?

         (1)  Direktiva 2014/104/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. studenoga 2014. o određenim pravilima kojima se uređuju postupci za naknadu štete prema nacionalnom pravu za kršenje odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Europske unije (SL 2014., L 349, str. 1.)


title: Predmet C-268/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. lipnja 2020. uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Španjolska) – XV protiv Cajamar Caja Rural S.C.C.

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. lipnja 2020. uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Španjolska) – XV protiv Cajamar Caja Rural S.C.C.
      (Predmet C-268/20)
      (2020/C 320/11)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj/Žalitelj: XV

         Tuženik/Druga stranka u žalbenom postupku: Cajamar Caja Rural S.C.C.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li, radi očuvanja zaštite potrošača i korisnika i poštovanja sudske prakse koja je razvija, u skladu s pravom Unije, Direktivom Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1), a osobito njezinim člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1., to što Tribunal Supremo (Vrhovni sud, Španjolska) u svojim presudama 44 do 49 od 23. siječnja 2019. kao nedvosmislen kriterij određuje da je u potrošačkim ugovorima o hipotekarnom kreditu nepoštena ona odredba o kojoj se nije pregovaralo i kojom se određuje da sve troškove ugovaranja hipotekarnog kredita treba snositi korisnik kredita te kojom se različiti iznosi uključeni u navedenu nepoštenu odredbu koja je proglašena ništavom raspodjeljuju između banke kao pružatelja usluge i potrošača kao korisnika kredita, kako bi se ograničio povrat neopravdano plaćenih iznosa primjenom nacionalnog zakonodavstva?
                  Je li, radi očuvanja zaštite potrošača i korisnika i poštovanja sudske prakse koja je razvija, u skladu s pravom Unije, Direktivom Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, a osobito njezinim člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1., to što Tribunal Supremo (Vrhovni sud, Španjolska) logički tumači odredbu koja je ništava zbog svoje nepoštenosti ako njezino ukidanje i učinci ne utječu na daljnje postojanje ugovora o kreditu osiguranog hipotekom?

                  2.

                  Nadalje, a u vezi s člankom 394. LEC-a kojim se utvrđuje objektivni kriterij uspjeha u pogledu postupovnih troškova, treba li smatrati da, ako se poništi nepoštena odredba o troškovima, ali su učinci navedene ništavosti ograničeni samo na gore navedenu raspodjelu troškova, to povrjeđuje načela djelotvornosti i načela neobvezatnosti prava Europske unije ako su djelomično prihvaćeni tužbeni zahtjevi i može li se tumačiti da time dolazi do obrnutog odvraćajućeg učinka te posljedičnog nepostojanja zaštite legitimnih interesa potrošačâ i korisnika?

         (1)
            SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-281/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2020. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Ferimet S.L. protiv Administración General del Estado

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2020. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Ferimet S.L. protiv Administración General del Estado
      (Predmet C-281/20)
      (2020/C 320/12)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Supremo

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku: Ferimet S.L.

         Druga stranka u kasacijskom postupku: Administración General del Estado

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 168. i povezane članke Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), te načelo porezne neutralnosti koje iz nje proizlazi, kao i sudsku praksu Suda koja je tumači, tumačiti na način da ne dopuštaju odbitak pretporeza onim poduzetnicima koji na temelju sustava prijenosa porezne obveze ili, u skladu s pravnom terminologijom Unije, obrnute porezne obveze, izdaju dokaznu ispravu (račun) o transakciji stjecanja robe koju provode te u tu ispravu dodaju fiktivnog dobavljača kako bi bilo nesporno to da je stjecanje stvarno obavio poduzetnik o kojem je riječ koji je namijenio kupljene materijale za svoj trgovački promet?

                  2.

