title: Predmet C-370/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Rumunjska) – Uniunea Naţională a Barourilor din România protiv Marcel – Vasile Holunga

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Rumunjska) – Uniunea Naţională a Barourilor din România protiv Marcel – Vasile Holunga
      (Predmet C-370/18)
      (2019/C 65/25)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Uniunea Naţională a Barourilor din România

         Tuženik: Marcel – Vasile Holunga
      Rješenjem od 13. prosinca 2018., Sud (osmo vijeće) proglasio je zahtjev za prethodnu odluku očito nedopuštenim.


title: Predmet C-408/18 P: Žalba koju je 21. lipnja 2018. podnio Senetic S.A. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 24. travnja 2018. u predmetu T-207/17: Senetic protiv EUIPO-a

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/20

      Žalba koju je 21. lipnja 2018. podnio Senetic S.A. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 24. travnja 2018. u predmetu T-207/17: Senetic protiv EUIPO-a
      (Predmet C-408/18 P)
      (2019/C 65/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Senetic S.A. (zastupnik: M. Krekora, adwokat)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), HP Hewlett Packard Group LLC
      Žalba je rješenjem Suda (deseto vijeće) od 13. prosinca 2018. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-409/18 P: Žalba koju je 21. lipnja 2018. podnio Senetic S.A. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 24. travnja 2018. u predmetu T-208/17: Senetic protiv EUIPO-a

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/20

      Žalba koju je 21. lipnja 2018. podnio Senetic S.A. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 24. travnja 2018. u predmetu T-208/17: Senetic protiv EUIPO-a
      (Predmet C-409/18 P)
      (2019/C 65/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Senetic S.A. (zastupnik: M. Krekora, adwokat)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), HP Hewlett Packard Group LLC
      Žalba je rješenjem Suda (deseto vijeće) od 13. prosinca 2018. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-533/18 P: Žalba koju je 14. kolovoza 2018. podnio Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2018. u predmetu T-165/17: Emcur protiv EUIPO-a

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/21

      Žalba koju je 14. kolovoza 2018. podnio Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2018. u predmetu T-165/17: Emcur protiv EUIPO-a
      (Predmet C-533/18 P)
      (2019/C 65/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (zastupnik: K. Bröcker, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Žalba je rješenjem Suda (deseto vijeće) od 8. siječnja 2019. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-634/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. listopada 2018. uputio Sąd Rejonowy w Słupsku (Poljska) – kazneni postupak protiv JI

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. listopada 2018. uputio Sąd Rejonowy w Słupsku (Poljska) – kazneni postupak protiv JI
      (Predmet C-634/18)
      (2019/C 65/29)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy w Słupsku

         Stranke glavnog postupka

      JI

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pravilo prava Unije iz članka 4. stavka 2. točke (a) u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkom (c) Okvirne odluke Vijeća 2004/757/PUP od 25. listopada 2004. o utvrđivanju minimalnih odredaba vezanih za elemente kaznenih djela i sankcija u području nezakonite trgovine drogom (1) tumačiti na način da joj nije protivno to da se pojam „znatna količina droge” tumači u svakom pojedinačnom slučaju ocjene nacionalnog suda, pri čemu takva ocjena ne zahtijeva nikakav objektivan kriterij, a osobito ne zahtijeva utvrđenje da počinitelj kaznenog djela posjeduje drogu za obavljanje jedne od aktivnosti navedene u članku [2.] stavku [1.] točki (a) te okvirne odluke, odnosno za proizvodnju, nuđenje, nuđenje na prodaju, distribuciju, posredovanje, isporuku pod bilo kakvim uvjetima?

                  2.

                  Jesu li mjere sudske zaštite kojima se osigurava djelotvornost i učinkovitost pravila prava Unije utvrđenih u Okvirnoj odluci 2004/757/PUP, osobito u njezinu članku 4. stavku 2. točki (a) u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkom (c) te [okvirne odluke], s obzirom na to da poljski Zakon o sprečavanju zlouporabe droga ne sadržava preciznu formulaciju koja se odnosi na znatnu količinu droge i da sastavima sudova prepušta da taj pojam protumače u konkretnom predmetu u okviru takozvane diskrecijske ovlasti suca, dostatne da se poljskim građanima zajamči djelotvorna zaštita koja proizlazi iz pravila prava Unije kojima se utvrđuju minimalne odredbe vezane za elemente kaznenih djela i sankcija u području nezakonite trgovine drogom?

                  3.

                  Je li nacionalno pravno pravilo iz članka 62. stavka 2. Zakona o sprečavanju zlouporabe droga u skladu s pravom Unije, a osobito s [pravnim pravilom] iz članka 4. stavka 2. točke (a) u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkom (c) Okvirne odluke 2004/757/PUP i, ako je tako, je li tumačenje pojma „znatna količina psihotropnih tvari i opojnih droga” koje su utvrdili poljski sudovi protivno pravilu prava Unije prema kojem težoj kaznenoj odgovornosti podliježe svatko tko počini kazneno djelo posjedovanja velike količine droge za obavljanje jedne od aktivnosti navedene u članku 2. stavku 1. točki (c) Okvirne odluke 2004/757/PUP?

                  4.

                  Je li članak 62. stavak 2. Zakona o sprečavanju zlouporabe droga kojim se utvrđuje teža kaznena odgovornost za kazneno djelo posjedovanja znatne količine psihotropnih tvari i opojnih droga prema tumačenju poljskih nacionalnih sudova protivan načelu jednakosti i nediskriminacije (članak 14. [Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava], članci 20. do 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s člankom 6. stavkom 1. Ugovora o Europskoj uniji)?

         (1)  SL L 335, str. 8.


title: Predmet C-671/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio Sąd Rejonowy w Chełmnie (Poljska) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) protiv ZP

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio Sąd Rejonowy w Chełmnie (Poljska) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) protiv ZP
      (Predmet C-671/18)
      (2019/C 65/30)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy w Chełmnie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

         Tuženik: ZP

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbu članka 7. stavka 2. točke (i) podtočke iii. i članka 20. stavka 3. Okvirne odluke Vijeća 2005/214/PUP od 24. veljače 2005. o primjeni načela uzajamnog priznavanja na novčane kazne (1) kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. (2) (u daljnjem tekstu: Okvirna odluka), tumačiti na način da se njome dopušta sudu da odbije izvršenje odluke tijela države izdavateljice koje nije sud ako se utvrdi da je ona dostavljena na način kojim se povređuje pravo stranke na učinkovitu obranu pred sudom?

                  2.

                  Konkretno, može li temelj za odbijanje izvršenja biti utvrđenje da, unatoč poštovanju postupaka o dostavi koji su na snazi u državi izdavateljici i utvrđenih rokova za osporavanje odluke iz članka 1. točke (a) podtočaka i. i iii. Okvirne odluke 2005/214/PUP, stranci s boravištem u državi izvršiteljici u fazi postupka koji je prethodio upućivanju predmeta sudu nije osigurana stvarna i djelotvorna mogućnost zaštite njezinih prava jer nije imala dovoljno vremena kako bi na odgovarajući način odgovorila na obavijest o izricanju kazne?

                  3.

                  Može li u skladu s odredbama članka 3. Okvirne odluke Vijeća 2005/214/PUP opseg pravne zaštite osoba u odnosu na koje novčana kazna treba biti priznata ovisiti o tome je li postupak izricanja kazne administrativne, prekršajne ili kaznene prirode?

                  4.

                  S obzirom na ciljeve i načela navedena u Okvirnoj odluci Vijeća 2005/214/PUP, uključujući njezin članak 3., podliježu li izvršenju odluke izvansudskih tijela izdane na temelju odredbi prava države izdavateljice kojima se za prometni prekršaj tereti osoba na koju je vozilo registrirano, odnosno odluke koje su izdane samo na temelju podataka dobivenih u okviru prekogranične razmjene podataka iz registra vozila a da se nije proveo istražni postupak u tom predmetu, uključujući utvrđivanje stvarnog počinitelja prekršaja?

         (1)  SL L 76, str. 16.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 69.

         (2)  Okvirna odluka Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. o izmjeni okvirnih odluka 2002/584/PUP, 2005/214/PUP, 2006/783/PUP, 2008/909/PUP i 2008/947/PUP radi jačanja postupovnih prava osoba i poticanja primjene načela uzajamnog priznavanja odluka donesenih na suđenju u odsutnosti dotične osobe
      (SL L 81, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 169.)


title: Predmet C-708/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2018. uputio Tribunalul Bucureşti (Rumunjska) – TK protiv Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2018. uputio Tribunalul Bucureşti (Rumunjska) – TK protiv Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA
      (Predmet C-708/18)
      (2019/C 65/31)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TK

         Tuženik: Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članke 8. i 52. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 7. točku (f) Direktive (EZ) br. 95/46 (1) o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, to jest članak 5. stavak 2. Zakona br. 677/2001 i članak 6. Odluke Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (Nacionalno tijelo za nadzor obrade osobnih podataka; u daljnjem tekstu: ANSPDCP) br. 52/2012, koja predviđa mogućnost uporabe videonadzora kako bi se zajamčila sigurnost i zaštita osoba, imovine i vrijednosti te za ostvarenje zakonitih interesa, a da ispitanik nije dao svoj pristanak?

