title: Predmet C-720/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2020. uputio Verwaltungsgericht Cottbus (Njemačka) – RO, zakonski zastupana/Savezna Republika Njemačka

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2020. uputio Verwaltungsgericht Cottbus (Njemačka) – RO, zakonski zastupana/Savezna Republika Njemačka
      (Predmet C-720/20)
      (2021/C 88/22)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Cottbus

         Stranke glavnog postupka

         Tužiteljica: RO, zakonski zastupana

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka, zastupana po Bundesministeriumu des Innern (Ministarstvo za unutarnje poslove), koji je zastupan po predsjedniku Bundesamta für Migration und Flüchtlinge (Savezni ured za migraciju i izbjeglice)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  S obzirom na cilj prava Europske unije da se izbjegnu sekundarna kretanja i na opće načelo jedinstva obitelji iz Uredbe (EU) br. 604/2013 (1), primjenjuje li se njezin članak 20. stavak 3. analogno u situaciji u kojoj maloljetno dijete i njegovi roditelji podnesu zahtjeve za međunarodnu zaštitu u istoj državi članici, ali roditelji već uživaju međunarodnu zaštitu u drugoj državi članici, a dijete je rođeno u državi članici u kojoj je podnijelo zahtjev za međunarodnu zaštitu?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na to pitanje, treba li ne ispitivati zahtjev za azil maloljetnog djeteta u skladu s Uredbom (EU) br. 604/2013 i treba li donijeti odluku o transferu u skladu s njezinim člankom 26., uzimajući u obzir činjenicu da je, primjerice, za ispitivanje zahtjeva maloljetnog djeteta za međunarodnu zaštitu odgovorna država članica u kojoj njegovi roditelji uživaju međunarodnu zaštitu?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje, primjenjuje li se članak 20. stavak 3. Uredbe (EU) br. 604/2013 analogno također jer se u njegovoj drugoj rečenici proglašava nepotrebnim provođenje novog postupka preuzimanja odgovornosti za naknadno rođeno dijete, iako tada postoji opasnost da država članica prihvata ne poznaje moguću situaciju prihvata maloljetnog djeteta ili da u skladu sa svojom upravnom praksom odbije analogno primijeniti članak 20. stavak 3. Uredbe (EU) br. 604/2013 i time za maloljetno dijete nastane opasnost da postane „refugee in orbit” (v. presudu Bundesverwaltungsgerichta (Savezni upravni sud, Njemačka) od 23.06.2020-1 C 37.19; ECLI:DE:BVerwG:2020:230620U1C37.19.0)?

                  4.

                  U slučaju niječnog odgovora na drugo i treće pitanje, može li se protiv maloljetnog djeteta koje je podnijelo zahtjev za međunarodnu zaštitu u državi članici analognom primjenom donijeti odluka o nedopuštenosti na temelju članka 33. stavka 2. točke (a) Direktive 2013/32/EU (2) i onda ako u drugoj državi članici međunarodnu zaštitu ne uživa dijete osobno, nego njegovi roditelji?

         (1)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (preinaka) (SL 2013., L 180, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.)

         (2)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (preinačena) (SL 2013., L 180, str. 60.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)


title: Predmet C-721/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio Kammergericht Berlin (Njemačka) – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio Kammergericht Berlin (Njemačka) – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH
      (Predmet C-721/20)
      (2021/C 88/23)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Kammergericht Berlin

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: DB Station & Service AG

         Tuženik: ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u skladu s Direktivom 2001/14/EZ (1), osobito s odredbama o neovisnosti uprave infrastrukturnog poduzeća (članak 4.), načelima utvrđivanja pristojbe (članci 7. do 12.) i zadaćama regulatornog tijela (članak 30.), to da nacionalni građanski sudovi u pojedinačnom slučaju i neovisno o nadzoru regulatornog tijela preispituju visinu zahtijevanih pristojbi prema mjerilima iz članka 102. UFEU-a i/ili nacionalnog prava o zabranjenim sporazumima?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: je li nadzor zlouporabe koji provode nacionalni građanski sudovi prema mjerilima članka 102. UFEU-a i/ili nacionalnog prava o zabranjenim sporazumima dopušten i nužan čak i ako željeznički prijevoznici imaju mogućnost da preispitivanje primjerenosti plaćenih pristojbi postignu putem nadležnog regulatornog tijela? Moraju li nacionalni sudovi pričekati odgovarajuću odluku regulatornog tijela i, ako se ona pobija pred sudom, eventualno pričekati pravomoćnost sudske odluke?

         (1)  Direktiva 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (SL 2001., L 75, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 5., str. 27.).


title: Predmet C-1/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. siječnja 2021. uputio Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bugarska) – MC/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. siječnja 2021. uputio Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bugarska) – MC/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (Predmet C-1/21)
      (2021/C 88/24)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: MC

         Tuženik: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 9. Konvencije sastavljene na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica u vezi s člankom 273. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni pravni instrument poput onog iz članka 19. stavka 2. DOPK-a predviđenog u okviru usklađenog područja poreza na dodanu vrijednost, čija primjena vodi do nastanka naknadne solidarne odgovornosti fizičke osobe koja nije porezni obveznik i nije odgovorna za plaćanje poreza na dodanu vrijednost, ali čije je nepošteno ponašanje dovelo do toga da porez na dodanu vrijednost nije platila pravna osoba koja je porezni obveznik, odnosno osoba odgovorna za plaćanje poreza na dodanu vrijednost?

                  2.

                  Dopušta li tumačenje tih odredbi i primjena načela proporcionalnosti nacionalni pravni instrument koji je uređen u članku 19. stavku 2. DOPK-a i u odnosu na kamate na nepravodobno plaćeni porez na dodanu vrijednost od strane poreznog obveznika?

                  3.

                  Je li člankom 19. stavkom 2. DOPK-a uređeni nacionalni pravni instrument u suprotnosti s načelom proporcionalnosti u slučaju u kojem nepravodobno plaćanje poreza na dodanu vrijednost, koje je dovelo do kamata na obvezu plaćanja poreza na dodanu vrijednost, nije posljedica ponašanja fizičke osobe koja nije porezni obveznik, nego ponašanja druge osobe ili ostvarenja objektivnih okolnosti?

         (1)  SL 2006., L 347. str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.


title: Predmet C-7/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Bezirksgericht Bleiburg (Austrija) – LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG/CB i dr.

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Bezirksgericht Bleiburg (Austrija) – LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG/CB i dr.
      (Predmet C-7/21)
      (2021/C 88/25)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bezirksgericht Bleiburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG

         Tuženici: CB, DF, GH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 36. i članak 39. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012 (1). o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima kao i načelom djelotvornosti i ekvivalentnosti (načelo lojalne suradnje u skladu s člankom 4. stavkom 3. UEU-a) tumačiti na način da im se protivi odredba države članice koja protiv rješenja od ovrsi, koji sud donosi bez prethodnog kontradiktornog postupka i bez ovršne isprave samo na temelju tvrdnji ovrhovoditelja, kao jedini pravni lijek predviđa prigovor koji se podnosi u roku od osam dana na jeziku te države članice, čak i u slučaju ako se to rješenje o ovrsi dostavlja u drugu državu članicu na jeziku koji primatelj ne razumije, pri čemu se pri podnošenju prigovora u roku od dvanaest dana taj prigovor već odbacuje kao nepravodoban?

                  2.

