title: Predmet C-183/14: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 9. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean protiv Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 167., 168., 179. i 213. — Prekvalifikacija od strane nacionalne porezne uprave transakcije kao gospodarske aktivnosti podvrgnute PDV-u — Načelo pravne sigurnosti — Načelo zaštite legitimnih očekivanja — Nacionalni propis koji ostvarivanje prava na odbitak podvrgava identifikaciji subjekta o kojem je riječ kao poreznog obveznika PDV-a i podnošenju obračuna tog poreza)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/10

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 9. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean protiv Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (Predmet C-183/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 167., 168., 179. i 213. - Prekvalifikacija od strane nacionalne porezne uprave transakcije kao gospodarske aktivnosti podvrgnute PDV-u - Načelo pravne sigurnosti - Načelo zaštite legitimnih očekivanja - Nacionalni propis koji ostvarivanje prava na odbitak podvrgava identifikaciji subjekta o kojem je riječ kao poreznog obveznika PDV-a i podnošenju obračuna tog poreza))
   (2015/C 294/12)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean

      Tuženik: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Izreka

               1.

               Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja ne protive se tomu da u okolnostima poput onih iz glavnog postupka nacionalna porezna uprava nakon porezne kontrole odluči transakcije podvrgnuti porezu na dodanu vrijednost i nametne plaćanje zateznih kamata, pod uvjetom da se ta odluka temelji na jasnim i preciznim pravilima i da praksa tog tijela nije bila takva da u predodžbi razumnog i obzirnog gospodarskog subjekta stvori razumno očekivanje o neprimjeni tog poreza na te transakcije, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri. Zatezne kamate primijenjene u takvim okolnostima moraju poštovati načelo proporcionalnosti.

               2.

               Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost u okolnostima poput onih iz glavnog postupka protivi se nacionalnom propisu na temelju kojega se pravo na odbitak PDV-a dugovanog ili plaćenog kao pretporez za robu i usluge uporabljene u okviru oporezovanih transakcija odbija poreznom obvezniku, koji ipak mora platiti porez koji je trebalo naplatiti, samo zbog toga što nije identificiran kao porezni obveznik PDV-a kad je obavio tu transakciju, i to tako dugo dok nije uredno identificiran kao porezni obveznik PDV-a i dok nije podnesen obračun dugovanog poreza.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-297/12: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije ( „Izvanugovorna odgovornost — Ugovor o javnim uslugama — Komisijino otkrivanje trećima podataka koji su navodno štetni za ugled tužitelja — Neimovinska šteta — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima” )

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/31

         Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-297/12) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Ugovor o javnim uslugama - Komisijino otkrivanje trećima podataka koji su navodno štetni za ugled tužitelja - Neimovinska šteta - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”))
   2014/C 421/42
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Lejeune i S. Delaude, agenti, uz asistenciju E. Petritsija, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za naknadu navodno pretrpljene štete zbog Komisijinog otkrivanja trećima, u njezinom dopisu od 3. srpnja 2007., nekih podataka koji se s jedne strane odnose na upravnu istragu Komisije u vezi s tužiteljem i s druge strane na Komisijinu politiku u području zapošljavanja osoblja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet T-275/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Drahtwerk St. Ingbert i dr. protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka”)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/63

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Drahtwerk St. Ingbert i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-275/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”))
   (2015/C 294/76)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Drahtwerk St. Ingbert GmbH (Sankt Ingbert, Njemačka); DWK Drahtwerk Köln GmbH (Köln, Njemačka); Kalksteingrube Auersmacher GmbH (Völklingen, Njemačka); Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Njemačka); Stahlguss Saar GmbH (Sankt Ingbert); i Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen) (zastupnici: S. Altenschmidt i H. Janssen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju A. Lukea i C. Maurera, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije (Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               3.

               Drahtwerk St. lngbert GmbH, DWK Drahtwerk Köln GmbH, Kalksteingrube Auersmacher GmbH, Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH, Stahlguss Saar GmbH i Zentralkokerei Saar GmbH snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               4.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-172/12 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. rujna 2013. — EI du Pont de Nemours and Company protiv Europske komisije, DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište kaučuka na bazi kloroprena — Dogovaranje cijena i podjela tržišta — Povreda članka 81. UEZ-a — Pripisivanje društvu majci protupravnog ponašanja počinjenog od strane podružnice — Zajednička kontrola od strane dvaju društava majki — Prevladavajući utjecaj — Solidarna odgovornost — Zastara — Opravdani interes)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/27

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. rujna 2013. — EI du Pont de Nemours and Company protiv Europske komisije, DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA
   (Predmet C-172/12 P) (1)

