title: Predmet T-247/19: Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2020. – Thunus i dr./EIB („Javna služba – Osoblje EIB-a – Primici od rada – Godišnje usklađivanje plaća – Pravna sigurnost – Legitimna očekivanja – Savjetovanje s osobljem – Obveza obrazlaganja – Proporcionalnost”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/43

      Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2020. – Thunus i dr./EIB
      (Predmet T-247/19) (1)

      („Javna služba - Osoblje EIB-a - Primici od rada - Godišnje usklađivanje plaća - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Savjetovanje s osobljem - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”)
      (2021/C 35/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Vincent Thunus (Contern, Luksemburg) i ostali tužitelji čija se imena navode u prilogu (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: T. Gilliams, J. Klein i J. Krueck, agenti, uz asistenciju P.-E. Partscha, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije za, s jedne strane, poništenje odluka sadržanih u obračunima plaća tužiteljâ za veljaču 2018. i za kasnije mjesece, u kojima se primjenjuje odluka Upravnog odbora EIB-a od 18. srpnja 2017. o novom modelu ukupnog povećanja plaća za svo osoblje EIB-a i odluka Upravljačkog odbora EIB-a od 30. siječnja 2018. kojom je određena stopa prilagodbe plaća za 2018. od 0,7 %, i, s druge strane, naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog tih odluka.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Vincent Thunus i ostali tužitelji čija su imena navedena u prilogu snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske investicijske banke (EIB).

         (1)  SL C 206, 17. 6. 2019.


title: Predmet T-318/19: Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2020. – Thunus i dr./EIB („Javna služba – Osoblje EIB-a – Primici od rada – Godišnje usklađivanje plaća – Pravna sigurnost – Legitimna očekivanja – Savjetovanje s osobljem – Obveza obrazlaganja – Proporcionalnost”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/44

      Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2020. – Thunus i dr./EIB
      (Predmet T-318/19) (1)

      („Javna služba - Osoblje EIB-a - Primici od rada - Godišnje usklađivanje plaća - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Savjetovanje s osobljem - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”)
      (2021/C 35/56)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Vincent Thunus (Contern, Luxembourg) i ostali tužitelji čija se imena navode u prilogu (zastupnik: L. Levi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: T. Gilliams, J. Klein i J. Krueck, agenti, uz asistenciju P.-E. Partscha, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije za, s jedne strane, poništenje odluka sadržanih u obračunima plaća tužiteljâ za veljaču 2019. i za kasnije mjesece, u kojima se primjenjuje odluka Upravnog odbora EIB-a od 18. srpnja 2017. o novom modelu ukupnog povećanja plaća za svo osoblje EIB-a, odluka Upravnog odbora od 11. prosinca 2018. kojom je utvrđen proračun za plaće za 2019. i odluka Upravljačkog odbora EIB-a od 30. siječnja 2019. kojom je određena stopa prilagodbe plaća za 2019. od 0,8 %, i, s druge strane, naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog tih odluka.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Vincent Thunus i ostali tužitelji čija su imena navedena u prilogu snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske investicijske banke (EIB).

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: Predmet T-621/19: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Ace of spades/EUIPO – Krupp i Borrmann (JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE – Raniji trodimenzionalni žigovi Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Sličnost znakova – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Nepostojanje povrede ugleda – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/45

      Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Ace of spades/EUIPO – Krupp i Borrmann (JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE)
      (Predmet T-621/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije JC JEAN CALL Champagne GRANDE RÉSERVE - Raniji trodimenzionalni žigovi Europske unije - Relativni razlozi za odbijanje - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Nepostojanje povrede ugleda - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)
      (2021/C 35/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Sjedinjenje Američke Države) (zastupnik: A. Gómez López, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Gerhard Ernst Krupp (München, Njemačka), Elmar Borrmann (Reith, Austrija)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. lipnja 2019. (predmet R 2/2019-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Ace of spades Holdings te G. E. Kruppa i E. Borrmanna.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 20. lipnja 2019. (predmet R 2/2019-5) u dijelu u kojem se njome odbijaju žalba društva Ace of spades Holdings LLC i prigovor podnesen na temelju članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Svaka će stranka snositi svoje troškove.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-705/19: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – GV/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Uznemiravanje – Zahtjev za pomoć – Odbijanje zahtjeva – Interes službe – Istovrijednost radnih mjesta – Razuman rok – Nepostojanje prima facie dokaza – Odgovornost”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/46

      Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020.– GV/Komisija

      (Predmet T-705/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Uznemiravanje - Zahtjev za pomoć - Odbijanje zahtjeva - Interes službe - Istovrijednost radnih mjesta - Razuman rok - Nepostojanje prima facie dokaza - Odgovornost”)
      (2021/C 35/60)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: GV (zastupnik: B.-H. Vincent, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin, M. Brauhoff i T. Lilamand, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, da Opći sud poništi odluku Komisije od 5. veljače 2019. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za pomoć i, s druge strane, naknada imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osoba GV snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet T-622/19: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Ace of spades/EUIPO – Krupp i Borrmann (JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE – Raniji trodimenzionalni žigovi Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Sličnost znakova – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Nepostojanje povrede ugleda – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/46

      Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Ace of spades/EUIPO – Krupp i Borrmann (JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE)
      (Predmet T-622/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije JC JEAN CALL Champagne PRESTIGE - Raniji trodimenzionalni žigovi Europske unije - Relativni razlozi za odbijanje - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Nepostojanje povrede ugleda - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)
      (2021/C 35/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Gómez López, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Gerhard Ernst Krupp (München, Njemačka), Elmar Borrmann (Reith, Austrija)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. lipnja 2019. (predmet R 3/2019-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Ace of spades Holdings te G. E. Kruppa i E. Borrmanna.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 26. lipnja 2019. (predmet R 3/2019-5) u dijelu u kojem se njome odbijaju žalba društva Ace of spades Holdings LLC i prigovor podnesen na temelju članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Svaka će stranka snositi svoje troškove.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-819/19: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Man and Machine/EUIPO – Bim Freelance (bim ready) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig bim ready – Raniji figurativni žig Europske unije BIM freelance – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Ograničenje usluga navedenih u prijavi žiga”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/47

      Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Man and Machine/EUIPO – Bim Freelance (bim ready)
      (Predmet T-819/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig bim ready - Raniji figurativni žig Europske unije BIM freelance - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Ograničenje usluga navedenih u prijavi žiga”)
      (2021/C 35/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Man and Machine Ltd (Thame Oxfordshire, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: R. Peto i C. Neu, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Bim Freelance Corp. (Miami, Florida, Sjedinjene Američke Države)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. rujna 2019. (predmet R 317/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Bim Freelance i Man and Machine.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 17. rujna 2019. (predmet R 317/2019-1).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet T-858/19: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – easyCosmetic Swiss/EUIPO – UWI (easycosmetic) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije easyCosmetic – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/48

      Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – easyCosmetic Swiss/EUIPO – UWI (easycosmetic)
      (Predmet T-858/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije easyCosmetic - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 35/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: easyCosmetic Swiss GmbH (Baar, Švicarska) (zastupnici: D. Terheggen i S. Sullivan, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Söder i M. Fischer, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: UWI Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH (Bad Nauheim, Njemačka) (zastupnici: M. Krisch, T. Guttau i V. Wellens, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. listopada 2019. (predmet R 973/2019-2), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava UWI i easyCosmetic Swiss.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu EasyCosmetic Swiss GmbH nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  Društvo UWI Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-30/20: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Promed/EUIPO – Centrumelektroniki (Promed) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije Promed – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001)”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/48

      Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2020. – Promed/EUIPO – Centrumelektroniki (Promed)
      (Predmet T-30/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije Promed - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001)”)
      (2021/C 35/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Promed GmbH kosmetische Erzeugnisse (Farchant, Njemačka) (zastupnici: B. Sorg, B. Reinisch i C. Raßmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill, V. Ruzek i S. Hanne, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Centrumelektroniki sp.j. (Tarnowskie Góry, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. studenoga 2019. (predmet R 614/2019-5), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Centrumelektroniki i Promed kosmetische Erzeugnisse.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Promed GmbH kosmetische Erzeugnisse nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-536/19: Rješenje Općeg suda od 7. prosinca 2020. – Militos Symvouleftiki/Komisija („Tužba za poništenje – Javna nabava usluga – Postupak javne nabave – Pružanje usluga u području organizacije komunikacijskih aktivnosti predstavništvu Europske komisije u Grčkoj – Poništenje poziva na nadmetanje – Nepostojanje pravnog interesa – Nedopuštenost”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/50

