title: Predmet C-490/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. prosinca 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS (Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti za poljoprivredne i prehrambene proizvode – Uredba (EZ) br. 510/2006 – Uredba (EU) br. 1151/2012 – Članak 13. stavak 1. točka (d) – Praksa koja može potrošača dovesti u zabludu glede pravog podrijetla proizvoda – Oponašanje karakterističnog oblika ili izgleda proizvoda čiji je naziv zaštićen – Zaštićena oznaka izvornosti (ZOI) „Morbier”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/13

      Presuda Suda (peto vijeće) od 17. prosinca 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS
      (Predmet C-490/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti za poljoprivredne i prehrambene proizvode - Uredba (EZ) br. 510/2006 - Uredba (EU) br. 1151/2012 - Članak 13. stavak 1. točka (d) - Praksa koja može potrošača dovesti u zabludu glede pravog podrijetla proizvoda - Oponašanje karakterističnog oblika ili izgleda proizvoda čiji je naziv zaštićen - Zaštićena oznaka izvornosti (ZOI) „Morbier”)
      (2021/C 53/15)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

         Tuženik: Société Fromagère du Livradois SAS

         Izreka

      Članak 13. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 510/2006 od 20. ožujka 2006. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda te članak 13. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode treba tumačiti na način da se njima ne zabranjuje jedino to da se treća strana koristi registriranim nazivom.
      Članak 13. stavak 1. točku (d) Uredbe br. 510/2006 i članak 13. stavak 1. točku (d) Uredbe br. 1151/2012 treba tumačiti na način da se njima zabranjuje oponašanje karakterističnog oblika ili izgleda proizvoda obuhvaćenog registriranim nazivom ako to oponašanje može potrošača dovesti do toga da povjeruje da je proizvod o kojem je riječ obuhvaćen tim registriranim nazivom. Valja ocijeniti može li europskog potrošača, koji je uobičajeno obaviješten, razumno pažljiv i oprezan, navedeno oponašanje dovesti u zabludu, uzimajući u obzir sve čimbenike relevantne u predmetnom slučaju.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet C-735/19: Presuda Suda (četvrtog vijeća) od 10. prosinca 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – Euromin Holdings (Cyprus) Limited (Prethodni postupak – Pravo društava – Direktiva 2004/25/EZ – Ponuda za preuzimanje – Članak 5. stavak 4. prvi i drugi podstavak – Zaštita manjinskih dioničara – Obvezna ponuda za preuzimanje – Način izračuna vrijednosti dionica radi određivanja pravične cijene – Ovlast usklađivanja pravične cijene – Iznimke od standardnog načina izračuna pod okolnostima i u skladu s jasno određenim kriterijima – Odgovornost dotične države članice – Šteta koju je ponuditelj pretrpio kao rezultat previsoke ponuđene cijene)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/13

      Presuda Suda (četvrtog vijeća) od 10. prosinca 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – Euromin Holdings (Cyprus) Limited
      (Predmet C-735/19) (1)

      (Prethodni postupak - Pravo društava - Direktiva 2004/25/EZ - Ponuda za preuzimanje - Članak 5. stavak 4. prvi i drugi podstavak - Zaštita manjinskih dioničara - Obvezna ponuda za preuzimanje - Način izračuna vrijednosti dionica radi određivanja pravične cijene - Ovlast usklađivanja pravične cijene - Iznimke od standardnog načina izračuna pod okolnostima i u skladu s jasno određenim kriterijima - Odgovornost dotične države članice - Šteta koju je ponuditelj pretrpio kao rezultat previsoke ponuđene cijene)
      (2021/C 53/16)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         uz sudjelovanje: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Izreka

                  1.

                  Članak 5. stavak 4. Direktive 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se predviđaju tri načina određivanja pravične cijene po kojoj ponuditelj mora otkupiti dionice društva, među kojima je način koji proizlazi iz provedbe članka 5. stavka 4. prvog podstavka te direktive kojim se nalaže da se uvijek odabere način kojim se dobiva najviša cijena, pod uvjetom da načine određivanja pravične cijene različite od onog koji proizlazi iz provedbe tog članka 5. stavka 4. prvog podstavka primjenjuju nadzorna tijela uz poštovanje općih načela navedenih u članku 3. stavku 1. navedene direktive kao i pod okolnostima i u skladu s kriterijima određenima jasnim, preciznim i transparentnim pravnim okvirom.

                  2.

                  Članak 5. stavak 4. drugi podstavak Direktive 2004/25 valja tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se predviđa da se u svrhu ponude za preuzimanje vrijednost dionice dobiva dijeljenjem neto imovine ciljnog trgovačkog društva, uključujući nekontrolirajuće, manjinske udjele, brojem izdanih dionica, osim ako se ne radi o načinu utvrđivanja cijene dionice koji se temelji na objektivnom kriteriju procjene koji se općenito koristi u financijskoj analizi i koji se može smatrati „jasno određenim” u smislu te odredbe, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

                  3.

                  Direktivu 2004/25 treba tumačiti u smislu da se njome u okviru postupka ponude za preuzimanje dodjeljuju prava ponuditelju na koja se on može pozivati u okviru tužbe za utvrđivanje odgovornosti države.

                  4.

                  Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se u slučaju uspostave odgovornosti države za štetu prouzročenu povredom pravnog pravila Unije odlukom upravnog tijela te države predviđa mogućnost da se naknada nastale materijalne štete ograniči na 50 % iznosa te štete.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Mišljenje C-1/20: Zahtjev za mišljenje koji je podnijela Kraljevina Belgija na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/15

      Zahtjev za mišljenje koji je podnijela Kraljevina Belgija na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a
      (Mišljenje C-1/20)
      (2021/C 53/18)
      Jezik postupka: svi službeni jezici

         Podnositelj zahtjeva

      Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet, J.-C. Halleux, M. Van Regemorter, S. Baeyens, agenti)

         Pitanje postavljeno Sudu:

      Je li nacrt moderniziranog Ugovora o Energetskoj povelji u skladu s Ugovorima, osobito člancima 19. UEU-a i 344. UFEU-a:

                  —

                  u pogledu članka 26. navedenog sporazuma, ako se taj članak može tumačiti na način da omogućuje primjenu mehanizma za rješavanje sporova unutar Europske unije?

                  —

                  po tome što ako članak 26. navedenog sporazuma treba tumačiti na način da omogućuje primjenu mehanizma za rješavanje sporova unutar Europske unije, taj sporazum ne predviđa izričito posebno pravilo ili izričitu odredbu o odvajanju, osobito u definicijama ulaganja i ulagača u članku 1. predviđenog sporazuma, a kojima se predviđa neprimjenjivost općeg mehanizma iz tog članka 26. među državama članicama?


title: Predmet C-387/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2020. uputio Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice (Poljska) – OKR

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2020. uputio Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice (Poljska) – OKR
      (Predmet C-387/20)
      (2021/C 53/19)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: OKR

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 22. Uredba (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (1) tumačiti na način da je i osoba koja nije građanin Europske unije ovlaštena izabrati pravo države čiji je državljanin kao pravo koje će u cijelosti urediti nasljeđivanje?

                  2.

                  Treba li članak 75. u vezi s člankom 22. navedene Uredbe br. 650/2012 tumačiti na način da, u situaciji u kojoj se bilateralnim ugovorom između države članice i treće zemlje ne uređuje izbor prava u nasljednim stvarima, ali se određuje mjerodavno pravo u nasljednim stvarima, državljanin treće zemlje koji boravi u državi članici obvezanoj tim bilateralnim ugovorom može izabrati pravo?
                  te osobito

                              —

                              treba li bilateralni ugovor s trećom zemljom izričito isključivati izbor određenog prava, a ne samo uređivati propise o nasljeđivanju uz korištenje objektivnih poveznica, kako bi se smatralo da odredbe tog ugovora imaju prednost pred člankom 22. Uredbe br. 650/2012?