   (Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište kaučuka na bazi kloroprena - Dogovaranje cijena i podjela tržišta - Povreda članka 81. UEZ-a - Pripisivanje društvu majci protupravnog ponašanja počinjenog od strane podružnice - Zajednička kontrola od strane dvaju društava majki - Prevladavajući utjecaj - Solidarna odgovornost - Zastara - Opravdani interes)
   2013/C 344/46
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: EI du Pont de Nemours and Company (zastupnici: J. Boyce, solicitor i A. Lyle-Smythe, solicitor)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i A. Biolan, agenti), DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA (zastupnici: J. Boyce, solicitor i A. Lyle-Smythe, solicitor)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) EI du Pont de Nemours i dr. protiv Komisije (T-76/08) od 2. veljače 2012., kojom je Opći sud odbio tužbu za djelomično poništenje Odluke Komisije C(2007) 5910 final od 5. prosinca 2007. o postupku primjene članka 81. Ugovora o Europskoj zajednici i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (predmet COMP/F/38.629 — kaučuk na bazi kloroprena), u vezi sa zabranjenim sporazumom na tržištu kaučuka na bazi kloroprena u Europskom gospodarskom prostoru (EGP), kojim se utvrđuje podjela tržišta i dogovaranje cijena, te kojom je tužbom podredno zahtijevano smanjenje iznosa kazne izrečene tužitelju — Zajednički pothvat — Pripisivanje protupravnog ponašanja

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               EI du Pont de Nemours and Company nalaže se snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 194, 30.06.2012.


title: Predmet C-63/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 19. studenoga 2013. — Europska komisija protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Odluka 2011/866/EU — Godišnje usklađivanje primitaka od rada i mirovina službenika i drugih djelatnika Europske unije — Pravilnik o osoblju — Članak 65. Pravilnika — Metoda usklađivanja — Članak 3. Priloga XI. Pravilniku — Klauzula o izuzećima — Članak 10. Priloga XI. Pravilniku — Ozbiljno i naglo pogoršanje gospodarske i socijalne situacije — Usklađivanje koeficijenata ispravka — Članak 64. Pravilnika — Odluka Vijeća — Odbijanje prihvaćanja prijedloga Komisije)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 19. studenoga 2013. — Europska komisija protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-63/12) (1)

   (Tužba za poništenje - Odluka 2011/866/EU - Godišnje usklađivanje primitaka od rada i mirovina službenika i drugih djelatnika Europske unije - Pravilnik o osoblju - Članak 65. Pravilnika - Metoda usklađivanja - Članak 3. Priloga XI. Pravilniku - Klauzula o izuzećima - Članak 10. Priloga XI. Pravilniku - Ozbiljno i naglo pogoršanje gospodarske i socijalne situacije - Usklađivanje koeficijenata ispravka - Članak 64. Pravilnika - Odluka Vijeća - Odbijanje prihvaćanja prijedloga Komisije)
   2014/C 39/05
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Currall, D. Martin i J.-P. Keppenne, agenti)

      Intervenijent koji podržava tužitelja: Europski parlament (zastupnici: A. Neergaard i S. Seyr, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i J. Herrmann, agenti)

      Intervenijenti koji podržavaju tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, D. Hadroušek i J. Vláčil, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: V. Pasternak Jørgensen i C. Thorning, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i N. Graf Vitzthum, agenti), Kraljevina Španjolska (zastupnici: N. Díaz Abad i S. Centeno Huerta, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels i M. Bulterman, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: E. Jenkinson i J. Beeko, uz asistenciju R. Palmer, barrister

      Predmet

   Tužba za poništenje — Odluka Vijeća 2011/866/EU od 19. prosinca 2011. o prijedlogu Komisije za Uredbu Vijeća o usklađivanju, s učinkom od 1. srpnja 2011., primitaka od rada i mirovina službenika i drugih djelatnika Europske unije kao i koeficijenata ispravka koji se primjenjuju na te primitke od rada i mirovine (SL L 341, str. 54.) — Nepoštivanje metode godišnjeg usklađivanja primitaka od rada i mirovina službenika i drugih djelatnika Unije — Odbijanje usklađivanja koeficijenata ispravka koji se primjenjuju na mjesto rada — Zloupotreba ovlasti — Povreda članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju kao i članaka 1., 3. i 10. Priloga XI Pravilniku — Povreda načela „patere legem quam ipse fecisti” — Povreda načela jednakog postupanja — Nedostatak obrazloženja

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Kraljevina Španjolska, Kraljevina Nizozemska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske kao i Europski parlament snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 118 od 21.4.2012.


title: Predmet C-98/16: Tužba podnesena 17. veljače 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/25

         Tužba podnesena 17. veljače 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-98/16)
   (2016/C 145/31)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Roels i D. Triantafyllou)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da je donošenjem i održavanjem na snazi propisa kojim je predviđena povlaštena porezna stopa na legate u korist neprofitnih tijela sa sjedištem u drugim državama članicama EU-a/EGP-a uz uvjet uzajamnosti, Helenska Republika povrijedila obveze koje ima na temelju članka 63. UFEU-a i članka 40. Sporazuma o EGP-u;

               —

               naložiti Helenskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Propisom Helenske Republike predviđena je niža porezna stopa na legate u korist neprofitnih pravnih osoba (dobrotvornih, itd.). Međutim, niža porezna stopa se ne primjenjuje na legate u korist istih stranih pravnih osoba, osim ako i predmetne države povlašteno tretiraju legate u korist grčkih neprofitnih pravnih osoba (to jest, uz uvjet uzajamnosti).

               —

               Takvim se propisom provodi diskriminacija na štetu (neprofitnih) pravnih osoba iz drugih država članica EU-a (i iz EGP-a), koja predstavlja ograničenje slobodnog kretanja kapitala (članak 63. UFEU-a).

