title: Predmet T-270/16 P: Žalba koju je 28. svibnja 2016. podnio Petrus Kerstens protiv presude Službeničkog suda od 18. ožujka 2016. u predmetu F-23/15, Kerstens protiv Komisije

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/47

         Žalba koju je 28. svibnja 2016. podnio Petrus Kerstens protiv presude Službeničkog suda od 18. ožujka 2016. u predmetu F-23/15, Kerstens protiv Komisije
   (Predmet T-270/16 P)
   (2016/C 260/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastupnik: C. Mourato, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu drugog vijeća Službeničkog suda od 18. ožujka 2016., Kerstens/Komisija pod brojem F-23/15;

               —

               vrati predmet Službeničkom sudu Europske unije;

               —

               naloži drugoj stranci u postupku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe pet žalbenih razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na iskrivljavanju činjenica i dokaza kao i na proturječnosti obrazloženja u vezi s nepostojanjem izviješća o upravnoj istrazi u smislu članaka 2. do 4. Općih provedbenih odredbi u vezi s provođenjem upravnih istraga i stegovnih postupaka iz 2004. (u daljnjem tekstu: DGE iz 2004.).

               2.

               Drugi žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava u vezi s činjenicom da nije poništena stegovna odluka koja se ne temelji na izviješću o upravnoj istrazi u smislu DGE-a iz 2004.

               3.

               Treći žalbeni razlog temelji se na proturječnosti obrazloženja presude, povredi obveze obrazlaganja, iskrivljavanju činjenica i dokaza, povredi članka 4. stavka 4. DGE-a iz 2004., članka 91. Pravilnika i načela diobe vlasti između sudskih i administrativnih tijela, načela zabrane odlučivanja ultra petita i načela kontradiktornosti i nediskriminacije, kao i pogrešaka koje se tiču prava u vezi s ocjenom Službeničkog suda posljedica nepravilnosti u postupanju Komisije.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava i povredi načela kontradiktornosti u vezi s pogrešnim tumačenjem članka 24. Pravilnika i članka 10. Priloga IX. Pravilniku.

               5.

               Podredno navedeni peti žalbeni razlog temelji se na iskrivljavanju činjenica i dokaza, povredi obveze obrazlaganja i pogrešci koja se tiče prava u vezi s načelom poštovanja razumnog roka u stegovnim postupcima.


title: Predmet C-323/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. listopada 2014. – Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice — Okoliš — Direktive 1999/31/EZ i 2008/98/EZ — Plan gospodarenja — Integrirana i odgovarajuća mreža postrojenja za zbrinjavanje — Obveza uspostavljanja obrade otpada koja osigurava najbolji rezultat po ljudsko zdravlje i zaštitu okoliša)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/7

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. listopada 2014. – Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-323/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktive 1999/31/EZ i 2008/98/EZ - Plan gospodarenja - Integrirana i odgovarajuća mreža postrojenja za zbrinjavanje - Obveza uspostavljanja obrade otpada koja osigurava najbolji rezultat po ljudsko zdravlje i zaštitu okoliša))
   (2014/C 462/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano i A. Alcover San Pedro, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju G. Fiengo, avvocato dello Stato)

      Izreka

               1.

               Talijanska Republika,

                           —

                           ne poduzevši sve mjere potrebne radi izbjegavanja da jedan dio komunalnog otpada smještenog u odlagalištima SubATO-a u Rimu, s iznimkom onih u Cecchini, i onih SubATO-a u Latini, ne bude podvrgnut obradi koja uključuje odgovarajuću selekciju različitih vrsta otpada i stabilizaciju njihove organske frakcije, nije ispunila obveze koje ima na temelju odredaba članka 1. stavka 1. i članka 6. točke (a) Direktive Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada, kao i članaka 4. i 13. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva,

                           —

                           ne uspostavivši u regiji Lacij integriranu i odgovarajuću mrežu postrojenja za gospodarenje otpadom, vodeći računa o najboljim dostupnim tehnikama, nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 16. stavka 1. Direktive 2008/98.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet T-247/16: Tužba podnesena 13. svibnja 2016. – Trasta Komercbanka i drugi protiv ESB-a

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/51

         Tužba podnesena 13. svibnja 2016. – Trasta Komercbanka i drugi protiv ESB-a
   (Predmet T-247/16)
   (2016/C 270/58)
   Jezik postupka engleski

      Stranke

      Tužitelji: Trasta Komercbanka AS (Riga, Latvija) i šest drugih tužitelja (zastupnici: O. Behrends, L. Feddern i M. Kirchner, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku ESB-a od 3. ožujka 2016. kojom se od Trasta Komercbanka AS oduzima bankarska licenca; i

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u kojem se navodi da ESB nije ispitao, te pažljivo i nepristrano ocijenio sve činjenice uključujući među ostalim to da ESB nije na odgovarajući način uzeo u obzir činjenicu da su informacije i dokumentacija koju je lokalno latvijsko regulatorno tijelo podnijelo bili netočni.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načelo proporcionalnosti time što nije priznao dostupnost alternativnih mjera.

               3.

               Treći tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načelo jednakog postupanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio članak 19. i uvodnu izjavu 75. Uredbe o SSM-u (1) i počinio détournement de pouvoir.

               5.

               Peti tužbeni razlog u kojem se navodi da je ESB povrijedio načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

               6.

               Šesti tužbeni razlog u kojem se navodi da ESB povrijedio procesna pravila uključujući i pravo na saslušanje, pravo na pristup dokumentima, pravo na dovoljno obrazloženu odluku, čl. 83. st. 1. Okvirne uredbe o SSM-u (2) i pravo na pravičan administrativni postupak.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.)

      (2)  Uredba (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (ESB/2014/17) (SL 2014., L 141, str. 1.)


title: Predmet C-48/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. veljače 2015. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Direktiva 2013/51/Euratom — Izbor pravne osnove — Ugovor o EZAE-u — Članci 31. i 32. AE-a — Ugovor o FEU-u — Članak 192. stavak 1. UFEU-a — Zaštita ljudskog zdravlja — Radioaktivne tvari u vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju — Pravna sigurnost — Lojalna suradnja među institucijama)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/11

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. veljače 2015. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-48/14) (1)

   ((Tužba za poništenje - Direktiva 2013/51/Euratom - Izbor pravne osnove - Ugovor o EZAE-u - Članci 31. i 32. AE-a - Ugovor o FEU-u - Članak 192. stavak 1. UFEU-a - Zaštita ljudskog zdravlja - Radioaktivne tvari u vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju - Pravna sigurnost - Lojalna suradnja među institucijama))
   (2015/C 118/14)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i J. Rodrigues, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: O. Segnana i R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženicima: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek i E. Ruffer, agenti), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas i N. Rouam, agenti), Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel i M. Patakia, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskom parlamentu nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Češka Republika, Francuska Republika i Europska komisija snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 102, 7.4.2014.


title: Predmet C-108/16 PPU: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam - Nizozemska) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Paweła Dworzeckog (Zahtjev za prethodnu odluku — Hitni prethodni postupak — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Okvirna odluka 2002/584/PUP — Europski uhidbeni nalog — Članak 4.a stavak 1. — Postupci predaje između država članica — Uvjeti za izvršenje — Razlozi za moguće neizvršenje — Iznimke — Obvezno izvršavanje — Kazna izrečena u odsutnosti — Pojmovi „osobno dostavljen poziv na sud” i „službena obavijest na drugi način” — Autonomni pojmovi prava Unije)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/13

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam - Nizozemska) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Paweła Dworzeckog
   (Predmet C-108/16 PPU) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Europski uhidbeni nalog - Članak 4.a stavak 1. - Postupci predaje između država članica - Uvjeti za izvršenje - Razlozi za moguće neizvršenje - Iznimke - Obvezno izvršavanje - Kazna izrečena u odsutnosti - Pojmovi „osobno dostavljen poziv na sud” i „službena obavijest na drugi način” - Autonomni pojmovi prava Unije))
   (2016/C 260/16)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranka glavnog postupka

   Paweł Dworzecki

      Izreka

               1.

               Članak 4.a stavak 1. točku (a) podtočku (i.) Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da izrazi „osobno pozvana”, kao i „na drugi način stvarno primila službenu obavijest o predviđenom datumu i mjestu suđenja tako da se nedvojbeno utvrdilo da je osoba bila upoznata s predviđenim suđenjem” iz te odredbe predstavljaju autonomne pojmove prava Unije te se moraju ujednačeno tumačiti u cijeloj Uniji.

               2.