                  U slučaju da se praksa poput one opisane, za koju treba smatrati da je poznata zainteresiranoj osobi, može kvalificirati kao nepoštena ili prijevarna te kao takva ne dopušta odbitak pretporeza, mora li se za nepriznavanje tog odbitka iscrpno dokazati postojanje porezne pogodnosti koja nije u skladu s ciljevima na kojima se temelji uređenje PDV-a?

                  3.

                  Naposljetku, ako je to dokazivanje nužno, treba li se porezna pogodnost koja bi omogućila nepriznavanje odbitka i koju, po potrebi, treba utvrditi u konkretnom slučaju, odnositi isključivo na samog poreznog obveznika (stjecatelja robe) ili je potrebno da eventualno postoji i kod drugih sudionika u poslu?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-294/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. srpnja 2020. uputila Audiencia Nacional (Španjolska) – GE Auto Service Leasing GMBH protiv Tribunal Económico Administrativo Central

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. srpnja 2020. uputila Audiencia Nacional (Španjolska) – GE Auto Service Leasing GMBH protiv Tribunal Económico Administrativo Central
      (Predmet C-294/20)
      (2020/C 320/13)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Audiencia Nacional

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: GE Auto Service Leasing GMBH

         Tuženik: Tribunal Económico Administrativo Central

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li se prihvatiti kao valjano to da porezni obveznik, nakon što je porezna uprava od njega više puta zatražila da dokaže da ispunjava uvjete za pravo na povrat, to ne učini bez ikakvog razumnog opravdanja i, nakon što mu je odbijen povrat, odgađa podnošenje dokumenata za potrebe upravnog nadzora ili sudskog postupka?

                  2.

                  Može li se smatrati zlouporabom prava činjenica da porezni obveznik nije poreznoj upravi dostavio potrebne informacije u prilog svojem pravu iako mu je to dopušteno i od njega zatraženo, te da to nije učinio bez opravdanog razloga, ali je naprotiv te informacije kasnije dobrovoljno dostavio tijelu za upravni nadzor ili sudu?

                  3.

                  Gubi li porezni obveznik koji nema poslovni nastan u predmetnoj državi članici, bilo zato što relevantne informacije za dokazivanje svojeg prava na povrat nije dostavio u roku i bez razumnog opravdanja ili zato što se zlouporabno ponašao, svoje pravo na povrat nakon isteka predviđenog ili dodijeljenog roka u tu svrhu i nakon što je uprava donijela odluku kojom odbija povrat?


title: Predmet C-346/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. srpnja 2020. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – UW protiv Ryanair DAC

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. srpnja 2020. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – UW protiv Ryanair DAC
      (Predmet C-346/20)
      (2020/C 320/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UW

         Tuženik: Ryanair DAC

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (1) tumačiti na način da duže kašnjenje leta također može biti „uzrokovano” izvanrednim okolnostima kada do tih okolnosti dođe ranijeg dana na ranijem letu koji je izvršavao predviđeni zrakoplov?
      Predmet je brisan iz upisnika Suda njegovim rješenjem od 6. kolovoza 2020.

         (1)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-354/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2020. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Europski uhidbeni nalog protiv L, druga stranka u postupku: Openbaar Ministerie

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2020. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Europski uhidbeni nalog protiv L, druga stranka u postupku: Openbaar Ministerie
      (Predmet C-354/20)
      (2020/C 320/15)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke glavnog postupka

         Europski uhidbeni nalog protiv: L

         Druga stranka u postupku: Openbaar Ministerie

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se Okvirnoj odluci 2002/584/PUP (1), članku 19. stavku 1. podstavku 2. UEU-a i/ili članku 47. stavku 2. Povelje to da pravosudno tijelo izvršenja izvrši EUN koji je izdao sud ako je nacionalno zakonodavstvo države članice izdavateljice nakon izdavanja tog EUN-a bilo izmijenjeno tako da sud više ne ispunjava zahtjeve djelotvorne sudske zaštite, odnosno djelotvorne pravne zaštite jer to zakonodavstvo više ne može jamčiti njegovu neovisnost?