               —

               Takvo ograničenje nije obuhvaćeno izuzećima iz članka 65. UFEU-a.

               —

               To se ograničenje ne može opravdati rasterećenjem nacionalnog proračuna kroz djelovanje neprofitnih tijela (neprihvatljiv financijski razlog).

               —

               Konačno, načelom uzajamnosti ne može se opravdati povreda načela slobodnog kretanja kapitala diskriminacijom.


title: Predmet C-327/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2015. uputio Østre Landsret (Danska) – TDC A/S protiv Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/40

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2015. uputio Østre Landsret (Danska) – TDC A/S protiv Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet
   (Predmet C-327/15)
   (2015/C 294/52)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: TDC A/S

      Tuženici: Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Direktiva 2002/22/EZ od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) (1), uključujući članak 32., tomu da država članica utvrdi pravila prema kojima poduzetnik ne može podnijeti zahtjev protiv države članice za zasebnu naknadu neto troškova pružanja dodatnih obveznih usluga koje nisu obuhvaćene Poglavljem II. te direktive u slučaju kad poduzetnikova dobit od drugih usluga koje su obuhvaćene poduzetnikovim obvezama pružanja univerzalne usluge iz Poglavlja II te direktive premašuje gubitke povezane s pružanjem dodatnih obveznih usluga?

               2.

               Protivi li se Direktiva o univerzalnoj usluzi tomu da država članica utvrdi pravila koja poduzetnicima omogućuju podnošenje zahtjeva protiv države članice za naknadu neto troškova pružanja dodatnih obveznih usluga koje nisu obuhvaćene Poglavljem II. te direktive samo u slučaju ako su neto troškovi nerazuman teret za poduzetnike?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na drugo pitanje, može li država članica odlučiti da ne postoji nerazuman teret povezan s pružanjem dodatnih obveznih usluga koje nisu obuhvaćene Poglavljem II. te direktive ako je poduzetnik, u svojoj cjelini, ostvario dobitak od pružanja svih tih usluga u situaciji kada ima obvezu pružanja univerzalne usluge, uključujući pružanje usluga koje bi poduzetnik pružao čak i bez obveze pružanja univerzalne usluge?

               4.

               Protivi li se Direktiva o univerzalnoj usluzi tomu da država članica utvrdi pravila da se određeni poduzetnikovi neto troškovi povezani s pružanjem univerzalne usluge u skladu s Poglavljem II. te direktive moraju računati na temelju svih prihoda i troškova povezanih s pružanjem dotične usluge, uključujući prihod i one troškove koje bi poduzetnik također imao bez obveze pružanja univerzalne usluge?

               5.

               Ako se predmetna nacionalna pravila (vidjeti pitanja 1. do 4.) primjenjuju na dodatnu obveznu uslugu koja se mora pružati ne samo u Danskoj, nego u Danskoj i na Grenlandu, koji je na temelju Priloga II. UFEU-u prekomorska zemlja i područje, primjenjuju li se u tom slučaju odgovori na pitanja 1. do 4. i na dio zahtjeva koji se odnosi na Grenland, gdje su danske vlasti pružanje usluge povjerile poduzetniku s poslovnim nastanom u Danskoj koji na Grenlandu ne obavlja druge djelatnosti?

               6.

               Koji je utjecaj članka 107. stavka 1., članka 108. stavka 3. UFEU-a i Odluke Komisije od 20. prosinca 2011. o primjeni članka 106. stavka 2. UFEU-a na državne potpore u obliku naknade za pružanje javnih usluga koje se dodjeljuju određenim poduzetnicima kojima je povjereno obavljanje usluga od općeg gospodarskog interesa (2) za odgovore na pitanja 1. do 5.?

               7.

               Koji je utjecaj načela minimalnog narušavanja tržišnog natjecanja iz, među ostalim, članka 1. stavka 2., članka 3. stavka 2., uvodnih izjava 4., 18., 23., 26. i Dijela B Priloga IV. Direktivi o univerzalnoj usluzi za odgovore na pitanja 1. do 5.?

               8.

               Ako se odredbe Direktive o univerzalnoj usluzi protive nacionalnim sustavima na koje se upućuje u pitanjima 1., 2. i 4., imaju li te odredbe ili zabrane izravan učinak?

               9.

               Koje posebne čimbenike valja uzeti u obzir kod ocjenjivanja jesu li nacionalno vremensko ograničenje za prijave, kao što je to opisano u točki 3.17., i njihova primjena, usklađeni s načelima suradnje u dobroj vjeri, ekvivalentnosti i djelotvornosti prava EU?

      (1)  SL 2002. L 108, str. 51.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 3.