      Rješenje Općeg suda od 7. prosinca 2020. – Militos Symvouleftiki/Komisija
      (Predmet T-536/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluga u području organizacije komunikacijskih aktivnosti predstavništvu Europske komisije u Grčkoj - Poništenje poziva na nadmetanje - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost”)
      (2021/C 35/65)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Militos Symvouleftiki AE (Atena, Grčka) (zastupnik: K. Farmakidis-Markou, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Estrada de Solà i A. Katsimerou, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije od 29. svibnja 2019. o poništenju poziva na nadmetanje PR/2018-16/ATH za pružanje usluga u području organizacije komunikacijskih aktivnosti njezinom predstavništvu u Grčkoj.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvo Militos Symvouleftiki AE snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet T-792/19: Rješenje Općeg suda od 4. prosinca 2020. – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Povlačenje prigovora – Obustava postupka”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/50

      Rješenje Općeg suda od 4. prosinca 2020. – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)
      (Predmet T-792/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”)
      (2021/C 35/66)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Agepha Pharma s.r.o. (Senec, Slovačka) (zastupnik: D. Göbel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Apogepha Arzneimittel GmbH (Dresden, Njemačka) (zastupnici: A. Marx i R. Kaase, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. kolovoza 2019. (predmet R 386/2019-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Apogepha Arzneimittel GmbH i Agepha Pharma s.r.o.

         Izreka

                  1.

                  Postupak se obustavlja.

                  2.

                  Društvima Agepha Pharma s.r.o. i Apogepha Arzneimittel GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i, svakome od njih, polovice troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 10, 13. 1. 2020.


title: Predmet T-185/20: Rješenje Općeg suda od 1. prosinca 2020. – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel) („Žig Europske unije – Postupak za brisanje – Povlačenje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim – Obustava postupka”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/51

      Rješenje Općeg suda od 1. prosinca 2020. – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)
      (Predmet T-185/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za brisanje - Povlačenje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim - Obustava postupka”)
      (2021/C 35/67)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Njemačka) (zastupnik: M. Mahnkopf, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Sipos i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: C. Eckhartt, A. von Mühlendahl i P. Böhner, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. siječnja 2020. (predmet R 2500/2018-4), koja se odnosi na postupak za brisanje između društava Ultra Safety Systems i Tikal Marine Systems.

         Izreka

                  1.

                  Postupak se obustavlja.

                  2.

                  Društvima Tikal Marine Systems GmbH i Ultra Safety Systems Inc. nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i, svakome od njih, polovice troškova nastalih Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet T-192/20: Rješenje Općeg suda od 1..prosinca 2020. – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel) („Žig Europske unije – Postupak za brisanje – Povlačenje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim – Obustava postupka”)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/51

      Rješenje Općeg suda od 1..prosinca 2020. – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)
      (Predmet T-192/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za brisanje - Povlačenje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim - Obustava postupka”)
      (2021/C 35/68)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Njemačka) (zastupnik: M. Mahnkopf, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Sipos i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: C. Eckhartt, A. von Mühlendahl i P. Böhner, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. siječnja 2020. (predmet R 2499/2018-4), koja se odnosi na postupak brisanja između društava Ultra Safety Systems i Tikal Marine Systems.

         Izreka

                  1.

                  Postupak se obustavlja .

                  2.

                  Društvima Tikal Marine Systems GmbH i Ultra Safety Systems Inc. nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i, svakome od njih, polovice troškova nastalih Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet T-685/20: Tužba podnesena 16. studenoga 2020. – Asian Gear/EUIPO – Multimox (Romobil)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/52

      Tužba podnesena 16. studenoga 2020. – Asian Gear/EUIPO – Multimox (Romobil)
      (Predmet T-685/20)
      (2021/C 35/69)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Asian Gear BV (Pijnacker, Nizozemska) (zastupnik: B. Gravendeel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Multimox Holding BV (Rijen, Nizozemska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 607 155-0002

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2020. u predmetu R 1042/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi ili preinači pobijanu odluku tako da se dizajn Zajednice br. 607 155-0002 proglasi ništavim;
                  podredno:

                  —

                  potvrdi odluku Odjela za poništaje od 30. travnja 2018. i poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u da naknadi tužitelju troškove postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: Predmet T-686/20: Tužba podnesena 16. studenoga 2020. – Asian Gear/EUIPO – Multimox (Romobil)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/53

      Tužba podnesena 16. studenoga 2020. – Asian Gear/EUIPO – Multimox (Romobil)
      (Predmet T-686/20)
      (2021/C 35/70)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Asian Gear BV (Pijnacker, Nizozemska) (zastupnik: B. Gravendeel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Multimox Holding BV (Rijen, Nizozemska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 607 155-0004

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2020. u predmetu R 1043/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi ili preinači pobijanu odluku tako da se dizajn Zajednice br. 607 155-0004 proglasi ništavim;
                  podredno:

                  —

                  potvrdi odluku Odjela za poništaje od 30. travnja 2018. i poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u da naknadi tužitelju troškove postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: Predmet T-695/20: Tužba podnesena 18. studenoga 2020. – OG/EIB

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/53

      Tužba podnesena 18. studenoga 2020. – OG/EIB
      (Predmet T-695/20)
      (2021/C 35/71)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: OG (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnice)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

            te, prema tome,

                  —

                  EIB-u naloži plaćanje šesnaest mjesečnih plaća i šestomjesečne otpremnine, odnosno iznosa od 317 668 eura, koji je odnosi na trenutak podnošenja početnog zahtjeva za naknadu štete od 23. listopada 2019., a koji se iznos treba prilagoditi s obzirom na trenutak njegova plaćanja;

                  —

                  EIB-u naloži plaćanje neimovinske štete određene ex aequo et bono u iznosu od 50 000 eura;

                  —

                  u mjeri u kojoj je potrebno, poništi odluku o odbijanju zahtjeva za naknadu štete od 9. ožujka, zaprimljene 10. ožujka 2020.;

                  —

                  u mjeri u kojoj je potrebno, poništi odluku od 8. kolovoza 2020. o prešutnom odbijanju prigovora,

                  —

                  naloži, kao mjeru upravljanja postupkom, pristup izvješću SSTL;

                  —

                  tuženiku naloži snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe kojom se želi utvrditi odgovornost Europske investicijske banke (EIB) zbog niza događaja koji, svaki za sebe i svi zajedno, upućuju na protupravno postupanje EIB-a koje je tužitelju prouzročilo štetu i bolest, tužitelj se poziva na jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja, dobre uprave i transparentnosti, koju je počinila EIB te, općenitije, na povredi opće dužnosti pažnje i opreza koju ima svaki poslodavac.
      U ovom predmetu tužitelj tvrdi da u slučaju da je EIB redovito poduzimao odgovarajuće sigurnosne mjere u svojim zgradama, do tragičnog samoubojstva pripravnice ne bi došlo. Također tvrdi da u slučaju da je EIB priznao svoju odgovornost u pogledu tog samoubojstva, te u odnosu na svoje zaposlenike, a posebice one na koje je, poput tužitelja, to samoubojstvo utjecalo, ispunio svoje obaveze transparentnosti te podrške, otvorenosti i pomoći, tužitelj danas ne bi bio zaposlenik s invaliditetom, u patnji, a čija karijera i priznanje njegovih zasluga u očima njegovog poslodavca, kojemu je lojalno služio, više ne postoje.
      Tužitelj tvrdi da te činjenice pokazuju i da je EIB, umjesto da kao odgovorni poslodavac štiti svoje zaposlenike, nakon incidenta koji je uključivao samoubojstvo tužiteljeve pripravnice diskreditirao i omalovažavao tužitelja sve do njegove fizičke i duševne propasti. Nakon 30 godina uzorne karijere, tužitelj smatra da se prema njemu postupalo kao prema osrednjem i nepoštenom zaposleniku.