                  Treba li članak 8. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. (2) o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”), i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 pismena u vezi s načelom djelotvornosti i ekvivalentnosti tumačiti na način da mu se protivi nacionalna mjera koja predviđa da s dostavom obrasca iz Priloga II o informacijama za adresata o pravu na odbijanje primitka pismena u roku od tjedan dana istodobno počinje teći i rok za podnošenje predviđenog pravnog lijeka protiv istodobno dostavljenog rješenja o ovrsi za koje je predviđen rok od osam dana?

                  3.

                  Treba li članak 18. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da mu se protivi odredba države članice koja predviđa, da se protiv rješenja o ovrsi kao pravni lijek predviđa prigovor koji se obrazložen mora podnijeti u roku od osam dana i da taj rok vrijedi i ako primatelj rješenja o ovrsi svoje sjedište ima u drugoj državi članici i rješenje o ovrsi nije sastavljeno niti na službenom jeziku te države članice u koju se to rješenje o ovrsi dostavlja niti na jeziku koji primatelj tog rješenja razumije?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”), i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 (SL 2007., L 324, str. 79.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 171.)


title: Predmet C-8/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Germanwings GmbH/KV

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Germanwings GmbH/KV
      (Predmet C-8/21)
      (2021/C 88/26)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Germanwings GmbH

         Tuženik: KV

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika koji je rezultat poziva sindikata riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-9/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – AX/Deutsche Lufthansa AG

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – AX/Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-9/21)
      (2021/C 88/27)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AX

         Tuženik: Deutsche Lufthansa AG

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika koji je rezultat poziva sindikata riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-10/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/TZ

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/TZ
      (Predmet C-10/21)
      (2021/C 88/28)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

         Tuženik: TZ

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika koji je rezultat poziva sindikata riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-11/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/IY i TP

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/IY i TP
      (Predmet C-11/21)
      (2021/C 88/29)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

         Tuženici: IY, TP

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika koji je rezultat poziva sindikata riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-12/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/FL

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/FL
      (Predmet C-12/21)
      (2021/C 88/30)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

         Tuženik: FL

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika koji je rezultat poziva sindikata riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-17/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2021. uputio Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija/SIA GM

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2021. uputio Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) – Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija/SIA GM
      (Predmet C-17/21)
      (2021/C 88/31)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj i druga stranka u kasacijskom postupku: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Tuženik i žalitelj u kasacijskom postupku: SIA GM

         Druge stranke u postupku: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li smatrati da obveza naložena javnom operatoru da otkupi električnu energiju po cijeni višoj od tržišne cijene od proizvođača koji upotrebljavaju obnovljive izvore energije za proizvodnju električne energije, pozivajući se na obvezu naloženu krajnjem potrošaču da je plaća razmjerno potrošnji, čini intervenciju države ili intervenciju putem državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

                  2.

                  Treba li pojam „liberalizacija tržišta električne energije” tumačiti na način da valja smatrati da je liberalizacija već provedena ako postoje određeni elementi slobodne trgovine, poput, na primjer, ugovora koje je javni operator sklopio s dobavljačima iz drugih država članica? Može li se smatrati da liberalizacija tržišta električne energije započinje u trenutku u kojem se jednom dijelu korisnika električne energije (na primjer, korisnicima električne energije koji su priključeni na prijenosni sustav ili korisnicima električne energije koji nisu kućanstvo i koji su priključeni na distribucijski sustav) na temelju zakona dodjeljuje pravo na promjenu distributera električne energije? Kako razvoj regulacije tržišta električne energije u Latviji – konkretno situacija koja je prethodila 2007. – utječe na ocjenu potpora dodijeljenih proizvođačima električne energije s obzirom na članak 107. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (za potrebe odgovora na prvo pitanje)?

                  3.

                  Ako iz odgovora na prvo i drugo pitanje proiziđe da potpora dodijeljena proizvođačima električne energije nije državna potpora u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, podrazumijeva li činjenica da tužitelj trenutačno posluje na liberaliziranom tržištu električne energije i da mu isplata naknade štete trenutačno daje prednost u odnosu na druge operatore prisutne na predmetnom tržištu to da naknadu štete treba smatrati državnom potporom u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

                  4.

                  Ako iz odgovora na prvo i drugo pitanje proiziđe da je potpora dodijeljena proizvođačima električne energije državna potpora u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, treba li, u okviru nadzora državnih potpora predviđenog u navedenoj odredbi, smatrati da je tužiteljev zahtjev za naknadu štete koju je pretrpio zbog nepotpunog ispunjenja zakonskog prava na primanje većeg iznosa za proizvedenu električnu energiju zahtjev za novu državnu potporu ili pak zahtjev za plaćanje dijela državne potpore koji ranije nije primljen?

                  5.

                  Ako se na četvrto prethodno pitanje odgovori na način da zahtjev za naknadu štete, u kontekstu ranijih okolnosti, treba smatrati zahtjevom za plaćanje dijela državne potpore koji ranije nije primljen, proizlazi li iz članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije da u ovom trenutku prilikom odlučivanja o plaćanju navedene državne potpore valja analizirati postojeću situaciju na tržištu i uzeti u obzir propise koji su na snazi (uključujući ograničenja koja trenutačno postoje za sprečavanje prekomjernih naknada)?

                  6.

                  Je li za potrebe tumačenja članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije relevantno to da se vjetroelektranama, za razliku od hidroelektrana, prije plaćala državna potpora u cijelosti?

                  7.

                  Je li za potrebe tumačenja članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije relevantno to da je samo dio hidroelektrana koje su primile nepotpune državne potpore trenutačno prima naknadu štete?

                  8.

                  Treba li članak 3. stavak 2. i članak 7. stavak 1. Uredbe Komisije (EU) br. 1407/2013 od 18. prosinca 2013. o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na de minimis potpore (1) tumačiti na način da, s obzirom na to da iznos sporne potpore u ovom slučaju ne prelazi prag de minimis potpore, treba smatrati da navedena potpora ispunjava kriterije utvrđene za de minimis potpore? Treba li članak 5. stavak 2. Uredbe br. 1407/2013 tumačiti na način da u ovom slučaju, uzimajući u obzir uvjete za sprečavanje prekomjernih naknada iz Odluke Komisije SA.43140, činjenica da se plaćanje naknade za pretrpljenu štetu smatra de minimis potporom može dovesti do neprihvatljive kumulacije potpora?

                  9.

                  Ako se u ovom predmetu zaključi da je državna potpora dodijeljena odnosno isplaćena, treba li članak 1. točke (b) i (c) Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (2) tumačiti na način da okolnosti kao što su one u ovom predmetu odgovaraju novoj, a ne postojećoj državnoj potpori?

                  10.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na deveto prethodno pitanje, za potrebe ocjene usklađenosti tužiteljeve situacije s potporama koje se smatraju postojećim potporama na koje se odnosi članak 1. točka (b) podtočka iv. Uredbe 2015/1589, treba li kao početak zastare u smislu članka 17. stavka 2. Uredbe 2015/1589 uzeti u obzir isključivo dan kad je potpora stvarno isplaćena?

                  11.

                  Ako se zaključi da je državna potpora dodijeljena odnosno isplaćena, treba li članak 108. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članak 2. stavak 1. i članak 3. Uredbe 2015/1589 tumačiti na način da se postupak prijave državne potpore, poput onog o kojem je riječ u ovom predmetu, smatra prikladnim ako nacionalni sud prihvati zahtjev za naknadu pretrpljene štete, pod uvjetom da je primljena Komisijina odluka kojom se odobrava potpora, i naloži Ekonomikas ministriju (Ministarstvo gospodarstva, Latvija) da Komisiji u roku od dva mjeseca od donošenja presude proslijedi odgovarajuću prijavu potpore za poslovnu djelatnost?