                              —

                              je li sloboda izbora nasljednog prava i usklađivanja mjerodavnog prava izborom prava, barem u mjeri u kojoj je to utvrdio zakonodavac u članku 22. Uredbe br. 650/2012, jedno od načela na kojima počiva pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima u okviru Europske unije i koja se ne smiju povrijediti ni u slučaju primjene bilateralnih ugovora s trećim zemljama koji imaju prednost pred Uredbom br. 650/2012?

         (1)  SL 2012., L 201, str. 107. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296.)


title: Predmet C-532/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2020. uputila Curtea de Apel Bucureşti (Rumunjska) – Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2020. uputila Curtea de Apel Bucureşti (Rumunjska) – Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti
      (Predmet C-532/20)
      (2021/C 53/21)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke

         Žalitelj: Alstom Transport SA

         Druge stranke žalbenom postupku: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 1. stavak 1. treći podstavak, članak 1. stavak 3. i članak 2.c Direktive Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru (1), tumačiti na način da se rok u kojem odabrani ponuditelj u postupku nabave može tražiti preispitivanje odluke javnog naručitelja kojom se proglašava prihvatljivom ponuda koju je podnio nižeplasirani ponuditelj, mora računati u odnosu na datum na koji nastaje interes odabranog ponuditelja, odnosno nakon što je ponuditelj koji nije odabran zatražio preispitivanje rezultata postupka nabave?

         (1)  SL 1992., L 76, str. 14. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 72.)


title: Predmet C-582/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2020. uputila Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – SC Cridar Cons SRL/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2020. uputila Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – SC Cridar Cons SRL/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca
      (Predmet C-582/20)
      (2021/C 53/23)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranke

         Žalitelj: SC Cridar Cons SRL

         Druge stranke u žalbenom postupku: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis kojim se poreznim tijelima dopušta da nakon donošenja poreznog rješenja kojim se odbija priznavanje prava na odbitak ulaznog PDV-a, odgode ispitivanje upravne žalbe do okončanja kaznenog postupka koji bi mogao pružiti dodatne objektivne informacije o sudjelovanju poreznog obveznika u poreznoj prijevari?

                  2.

                  Može li odgovor Suda Europske unije na gornje pitanje biti drukčiji ako porezni obveznik tijekom odgode ispitivanja upravne žalbe može iskoristiti privremene mjere kojima se odgađaju učinci nepriznavanja prava na odbitak PDV-a?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-585/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2020. uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Valladolid (Španjolska) – BFF Finance Iberia S.A.U./Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2020. uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid (Španjolska) – BFF Finance Iberia S.A.U./Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León
      (Predmet C-585/20)
      (2021/C 53/24)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: BFF Finance Iberia S.A.U.

         Tuženik: Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

         Prethodna pitanja

      Uzimajući u obzir odredbe članka 4. stavka 1., članka 6. i članka 7. stavaka 2. i 3. Direktive 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (1):

                  1.

                  Treba li članak 6. Direktive tumačiti na način da se 40 eura duguje u svakom slučaju za svaki račun pod uvjetom da ih je vjerovnik pojedinačno naznačio u svojim potraživanjima u upravnom postupku i u upravnom sporu ili se 40 eura duguje u svakom slučaju za svaki račun čak i ako je podnesen jedinstven i općenito postavljen zahtjev?

                  2.

                  Kako treba tumačiti članak 198. stavak 4. Zakona br. 9/2017 kojim se utvrđuje razdoblje plaćanja od 60 dana u svim slučajevima i za sve ugovore, pri čemu se predviđa početno razdoblje od 30 dana za odobrenje i još 30 dana za plaćanje, s obzirom na to da se uvodnom izjavom 23. Direktive utvrđuje sljedeće:
                  „Duga razdoblja plaćanja i zakašnjela plaćanja javnih tijela za robu i usluge dovode do neopravdanih troškova za poduzeća. Stoga je primjereno uvesti posebna pravila u pogledu poslovnih transakcija u slučaju kad poduzeća isporučuju robu i usluge javnim tijelima, koja bi posebno trebala urediti da razdoblja plaćanja uobičajeno ne prelaze 30 kalendarskih dana, osim ako je drukčije izričito određeno ugovorom, te pod uvjetom da je to objektivno opravdano u svjetlu osobite prirode odnosno obilježja ugovora, a u svakom slučaju ne dulje od 60 kalendarskih dana.
                     ”?

                  3.

                  Kako treba tumačiti članak 2. Direktive? Može li se pri tumačenju Direktive smatrati da je osnovicom za izračun zateznih kamata koje su priznate samom direktivom obuhvaćen PDV koji je obračunan na pruženu uslugu i čiji je iznos uključen u sam račun? Ili je pak nužno razlikovati i utvrditi u kojem je trenutku ugovaratelj uplatio porez poreznoj upravi?

         (1)  SL 2011., L 48, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 200.)


title: Predmet C-588/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenoga 2020. uputio Landgerichts Hannover (Njemačka) – Landkreis Northeim/Daimler AG

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenoga 2020. uputio Landgerichts Hannover (Njemačka) – Landkreis Northeim/Daimler AG
      (Predmet C-588/20)
      (2021/C 53/25)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Hannover

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Landkreis Northeim

         Tuženik: Daimler AG

         Beteiligte: Iveco Magirus AG, MAN SE, MAN Truck & Bus SE, MAN Truck & Bus Deutschland GmbH

         Prethodno pitanje

      Treba li Odluku koju je u vezi s postupkom na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (Predmet AT.39824 – Kamioni) Komisija Europskih zajednica donijela 19. srpnja 2016 (1)., C(2016) 4673 final, tumačiti na način da su utvrđenjima iz te odluke obuhvaćena i posebna ili specijalna vozila, osobito vozila za odvoz otpada?

         (1)  Priopćeno pod brojem dokumenta C (2016) 4673 final, sažetak u SL 2017, C 108, str. 6.


title: Predmet C-608/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Interporto di Trieste SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Interporto di Trieste SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Predmet C-608/20)
      (2021/C 53/26)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Interporto di Trieste SpA

         Tuženici: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Europske unije primjena nacionalne odredbe, poput odredbe članka 26. stavaka 2. i 3. Uredbe sa zakonodavnom snagom br. 91/2014 pretočene u zakon na temelju Zakona 116/2014, kojom se znatno smanjuje ili odgađa isplata poticaja već dodijeljenih na temelju zakona i definiranih odgovarajućim ugovorima koje su proizvođači fotonaponske električne energije sklopili s društvom Gestore dei servizi energetici s.p.a., javnim trgovačkim društvom nadležnim za to područje?
      Konkretno, je li ta nacionalna odredba u skladu s općim načelima prava Europske unije o legitimnim očekivanjima, pravnoj sigurnosti, lojalnoj suradnji i korisnom učinku, člancima 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, Direktivom 2009/28/EZ (1) i njome uređenim sustavima potpore, člankom 216. stavkom 2. UFEU-a, osobito u vezi s Ugovorom o Europskoj energetskoj povelji?