               Članak 4.a stavak 1. točku (a) podtočku (i.) Okvirne odluke 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, treba tumačiti na način da uvjete navedene u toj odredbi sam po sebi ne ispunjava sudski poziv, kao što je onaj u glavnom postupku, koji nije dostavljen neposredno dotičnoj osobi, nego je na njezinoj adresi bio dostavljen odrasloj osobi članu domaćinstva koja joj ga se obvezala proslijediti, pri čemu se iz europskog uhidbenog naloga ne može utvrditi je li i, ako je to slučaj, kada, ta odrasla osoba stvarno proslijedila taj poziv dotičnoj osobi.

      (1)  SL C 156, 2. 5. 2016.


title: Predmet C-76/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Brașov (Rumunjska) 12. veljače 2014. – Mihai Manea protiv Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Brașov (Rumunjska) 12. veljače 2014. – Mihai Manea protiv Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor
   (Predmet C-76/14)
   2014/C 151/12
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Brașov

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mihai Manea

      Tuženik: Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor

      Prethodna pitanja

               1.

               Valja li smatrati, imajući u vidu odredbe Zakona br. 9/2012 i svrhu poreza predviđenoga tim zakonom, da se članak 110. UFEU-a treba tumačiti na način da mu je protivno da država članica Unije uvede porez na emisije štetnih plinova koji se primjenjuje na sva strana motorna vozila kada ih se registrira u spomenutoj državi i koji se također primjenjuje kada se prenese pravo vlasništva na domaćim motornim vozilima, osim u slučaju kada je takav ili neki takav sličan porez već plaćen?

               2.

               Valja li smatrati, imajući u vidu odredbe Zakona br. 9/2012 i svrhu poreza predviđenoga tim zakonom, da se članak 110. UFEU-a treba tumačiti na način da mu je protivno da država članica Unije uvede porez na emisije štetnih plinova koji se primjenjuje na sva strana motorna vozila kada ih se registrira u spomenutoj državi, a za koji u slučaju domaćih motornih vozila porezna obveza nastaje tek nakon prijenosa prava vlasništva na takvom motornom vozilu, zbog čega se strano motorno vozilo ne može koristiti prije nego što se takav porez plati, dok se domaće motorno vozilo može neograničeno koristiti i u razdoblju prije plaćanja poreza, sve do trenutka eventualnog prijenosa prava vlasništva na spomenutom motornom vozilu?


title: Predmet C-281/14 P: Žalba koju je 9. lipnja 2014. podnio Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 31. ožujka 2014. u predmetu T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) protiv Europske komisije i Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA)

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/17

         Žalba koju je 9. lipnja 2014. podnio Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 31. ožujka 2014. u predmetu T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) protiv Europske komisije i Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA)
   (Predmet C-281/14 P)
   2014/C 292/21
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (zastupnici: M. Muscardini, G. Greco i G. Carullo, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Izvršna agencija za inovacije i mreže (INEA)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               nakon što utvrdi aktivnu procesnu legitimaciju SACBO-a i da je protiv Odluke od 18. ožujka 2013. dozvoljen pravni lijek, u cijelosti ukine rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2014. doneseno u predmetu T-270/13 te da stoga, ako smatra da u skladu s člankom 61. stavkom 1. Statuta Suda stanje postupka to dopušta, usvoji u cijelosti tužbeni zahtjev istaknut u prvostupanjskom postupku, formuliran na sljedeći način: utvrditi nepostojanje namjere izbjegavanja i arbitrarne podjele aktivnosti koje su predmet sufinanciranja, i poništiti odluku Ten-T EA od 18. ožujka 2013. u dijelu u kojem su proglašeni nedopuštenima vanjski troškovi koji se odnose na aktivnosti 1, 2.1, 4, 5, 6 i 7, smanjujući tako potrebno sufinanciranje i tražeći povrat 1 58  517,54 eura sa svim zakonskim posljedicama,

               —

               naloži drugoj strani snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               I.

               U prilog žalbi protiv rješenja kojim je Opći sud proglasio tužbu nedopuštenom:

                           I.1-

                           U dijelu koji se odnosi na nedostatak aktivne procesne legitimacije. Pogreška koja se tiče prava: povreda i/ili pogrešna primjena članka 263. stavka 4. UFEU-a, članaka 6. i 13. EKLJP-a, članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka III.8. stavka 2. Odluke C (2010) 4456, članka 296. stavka 2. UFEU-a, zbog nedovoljnog i/ili proturječnog obrazloženja i propusta suda da odluči; članka 107. i članka 108. stavka 3. UFEU-a.

                                       —

                                       nedostatak rješenja u dijelu u kojem nije uzeto u obzir da SACBO sudjeluje u sufinanciranju projekta, da je odgovoran za cijelo ulaganje i da je izvršno tijelo projekta, i da stoga trpi sve učinke pobijane odluke, kako zbog nedostatka povrata uloženih sredstava, tako i u dijelu koji se odnosi na iznose koje treba vratiti ili zbog činjenice da su prigovori iz odluke svi u vezi s postupanjem SACBO-a,

                                       —

                                       povreda članaka 107. i 108. UFEU-a jer je Opći sud propustio uzeti u obzir činjenicu da je povrat sufinanciranja od strane ENAC-a propisan pravom EU-a, tako da povrat do kojeg nije došlo predstavlja nezakonitu državnu potporu,

                                       —

                                       nedostatak rješenja u dijelu u kojem nije uzeta u obzir uloga SACBO-a u postupku koji je doveo do donošenja pobijane odluke,

                                       —

                                       nedostatak rješenja u dijelu u kojem nije uzeta u obzir aktivna legitimacija SACBO-a zbog štete pretrpljene u vezi s ugledom kao posljedice pobijane odluke.

                           I.2-

                           U dijelu koji se odnosi na činjenicu da protiv priopćenog akta nije dozvoljen pravni lijek. Pogreška koja se tiče prava: povreda i/ili pogrešna primjena članka 263. stavka 4. UFEU-a i povreda članka III. 3.6 i članka III. 3.9 Odluke o financiranju, povreda i/ili pogrešna primjena članka 296. stavka 2. UFEU-a zbog proturječnosti u obrazloženju.

                                       —

                                       nedostatak rješenja u dijelu u kojem nije uzeto u obzir da su pobijanom odlukom već jasno i konačno utvrđeni subjekt financiranja i iznosi koje treba vratiti, tako da sama po sebi predstavlja obvezu povrata,

                                       —

                                       nedostatak rješenja u dijelu u kojem nije uzeto u obzir da pobijana odluka predstavlja konačan akt kojim se završava postupak smanjenja financiranja, samostalan i različit od sljedeće faze stvarnog povrata.

               II.

               Navođenje tužbenih razloga iz tužbe u prvostupanjskom postupku (1) za potrebe članka 61. stavka 1. Statuta Suda

      (1)  SL C 207, str. 46.


title: Predmet T-626/14: Rješenje Općeg suda od 24. lipnja 2015. – Wm. Wrigley Jr. protiv OHIM-a (Plava kugla) („Žig Zajednice — Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice u obliku plave kugle — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/47

         Rješenje Općeg suda od 24. lipnja 2015. – Wm. Wrigley Jr. protiv OHIM-a (Plava kugla)
   (Predmet T-626/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice u obliku plave kugle - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”))
   (2015/C 311/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Države) (zastupnici: M. Kinkeldey, S. Brandstätter i C. Schmitt, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. lipnja 2014. (predmet R 169/2014-5) u vezi s prijavom za registraciju figurativnog znaka u obliku plave kugle kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Wm. Wrigley Jr. Company nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet F-63/13: Tužba podnesena 27. lipnja 2013. — ZZ protiv ENISA

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/30

         Tužba podnesena 27. lipnja 2013. — ZZ protiv ENISA
   (Predmet F-63/13)
   2013/C 336/69

   Predmetni postupak završen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-445/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. rujna 2014. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Seusen Sume protiv Landkreis Stade

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. rujna 2014. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Seusen Sume protiv Landkreis Stade
   (Predmet C-445/14)
   (2014/C 439/30)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Seusen Sume

      Druga stranka u revizijskom postupku: Landkreis Stade

      Sudionik u postupku: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prethodna pitanja

               1.

               Predstavlja li obveza nastanjenja u prostorno ograničenom području države članice (općina, okrug, regija) ograničenje slobode kretanja u smislu članka 33. Direktive 2011/95/EU (1) ako se stranac inače može slobodno kretati i boraviti na državnom području države članice?

               2.

               Je li obveza nastanjenja osoba sa statusom supsidijarne zaštite spojiva s člankom 33. i/ili člankom 29. Direktive 2011/95/EU ako se temelji na cilju postizanja odgovarajuće podjele javnih tereta socijalne pomoći na njihove dotične nositelje unutar državnog područja?