                  2.

                  Protivi li se Okvirnoj odluci 2002/584/PUP i članku 47. stavku 2. Povelje to da pravosudno tijelo izvršenja izvrši EUN ako je utvrdilo da u državi članici izdavateljici za svaku osumnjičenu osobu, pa stoga i za traženu osobu, neovisno o sudovima te države koji su nadležni za postupak protiv tražene osobe, njezinoj osobnoj situaciji, prirodi kaznenog dijela zbog kojeg se progoni i činjeničnog konteksta na kojem se EUN temelji, postoji stvarna opasnost od povrede njezina temeljnog prava na neovisan sud, koja je povezana s time da sudovi države članice izdavateljice zbog sustavnih i općenitih nedostataka više nisu neovisni?

                  3.

                  Protivi li se Okvirnoj odluci 2002/584/PUP i članku 47. stavku 2. Povelje to da pravosudno tijelo izvršenja izvrši EUN ako je utvrdilo da

                              —

                              u državi članici izdavateljici za svaku osumnjičenu osobu postoji stvarna opasnost povrede njezina temeljnog prava na pošteno suđenje koja je povezana sa sustavnim i općenitim nedostacima u pogledu neovisnosti pravosuđa te države članice,

                              —

                              ti sustavni i općeniti nedostaci stoga ne samo da mogu utjecati, nego i stvarno utječu na sudove te države članice nadležne za postupak protiv tražene osobe, i

                              —

                              stoga postoje ozbiljni i utvrđeni razlozi zbog kojih se vjeruje da će tražena osoba biti izložena stvarnoj opasnosti od povrede svojeg temeljnog prava na neovisan sud i, stoga, bitnog sadržaja svojeg temeljnog prava na pošteno suđenje,

                        čak i ako tražena osoba neovisno o tim sustavnim i općenitim nedostacima nije izrazila nikakvu specifičnu zabrinutost te njezina osobna situacija, priroda kaznenog djela zbog kojeg se progoni i činjenični kontekst na kojem se temelji EUN, neovisno o tim sustavnim i općenitim nedostacima, ne potiču bojazan da će izvršna i/ili zakonodavna vlast u okviru spornog kaznenog postupka konkretno vršiti pritisak ili će na njega utjecati?

         (1)  Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)


title: Predmet C-359/20 P: Žalba koju je 31. srpnja 2020. podnio Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki – Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 13. svibnja 2020. u predmetu T-195/18, Talanton AE protiv Europske komisije

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/12

      Žalba koju je 31. srpnja 2020. podnio Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki – Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 13. svibnja 2020. u predmetu T-195/18, Talanton AE protiv Europske komisije
      (Predmet C-359/20 P)
      (2020/C 320/16)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Žalitelj: Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki – Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (zastupnici: K. Damis i M. Angelopoulos, odvjetnici)

         Druga stranka u žalbenom postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelj zahtijeva od Suda da:

                  —

                  u cijelosti ukine presudu Općeg suda Europske unije od 13. svibnja 2020., Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki – Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Europska komisija (predmet T-195/18);

                  —

                  prihvati tužbu koju je 16. ožujka 2018. podnio tužitelj iz prvostupanjskog postupka/žalitelj;

                  —

                  odbije protužalbu tuženika iz prvostupanjskog postupka/druge stranke u žalbenom postupku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka tužitelja.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                  Pogreška koja se tiče prava – Pogrešna primjena načela savjesnosti i poštenja u kontekstu ispunjenja ugovornih obveza i nepoštivanje zahtjeva pravne sigurnosti koji institucijama Europske unije nalaže da svoje ovlasti moraju izvršavati u razumnom roku.

                              —

                              Prvim dijelom ovog žalbenog razloga žalitelj prigovara da je Opći sud pogrešno protumačio područje primjene načela pokretanja postupka u razumnom roku, propustivši uzeti u obzir sve relevantne okolnosti predmetnog slučaja.