                  2.

                  Treba li članke 8. i 52. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da se ograničenjem prava i sloboda putem videonadzora poštuje načelo proporcionalnosti, udovoljava zahtjevu nužnosti i ciljevima u općem interesu ili zahtjevu zaštite prava i sloboda drugih, u kojem slučaju subjekt može poduzeti druge mjere za zaštitu zakonitog interesa o kojem je riječ?

                  3.

                  Treba li članak 7. točku (f) Direktive (EZ) br. 95/46 o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka tumačiti na način da „zakonit[i] interes” izvršitelja obrade mora u trenutku obrade biti dokazan, postojeći i stvaran?

                  4.

                  Treba li članak 6. stavak l. točku (e) Direktive (EZ) br. 95/46 o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka tumačiti na način da je obrada (videonadzor) pretjerana i neprikladna kada subjekt može poduzeti druge mjere za zaštitu zakonitog interesa o kojem je riječ?

         (1)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL 1995., L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.)


title: Predmet C-731/18 P: Žalba koju je 23. studenoga 2018. podnio Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 13. rujna 2018. u predmetu T-737/14, Vnesheconombank (VEB) protiv Vijeća

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/25

      Žalba koju je 23. studenoga 2018. podnio Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 13. rujna 2018. u predmetu T-737/14, Vnesheconombank (VEB) protiv Vijeća
      (Predmet C-731/18 P)
      (2019/C 65/33)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (zastupnici: J. Viñals Camallonga i J. Iriarte Ángel, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda (šesto vijeće) od 13. rujna 2018. u predmetu T-737/14;

                  —

                  konačno riješi spor na način da prihvati zahtjeve tužitelja, a sada žalitelja u žalbenom postupku, odnosno da poništi članak 1. Odluke 2014/512/ZVSP (1) od 31. srpnja 2014., članak 5. Uredbe (EU) 833/2014 (2) od 31. srpnja 2014., novi članak 1. u skladu s Odlukom 2014/659/ZVSP (3) od 8. rujna 2014. i novi članak 5. u skladu s Uredbom (EU) 960/2014 (4) od 8. rujna 2014., u mjeri u kojoj se odnose na VEB te isključi njegovo ime iz priloga navedenim odredbama u koje je uvršten;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova obaju postupaka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu svojoj žalbi žalitelj navodi četiri žalbena razloga:

                  1.

                  Pogreška koja se tiče prava jer se u presudi pogrešno tvrdi da je Vijeće ispunilo svoju obvezu obrazlaganja.

                  2.

                  Pogreška koja se tiče prava jer se u presudi pogrešno tvrdi da ne postoji očita pogreška u ocjeni činjenica na kojima se temelje relevantne odredbe pobijanih akata. To također dovodi do zlouporabe ovlasti.

                  3.

                  Pogreška koja se tiče prava jer se u presudi pogrešno tvrdi da je poštovano pravo na djelotvornu sudsku zaštitu.

                  4.

                  Pogreška koja se tiče prava jer se u presudi pogrešno tvrdi da je poštovano VEB-ovo pravo vlasništva. To dovodi do povrede načela jednakosti.

         (1)  Odluka Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, st. 13.)

         (2)  Uredba Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 1.)

         (3)  Odluka Vijeća 2014/659/ZVSP do 8. rujna 2014. o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 271, str. 54.)

         (4)  Uredba Vijeća (EU) br. 960/2014 od 8. rujna 2014. o izmjeni Uredbe (EU) br. 833/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 271, str. 3.)


title: Predmet C-753/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. studenoga 2018. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI) protiv Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. studenoga 2018. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI) protiv Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB
      (Predmet C-753/18)
      (2019/C 65/34)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Högsta domstolen

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ek. för. (SAMI)

         Druge stranke u postupku: Fleetmanager Sweden AB, Nordisk Biluthyrning AB

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Znači li iznajmljivanje automobila, standardno opremljenih radio prijamnicima, da je iznajmljivač automobila korisnik koji izvršava radnju priopćavanja javnosti u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29 (1) i članka 8. stavka 2. Direktive 2006/115 (2)?

                  2.

                  Koji je značaj, ako uopće postoji, opsega djelatnosti iznajmljivanja automobila i trajanja najma?

         (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL 2001., L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.)

         (2)  Direktiva 2006/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o pravu iznajmljivanja i pravu posudbe te o određenim autorskom pravu srodnim pravima u području intelektualnog vlasništva (SL 2006., L 376, str. 28.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 218.)


title: Predmet C-792/18 P: Žalba koju je 17. prosinca 2018. podnio Jean-François Jalkh protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2018. u predmetu T-26/17, Jalkh protiv Parlamenta

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/27

      Žalba koju je 17. prosinca 2018. podnio Jean-François Jalkh protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2018. u predmetu T-26/17, Jalkh protiv Parlamenta
      (Predmet C-792/18 P)
      (2019/C 65/36)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Jean-François Jalkh (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu koju je 17. listopada 2018. donijelo sedmo vijeće Općeg suda Europske unije (T-26/17);
                  i prema tome:

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta od 22. studenoga 2016. kojom se donosi izvješće br. A8-0319/2016 o zahtjevu za ukidanje imuniteta i povlastica Jean-Françoisu JALKHU, članu Europskog parlamenta;

                  —

                  temeljem prava odluči o iznosu koji žalitelju treba dodijeliti u pogledu troškova postupka;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje cjelokupnih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalbeni razlozi temelje se na povredi prava Unije, pogrešci koja se tiče prava i pogrešnoj kvalifikaciji pravne prirode činjenica te očitoj pogrešci u ocjeni.
      1.   Uvodna razmatranja iz presude
      Suprotno navodu Općeg suda iz točke 21. pobijane presude, neukidanjem parlamentarnog imuniteta stranci se ne oduzima mogućnost da protiv zastupnika u Francuskoj zahtijeva naknadu štete samo u građanskom postupku, na temelju krivnje (članak 1240. Građanskog zakonika).
      2.   Prvi tužbeni razlog koji je Opći sud analizirao
      Analiza Općeg suda temelji se na zamjeni dvaju odredaba. Točka H dio je obrazloženja koje se poziva na članak 8. Protokola br. 7, koji se odnosi na izražavanje mišljenja, dok Opći sud svoje obrazloženje o tom istom predmetu izlaže u točkama 44. do 46., pozivanjem na članak 9. Protokola br. 7, koji se odnosi na imunitet, koji upućuje na relevantne nacionalne odredbe.
      3.   Drugi i treći tužbeni razlog koje je Opći sud ispitao
      Opći sud počinio je očitu pogrešku u ocjeni jer Radnom dokumentu Glavne uprave za istraživanje Europskog parlamenta o „Parlamentarnom imunitetu u državama članicama Europske zajednice i Europskom parlamentu, serija pravna pitanja” nije dao normativnu vrijednost i nije uzeo u obzir načela koja su ondje navedena, što ga je dovelo do pogrešne ocjene članka 9. Protokola br. 7 s obzirom na činjenice predmetnog slučaja.
      4.   Četvrti tužbeni razlog koji je Opći sud ispitao

                  —

                  Postojeća sudska praksa
                  Suprotno onomu što navodi Opći sud, postojala je ustaljena sudska praksa Parlamenta „da se odbijaju zahtjevi za ukidanje parlamentarnog imuniteta koji se temelje na činjenicama koje su povezane s političkom aktivnošću zastupnikâ”, što ga je moralo dovesti do drukčijeg zaključka o ukidanju parlamentarnog imuniteta.