               3.

               Je li obveza nastanjenja osoba sa statusom supsidijarne zaštite spojiva s člankom 33. i/ili člankom 29. Direktive 2011/95/EU ako se temelji na razlozima migracijske i integracijske politike, primjerice sprečavanjem nastanka žarišta socijalnih problema zbog učestalog nastanjenja stranaca u određenim općinama ili okruzima? Jesu li u tom pogledu dovoljni razlozi migracijske i integracijske politike ili takvi razlozi moraju biti konkretno utvrđeni?

      (1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL L 337, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.).


title: Predmet C-429/13 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 22. listopada 2014. – Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije (Žalba — Kohezijski fond — Smanjenje financijske potpore — Nepravilnosti u primjeni zakonodavstva o javnoj nabavi — Donošenje odluke Europske komisije — Nepoštovanje roka — Posljedice)

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/10

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 22. listopada 2014. – Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije
   (Predmet C-429/13 P) (1)

   ((Žalba - Kohezijski fond - Smanjenje financijske potpore - Nepravilnosti u primjeni zakonodavstva o javnoj nabavi - Donošenje odluke Europske komisije - Nepoštovanje roka - Posljedice))
   (2014/C 439/13)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: B. Conte i A. Tokár, agenti, uz asistenciju J. Rivas Andrés, abogado)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije Španjolska/Komisija (T-384/10, EU:T:2013:277).

               2.

               Poništava se Odluka Komisije C (2010) 4147 od 30. lipnja 2010. o smanjenju financijske potpore dodijeljene u okviru Kohezijskog fonda projektima ili skupinama projekata: „Vodoopskrba ljudi koji žive u vodnom slivu rijeke Guadiana: okrug Andévalo” (2000.ES.16.C.PE.133), „Sanitacija i pročišćavanje sliva Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe i EE NN PP Guadalquivir” (2000.ES.16.C.PE.066) i „Vodoopskrba nadopćinskih sustava u pokrajinama Granada i Malaga” (2002.ES.16.C.PE.061).

               3.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova Kraljevine Španjolske i vlastitih troškova nastalih u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet C-473/14: Presuda Suda (deveto vijeće) od 10. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias – Grčka) – Dimos Kropias Attikis protiv Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2001/42/EZ — Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš — Sustav zaštite planinskog masiva Himet — Postupak radi izmjene — Primjenjivost te direktive — Prostorni plan i program zaštite okoliša za šire područje Atene)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/18

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 10. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias – Grčka) – Dimos Kropias Attikis protiv Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis
   (Predmet C-473/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2001/42/EZ - Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš - Sustav zaštite planinskog masiva Himet - Postupak radi izmjene - Primjenjivost te direktive - Prostorni plan i program zaštite okoliša za šire područje Atene))
   (2015/C 363/21)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dimos Kropias Attikis

      Tuženik: Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis

      Izreka

   Članak 2. točku (a) i članak 3. stavak 2. točku (a) Direktive 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš treba tumačiti na način da se prilikom donošenja akta koji sadržava plan ili program koji se odnosi na prostorno planiranje i uporabu zemljišta, koji je obuhvaćen Direktivom 2001/42 i kojim se izmjenjuje prethodno postojeći plan ili program, nije moguće osloboditi obveze provođenja procjene utjecaja na okoliš u skladu s tom direktivom na temelju toga što se tim aktom razrađuje i provodi prostorni plan utvrđen aktom više hijerarhijske razine koji sâm nije bio predmet takve procjene utjecaja na okoliš.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet T-511/15: Tužba podnesena 28. kolovoza 2015. – Fontem Holdings 4 protiv OHIM-a (BLU ECIGS)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/42

         Tužba podnesena 28. kolovoza 2015. – Fontem Holdings 4 protiv OHIM-a (BLU ECIGS)
   (Predmet T-511/15)
   (2015/C 363/51)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: A. Poulter, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „BLU ECIGS” – prijava za registraciju br. 12 579 603

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. lipnja 2015. u predmetu R 2697/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               poništi odluku ispitivača od 22. kolovoza 2014. o prijavi br. 12 579 603;

               —

               prihvati prijavu za registraciju br. 12 579 603.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-411/15: Tužba podnesena 28. srpnja 2015. – Gappol Marzena Porczyńska protiv OHIM-a – GAP (ITM) (GAPPoL)

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/14

         Tužba podnesena 28. srpnja 2015. – Gappol Marzena Porczyńska protiv OHIM-a – GAP (ITM) (GAPPoL)
   (Predmet T-411/15)
   (2015/C 328/13)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

      Stranke

      Tužitelj: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Poljska) (zastupnica: J. Gwiazdowska, odvjetnica)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: GAP (ITM), Inc. (San Francisco, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „GAPPoL” – prijava za registraciju br. 8 346 165

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. svibnja 2015. u predmetu R 686/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               konačnom presudom preinači odluku žalbenog vijeća tako da se prigovor odbije i u pogledu proizvoda iz razreda 20 i 25

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članaka 59. i 64. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 207/2009);

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009 kao i pravila 50. stavka 2. točke (h) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice (SL L 303, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 2868/95);

               —

               povreda članka 76. Uredbe br. 207/2009 kao i pravila 50. stavka 2. točke (g) Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 5. i članka 9. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-106/15: Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2015. – Opko Ireland Global Holdings protiv OHIM-a – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Opoziv pobijane odluke od strane OHIM-a — Obustava postupka”)

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/9

         Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2015. – Opko Ireland Global Holdings protiv OHIM-a – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Predmet T-106/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Opoziv pobijane odluke od strane OHIM-a - Obustava postupka”))
   (2015/C 328/07)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: S. Malynicz, barrister i A. Smith, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalem, Izrael) (zastupnik: G. Farrington, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. studenoga 2014. (predmet R 2387/2014-5) u postupku povodom prigovora između Teva Pharmaceutical Industries Ltd i Opko Ireland Global Holdings Ltd.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) snosit će svoje troškove u cijelosti.

      (1)  SL C 228, 13. 7. 2015.


title: Predmet T-5/13 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 29. kolovoza 2013. — Iran Liquefied Natural Gas protiv Vijeća ( „Privremena pravna zaštita — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana — Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Zabrana izvršavanja važećih trgovačkih ugovora — Zahtjev za odgodu primjene — Očita nedopuštenost prigovora protupravnosti kojemu je pridružen zahtjev — Nedopuštenost zahtjeva” )

text:
               12.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 298/5

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 29. kolovoza 2013. — Iran Liquefied Natural Gas protiv Vijeća
   (Predmet T-5/13 R)
   (Privremena pravna zaštita - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana - Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zabrana izvršavanja važećih trgovačkih ugovora - Zahtjev za odgodu primjene - Očita nedopuštenost prigovora protupravnosti kojemu je pridružen zahtjev - Nedopuštenost zahtjeva)
   2013/C 298/08
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Podnositelj zahtjeva: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teheran, Iran) (zastupnici: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler i D. Rovetta, odvjetnici)

      Protivnik zahtjeva: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i A. De Elera, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za odgodu primjene, s jedne strane, Odluke Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 58.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.), u dijelu u kojem su ti akti uvrstili podnositelja zahtjeva na popis fizičkih i pravnih osoba na koje se odnose mjere ograničavanja, i, s druge strane, članka 1. točke 5. Uredbe Vijeća (EU) br. 1263/2012 od 21. prosinca 2012. o izmjeni Uredbe br. 267/2012 (SL L 356, str. 34.), u dijelu u kojem taj akt onemogućava izvršavanje ugovora koje je podnositelj zahtjeva sklopio s partnerima koji imaju sjedište u Europskoj uniji.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za pružanje privremene pravne zaštite se odbacuje.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-509/13: Tužba podnesena 19. rujna 2013. — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs protiv OHIM-a — IIC (NORTHWOOD)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/64

         Tužba podnesena 19. rujna 2013. — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs protiv OHIM-a — IIC (NORTHWOOD)
   (Predmet T-509/13)
   2013/C 344/118
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke u postupku

      Tužitelj: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt M. Koch)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: IIC — Intersport International Corp. GmbH (Bern, Švicarska)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               preinači odluku drugog žalbenog vijeća od 4. srpnja 2013. (žalba R 2211/2012-2) tako da u potpunosti odbije prigovor B17963622 i

               —

               naloži snošenje troškova postupka prigovora podnositelju prigovora, a troškova žalbe protivniku žalbe.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig „NORTHWOOD” za proizvode i usluge iz razreda 8, 9, 20, 25 i 35 ‒ prijava žiga Zajednice br. 9 412 776

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: IIC — Intersport International Corp. GmbH