         (1)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL 2009., L 140, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.)


title: Predmet C-609/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Soelia SpA/ Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Soelia SpA/ Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Predmet C-609/20)
      (2021/C 53/27)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Soelia SpA

         Tuženici: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Europske unije primjena nacionalne odredbe, poput odredbe članka 26. stavaka 2. i 3. Uredbe sa zakonodavnom snagom br. 91/2014 pretočene u zakon na temelju Zakona 116/2014, kojom se znatno smanjuje ili odgađa isplata poticaja već dodijeljenih na temelju zakona i definiranih odgovarajućim ugovorima koje su proizvođači fotonaponske električne energije sklopili s društvom Gestore dei servizi energetici s.p.a., javnim trgovačkim društvom nadležnim za to područje?
      Konkretno, je li ta nacionalna odredba u skladu s općim načelima prava Europske unije o legitimnim očekivanjima, pravnoj sigurnosti, lojalnoj suradnji i korisnom učinku, člancima 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, Direktivom 2009/28/EZ (1) i njome uređenim sustavima potpore, člankom 216. stavkom 2. UFEU-a, osobito u vezi s Ugovorom o Europskoj energetskoj povelji?

         (1)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL 2009., L 140, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.)


title: Predmet C-610/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Predmet C-610/20)
      (2021/C 53/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Tuženici: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Europske unije primjena nacionalne odredbe, poput odredbe članka 26. stavaka 2. i 3. Uredbe sa zakonodavnom snagom br. 91/2014 pretočene u zakon na temelju Zakona 116/2014, kojom se znatno smanjuje ili odgađa isplata poticaja već dodijeljenih na temelju zakona i definiranih odgovarajućim ugovorima koje su proizvođači fotonaponske električne energije sklopili s društvom Gestore dei servizi energetici s.p.a., javnim trgovačkim društvom nadležnim za to područje?
      Konkretno, je li ta nacionalna odredba u skladu s općim načelima prava Europske unije o legitimnim očekivanjima, pravnoj sigurnosti, lojalnoj suradnji i korisnom učinku, člancima 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, Direktivom 2009/28/EZ (1) i njome uređenim sustavima potpore, člankom 216. stavkom 2. UFEU-a, osobito u vezi s Ugovorom o Europskoj energetskoj povelji?

         (1)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL 2009., L 140, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.)


title: Predmet C-611/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Predmet C-611/20)
      (2021/C 53/29)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Tuženik: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Europske unije primjena nacionalne odredbe, poput odredbe članka 26. stavaka 2. i 3. Uredbe sa zakonodavnom snagom br. 91/2014 pretočene u zakon na temelju Zakona 116/2014, kojom se znatno smanjuje ili odgađa isplata poticaja već dodijeljenih na temelju zakona i definiranih odgovarajućim ugovorima koje su proizvođači fotonaponske električne energije sklopili s društvom Gestore dei servizi energetici s.p.a., javnim trgovačkim društvom nadležnim za to područje?
      Konkretno, je li ta nacionalna odredba u skladu s općim načelima prava Europske unije o legitimnim očekivanjima, pravnoj sigurnosti, lojalnoj suradnji i korisnom učinku, člancima 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, Direktivom 2009/28/EZ (1) i njome uređenim sustavima potpore, člankom 216. stavkom 2. UFEU-a, osobito u vezi s Ugovorom o Europskoj energetskoj povelji?

         (1)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL 2009., L 140, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.)


title: Predmet C-612/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunalul Cluj (Rumunjska) – Happy Education SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Tribunalul Cluj (Rumunjska) – Happy Education SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj
      (Predmet C-612/20)
      (2021/C 53/30)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Cluj

         Stranke

         Tužitelj: Happy Education SRL

         Tuženici: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 132. stavak 1. točku (i), članak 133. i članak 134. Direktive Vijeća 2006/112 od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) tumačiti na način da obrazovne usluge kao što su usluge iz nacionalnog programa „Școala după școală” („Škola nakon škole”) mogu biti obuhvaćene pojmom „usluga koje su usko povezane sa školskim obrazovanjem” ako ih, u okolnostima kao što su one iz glavnog postupka, pruža privatni subjekt u komercijalne svrhe i u nedostatku partnerskog ugovora sklopljenog s obrazovnom ustanovom?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, može li priznavanje tužitelja kao „organizacije sa sličnim ciljem” u skladu s člankom 132. stavkom 1. točkom (i) Direktive Vijeća 2006/112 od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, proizlaziti iz nacionalnih zakonskih odredbi o izdavanju odobrenja za obavljanje djelatnosti koje utvrđuje Oficiul Național al Registrului Comerțului (Državni ured za trgovački registar, Rumunjska) na temelju oznake CAEN 8559 – „Ostali oblici obrazovanja (n.d.r.)”, kao i s obzirom na javni interes obrazovnih djelatnosti poput onih iz programa „Škola nakon škole”, čiji je cilj sprečavanje napuštanja školovanja i ranog napuštanja školovanja, poboljšanje školskih rezultata, dopunska poduka, ubrzana poduka, osobni razvoj i socijalna uključenost?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-637/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2020. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) – Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2020. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) – Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB
      (Predmet C-637/20)
      (2021/C 53/32)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj i druga stranka u postupku: Skatteverket

         Druga stranka u postupku i žalitelj: DSAB Destination Stockholm AB

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 30.a Direktive (1) o PDV-u tumačiti na način da je karta koja, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, svojem imatelju na ograničeno razdoblje daje pravo da na određenom mjestu primi razne usluge do određene vrijednosti vrijednosni kupon i da je ona, u takvim okolnostima, višenamjenski vrijednosni kupon?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) kako je izmijenjena Direktivom Vijeća (EU) 2016/1065 od 27. lipnja 2016. o izmjeni Direktive 2006/112/EZ u vezi s tretmanom vrijednosnih kupona (SL 2016., L 177, str. 9.)


title: Predmet C-638/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2020. uputio Överklagandenämnden för studiestöd (Švedska) – MCM/Centrala studiestödsnämnden

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2020. uputio Överklagandenämnden för studiestöd (Švedska) – MCM/Centrala studiestödsnämnden
      (Predmet C-638/20)
      (2021/C 53/33)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Överklagandenämnden för studiestöd

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: MCM

         Tuženik: Centrala studiestödsnämnden

         Prethodno pitanje

      Može li država članica (država porijekla) glede djeteta radnika migranta koji se vratio, neovisno o članku 45. UFEU-a i članku 7. stavku 2. Uredbe br. 492/2011 (1), uzimajući u obzir proračunske interese države porijekla, postaviti uvjet da dijete mora biti povezano s državom porijekla kako bi se tom djetetu odobrila financijska pomoć za studij u inozemstvu u drugoj državi članici u kojoj je djetetov roditelj prije radio (država domaćin), ako

                  (i)

                  je djetetov roditelj nakon povratka iz države domaćina živio i radio u državi porijekla tijekom najmanje osam godina,

                  (ii)

                  dijete nije slijedilo svojeg roditelja u državu porijekla već je od rođenja ostalo u državi domaćinu, i

                  (iii)

                  država porijekla postavlja isti uvjet povezanosti za druge državljane u državi porijekla koji ne ispunjavaju uvjet boravišta i koji se prijavljuju za financijsku pomoć za studij u inozemstvu u drugoj državi članici Unije?

         (1)  Uredba (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji (SL 2011., L 141, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 264.)


title: Predmet C-644/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2020. uputio Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poljska) – W. J./L. J. i J. J. koje zastupa zakonska zastupnica A. P.

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2020. uputio Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poljska) – W. J./L. J. i J. J. koje zastupa zakonska zastupnica A. P.
      (Predmet C-644/20)
      (2021/C 53/34)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: W. J.

         Druga stranka u postupku: L. J. i J. J. koje zastupa zakonska zastupnica A. P.