title: Predmet T-703/20: Tužba podnesena 27. studenoga 2020. – Mylan Ireland/EMA

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/54

      Tužba podnesena 27. studenoga 2020. – Mylan Ireland/EMA
      (Predmet T-703/20)
      (2021/C 35/72)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Mylan Ireland Ltd (Dublin, Irska) (zastupnik: J. Krens, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je dopušten i osnovan prigovor nezakonitosti koji je iznio tužitelj protiv zaključka Odbora za lijekove za humanu uporabu da lijek društva Biogen Idec Ltd, Tecfidera®, ima status različite aktivne tvari koji dovodi do novog globalnog odobrenja za stavljanje u promet kako se navodi u odluci od 30. siječnja 2014. kojom se daje odobrenje za stavljanje u promet za „Tecfidera® – Dimethyl Fumarate”;

                  —

                  poništi EMA-inu odluku od 1. listopada 2020. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za prijavu generičke inačice lijeka Tecfidera;

                  —

                  naloži EMA-i snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je prigovor nezakonitosti osnovan pa sporna odluka nije pravno dopuštena jer je EMA počinila pogrešku koja se tiče činjenica i pogrešku koja se tiče prava te nije ispunila svoju dužnost obrazlaganja i pažljivog i temeljitog ispitivanja, u skladu s člankom 296. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se osporava zakonitost sporne odluke, s obzirom na to da je status „različite aktivne tvari” trebalo ponovno ispitati nakon što je tužitelj podnio svoje prigovore, koji su podneseni tijekom faze podnošenja zahtjeva. Stoga EMA nije pravilno izvršila svoje dužnosti, osobito dužnost pažljivog i temeljitog ispitivanja i obrazlaganja, u skladu s člankom 296. UFEU-a, što dovodi do nezakonitosti sporne odluke.


title: Predmet T-706/20: Tužba podnesena 30. studenoga 2020. – MiMedx Group/EUIPO – DIZG (Epiflex)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/55

      Tužba podnesena 30. studenoga 2020. – MiMedx Group/EUIPO – DIZG (Epiflex)
      (Predmet T-706/20)
      (2021/C 35/73)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: MiMedx Group, Inc. (Marietta, Georgia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Bogatz i Y. Stone, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: DIZG Deutsches Institut für Zell- und Gewebeersatz gGmbH (Berlin, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Epiflex – žig Europske unije br. 1 281 385

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. rujna 2020. u predmetu R 133/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku,

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje troškova tužitelja.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 58. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 19. stavkom 1. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/1430;

                  —

                  povreda načela jednakog postupanja iz članka 20. u vezi s člankom 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja);

                  —

                  povreda prava na dobru upravu iz članka 41. stavka 1. Povelje;

                  —

                  povreda prava na pošteno suđenje iz članka 47. Povelje;

                  —

                  povreda članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 19. stavkom 1. trećom rečenicom i člankom 10. stavkom 7. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/1430.


title: Predmet T-711/20: Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/56

      Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy)
      (Predmet T-711/20)
      (2021/C 35/74)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnik: P. GonzálezBueno Catalán de Ocón, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: CMS Costruzione macchine speciali SpA (Alonte, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga s verbalnim elementom CMS Italy u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 150 538

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. rujna 2020. u predmetu R 2215/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu CMS Costruzione macchine speciali SpA snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog Parlamenta i Vijeća,

                  —

                  povreda načela pravne sigurnosti, jednakog postupanja i dobre uprave.


title: Predmet T-712/20: Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – Škoda Investement/EUIPO – Škoda Auto (Prikaz strijele s krilom)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/57

      Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – Škoda Investement/EUIPO – Škoda Auto (Prikaz strijele s krilom)
      (Predmet T-712/20)
      (2021/C 35/75)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Škoda Investement a. s. (Plzeň, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Škoda Auto a. s. (Mladá Boleslav, Češka Republika)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije (Prikaz strijele s krilom) – prijava za registraciju br. 17 991 861

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. listopada 2020. u predmetu R 284/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi u cijelosti odluku Odjela za prigovore od 9. prosinca 2019. o prigovoru br. B003083007;

                  —

                  vrati predmet Odjelu za prigovore na daljnje ispitivanje u pogledu svih proizvoda i usluga za koje je prijava žiga podnesena;

                  —

                  naloži EUIPO-u to snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  pogrešna ocjena pravnih učinaka postupovno nezakonite prvostupanjske odluke.


title: Predmet T-715/20: Tužba podnesena 4. prosinca 2020. – Degode/EUIPO – Leo Pharma (Skinovea)

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/57

      Tužba podnesena 4. prosinca 2020. – Degode/EUIPO – Leo Pharma (Skinovea)
      (Predmet T-715/20)
      (2021/C 35/76)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: DEGODE – Dermago Development GmbH (Petershagen, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Leo Pharma A/S (Ballerup, Danska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Skinovea – prijava za registraciju br. 17 898 565

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. rujna 2020. u predmetu R 337/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-721/20: Tužba podnesena 9. prosinca 2020. – Impresa comune Clean Sky 2/NG

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/58

      Tužba podnesena 9. prosinca 2020. – Impresa comune Clean Sky 2/NG
      (Predmet T-721/20)
      (2021/C 35/77)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Impresa comune Clean Sky 2 (zastupnici: M. Velardo, odvjetnik i B. Mastantuono, agent)

         Tuženik: NG

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje iznosa od 141 094,80 eura u vezi sa Sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava br. 632506 „Wireless Flexible sensor co-operation for structural health Diagnosis/prognosis” na temelju Sedmog okvirnog programa Europske unije, uvećanog za kamate po kamatnoj stopi od 3,5 % koju Europska središnja banka primjenjuje na svoje glavne operacije refinanciranja, od 9. srpnja 2019. do datuma stvarne isplate.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj u potporu svojem tužbenom zahtjevu ističe sljedeći tužbeni razlog:
      Tužitelj nije ispunio svoje ugovorne obveze jer nije vratio iznos koji se odnosi na troškove osoblja, za koje je utvrđeno da ne ispunjavaju uvjete za financiranje. Stoga je tužitelj 23. svibnja 2019. izdao obavijest o terećenju za iznos od 141 094,80 eura, koji je društvu Alpha Consulting Service Srl već bio isplaćen u skladu s odredbama Sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava. U ovom predmetu ne postoje nikakve sumnje u pogledu činjenica iz kojih proizlaze tuženikove obveze, kao predstavnika društva Alpha Consulting Service Srl i imatelja udjela u tom društvu, koje je bilo izbrisano iz registra društava. Prigovori društva istaknuti nakon izdavanja obavijesti o terećenju su općeniti, nepotpuni i nisu potkrijepljeni dokazima, te su stoga u potpunosti neosnovani. Tužitelj, posljedično, ima pravo zahtijevati naknadu i povrat isplaćenog iznosa, uvećanog za zakonske zatezne kamate.


title: Predmet T-722/20: Tužba podnesena 10. prosinca 2020. – Far Polymers i dr./Komisija

text:
               1.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 35/59