                  12.

                  Je li za potrebe tumačenja članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije relevantna činjenica da se naknada pretrpljene štete zahtijeva od tijela iz javnog sektora (Komisije za regulaciju javnih usluga) koje u prošlosti nije moralo snositi navedene troškove, kao i činjenica da proračun tog tijela čine državne naknade koje plaćaju pružatelji javnih usluga iz uređenih sektora, koje moraju biti povezane isključivo s djelatnošću regulatornog tijela?

                  13.

                  Je li sustav naknade štete, poput onog o kojem je riječ u ovom predmetu, u skladu s načelima sadržanim u pravu Unije koja se primjenjuju na uređene sektore, konkretno s člankom 12. i uvodnom izjavom 30. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) (3), kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. (4)?

         (1)  SL 2013., L 352, str. 1.

         (2)  SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.

         (3)  SL 2002., L 108, str. 21. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 62.)

         (4)  Direktiva 2009/140/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o izmjeni Direktive 2002/21/EZ o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge, Direktive 2002/19/EZ o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme, te Direktive 2002/20/EZ o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (SL 2009., L 337, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 68.)


title: Predmet T-699/17: Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Poljska/Komisija („Okoliš – Direktiva 2010/75/EU – Industrijske emisije – Provedbena odluka (EU) 2017/1442 – Veliki uređaji za loženje – Zaključci o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT) – Članak 16. stavak 4. i 5. UEU-a – Članak 3. stavci 2. i 3. Protokola (br. 36) o prijelaznim odredbama – Vremenska primjena propisa – Komitologija”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/25

      Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Poljska/Komisija
      (Predmet T-699/17) (1)

      („Okoliš - Direktiva 2010/75/EU - Industrijske emisije - Provedbena odluka (EU) 2017/1442 - Veliki uređaji za loženje - Zaključci o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT) - Članak 16. stavak 4. i 5. UEU-a - Članak 3. stavci 2. i 3. Protokola (br. 36) o prijelaznim odredbama - Vremenska primjena propisa - Komitologija”)
      (2021/C 88/32)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelji: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i D. Krawczyk, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: Ł. Habiak, K. Herrmann i R. Tricot, agenti)

         Intervenijent u potporu tužiteljima: Republika Bugarska (zastupnici: E. Petranova i T. Mitova, agenti), Mađarska (zastupnik: M. Fehér, agent)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Belgija (zastupnici: M. Jacobs, agent), Francuska Republika (zastupnici: J. Traband i A.-L. Desjonquères, agenti), Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren i A. Alriksson, agenti)

         Predmet

      Povodom zahtjeva na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/1442 od 31. srpnja 2017. o utvrđivanju zaključaka o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT-i) za velike uređaje za loženje u skladu s Direktivom 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2017., L 212, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Provedbena odluka Komisije (EU) 2017/1442 od 31. srpnja 2017. o utvrđivanju zaključaka o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT-i) za velike uređaje za loženje u skladu s Direktivom 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća.

                  2.

                  Održavaju se na snazi učinci Provedbene odluke koja je poništena na temelju točke 1. ove izreke, do stupanja na snagu, u razumnom roku koji ne može biti dulji od dvanaest mjeseci računajući od dana objave ove presude, novog akta koji će je zamijeniti i koji će se donijeti u skladu s pravilima kvalificirane većine predviđenima u članku 3. stavku 3. Protokola (br. 36) o prijelaznim odredbama.

                  3.

                  Europska komisija će osim vlastitih troškova snositi i troškove Republike Poljske.

                  4.

                  Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Francuska Republika, Mađarska i Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 412, 4. 12. 2017.


title: Predmet T-691/18: Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – KPN/Komisija („Tržišno natjecanje – Koncentracije – Nizozemsko tržište TV i telekomunikacijskih usluga – Odluka kojom se koncentracija proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem i Sporazumom o EGP-u – Dotično tržište – Vertikalni učinci – Očita pogreška u ocjeni – Obveza obrazlaganja”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/26

      Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – KPN/Komisija
      (Predmet T-691/18) (1)

      („Tržišno natjecanje - Koncentracije - Nizozemsko tržište TV i telekomunikacijskih usluga - Odluka kojom se koncentracija proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem i Sporazumom o EGP-u - Dotično tržište - Vertikalni učinci - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 88/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: KPN BV (Roterdam, Nizozemska) (zastupnici: P. van Ginneken i G. Béquet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. van Vliet, G. Conte, J. Szczodrowski i F. van Schaik, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: VodafoneZiggo Group Holding BV (Amsterdam, Nizozemska), Vodafone Group plc (Newbury, Ujedinjena Kraljevina), Liberty Global Europe Holding BV (Amsterdam) (zastupnici: W. Knibbeler, E. Raedts, A. Pliego Selie i I. Lulof, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2018) 3569 final, od 30. svibnja 2018., kojom se koncentracija kojom je društvo Liberty Global željelo steći isključivu kontrolu nad društvom Ziggo NV proglašava spojivom s unutarnjim tržištem i Sporazumom o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) (predmet COMP/M.7000 – Liberty Global/Ziggo).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu KPN BV nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 35, 28. 1. 2019.


title: Predmet T-9/19: Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – ClientEarth/EIB („Okoliš – Financiranje elektrane na biomasu u Galiciji – Odluka upravnog vijeća EIB-a kojom se odobrava financiranje – Pristup pravosuđu u pitanjima okoliša – Članci 9. i 10. Aarhuške konvencije – Članci 10. do 12. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 – Zahtjev za interno preispitivanje – Odbacivanje zahtjeva kao nedopuštenog – Dopuštenost sredstva obrane – Obveza obrazlaganja – Pojam akta donesenog na temelju prava zaštite okoliša – Pojam akta koji je pravno obvezujući i ima vanjske učinke”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/26

      Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – ClientEarth/EIB
      (Predmet T-9/19) (1)

      („Okoliš - Financiranje elektrane na biomasu u Galiciji - Odluka upravnog vijeća EIB-a kojom se odobrava financiranje - Pristup pravosuđu u pitanjima okoliša - Članci 9. i 10. Aarhuške konvencije - Članci 10. do 12. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 - Zahtjev za interno preispitivanje - Odbacivanje zahtjeva kao nedopuštenog - Dopuštenost sredstva obrane - Obveza obrazlaganja - Pojam akta donesenog na temelju prava zaštite okoliša - Pojam akta koji je pravno obvezujući i ima vanjske učinke”)
      (2021/C 88/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: J. Flynn, QC, H. Leith i S. Abram, barristers)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Faedo i K. Carr, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnik)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: F. Blanc i G. Gattinara, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja EIB-ove odluke koja je tužitelju priopćena dopisom od 30. listopada 2018. i kojom je kao nedopušten odbačen zahtjev za interno preispitivanje odluke EIB-ova upravnog vijeća od 12. travnja 2018. o odobravanju financiranja projekta elektrane na biomasu u Galiciji (Španjolska), koji je tužitelj podnio 9. kolovoza 2018. u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.) te u skladu s Odlukom Komisije 2008/50/EZ od 13. prosinca 2007. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe br. 1367/2006 u pogledu zahtjeva za interno preispitivanje upravnih akata (SL 2008., L 13, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 22., str. 156.)