                  —

                     Fumus persecutionis

                  Nema nikakvog nadzora sudskih tijela u pogledu stranačke prirode neke udruge, što je Opći sud morao uzeti u obzir prilikom samog čitanja Zakona od 29. srpnja 1881.
                  Opći sud mogao je ispitivanjem izjave Bureau National de Vigilance contre l’Antisémitisme provjeriti stranačku prirodu te udruge, koja zahtijeva prestanak stranke Front National i koja je stoga zapravo politički protivnik Jean-Françoisa Jalkha.
                  Riječ je o jasnom slučaju fumus persecutionis.


title: Predmet C-793/18 P: Žalba koju je 17. prosinca 2018. podnio Jean-François Jalkh protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2018. u predmetu T-27/17, Jalkh protiv Parlamenta

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/29

      Žalba koju je 17. prosinca 2018. podnio Jean-François Jalkh protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2018. u predmetu T-27/17, Jalkh protiv Parlamenta
      (Predmet C-793/18 P)
      (2019/C 65/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Jean-François Jalkh (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu koju je 17. listopada 2018. donijelo sedmo vijeće Općeg suda Europske unije (T-27/17);
                  i prema tome:

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta od 22. studenoga 2016. kojom se donosi izvješće br. A8-0319/2016 o zahtjevu za ukidanje imuniteta i povlastica Jean-Françoisu JALKHU, članu Europskog parlamenta;

                  —

                  temeljem prava odluči o iznosu koji žalitelju treba dodijeliti u pogledu troškova postupka;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje cjelokupnih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalbeni razlozi temelje se na povredi prava Unije, pogrešci koja se tiče prava i pogrešnoj kvalifikaciji pravne prirode činjenica te očitoj pogrešci u ocjeni.
      1.   Uvodna razmatranja iz presude
      Suprotno navodu Općeg suda iz točke 21. pobijane presude, neukidanjem parlamentarnog imuniteta stranci se ne oduzima mogućnost da protiv zastupnika u Francuskoj zahtijeva naknadu štete samo u građanskom postupku, na temelju krivnje (članak 1240. Građanskog zakonika).
      2.   Prvi tužbeni razlog koji je Opći sud analizirao
      Analiza Općeg suda temelji se na zamjeni dvaju odredaba. Točka H dio je obrazloženja koje se poziva na članak 8. Protokola br. 7, koji se odnosi na izražavanje mišljenja, dok Opći sud svoje obrazloženje o tom istom predmetu izlaže u točkama 44. do 46., pozivanjem na članak 9. Protokola br. 7, koji se odnosi na imunitet, koji upućuje na relevantne nacionalne odredbe.
      3.   Drugi i treći tužbeni razlog koje je Opći sud ispitao
      Opći sud počinio je očitu pogrešku u ocjeni jer Radnom dokumentu Glavne uprave za istraživanje Europskog parlamenta o „Parlamentarnom imunitetu u državama članicama Europske zajednice i Europskom parlamentu, serija pravna pitanja” nije dao normativnu vrijednost i nije uzeo u obzir načela koja su ondje navedena, što ga je dovelo do pogrešne ocjene članka 9. Protokola br. 7 s obzirom na činjenice predmetnog slučaja.
      4.   Četvrti tužbeni razlog koji je Opći sud ispitao

                  —

                  Postojeća sudska praksa
                  Suprotno onomu što navodi Opći sud, postojala je ustaljena sudska praksa Parlamenta „da se odbijaju zahtjevi za ukidanje parlamentarnog imuniteta koji se temelje na činjenicama koje su povezane s političkom aktivnošću zastupnikâ”, što ga je moralo dovesti do drukčijeg zaključka o ukidanju parlamentarnog imuniteta.

                  —

                     Fumus persecutionis

                  Nema nikakvog nadzora sudskih tijela u pogledu stranačke prirode neke udruge, što je Opći sud morao uzeti u obzir prilikom samog čitanja Zakona od 29. srpnja 1881.
                  Opći sud mogao je ispitivanjem teksta pozivnice na kolokvij Fédération des Maisons des Potes provjeriti stranačku prirodu te udruge, koja je politički protivnik stranke Front National i Jean-Françoisa Jalkha.
                  Riječ je o jasnom slučaju fumus persecutionis.


title: Predmet T-834/16: Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – QC protiv Europskog vijeća („Tužba za poništenje — Izjava EU-a i Turske od 18. ožujka 2016. — Priopćenje za javnost — Pojam ‚međunarodni sporazum’ — Utvrđivanje autora akta — Doseg akta — Sjednica Europskog vijeća — Sastanak šefova država ili vlada država članica Europske unije održan u prostorijama Europskog vijeća — Svojstvo predstavnikâ država članica Unije na sastanku s predstavnikom treće države — Članak 263. prvi stavak UFEU-a — Nenadležnost”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/34

      Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – QC protiv Europskog vijeća
      (Predmet T-834/16) (1)

      ((„Tužba za poništenje - Izjava EU-a i Turske od 18. ožujka 2016. - Priopćenje za javnost - Pojam ‚međunarodni sporazum’ - Utvrđivanje autora akta - Doseg akta - Sjednica Europskog vijeća - Sastanak šefova država ili vlada država članica Europske unije održan u prostorijama Europskog vijeća - Svojstvo predstavnikâ država članica Unije na sastanku s predstavnikom treće države - Članak 263. prvi stavak UFEU-a - Nenadležnost”))
      (2019/C 65/42)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: QC (zastupnik: C. Ladis, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert, M.-M. Joséphidès i J.-P. Hix, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje sporazuma koji su Europsko vijeće i Republika Turska navodno sklopili 18. ožujka 2016., naslovljenog „Izjava EU-a i Turske, 18. ožujka 2016.” i s druge strane, zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a za utvrđenje toga da je Vijeće Europske unije nezakonito propustilo poduzeti mjere.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  QC i Europsko vijeće snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 38, 6. 2. 2017.


title: Predmet T-891/16: Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Scandlines Danmark i Scandlines Deutschland protiv Komisije („Tužba zbog propusta — Državne potpore — Javno financiranje stalne željezničko-cestovne poveznice u tjesnacu Fehmarn — Pojedinačne potpore — Komisijino stajalište — Nedopuštenost”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/35

      Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Scandlines Danmark i Scandlines Deutschland protiv Komisije
      (Predmet T-891/16) (1)

      ((„Tužba zbog propusta - Državne potpore - Javno financiranje stalne željezničko-cestovne poveznice u tjesnacu Fehmarn - Pojedinačne potpore - Komisijino stajalište - Nedopuštenost”))
      (2019/C 65/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Scandlines Danmark ApS (Kopenhagen, Danska) i Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: L. Sandberg-Mørch, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati i S. Noë, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Danska (zastupnici: C. Thorning, a zatim J. Nymann-Lindegren, agenti, uz asistenciju R. Holdgaarda, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a, kojim se traži utvrđenje toga da se Komisija nezakonito suzdržala od zauzimanja stajališta o mjerama potpore u vezi s financiranjem izrade plana, izgradnje i upotrebe stalne željezničko-cestovne poveznice u tjesnacu Fehmarn.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Scandlines Danmark ApS i Scandlines Deutschland GmbH snosit će, osim vlastitih, troškove koje je imala Europska komisija.

                  3.

                  Kraljevina Danska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 63, 27. 2. 2017.


title: Predmet T-447/17: Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Bowles protiv ESB-a („Javna služba — Osoblje ESB-a — Odluka o imenovanju glede radnog mjesta savjetnika predsjednika i koordinatora vijeća koji djeluje u okviru Izvršnog odbora — Nepostojanje akta koji negativno utječe — Nepostojanje pravnog interesa — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/36

      Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Bowles protiv ESB-a
      (Predmet T-447/17) (1)

      ((„Javna služba - Osoblje ESB-a - Odluka o imenovanju glede radnog mjesta savjetnika predsjednika i koordinatora vijeća koji djeluje u okviru Izvršnog odbora - Nepostojanje akta koji negativno utječe - Nepostojanje pravnog interesa - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”))
      (2019/C 65/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Carlos Bowles (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: B. Ehlers i F. Malfrère, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 270. UFEU-a i članku 50.a Statuta Suda Europske unije, kojim se traži, s jedne strane, poništenje, kao prvo, odluke Izvršnog odbora ESB-a od 31. siječnja 2017. o imenovanju gospodina S.-a na radno mjesto savjetnika predsjednika i koordinatora vijeća koji djeluje u okviru Izvršnog odbora, kao drugo, odluke o odbijanju imenovanja tužitelja na to radno mjesto i, kao treće, odluke o nedopuštanju tužitelju da se javi kao kandidat za to radno mjesto, a s druge strane, naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Carlosu Bowlesu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet T-565/17: Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – CheapFlights International protiv EUIPO-a – Momondo Group (Cheapflights) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Cheapflights — Vraćanje prijave žiga ispitivaču radi ispitivanja apsolutnih razloga za odbijanje — Osporavanje koje provodi nositelj ranijeg žiga — Obrazloženje pobijane odluke koje sadržava ocjenu valjanosti ranijeg žiga — Osporavanje koje provodi nositelj ranijeg žiga — Djelomična nedopuštenost — Podredni zahtjevi podneseni na temelju članka 8. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 216/96 — Povlačenje žalbe pred žalbenim vijećem — Djelomična obustava postupka”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/36

      Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – CheapFlights International protiv EUIPO-a – Momondo Group (Cheapflights)
      (Predmet T-565/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Cheapflights - Vraćanje prijave žiga ispitivaču radi ispitivanja apsolutnih razloga za odbijanje - Osporavanje koje provodi nositelj ranijeg žiga - Obrazloženje pobijane odluke koje sadržava ocjenu valjanosti ranijeg žiga - Osporavanje koje provodi nositelj ranijeg žiga - Djelomična nedopuštenost - Podredni zahtjevi podneseni na temelju članka 8. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 216/96 - Povlačenje žalbe pred žalbenim vijećem - Djelomična obustava postupka”))
      (2019/C 65/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Irska) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Momondo Group Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke velikog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. lipnja 2017. (R 1893/2011-G), u vezi s postupkom povodom prigovora između CheapFlights International i Momondo Group.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom tužbe u dijelu u kojem je podnesena protiv okončanja žalbenog postupka na temelju odluke velikog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 1. lipnja 2017. (predmet R 1893/2011-G) u pogledu proizvoda i usluga iz razreda 9., 16., 35. i 42. u vezi s kojima je Odjel za prigovore odbio prigovor koji je podnio CheapFlights International Ltd.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbacuje kao nedopuštena.