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 3. stavke 1. i 2. Haškog protokola od 23. studenoga 2007. o mjerodavnom pravu za obveze uzdržavanja koji je u ime Europske zajednice odobren Odlukom Vijeća 2009/941/EZ od 30. studenoga 2009. (1) tumačiti na način da vjerovnik koji je dijete može steći novo uobičajeno boravište u državi u kojoj je nezakonito zadržan ako sud naloži povratak vjerovnika u državu u kojoj je imao uobičajeno boravište neposredno prije nezakonitog zadržavanja?

         (1)  SL 2009., L 331, str. 17. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 159.)


title: Predmet C-645/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2020. uputio Cour de cassation (Francuska) – V A, Z A/TP

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2020. uputio Cour de cassation (Francuska) – V A, Z A/TP
      (Predmet C-645/20)
      (2021/C 53/35)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: V A, Z A

         Tuženik: TP

         Prethodno pitanje

      Treba li odredbe članka 10. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (1), tumačiti na način da, ako se uobičajeno boravište umrlog u trenutku smrti ne nalazi u državi članici, sud države članice u kojoj umrli nije imao uobičajeno boravište, ali koji utvrdi da je taj umrli imao državljanstvo te države i posjedovao imovinu u toj državi, treba po službenoj dužnosti utvrditi svoju supsidijarnu nadležnost predviđenu tim tekstom?

         (1)  SL 2012, L 201, str. 107.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296.


title: Predmet C-647/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2020. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) — XG/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/27

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2020. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) — XG/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-647/20)
      (2021/C 53/36)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XG

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prethodno pitanje

      Može li se kapitalne dobitke ostvarene nekretninskom transakcijom, odnosno prodajom nekretnine koju je naslijedila portugalska državljanka koja nije rezident u Europskoj uniji, oporezivati prema diskriminirajućem sustavu na temelju članka 65. stavka 1. točke (a) UFEU-a koji je otegotniji u odnosu na sustav oporezivanja koji se primjenjuje na rezidente koji imaju pravo na 50 % umanjenja iznosa kapitalne dobiti koji se uzima kao osnovica za izračun poreza na dohodak?


title: Predmet C-683/20: Tužba podnesena 17. prosinca 2020. – Europska komisija/Slovačka Republika

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/27

      Tužba podnesena 17. prosinca 2020. – Europska komisija/Slovačka Republika
      (Predmet C-683/20)
      (2021/C 53/37)
      Jezik postupka: slovački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: R. Lindenthal, M. Noll-Ehlers, agenti)

         Tuženik: Slovačka Republika

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtjeva da:

                  —

                  utvrdi da je Slovačka Republika, time što nije izradila akcijske planove i što nije poslala Komisiji sažetke akcijskih planova za 445 glavnih cestovnih dionica, povrijedila članak 8. stavak 2. i članak 10. stavak 2. u vezi s Prilogom VI. Direktivi 2002/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. lipnja 2002. o procjeni i upravljanju bukom iz okoliša (1);

                  —

                  utvrdi da je Slovačka Republika, time što nije izradila akcijske planove i što nije poslala Komisiji sažetke akcijskih planova za 16 glavnih željezničkih dionica, povrijedila članak 8. stavak 2. i članak 10. stavak 2. u vezi s Prilogom VI. Direktivi 2002/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. lipnja 2002. o procjeni i upravljanju bukom iz okoliša i

                  —

                  naloži Slovačkoj Republici snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Slovačka Republika je u skladu s člankom 8. stavkom 2. Direktive 2002/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. lipnja 2002. o procjeni i upravljanju bukom iz okoliša trebala do 18. srpnja 2013. osigurati izradu akcijskih planova za glavne cestovne dionice (ceste s više od tri milijuna prolaza vozila godišnje) i glavne željezničke dionice (željezničke pruge s više od 30 000 prolaza vlakova godišnje) na svojem državnom području. U skladu s člankom 10. stavkom 2. u vezi s Prilogom VI. navedenoj direktivi, Slovačka Republika je potom trebala poslati Komisiji sažetke akcijskih planova do 18. siječnja 2014.
      Slovačka Republika nije ispunila obveze koje je imala na temelju članka 8. stavka 2. i članka 10. stavka 2. Direktive u vezi s njezinim Prilogom VI. u odnosu na 445 glavnih cestovnih dionica i 16 glavnih željezničkih dionica, o kojima je ranije obavijestila Komisiju.

         (1)  SL 2002., L 189, str. 12. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 31., str. 28.)


title: Predmet T-207/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – PlasticsEurope/ECHA („REACH – Utvrđivanje popisa tvari predloženih za konačno uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 – Dopuna unosa za tvar bisfenol A na tom popisu – Članci 57. i 59. Uredbe br. 1907/2006 – Očita pogreška u ocjeni – Pristup dokazne snage dokaznih elemenata – Istraživačke studije – Intermedijerne uporabe – Proporcionalnost”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/31

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – PlasticsEurope/ECHA
      (Predmet T-207/18) (1)

      („REACH - Utvrđivanje popisa tvari predloženih za konačno uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 - Dopuna unosa za tvar bisfenol A na tom popisu - Članci 57. i 59. Uredbe br. 1907/2006 - Očita pogreška u ocjeni - Pristup dokazne snage dokaznih elemenata - Istraživačke studije - Intermedijerne uporabe - Proporcionalnost”)
      (2021/C 53/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: PlasticsEurope (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: R. Cana, E. Mullier i F. Mattioli, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä, W. Broere i C. Buchanan, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller, D. Klebs, S. Heimerl, agenti), Francuska Republika (zastupnici: A.-L. Desjonquères, J. Traband, E. Leclerci, W. Zemamta, agenti), ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: P. Kirch, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje ECHA-ine odluke ED/01/2018 od 3. siječnja 2018., kojom je postojeći unos za tvar bisfenol A na popisu tvari predloženih za konačno uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak SL 2017., L 135, str. 46.), kako je predviđen člankom 59. te uredbe, dopunjen na način da je bisfenol A identificiran kao tvar koja istodobno ima svojstva endokrine disrupcije i vjerojatne ozbiljne učinke na okoliš koji su jednako zabrinjavajući kao učinci drugih tvari iz članka 57. točaka (a) do (e) navedene uredbe, sve u smislu članka 57. točke (f) iste uredbe.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  PlasticsEurope snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske agencije za kemikalije (ECHA) i ClientEartha

                  3.

                  Prema tome, Savezna Republika Njemačka i Francuska Republika snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: Predmet T-243/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – VW/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Nadživjeli bračni drug – Obiteljska mirovina – Članci 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku – Uvjeti prihvatljivosti – Trajanje braka – Prigovor nezakonitosti – Jednako postupanje – Načelo proporcionalnosti”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/32

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – VW/Komisija
      (Predmet T-243/18) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Nadživjeli bračni drug - Obiteljska mirovina - Članci 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku - Uvjeti prihvatljivosti - Trajanje braka - Prigovor nezakonitosti - Jednako postupanje - Načelo proporcionalnosti”)
      (2021/C 53/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: VW (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin i L. Vernier, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Europski parlament (zastupnici: D. Boytha i J. Steele, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja Komisijine odluke od 26. lipnja 2017. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za dodjelu obiteljske mirovine i, ukoliko je potrebno, odluke o odbijanju žalbe protiv te odluke od 19. siječnja 2018.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Europske komisije od 26. Lipnja 2017. kojom se odbija zahtjev osobe VW za dodjelu obiteljske mirovine.

                  2.

                  Komisija će, osim vlastitih, snositi i troškove osobe VW.