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Europske investicijske banke (EIB), koja je ClientEarthu priopćena dopisom od 30. listopada 2018. i kojom je kao nedopušten odbačen njegov zahtjev za interno preispitivanje odluke upravnog vijeća EIB-a od 12. travnja 2018. o odobravanju financiranja projekta elektrane na biomasu u Galiciji (Španjolska), koji je ClientEarth podnio 9. kolovoza 2018. u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice te u skladu s Odlukom Komisije 2008/50/EZ od 13. prosinca 2007. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe br. 1367/2006 u pogledu zahtjeva za interno preispitivanje upravnih akata.

                  2.

                  EIB će snositi vlastite troškove i troškove ClientEartha.

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: Predmet T-382/19: Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Turk Hava Yollari/EUIPO – Sky (skylife) („Žig Europske unije – Postupak proglašavanja žiga ništavim – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig skylife – Raniji verbalni žig Europske unije SKY – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/27

      Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Turk Hava Yollari/EUIPO – Sky (skylife)
      (Predmet T-382/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig skylife - Raniji verbalni žig Europske unije SKY - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 88/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Turk Hava Yollari AO (Istanbul, Turska) (zastupnik: R. Almaraz Palmero, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sky Ltd (Isleworth, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Brackenbury, solicitor, i A. Zalewska, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. travnja 2019. (predmet R 880/2018-4), koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između društava Sky i Turk Hava Yollari.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Turk Hava Yollari AO nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Sky Ltd.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet T-817/19: Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Olimp Laboratories/EUIPO – OmniVision (Hydrovision) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije Hydrovision – Raniji verbalni žig Europske unije Hylo-Vision – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/28

      Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Olimp Laboratories/EUIPO – OmniVision (Hydrovision)
      (Predmet T-817/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Hydrovision - Raniji verbalni žig Europske unije Hylo-Vision - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 88/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Olimp Laboratories sp. z o.o. (Dębica, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: OmniVision GmbH (Puchheim, Njemačka) (zastupnici: B. Sorg, D. Wiedemann i M. Ringer, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. rujna 2019. (predmet R 2371/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava OmniVision i Olimp Laboratories.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Olimp Laboratories sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet T-829/19: Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO – Bacardi (BLEND 42 VODKA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije BLEND 42 VODKA – Raniji verbalni žig Europske unije i međunarodni figurativni žig 42 BELOW – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Relevantna javnost – Sličnost proizvoda i usluga – Sličnost znakova – Sveobuhvatna ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/28

      Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO – Bacardi (BLEND 42 VODKA)
      (Predmet T-829/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije BLEND 42 VODKA - Raniji verbalni žig Europske unije i međunarodni figurativni žig 42 BELOW - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Relevantna javnost - Sličnost proizvoda i usluga - Sličnost znakova - Sveobuhvatna ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 88/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Češka Republika) (zastupnik: T. Chleboun, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švicarska) (zastupnik: A. Parassina, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2019. (predmet R 2531/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Bacardi & Co. i Palírna U Zeléného stromu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Palírna U Zeleného stromu a.s. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet T-831/19: Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA – Raniji verbalni žig Europske unije i međunarodni figurativni žig 42 BELOW – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Relevantna javnost – Sličnost proizvoda i usluga – Sličnost znakova – Sveobuhvatna ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/30

      Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)
      (Predmet T-831/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA - Raniji verbalni žig Europske unije i međunarodni figurativni žig 42 BELOW - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Relevantna javnost - Sličnost proizvoda i usluga - Sličnost znakova - Sveobuhvatna ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 88/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Češka Republika) (zastupnik: T. Chleboun, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švicarska) (zastupnici: A. Parassina, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2019. (predmet R 2533/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Bacardi & Co. i Palírna U Zeléného stromu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Palírna U Zeleného stromu a.s. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet T-287/20: Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Eggy Food/EUIPO (EGGY FOOD) EUIPO („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije EGGY FOOD – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/30

      Presuda Općeg suda od 27. siječnja 2021. – Eggy Food/EUIPO (EGGY FOOD) EUIPO
      (Predmet T-287/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije EGGY FOOD - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 88/40)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabrück, Njemačka) (zastupnik: J. Eberhardt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Markakis, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. ožujka 2020. (predmet R 1316/2019-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka EGGY FOOD kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Eggy Food GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Predmet T-533/20 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. siječnja 2021. – Green Power Technologies/Komisija i Zajedničko poduzeće ECSEL („Privremena pravna zaštita – Sporazumi o dodjeli bespovratnih sredstava zaključeni u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) – Povrat isplaćenih iznosa – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/32

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. siječnja 2021. – Green Power Technologies/Komisija i Zajedničko poduzeće ECSEL
      (Predmet T-533/20 R)
      („Privremena pravna zaštita - Sporazumi o dodjeli bespovratnih sredstava zaključeni u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) - Povrat isplaćenih iznosa - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2021/C 88/42)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Španjolska) (zastupnici: A. León González i A. Martínez Solís, odvjetnici)

         Tuženici: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i J. Estrada de Solà, agenti), Zajedničko poduzeće ECSEL (zastupnik: A. Salaun, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za suspenziju provedbe obavijesti o terećenju br. 4440200016, od 17. lipnja 2020., koju je izdalo Zajedničko poduzeće ECSEL za iznos od 200 930,35 eura.

         Izreka

                  1.

                  Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-580/20: Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – KC/Komisija („Tužba za naknadu štete – Državne potpore – Pritužba – Nepokretanje formalnog istražnog postupka – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se pojedincima dodjeljuju prava – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/32

      Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – KC/Komisija
      (Predmet T-580/20) (1)

      („Tužba za naknadu štete - Državne potpore - Pritužba - Nepokretanje formalnog istražnog postupka - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se pojedincima dodjeljuju prava - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 88/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: KC (zastupnici: L. Frölich, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 268. UFEU-a kojom se zahtijeva naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog toga što Komisija nije pravodobno pokrenula formalni istražni postupak nakon tužiteljeve pritužbe u vezi s državnom potporom (SA.46963).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi KC nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 414, 30. 11. 2020.


title: Predmet T-761/20: Tužba podnesena 20. prosinca 2020. – European Dynamics Luxembourg/ESB

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/33

      Tužba podnesena 20. prosinca 2020. – European Dynamics Luxembourg/ESB
      (Predmet T-761/20)
      (2021/C 88/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: M. Sfyri, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku ESB-a o isključenju tužiteljevih ponuda iz sve tri grupe postupka javne nabave „Pružanje usluga i radova za isporuku informatičke aplikacije” PRO-004801 (Grupa 1), PRO-005110 (Grupa 2) i PRO-005112 (Grupa 3);

                  —

                  poništi odluku ESB-ova Tijela za reviziju nabave o odbijanju tužiteljeve žalbe podnesene u skladu s postupkom pravne zaštite, određenim u Odjeljku VI.4 dokumentacije za nadmetanje navedenog poziva za podnošenje ponuda i pod uvjetima iz članka 39. ESB-ove Odluke o javnoj nabavi (ESB/2016/2);

                  —

                  poništi sve naknadne odluke ESB-a koje su s time povezane, a posebice eventualnu odluku o dodjeli ugovora o kojoj tužitelj nikada nije obaviješten;

                  —

                  dosudi naknadu štete u skladu s člancima 256., 268. i 340. UFEU-a, koja odgovara gubitku mogućnosti dobivanja ugovora ili gubitku prihoda koji odgovara dobiti koju bi tužitelj ostvario da je izvršio ugovore i neimovinskoj šteti;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje tužiteljevih troškova zastupanja i drugih troškova nastalih u vezi s ovom tužbom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio nekoliko očitih pogrešaka u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik primijenio novi, nejasni i nepoznati kriterij u stadiju ocjene ponuda.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik zloupotrijebio svoje ovlasti.