                  3.

                  CheapFlights International snosit će, osim vlastitih, polovinu troškova koje je imao EUIPO.

                  4.

                  EUIPO će snositi polovinu troškova svojih troškova.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet T-739/17: Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Euracoal i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje — Okoliš — Direktiva 2010/75/EU — Zaključci o najboljim raspoloživim tehnikama — Provedbena odluka (EU) 2017/1442 — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/37

      Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Euracoal i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-739/17) (1)

      ((„Tužba za poništenje - Okoliš - Direktiva 2010/75/EU - Zaključci o najboljim raspoloživim tehnikama - Provedbena odluka (EU) 2017/1442 - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
      (2019/C 65/47)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija), Deutscher Braunkohlen-Industrie-Verein eV (Köln, Njemačka), Lausitz Energie Kraftwerke AG (Cottbus, Njemačka), Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Njemačka), eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Njemačka) (zastupnici: W. Spieth i N. Hellermann, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Becker i K. Petersen, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/1442 od 31. srpnja 2017. o utvrđivanju zaključaka o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT-i) za velike uređaje za loženje u skladu s Direktivom 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2017., L 212, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak o zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Polska Grupa Energetyczna S.A. (PGE), Francuska Republika, Elektrárny Opatovice, a.s., Saale Energie GmbH, Sev.en EC, a.s., Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, a.s., European Environmental Bureau (EEB) i Client Earth.

                  3.

                  Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal), Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH i eins energie in sachsen GmbH & Co. KG snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije, osim onih koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

                  4.

                  Euracoal, Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein, Lausitz Energie Kraftwerke, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft, eins energie in sachsen, Komisija, PGE, Francuska Republika, Elektrárny Opatovice, Saale Energie, Sev.en EC, Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, EEB i Client Earth snosit će svaki vlastite troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

         (1)  SL C 5, 8. 1. 2018.


title: Predmet T-5/18: Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Hamburg Beer Company protiv EUIPO-a (Hamburg BEER COMPANY) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije Hamburg BEER COMPANY — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001) — Očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/38

      Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Hamburg Beer Company protiv EUIPO-a (Hamburg BEER COMPANY)
      (Predmet T-5/18) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije Hamburg BEER COMPANY - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001) - Očito pravno neosnovana tužba”))
      (2019/C 65/48)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Hamburg Beer Company GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. rujna 2017. (predmet R 436/2017-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka Hamburg BEER COMPANY kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Društvu Hamburg Beer Company GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 72, 26. 2. 2018.


title: Predmet T-6/18: Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Hamburg Beer Company protiv EUIPO-a (Hamburg Beer Company) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Hamburg Beer Company — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001) — Očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/39

      Rješenje Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Hamburg Beer Company protiv EUIPO-a (Hamburg Beer Company)
      (Predmet T-6/18) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Hamburg Beer Company - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001) - Očito pravno neosnovana tužba”))
      (2019/C 65/49)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Hamburg Beer Company GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. rujna 2017. (predmet R 437/2017-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Hamburg Beer Company kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Društvu Hamburg Beer Company GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 72, 26. 2 .2018.


title: Predmet T-70/18: Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Sonova Holding protiv EUIPO-a (HEAR THE WORLD) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije HEAR THE WORLD — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/39

      Rješenje Općeg suda od 13. prosinca 2018. – Sonova Holding protiv EUIPO-a (HEAR THE WORLD)
      (Predmet T-70/18) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije HEAR THE WORLD - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”))
      (2019/C 65/50)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Sonova Holding AG (Stäfa, Švicarska) (zastupnici: R. Pansch i A. Sabellek, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Eberl, D. Hanf i D. Walicka, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. studenoga 2017. (predmet R 1645/2017-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka HEAR THE WORLD kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sonova Holding AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 112, 26. 3. 2018.


title: Predmet T-720/18: Tužba podnesena 10. prosinca 2018. – AMVAC Netherlands protiv EASH-a

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/40

      Tužba podnesena 10. prosinca 2018. – AMVAC Netherlands protiv EASH-a
      (Predmet T-720/18)
      (2019/C 65/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AMVAC Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: C. Mereu, M. Grunchard i S. Englebert, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za sigurnost hrane (EASH)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku EASH-a od 1. listopada 2018., koja je tužitelju dostavljena 2. listopada 2018., o ocjeni zahtjeva za povjerljivost podnesenih u vezi sa zahtjevom za obnovu postupka odobravanja za Ethoprophos kao aktivnu tvar;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prekoračenju ovlasti

                              —

                              Tužitelj tvrdi da dokumente koji se objavljuju slijedom pobijane odluke treba objaviti samo u pročišćenom obliku, jer je tuženik poduzeo radnju (prijedlog klasifikacije tvari) koja je izričito izvan njegovih ovlasti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnih načela prava Unije

                              —

                              Tužitelj tvrdi da pobijana odluka proizlazi iz postupka tijekom kojeg nisu bila poštovana njegova prava obrane.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 63. Uredbe 1107/2009 (1)

                              —

                              Tužitelj tvrdi da dio dokumenata koji se objavljuju slijedom pobijane odluke sadržava informacije koje proizlaze iz pogrešne i djelomične ocjene te bi njihovo objavljivanje ugrozilo tužiteljeve komercijalne interese.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL 2009 L 309, strp. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 61., str. 52.)


title: predmet C-108/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. veljače 2019. uputila Curtea de Apel București (Rumunjska) —Krakvet sp. z o.o. sp.k. protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, AdministrațiaFiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. veljače 2019. uputila Curtea de Apel București (Rumunjska) — Krakvet sp. z o.o. sp.k. protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (predmet C-108/19)
      (2019/C 172/13)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel București

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Krakvet sp. z o.o. sp.k.

         Tuženik: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 33. Direktive 2006/112 (1), u okviru prodaje robe internetskom trgovinom, tumačiti na način da se on ne primjenjuje ako kupac izravno sklopi ugovor o usluzi prijevoza robe iz države članice dobavljača u svoju državu članicu, u skladu s mogućnostima otpreme koje nudi dobavljač, s obzirom na to da se prijevoz ne obavlja u ime dobavljača?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: predmet C-112/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2019. uputio Verwaltungsgericht Aachen (Njemačka) —Marvin M. protiv Kreis Heinsberg

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2019. uputio Verwaltungsgericht Aachen (Njemačka) — Marvin M. protiv Kreis Heinsberg
      (predmet C-112/19)
      (2019/C 172/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Aachen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Marvin M.

         Tuženik: Kreis Heinsberg

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. stavak 1. Direktive 2006/126/EZ (1) tumačiti na način da države članice trebaju u svakom slučaju priznati vozačku dozvolu, uključujući prava na upravljanje vozilima koja su u njoj iskazana, čak i ako se izdavanje te isprave temelji na zamjeni vozačke dozvole u skladu s člankom 11. stavkom 1. Direktive 2006/126/EZ?

                  2.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan: smije li država članica odbiti priznavanje zamijenjene vozačke dozvole u skladu s člankom 11. stavkom 4. drugim podstavkom Direktive 2006/126/EZ, ako ju je država izdavanja zamijenila u trenutku u kojem ju je država članica iz koje potječe materijalno pravo na upravljanje vozilom već oduzela?

                  3.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje niječan i postoji obveza priznavanja: smije li država članica svakako odbiti priznavanje zamijenjene vozačke dozvole ako država članica na čijem se državnom području postavlja pitanje priznavanja vozačke dozvole može na temelju „nedvojbenih informacija” utvrditi da materijalno pravo na upravljanje vozilom u trenutku zamjene vozačke dozvole više nije postojalo?