                              —

                              Drugim dijelom prvog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da su kako trajanje postupka tako i stajališta koja je Komisija zauzimala tijekom cijelog njegovog provođenja kod žalitelja stvorili legitimna očekivanja da na njega neće biti primijenjen nikakav financijski ispravak.

                  2.

                  Pogreška koja se tiče prava – Pogrešna primjena načela savjesnosti i poštenja u pogledu utvrđivanja činjenice da je Komisija prekršila pravila o podugovaranju prilikom provođenja revizije.

                              —

                              Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer nije pravilno primijenio članak 1134. belgijskog Građanskog zakonika, kako ga tumači belgijski Kasacijski sud.


title: Predmet C-364/20 P: Žalba koju su 4. kolovoza 2020. podnijeli Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA i Cassandra Holding Company SIA protiv rješenja Općeg suda (deseto vijeće) od 14. svibnja 2020. u predmetu T-282/18, Bernis i dr. protiv SRB-a

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/13

      Žalba koju su 4. kolovoza 2020. podnijeli Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA i Cassandra Holding Company SIA protiv rješenja Općeg suda (deseto vijeće) od 14. svibnja 2020. u predmetu T-282/18, Bernis i dr. protiv SRB-a
      (Predmet C-364/20 P)
      (2020/C 320/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (zastupnik: O.H. Behrends, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u žalbenom postupku: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB), Europska središnja banka (ESB)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine rješenje Općeg suda;

                  —

                  proglasi tužbu za poništenje dopuštenom;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu kako bi odlučio o tužbi za poništenje;

                  —

                  naloži ESB-u da snosi žaliteljeve troškove i troškove ovog žalbenog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj žalbi žalitelji iznose sljedeće žalbene razloge.
      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada se oslanjao na činjenicu da Uredba br. 806/2014 (1) ne sadržava nikakvu odredbu o likvidaciji kreditne institucije u okolnostima poput onih u ovom slučaju. Žalitelji tvrde da se taj aspekt odnosi na zakonitost spornih odluka SRB-a od 23. veljače 2018. i stoga na njihovu osnovanost dok dopuštenost tužbe ovisi samo o načinu na koji je SRB stvarno postupao (a ne kako je trebao postupati).
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je smatrao da to što je luksemburški sud odbio zahtjev luksemburškog državnog regulatornog tijela za prestanak društva i likvidaciju ABLV Luxembourg podupire zaključak o nedopuštenosti tužbe. To što je nacionalni sud odbio odluku europske institucije ne čini tu odluku nepostojećom i ne uklanja potrebu za poništenjem od strane sudova Europske unije.
      Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je pretpostavio da je dobrovoljnost likvidacije ABLV Bank-a u latvijskom pravu relevantna ako je, kao što tvrdi Opći sud, likvidacija naložena odlukama ESB-a.
      Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na navodu da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je pretpostavio da je isključen dovoljno izravni pravni učinak jer provedba osporenih odluka uključuje primjenu nacionalnog prava. Primjena nacionalnog prava u kontekstu provedbe nije relevantna ako je navodni pravni učinak akta uređen pravom Unije.
      Peti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je smatrao da je to što je provedba akta ovisna o određenom nacionalnom pravnom poretku relevantno za primjenu članka 263. UFEU-a.
      Šesti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je pretpostavio da diskrecijska ovlast nacionalnih tijela u kontekstu provedbe isključuje izravan pravni učinak.
      Sedmi žalbeni razlog, koji se temelji se na tome da se Opći sud oslonio na pogrešno shvaćanje pojma „posredna pravila” kako je razvijen u sudskoj praksi.
      Osmi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud donio pogrešne zaključke iz pukog oblika osporenih akata.
      Deveti žalbeni razlog, koji se temelji se na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada nije primijenio članak 263. UFEU-a s obzirom na posebne smjernice iz Uredbe br. 806/2014 u odnosu na mogućnost nadzora akata SRB-a.
      Deseti žalbeni razlog, koji se temelji se na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada nije uzeo u obzir prava žalitelja u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te je stvorio prazninu u pravnoj zaštiti.
      Jedanaesti žalbeni razlog, koji se navodi iz opreza, temelji se na tome da bi se pobijano rješenje temeljilo na očitom iskrivljavanju spornih činjenica ako bi se tumačilo tako da spornim aktima nije naložena likvidacija ABLV Latvia i ABLV Luxembourg. Ovaj žalbeni razlog iznosi se tek opreza radi. Žalitelji ne vjeruju da postoji temelj za tumačenje pobijanog rješenja na taj način.
      Dvanaesti žalbeni razlog, koji se temelji se na tome da se pobijano rješenje oslanja na pogrešno tumačenje relevantne sudske prakse, uključujući odluke Suda Europske unije u ESB i dr./Trasta Komercbanka i dr. C-663/17) te Deutsche Post i Njemačka/Komisija (C-463/10).
      Trinaesti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je pobijano rješenje nedovoljno obrazloženo.