                  3.

                  Europski parlament i Vijeće Europske unije će snositi svaki svoje troškove.

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: Predmet T-430/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – American Airlines/Komisija („Tržišno natjecanje – Koncentracije – Tržište zračnog prijevoza – Odluka kojom se koncentracija proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem i Sporazumom o EGP-u – Preuzimanje obveza – Odluka kojom se dodjeljuju prethodna prava – Pogreška koja se tiče prava – Pojam „odgovarajuća uporaba””)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/32

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – American Airlines/Komisija
      (Predmet T-430/18) (1)

      („Tržišno natjecanje - Koncentracije - Tržište zračnog prijevoza - Odluka kojom se koncentracija proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem i Sporazumom o EGP-u - Preuzimanje obveza - Odluka kojom se dodjeljuju prethodna prava - Pogreška koja se tiče prava - Pojam „odgovarajuća uporaba””)
      (2021/C 53/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: American Airlines, Inc. (Fort Worth, Texas, Sjedinjene Države) (zastupnici: J.-P. Poitras, solicitor, J. Ruiz Calzado i J. Wileur, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Franchoo, H. Leupold i L. Wildpanner, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Delta Air Lines, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Države) (zastupnici: M. Demetriou, QC, C. Angeli i I. Giles, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2018) 2788 final od 30. travnja 2018. o dodjeli prethodnih prava društvu Delta Air Lines (predmet M.6607 – US Airways/American Airlines).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu American Airlines, Inc. nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Društvo Delta Air Lines, Inc. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 319, 10. 9. 2018.


title: Predmet T-438/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Pareto Trading/EUIPO – Bikor i Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije BIKOR EGYPTIAN EARTH – Apsolutni razlog za odbijanje – Zla vjera – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/33

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Pareto Trading/EUIPO – Bikor i Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)
      (Predmet T-438/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije BIKOR EGYPTIAN EARTH - Apsolutni razlog za odbijanje - Zla vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 53/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pareto Trading Co., Inc. (Carlstadt, New Jersey, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina i V. Balaguer Fuentes, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Gája, H. O’Neill, V. Ruzek i S. Hanne, agenti)

         Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Elżbieta Korbut Bikor (Gdanjsk, Poljska), Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Gdanjsk)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2018. (predmet R 1826/2015-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva Pareto Trading, s jedne strane, te E. K. Bikor i društva Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind, s druge strane.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Pareto Trading Co., Inc. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 319, 10. 9. 2018.


title: Predmet T-176/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – 3V Sigma/ECHA („REACH – Evaluacija tvari – Uvasorb HEB – ECHA-ina odluka kojom se zahtijevaju dodatne informacije – Članak 46. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 – Zahtjev kojim se nastoje utvrditi eventualni proizvodi pretvorbe ili razgradnje tvari – Proporcionalnost – Potreba za zatraženom dodatnom studijom – Relevantni uvjeti i realni uvjeti – Temperatura studije – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/34

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – 3V Sigma/ECHA
      (Predmet T-176/19) (1)

      („REACH - Evaluacija tvari - Uvasorb HEB - ECHA-ina odluka kojom se zahtijevaju dodatne informacije - Članak 46. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 - Zahtjev kojim se nastoje utvrditi eventualni proizvodi pretvorbe ili razgradnje tvari - Proporcionalnost - Potreba za zatraženom dodatnom studijom - Relevantni uvjeti i realni uvjeti - Temperatura studije - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2021/C 53/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: 3V Sigma SpA (Milano, Italija) (zastupnici: C. Bryant, S. Hainsworth, solicitors i D. Anderson, avocat)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: A. Hautamäki, J. Alaranta i W. Broere, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller, D. Klebs i S. Heimerl, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično poništenje Odluke A-004-2017 ECHA-ine Žalbene komisije od 15. siječnja 2019. u dijelu u kojem je njome odbijena tužiteljeva žalba protiv Odluke ECHA-e od 20. prosinca 2016. kojom se zahtijevaju dodatne informacije o tvari uvasorb HEB i u kojem je njome kao krajnji rok za podnošenje tih informacija određen 22. listopada 2020.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo 3V Sigma SpA snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske agencije za kemikalije (ECHA), uključujući troškove nastale u okviru postupka privremene pravne zaštite.

                  3.

                  Savezna Republika Njemačka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet T-286/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Azarov/Vijeće (Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/34

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Azarov/Vijeće
      (Predmet T-286/19) (1)

      (Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu)
      (2021/C 53/45)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Mykola Yanovych Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: G. Lansky i A. Egger, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J. Van Blaaderen i P. Mahnič, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/354 od 4. ožujka 2019. o izmjeni Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2019., L 64, str. 7. i ispravak SL 2019., L 86 i str. 118.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2019/352 od 4. ožujka 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2019., L 64, str. 1. i ispravak SL 2019., L 86 i str. 118.), u dijelu u kojem je ime tužitelja zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

         Izreka

                  1.

                  Poništavaju se Odluka Vijeća (ZVSP) 2019/354 od 4. ožujka 2019. o izmjeni Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2019/352 od 4. ožujka 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini u dijelu u kojem je ime Mykole Yanovycha Azarova zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

                  2.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: Predmet T-535/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – H. R. Participations /EUIPO – Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER) (Žig Europske unije – Postupak proglašavanja žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije JCE HOTTINGUER – Raniji neregistrirani nacionalni žig HOTTINGER – Relativni razlog za odbijanje – Upućivanje na nacionalno pravo koje uređuje raniji žig – Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) – Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001))

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/35

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – H. R. Participations /EUIPO – Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (Predmet T-535/19) (1)

      (Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije JCE HOTTINGUER - Raniji neregistrirani nacionalni žig HOTTINGER - Relativni razlog za odbijanje - Upućivanje na nacionalno pravo koje uređuje raniji žig - Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) - Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001))
      (2021/C 53/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: H. R. Participations SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: P. Wilhelm, J. Rossi, E. Dumur i G. Hadot-Pericard, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Hottinger Investment Management Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: W. Sander, solicitor, i M. Beebe, barrister)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. svibnja 2019. (predmet R 2078/2018-2), u vezi postupka za proglašavanje žiga ništavim između društava Hottinger Investment Management i H. R. Participations

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu H. R. Participations SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 312, 16. 9. 2019.


title: Predmet T-665/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Cinkciarz.pl /EUIPO (€$) (Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije €$ – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Obveza obrazlaganja)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/36

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Cinkciarz.pl /EUIPO (€$)
      (Predmet T-665/19) (1)

      (Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije €$ - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja)
      (2021/C 53/47)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poljska) (zastupnici: E. Skrzydło-Tefelska i K. Gajek, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. srpnja 2019. (predmet R 1345/2018-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka €$ kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Cinkciarz.pl sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-736/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – HA/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Naknada troškova zdravstvene zaštite – Gornja granica naknade troškova za uređaje za liječenje apneje u snu – Tužba za poništenje – Nepostojanje isključivo potvrđujućeg akta – Pravni interes – Dopuštenost – Zajednička pravila o zdravstvenom osiguranju za dužnosnike – Opće provedbene odredbe”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/36

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – HA/Komisija
      (Predmet T-736/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Naknada troškova zdravstvene zaštite - Gornja granica naknade troškova za uređaje za liječenje apneje u snu - Tužba za poništenje - Nepostojanje isključivo potvrđujućeg akta - Pravni interes - Dopuštenost - Zajednička pravila o zdravstvenom osiguranju za dužnosnike - Opće provedbene odredbe”)
      (2021/C 53/48)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HA (zastupnik: S. Kreicher, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Bohr, A.-C. Simon i M. Brauhoff, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena na temelju članka 270. UFEU-a kojom se zahtijeva poništenje odluke Komisije kojom se utvrđuje gornja granica naknade troškova na 3 100 eura za najam medicinskog uređaja tijekom razdoblja od 1. ožujka 2019. do 29. veljače 2024.