      Navedeni žig ili znak: međunarodna registracija žiga „NORTHBROOK” za proizvode razreda 9, 14, 18, 20, 22, 25 i 28 s učinkom zaštite na području Europske unije

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: djelomično odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-217/12: Rješenje Općeg suda od 25. studenoga 2013. — Shark protiv OHIM-a — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/44

         Rješenje Općeg suda od 25. studenoga 2013. — Shark protiv OHIM-a — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)
   (Predmet T-217/12) (1)

   2014/C 45/77
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 217, 21.7.2012.


title: Predmet T-805/16: Tužba podnesena 16. studenoga 2016. – IPPT PAN protiv Komisije i REA-e

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/47

         Tužba podnesena 16. studenoga 2016. – IPPT PAN protiv Komisije i REA-e
   (Predmet T-805/16)
   (2017/C 022/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Le Berre, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija, Izvršna agencija za istraživanje (REA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku Komisije;

               —

               utvrdi da je Komisija počinila pogrešku u izdavanju obavijesti o terećenju br. 3241514040 (umanjena knjižnim odobrenjem br. 3233160082) i da tužitelj ne duguje preostali iznos od 67 984,13 eura;

               —

               utvrdi da su Komisija i REA na temelju projekta SMART-NEST dužne tužitelju isplatiti iznos od 69 623,94 uvećanog za zatezne kamate od dana donošenja odluke;

               —

               utvrdi da tužitelj nije dužan platiti paušalnu naknadu štete Komisiji za projekte KMM-NOE i BOOSTING BALTIC;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe za poništenje na temelju članka 263. UFEU-a tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 47. i 43. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s pravom na pristup pravosuđu i pravom na obraćanje ombudsmanu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi ugovora za projekte KMM-NOE, BOOSTING BALTIC i SMART-NEST i primjenjivog belgijskog prava.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi Financijske uredbe i Delegirane financijske uredbe Komisije.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja.

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela zabrane diskriminacije.

               6.

               Šesti tužbeni razlog koji se temelji na bitnoj povredi postupka.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog koji se temelji na zloporabi prava Komisije.

         U prilog osnovanosti tužbe na temelju ugovornih pravnih lijekova iz članka 272. UFEU-a tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da je tužitelj ispunio svoju obvezu iz članka II.19.1 ugovorâ za projekte KMM NOE i BOOSTING BALTIC.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da Komisija nije pružila dokaze u prilog osnovanosti svoje tvrdnje.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da Komisija nije valjano dokazala svoju tvrdnju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da Komisija nije ostvarila svoja ugovorna prava u dobroj vjeri.

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da je paušalna naknada štete na temelju članka II.30 previsoka i treba biti umanjena na temelju članka 1231. belgijskog građanskog zakonika.

               6.

               Šesti tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da je u korist tužitelja dospjelo plaćanje za projekt SMART-NEST u visini preostalog dijela povrata doprinosa tužitelja u garancijski fond.


title: Predmet C-439/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2017. uputio Verwaltungsgericht Hamburg (Njemačka) – British American Tobacco (Germany) GmbH protiv Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2017. uputio Verwaltungsgericht Hamburg (Njemačka) – British American Tobacco (Germany) GmbH protiv Freie und Hansestadt Hamburg
   (Predmet C-439/17)
   (2017/C 347/11)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Tuženik: Freie und Hansestadt Hamburg

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 7. stavak 7. prvu rečenicu Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (1) (u daljnjem tekstu: Direktiva) tumačiti na način da zabrana stavljanja na tržište duhanskih proizvoda koji u bilo kojem od svojih sastavnih dijelova sadržavaju aromatične tvari ne obuhvaća takve duhanske proizvode koji zbog aromatičnih tvari koje sadržavaju u svojim sastavnim dijelovima imaju svojstvenu aromu u smislu definicije pojma iz članka 2. točke 25. Direktive?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje negativan:
               Treba li članak 7. stavak 14. Direktive tumačiti na način da prijelazna odredba obuhvaća samo zabranu stavljanja na tržište duhanskih proizvoda sa svojstvenom aromom prema članku 7. stavku 1. prvoj rečenici Direktive ili – također – zabranu stavljanja na tržište duhanskih proizvoda koji u bilo kojem od svojih sastavnih dijelova sadržavaju aromatične tvari prema članku 7. stavku 7. prvoj rečenici Direktive?

               3.

               Ako je odgovor na prvo pitanje pozitivan ili ako na drugo pitanje treba odgovoriti da članak 7. stavak 14. Direktive također obuhvaća zabranu stavljanja na tržište duhanskih proizvoda koji u bilo kojem od svojih sastavnih dijelova sadržavaju aromatične tvari prema članku 7. stavku 7. prvoj rečenici Direktive:
               Kako je potrebno shvaćati formulacije „duhanski proizvodi sa svojstvenom aromom” i „pojedine proizvodne kategorije” u članku 7. stavku 14. Direktive?

      (1)  SL L 127, str. 1.


title: Predmet T-759/16: Tužba podnesena 31. listopada 2017. – Campailla protiv Suda Europske unije

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/33

         Tužba podnesena 31. listopada 2017. – Campailla protiv Suda Europske unije
   (Predmet T-759/16)
   (2017/C 078/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Massimo Campailla (Holtz, Luksemburg) (zastupnik: F. Rollinger, odvjetnik)

      Tuženik: Sud Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               naloži tuženiku da tužitelju isplati iznos od 112 202 476,69 eura, zajedno s pripadajućim ugovornim kaznama, mjesečnim i kumulativnim, u visini od 1,83 %, počevši od prosinca 1994. do isplate, s naslova naknade imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio, kako proizlazi iz tužbe T-429/09, u predmetu Campailla/Komisija, koju je Opći sud već zaprimio;

               —

               udovolji tužiteljevu zahtjevu kojim izričito traži održavanje rasprave kako bi mogao pred Općim sudom usmeno iznijeti svoje izlaganje;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka, uključujući nagrade za rad odvjetnika što predstavlja trošak koji je prouzročio tuženik, a čiji će se iznos odrediti na kraju postupka;

               —

               tužitelju ostavi mogućnost korištenja svih ostalih prava, ovlasti, tužbenih razloga i pravnih sredstava.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga koji se temelje na tuženikovim radnjama odnosno propustima koji su osnova za njegovu izvanugovornu odgovornost.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da je tajništvo Suda bezuvjetno prihvatilo tužbu koju je tužitelj podnio neposredno, a da ga nije zastupao odvjetnik.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da tužitelj nije bio upozoren na eventualne poteškoće zbog činjenice da je podnio tužbu a da ga pritom nije zastupao odvjetnik te na tome da se prema tužitelju postupalo drukčije nego prema ostalim osobama u istoj situaciji.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je sankcija primijenjena na tužitelja bez ikakve pravne osnove, s obzirom na to da je njegova žalba odbačena kao nedopuštena.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi tužiteljevih temeljnih prava, osobito oduzimanjem njegova prava na sudsku zaštitu, što predstavlja oduzimanje ljudskog dostojanstva, protivno članku 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na nepoštovanju prava na djelotvornu sudsku zaštitu i pravični postupak, s obzirom na to da tuženik nije vodio računa o posebnoj situaciji tužitelja te stoga nije poduzeo mjere kojima bi mu bilo zajamčeno poštovanje tih prava.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi prava na dobro sudovanje koju je počinio tuženik jednostrano donijevši rješenje kojim je odbijena tužiteljeva žalba u predmetu C-265/11 P.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na povredi tužiteljeva prava vlasništva, s obzirom na to da je predmet spora koji je bio povod postupku pokrenutom protiv Europske komisije pred Sudom Europske unije, bio priznavanje njegova prava vlasništva kako bi ishodio naknadu štete. U vezi s time, tužitelj prigovara Sudu da je odbacivanjem žalbe zapečatio i konačno potvrdio pogrešnu odluku koju je u prvom stupnju donio Opći sud svojim rješenjem u predmetu T-429/09.


title: Predmet F-82/15: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 21. srpnja 2016. – De Nicola protiv EIB-a (Javna služba — Osoblje EIB-a — Zdravstveno osiguranje — Odbijanje povrata troškova za liječenje — Terapija laserom — Liječenje koje nije znanstveno potvrđeno — Pravila za imenovanje neovisnog liječnika — Nadležna udruga liječnika — Mišljenje neovisnog liječnika — Opseg sudskog nadzora — Razlozi odbijanja povrata — Unutarnje odredbe u području zdravstvenog osiguranja — Cilj terapije laserom — Ublažavanje boli — Prethodno odobrenje službenog liječnika — Materijalna šteta — Preuranjeni zaključci — Nematerijalna šteta — Neutvrđeni iznos — Nedopuštenost)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/31