      Tužba podnesena 10. prosinca 2020. – Far Polymers i dr./Komisija
      (Predmet T-722/20)
      (2021/C 35/78)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Far Polymers Srl (Filago, Italija), Gamma Chimica SpA (Milano, Italija), Carbochem Srl (Castiglione Olona, Italija), Jeniuschem Srl (Gallarate, Italija) (zastupnici: G. Abbatescianni i E. Patti, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da predmetnu tužbu proglasi dopuštenom, poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2020/1336 objavljenu u
            Službenom listu L 315 29. rujna 2020. kojom su uvedene pristojbe na uvoz određenih poli(vinil alkohola) (PVA) podrijetlom iz Narodne Republike Kine.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu svojoj tužbi, tužitelji ističu osam tužbenih razloga.
      Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi propisa i očitoj pogrešci pri definiranju PVA industrije Unije u koju je Komisija, uz trgovce na slobodnom tržištu, uključila i one na ograničenom tržištu, zajedno s proizvođačima koji su istodobno i uvoznici. Takva je pogreška (a) učinila nevaljanom procjenu štete nanesene industriji Unije koja se de facto podudara samo s podnositeljem pritužbe, (b) dovela do nametanja pristojbi koje ne promiču slobodno tržišno natjecanje na tržištu Unije, nego samo podnositelja pritužbe i treće zemlje, (c) dovela do toga da nisu adekvatno procijenjeni interesi svih ostalih trgovaca industrije Unije (proizvođača, uvoznika i korisnika) koji su u suprotnosti s pristojbama, (d) stavila uredbu u izravnu suprotnost s prethodnim uredbama, u kojima je bilo utvrđeno da je proizvodni kapacitet industrije Unije nedovoljan, tako da je trebalo predvidjeti kvote oslobođene pristojbi. Zbog istih je razloga pobijanom uredbom, usto, počinjena zlouporaba ovlasti.
      Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je pobijana uredba protivna načelima iz članka 102. UFEU-a i, podredno, da je prilikom njezina donošenja počinjena očita pogreška i zlouporaba ovlasti s obzirom na to da omogućuje da podnositelj pritužbe, jedini proizvođač koji djeluje na tržištu Unije i koji ima veću proizvodnu sposobnost, stekne na tržištu PVA-a vladajući položaj. Uredbom nisu uzeti u obzir dokumentarni dokazi u vezi s protutržišnim ponašanjem, koje je ranije poduzeo podnositelj pritužbe, koji je odbio prodavati PVA niske kvalitete po cijenama koje uzimaju u obzir niže proizvodne troškove.
      Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je obrazloženje uredbe o nalaganju pristojbi u suprotnosti s člankom 296. UFEU-a i da se temelji na očitoj pogrešci, jer je Komisija odbila segmentirati tržište Unije s obzirom na visoku i nisku kvalitetu, iako je ustanovila da se prodaju dvije vrste PVA-a različite kvalitete, čiji su troškovi proizvodnje, adresati i cijene vrlo različiti. Te dvije vrste kvaliteta se ne preklapaju niti su zamjenjive. Komisija bi nakon segmentiranja tržišta morala izuzeti PVA niske kvalitete od plaćanja pristojbi.
      Četvrti tužbeni razlog odnosi se na vinil acetat monomer (VAM), glavnu sirovinu za proizvodnju PVA-a. Komisija prilikom utvrđivanja uobičajene vrijednosti za utvrđenje dampinške marže nije uzela u obzir to da cijene kineskog VAM-a, koje su u skladu s cijenama na međunarodnom tržištu, nisu narušene. Isto tako, Komisija prilikom utvrđivanja marže štete nije uzela u obzir niže troškove kineskih izvoznika koji zbog svoje vertikalne integracije imaju uštede s osnove troška VAM-a.
      Peti tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija u pobijanoj odluci dala pogrešno i kontradiktorno obrazloženje, čime je povrijedila članak 296. UFEU-a, jer nije uzela u obzir utjecaj metanola na utvrđenje troškova kineskih proizvođača te na taj način prilikom utvrđenja marže štete nije priznala relativne prilagodbe izvoznih cijena tom čimbeniku troška.
      Šesti tužbeni razlog odnosi se na pobijanje dijela uredbe u kojem je Komisija, u skladu s člankom 254. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća, odobrila izuzeće za uvoz PVA za industriju kartona, s obzirom na to da to izuzeće: (a) nije prošireno na ostale krajnje korisnike koji se nalaze u potpuno istovjetnoj situaciji kao i kartonska industrija; (b) te se primjenjuje samo na miješanje PVA-a, isključujući sami uvoz.
      Sedmi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 296. UFEU-a, uvodne izjave 12. i članka 6. stavka 8. osnovne uredbe do koje je došlo zato što je Komisija odlučila da neće uzeti u obzir određene argumente samo zato što su ih istaknule zainteresirane stranke, a ne kineski izvoznici. Komisija je na taj način proizvoljno uvela načelo da samo neke kategorije zainteresiranih stranaka mogu osporiti donošenje odluka europskih institucija.
      Posljednji i osmi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 296. UFEU-a i članka 19. osnovne uredbe u vezi s pristupom informacijama. Komisija je prikupila cijeli niz nepovjerljivih podataka koje nije učinila dostupnima zainteresiranim strankama. Na taj način zainteresirane stranke nisu bile u mogućnosti razumjeti Komisijino obrazloženje za donošenje pobijane uredbe.


title: Predmet C-601/19 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. prosinca 2020. – BP/Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) (Žalba – Javna služba – Ugovorno osoblje – Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) – Ugovor na određeno vrijeme – Odluka o neproduljenju – Donošenje nove odluke nakon poništenja Općeg suda – Nepravilnosti koje su navodno počinjene prilikom provedbe presude Općeg suda)

text:
               22.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 62/5

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. prosinca 2020. – BP/Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA)
      (Predmet C-601/19 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Ugovorno osoblje - Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) - Ugovor na određeno vrijeme - Odluka o neproduljenju - Donošenje nove odluke nakon poništenja Općeg suda - Nepravilnosti koje su navodno počinjene prilikom provedbe presude Općeg suda)
      (2021/C 62/03)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: BP (zastupnik: E. Lazar, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) (zastupnici: M. O'Flaherty, agent, uz asistenciju de B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Osobi BP nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Agencije Europske unije za temeljna prava (FRA).

         (1)  SL C 432, 23. 12. 2019.


title: Predmet T-189/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Haikal/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Sirije – Zamrzavanje financijskih sredstava – Prava obrane – Pravo na pošteno suđenje – Obveza obrazlaganja – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu – Pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Proporcionalnost – Pravo obavljanja gospodarske djelatnosti – Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života”)

text:
               22.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 62/27

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Haikal/Vijeće
      (Predmet T-189/19) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Prava obrane - Pravo na pošteno suđenje - Obveza obrazlaganja - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pravo obavljanja gospodarske djelatnosti - Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života”)
      (2021/C 62/32)
      Jezik postupka: bugarski

         Stranke

         Tužitelj: Maen Haikal (Damask, Sirija) (zastupnik: S. Koev, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Cholakova i V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2019/87 od 21. siječnja 2019. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2019., L 18 I, str. 13.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2019/85 od 21. siječnja 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2019., L 18 I, str. 4. i ispravak SL 2018., L 190, str. 20.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/806 od 17. svibnja 2019. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2019., L 132, str. 36. i ispravak SL 2019., L 234, str. 31.), i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2019/798 od 17. svibnja 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2019., L 132, str. 1. i ispravak SL 2019., L 234, str. 31.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Maenu Haikalu nalaže se snošenje vlastitih troškova, te troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmet C-628/18: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2021. – Europska komisija/Republika Slovenija (Povreda obveze države članice – Članak 258. UFEU-a – Tržište financijskih instrumenata – Direktiva 2014/65/EU i Direktiva (EU) 2016/1034 – Neprenošenje i/ili nepriopćavanje mjera za prenošenje – Članak 260. stavak 3. UFEU-a – Zahtjev za nalaganje plaćanja paušalnog iznosa)

text:
               1.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/2

      Presuda Suda (treće vijeće) od 13. siječnja 2021. – Europska komisija/Republika Slovenija
      (Predmet C-628/18) (1)

      (Povreda obveze države članice - Članak 258. UFEU-a - Tržište financijskih instrumenata - Direktiva 2014/65/EU i Direktiva (EU) 2016/1034 - Neprenošenje i/ili nepriopćavanje mjera za prenošenje - Članak 260. stavak 3. UFEU-a - Zahtjev za nalaganje plaćanja paušalnog iznosa)
      (2021/C 72/02)
      Jezik postupka: slovenski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: T. Scharf, G. von Rintelen i B. Rous Demiri, agenti)

         Tuženik: Republika Slovenija (zastupnici: Mihelič Žitko, A. Dežman Mušič i N. Pintar Gosenca, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnik: S. Eisenberg, agent), Republika Estonija (zastupnik: N. Grünberg, agent), Republika Austrija (zastupnik: G. Hesse, agent), Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

         Izreka

                  1.

                  Republika Slovenija, time što nije, do isteka roka određenog u obrazloženom mišljenju, donijela zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištu financijskih instrumenata i izmjeni Direktive 2002/92/EZ i Direktive 2011/61/EU, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2016/1034 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. lipnja 2016., ili, u svakom slučaju, time što nije Europskoj komisiji priopćila navedene zakone i druge propise, povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 93. Direktive 2014/65, kako je izmijenjen Direktivom 2016/1034.

                  2.

                  Republici Sloveniji nalaže se da Europskoj komisiji plati paušalni iznos u visini od 750 000 eura.

                  3.

                  Republici Sloveniji nalaže se da pored vlastitih troškova, snosi i troškove Europske komisije.

                  4.