         Izreka

                  1.

                  Poništavaju se odluka Europske komisije od 17. siječnja 2019. kojom se utvrđuje gornja granica naknade troškova od 3 100 eura za najam medicinskog uređaja tijekom razdoblja od 1. ožujka 2019. do 29. veljače 2024. i odluka Komisije od 13. kolovoza 2019. kojom se odbija žalba protiv te odluke.

                  2.

                  Komisija će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 432, 23. 12. 2019.


title: Predmet T-859/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Alkemie Group/EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije ALKEMIE – Raniji verbalni žig Europske unije Alkmene – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/37

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Alkemie Group/EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Predmet T-859/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije ALKEMIE - Raniji verbalni žig Europske unije Alkmene - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 53/49)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdynia, Poljska) (zastupnik: A. Korbela, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2019. (predmet R 2230/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Mann & Schröder i Alkemie Group.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 16. rujna 2019. (predmet R 2230/2018-2) u dijelu u kojem se njome odbija žalba društva Alkemie Group sp. z o.o u pogledu „dodataka prehrani” iz razreda 5.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet T-860/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Alkemie Group/EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije ALKEMIE – Raniji verbalni žig Europske unije Alkmene – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/38

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Alkemie Group/EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Predmet T-860/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije ALKEMIE - Raniji verbalni žig Europske unije Alkmene - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 53/50)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdynia, Poljska) (zastupnik: A. Korbela, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2019. (predmet R 2231/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Mann & Schröder i Alkemie Group.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 16. rujna 2019. (predmet R 2231/2018-2) u dijelu u kojem se njome odbija žalba društva Alkemie Group sp. z o.o u pogledu „dodataka prehrani” iz razreda 5.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet T-863/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Production Christian Gallimard/EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD – Raniji verbalni žigovi Europske unije GALLIMARD – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Konceptualna usporedba – Prezimena – Samostalan razlikovni položaj – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/38

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Production Christian Gallimard/EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)
      (Predmet T-863/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD - Raniji verbalni žigovi Europske unije GALLIMARD - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Konceptualna usporedba - Prezimena - Samostalan razlikovni položaj - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 53/51)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Production Christian Gallimard (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: L. Dreyfuss-Bechmann, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent pred Općim sudom: Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA (Pariz, Francuska) (zastupnici: J.-A. Bénazéraf i Y. Diringer, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. listopada 2019. (predmet R 2316/2018-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française i Production Christian Gallimard.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Production Christian Gallimard nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  Društvo Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 61, 24. 2. 2020.


title: Predmet T-883/19: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije HELIX ELIXIR – Raniji verbalni žig Europske unije HELIXOR – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/39

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)
      (Predmet T-883/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije HELIX ELIXIR - Raniji verbalni žig Europske unije HELIXOR - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 53/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Gustopharma Consumer Health, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: A. Gómez López i J. Mora Cortés, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Helixor Heilmittel GmbH (Rosenfeld, Njemačka) (zastupnik: J. Klink, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2019. (predmet R 100/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Helixor Heilmittel i Gustopharma Consumer Health.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Gustopharma Consumer Health, SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-738/16: Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2020. – La Quadrature du Net i dr./Komisija („Područje slobode, pravde i sigurnosti – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Prijenos osobnih podataka u Sjedinjene Američke Države – Proglašenje ništavosti pobijanog akta – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/40

      Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2020. – La Quadrature du Net i dr./Komisija
      (Predmet T-738/16) (1)

      („Područje slobode, pravde i sigurnosti - Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka - Prijenos osobnih podataka u Sjedinjene Američke Države - Proglašenje ništavosti pobijanog akta - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2021/C 53/53)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: La Quadrature du Net (Pariz, Francuska), French Data Network (Amiens, Francuska), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (zastupnik: A. Fitzjean Ò. Cobhthaigh, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. Kranenborg i D. Nardi, agenti)

         Intervenijent u potporu tužiteljima: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Pariz, Francuska) (zastupnik: F.-P. Lani, odvjetnik)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil i O. Serdula, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: S. Eisenberg, S. Heimerl, D. Klebs i J. Möller, agenti), Francuska Republika (zastupnici: E. Armoët i E. de Moustier, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i C. Schillemans, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: S. Brandon, agent, uz asistenciju J. Holmesa, QC), Sjedinjene Američke Države (zastupnici: H. Viaene, C. Evrard, E. Valgaeren, P. Wytinck, odvjetnici, S. Kingston i E. Barrington, SC), Digitaleurope (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J. Cahir, V. Power, solicitors, i M. Gray, SC), Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Bourgeois i M. Meulenbelt, odvjetnici), BSA Business Software Alliance, Inc. (Washington, DC, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: B. Van Vooren i K. Van Quathem, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2016/1250 od 12. srpnja 2016. o primjerenosti zaštite u okviru europsko-američkog sustava zaštite privatnosti u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2016., L 207, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                  Europska Komisija snosit će vlastite troškove kao i troškove društava Quadrature du Net, French Data Network i Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (Fédération FDN).

                  3.

                  Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, Sjedinjene Američke Države, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), DigitalEurope, Microsoft Corp. i BSA Business Software Alliance, Inc. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.


title: Predmet T-660/19: Rješenje Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Universität Bremen/REA („Tužba za poništenje – Program dodjele bespovratnih sredstava – Okvirni program za istraživanje i inovacije „Obzor 2020.” – Poziv na podnošenje ponuda H2020-SC6-Governance-2019 – Odluka REA-e o odbijanju ponude – Nepostojanje zastupanja odvjetnika – Očita nedopuštenost tužbe”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/41

      Rješenje Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Universität Bremen/REA
      (Predmet T-660/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Program dodjele bespovratnih sredstava - Okvirni program za istraživanje i inovacije „Obzor 2020.” - Poziv na podnošenje ponuda H2020-SC6-Governance-2019 - Odluka REA-e o odbijanju ponude - Nepostojanje zastupanja odvjetnika - Očita nedopuštenost tužbe”)
      (2021/C 53/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Universität Bremen (Bremen, Njemačka) (zastupnik: C. Schmid, sveučilišni profesor)

         Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (zastupnici: S. Payan-Lagrou i V. Canetti, agenti, uz asistenciju R. van der Houta i C. Wagnera, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke REA-e Ares(2019) 4590599 od 16. srpnja 2019, kojim se odbija tužiteljeva ponuda u okviru poziva na podnošenje ponuda H2020-SC6-Governance-2019.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito nedopuštena.

                  2.

                  Sveučilište u Bremenu snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Izvršne agencije za istraživanje (REA).