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 21. srpnja 2016. – De Nicola protiv EIB-a
      (Predmet F-82/15) (1)

      ((Javna služba - Osoblje EIB-a - Zdravstveno osiguranje - Odbijanje povrata troškova za liječenje - Terapija laserom - Liječenje koje nije znanstveno potvrđeno - Pravila za imenovanje neovisnog liječnika - Nadležna udruga liječnika - Mišljenje neovisnog liječnika - Opseg sudskog nadzora - Razlozi odbijanja povrata - Unutarnje odredbe u području zdravstvenog osiguranja - Cilj terapije laserom - Ublažavanje boli - Prethodno odobrenje službenog liječnika - Materijalna šteta - Preuranjeni zaključci - Nematerijalna šteta - Neutvrđeni iznos - Nedopuštenost))
      (2016/C 364/36)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnici: u početku L. Isola i G. Isola, odvjetnici, zatim G. Ferabecoli, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: u početku G. Nuvoli i J.-P. Minnaert, agenti, A. Dal Ferro, odvjetnik, zatim G. Faedo i G. Nuvoli, agenti, A. Dal Ferro, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev, s jedne strane, za poništenje odluke o odbijanju povrata tužiteljevih troškova terapije laserom nastalih 2007. i, s druge strane, naknadnih i povezanih odluka banke iz 2014.

         Izreka presude

                  1.

                  Poništava se odluka Europske investicijske banke od 4. prosinca 2014. kojom je ta banka odbila Carlu De Nicoli izvršiti povrat troškova terapije laserom FP3.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Europska investicijska banka snosi vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova C. De Nicole.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2015., str. 59.


title: Kriteriji dodjele predmeta vijećima

text:
               1.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 323/4

         Kriteriji dodjele predmeta vijećima
   (2015/C 323/05)
   Službenički je sud, sukladno članku 4. Priloga I. Statutu Suda i članku 13. stavku 2. svojeg poslovnika, odlučio 11. rujna 2015. da se po podnošenju tužbe predmeti uzastopce dodjeljuju prvom, drugom i trećem vijeću, prema redoslijedu kojim su urudžbirani u Tajništvu, ne dovodeći u pitanje upućivanja predmeta punom sastavu suda ili sucu pojedincu.
   Predsjednik Službeničkog suda može odstupiti od prethodnih pravila dodjele zbog povezanosti ili radi osiguranja ujednačene i usklađene raspodjele opterećenosti u okvirima Službeničkog suda.
   Predsjednik Službeničkog suda može zbog istih razloga, nakon savjetovanja sa zainteresiranim sucima i prije nego što je podneseno prethodno izvješće iz članka 58. Poslovnika Službeničkog suda, odlučiti da se provede nova dodjela predmeta u kojima se vodi postupak.


title: Predmet T-794/16: Tužba podnesena 11. studenoga 2016. – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret protiv EUIPO-a – Zaharieva (ambalaža za kornete za sladoled)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/42

         Tužba podnesena 11. studenoga 2016. – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret protiv EUIPO-a – Zaharieva (ambalaža za kornete za sladoled)
   (Predmet T-794/16)
   (2017/C 022/58)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turska) (zastupnik: T. Tsenova, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bugarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice „ambalaža za kornete za sladoled” – dizajn Zajednice br. 002 343 244-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. rujna 2016. u predmetu R 1144/2015-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi ništavim dizajn Zajednice br. 002343244-0001 „Bobo Cornet”; i

               —

               naloži EUIPO-u i Elki Zaharievoj snošenje troškova Solena nastalih u vezi s postupkom pred Općim sudom i upravnim stadijem postupka, osobito u postupku proglašenja dizajna ništavim i žalbenom postupku pred EUIPO-om.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 25. stavka 1. točke (e) Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 25. stavka 1. točke (f) Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 62. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 63. stavka (1) Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-112/16: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Persidera SpA protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti (Zahtjev za prethodnu odluku — Elektroničke komunikacije — Telekomunikacijske usluge — Direktive 2002/20/EZ, 2002/21/EZ i 2002/77/EZ — Jednako postupanje — Određivanje broja digitalnih frekvencija koje treba dodijeliti svakom imatelju analognih frekvencija — Uzimanje u obzir dosad nezakonito korištenih analognih frekvencija — Usklađenost između broja analognih frekvencija koje se posjeduju i broja dodijeljenih digitalnih frekvencija)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/9

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Persidera SpA protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Predmet C-112/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacije - Telekomunikacijske usluge - Direktive 2002/20/EZ, 2002/21/EZ i 2002/77/EZ - Jednako postupanje - Određivanje broja digitalnih frekvencija koje treba dodijeliti svakom imatelju analognih frekvencija - Uzimanje u obzir dosad nezakonito korištenih analognih frekvencija - Usklađenost između broja analognih frekvencija koje se posjeduju i broja dodijeljenih digitalnih frekvencija))
   (2017/C 309/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Persidera SpA

      Tuženici: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      uz sudjelovanje: Radiotelevisione italiana SpA (RAI), Reti Televisive Italiane SpA (RTI), Elettronica Industriale SpA, Television Broadcasting System Spa, Premiata Ditta Borghini e Stocchetti di Torino Srl, Rete A SpA, Centro Europa 7 Srl, Prima TV SpA, Sky Italia Srl, Elemedia SpA

      Izreka

               1.

               Članak 9. Direktive 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva), kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., članke 3., 5. i 7. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju), kako je izmijenjena Direktivom 2009/140, kao i članke 2. i 4. Direktive Komisije 2002/77/EZ od 16. rujna 2002. o tržišnom natjecanju na tržištima elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga treba tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba koja za potrebe pretvorbe postojećih analognih kanala u digitalne mreže uzima u obzir analogne kanale kojima se nezakonito upravljalo jer se njome produljuje, pa čak i povećava, neopravdana konkurentska prednost.

               2.

               Načela nediskriminacije i proporcionalnosti treba tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba koja – primjenom istog kriterija pretvorbe – dovodi do razmjerno većeg smanjenja broja digitalnih mreža koje se dodjeljuju ovisno o broju korištenih analognih kanala kod jednog operatora nego kod njegovih konkurenata, osim ako je ona objektivno opravdana i proporcionalna svojem cilju. Kontinuitet televizijske ponude legitiman je cilj koji može opravdati takvu razliku u postupanju. Međutim, odredba koja bi dovela do toga da se operatorima koji već posluju na tržištu dodijeli broj digitalnih frekvencija veći od broja dovoljnog za osiguravanje kontinuiteta njihove televizijske ponude prekoračivala bi ono što je nužno za ostvarivanje spomenutog cilja i bila bi stoga neproporcionalna.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Presuda Suda od 1. veljače 2016. u predmetu E-22/15 – Nadzorno tijelo EFTA-a protiv Kneževine Lihtenštajna (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/62/EU – Direktiva 2012/26/EU)

text:
               19.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 18/28

         PRESUDA SUDA
   od 1. veljače 2016.
   u predmetu E-22/15
   Nadzorno tijelo EFTA-a protiv Kneževine Lihtenštajna
   (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/62/EU – Direktiva 2012/26/EU)
   (2017/C 18/12)
   U predmetu E-22/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajna – ZAHTJEV za izjavu da, zbog toga što u predviđenom roku nije donijela mjere potrebne za provedbu akata iz točke 15.q poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi, u svrhu prevencije unosa krivotvorenih lijekova u legalni opskrbni lanac te Direktiva 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., Kneževina Lihtenštajn nije ispunila svoje obveze iz članka 2. obaju akata i članka 7. Sporazuma, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac izvjestitelj), suci, presudio je 1. veljače 2016. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da, zbog toga što u predviđenom roku nije donijela mjere potrebne za provedbu akata iz točke 15.q devete i desete alineje poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi, u svrhu prevencije unosa krivotvorenih lijekova u legalni opskrbni lanac te Direktiva 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., Kneževina Lihtenštajn nije ispunila svoje obveze iz članka 2. dvaju akata i članka 7. Sporazuma o EGP-u.

               2.