         (1)  Direktiva 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama (preinačena) (SL 2006., L 403, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 107.)


title: predmet T-285/19: Tužba podnesena 2. svibnja 2019. — SGI Studio Galli Ingegneria protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/76

      Tužba podnesena 2. svibnja 2019. — SGI Studio Galli Ingegneria protiv Komisije
      (predmet T-285/19)
      (2019/C 213/73)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: SGI Studio Galli Ingegneria Srl (Rim, Italija) (zastupnici: F. Marini, V. Catenacci i R. Viglietta, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da

                  —

                  utvrdi i proglasi da tužitelj Europskoj komisiji nije dužan platiti iznose koje ista potražuje opomenom dužniku br. 3241902288 primljenom 22. veljače 2019., a posljednji put opomenom primljenom 29. travnja 2019. — Ref. Ares(2019) 2858540, po osnovi povrata doprinosa i liquidated damages zato što Studio Galli Ingegneria navodno nije ispunio obveze iz grant agreementa br. 619120 za subvencioniranje projekta pod nazivom „MARSOL”;

                  —

                  utvrdi i proglasi da ne postoje povrede na koje se poziva Komisija;

                  —

                  utvrdi i proglasi nezakonitost, nevaljanost te u svakom slučaju neosnovanost pre-information lettera od 19. prosinca 2018., istražnog izvješća OLAF-a, opomene dužniku od 22. veljače 2019., naknadnog zahtjeva od 2. travnja 2019. i konačne obavijesti o ponovnom određivanju potraživanog iznosa i odbacivanju daljnjih zahtjeva SGI-a od 29. travnja 2019. — Ref. Ares(2019) 2858540;

                  —

                  utvrdi i proglasi nepostojanje tražbine na koju se poziva Komisija;

                  —

                  utvrdi i proglasi pravo tužitelja na sufinanciranje koje je Komisija stvarno odobrila tužitelju na temelju grant agreementa br. 619120 za projekt „MARSOL”;

                  —

                  podredno, utvrdi i proglasi da iznos koji je predmet povrata od strane Komisije ne može biti viši od 100 044,99 eura;

                  —

                  podredno prethodnome, naloži Komisiji da SGI-u naknadi troškove koje je imao zbog provedbe projekta „MARSOL”, na temelju stjecanja bez osnove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj iznosi četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela ugovornog povjerenja, povredi prava obrane u stadiju nakon okončanja istražnih radnji, povredi prava na djelotvoran pravni lijek u smislu članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), povredi prava na dobru upravu u smislu članka 41. Povelje, povredi prava na pristup dokumentima u smislu članka 42. Povelje, te povredi članka II.22. Grant Agreementa i članka 1134. belgijskog Građanskog zakonika.

                              —

                              U tom pogledu navodi se da Komisija nije vodila računa o zahtjevu za prekid postupka i pristup aktima iz OLAF-ova istražnog spisa koji je podnio tužitelj, već da je unatoč svemu pristupila slanju opomene dužniku te naknadnih zahtjeva, iako društvo nije imalo konkretnu mogućnost odgovoriti na konačno izvješće OLAF-a zbog internih problema. Posljedica toga je povreda načela ugovornog povjerenja i prava na djelotvornu obranu, kako u okviru upravnog postupka tako i pred Općim sudom.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju sporne povrede, nepostojanju tražbine na koju se poziva Europska komisija, nezakonitosti i neosnovanosti istražnog izvješća OLAF-a, a samim time i pre-information lettera i opomena dužniku koje je uputila Komisija, povredi načela presumpcije nedužnosti, tereta dokazivanja i pravičnosti iz Uredbe (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013., kao i postojanju pogreške u ocjenjivanju dokaza i povrede članka 1315. belgijskog Građanskog zakonika.

                              —

                              U tom pogledu navodi se da su bez osnove sve tvrdnje o povredama na temelju kojih je Komisija podnijela zahtjev za povrat, što je vidljivo iz dokumentacije dostavljene u postupku. Radni sati i troškovi osoblja točno su prijavljeni za sva sredstva dodijeljena po projektu i odgovaraju zahtjevima Komisije. Nema preklapanja između resursa i drugih subvencioniranih projekata. Sve druge sporne povrede ne postoje. Sve OLAF-ove pritužbe na kojima Komisija temelji svoj zahtjev za povrat odnose se na druge projekte. Ne čini se da je teret dokazivanja ispunjen.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti, pravičnosti i ugovornog povjerenja, te povredi članka II.22. Grant Agreementa.

                              —

                              U tom pogledu navodi se da je Komisija povrijedila načelo proporcionalnosti kada je potraživala cijeli iznos sufinanciranja odobren tužitelju, iako su u istražnom postupku utvrđene nedosljednosti samo za dva stručnjaka uključena u projekt. Svi ostali izravni troškovi osim onih za osoblje i svi neizravni troškovi također su potraživani.

                  4.

                  Četvrti podredno istaknuti tužbeni razlog, koji se temelji na pravu na povrat iznosa koje je Europska komisija stekla bez osnove.

                              —

                              Tužitelj naime tvrdi da su ispunjeni uvjeti za podnošenje tužbe, tj. bogaćenje jedne ugovorne strane i siromašenje druge, te uzročno-posljedična veza između bogaćenja i siromašenja.


title: predmet T-287/19: Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — BigBen Interactive protiv EUIPO-a — natcon7 (nacon)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/43

      Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — BigBen Interactive protiv EUIPO-a — natcon7 (nacon)
      (predmet T-287/19)
      (2019/C 220/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: BigBen Interactive (Fretin, Francuska) (zastupnik: M. Chaminade, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: natcon7 GmbH (Hamburg, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije nacon — prijava za registraciju br. 13 036 728

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. siječnja 2019. u predmetu R 1745/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući i troškove postupka povodom prigovora i žalbenog postupka pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-300/19: Tužba podnesena 13. svibnja 2019. — Achema i Lifosa protiv Komisije

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/25

      Tužba podnesena 13. svibnja 2019. — Achema i Lifosa protiv Komisije
      (predmet T-300/19)
      (2019/C 238/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Achema AB (Jonava, Litva) i Lifosa AB (Kedainiai, Litva) (zastupnici: E. Righini i N. Solárová, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije C(2018) 9209 final od 8. siječnja 2019. o državnoj potpori u predmetu SA.45765 (2018/NN) — Litva — Potpora izgradnji elektrana koje proizvode električnu energiju iz obnovljivih izvora energije;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelji ističu jedan tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije pokrenula formalni istražni postupak i da je time tužiteljima uskratila postupovna prava predviđena člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.

                  —

                  Tužitelji tvrde da svi dokazi upućuju na to da je Komisija trebala sumnjati u spojivost državne potpore i njezina načina financiranja s unutarnjim tržištem i pravom Unije. Posljedično, trebala je pokrenuti formalni istražni postupak.

                  —

                  Tužitelji se pozivaju na brojne dokaze koji se odnose na trajanje faze koja prethodi prijavi i nerazmjernu raspodjelu vremena između te faze i prethodnog postupka ispitivanja, druge okolnosti pod kojima je donesena pobijana odluka i navodne nedostatke u sadržaju te odluke za koju tužitelji navode da je nedovoljno obrazložena te da sadržava ozbiljne pogreške u ocjeni ili nedostatak ocjene. Tužitelji navode da ti čimbenici pokazuju da je Komisija provela nedovoljnu analizu relevantnih elemenata i da nije raspolagala svim potrebnim informacijama prije nego što je državnu potporu i njezin način financiranja proglasila spojivima s unutarnjim tržištem i pravom Unije.

                  —

                  Tužitelji osobito tvrde da je (i) Komisija pogriješila u svojoj ocjeni navodno samostalnog sustava obnovljivih izvora energije (u daljnjem tekstu: OIE) i OIE pristojbi pritom pogrešno tumačeći litvanski zakonodavni okvir i pritužbe tužiteljâ; (ii) Komisija nije uzela u obzir potporu ulaganju dodijeljenu proizvođačima OIE-a i njezina je sadržajna analiza stoga nepotpuna i nedovoljna; (iii) Komisija je pogriješila prilikom ocjene izuzeća od pristojbi prema članku 107. stavku 1. UFEU-a; (iv) Komisijina ocjena spojivosti sustava OIE s unutarnjim tržištem neprimjerena je i pogrešna; i (v) ocjena sukladnosti načina financiranja s pravom Unije pogrešna je i nedovoljna.


title: predmet C-321/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. lipnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État — Belgija) — Terre wallonne ASBL protiv Région wallonne (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Direktiva 2001/42/EZ — Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš — Odluka — Utvrđivanje ciljeva očuvanja za mrežu Natura 2000, u skladu s Direktivom 92/43/EEZ — Pojam „planovi i programi” — Obveza provedbe procjene okoliša)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/17

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. lipnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État — Belgija) — Terre wallonne ASBL protiv Région wallonne
      (predmet C-321/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Direktiva 2001/42/EZ - Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš - Odluka - Utvrđivanje ciljeva očuvanja za mrežu Natura 2000, u skladu s Direktivom 92/43/EEZ - Pojam „planovi i programi” - Obveza provedbe procjene okoliša)
      (2019/C 263/21)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Terre wallonne ASBL

         Tuženik: Région wallonne

         Izreka

      Članak 3. stavke 2. i 4. Direktive 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš treba tumačiti na način da se odluka poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, kojom tijelo države članice za svoju mrežu Natura 2000 na regionalnoj razini određuje ciljeve očuvanja koji imaju indikativnu vrijednost — dok ciljevi očuvanja na razini područja imaju regulatornu snagu — ne ubraja među „planove i programe” u smislu te direktive, za koje je obvezno provesti procjenu učinaka na okoliš.