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-24/20: Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2020. – Junqueras i Vies/Parlement („Tužba za poništenje – Institucionalno pravo – Član Parlamenta – Povlastice i imuniteti – Objava utvrđenja predsjednika Europskog parlamenta da je slobodno mjesto europskog zastupnika – Zahtjev za hitno pokretanje inicijative za potvrđivanje imuniteta europskog zastupnika – Akti koji se ne mogu pobijati tužbom – Nedopuštenost”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/41

      Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2020. – Junqueras i Vies/Parlement
      (Predmet T-24/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Institucionalno pravo - Član Parlamenta - Povlastice i imuniteti - Objava utvrđenja predsjednika Europskog parlamenta da je slobodno mjesto europskog zastupnika - Zahtjev za hitno pokretanje inicijative za potvrđivanje imuniteta europskog zastupnika - Akti koji se ne mogu pobijati tužbom - Nedopuštenost”)
      (2021/C 53/55)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španjolska) (zastupnik: A. Van den Eynde Adroer, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: F. Drexler, N. Görlitz i C. Burgos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a, radi poništenja, kao prvo, utvrđenja da je slobodno mjesto zastupnika tužitelja od 3. siječnja 2020., koje je objavio predsjednik Parlamenta na plenarnoj sjednici 13. siječnja 2020. i, kao drugo, navodnog odbijanja od strane predsjednika Parlamenta zahtjeva za hitno pokretanje inicijative za potvrđivanje imuniteta tužitelja, koji je 20. prosinca 2019. u njegovo ime podnijela europska zastupnica D. Riba i Giner, na temelju članka 8. Poslovnika Parlamenta.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjeva Kraljevine Španjolske za intervenciju.

                  3.

                  Oriolu Junquerasu i Viesu nalaže se snošenje troškova uključujući troškove nastale u okviru predmeta T-24/20 R.

                  4.

                  Kraljevina Španjolska snosi troškove u vezi sa svojim zahtjevom za intervenciju.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-255/20: Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2020. – ClientEarth/Komisija („Tužba za poništenje – Pristup dokumentima – Komitologija – Tehnički odbor za motorna vozila – Dnevni red 79.. sastanka odbora – Pravo na informaciju primjenjivo u državama članicama u pogledu emisija iz lakih osobnih i gospodarskih vozila – Prešutno uskraćivanje pristupa – Izričita odluka usvojena nakon podnošenja tužbe – Obustava postupka”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/42

      Rješenje Općeg suda od 14. prosinca 2020. – ClientEarth/Komisija
      (Predmet T-255/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Pristup dokumentima - Komitologija - Tehnički odbor za motorna vozila - Dnevni red 79.. sastanka odbora - Pravo na informaciju primjenjivo u državama članicama u pogledu emisija iz lakih osobnih i gospodarskih vozila - Prešutno uskraćivanje pristupa - Izričita odluka usvojena nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”)
      (2021/C 53/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: F. Logue, solicitor, i J. Kenny, barrister)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude, C. Ehrbar i G. Gattinara, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Komisijine prešutne odluke od 26. veljače 2020. o uskraćivanju pristupa određenim dijelovima zapisnika sa 79. sastanka Tehničkog odbora za motorna vozila od 12. veljače 2019.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 247, 27. 7. 2020.


title: Predmet T-520/20: Rješenje Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Bonicelli/Zajedničko poduzeće Fusion for Energy („Javna služba – Dužnosnici – Postupak promaknuća za 2019. – Odluka o nepromaknuću – Zamjena pobijanog akta tijekom postupka – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/43

      Rješenje Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Bonicelli/Zajedničko poduzeće Fusion for Energy
      (Predmet T-520/20) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Postupak promaknuća za 2019. - Odluka o nepromaknuću - Zamjena pobijanog akta tijekom postupka - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2021/C 53/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Tullio Bonicelli (Badalona, Španjolska) (zastupnik: N. Lhoëst, odvjetnik)

         Tuženik: Europsko zajedničko poduzeće za ITER i razvoj energije fuzije (zastupnik: G. T. Poszler, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje, s jedne strane, odluke europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije od 24. listopada 2019. o neuvrštavanju tužiteljeva imena na konačni popis dužnosnika promaknutih u okviru postupka promaknuća za 2019. i, s druge strane, njegove odluke od 8. svibnja 2020. o odbijanju tužiteljeve žalbe protiv prvonavedene odluke.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Europskom zajedničkom poduzeću za ITER i razvoj energije fuzije nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Tullija Bonicellija.

         (1)  SL C 329, 5. 10. 2020.


title: Predmet T-579/20 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. prosinca 2020. – Genekam Biotechnology/Komisija („Privremena pravna zaštita – Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava zaključen u okviru Sedmog okvirnog programa Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) – Povrat isplaćenih iznosa – Zahtjev za suspenziju izvršenja – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/43

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 15. prosinca 2020. – Genekam Biotechnology/Komisija
      (Predmet T-579/20 R)
      („Privremena pravna zaštita - Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava zaključen u okviru Sedmog okvirnog programa Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) - Povrat isplaćenih iznosa - Zahtjev za suspenziju izvršenja - Nepostojanje hitnosti”)
      (2021/C 53/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Genekam Biotechnology AG (Duisburg, Njemačka) (zastupnik: S. Hertwig, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Estrada de Solà, A Katsimerou i R. Pethke, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 299. UFEU-a radi suspenzije izvršenja Komisijine odluke C(2020) 5548 final od 7. kolovoza 2020., kojom se zasniva novčana obveza, koja u odnosu na tužitelja predstavlja ovršni naslov.

         Izreka

                  1.

                  Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti kasnije.


title: Predmet T-655/20: Tužba podnesena 27. listopada 2020. – Symrise/ECHA

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/44

      Tužba podnesena 27. listopada 2020. – Symrise/ECHA
      (Predmet T-655/20)
      (2021/C 53/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Symrise AG (Holzminden, Njemačka) (zastupnici: A, B, C, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u potpunosti poništi odluku žalbenog vijeća Europske agencije za kemikalije od 18. kolovoza 2020. u predmetu br. A-010-2018;

                  —

                  naloži Agenciji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni i pogrešno protumačila Uredbu REACH zahtijevajući testiranje tvari na kralješnjacima, opravdavajući potrebu za testiranjem pozivajući se na izloženost radnika i propust uzimanja u obzir sigurnost tvari kako je procijenjeno Uredbom o kozmetičkim proizvodima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni te prekršila svoju obvezu obrazlaganja zahtijevajući proširenu studiju reproduktivne toksičnosti na jednoj generaciji s više dodataka („PSRTJG”).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni dostupnih joj podataka te prekršila svoju obvezu obrazlaganja kada je odlučila da se PSRTJG mora provesti oralnim putem.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija, zahtijevajući da se dugoročna studija toksičnosti za ribe (OECD TG 234) mora provesti na temelju odjeljka 9.1.6.1. Priloga IX. Uredbe REACH, počinila očitu pogrešku u ocjeni te pogrešno protumačila stupac 2. iz odjeljka 9.1. Priloga IX. i prekršila tužiteljevo pravo na saslušanje i članak 25. Uredbe REACH.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni propuštanjem uzimanja u obzir svih relevantnih podataka i povrijedila članak 25. Uredbe REACH te počinila očitu pogrešku u ocjeni prilikom utvrđivanja rokova u pobijanoj odluci.


title: Predmet T-656/20: Tužba podnesena 27. listopada 2020. – Symrise/ECHA

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/45

      Tužba podnesena 27. listopada 2020. – Symrise/ECHA
      (Predmet T-656/20)
      (2021/C 53/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Symrise AG (Holzminden, Njemačka) (zastupnici: A, B, C, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u potpunosti poništi odluku žalbenog vijeća Europske agencije za kemikalije od 18. kolovoza 2020. u predmetu br. A-009-2018;

                  —

                  naloži Agenciji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni i pogrešno protumačila Uredbu REACH zahtijevajući testiranje tvari na kralješnjacima, opravdavajući potrebu za testiranjem pozivajući se na izloženost radnika i propuštajući uzeti u obzir sigurnost tvari kako je procijenjeno Uredbom o kozmetičkim proizvodima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni te prekršila svoju obvezu obrazlaganja kada je odlučila da se proširena studija reproduktivne toksičnosti na jednoj generaciji s više dodataka („PSRTJG”) mora provesti oralnim putem.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Agencija prekršila članak 25. Uredbe REACH te počinila očitu pogrešku u ocjeni prilikom utvrđivanja rokova u pobijanoj odluci.