      (2)  SL 2012. L 7, str. 3.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 3., str. 289.


title: Predmet C-521/15: Tužba podnesena 29. rujna 2015. – Kraljevina Španjolska protiv Vijeća Europske unije

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/25

         Tužba podnesena 29. rujna 2015. – Kraljevina Španjolska protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-521/15)
   (2015/C 406/25)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (EU) 2015/1289 (1) od 13. srpnja 2015. o nametanju novčane kazne Španjolskoj za manipuliranje podacima o deficitu u Autonomnoj zajednici Valenciji ili

               —

               podredno, smanji iznos novčane kazne na način da je ograniči isključivo na razdoblja nakon 13. prosinca 2011., kada je stupila na snagu Uredba 1173/2011 (2) i

               —

               u svakom slučaju, tuženoj instituciji naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Povreda članka 8. stavka 3. Uredbe 1173/2011 i članka 2. stavaka 1. i 3. Odluke 2012/678/EU
       (3)
      zbog kršenja prava Kraljevine Španjolske na obranu. Prije otvaranja spisa provedena je istraga u sklopu postupka uspostavljenog Odlukom 2012/678/EU. Na taj način, dokazni i činjenični elementi prikupljeni tijekom posjeta koji ne ispunjavaju pretpostavke iz članka 2. stavka 3. upotrijebljeni su protivno pravu Španjolske na obranu.

      Povreda prava na dobru upravu u vezi sa sastavom istražiteljskog tima. Nije u skladu s načelom objektivne nepristranosti ako su iste osobe provodile prethodne postupke. Sastav tima uključivao je opravdan rizik pristranosti potvrđivanja kao i naknadnu pristranost s obzirom na ocjenu ozbiljnih i teških indicija koji su ispitani prije pokretanja istrage. Istražiteljski tim bio je pod utjecajem tih okolnosti što je objektivno narušilo njegovu nepristranost.

      Povreda članka 8. stavka 1. Uredbe 1173/2011 zbog neutvrđenosti činjenica o manipuliranju ili pogrešnom prikazivanju bitnih podataka o deficitu i dugu koje je država članica učinila namjerno ili zbog krajnje nepažnje. Kao prvo, činjenice ne potvrđuju zaključak o manipuliranju ili pogrešnom prikazivanju statističkih podataka, nego je riječ samo o reviziji podataka o deficitu i dugovima koja je jasno i na odgovarajući način objašnjena. Kao drugo, podaci koji su predmet navodnog manipuliranja uopće nisu relevantni za izvršavanje ovlasti nadzora koju institucije Unije imaju sukladno člancima 121. i 126. UFEU-a. Na kraju, ne može se ocijeniti da ponašanje Španjolske predstavlja krajnju nepažnju jer su upravo španjolska tijela vlasti otkrila pogrešku te su o tome odmah obavijestila Komisiju i postupila s najvećom dužnom pažnjom i brzinom.

      Neproporcionalnost sankcije u odnosu na referentni vremenski okvir za izračun. Razdoblje koje je predmet sankcije ograničeno je na podatke sadržane u obavijestima počevši od 2012., u dijelu u kojem se odnosi na činjenice nastale nakon 13. prosinca 2011., to jest od dana stupanja na snagu Uredbe 1173/2011. Stoga, referentni iznos treba ograničiti na podatke koji se odnose na račune koji su proknjiženi 2011.

      (1)  SL L 198, str. 19.

      (2)  Uredba (EU) br. 1173/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju (SL L 306, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 236.)

      (3)  Delegirana odluka Komisije 2012/678/EU od 29. lipnja 2012. o istragama i novčanim kaznama povezanima s manipuliranjem statistikama kako je navedeno u Uredbi (EU) br. 1173/2011 Europskog parlamenta i Vijeća o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju (SL L 306, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 163.)


title: Predmet C-381/15: Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Zamora – Španjolska) – Javier Ángel Rodríguez Sánchez protiv Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/31

         Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Zamora – Španjolska) – Javier Ángel Rodríguez Sánchez protiv Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)
   (Predmet C-381/15) (1)

   (2017/C 112/42)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet C-621/11 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 18. srpnja 2013. — New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, ranije New Yorker SHK Jeans GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE (Žalba — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice FISHBONE — Postupak povodom prigovora — Raniji nacionalni verbalni žig FISHBONE BEACHWEAR — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Uzimanje u obzir dodatnih dokaza koji nisu podneseni u utvrđenom roku — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 42. stavci 2. i 3. i članak 76. stavak 2. — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 22. stavak 2.)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/9

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 18. srpnja 2013. — New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, ranije New Yorker SHK Jeans GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE
   (Predmet C-621/11 P) (1)

   (Žalba - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice FISHBONE - Postupak povodom prigovora - Raniji nacionalni verbalni žig FISHBONE BEACHWEAR - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Uzimanje u obzir dodatnih dokaza koji nisu podneseni u utvrđenom roku - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 42. stavci 2. i 3. i članak 76. stavak 2. - Uredba (EZ) br. 2868/95 - Pravilo 22. stavak 2.)
   2013/C 260/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, ranije New Yorker SHK Jeans GmbH (zastupnik: V. Spitz, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE

      Predmet

   Žalba na presudu Općeg suda (šesto vijeće) od 29. rujna 2011., New Yorker SHK Jeans protiv OHIM-a (T-415/09), kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje podnositelja prijave verbalnog žiga FISHBONE za proizvode razvrstane u razrede 18 i 25, protiv odluke R 1051/2008-1 prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 30. srpnja 2009. kojom je djelomično odbijena žalba na odluku Odjela za prigovore kojom se djelomično odbija registracija navedenog žiga povodom prigovora nositelja nacionalnog žiga FISHBONE BEACHWEAR, za proizvode razvrstane u razred 25, kao i nacionalnog znaka Fishbone rabljenog u poslovanju — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Uzimanje u obzir dodatnih dokaza