         (1)  SL C 259, 23. 07. 2018.


title: predmet C-361/18: Presuda Suda (šesto vijeće) od 6. lipnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szekszárdi Járásbíróság — Mađarska) — Ágnes Weil protiv Géza Gulácsi (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EU) br. 1215/2012 — Članak 66. — Područje primjene ratione temporis — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Područje primjene ratione materiae — Građanska i trgovačka stvar — Članak 1. stavak 1. i stavak 2. točka (a) — Isključena područja — Imovinska prava koja proizlaze iz bračnog odnosa — Članak 54. — Zahtjev za izdavanje potvrde o izvršivosti odluke suda podrijetla — Sudska odluka koja se odnosi na potraživanje koje proizlazi iz prestanka imovinskopravnog odnosa koji se temelji na neregistriranom partnerstvu)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/18

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 6. lipnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szekszárdi Járásbíróság — Mađarska) — Ágnes Weil protiv Géza Gulácsi
      (predmet C-361/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Članak 66. - Područje primjene ratione temporis - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Područje primjene ratione materiae - Građanska i trgovačka stvar - Članak 1. stavak 1. i stavak 2. točka (a) - Isključena područja - Imovinska prava koja proizlaze iz bračnog odnosa - Članak 54. - Zahtjev za izdavanje potvrde o izvršivosti odluke suda podrijetla - Sudska odluka koja se odnosi na potraživanje koje proizlazi iz prestanka imovinskopravnog odnosa koji se temelji na neregistriranom partnerstvu)
      (2019/C 263/22)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Szekszárdi Járásbíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ágnes Weil

         Tuženik: Géza Gulácsi

         Izreka

                  1.

                  Članak 54. Uredbe (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti tako da je sud države članice kojemu je podnesen zahtjev za izdavanje potvrde o izvršivosti odluke koju je donio sud podrijetla dužan, u situaciji poput one u glavnom postupku, u kojoj sud koji je donio odluku koju treba izvršiti nije prilikom njezina donošenja odlučio o primjenjivosti te uredbe, provjeriti ulazi li spor u područje primjene te uredbe.

                  2.

                  Članak 1. stavak 1. i stavak 2. točku (a) Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti tako da je tužba poput one u glavnom postupku, kojom se zahtijeva prestanak imovinskopravnih odnosa koji se temelje na odnosu neregistriranog partnerstva, obuhvaćena pojmom „građanska i trgovačka stvar” u smislu tog stavka 1. te da stoga ulazi u materijalno područje primjene te uredbe.

         (1)  SL C 311, 3. 9. 2018.


title: predmet T-167/17: Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — RV protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Članak 42.c Pravilnika o osoblju — Dopust u interesu službe — Umirovljenje po službenoj dužnosti — Akt koji se ne može pobijati — Djelomična nedopuštenost — Područje primjene zakona — Utvrđivanje po službenoj dužnosti — Doslovno, kontekstualno i teleološko tumačenje”)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/39

      Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — RV protiv Komisije
      (predmet T-167/17) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Članak 42.c Pravilnika o osoblju - Dopust u interesu službe - Umirovljenje po službenoj dužnosti - Akt koji se ne može pobijati - Djelomična nedopuštenost - Područje primjene zakona - Utvrđivanje po službenoj dužnosti - Doslovno, kontekstualno i teleološko tumačenje”)
      (2019/C 263/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: RV (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, a zatim J.-N. Louis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i D. Martin, u svojstvu agenata)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Europski parlament (zastupnici: J. Steele i D. Nessaf, zatim J. Steele i M. Rantala te naposljetku J. Steele i C. González Argüelles, u svojstvu agenata) i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, u svojstvu agenata)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije od 21. prosinca 2016. o određivanju dopusta tužitelju u interesu službe na temelju članka 42.c Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i, istodobno, o umirovljenju po službenoj dužnosti na temelju petog stavka te odredbe.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se Odluka Europske komisije od 21. prosinca 2016. kojom se RV-u određuje dopust u interesu službe i kojom ga se istodobno umirovljuje po službenoj dužnosti.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                     Komisija će snositi vlastite troškove i troškove RV-a, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

                  4.

                     Europski parlament i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: predmet T-248/17 RENV: Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — CC protiv Parlamenta (Odgovornost — Javna služba — Zapošljavanje — Otvoreni natječaj EUR/A/151/98 — Pogreške koje je počinio Europski parlament prilikom upravljanja popisom uspješnih kandidata — Imovinska šteta)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/40

      Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — CC protiv Parlamenta
      (predmet T-248/17 RENV) (1)

      (Odgovornost - Javna služba - Zapošljavanje - Otvoreni natječaj EUR/A/151/98 - Pogreške koje je počinio Europski parlament prilikom upravljanja popisom uspješnih kandidata - Imovinska šteta)
      (2019/C 263/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: CC (zastupnici: G. Maximini i C. Hölzer, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Ecker i E. Despotopoulou, u svojstvu agenata)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a, kojim se traži naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog različitih pogrešaka koje je Parlament počinio prilikom upravljanja popisom uspješnih kandidata na otvorenom natječaju EUR/A/151/98.

         Izreka

                  1.

                     Nalaže se Europskom parlamentu da CC-u isplati iznos od 6 000 eura.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                     Nalaže se Parlamentu snošenje troškova.

         (1)  SL C 133, 5. 5. 2012. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-9/12 i prenesen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: predmet T-462/17: Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2019. — TO protiv EEA-e („Javna služba — Ugovorno osoblje — Ugovor na određeno vrijeme — Otkaz za vrijeme bolovanja — Članak 16. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika — Članak 48. točka (b) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika — Članak 26. Pravilnika o osoblju — Obrada osobnih podataka — Članak 84. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika — Uznemiravanje”)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/40

      Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2019. — TO protiv EEA-e
      (predmet T-462/17) (1)

      („Javna služba - Ugovorno osoblje - Ugovor na određeno vrijeme - Otkaz za vrijeme bolovanja - Članak 16. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Članak 48. točka (b) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Članak 26. Pravilnika o osoblju - Obrada osobnih podataka - Članak 84. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Uznemiravanje”)
      (2019/C 263/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: TO (zastupnik: N. Lhoëst, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za okoliš (zastupnici: O. Cornu, agent, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Europski parlament (zastupnici: u početku D. Nessaf i J. Van Pottelberge, zatim J. Van Pottelberge i J. Steele, agenti) i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje, kao prvo, odluke od 22. rujna 2016. izvršnog direktora Europske agencije za okoliš o prestanku radnog odnosa tužitelja kao člana ugovornog osoblja i, kao drugo, odluke od 20. travnja 2017. kojom je navedeni direktor odbio tužiteljev prigovor protiv odluke od 22. rujna 2016. i, s druge strane, naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka od 22. rujna 2016. izvršnog direktora Europske agencije za okoliš (AEE) o prestanku radnog odnosa TO-a kao člana ugovornog osoblja.

                  2.

                     AEE-u se nalaže da TO-u plati iznos koji odgovara mjesečnom primitku od rada na temelju otkaznog roka i jednu trećinu osnovne plaće za svaki mjesec izvršenog probnog rada, umanjeno za već isplaćenu otpremninu.

                  3.

                     AEE-u se nalaže da TO-u plati iznos od 6 000 eura.

                  4.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  5.

                     AEE će snositi vlastite troškove kao i TO-ove troškove.

                  6.

                     Europski parlament i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: predmet T-583/17: Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — EOS Deutscher Inkasso-Dienst protiv EUIPO-a — IOS Finance EFC (IOS FINANCE) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije IOS FINANCE — Raniji nacionalni figurativni žig EOS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001))

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/41

      Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — EOS Deutscher Inkasso-Dienst protiv EUIPO-a — IOS Finance EFC (IOS FINANCE)
      (predmet T-583/17) (1)

      (Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije IOS FINANCE - Raniji nacionalni figurativni žig EOS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001))
      (2019/C 263/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: B. Sorg, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Söder, u svojstvu agenta)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: IOS Finance EFC, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. lipnja 2017. (predmet R 2262/2016-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava EOS Deutscher Inkasso-Dienst i IOS Finance EFC.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Nalaže se društvu EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH snošenje troškova.