title: Predmet T-717/20: Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – Lenovo Global Technology Belgium/Zajedničko poduzeće za europsko računalstvo visokih performansi

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/45

      Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – Lenovo Global Technology Belgium/Zajedničko poduzeće za europsko računalstvo visokih performansi
      (Predmet T-717/20)
      (2021/C 53/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Lenovo Global Technology Belgium BV (Machelen, Belgija) (zastupnici: S. Sakellariou, G. Forwood, K. Struckmann i F. Abou Zeid, odvjetnici)

         Tuženik: Zajedničko poduzeće za europsko računalstvo visokih performansi

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  naloži zatražene mjere upravljanja postupkom;

                  —

                  poništi odluku Zajedničkog poduzeća za europsko računalstvo visokih performansi od 29. rujna 2020. (Ref. Ares(2020)5103538) o odbijanju ponude društva Lenovo za seriju br. 3 u okviru postupka javne nabave SMART 2019/1084 u vezi s nabavom superračunala Leonardo, koje će se nalaziti pri CINECA-i, u Italiji, i dodjeli ugovora drugom društvu; i

                  —

                  naloži Zajedničkom poduzeću za europsko računalstvo visokih performansi snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio načela jednakog postupanja i transparentnosti time što nije diskvalificirao odabranog ponuditelja zbog neispunjavanja niza obveznih zahtjeva obuhvaćenih tehničkim specifikacijama. Konkretno, tuženik nije diskvalificirao odabranog ponuditelja unatoč tome što on nije ispunio obvezni zahtjev predlaganja fiksne cijene time što je u svoju ponudu uključio uzajamno primjenjivu tečajnu klauzulu i time što nije ponudio fiksnu cijenu za memorijske module. Nadalje, tuženik je povrijedio ta ista načela time što nije diskvalificirao odabranog ponuditelja zbog toga što u svoju ponudu nije uključio druge zahtjeve navedene u tehničkim specifikacijama.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio niz pogrešaka u vezi s ocjenom rezultata uspješnosti i učinkovitosti prijedloga odabranog ponuditelja. Konkretno, tuženik je počinio očitu grešku u ocjeni time što je upotrijebio pogrešnu minimalnu HPCG vrijednost pri izračunu rezultata uspješnosti: upotrijebio je očito netočne vrijednosti za HPL i HPCG uspješnost koju pruža odabrani ponuditelj a da pritom nije zatražio pojašnjenja, te je na taj počinio očitu pogrešku u ocjeni i povrijedio načelo dobre uprave; također, prihvatio je očito netočne vrijednosti odabranog ponuditelja u vezi s potrošnjom električne energije, čime je ponovno počinio očitu pogrešku u ocjeni i povrijedio načelo dobre uprave.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio niz pogrešaka u vezi s kriterijem dodjele „Dodana vrijednost za EU”. Konkretno, takav je kriterij bio nezakonit jer nije bio povezan s predmetom ugovora i kršio je načelo jednakog postupanja, Financijsku uredbu, obveze EU-a na temelju Sporazuma WTO-a o javnoj nabavi i načelo dobrog financijskog upravljanja utvrđeno u članku 310. stavku 5. UFEU-a. Nadalje, tuženik je primjenom tog kriterija počinio očitu pogrešku i povrijedio načelo jednakog postupanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio niz pogrešaka u vezi s kriterijem dodjele „Sigurnost opskrbnog lanca”. Konkretno, EU je povrijedio načelo jednakog postupanja i svoju obvezu obrazlaganja time što je prema ponudi odabranog ponuditelja postupao povoljnije nego prema tužiteljevoj, bez objektivnog opravdanja, unatoč tome što su te dvije ponude usporedive u ključnim aspektima. Tuženik je počinio i očitu pogrešku u vezi ocjena niza elemenata tužiteljeve ponude koji su relevantni za kriterij dodjele „Sigurnost opskrbnog lanca”.


title: Predmet T-718/20: Tužba podnesena 5. prosinca 2020. – WIZZ Air Hungary/Komisija

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/46

      Tužba podnesena 5. prosinca 2020. – WIZZ Air Hungary/Komisija
      (Predmet T-718/20)
      (2021/C 53/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: WIZZ Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (WIZZ Air Hungary Zrt.) (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: E. Vahida, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije (EU) od 24. veljače 2020. u postupku državne potpore SA.56244 – Rescue aid to Tarom (1); i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da potpora za sanaciju društvu Tarom ne ispunjava uvjet spojivosti iz Smjernica Europske komisije o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje (2) koji se odnosi na potrebu da potpora za sanaciju doprinosi cilju od zajedničkog interesa, jer je Komisija propustila ocijeniti značaj društva Tarom na domaćem i međunarodnom tržištu zračnog prijevoza i vjerojatnost zamjene društva Tarom.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da potpora za sanaciju ne ispunjava uvjet spojivosti „jednokratne dodjele” iz Smjernica o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje jer je prethodno razdoblje restrukturiranja društva Tarom trajalo do 2019., tj. manje od deset godina prije nego što je Europska komisija svojom odlukom od 24. veljače 2020. odobrila novu potporu za sanaciju društvu Tarom.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Europska komisija nije pokrenula formalni istražni postupak unatoč ozbiljnim poteškoćama i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja.

         (1)  SL 2020., C 310, str. 3.

         (2)  Smjernice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje nefinancijskih poduzetnika u teškoćama, SL 2014., C 249, str. 1.


title: Predmet T-728/20: Tužba podnesena 14. prosinca 2020. – OM/Komisija

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/47

      Tužba podnesena 14. prosinca 2020. – OM/Komisija
      (Predmet T-728/20)
      (2021/C 53/63)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: OM (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku o odbijanju zahtjeva za naknadu troškova 247-251 i 252-256;

                  —

                  poništi odluku od 23. ožujka 2020. o odbijanju žalbe;

                  —

                  tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu tužbi tužiteljica ističe, kao prvo, dopuštenost njezine tužbe usmjerene protiv odluke dostavljene putem odbijanja, 23. ožujka 2020., njezine žalbe podnesene 5. prosinca 2019., koju tužiteljica smatra novom odlukom donesenom na temelju novog ispitivanja njezine situacije, nakon što je uprava prihvatila glavni razlog iznesen u njezinoj prvoj žalbi. U pogledu merituma tužiteljica ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na proturječnosti odluka s obzirom na izmjenu obrazloženja nakon naknade sličnih troškova u prošlosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju konkretnog i obrazloženog ispitivanja zahtjeva za naknadu predmetnih liječničkih troškova.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju prava na saslušanje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni spisa.


title: Predmet T-734/20: Tužba podnesena 16. prosinca 2020. – Boquoi Handels/EUIPO (Prikaz ledenog kristala na plavoj kružnoj pozadini)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/48

      Tužba podnesena 16. prosinca 2020. – Boquoi Handels/EUIPO (Prikaz ledenog kristala na plavoj kružnoj pozadini)
      (Predmet T-734/20)
      (2021/C 53/64)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Boquoi Handels OHG (Grünwald, Njemačka) (zastupnik: S. Lorenz, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije (prikaz ledenog kristala na plavoj kružnoj pozadini) – prijava br. 17 970 116

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. rujna 2020. u predmetu R 522/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.