         (1)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (OJ 2014, L 225, str. 1. i ispravak SL 2015., L 101, str. 62.)


title: Predmet C-164/18: Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske, koju podupire Francuska Republika

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/15

      Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske, koju podupire Francuska Republika
      (Predmet C-164/18) (1)

      (2020/C 320/18)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 152, 30. 4. 2018.


title: Predmet C-165/18: Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske, koju podupire Francuska Republika

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/15

      Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske, koju podupire Francuska Republika
      (Predmet C-165/18) (1)

      (2020/C 320/19)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 152, 30. 4. 2018.


title: Predmet C-217/18: Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – La Gazza Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/15

      Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – La Gazza Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Predmet C-217/18) (1)

      (2020/C 320/20)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: Predmet C-219/18: Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Brenta Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/16

      Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Brenta Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Predmet C-219/18) (1)

      (2020/C 320/22)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: Predmet C-283/18: Rješenje predsjednika Suda od 15. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Almería – Španjolska) – Liliana Beatriz Moya Privitello, Sergio Daniel Martín Durán protiv Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/16

      Rješenje predsjednika Suda od 15. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Almería – Španjolska) – Liliana Beatriz Moya Privitello, Sergio Daniel Martín Durán protiv Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
      (Predmet C-283/18) (1)

      (2020/C 320/23)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 259, 23. 7. 2018.


title: Predmet C-337/18: Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Via Lattea Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/16

      Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Via Lattea Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Predmet C-337/18) (1)

      (2020/C 320/24)
      Jezik postupka: talijenski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: Predmet C-338/18: Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Cooperativa Novalat Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/16

      Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Cooperativa Novalat Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Predmet C-338/18) (1)

      (2020/C 320/25)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018


title: Predmet C-339/18: Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Veneto Latte Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/17

      Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Veneto Latte Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Predmet C-339/18) (1)

      (2020/C 320/26)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: Predmet C-536/18: Rješenje predsjednika Suda od 21. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – XW protiv Landesamt für Verbraucherschutz

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/17

      Rješenje predsjednika Suda od 21. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – XW protiv Landesamt für Verbraucherschutz
      (Predmet C-536/18) (1)

      (2020/C 320/28)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet C-726/18: Rješenje predsjednika Suda od 28. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana – Italija) – FW, GY protiv U.T.G. – Prefettura di Lucca

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/18

      Rješenje predsjednika Suda od 28. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana – Italija) – FW, GY protiv U.T.G. – Prefettura di Lucca
      (Predmet C-726/18) (1)

      (2020/C 320/30)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: Predmet C-782/18: Rješenje predsjednika Suda od 27. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance Epinal – Francuska) YP

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/18

      Rješenje predsjednika Suda od 27. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance Epinal – Francuska) YP
      (Predmet C-782/18) (1)

      (2020/C 320/31)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.