               Nalaže Kneževini Lihtenštajnu da snosi troškove postupka.


title: Predmet T-639/16 P: Žalba koju je 7. rujna 2016. podnio FV protiv presude Službeničkog suda od 28. lipnja 2016. u predmetu F-40/15, FV protiv Vijeća

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/49

         Žalba koju je 7. rujna 2016. podnio FV protiv presude Službeničkog suda od 28. lipnja 2016. u predmetu F-40/15, FV protiv Vijeća
   (Predmet T-639/16 P)
   (2016/C 419/65)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: FV (Sint-Genesius-Rode, Belgija) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda Europske unije od 28. lipnja 2016. u predmetu F-40/15;

               —

               shodno tome, da prihvati zahtjev koji je žalitelj istaknuo u prvostupanjskom postupku, dakle da

                           —

                           poništi njegovo izvješće o ocjeni za 2013.;

                           —

                           naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova u oba postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga. Tribunale amministrativo regionale per

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na okolnosti da je pobijana presuda donesena u sastavu suda do kojeg je došlo povredom članka 27. stavka 3. Poslovnika Službeničkog suda.
               Žalitelj smatra da tu povredu karakterizira činjenica da i sama Odluka Vijeća (EU, Euratom) 2016/454 od 22. ožujka 2016. o imenovanju triju sudaca Službeničkog suda Europske unije, sadrži povredu nadležnosti, povredu članaka 257. i 281. UFEU-a, povredu Priloga I. Protokolu br. 3 Statuta Suda, povredu članka 13. stavka 2. UEU-a i povredu Odluke Vijeća 2005/150/EZ od 18. siječnja 2015. o uvjetima i postupcima kojima se uređuje podnošenje i postupanje s prijavama za imenovanje sudaca Službeničkog suda Europske unije.

               2.

               Drugi žalbeni razlog temelji se na povredi obveze prvostupanjskog suda glede nadzora očite pogreške u ocjeni, povredi obveze obrazlaganja koju je imao tuženik, povredi obveze obrazlaganja koju je imao prvostupanjski sud, iskrivljavanju elemenata spisa i kršenju Vodiča za ocjenjivanje.

               3.

               Treći žalbeni razlog temelji se na povredi obveze brižnog postupanja i iskrivljavanju elemenata spisa.


title: Spojeni predmeti C-8/15 P do C-10/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2016. – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) protiv Europske komisije, Europske središnje banke (Žalba — Program potpore stabilnosti za Cipar — Memorandum o razumijevanju od 26. travnja 2013. o specifičnim uvjetima gospodarske politike zaključen između Republike Cipra i Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM) — Funkcije Europske komisije i Europske središnje banke — Izvanugovorna odgovornost Unije — Članak 340. stavak drugi UFEU-a — Uvjeti — Obveza osiguravanja usklađenosti Memoranduma o razumijevanju s pravom Unije)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/10

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2016. – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) protiv Europske komisije, Europske središnje banke
   (Spojeni predmeti C-8/15 P do C-10/15 P) (1)

   ((Žalba - Program potpore stabilnosti za Cipar - Memorandum o razumijevanju od 26. travnja 2013. o specifičnim uvjetima gospodarske politike zaključen između Republike Cipra i Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM) - Funkcije Europske komisije i Europske središnje banke - Izvanugovorna odgovornost Unije - Članak 340. stavak drugi UFEU-a - Uvjeti - Obveza osiguravanja usklađenosti Memoranduma o razumijevanju s pravom Unije))
   (2016/C 419/12)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) (zastupnici: A. Paschalides, dikigoros, A. Paschalidou, barrister, i A. Riza, QC, kojeg je ovlastio C. Paschalides, solicitor)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne i M. Konstantinidis, agenti), Europska središnja banka (zastupnici: Laurinavičius i O. Heinz, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Ukidaju se rješenja Općeg suda Europske unije od 10. studenoga 2014., Ledra Advertising/Komisija i ESB (T-289/13, EU:T:2014:981), od 10. studenoga 2014., Eleftheriou i Papachristofi/Komisija i ESB (T-291/13, neobjavljeno, EU:T:2014:978), i od 10. studenoga 2014., Theophilou/Komisija i ESB (T-293/13, neobjavljeno, EU:T:2014:979).

               2.

               Odbijaju se tužbe podnesene pred Općim sudom u predmetima T-289/13, T-291/13 i T-293/13.

               3.

               Ledra Advertising Ltd, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou, Lilia Papachristofi, Christos Theophilou i Eleni Theophilou, Europska komisija i Europska središnja banka snosit će svaka vlastite troškove nastale u prvostupanjskom postupku i povodom žalbi.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet T-610/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO ORGANIC)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/24

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO ORGANIC)
   (Predmet T-610/14)
   2014/C 361/37
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i D. Chatterjee, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 2. lipnja 2014. u predmetu R 301/2014-4;

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) naloži snošenje troškova postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „BIO ORGANIC” za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 35 – prijava žiga Zajednice br. 1 2 0 06  409

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               zlouporaba ovlasti odlukom koja se temelji na razmatranjima o pravu tržišnog natjecanja


title: Predmet C-660/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. ožujka 2017. – Viasat Broadcasting UK Ltd protiv Europske komisije, Kraljevine Danske, TV2/Danmark A/S (Žalba — Državna potpora — Članak 107. stavak 1. UFEU-a — Članak 106. stavak 2. UFEU-a — Mjera danskih vlasti u korist danskog pružatelja javne radiodifuzijske usluge TV2/Danmark — Naknada troškova povezanih s izvršenjem obveza javne usluge — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. ožujka 2017. – Viasat Broadcasting UK Ltd protiv Europske komisije, Kraljevine Danske, TV2/Danmark A/S
   (Predmet C-660/15 P) (1)

   ((Žalba - Državna potpora - Članak 107. stavak 1. UFEU-a - Članak 106. stavak 2. UFEU-a - Mjera danskih vlasti u korist danskog pružatelja javne radiodifuzijske usluge TV2/Danmark - Naknada troškova povezanih s izvršenjem obveza javne usluge - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem))
   (2017/C 144/14)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Viasat Broadcasting UK Ltd (zastupnici: M. Honoré i S. E. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: L. Grønfeldt, L. Flynn i B. Stromsky, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: C. Thorning, agent, uz asistenciju R. Holdgaarda, advokata), TV2/Danmark A/S (zastupnik: O. Koktvedgaard, advokat)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Viasat Broadcasting UK Ltd nalaže se snošenje troškova Europske komisije i društva TV2/Danmark A/S.

               3.

               Kraljevina Danska snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet T-95/14: Tužba podnesena 7. veljače 2014. – Iranian Offshore Engineering & Construction protiv Vijeća

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/40

         Tužba podnesena 7. veljače 2014. – Iranian Offshore Engineering & Construction protiv Vijeća
   (Predmet T-95/14)
   2014/C 102/61
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teheran, Iran) (zastupnici: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea i J. Iriarte Ángel, abogados)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. Odluke Vijeća 2013/6661/ZVSP u mjeri u kojoj se ona odnosi na njega i odstrani njegovo ime iz Priloga te odluke;

               —

               poništi članak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1154/2013 u mjeri u kojoj se ona odnosi na njega i odstrani njegovo ime iz Priloga te odluke, i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba podnesena je protiv članka 1. Provedbene uredbe Vijeća br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 306, str. 3.) i članka 1. Odluke Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 306, str. 18.) u mjeri u kojoj se one odnose na uvrštenje tužitelja na popis osoba i subjekata na koje se primjenjuju navedene mjere ograničavanja.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni činjenica na kojima se temelje pobijane odredbe s obzirom da se ne temelje na stvarnim činjenicama ni dokazima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja s obzirom da su pobijana pravila, kada je riječ o IOEC-u, neosnovano, neprecizno, nepodrobno i opće obrazložena, što tužitelju onemogućuje da prikladno pripremi svoju obranu.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi prava na učinkovitu sudsku zaštitu u odnosu na obrazloženje akata, nedostatak dokaza istaknutih razloga i prava na obranu i vlasništvo s obzirom da nije poštovan zahtjev za obrazlaganje i potreba podnošenja stvarnih dokaza, što sve utječe na ostala prava.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na zloupotrebi ovlasti s obzirom da postoje objektivne, precizne i usklađene indicije koje podupiru tvrdnju da je Vijeće prilikom donošenja mjera o sankcijama zloupotrebom svog položaja i na prijevaran način imalo ciljeve različite od onih koje je isticalo.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na pogrešnom tumačenju primjenjivih pravnih pravila s obzirom da je riječ o njihovom neispravnom i ekstenzivnom tumačenju i primjeni, što je nedopustivo kada je riječ o odredbama o sankcijama.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se povredi prava vlasništva s obzirom da je ono ograničeno bez stvarnog opravdanja.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakog postupanja s obzirom da je bez razloga nanesena šteta usporedivom položaju poduzeća tužitelja.


title: Predmet C-193/15 P: Žalba koju je 27. travnja 2015. podnio Tarif Akhras protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 12. veljače 2015. u predmetu T-579/11, Tarif Akhras protiv Vijeća Europske unije