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet T-318/15: Tužba podnesena 17. lipnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a (TRIPLE BONUS)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/35

         Tužba podnesena 17. lipnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a (TRIPLE BONUS)
   (Predmet T-318/15)
   (2015/C 262/48)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luksemburg) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „TRIPLE BONUS” – prijava za registraciju br. 12 013 629

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 15. travnja 2015. u predmetu R 1648/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-587/15: Tužba podnesena 12. listopada 2015. – Rose Vision protiv Komisije

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/73

         Tužba podnesena 12. listopada 2015. – Rose Vision protiv Komisije
   (Predmet T-587/15)
   (2015/C 398/86)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Rose Vision, S.L. (Pozuelo de Alarcón, Španjolska) (zastupnik: J. Marín López, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               kao prvo, na temelju članka 263. UFEU-a poništi Odluku Komisije C(2015) 5449 final od 28. srpnja 2015. o naplati iznosa koji duguje društvo Rose Vision, S.L., u visini od 5 35  613,20 eura, uvećanog za kamate,

               —

               kao drugo, na temelju članka 272. UFEU-a utvrdi da je Komisija povrijedila članak II.14 stavak 1. točku (a) i članak II.22 stavak 5. Općih uvjeta FP7 u pogledu konačnih izvješća o revizijama 11-INFS-025 i 11-BA119-016 koje su provedene u odnosu na društvo Rose Vision u okviru njegova sudjelovanja u projektima „Support action to the Integral Satcon Initiative (sISI)”, „Implementing cooperation on Future Internet and ICT Components between Europe and Latin America (FIRST)”, „Supporting the future of the NEM European Technology Platform (FutureNEM)”, „Support Action for the NEM European Technology Platform (4NEM)” i „Structural Funds for Regional Research Advancement (SFERA)”;

               —

               kao treće, na temelju članka 272. UFEU-a utvrdi da su konačno izvješće o reviziji 11-INFS-025 i izvješće o reviziji 11-BA119-016, koje su provedene protivno članku II.14 stavku 1. točki (a) Općih uvjeta FP7, u ugovornom smislu ništava, nevaljana i bez pravnog učinka;

               —

               kao četvrto, na temelju članka 272. UFEU-a, a u vezi s člankom 340. stavkom 1. UFEU-a, utvrdi da društvo Rose Vision Komisiji ne duguje iznos od 5 35  613,20 eura, uvećan za kamate, koji je naveden u Odluci Komisije C(2015) 5449 final od 28. srpnja 2015.;

               —

               kao peto, na temelju članka 272. UFEU-a, a u vezi s člankom 340. stavkom 1. UFEU-a, naloži Komisiji da ispuni nepodmirene obveze prema društvu Rose Vision na ime njegova sudjelovanja u FP7 projektima koje trenutno iznose 1 95  571,13 eura za Komisijine projekte sISI, FIRST, FutureNEM, 4NEM i SFERA, odnosno 2 17  729,37 eura, uvećanih za eventualne buduće obveze, za projekte E-Sponder i MaPEer SME Europskog istraživačkog vijeća. Oba iznosa su privremena i treba ih preciznije izračunati u kasnijem stadiju ovog postupka te ih u svakom slučaju treba uvećati za kamate predviđene u članku II. 5. stavku 5. Općih uvjeta FP7; i

               —

               kao šesto, na temelju članka 272. UFEU-a, a u vezi s člankom 340. stavcima 1. i 2. UFEU-a, naložiti Komisiji da društvu Rose Vision naknadi ugovornu štetu nastalu zbog povrede članka II.14 stavka 1. točke (a), članka II.22 stavka 5. i članka II.5 stavka 3. točke (d) Općih uvjeta FP7, te izvanugovornu štetu nastalu svrstavanjem društva Rose Vision na razinu upozoravanja W2 sustava ranog upozoravanja (EWS), u iznosu koji je naveden u točki 114. ove tužbe, odnosno u nekom drugom iznosu koji Opći sud ocijeni primjerenim ex aequo et bono.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su konačno izvješće o reviziji 11-INFS-025 od 9. listopada 2012. i konačno izvješće o reviziji 11-BA119-016 od 22. travnja 2013. protivni članku II.4. stavku 1. točki (a) Općih uvjeta FP7 jer je u njima ocijenjeno da troškovi društva Rose Vision nisu prihvatljivi jer nije riječ o stvarnim troškovima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su konačno izvješće o reviziji 11-INFS-025 od 9. listopada 2012. i konačno izvješće o reviziji 11-BA119-016 od 22. travnja 2013. protivna članku II.22 stavku 5. Općih uvjeta FP7.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da Komisijina obustava plaćanja društvu Rose Vision u odnosu na sve projekte Sedmog okvirnog programa u kojima ono sudjeluje i obustava plaćanja koju je prihvatilo Europsko istraživačko vijeće kao posljedicu Komisijine odluke o obustavi, predstavljaju povredu članka II.5 stavka 3. točke (d) Općih uvjeta FP7.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je aktiviranje razine upozoravanja W2 sustava EWS u odnosu na društvo Rose Vision pravno neutemeljeno, s obzirom na kriterij prihvaćen u presudi Općeg suda od 22. travnja 2012., T-320/09, Planet/Komisija.