                  Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Republika Austrija i Republika Poljska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet C-616/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2020. uputio Verwaltungsgerichts Köln (Njemačka) – M2Beauté Cosmetics GmbH/Savezna Republika Njemačka

text:
               1.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2020. uputio Verwaltungsgerichts Köln (Njemačka) – M2Beauté Cosmetics GmbH/Savezna Republika Njemačka
      (Predmet C-616/20)
      (2021/C 72/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M2Beauté Cosmetics GmbH

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka, koju zastupa Savezni institut za lijekove i medicinske proizvode

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ima li nacionalno tijelo prilikom klasifikacije kozmetičkog proizvoda kao lijeka po funkciji u smislu članka 1. točke 2. podtočke (b) Direktive 2001/83/EG (1) od 6. studenoga 2001., koja uključuje ispitivanje svih svojstava proizvoda, pravo nužnu znanstvenu identifikaciju farmakoloških svojstava proizvoda, kao i njegovih rizika, temeljiti na takozvanoj „strukturnoj analogiji” ako je djelatna tvar koja se koristi novorazvijena, po svojoj strukturi usporediva s već poznatim i ispitanim farmakološkim djelatnim tvarima, ali podnositelj zahtjeva nije priložio sveobuhvatna farmakološka, toksikološka ili klinička ispitivanja nove tvari u pogledu njezinih učinaka i doziranja koja su potrebna samo u slučaju primjene Direktive 2001/83/EZ?

                  2.

                  Treba li članak 1. točku 2. podtočku (b) Direktive 2001/83/EZ od 6. studenoga 2001. tumačiti na način da proizvod koji se stavlja na tržište kao kozmetički proizvod i koji farmakološkim djelovanjem značajno utječe na fiziološke funkcije treba smatrati lijekom po funkciji samo ako ima konkretan pozitivan učinak koji povoljno utječe na zdravlje? Je li u tom pogledu dovoljno da proizvod pretežno ima pozitivan učinak na izgled koji neizravno pridonosi zdravlju povećanjem samopoštovanja ili zadovoljstva?

                  3.

                  Ili je riječ o lijeku po funkciji čak i u slučaju kad je njegov pozitivni učinak ograničen na poboljšanje izgleda, a da pritom nije izravno ili neizravno koristan za zdravlje, ali nema isključivo štetna svojstva za zdravlje i stoga nije usporediv s opojnim sredstvom?

         (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, (SL 2001., L 311, str. 67.), (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.) kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o kozmetičkim proizvodima, posebno uvodna izjava 7. i članak 2. stavak 1. točka (a) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 27., str. 152.)


title: Predmet C-631/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2020. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/PR, TV

text:
               1.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2020. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/PR, TV
      (Predmet C-631/20)
      (2021/C 72/21)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Deutsche Lufthansa AG

         Druge stranke u žalbenom postupku: PR, TV

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika koji je rezultat poziva sindikata riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet T-610/18: Presuda Općeg suda od 13. siječnja 2021. – ZR/EUIPO („Javna služba – Postupak zapošljavanja – Obavijest o natječaju – Otvoreni natječaj EUIPO/AD/01/17 – Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata natječaja – Sastav povjerenstva za odabir – Stalnost”)

text:
               1.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/19

      Presuda Općeg suda od 13. siječnja 2021. – ZR/EUIPO
      (Predmet T-610/18) (1)

      („Javna služba - Postupak zapošljavanja - Obavijest o natječaju - Otvoreni natječaj EUIPO/AD/01/17 - Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata natječaja - Sastav povjerenstva za odabir - Stalnost”)
      (2021/C 72/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ZR (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Lukošiūtė i K. Tóth, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje, kao prvo, odluke povjerenstva za odabir otvorenog natječaja EUIPO/AD/01/17 – Administratori (AD 6) u području intelektualnog vlasništva od 1. prosinca 2017. o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata sastavljen radi EUIPO-ova zapošljavanja administratora, kao drugo, odluke tog istog povjerenstva od 7. ožujka 2018. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za preispitivanje i, kao treće, EUIPO-ve odluke od 27. lipnja 2018. kojom se odbija tužiteljeva žalba na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka od 7. ožujka 2018. kojom je povjerenstvo za odabir otvorenog natječaja EUIPO/AD/01/17 nakon preispitivanja odbilo uvrstiti osobu ZR na popis uspješnih kandidata za zapošljavanje administratora u razredu AD 6 u području intelektualnog vlasništva.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 455, 17. 12. 2018.


title: Predmet T-873/19: Presuda Općeg suda od 13. siječnja 2021. – Multi-Service/Komisija („Okoliš – Uredba (EU) br. 517/2014 – Fluorirani staklenički plinovi – Elektronički registar za kvote za stavljanje fluorougljikovodika na tržište – Odluka o poništavanju upisa poduzetnika – Nedostavljanje traženih informacija”)

text:
               1.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/24

      Presuda Općeg suda od 13. siječnja 2021. – Multi-Service/Komisija
      (Predmet T-873/19) (1)

      („Okoliš - Uredba (EU) br. 517/2014 - Fluorirani staklenički plinovi - Elektronički registar za kvote za stavljanje fluorougljikovodika na tržište - Odluka o poništavanju upisa poduzetnika - Nedostavljanje traženih informacija”)
      (2021/C 72/35)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Multi-Service S.A. (Kwidzyn, Poljska) (zastupnik: P. Jankowski, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Becker, M. Jáuregui Gómez i M. Rynkowski, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja odluke Komisije Ares(2019) 6103796 od 3. listopada 2019., kojom je poništen upis tužitelja u registar uspostavljen i vođen na temelju članka 17. Uredbe (EU) br. 517/2014.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Multi-Service S.A. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 87, 16. 3. 2020.


title: Predmet T-19/21: Tužba podnesena 19. siječnja 2021. – Amazon.com i dr./Komisija

text:
               1.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/34

      Tužba podnesena 19. siječnja 2021. – Amazon.com i dr./Komisija
      (Predmet T-19/21)
      (2021/C 72/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Amazon.com, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države), Amazon Services Europe Sàrl (Luxembourg, Luksemburg), Amazon EU Sàrl (Luksemburg), Amazon Europe Core Sàrl (Luksemburg) (zastupnici: A. Komninos i G. Tantulli, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  djelomično poništi odluku Europske komisije C(2020) 7692 final od 10. studenoga 2020. u dijelu u kojem se njome Italiju isključuje iz dosega istraživanja i pravnih posljedica članka 11. stavka 6. Uredbe 1/2003;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ u vezi s ovim postupkom.

         Tužbeni razlog i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu jedan tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Italija spornom odlukom nezakonito izuzeta iz dosega predmeta AT.40703 i isključena iz pravnih posljedica članka 11. stavka 6. Uredbe 1/2003. Na taj je način spornom odlukom povrijeđen članak 11. stavak 6. Uredbe 1/2003, narušena njegova djelotvornost i/ili zaobiđen članak 11. stavak 6. Uredbe 1/2003 te narušena svrha njegova postojanja.


title: Predmet T-25/21: Tužba podnesena 20. siječnja 2021. – Corman/Komisija

text:
               1.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/35

      Tužba podnesena 20. siječnja 2021. – Corman/Komisija
      (Predmet T-25/21)
      (2021/C 72/47)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Marie Corman (Schaerbeek, Belgija) (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 4. lipnja 2020. o utvrđenju prava na tužiteljičinu starosnu mirovinu,

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog koji se temelji na tome da pobijana odluka krši članke 21. i 22. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije.


title: Predmet C-471/18: Presuda Suda (treće vijeće) od 21. siječnja 2021. – Savezna Republika Njemačka/Esso Raffinage, Europska agencija za kemikalije, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska (Žalba – Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija – Uredba (EZ) br. 1907/2006 (REACH) – Članci 5. i 6. – Opća obveza registracije kemikalija – Članci 41. i 42. – Evaluacija registracijskih dosjea i provjera usklađenosti informacija koje su dostavili podnositelji registracije – Izjava o neusklađenosti – Akt koji se može pobijati – Pravni interes – Aktivna procesna legitimacija – Nadležnosti Europske agencije za kemikalije (ECHA) i nacionalnih tijela – ECHA-ina obveza provjere dodatnih informacija koje su, na njezin zahtjev, dostavili podnositelji registracije – ECHA-ina ovlast da u tom pogledu donese potrebnu odluku – Članak 1. – Cilj zaštite zdravlja ljudi i okoliša – Članci 13. i 25. – Provođenje pokusâ na životinjama – Promicanje alternativnih metoda)

text:
               8.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 79/2