title: Predmet T-765/20: Tužba podnesena 31. prosinca 2020. – The Floow/Komisija

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/33

      Tužba podnesena 31. prosinca 2020. – The Floow/Komisija
      (Predmet T-765/20)
      (2021/C 88/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: The Floow Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Howard, Barrister, i J. Berry, Solicitor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u cijelosti ili djelomično poništi Odluku Komisije C(2020) 8138 final od 17. studenoga 2020., kojom je naloženo vraćanje bespovratnih sredstava iz programa Obzor 2020. u iznosu od 161 990,80 eura uz kamate u odnosu na razdoblje na koje se odnosi revizija, i stavi izvan snage opomenu dužniku na koju se poziva članak 1. te odluke; ili

                  —

                  podredno, vrati predmet Komisiji na ponovno razmatranje i ponovno odlučivanje o nižoj stopi odbitka (ako postoji) koja bi mogla proizaći iz načela koja je utvrdio Opći sud; ili

                  —

                  još podrednije, na temelju vlastite nadležnosti ponovno odluči o primjenjivoj prilagodbi s obzirom na bilo kakve promjene koje se odnose na prihvatljive izravne i neizravne troškove koje Opći sud smatra primjerenima, i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija počinila ozbiljne pogreške koje se tiču prava, pogreške u utvrđivanju činjenica, pogreške u ocjeni te pogreške koje se tiču nedostatka u obrazloženju i postupovnih nepravilnosti u ocjeni tužiteljeva poštovanja zahtjeva evidentiranja vremena iz Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija počinila pogreške koje se tiču prava, pogreške u ocjeni i pogreške koje se odnose na nedostatak u obrazloženju, jer nije osigurala da prilagodbe u prijavljenim troškovima budu poštene i proporcionalne s obzirom na sve okolnosti.


title: Predmet T-005/21: Tužba podnesena 7. siječnja 2021. – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/EEA

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/34

      Tužba podnesena 7. siječnja 2021. – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/EEA
      (Predmet T-005/21)
      (2021/C 88/46)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Nizozemska) (zastupnik: J. Gebruers, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za okoliš (EEA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi dopuštenom i osnovanom tužbu za poništenje odluke Europske agencije za okoliš koja je tužitelju priopćena porukom elektroničke pošte od 9. studenoga 2020., a koja se odnosi na odbijanje upućivanja Sudu Europske unije (u daljnjem tekstu: Sud) pitanja o pravilnom tumačenju Priloga III. Dijela C alineje 5. Direktivi 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (u daljnjem tekstu: Direktiva o kvaliteti zraka);

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  predmet vrati EEA-i kako bi ta agencija uputila Sudu pitanja potrebna za tumačenje prethodno spomenute odredbe kao što to zahtijeva tužitelj;

                  —

                  naloži EEA-i snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: povreda članka 23. Direktive o kvaliteti zraka i Priloga III. dijela C te direktive, povreda članka 267. UFEU-a, povreda članaka 1. i 9. Arhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (u daljnjem tekstu: Arhuška konvencija), povreda članka 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice i povreda članaka 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 401/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o Europskoj agenciji za okoliš i Europskoj informacijskoj i promatračkoj mreži za okoliš, jer je EEA odbila uputiti Sudu pitanja potrebna za pravilno tumačenje Direktive o kvaliteti zraka.

                              —

                              EEA je na temelju navedenih odredbi bila dužna uputiti pitanja Sudu. EEA-in pristup, a time i pobijana odluka, u suprotnosti su s člancima 1. i 9. Aarhuške konvencije. Na temelju članka 1. te konvencije, pristup sudu mora se osigurati na razini Zajednice.

                              —

                              Cilj EEA-e je upravo pružati objektivne, pouzdane i usporedive podatke na europskoj razini koji će omogućiti poduzimanje potrebnih mjera za zaštitu okoliša. To znači i da EEA mora moći pružati točne i pravno obvezujuće podatke o uređenju maksimalne udaljenosti od rubnika ceste u smislu alineje 5. dijela C Priloga III. Direktive o kvaliteti zraka, što u predmetnom slučaju nije moguće a da se Sudu ne postave potrebna pitanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: povreda članaka 47. i 51. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 191. UFEU-a jer EEA sprečava pristup djelotvornoj zaštiti u razumnom roku pred neovisnim i nepristranim sudom.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: povreda članka 267. UFEU-a jer je EEA umjesto Suda odlučila da na pitanja koja je postavio tužitelj očito nije potreban odgovor.


title: Predmet T-27/21: Tužba podnesena 20. siječnja 2021. – Apple/EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/36

      Tužba podnesena 20. siječnja 2021. – Apple/EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)
      (Predmet T-27/21)
      (2021/C 88/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Junkar, I. Fowler, M. Petersenn i B. Lüthge, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Swatch AG (Biel, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije THINK DIFFERENT – žig Europske unije br. No 845 461

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. studenoga 2020. u predmetu R 2012/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži snošenje troškova postupka tuženiku i drugoj stranci pred žalbenim vijećem, ako se uključi kao intervenijent.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 18. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-28/21: Tužba podnesena 20. siječnja 2021. – Apple/EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/37

      Tužba podnesena 20. siječnja 2021. – Apple/EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)
      (Predmet T-28/21)
      (2021/C 88/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Junkar, I. Fowler, M. Petersenn i B. Lüthge, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Swatch AG (Biel, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije THINK DIFFERENT – žig Europske unije br. 4 415 063

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. studenoga 2020. u predmetu R 2013/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži snošenje troškova postupka tuženiku i drugoj stranci pred žalbenim vijećem, ako se uključi kao intervenijent.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 18. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-32/21: Tužba podnesena 22. siječnja 2021. – Daw/EUIPO (Muresko)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/37

      Tužba podnesena 22. siječnja 2021. – Daw/EUIPO (Muresko)
      (Predmet T-32/21)
      (2021/C 88/50)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Daw SE (Ober-Ramstadt, Njemačka) (zastupnik: A. Haberl, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Muresko – žig Europske unije br. 15 465 719

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2020. u predmetu R 1686/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u da u odnosu na tužiteljev žig Europske unije br. 15 465 719 registrira senioritet nacionalnih žigova PL br. 108 756 (datum prijave: 4. travnja 1996.) i DE br. 981 144 (datum prijave: 24. veljače 1978.);

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 39. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 40. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-41/21: Tužba podnesena 26. siječnja 2021. – QD/Parlament

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/38

      Tužba podnesena 26. siječnja 2021. – QD/Parlament
      (Predmet T-41/21)
      (2021/C 88/51)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: QD (zastupnik: M. Merola, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u cijelosti poništi odluku kvestora Europskog parlamenta od 11. studenoga 2020., tužitelju dostavljene 16. studenoga 2020., kojom je definitivno potvrđena odluka glavnog tajnika Europskog parlamenta od 18. svibnja 2020., kojom je pak potvrđena komunikacija od 11. lipnja 2019., koju je donio načelnik Odjela za plaće i socijalna prava zastupnika Europskog parlamenta u pogledu utvrđivanja tužiteljeva prava na starosnu mirovinu;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj u ovom postupku traži poništenje, u smislu članka 263. stavka 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, odluke kvestora Europskog parlamenta od 11. studenoga 2020., tužitelju dostavljene 16. studenoga 2020, kojom je definitivno potvrđena odluka glavnog tajnika Europskog parlamenta od 18. svibnja 2020., kojom je pak potvrđena komunikacija od 11. lipnja 2019., koju je donio načelnik Odjela za plaće i socijalna prava zastupnika Europskog parlamenta u pogledu utvrđivanja tužiteljeva prava na starosnu mirovinu nakon donošenja Odluke br. 14/2018 Ureda predsjedništva Zastupničkog doma Talijanske Republike.
      U prilog toj tužbi tužitelj iznosi tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvim tužbenim razlogom tužitelj ističe očitu povredu općih načela prava Unije, osobito načela zaštite legitimnih interesa, načela pravne sigurnosti, načela zaštite prava vlasništva, načela proporcionalnosti i načela jednakosti. Osim toga, tužitelj ukazuje na očitu nerazumnost komunikacije koja je definitivno potvrđena pobijanom odlukom, a kojom se želi prenijeti na europsku razinu novu odluku Zastupničkog doma Talijanske Republike bez davanja ikakvog razumnog opravdanja.