title: Predmet T-304/12: Presuda Općeg suda od 16. siječnja 2014. — Message Management protiv OHIM-a — Absacker (ABSACKER of Germany) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za figurativni žig Zajednice ABSACKER of Germany — Raniji nacionalni figurativni žig ABSACKER — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/35

         Presuda Općeg suda od 16. siječnja 2014. — Message Management protiv OHIM-a — Absacker (ABSACKER of Germany)
   (Predmet T-304/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za figurativni žig Zajednice ABSACKER of Germany - Raniji nacionalni figurativni žig ABSACKER - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 52/64
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Message Management GmbH (Wiesbaden, Njemačka) (zastupnik: C. Konle, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Absacker GmbH (Köln, Njemačka)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. ožujka 2012. (predmet R 1028/2011-1), koja se tiče postupka povodom prigovora između Absacker GmbH i Message Management GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Message Management GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet C-310/14: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hovioikeus – Finska) – Nike European Operations Netherlands BV protiv Sportland Oy, u likvidaciji (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 1346/2000 — Članci 4. i 13. — Stečajni postupak — Štetne radnje — Tužba radi povrata uplata izvršenih prije datuma otvaranja stečajnog postupka — Zakon države članice o otvaranju stečajnog postupka — Zakon druge države članice koji uređuje predmetnu radnju — Zakon koji ne dopušta „u tom slučaju, ni na koji način, osporiti tu radnju” — Teret dokazivanja)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/10

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hovioikeus – Finska) – Nike European Operations Netherlands BV protiv Sportland Oy, u likvidaciji
   (Predmet C-310/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 1346/2000 - Članci 4. i 13. - Stečajni postupak - Štetne radnje - Tužba radi povrata uplata izvršenih prije datuma otvaranja stečajnog postupka - Zakon države članice o otvaranju stečajnog postupka - Zakon druge države članice koji uređuje predmetnu radnju - Zakon koji ne dopušta „u tom slučaju, ni na koji način, osporiti tu radnju” - Teret dokazivanja))
   (2015/C 406/10)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Helsingin hovioikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nike European Operations Netherlands BV

      Tuženik: Sportland Oy, u likvidaciji

      Izreka

               1.

               Članak 13. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku treba tumačiti na način da je njegova primjena, vodeći računa o svim okolnostima ovog slučaja, uvjetovana time da se radnja o kojoj je riječ ne može pobijati na osnovi prava primjenjivog na tu radnju (lex causae).

               2.

               U svrhu primjene članka 13. Uredbe br. 1346/2000 i u slučaju kada se protivnik zahtjeva za ništavost, pobojnost ili nemogućnost izvršenja neke radnje poziva na odredbu zakona primjenjivog na tu radnju (lex causae) prema kojoj se ta radnja može pobijati samo u okolnostima predviđenima tom odredbom, na tom je protivniku da se pozove na nepostojanje tih okolnosti te da o tome pruži dokaz.

               3.

               Članak 13. Uredbe br. 1346/2000 treba tumačiti na način da pojmovi „te se radnje ne smiju [...], ni na koji način, osporiti” podrazumijevaju, osim odredaba zakona primjenjivog na tu radnju (lex causae) koje se primjenjuju u području stečajnog prava, sve odredbe i opća načela tog prava.

               4.

               Članak 13. Uredbe br. 1346/2000 treba tumačiti na način da protivnik zahtjeva za ništavost, pobojnost ili nemogućnost izvršenja neke radnje treba dokazati da zakon primjenjiv na tu radnju (lex causae), u svojoj cijelosti, ne dopušta pobijanje spomenute radnje. Nacionalni sud kojemu je podnesen takav zahtjev ne može smatrati da je na podnositelju zahtjeva da pruži dokaz o postojanju odredbe ili načela spomenutog zakona na temelju kojih se ta radnja može pobijati, osim kada taj sud smatra da je protivnik pobijanja u početku u pogledu pravila uobičajeno primjenjivih prema nacionalnom postupovnom pravu doista utvrdio da je spomenuta radnja, na temelju istog zakona, nepobojna.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014.


title: Predmet C-658/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hannover (Njemačka) 12. prosinca 2013. — Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner protiv TUIfly GmbH

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hannover (Njemačka) 12. prosinca 2013. — Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-658/13)
   2014/C 85/20
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Wilhelm Spitzner i Maria-Luise Spitzner

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 tumačiti na način da izvanredna okolnost koja utječe na kašnjenje leta predstavlja izvanrednu okolnost i za potrebe drugog povezanog leta u smislu navedenog propisa, ukoliko izvanredna okolnost dovodi do kašnjenja kasnijeg leta samo zbog poslovne organizacije zračnog prijevoznika?

               2.

               Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 tumačiti na način da se pojam „mogućnost izbjegavanja” ne odnosi samo na izvanredne okolnosti kao takve, već i na kašnjenje ili otkazivanje leta koje su one prouzrokovale?

               3.

               Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 tumačiti na način da se od zračnih prijevoznika koji svoje letove organiziraju u tzv. sustavu rotacije može zahtijevati da uračunaju neki minimalni vremenski period između letova čije trajanje odgovara vremenskom razdoblju utvrđenom u članku 6. stavak 1. točke (a) do(c) Uredbe (EZ) 261/2004.?

               4.

               Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 tumačiti na način da se od zračnih prijevoznika koji svoje letove organiziraju u tzv. sustavu rotacije može zahtijevati da putnike čiji let zbog izvanredne okolnosti već znatno kasni uopće ne ukrcaju ili da ih kasnije ukrcaju kako bi se izbjeglo kašnjenje povezanih letova?

      (1)  SL L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.).


title: Predmet C-479/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. rujna 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Julia Markmann i dr. protiv TUIfly GmbH

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. rujna 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Julia Markmann i dr. protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-479/16)
   (2016/C 475/15)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Julia Markmann, Rene Markmann, Emilia Markmann, Jana Markmann

      Tuženik: TUIfly GmbH
   Predmet je brisan iz upisnika Suda na temelju odluke Suda od 11. listopada 2016.


title: Predmet T-348/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Yanukovych protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Uvrštavanje imena tužitelja — Obveza obrazlaganja — Pravni temelj — Prava obrane — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Zlouporaba ovlasti — Nepoštovanje kriterija uvrštavanja na popis — Očita pogreška u ocijeni — Pravo vlasništva”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/36

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Yanukovych protiv Vijeća
   (Predmet T-348/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje imena tužitelja - Obveza obrazlaganja - Pravni temelj - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Zlouporaba ovlasti - Nepoštovanje kriterija uvrštavanja na popis - Očita pogreška u ocijeni - Pravo vlasništva”))
   (2016/C 402/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Donetsk, Ukrajina) (zastupnici: T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, J. Hage, K. Howard, barristers, i C. Kennedy, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku E. Finnegan i J.-P. Hix, zatim J.-P. Hix i P. Mahnič Bruni, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: D. Gauci i S. Bartelt, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojom se, kao prvo, traži poništenje Odluke, Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 66, str. 26.), i Uredbe Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. (SL L 66, str. 1.) o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini, kako su izmijenjene Provedbenom odlukom Vijeća 2014/216/ZVSP od 14. travnja 2014. o provedbi Odluke 2014/119 (SL L 111, str. 91.) i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 381/2014 od 14. travnja 2014. o provedbi Uredbe br. 208/2014 (SL L 111, str. 33.), kao drugo, poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/143 od 29. siječnja 2015. o izmjeni Odluke 2014/119 (SL 2015, L 24, str. 16.), i Uredbe Vijeća (EU) 2015/138 od 29. siječnja 2015. o izmjeni Uredbe (EU) br. 208/2014 (SL 2015, L 24, str. 1.),i kao treće, poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP (SL 2015, L 62, str. 25.), i poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 (SL 2015, L 62, str. 1.), u dijelu u kojem je tužiteljevo ime uvršteno odnosno zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

      Izreka

               1.

               Odluka Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini kako je izmijenjena Provedbenom odlukom Vijeća 2014/216/ZVSP od 14. travnja 2014. o provedbi Odluke 2014/119 i Uredba Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 381/2014 od 14. travnja 2014. o provedbi Uredbe br. 208/2014 poništavaju se u dijelu u kojem je na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja upisan Oleksandr Viktorovych Yanukovych, do stupanja na snagu Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Nalaže se Vijeću Europske unije snošenje, osim vlastitih, i troškova O. V. Yanukovycha, kad je riječ o zahtjevu za poništenje podnesenom u tužbi.

               4.

               O. V. Yanukovychu nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Vijeća kad je riječ o zahtjevu za poništenje podnesenom u podnesku o prilagodbi tužbenog zahtjeva.

               5.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet C-478/14: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale ordinario di Cagliari – Italija) – kazneni postupak protiv Roberta Siddua (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika — Identična prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Sloboda pružanja usluga — Igre na sreću — Nacionalni propisi — Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova — Novi poziv na nadmetanje — Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija — Ograničenje — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/5

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale ordinario di Cagliari – Italija) – kazneni postupak protiv Roberta Siddua
   (Predmet C-478/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika - Identična prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Sloboda pružanja usluga - Igre na sreću - Nacionalni propisi - Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova - Novi poziv na nadmetanje - Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija - Ograničenje - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost))
   (2015/C 127/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Roberto Siddu

      Izreka

   Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja te djelotvornosti treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom zakonu poput onoga u glavnom postupku koji predviđa organizaciju novog poziva na nadmetanje za koncesije kraćeg trajanja od prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova koncesija.