      Presuda Suda (treće vijeće) od 21. siječnja 2021. – Savezna Republika Njemačka/Esso Raffinage, Europska agencija za kemikalije, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska
      (Predmet C-471/18) (1)

      (Žalba - Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (REACH) - Članci 5. i 6. - Opća obveza registracije kemikalija - Članci 41. i 42. - Evaluacija registracijskih dosjea i provjera usklađenosti informacija koje su dostavili podnositelji registracije - Izjava o neusklađenosti - Akt koji se može pobijati - Pravni interes - Aktivna procesna legitimacija - Nadležnosti Europske agencije za kemikalije (ECHA) i nacionalnih tijela - ECHA-ina obveza provjere dodatnih informacija koje su, na njezin zahtjev, dostavili podnositelji registracije - ECHA-ina ovlast da u tom pogledu donese potrebnu odluku - Članak 1. - Cilj zaštite zdravlja ljudi i okoliša - Članci 13. i 25. - Provođenje pokusâ na životinjama - Promicanje alternativnih metoda)
      (2021/C 79/02)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: u početku T. Henze i D. Klebs, a zatim D. Klebs i J. Möller, agenti)

         Druge stranke u postupku: Esso Raffinage (zastupnici: u početku H. Estreicher, Rechtsanwalt, i N. Navin-Jones, solicitor, zatim H. Estreicher, Rechtsanwalt, A. Kołtunowska, adwokat, K. Merten-Lentz, avocate, i N. Navin-Jones, solicitor, te naposljetku H. Estreicher, Rechtsanwalt, A. Kołtunowska, adwokat, i K. Merten-Lentz, avocate), Europska agencija za kemikalije (ECHA), (zastupnici: W. Broere, C. Jacquet i M. Heikkilä, agenti), Francuska Republika, (zastupnici: u početku D. Colas, J. Traband i A.-L. Desjonquères, a zatim E. Leclerc, J. Traband, W. Zemamta i A.-L. Desjonquères agenti), Kraljevina Nizozemska, (zastupnici: M. K. Bulterman i M. L. Noort, agenti)

         Intervenijenti u potporu društvu Esso Raffinage: European Coalition to End Animal Experiments (zastupnik: T. David, solicitor), Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium, Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw (zastupnik: u početku E. Vermulst, advocaat, a zatim P. Kugel, advocaat)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Savezna Republika Njemačka snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova društva Esso Raffinage i Europske agencije za kemikalije (ECHA).

                  3.

                  Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska, European Coalition to End Animal Experiments, Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium i Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: Predmet C-655/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 20. siječnja 2021. zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov/LN (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 2. – Članak 9. – Pojmovi „gospodarska aktivnost” i „porezni obveznik” – Transakcije kojima je cilj stjecanje prihoda od robe na kontinuiranoj osnovi – Vjerovnikovo stjecanje nekretnina zaplijenjenih u okviru ovršnog postupka pokrenutog radi naplate hipotekarnih kredita i prodaje tih nekretnina – Vlasnikovo izvršavanje prava vlasništva)

text:
               8.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 79/14

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 20. siječnja 2021. zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov/LN
      (Predmet C-655/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 2. - Članak 9. - Pojmovi „gospodarska aktivnost” i „porezni obveznik” - Transakcije kojima je cilj stjecanje prihoda od robe na kontinuiranoj osnovi - Vjerovnikovo stjecanje nekretnina zaplijenjenih u okviru ovršnog postupka pokrenutog radi naplate hipotekarnih kredita i prodaje tih nekretnina - Vlasnikovo izvršavanje prava vlasništva)
      (2021/C 79/16)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

         Tuženik: LN

         Izreka

      Članak 2. stavak 1. točku (a) i članak 9. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da transakcija kojom je osobi dosuđena nekretnina u okviru ovršnog postupka pokrenutog radi naplate prethodno odobrenog zajma i koja nakon toga provodi prodaju te nekretnine ne predstavlja gospodarsku aktivnost jer ta transakcija predstavlja obično izvršavanje prava vlasništva i dobro upravljanje privatnom imovinom, tako da navedenu osobu, na temelju te transakcije, ne treba smatrati poreznim obveznikom.

         (1)  SL C 19, 20. 1. 2020.


title: Predmet T-189/20: Rješenje Općeg suda od 13. siječnja 2021. – Chiquita Brands/EUIPO – Fyffes International (HOYA)

text:
               8.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 79/38

      Rješenje Općeg suda od 13. siječnja 2021. – Chiquita Brands/EUIPO – Fyffes International (HOYA)
      (Predmet T-189/20) (1)

      (2021/C 79/48)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet C-900/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Association One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux/Ministre de la Transition écologique et solidaire („Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Direktiva 2009/147/EZ – Očuvanje divljih ptica – Članci 5. i 8. – Zabrana primjene bilo koje metode hvatanja ptica – Članak 9. stavak 1. – Odobrenje da se odstupanjem primijeni takva metoda utemeljena na tradicionalnoj uporabi – Uvjeti – Nepostojanje drugog zadovoljavajućeg rješenja – Opravdanje nepostojanja „drugog zadovoljavajućeg rješenja” samo očuvanjem te tradicionalne metode – Selektivnost hvatanja – Nacionalni propis kojim se dopušta hvatanje ptica uporabom ljepila”)

text:
               10.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 182/17

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Association One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux/Ministre de la Transition écologique et solidaire
      (Predmet C-900/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Direktiva 2009/147/EZ - Očuvanje divljih ptica - Članci 5. i 8. - Zabrana primjene bilo koje metode hvatanja ptica - Članak 9. stavak 1. - Odobrenje da se odstupanjem primijeni takva metoda utemeljena na tradicionalnoj uporabi - Uvjeti - Nepostojanje drugog zadovoljavajućeg rješenja - Opravdanje nepostojanja „drugog zadovoljavajućeg rješenja” samo očuvanjem te tradicionalne metode - Selektivnost hvatanja - Nacionalni propis kojim se dopušta hvatanje ptica uporabom ljepila”)
      (2021/C 182/23)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Association One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux

         Tuženik: Ministre de la Transition écologique et solidaire

         uz sudjelovanje: Fédération nationale des Chasseurs

         Izreka

                  1.

                  Članak 9. stavke 1. i 2. Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica treba tumačiti na način da tradicionalni karakter metode hvatanja ptica sam po sebi nije dovoljan za utvrđenje da drugo zadovoljavajuće rješenje u smislu te odredbe ne može nadomjestiti tu metodu.

                  2.

                  Članak 9. stavak 1. točku (c) Direktive 2009/147 treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji odstupajući od članka 8. te direktive dopušta metodu hvatanja koja dovodi do sporednih ulova, kada oni, čak i u malom opsegu i ograničenom trajanju, uhvaćenim vrstama koje nisu ciljane mogu uzrokovati štetu koja nije zanemariva.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet C-949/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 10. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – M. A./Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N. („Zahtjev za prethodnu odluku – Granična kontrola, azil i useljavanje – Politika viza – Konvencija o provedbi Schengenskog sporazuma – Članak 21. stavak 2.a – Povelja o temeljnim pravima – Članak 47. – Pravo na djelotvoran pravni lijek – Konzulovo odbijanje izdavanja vize za dugotrajni boravak – Obveza države članice da osigura pravni lijek pred sudom protiv odluke o odbijanju takve vize”)

text:
               10.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 182/18

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 10. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – M. A./Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.
      (Predmet C-949/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Granična kontrola, azil i useljavanje - Politika viza - Konvencija o provedbi Schengenskog sporazuma - Članak 21. stavak 2.a - Povelja o temeljnim pravima - Članak 47. - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Konzulovo odbijanje izdavanja vize za dugotrajni boravak - Obveza države članice da osigura pravni lijek pred sudom protiv odluke o odbijanju takve vize”)
      (2021/C 182/25)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M. A.

         Tuženik: Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.

         Izreka

                  1.