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/24

         Žalba koju je 27. travnja 2015. podnio Tarif Akhras protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 12. veljače 2015. u predmetu T-579/11, Tarif Akhras protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-193/15 P)
   (2015/C 205/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Tarif Akhras (zastupnici: S. Millar, S. Ashley, Solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley, Barrister)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               Djelomično ukine presudu Općeg suda (sedmo vijeće) od 12. veljače 2015. u predmetu T-579/11 Tarif Akhras/Vijeće Europske unije;

               —

               Poništi osporavane mjere u predmetu T-579/11 od 23. ožujka 2012. i kasnije, u dijelu u kojem se odnose na žalitelja;

               —

               Naloži Vijeću snošenje troškova žalbe i troškova postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbi žalitelj navodi dva razloga.
   Prvi, Opći sud je počinio grešku koja se tiče prava kada je smatrao da je Vijeće imalo pravo primijeniti presumpciju da je žalitelj bio korisnik ili/i podržao sustav, i da je Opći sud propustio primijeniti pravilan test, tj. jesu li utvrđene činjenice koje su dovele do skupine indicija dovoljno specifične, precizne i pouzdane za utvrđenje da je žalitelj bio korisnik i/ili podržao sustav.
   Drugo, Opći sud je počinio grešku koja se tiče prava jer je iskrivio dokaze koji su relevantni za pitanje je li žalitelj bio korisnik i/ili podržao sustav koji bi, da nisu bili tako iskrivljeni, pokazali da žalitelj nije podržao niti je bio korisnik tog sustava.
   Da Opći sud nije primijenio presumpciju, i/ili da je primijenio pravilan test, i/ili da nije iskrivio gore navedene dokaze, poništio bi osporavane mjere iz predmeta T-579/11 od 23. ožujka 2012. i kasnije.


title: Predmet C-618/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. studenoga 2016. uputio Upper Tribunal (Ujedinjena Kraljevina) – Rafal Prefeta protiv Secretary of State for Work and Pensions

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. studenoga 2016. uputio Upper Tribunal (Ujedinjena Kraljevina) – Rafal Prefeta protiv Secretary of State for Work and Pensions
   (Predmet C-618/16)
   (2017/C 038/18)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Upper Tribunal

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rafal Prefeta

      Tuženik: Secretary of State for Work and Pensions

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li Prilog XII. Ugovoru o pristupanju državama članicama omogućavao da poljske državljane isključe od prava iz članka 7. stavka 2. Uredbe o radnicima (1) i članka 7. stavka 3. Direktive o građanstvu (2) kada radnik, iako je sa zakašnjenjem ispunio obvezu prijave zapošljavanja predviđenu nacionalnim pravom, još nije radio u neprekinutom registriranom razdoblju od dvanaest mjeseci?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje niječan, može li se radnik koji je poljski državljanin, u okolnostima iz prvog pitanja, pozivati na članak 7. stavak 3. Direktive o građanstvu koji se odnosi na zadržavanje statusa radnika?

      (1)  Uredba (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji (Tekst značajan za EGP)

      SL 2011., L 141, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 264.)

      (2)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ
   (tekst značajan za EGP)

      SL 2004., L 158, str. 77. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42. i ispravak u SL-u 2016., L 87, str. 36.)


title: Predmet T-310/15: Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – European Union Copper Task Force protiv Komisije

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/74

         Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – European Union Copper Task Force protiv Komisije
   (Predmet T-310/15)
   (2015/C 294/89)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Union Copper Task Force (Essex, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Fernández Vicién i I. Moreno-Tapia Rivas, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2015/408 od 11. ožujka 2015. o provedbi članka 80. stavka 7. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i izradi popisa kandidata za zamjenu, u dijelu u kojem se primjenjuje na spojeve bakra;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               U okviru prvog tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/408 od 11. ožujka 2015. o provedbi članka 80. stavka 7. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i izradi popisa kandidata za zamjenu, donesena na nezakonitoj osnovi jer Uredba br. 1107/2009, a posebno njezin članak 24. i Prilog II. točka 4., krši pravo Europske unije.

                           —

                           Tužitelj navodi da iz znanstvenih dokaza proizlazi kako kriterij utemeljen na dugotrajnim, biološki kumulativnim i toksičnim svojstvima tvari (PBT-kriterij), a osobito u pogledu dugotrajnosti, nije primjeren za bakar.

                           —

                           Tužitelj nadalje tvrdi da primjena PBT-kriterija na anorganske tvari nije u skladu s ostalim dijelovima propisa koji su preneseni u području reguliranih kemijskih tvari.

                           —

                           Tužitelj na kraju tvrdi da, kada je riječ o kandidatima za zamjenu, primjena PBT-kriterija na spojeve bakra nadilazi ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva postavljenih u Uredbi br. 1107/2009, a Uredba br. 1107/2009 pogrešno tumači načelo predostrožnosti.

               2.

               U okviru drugog tužbenog razloga tužitelj podredno ističe da je Komisija povrijedila načelo proporcionalnosti jer nije uključila spojeve bakra u područje primjene Provedbene uredbe 2015/408 Komisija.


title: Predmet F-9/15: Rješenje Službeničkog suda od 7. rujna 2015. – Verhelst protiv EMA-e

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/38

         Rješenje Službeničkog suda od 7. rujna 2015. – Verhelst protiv EMA-e
   (Predmet F-9/15) (1)

   (2015/C 346/43)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015., str. 46.


title: Predmet C-592/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – European Federation for Cosmetic Ingredients protiv Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Kozmetički proizvodi — Uredba (EZ) br. 1223/2009 — Članak 18. stavak 1. točka (b) — Kozmetički proizvodi koji sadrže sastojke ili kombinacije sastojaka koji su ‚radi ispunjenja zahtjeva ove Uredbe’ ispitani na životinjama — Zabrana stavljanja na tržište Europske unije — Doseg)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/9

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – European Federation for Cosmetic Ingredients protiv Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General
   (Predmet C-592/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Kozmetički proizvodi - Uredba (EZ) br. 1223/2009 - Članak 18. stavak 1. točka (b) - Kozmetički proizvodi koji sadrže sastojke ili kombinacije sastojaka koji su „radi ispunjenja zahtjeva ove Uredbe” ispitani na životinjama - Zabrana stavljanja na tržište Europske unije - Doseg))
   (2016/C 419/10)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: European Federation for Cosmetic Ingredients

      Tuženici: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

      uz sudjelovanje: Cruelty Free International, anciennement British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

      Izreka

   Članak 18. stavak 1. točku (b) Uredbe (EZ) br. 1223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o kozmetičkim proizvodima treba tumačiti na način da može zabranjivati stavljanje na tržište Europske unije kozmetičkih proizvoda čiji su određeni sastojci ispitani na životinjama izvan Unije kako bi se omogućilo stavljanje kozmetičkih proizvoda na tržište u trećim zemljama, ako se podaci koji iz tih ispitivanja proizlaze koriste kako bi se dokazala sigurnost spomenutih proizvoda u svrhu njihova stavljanja na tržište Unije.

      (1)  SL C 81, 9. 3. 2015.


title: Predmet T-184/12: Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2014. – Moonich Produktkonzepte & Realisierung protiv OHIM-a – Thermofilm Australia (HEATSTRIP) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice HEATSTRIP — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članci 75. i 76. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/27

         Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2014. – Moonich Produktkonzepte & Realisierung protiv OHIM-a – Thermofilm Australia (HEATSTRIP)
   (Predmet T-184/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice HEATSTRIP - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članci 75. i 76. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 282/34
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH (Sauerlach b. München, Njemačka) (zastupnik H. Pannen, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Thermofilm Australia Pty Ltd (Melbourne, Australija) (zastupnici: J. Kroher i K. Bach, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. siječnja 2012. (predmet R 1956/2010-1), u vezi s postupkom povodom prigovora između Thermofilm Australia Pty Ltd i Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH.

      Izreka

               1)

               Tužba se odbija.

               2)

               Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH snosi vlastite troškove, kao i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)(OHIM) te troškove Thermofilm Australia Pty Ltd.

      (1)  SL C 200, 7.7.2012.


title: Predmet T-293/15: Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – Banimmo protiv Komisije

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/49

         Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – Banimmo protiv Komisije
   (Predmet T-293/15)
   (2015/C 236/65)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Banimmo SA (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: V. Ost i M. Vanderstraeten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja i prava tužitelja na dobru upravu i učinkovitu pravnu zaštitu jer Komisija nije obavijestila tužitelja, usprkos njegovim stalnim zahtjevima, o razlozima odbijanja njegove ponude.

               2.