         (1)  SL C 338, 9. 10. 2017.


title: predmet T-74/18: Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — Visi/one protiv EUIPO-a — EasyFix (Informativna ploča za vozila) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje dizajna ništavim — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja informativnu ploču za vozila — Raniji dizajn — Dokaz o otkrivanju — Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 — Razlog ništavosti — Nedostatak individualnog karaktera — Upućeni korisnik — Stupanj slobode dizajnera — Nepostojanje različitog ukupnog dojma — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 6/2002”)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/42

      Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — Visi/one protiv EUIPO-a — EasyFix (Informativna ploča za vozila)
      (predmet T-74/18) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja informativnu ploču za vozila - Raniji dizajn - Dokaz o otkrivanju - Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Razlog ništavosti - Nedostatak individualnog karaktera - Upućeni korisnik - Stupanj slobode dizajnera - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 6/2002”)
      (2019/C 263/47)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Visi/one GmbH (Remscheid, Njemačka) (zastupnici: H. Bourree i M. Bartz, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Hanne i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: EasyFix GmbH (Beč, Austrija)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. prosinca 2017. (predmet R 1424/2016-3) koja se odnosi na postupak za proglašavanje dizajna ništavim između društava EasyFix i Visi/one.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Visi/one GmbH i Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 112, 26. 3. 2018.


title: predmet T-75/18: Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — MPM-Quality protiv EUIPO-a — Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) („Žig Europske unije — Postupak opoziva — Figurativni žig Europske unije MANUFACTURE PRIM 1949 — Stvarna uporaba žiga — Obveza obrazlaganja”)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/43

      Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — MPM-Quality protiv EUIPO-a — Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
      (predmet T-75/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Figurativni žig Europske unije MANUFACTURE PRIM 1949 - Stvarna uporaba žiga - Obveza obrazlaganja”)
      (2019/C 263/48)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: MPM-Quality v.o.s. (Frýdek-Místek, Češka Republika) (zastupnik: M. Kyjovský, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Elton Hodinářská a.s. (Nové Město nad Metují, Češka Republika) (zastupnik: T. Matoušek, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. prosinca 2017. (predmet R 556/2017-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava MPM-QUALITY i ELTON hodinářská.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu MPM-QUALITY v.o.s. nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                     Društvo ELTON hodinářská, a.s. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 122, 26. 3. 2018.


title: predmet T-138/18: Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2019. — De Esteban Alonso protiv Komisije (Javna služba — Bivši dužnosnici — OLAF-ova istraga — Predmet „Eurostat” — Prenošenje nacionalnim pravosudnim tijelima informacija o činjenicama koje mogu dovesti do kaznenog progona — Nepostojanje prethodnih informacija o dužnosnicima o kojima je moguće riječ — Šteta koja je navodno nastala zbog OLAF-ova i Komisijina postupanja tijekom postupka — Neimovinska, fizička i imovinska šteta — Uzročnost)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/44

      Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2019. — De Esteban Alonso protiv Komisije
      (predmet T-138/18) (1)

      (Javna služba - Bivši dužnosnici - OLAF-ova istraga - Predmet „Eurostat” - Prenošenje nacionalnim pravosudnim tijelima informacija o činjenicama koje mogu dovesti do kaznenog progona - Nepostojanje prethodnih informacija o dužnosnicima o kojima je moguće riječ - Šteta koja je navodno nastala zbog OLAF-ova i Komisijina postupanja tijekom postupka - Neimovinska, fizička i imovinska šteta - Uzročnost)
      (2019/C 263/49)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Francuska) (zastupnik: C. Huglo, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Striani i J. Baquero Cruz, u svojstvu agenata)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za naknadu neimovinske, fizičke i imovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                     Nalaže se Europskoj komisiji da Fernandu De Esteban Alonsu isplati iznos od 62 000 eura na temelju naknade neimovinske štete koju je pretrpio.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                     Komisija će snositi vlastite troškove i troškove Fernanda De Esteban Alonsa.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: predmet T-291/18: Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — Biedermann Technologies protiv EUIPO-a (Compliant Constructs) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Compliant Constructs — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/44

      Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — Biedermann Technologies protiv EUIPO-a (Compliant Constructs)
      (predmet T-291/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Compliant Constructs - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 263/50)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Biedermann Technologies GmbH & Co. KG (Donaueschingen, Njemačka) (zastupnik: A. Jacob, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: W. Schramek i M. Fischer, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. ožujka 2018. (predmet R 1626/2017-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Compliant Constructs kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Biedermann Technologies GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: predmet T-346/18: Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — Advance Magazine Publishers protiv EUIPO-a — Enovation Brands (VOGUE) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije VOGUE — Raniji verbalni žig Europske unije VOGA — Obustava upravnog postupka — Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) — Pravilo 50. stavak 1. Uredbe br. 2868/95”)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/45

      Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2019. — Advance Magazine Publishers protiv EUIPO-a — Enovation Brands (VOGUE)
      (predmet T-346/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije VOGUE - Raniji verbalni žig Europske unije VOGA - Obustava upravnog postupka - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Pravilo 50. stavak 1. Uredbe br. 2868/95”)
      (2019/C 263/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Alkin, barrister i N. Hine, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Gája i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Enovation Brands, Inc. (Aventura, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: R. Almaraz Palmero, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. ožujka 2018. (predmet R 259/2017-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Enovation Brands i Advance Magazine Publishers.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 27. ožujka 2018. (predmet R 259/2017-4).

                  2.

                     EUIPO snosit će vlastite troškove te troškove društva Advance Magazine Publishers, Inc.

                  3.

                     Društvo Enovation Brands, Inc. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 268, 30. 7. 2018.


title: predmet T-357/18: Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — Luz Saúde protiv EUIPO-a — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije HOSPITAL DA LUZ — Raniji nacionalni figurativni žig clínica LALUZ — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/46

      Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — Luz Saúde protiv EUIPO-a — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ)
      (predmet T-357/18) (1)

      (Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije HOSPITAL DA LUZ - Raniji nacionalni figurativni žig clínica LALUZ - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 263/52)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Tužitelj: Luz Saúde, SA (Lisabon, Portugal) (zastupnici: G. Gentil Anastácio, P. Guerra e Andrade, M. Barros Silva i G. Moreira Rato, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i I. Ribeiro da Cunha i H. O’Neill, u svojstvu agenata)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Clínica La Luz, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: I. Temiño Ceniceros, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. travnja 2018. (predmet R 2084/2017-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Clínica La Luz i Luz Saúde.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Nalaže se društvu Luz Saúde, SA snošenje troškova.

         (1)  SL C 268, 30. 7. 2018.


title: predmet T-392/18: Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — Innocenti protiv EUIPO-a — Gemelli (Innocenti) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Innocenti — Raniji figurativni nacionalni žig i INNOCENTI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/47

      Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2019. — Innocenti protiv EUIPO-a — Gemelli (Innocenti)
      (predmet T-392/18) (1)

      (Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Innocenti - Raniji figurativni nacionalni žig i INNOCENTI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2019/C 263/53)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Innocenti SA (Lugano, Švicarska) (zastupnik: N. Ferretti, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, u svojstvu agenta)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Filippo Gemelli (Torino, Italija) (zastupnici: C. Renna, a zatim F. Canu, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. travnja 2018. (predmet R 2336/2010-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Filippa Gemellija i društva Innocenti.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Nalaže se društvu Innocenti SA snošenje vlastitih troškova, kao i troškova koje su u ovom postupku imali Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i Filippo Gemelli.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: predmet T-359/19: Tužba podnesena 14. lipnja 2019. — Daimler protiv Komisije

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/58

      Tužba podnesena 14. lipnja 2019. — Daimler protiv Komisije
      (predmet T-359/19)
      (2019/C 263/65)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: N. Wimmer, C. Arhold i G. Ollinger, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu pobijanu odluku C(2019) 2359 donesenu na temelju Uredbe (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (1), osobito članka 8. stavka 5. podstavka 2., od 3. travnja 2019. („pobijana odluka”), u dijelu u kojem se u članku 1. stavku 1. Odluke u vezi s Prilogom I. tablicom 1. i tablicom 2. u stupcu D utvrđuju prosječne specifične emisije CO2 te u stupcu I. uštede CO2 koje se postižu primjenom ekoloških inovativnih tehnologija; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi tužitelj navodi sljedeće tužbene razloge.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: povreda članka 12. stavka 1. podstavka 2. Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011 (2) u vezi s člankom 1. stavkom 3. Provedbene odluke (EU) 2015/158 (3)

                  2.