                  2.

                  Drugim tužbenim razlogom tužitelj ističe pogrešnu primjenu članka 75. Provedbenih mjera za Statut zastupnika u Europskom parlamentu. Ta odredba ulazi u prijelazne odredbe, koje su po definiciji pravila kojima se ukida zastarjeli sustav, čiji je cilj zaštita pravnih situacija uređenih odlukom koja je ranije bila na snazi.

                  3.

                  Trećim tužbenim razlogom tužitelj ističe nekoliko formalnih nedostataka a osobito: utvrđivanje točne pravne osnove komunikacije, koja je definitivno potvrđena pobijanom odlukom; nadležnost načelnika odjela koji je donio akt; nepostojanje obrazloženja. Komunikacija se naime temelji na odredbi koja je sada ukinuta, a s obzirom na to da je kvalificirana kao izvanredni upravni akt, trebao ju je donijeti Ured predsjednika Europskog parlamenta. Osim toga, u komunikaciji koja je definitivno potvrđena pobijanom odlukom se ne nalazi obrazloženje, niti se u njoj upućuje na akt koji bi ga mogao sadržavati.


title: Predmet T-45/21: Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Ciano Trading & Services CT & S i dr./Komisija

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/39

      Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Ciano Trading & Services CT & S i dr./Komisija
      (Predmet T-45/21)
      (2021/C 88/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Ciano Trading & Services CT & S SpA (Fiumicino, Italija), Silvia Brizio (Venaria Reale, Italija), Laurence André (Grivegnée, Belgija), Lidia Pacitti (Neder-over-Heembeek, Belgija) (zastupnici: S. Van Besien i D. Gillet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu za poništenje dopuštenom;

                  —

                  proglasi ovu tužbu za poništenje osnovanom i, prema tome, poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi za poništenje Odluke Komisije od 20. studenoga 2020. o poništenju postupka javne nabave br. OIB/2019/CPN/039 naslovljenog „Održiva restauracija za Europsku komisiju u Bruxellesu i njegovoj okolici”, tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zaštite legitimnih interesa. Tužitelji ističu da im je prije donošenja pobijane odluke Komisija pružila precizna jamstva da će se, kao prvo, novi ugovor o koncesiji koji obuhvaća sve lotove A, B i C sklopiti od siječnja 2021. u okviru postupka javne nabave br. OIB/2019/CPN/0039, kao drugo, da će ugovor o koncesiji koji se odnosi na usluge obuhvaćene lotovima A i C, koje stvarno pružaju tužitelji, u slučaju kašnjenja u okviru postupka javne nabave br. OIB/2019/CPN/0039 biti produljen do Komisijina odabira novog pružatelja usluga koji će biti zadužen za pružanje navedenih usluga i, kao treće, da će radnici koji su zaposleni za pružanje usluga obuhvaćenih lotovima A i C biti preneseni novom pružatelju usluga primjenom kolektivnog ugovora o radu br. 32bis.
                  Takva precizna jamstva, koja su dana tek nekoliko dana prije nego što je pobijana odluka poslana Cianu, pobudila su kod tužitelja utemeljenu nadu da će radnici zaposleni za pružanje usluga obuhvaćenih lotovima A i C u svakom slučaju biti preneseni novom pružatelju usluga.
                  Međutim, donošenjem pobijane odluke, koja jednostavno poništava postupak javne nabave br. OIB/2019/CPN/0039, bez produljenja ugovora o koncesiji u pogledu lotova A i C, Komisija sprečava prijenos tih radnika, jer nijedan novi pružatelj usluga neće biti odabran u bližoj budućnosti, što je u potpunoj suprotnosti jamstvima koja su im dana.
                  Tužitelji smatraju, slijedom toga, da je Komisija donošenjem pobijane odluke u takvom kontekstu povrijedila načelo zaštite legitimnih očekivanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi zabrane zlouporabe prava. Tužitelji u tom pogledu ističu da je donošenjem pobijane odluke Komisije zlouporabila svoje pravo odustanka od javne nabave jer je njezin stvarni cilj bio zaobići primjenu kolektivnog ugovora o radu br. 32bis, kako bi izbjegla to da novi pružatelj usluga preuzme radnike koji su, među ostalim, zaposleni za pružanje usluga obuhvaćenih lotovima A i C. Komisija je, osim toga, nekoliko puta nakon donošenja pobijane odluke iskazala lošu vjeru prema tužiteljima, osobito kad je dopisom navela da ugovor o koncesiji ne spominje preuzimanje Cianovih zaposlenika od strane novog koncesionara i prema tome niječe primjenjivost kolektivnog ugovora o radu br. 32bis, iako ugovor o koncesiji izričito na njega upućuje u odredbi naslovljenoj „ugovorni prijenos” u odjeljku koji se odnosi na osoblje.
                  Tužitelji smatraju, slijedom toga, da je donošenjem pobijane odluke u tom kontekstu Komisija povrijedila zabranu zlouporabe prava.


title: Predmet T-46/21: Tužba podnesena 26. siječnja 2021. – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/40

      Tužba podnesena 26. siječnja 2021. – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)
      (Predmet T-46/21)
      (2021/C 88/53)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Liu Yajun (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije PREMILITY – prijava za registraciju br. 17 899 016

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. studenoga 2020. u predmetu R 881/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku jer se njome, odbijanjem žalbe podnositelja prigovora, potvrđuje odluka odjela za prigovore u postupku povodom prigovora B 3 065 346 kojom je odobrena prijava figurativnog žiga Europske unije br. 17 899 016 PREMILITY za proizvode u razredima 11., 21., 22. i 28.;

                  —

                  naloži snošenje troškova stranci odnosno strankama koje se protive ovoj tužbi.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 47. stavaka 2. i 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća te sudske prakse ustanovljene presudom od 11. ožujka 2003., Ansul (C-40/01, EU:C:2003:145);

                  —

                  nelogičnost odluke i stoga povreda sudske prakse ustanovljene presudom Suda od 11. lipnja 2020. u predmetu China Construction Bank/EUIPO (C-115/19 P, EU:C:2020:469) i presudom Općeg suda od 28. svibnja 2020., Cinkciarz.pl/EUIPO – MasterCard International (We IntelliGence the World e. a.) (T-84/19 i T-88/19 do T-98/19, EU:T:2020:231).


title: Predmet T-47/21: Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (LIEBLINGSMENSCH)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/41

      Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (LIEBLINGSMENSCH)
      (Predmet T-47/21)
      (2021/C 88/54)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Cepewa GmbH (Karben, Njemačka) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Out of the blue KG (Lilienthal, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije LIEBLINGSMENSCH – žig Europske unije br. 16 566 531

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. studenoga 2020. u predmetu R 918/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točaka (a) i (b) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (d) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 95. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-48/21: Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (Lieblingsmensch)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/41

      Tužba podnesena 27. siječnja 2021. – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (Lieblingsmensch)
      (Predmet T-48/21)
      (2021/C 88/55)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Cepewa GmbH (Karben, Njemačka) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Out of the blue KG (Lilienthal, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Lieblingsmensch – žig Europske unije br. 16 581 332

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2020. u predmetu R 917/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točaka (a) i (b) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (d) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 95. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-54/21: Tužba podnesena 29. siječnja 2021. – OHB System/Komisija

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/42

      Tužba podnesena 29. siječnja 2021. – OHB System/Komisija
      (Predmet T-54/21)
      (2021/C 88/56)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: OHB System AG (Bremen, Njemačka) (zastupnik: W. Würfel, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku o tome da tužitelju ne dodijeli ugovor koji se odnosi na postupak javne nabave 2018/S 091-206089, kao i odluku kojom je ugovor koji se odnosi na postupak javne nabave 2018/S 091-206089 dodijeljen konkurentu;

                  —

                  naloži tuženiku da dostavi spis postupka javne nabave te tužitelju omogući potpuni uvid u taj spis;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: obvezno isključenje konkurenta.

                              —

                              Tuženik je morao iz postupka javne nabave isključiti konkurenta kojem je dodijeljen ugovor. Tijekom postupka javne nabave jedan od tužiteljevih visoko naviše pozicioniranih zaposlenika dobio je jednu od vodećih funkcija u konkurentu. Taj je zaposlenik imao informacije o sadržaju i temeljima tužiteljeve ponude te je također bio uključen u podnošenje konkurentove ponude.

                              —

                              Zbog toga je postojao razlog isključenja koji se sastoji u dogovoru s ciljem narušavanja tržišnog natjecanja i pokušaju pribave povjerljivih informacija (članak 136. stavak 1. točka (c), podtočke ii. i v. Financijske uredbe). Tuženik je protupravno propustio razmotriti te razloge isključenja i isključiti konkurenta.

                              —

                              Osim toga, počinjena je i povreda načela jednakog postupanja u području javne nabave, konkretno načela tajnog udruživanja. U skladu sa sudskom praksom Suda, nijedna ponuda koja nije samostalna i neovisna od drugih ponuda ne smije biti razmotrena.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: neuobičajeno niska ponuda.

                              —

                              Tuženik je prekršio odredbe koje se odnose na neuobičajeno niske ponude. On je morao ispitati konkurentovu ponudu te, u slučaju da nisu dani zadovoljavajući razlozi niskog iznosa ponude, tu ponudu isključiti. Cijena ponude konkurenta znatno je niža od tužiteljeve ponude i ponuda ostalih ponuđača.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: pogreška u ocjeni prilikom ocjene ponuda.

                              —

                              Prilikom ocjene ponuda povrijeđena su načela transparentnosti, proporcionalnosti, jednakog postupanja i zabrane diskriminacije (članak 160. stavak 1. Financijske uredbe). Ocjena je pravno neutemeljena, čak uzimajući u obzir i marginu prosudbe javnog naručitelja. Ona se u nekoliko navrata poziva na pogrešne činjenične pretpostavke, kao i neopravdana i arbitrarna razmatranja koja se odnose na navodne „Weak Points” tužiteljeve ponude.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: nepostojanje tuženikove samostalne odluke.

                              —

                              Tuženik je povrijedio svoju obvezu donošenja samostalne odluke o podnesenoj ponudi. Puka naknadna potvrda rezultata ocjene iz ESA-inog TEB Evaluation Reporta nije dopuštena. To vrijedi još i više u slučaju sumnji u pravilnost ocjene i kada je riječ o odlukama o dodjeli ugovora koje uključuju visoke troškove.


title: Predmet T-57/21: Tužba podnesena 27. siječnja 2021. — Mađarska/Komisija

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/43

      Tužba podnesena 27. siječnja 2021. — Mađarska/Komisija
      (Predmet T-57/21)
      (2021/C 88/57)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér i G. Koós, agenti)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2020/1734 оd 18. studenoga 2020. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka država članica nastalih u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1) u dijelu koji se odnosi na Mađarsku kojom se potpore po površini za proračunsko razdoblje 2018. isključuju iz financiranja Unije zbog nedovoljnog broja provedenih kontrola na terenu;

                  —

                  naloži snošenje troškova Europskoj komisiji.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
      Tužitelj navodi da je Komisija pogrešno tumačila izričaj „nadležno tijelo može na odgovarajući način povećati postotak korisnika koji će biti predmet provjera na licu mjesta sljedeće godine” iz članka 35. Provedbene uredbe br. 809/2014 (2) te je na temelju tog pogrešnog tumačenja razvila zavaravajuću praksu. Tužitelj smatra da se isključenje temelji na činjenici da se Komisija u svojim radnim dokumentima smatra vezanom tumačenjem koje je tehnički pogrešno i nije u skladu s navedenom odredbom te provedbene uredbe.
      Komisija je, donošenjem radnih dokumenata, u praksi državama članicama oduzela mogućnost određivanja postotka dodatnih korisnika za koje se smatra nužnim podvrgavanje provjerama na licu mjesta. Pobijano isključenje je nezakonito jer Komisija, protivno onome što je utvrđeno u provedbenoj uredbi, korištenjem konkretne metode izračuna posebno određuje jedini iznos povećanja postotka provjera koji smatra pravilnim. K tome, takvo je utvrđivanje tehnički neutemeljeno jer Komisija ne uzima u obzir razlike u provjerama država članica i njihovu učinkovitost.

         (1)  SL 2020., L 390, str. 10.

         (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 809/2014 оd 17. srpnja 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, mjera ruralnog razvoja i višestruke sukladnosti (SL 2014., L 227, str. 69. i ispravak SL 2019., L 68, str. 16.)


title: Predmet T-66/21: Tužba podnesena 1. veljače 2021. – Precisis/EUIPO – Easee (EASEE)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/44

      Tužba podnesena 1. veljače 2021. – Precisis/EUIPO – Easee (EASEE)
      (Predmet T-66/21)
      (2021/C 88/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Precisis AG (Heidelberg, Njemačka) (zastupnici: I. Fowler i C. Stöber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Easee BV (Amsterdam, Nizozemska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije EASEE – prijava za registraciju br. 15 514 706

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. studenoga 2020. u predmetu R 2948/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži snošenje troškova tuženiku i drugoj stranci pred žalbenim vijećem, ako bude intervenijent u postupku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-67/21: Tužba podnesena 1. veljače 2021. – ultra air/EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/45

      Tužba podnesena 1. veljače 2021. – ultra air/EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
      (Predmet T-67/21)
      (2021/C 88/59)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: ultra air GmbH (Hilden, Njemačka) (zastupnik: C. König, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije – žig Europske unije br. 1 121 839

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. studenoga 2020. u predmetu R 271/2020-2

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Donaldson Filtration Deutschland GmbH, ako bude intervenijent u ovom postupku, snošenje troškova ovog postupka i postupka pred žalbenim vijećem

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 67., u vezi s člankom 63. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-545/19: Rješenje Općeg suda od 28. siječnja 2021. – Global Steel Wire i dr./Komisija