               Drugi tužbeni zahtjev temelji se na izmjeni određenih bitnih elemenata u dotičnoj obavijesti o prospektivnim nekretninama kršeći na taj način načela transparentnosti i jednakosti između ponuditelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela transparentnosti jer je Komisija vodila pregovore s različitim ponuditeljima na nepredvidljiv i netransparentan način pritom ne objavivši službeno stadije postupka i rokove za podnošenje ponuda.


title: Predmet C-53/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2017. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt. protiv Nemzetgazdasági Minisztérium

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2017. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt. protiv Nemzetgazdasági Minisztérium
   (Predmet C-53/17)
   (2017/C 144/28)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt.

      Tuženik: Nemzetgazdasági Minisztérium

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li podstavak članka 3. stavka 3. Priloga I. Uredbi Komisije (EZ) br. 800/2008 (1) od 6. kolovoza 2008., prema kojem „[p]oduzeća koja jednu od takvih povezanosti ostvaruju kroz fizičku osobu ili skupinu fizičkih osoba koje zajedno djeluju također su povezana poduzeća ako se bave svojom djelatnošću ili dijelom svoje djelatnosti na istom mjerodavnom tržištu ili susjednim tržištima”, tumačiti na način da se poduzeća koja se bave svojim djelatnostima na istom tržištu kao članovi globalnog koncerna s istom grupom vlasnika a priori i bez uzimanja u obzir ostalih okolnosti smatraju međusobno „povezanim poduzećima” a da pritom nije nužno podrobno ispitati postoje li doista odnosi predviđeni člankom 3. stavkom 2. [prvim podstavkom] točkama (a) do (d) ili obavljaju li svoje djelatnosti na istom tržištu zajedničkim djelovanjem;

               2.

               ili pak navedeni podstavak treba tumačiti na način da se među poduzećima koja se bave svojim djelatnostima na istom tržištu kao članovi koncerna s istom grupom vlasnika „povezanim poduzećima” smatraju samo ona poduzeća u pogledu kojih se može utvrditi neki od odnosa predviđenih člankom 3. stavkom 2. [prvim podstavkom] točkama (a) do (d)?

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 800/2008 od 6. kolovoza 2008. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora sukladnima sa zajedničkim tržištem u primjeni članaka 87. i 88. Ugovora (Uredba o općem skupnom izuzeću) Tekst značajan za EGP (SL 2008., L 214, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 159.)


title: Predmet T-295/14: Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Autoneum Germany protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/44

         Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Autoneum Germany protiv Komisije
   (Predmet T-295/14)
   2014/C 223/47
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme i T. Wielsch, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka prema članku 108. stavku 2. UFEU-a protiv Savezne Republike Njemačke zbog poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i ograničavanja nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća, državna potpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), u dijelu u kojem se odnosi na ograničenje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: pretpostavka stavljanja u povoljniji položaj u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj tvrdi da ograničenje nameta iz Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneubarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG), a koje je predviđeno tim zakonom za energetski intenzivna poduzeća, nije potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. S tim u svezi, tužitelj pojašnjava da poduzeća s velikom potrošnjom struje već samim pravnim uređenjem nisu stavljena u povoljniji položaj. Posebno korekcijsko uređenje više je naknada za izvanredne namete koji u sklopu poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije posebno pogađaju tužitelja i slična poduzeća te ono služi ponovnoj uspostavi konkurentnosti poduzeća s velikom potrošnjom struje koja bi plaćanjem posebnog nameta na temelju EEG-a u startu bila stavljena u vrlo nepovoljan položaj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: pretpostavka državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj pored toga tvrdi da posebno korekcijsko uređenje nije mjera koju „dodjeljuje država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava”. S tim u svezi pojašnjava da ni sâm poseban namet na temelju EEG-a nije državno sredstvo pa stoga odricanje od tih sredstava putem posebnog korekcijskog uređenja ne može predstavljati mjeru koja se dodjeljuje putem državnih sredstava.

                           —

                           Namet na temelju EEG-a ne ubire, njime ne upravlja niti ga raspodjeljuje država ili javna odnosno privatna institucija koju je imenovala ili osnovala država. Operator prijenosnog sustava zapravo može neposredno ubirati namet EEG-a na temelju odgovarajućeg građanskopravnog zahtjeva. Namet na temelju EEG-a nije prihod državnog proračuna pa prema tome posebno korekcijsko uređenje nikako ne umanjuje državne prihode, bilo posredno bilo neposredno.

                           —

                           Sredstva iz EEG-a ne stoje na raspolaganju državnim tijelima. Također ne postoji javni nadzor nad sredstvima EEG-a od strane npr. Savezne službe za gospodarstvo i nadzor izvoza (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle – BAFA) ili Savezne agencije za mreže (Bundesnetzagentur).


title: Predmet C-214/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. travnja 2016. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – C. King protiv The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. travnja 2016. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – C. King protiv The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar
   (Predmet C-214/16)
   (2016/C 222/08)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C. King

      Tuženici: The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

      Prethodna pitanja

               1.

               Ako između radnika i poslodavca postoji spor o tome ima li radnik pravo na plaćeni godišnji odmor sukladno članku 7. Direktive 2003/88 (1), je li u skladu s pravom Europske unije, a osobito načelom učinkovitog pravnog lijeka, da radnik prvo treba iskoristiti godišnji odmor prije nego se može utvrditi ima li pravo da mu bude isplaćena plaća?

               2.

               Ako radnik zbog činjenice da mu poslodavac odbija isplatiti plaću za bilo koje razdoblje godišnjeg odmora koje koristi ne iskoristi sav ili dio godišnjeg odmora na koji ima pravo u referentnom razdoblju u kojem se trebaju iskoristiti sva prava, u okolnostima u kojima bi to inače učinio, može li taj radnik tvrditi da je spriječen u ostvarivanju svojeg prava na plaćeni godišnji odmor pa da zbog toga dođe do prijenosa prava dok ne dobije priliku da ga iskoristi?

               3.

               Ako je pravo preneseno, prenosi li se na neodređeno vrijeme ili postoji ograničeno razdoblje za ostvarenje prenesenog prava po analogiji s ograničenjima propisanim za slučaj kada radnik zbog bolesti ne može ostvariti pravo na godišnji odmor u mjerodavnoj godini u kojoj je stekao pravo na godišnji odmor?

               4.

               Ako ne postoji zakonska ili ugovorna odredba koja određuje razdoblje na koje se može prenijeti godišnji odmor, je li sud obvezan odrediti ograničenje razdoblja na koje se može prenijeti godišnji odmor kako bi osigurao da primjena uredaba ne naruši svrhu članka 7.?

               5.

               Ako je tako, je li razdoblje od 18 mjeseci nakon završetka godine u kojoj je stečeno pravo na godišnji odmor u skladu s pravom iz članka 7.?

      (1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet C-196/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. travnja 2014. uputio Landgericht Aachen (Njemačka) – Horst Hoeck protiv Helenske Republike

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. travnja 2014. uputio Landgericht Aachen (Njemačka) – Horst Hoeck protiv Helenske Republike
   (Predmet C-196/14)
   2014/C 194/22
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Aachen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Horst Hoeck

      Tuženik: Helenska Republika

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima (1) tumačiti tako da se taj propis u cijelosti protivi tužbi protiv Helenske Republike kao tuženika podnesenoj pred Landgericht Aachen kojom tužitelj od tuženika potražuje kamate za 2011./2012. od obveznica (državnih obveznica) izdanih od strane tuženika, koje je tužitelj stekao u srpnju 2011. i koje su bile predmet ponude za zamjenu koju je tuženik krajem veljače 2012. podnio i tužitelju, ali koju je tužitelj odbio, nakon čega je unatoč tomu tuženik zamijenio obveznice (državne obveznice) koje je imao tužitelj za nove obveznice?

               2.

               Treba li članak 1. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima tumačiti tako da se taj propis u cijelosti protivi tužbi protiv Helenske Republike kao tuženika podnesenoj pred Landgericht Aachen kojom tužitelj zbog prisilne zamjene opisane u prvom pitanju od tuženika podredno zahtijeva isplatu u visini nominalne vrijednosti obveznica/državnih obveznica koje je tužitelj stekao od tuženika, uključujući neisplaćene kamate?

               3.

               Treba li glavni postupak pred Landgericht Aachen (12 O 177/13) svrstati u područje građanskog ili trgovačkog prava, tako da se primjenjuju članci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima?

               4.

               Ili je riječ o upravnopravnom predmetu odnosno predmetu o odgovornosti države, na koje se odredbe navedene u prvom, drugom i trećem pitanju ne primjenjuju?

      (1)  SL L 324, str. 79.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 171.