                  Drugi tužbeni zahtjev: povreda članka 12. stavka 1. podstavka 2. Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011 u vezi s člankom 1. stavkom 3. Provedbene odluke (EU) 2015/158 u vezi s člankom 6. stavkom 1. Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011
                  U okviru drugog tužbenog razloga navodi se da je tuženik povrijedio članak 12. stavak 1. podstavak 2. Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011 u vezi s člankom 1. stavkom 3. Provedbene odluke (EU) 2015/158 u vezi s člankom 6. stavkom 1. der Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011 jer je metodom ispitivanja koju je primijenio u okviru ad hoc provjere propustio provesti potrebno specifično pretkondicioniranje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: povreda članka 12. stavka 2. Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tuženik povrijedio članak 12. stavak 2. Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011 time što je odredio da se ne uzimaju u obzir eko-inovacije za prethodnu 2017. iako se odredbom izričito dopušta samo odluka da se ne uzmu u obzir za sljedeću godinu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje
                  U okviru četvrtog tužbenog razloga ističe se da je povrijeđeno tužiteljevo pravo na saslušanje u skladu sa zahtjevima općeg načela poštovanja prava obrane kao i sa zahtjevima iz članka 41. stavka 2. točke (a) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog: povreda obveze obrazlaganja
                  U okviru petog tužbenog razloga navodi se da Odluka nije obrazložena u skladu sa zahtjevima iz članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Tuženik se u pobijanoj odluci samo apstraktno osvrnuo na odstupanja u metodi ispitivanja, ali se nije izjasnio o pitanju, koje je presudno za odluku, zahtijeva li i u kojoj mjeri metoda ispitivanja specifično pretkondicioniranje i je li tuženik u Provedbenoj odluci (EU) 2015/158 odobrio takvu metodu ispitivanja.

         (1)  Uredba (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o utvrđivanju standardnih vrijednosti emisija za nove osobne automobile u okviru integriranog pristupa Zajednice smanjenju emisija CO2 iz lakih vozila (SL 2009., L 140, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15. svezak 10., str. 212.)

         (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 725/2011 od 25. srpnja 2011. o uspostavljanju postupka za odobravanje i certifikaciju inovativnih tehnologija za smanjenje emisija CO2 iz osobnih automobila sukladno Uredbi (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2011., L 194, str. 19.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 30., str. 42.)

         (3)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2015/158 оd 30. siječnja 2015. o odobrenju dvaju visokoučinkovitih alternatora proizvođača Robert Bosch GmbH kao inovativne tehnologije za smanjivanje emisija CO2 iz osobnih automobila u skladu s Uredbom (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2015., L 26, str. 31.)
      U okviru prvog tužbenog razloga ističe se da je tuženik povrijedio članak 12. stavak 1. podstavak 2. Provedbene uredbe (EU) br. 725/2011 u vezi s člankom 1. stavkom 3. Provedbene odluke (EU) 2015/158, time što je u okviru ad hoc provjere ušteda CO2 odstupio od odobrene metode ispitivanja te je primijenio neodgovarajući Willanov faktor.


title: predmet T-374/19: Tužba podnesena 20. lipnja 2019. — Wuhrer protiv Parlamenta

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/71

      Tužba podnesena 20. lipnja 2019. — Wuhrer protiv Parlamenta
      (predmet T-374/19)
      (2019/C 263/76)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Lina Wuhrer (Brescia, Italija) (zastupnik: M. Paniz, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi priopćenje Glavne uprave za financije Europskog parlamenta kojim je preuzeta Odluka br. 14/2018 od 12.7.2018. Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma Talijanske Republike) i/ili Odluka br. 6/2018 Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica (Vijeće predsjedništva Senata Talijanske Republike) i, u svakom slučaju,

                  —

                  poništi novo određivanje i izračun doživotne rente koji je utvrdio Europski parlament;

                  —

                  posljedično tomu, utvrdi i presudi da tužitelj ima pravo zadržati predmetnu doživotnu rentu u stečenim iznosima dospjelim na temelju propisa koji je prethodio Odluci br. 14/2018 Ureda predsjedništva Zastupničkog doma Talijanske Republike i/ili Odluci br. 6/2018 Vijeća predsjedništva Senata Talijanske Republike i naloži Europskom parlamentu da tužitelju isplati sve neopravdano zadržane iznose, uvećane za monetarnu revalvaciju i zakonske kamate počevši od datuma zadržavanja iznosa, i

                  —

                  naloži Europskom parlamentu da provede presudu koja će biti donesena i bez odgode ponovno u potpunosti utvrdi doživotnu rentu u inicijalnom iznosu te naknadi svu eventualnu štetu nastalu tužitelju.

                  —

                  u svakom slučaju, naložiti Parlamentu plaćanje troškova, odvjetničkih naknada uvećanih za PDV, pristojbe i paušalne iznose.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetu T-345/19, Santini/Parlament.


title: predmet T-367/19: Tužba podnesena 19. lipnja 2019. — Camerin protiv Komisije

text:
               12.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/36

      Tužba podnesena 19. lipnja 2019. — Camerin protiv Komisije
      (predmet T-367/19)
      (2019/C 270/38)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Laure Camerin (Bastia, Francuska) (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je njezina tužba dopuštena i osnovana;

                  —

                  slijedom toga djelomično poništi pobijanu odluku;

                  —

                  dosudi naknadu neimovinske štete prouzročene nizom PMO-ovih odluka i postupaka, koje treba razmotriti zajedno, i koju tužiteljica procjenjuje ex aequo et bono na iznos od 50 000 eura;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv odluke Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO) o izvršenju odluke o zapljeni koju je donio belgijski sud, kojom je zadržano pravo ponovnog ustezanja iznosa od 3 839,60 eura od mirovina koje treba isplatiti tužiteljici, potonja iznosi četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi žalbeni razlog temelji se na člancima 1. i 25. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, povredi članka 6. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) i postojanju pogreške u ocjeni. U tom pogledu, tužiteljica smatra da ne postoji nijedan razlog ni pravna osnova koji bi opravdali odluku PMO-a da nastavi ustezati više od dvije trećine njezine mirovine.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela zakonitosti i pravne sigurnosti. Prema mišljenju tužiteljice, Pravilnik je lex specialis koji ima prednost pred bilo kojim nacionalnim pravom: u području minimalnog prihoda tako postoje odredbe Pravilnika koje derogiraju kako opće europsko radno zakonodavstvo, tako i nacionalno radno zakonodavstvo.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela dobre uprave i brižnog postupanja, jer nisu ni na koji način obrazložene činjenice ili dokazi koji opravdavaju donošenje PMO-ove odluke o zadržavanju prava ponovnog ustezanja iznosa od 3 839,60 eura od mirovina koje treba isplatiti tužiteljici.

                  4.

                  Četvrti žalbeni razlog temelji se na povredi načela ravnopravnosti i nediskriminacije, među ostalim zbog toga što, ako se prihvati PMO-ovo tumačenje, minimalni prihod ovisi o zemlji u kojoj je dužnosnik prebivao.
                  Tužiteljica također traži naknadu neimovinske štete koju je navodno pretrpjela zbog nepravilnosti koje je PMO počinio i koje joj ne dopuštaju dostojanstven život.


title: predmet T-590/17: Presuda Općeg suda od 6. lipnja 2019. — EIB protiv Sirije („Arbitražna klauzula — Ugovor o zajmu ‚Water Supply Sweida Region’ br. 80212 — Neispunjenje ugovora — Povrat predujmljenih iznosa — Zatezne kamate — Postupak zbog ogluhe”)

text:
               19.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 280/38

      Presuda Općeg suda od 6. lipnja 2019. — EIB protiv Sirije
      (predmet T-590/17) (1)

      („Arbitražna klauzula - Ugovor o zajmu ‚Water Supply Sweida Region’ br. 80212 - Neispunjenje ugovora - Povrat predujmljenih iznosa - Zatezne kamate - Postupak zbog ogluhe”)
      (2019/C 280/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska investicijska banka (zastupnici: P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones i J. Shirran, a zatim F. Oxangoiti Briones, J. Klein i J. Shirran, agenti, uz asistenciju D. Artsa, odvjetnika i T. Cuswortha, solicitor)

         Tuženik: Sirijska Arapska Republika

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a kojim se traži da se Sirijskoj Arapskoj Republici naloži povrat iznosa koji se duguju u okviru ugovora o zajmu „Water Supply Sweida Region” br. 80212, uvećanih za zatezne kamate.

         Izreka

                  1)

                     Sirijskoj Arapskoj Republici nalaže se da Europskoj uniji, koju zastupa Europska investicijska banka (EIB), vrati iznos od 726 942,81 eura.

                  2)

                     Zatezne kamate obračunavat će se na iznose glavnice i na ugovorne kamate po godišnjoj stopi od 3,5 % od 25. kolovoza 2017. do isplate.

                  3)

                     Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  4)

                     Sirijskoj Arapskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 369, 30.10.2017.