                  Članak 21. stavak 2.a Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. između vlada država Gospodarske unije Beneluksa, Savezne Republike Njemačke i Francuske Republike o postupnom ukidanju kontrola na zajedničkim granicama, koja je potpisana u Schengenu 19. lipnja 1990., a stupila je na snagu 26. ožujka 1995., kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 610/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na državljanina treće zemlje kojemu je odbijeno izdavanje vize za dugotrajni boravak.

                  2.

                  Pravo Unije, a osobito članak 34. stavak 5. Direktive (EU) 2016/801 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o uvjetima ulaska i boravka državljana trećih zemalja u svrhu istraživanja, studija, osposobljavanja, volonterstva, razmjena učenika ili obrazovnih projekata, i obavljanja poslova au pair, u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da državama članicama nameće obvezu osiguranja žalbenog postupka protiv odluka o odbijanju izdavanja viza u svrhu studiranja, u smislu te direktive, čija su podrobna pravila uređena pravnim poretkom pojedine države članice uz poštovanje načela ekvivalentnosti i djelotvornosti, pri čemu taj postupak mora u određenoj fazi jamčiti mogućnost podnošenja pravnog lijeka sudu. Zadaća je suda koji je uputio zahtjev da provjeri je li zahtjev za izdavanje nacionalne vize za dugotrajni boravak u svrhu studiranja o kojem je riječ u glavnom postupku obuhvaćen područjem primjene te direktive.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: predmet T-643/16: Presuda Općeg suda od 10. travnja 2019. — Gamaa Islamya Egipat protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Posebne mjere ograničavanja donesene protiv osoba, skupina i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma — Zamrzavanje financijskih sredstava — Mogućnost da se tijelo treće države okvalificira kao nadležno tijelo u smislu Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP — Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava — Obveza obrazlaganja — Ovjeravanje akata Vijeća”)

text:
               3.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 187/62

      Presuda Općeg suda od 10. travnja 2019. — Gamaa Islamya Egipat protiv Vijeća
      (predmet T-643/16) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Posebne mjere ograničavanja donesene protiv osoba, skupina i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma - Zamrzavanje financijskih sredstava - Mogućnost da se tijelo treće države okvalificira kao nadležno tijelo u smislu Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP - Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Ovjeravanje akata Vijeća”)
      (2019/C 187/66)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Al-Gama’a al-Islamiyya Egypt (Gamaa Islamya Egipat) (zastupnik: L. Glock, odvjetnica)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku G. Étienne i H. Marcos Fraile, zatim H. Marcos Fraile, B. Driessen i V. Piessevaux te naposljetku H. Marcos Fraile, B. Driessen i A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: u početku J. Norris, L. Havas, R. Tricot i L. Baumgart, a zatim R. Tricot, C. Zadra i A. Tizzano, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a koji se odnosi na poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2016/1136 od 12. srpnja 2016. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2015/2430 (SL 2016., L 188, str. 21.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2016/1127 od 12. srpnja 2016. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2015/2425 (SL 2016., L 188, str. 1.), kao drugo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/154 od 27. siječnja 2017. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2016/1136 (SL 2017., L 23, str. 21.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2017/150 od 27. siječnja 2017. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2016/1127 (SL 2017., L 23, str. 3.), kao treće, Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/1426 od 4. kolovoza 2017. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma, i o stavljanju izvan snage Odluke 2017/154 (SL 2017., L 204, str. 95.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2017/1420 od 4. kolovoza 2017. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma, i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2017/150 (SL 2017., L 204, str. 3.), kao četvrto, Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/475 od 21. ožujka 2018. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2017/1426 (JSL 2018., L 79, str. 26.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/468 od 21. ožujka 2018. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma te o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2017/1420 (SL 2018., L 79, str. 7.), kao peto, Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/1084 od 30. srpnja 2018. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2018/475 (SL 2018., L 194, str. 144.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/1071 od 30. srpnja 2018. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2018/468 (SL 2018., L 194, str. 23.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                     Odluka Vijeća (ZVSP) 2016/1136 od 12. srpnja 2016. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2015/2430, Provedbena uredba Vijeća (EU) 2016/1127 od 12. srpnja 2016. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2015/2425, Odluka Vijeća (ZVSP) 2017/154 od 27. siječnja 2017. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2016/1136, Provedbena uredba Vijeća (EU) 2017/150 od 27. siječnja 2017. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2016/1127, Odluka Vijeća (ZVSP) 2017/1426 od 4. kolovoza 2017. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma, i o stavljanju izvan snage Odluke 2017/154, Provedbena uredba Vijeća (EU) 2017/1420 od 4. kolovoza 2017. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma, i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2017/150, Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/475 od 21. ožujka 2018. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2017/1426, Provedbena uredba Vijeća (EU) 2018/468 od 21. ožujka 2018. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma te o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2017/1420, Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/1084 od 30. srpnja 2018. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2018/475, i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2018/1071 od 30. srpnja 2018. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe 2018/468, poništavaju se u dijelu u kojem se ti akti odnose na „Gama'a al Islamiyya’ (također poznata kao,Al-Gama'a al-Islamiyya’) (,Islamic Group’ —,IG’), (Islamistička grupa —,IG’)”.

                  2.

                     Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove i troškove Al-Gama’a al — Islamiyya Egypt (Gamaa Islamya Egipat).

                  3.

                     Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 419 od 14.11.2016.


title: predmet T-281/19: Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Cipar protiv EUIPO-a — Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/74

      Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Cipar protiv EUIPO-a — Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)
      (predmet T-281/19)
      (2019/C 213/71)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz QC (Queen’s Counsel), S. Baran, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Grčka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Halloumi χαλούμι Vermion grill cheese/grill est/grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 — žig Europske unije br. 12 172 276

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2019. u predmetu R 2298/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova i onih tužitelja nastalih u vezi s poništavanjem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet C-723/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. studenoga 2018. uputio Judecătoria Orăștie (Rumunjska) — EV protiv Inspectoratul General al Poliției Române — Brigada Autostrăzi și misiuni speciale — Biroul de Poliție Autostrada A1 Râmnicu Vâlcea — Deva (IGPR)

text:
               22.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 246/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. studenoga 2018. uputio Judecătoria Orăștie (Rumunjska) — EV protiv Inspectoratul General al Poliției Române — Brigada Autostrăzi și misiuni speciale — Biroul de Poliție Autostrada A1 Râmnicu Vâlcea — Deva (IGPR)
      (predmet C-723/18)
      (2019/C 246/03)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Judecătoria Orăștie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: EV

         Tuženik: Inspectoratul General al Poliției Române — Brigada Autostrăzi și misiuni speciale — Biroul de Poliție Autostrada A1 Râmnicu Vâlcea — Deva (IGPR)
      Rješenjem od 8. svibnja 2019., Sud Europske unije (šesto vijeće) se proglasio očito nenadležnim odgovoriti na pitanja koja je uputio Judecătoria Orăștie (Rumunjska) odlukom od 5. studenoga 2018.


title: predmet C-180/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. veljače 2019. uputio Amtsgericht Düsseldorf (Njemačka) — Flightright GmbH protiv Eurowings GmbH

text:
               22.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 246/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. veljače 2019. uputio Amtsgericht Düsseldorf (Njemačka) — Flightright GmbH protiv Eurowings GmbH
      (predmet C-180/19)
      (2019/C 246/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Flightright GmbH

         Tuženik: Eurowings GmbH

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 7. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da udaljenost koja je relevantna za pravo na odštetu treba izračunati prema cijeloj duljini puta?
      Treba li dakle (uz pretpostavku primjenjivosti uredbe na predmetni dio puta) pojam „let” tumačiti na način da se u slučaju rezervacija, pri kojima putnici u konačno odredište stižu samo uz međuslijetanje i prema potrebi presjedanjem u drugi zrakoplov, podrazumijeva samo put na kojem je stvarno došlo do kašnjenja, ili „let” u takvom slučaju treba tumačiti na način da je za udaljenost relevantan cijeli put prijevoza od prvog polazišta do konačnog odredišta?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, SL 2004., L 46, str.1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: predmet C-224/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2019. uputio Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Španjolska) — CY protiv Caixabank S.A.

text:
               22.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 246/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2019. uputio Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Španjolska) — CY protiv Caixabank S.A.
      (predmet C-224/19)
      (2019/C 246/05)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CY

         Tuženik: Caixabank S.A.

         Prethodna pitanja

                  1.