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/46

      Rješenje Općeg suda od 28. siječnja 2021. – Global Steel Wire i dr./Komisija
      (Predmet T-545/19) (1)

      (2021/C 88/61)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 319, 23. 9. 2019.


title: Predmet T-16/20: Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Hub Culture/EUIPO – PayPal (VEN)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/46

      Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Hub Culture/EUIPO – PayPal (VEN)
      (Predmet T-16/20) (1)

      (2021/C 88/62)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 61, 24. 2. 2020.


title: Predmet T-166/20: Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – JD/EIB

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/46

      Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – JD/EIB
      (Predmet T-166/20) (1)

      (2021/C 88/63)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-478/20: Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Bigben Connected/EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)

text:
               15.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/46

      Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2021. – Bigben Connected/EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)
      (Predmet T-478/20) (1)

      (2021/C 88/64)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 304, 14. 9. 2020.


title: Presuda Suda od 22. prosinca 2020. u predmetu E-10/19 Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel protiv Meleda Anstalt (Direktiva (EU) 2015/849 – sprečavanje pranja novca – informacije o stvarnom vlasništvu – sprečavanje korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma – odgovarajuće, točne i ažurirane informacije – smanjenje količine podataka) 2021/C 141/12

text:
               22.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 141/12

      PRESUDA SUDA
      od 22. prosinca 2020.
      u predmetu E-10/19
      Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel protiv Meleda Anstalt

            (Direktiva (EU) 2015/849 – sprečavanje pranja novca – informacije o stvarnom vlasništvu – sprečavanje korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma – odgovarajuće, točne i ažurirane informacije – smanjenje količine podataka)

      (2021/C 141/12)
      U predmetu E-10/19, Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel protiv Meleda Anstalt – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju nadzornog tijela i suda koji je podnio Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) u vezi s tumačenjem Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ, Sud u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Bernd Hammermann, suci, presudio je 22. prosinca 2020. kao u izreci:

                  1.

                  Članak 30. stavak 1. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma treba tumačiti kao obvezu pravnog subjekta da poduzme razumne mjere kako bi pokušao potvrditi identitet svojeg stvarnog vlasnika, npr. da zatraži dodatnu dokumentaciju, kada okolnosti situacije pobuđuju sumnju u točnost primljenih informacija.

                  2.

                  Ni činjenica da je vlasnik pravna osoba s registriranim sjedištem u državi EGP-a ni zanimanje članova upravnog odbora ne mijenjaju obvezu pravnog subjekta na temelju članka 30. stavka 1. Direktive (EU) 2015/849.

                  3.

                  Sud koji je uputio zahtjev dužan je utvrditi u kojoj su mjeri obrađene informacije o stvarnom vlasništvu u skladu s načelom smanjenja količine podataka iz članka 5. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2016/679 o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka, tj. u kojoj su mjeri primjerene, relevantne i ograničene na ono što je nužno za utvrđivanje identiteta stvarnog vlasnika i, ako je potrebno, za potvrdu njegova identiteta.

                  4.

                  Članak 3. stavak 6. točka (b) podtočka v. i članak 3. stavak 6. točka (c) Direktive (EU) 2015/849 ne mogu se tumačiti kao obveza da se dokaže da neizravno vlasništvo nije u rukama fizičke osobe ili da fizička osoba u konačnici ne provodi kontrolu.

                  5.

                  U skladu s Direktivom (EU) 2015/849, pravni subjekt nije obvezan pokrenuti sudski postupak protiv subjekta u čijem je vlasništvu radi dobivanja informacija o stvarnom vlasniku.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je Héraðsdómur Reykjavíkur podnio u predmetu Zvonimir Cogelja protiv Uprave za zdravstvo (Predmet E-17/20) 2021/C 141/13

text:
               22.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 141/13

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je Héraðsdómur Reykjavíkur podnio u predmetu Zvonimir Cogelja protiv Uprave za zdravstvo
      (Predmet E-17/20)
      (2021/C 141/13)
      Dopisom Sudu EFTA-e od 8. prosinca 2020., zaprimljenim u pisarnici Suda 8. prosinca 2020., Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Zvonimir Cogelja protiv Uprave za zdravstvo o sljedećem pitanju:
      Propisuje li se člankom 25. Direktive 2005/36/EZ o priznavanju stručnih kvalifikacija (vidjeti i članak 3. prvi stavak točku (c) te članke 21. i 26. te direktive) da država EGP-a koja liječniku izdaje dokaz o osposobljenosti (takozvana „specijalistička dozvola” (na islandskom: sérfræðileyfi)) koji se automatski priznaje u drugim državama EGP-a mora sama provesti osposobljavanje čije se priznavanje traži izdavanjem takvog dokaza, što znači da država EGP-a ne izdaje takav dokaz ako osposobljavanje nije provedeno u toj državi?


title: Predmet C-746/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Riigikohus – Estonija) – kazneni postupak protiv H. K. („Zahtjev za prethodnu odluku – Obrada osobnih podataka u području elektroničkih komunikacija – Direktiva 2002/58/EZ – Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga – Povjerljivost komunikacija – Ograničenja – Članak 15. stavak 1. – Članci 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Zakonodavstvo koje predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji od strane pružatelja elektroničkih komunikacijskih usluga – Pristup nacionalnih tijela zadržanim podacima za potrebe istraga – Borba protiv kriminaliteta općenito – Odobrenje državnog odvjetništva – Uporaba podataka kao dokaza u okviru kaznenog postupka – Dopuštenost”)

text:
               26.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/2

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Riigikohus – Estonija) – kazneni postupak protiv H. K.
      (Predmet C-746/18) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Obrada osobnih podataka u području elektroničkih komunikacija - Direktiva 2002/58/EZ - Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga - Povjerljivost komunikacija - Ograničenja - Članak 15. stavak 1. - Članci 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Zakonodavstvo koje predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji od strane pružatelja elektroničkih komunikacijskih usluga - Pristup nacionalnih tijela zadržanim podacima za potrebe istraga - Borba protiv kriminaliteta općenito - Odobrenje državnog odvjetništva - Uporaba podataka kao dokaza u okviru kaznenog postupka - Dopuštenost”)
      (2021/C 148/02)
      Jezik postupka: estonski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Riigikohus

         Stranke glavnog postupka

      H. K.

         uz sudjelovanje: Prokuratuur

         Izreka

                  1.

                  Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. u vezi s člancima 7., 8. i 11. kao i člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji državnim tijelima omogućuje pristup skupu podataka o prometu ili podataka o lokaciji, koji mogu pružiti informacije o komunikacijama koje izvršava korisnik sredstva elektroničke komunikacije ili o lokaciji terminalne opreme kojom se koristi i omogućiti izvođenje preciznih zaključaka o njegovu privatnom životu, u svrhu sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela, a da taj pristup nije ograničen na postupke kojima je cilj borba protiv teških kaznenih djela ili sprečavanje ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti, i to neovisno o trajanju razdoblja za koje se traži pristup tim podacima i količini ili prirodi podataka koji su dostupni u odnosu na takvo razdoblje.

                  2.

                  Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, u vezi s člancima 7., 8. i 11. te člankom 52. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se državnom odvjetništvu, čija je zadaća vođenje kaznene istrage i, ovisno o slučaju, zastupanje optužbe u daljnjem postupku, dodjeljuje nadležnost za odobravanje pristupa državnog tijela podacima o prometu i podacima o lokaciji za potrebe kaznene istrage.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.