                     Mogu li se, s obzirom na članak 6. stavak 1. Direktive 93/13 (1) —
                        nakon proglašenja ništavom zbog nepoštenosti
                      odredbe koja sve troškove zasnivanja, izmjene ili brisanja hipotekarnog zajma nameće zajmoprimcu — ublažiti
                        restitucijski učinci tog proglašenja?

                  2.

                  Može li se, s obzirom na članak 6. stavak 1. Direktive 93/13, smatrati da se nacionalnom sudskom praksom koja utvrđuje da, nakon proglašenja ništavosti odredbe koja sve troškove zasnivanja, izmjene ili brisanja hipotekarnog zajma nameće zajmoprimcu,
                        zajmodavac i zajmoprimac moraju snositi javnobilježničke i agencijske troškove u jednakim dijelovima
                      ublažavaju, sudskim putem, učinci proglašenja ništavosti nepoštene odredbe zbog čega je ta praksa protivna načelu neobvezanosti iz članka 6. stavka 1. Direktive 93/13?

                  3.

                  Može li se, s obzirom na članak 6. stavak 1. Direktive 93/13, smatrati da se nacionalnom sudskom praksom koja utvrđuje da nakon proglašenja ništavosti odredbe koja sve troškove zasnivanja, izmjene ili brisanja hipotekarnog zajma nameće zajmoprimcu potonjem također treba naložiti plaćanje
                        troškova procjene nekretnine i poreza na zasnivanje hipoteke proizišlih iz sklapanja kredita
                      povređuje načelo prema kojem nepoštena odredba koja je proglašena ništavom ne obvezuje potrošača i je li članku 3. stavku 2. Direktive 93/13 protivno to da se
                        zajmoprimcu nametne teret dokazivanja da mu nije bilo dopušteno ponuditi vlastitu procjenu nekretnine?

                  4.

                  Je li, s obzirom na članak 6. stavak 1. Direktive 93/13, [navedenoj direktivi] protivna nacionalna sudska praksa koja utvrđuje da nakon proglašenja ništavosti odredbe koja sve troškove zasnivanja, izmjene ili brisanja hipotekarnog zajma nameće zajmoprimcu ona i dalje može proizvoditi učinke prema potonjem u slučaju izmjena odnosno brisanja hipoteke,
                        na način da mora nastaviti plaćati troškove koji proizlaze iz takve izmjene ili brisanja
                      i znači li nametanje tih troškova zajmoprimcu povredu načela prema kojem nepoštena odredba koja je proglašena ništavom ne obvezuje potrošača?

                  5.

                  Je li, s obzirom na članak 6. stavak 1. u vezi s člankom 7. stavkom 1. Direktive 93/13, nacionalna sudska praksa koja djelomično isključuje restitucijski učinak proglašenja ništavom nepoštene odredbe koja sve troškove zasnivanja, izmjene ili brisanja hipotekarnog zajma nameće zajmoprimcu, protivna odvraćajućem učinku u odnosu na poduzetnika, utvrđenom u članku 7. stavku 1. Direktive 93/13?

                  6.

                  Može li se, s obzirom na načelo nemogućnosti ublažavanja odredbi proglašenih ništavima, koje je utvrđeno u sudskoj praksi Suda Europske unije, i s obzirom na načelo neobvezanosti iz članka 6. Direktive, ocijeniti protivnom toj direktivi nacionalna sudska praksa koja ublažava restitucijske učinke nakon proglašenja ništavosti odredbe koja sve troškove zasnivanja, izmjene ili brisanja nameće zajmoprimcu, zaštićujući interes zajmodavca?

                  7.

                  Može li se, s obzirom na članak 3. stavke 1. i 2. Direktive 93/13, smatrati da nacionalna sudska praksa koja utvrđuje da odredba o
                        „naknadi za obradu zahtjeva” automatski udovoljava testu transparentnosti
                      povređuje načelo o prebacivanju tereta dokazivanja, utvrđeno u članku 3. stavku 2. Direktive, imajući u vidu činjenicu da prodavatelj robe odnosno pružatelj usluga nije dužan dokazivati da je pružio prethodne informacije i da se o odredbi pojedinačno pregovaralo?

                  8.

                  Je li članku 3. Direktive 93/13 i sudskoj praksi Suda Europske unije protivno to da se u nacionalnoj sudskoj praksi zauzme stajalište da potrošač mora automatski biti upoznat s činjenicom da je naplata naknade za obradu zahtjeva uobičajena praksa financijskih institucija i da stoga nije nužno da zajmodavac ponudi bilo kakav dokaz o tome da se o odredbi pojedinačno pregovaralo ili, suprotno tomu, zajmodavac u svakom slučaju mora dokazati postojanje pojedinačnog pregovaranja?

                  9.

                  Je li, s obzirom na članke 3. i 4. Direktive 93/13 i sudsku praksu Suda Europske unije, toj direktivi protivna nacionalna sudska praksa koja utvrđuje da se
                        nepoštenost odredbe o „naknadi za obradu zahtjeva” ne može ocjenjivati na temelju članka 4. stavka 2. jer se ona odnosi na definiciju glavnog predmeta ugovora
                      ili, suprotno tomu, treba smatrati da spomenuta naknada nije dio ugovorene cijene nego dodatna naknada, zbog čega se nacionalnom sudu mora omogućiti da provede nadzor transparentnosti i/ili sadržaja kako bi se na taj način, u skladu s nacionalnim pravom, ocijenio nepoštenost odredbe?

                  10.

                  Je li, s obzirom na članak 4. stavak 2. Direktive 93/13, koji nije prenesen u španjolski pravni poredak LCGC-om (2), članku 8. navedene direktive protivno to što se španjolski sud poziva na i primjenjuje njezin članak 4. stavak 2., iako zakonodavac tu odredbu nije želio prenijeti u španjolski pravni poredak — namjeravajući ostvariti sveobuhvatnu razinu zaštite u odnosu na sve odredbe koje bi prodavatelj robe odnosno pružatelj usluga mogao uvrstiti u ugovor s potrošačem, uključujući one koje se odnose na glavni predmet ugovora, čak i ako su jasno i razumljivo sastavljene — ako se smatra da odredba o „naknadi za obradu zahtjeva” čini glavni predmet ugovora o zajmu?

                  11.

                  S obzirom na članak 3. stavak 1. Direktive 93/13, uzrokuje li odredba o „naknadi za obradu zahtjeva” —
                        kada se o njoj nije pojedinačno pregovaralo i kada financijska institucija nije dokazala da ona odgovara uslugama koje su stvarno pružene i troškovima koji su joj stvarno nastali — znatnu neravnotežu u pravima i obvezama stranaka iz ugovora
                     , zbog koje bi je nacionalni sud trebao poništiti?

                  12.

                  Treba li, s obzirom na članak 6. stavak 1. u vezi s člankom 7. stavkom 1. Direktive 93/13,
                        odluku o tome da prodavatelj robe odnosno pružatelj usluga snosi troškove
                      — donesenu u postupku u kojem je potrošač podnio tužbe za proglašenje ništavosti nepoštenih odredbi sadržanih u ugovoru koji je s njim sklopio —
                        i u kojem su sudovi proglasili navedenu ništavost
                     , temeljiti na načelu neobvezanosti i načelu odvraćajućeg učinka u odnosu na poduzetnika, kada je te tužbe za proglašenje ništavosti nacionalni sud prihvatio, neovisno o tome jesu li doista izvršeni povrati iznosa koji su naloženi presudom, pri čemu se podrazumijeva da je proglašenje ništavosti odredbe glavni zahtjev, dok je povrat plaćenih iznosa isključivo sporedna tražbina povezana s prethodno navedenom?

                  13.

                  Mogu li se, s obzirom na načela neobvezanosti i odvraćajućeg učinka iz Direktive 93/13 (članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1.), restitucijski učinci proizišli iz proglašenja ništavom nepoštene odredbe sadržane u ugovoru što su ga sklopili potrošač i prodavatelj robe odnosno pružatelj usluga
                        vremenski ograničiti prihvaćanjem prigovora da je tužba za povrat plaćenih iznosa zastarjela, unatoč tomu što u skladu s nacionalnim pravom tužba za proglašenje apsolutne ništavosti nepoštene odredbe ne zastarijeva?

         (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

         (2)  Ley 7/1998, de 13 de abril, sobre condiciones generales de la contratación (Zakon 7/1998 od 13. travnja 1998. o općim uvjetima ugovora)