      (1)  SL C 7, 12.1.2015.


title: Predmet T-327/11: Rješenje Općeg suda od 20. svibnja 2015. – Vinci Energies Schweiz protiv OHIM-a – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993) („Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/11

         Rješenje Općeg suda od 20. svibnja 2015. – Vinci Energies Schweiz protiv OHIM-a – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993)
   (Predmet T-327/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   (2015/C 228/12)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Vinci Energies Schweiz AG (Zürich, Švicarska) (zastupnik: M. Graf, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: u početku G. Schneider, a zatim G. Schneider i D. Botis, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Accentro Real Estate AG, ranije Estavis AG (Berlin, Njemačka) (zastupnici: u početku T. Wieland, a zatim T. Wieland i S. Müller, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. ožujka 2011. (predmet R 231/2010-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Vinci Energies Schweiz AG i Estavis AG.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Tužitelj snosit će vlastite troškove kao i troškove tuženika.

               3.

               Intervenijet snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 269, 10.9.2011.


title: Predmet C-577/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. studenoga 2016. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. studenoga 2016. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-577/16)
   (2017/C 063/18)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. u vezi s Prilogom I. Direktivi 2003/87/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice tumačiti na način da proizvodnja polimera i osobito polimera polikarbonata u postrojenjima s proizvodnim kapacitetom većim od 100 tona na dan potpada pod tamo navedenu djelatnost proizvodnje voluminoznih organskih kemikalija krekingom, reformingom, djelomičnom ili potpunom oksidacijom ili sličnim postupkom?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje, ima li operator takvog postrojenja pravo na besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju izravne primjene odredaba Direktive 2003/87/EZ i Odluke Komisije 2011/278/EU (2), kada u skladu s nacionalnim pravom besplatna dodjela emisijskih jedinica nije moguća samo zato što predmetna država članica u područje primjene zakona kojim je prenijela Direktivu 2003/87/EZ nije uključila postrojenja za proizvodnju polimera i ta postrojenja samo zbog toga ne mogu sudjelovati u trgovanju emisijama?

      (1)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ, SL, L 275, str. 32. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)

      (2)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 130, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.)


title: Predmet T-603/13: Rješenje Općeg suda od 24. lipnja 2014. – Léon Van Parys protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Carinska unija — Zahtjev Komisije belgijskim tijelima da dostave dodatne podatke — Dopis kojim se izvješćuje tužitelja o tom zahtjevu — Akt koji se može pobijati — Nedopuštenost” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/62

         Rješenje Općeg suda od 24. lipnja 2014. – Léon Van Parys protiv Komisije
   (Predmet T-603/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Carinska unija - Zahtjev Komisije belgijskim tijelima da dostave dodatne podatke - Dopis kojim se izvješćuje tužitelja o tom zahtjevu - Akt koji se može pobijati - Nedopuštenost”))
   2014/C 315/104
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Firma Léon Van Parys (Anvers, Belgija) (zastupnici: P. Vlaemminck, B. Van Vooren i R. Verbeke, avocats)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros, B.-R. Killmann i M. van Beek, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje dopisa Komisije od 16. rujna 2013. kojim zahtijeva od belgijske uprave za carine i trošarine dodatne podatke i dopisa Komisije od istog dana kojim izvješćuje tužitelja o tom zahtjevu i o produljenju roka za obradu sukladno članku 907. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. godine o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 253, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.) te, s druge srane, zahtjev da se utvrdi da je članak 909. Uredbe br. 2454/93 proizveo pravne učinke u odnosu na tužitelja temeljem presude Općeg suda od 19. ožujka 2013., Firma Van Parys/Komisija (T-324/10).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao nedopuštena.

               2.

               Tužitelj Firma Leon Van Parys snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Spojeni predmeti C-568/14 do C-570/14: Rješenje Suda (peto vijeće) od 26. listopada 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona – Španjolska) – Ismael Fernández Oliva protiv Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia protiv Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales protiv Banco Popular Español SA (C-570/14) (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 93/13/EEZ — Članak 99. Poslovnika Suda — Ugovori između prodavatelja robe i pružatelja usluga i potrošača — Hipotekarni ugovori — Klauzula o najnižoj kamatnoj stopi — Kolektivni postupak — Pojedinačni postupak koji ima isti predmet — Privremene mjere)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/4

         Rješenje Suda (peto vijeće) od 26. listopada 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Španjolska) – Ismael Fernández Oliva protiv Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia protiv Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales protiv Banco Popular Español SA (C-570/14)
   (Spojeni predmeti C-568/14 do C-570/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 93/13/EEZ - Članak 99. Poslovnika Suda - Ugovori između prodavatelja robe i pružatelja usluga i potrošača - Hipotekarni ugovori - Klauzula o najnižoj kamatnoj stopi - Kolektivni postupak - Pojedinačni postupak koji ima isti predmet - Privremene mjere))
   (2017/C 063/06)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ismael Fernández Oliva (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales (C-570/14)

      Tuženici: Caixabank SA (C-568/14), Catalunya Banc SA (C-569/14), Banco Popular Español SA (C-570/14)

      Izreka

   Članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13 od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima valja tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, koji sucu koji postupa povodom pojedinačne tužbe potrošača kojom se želi utvrditi nepoštenost odredbe ugovora koji je sklopio s prodavateljem robe ili pružateljem usluga ne dopušta da po službenoj dužnosti usvoji privremene mjere, u vremenu koje smatra potrebnim, s obzirom na to da čeka donošenje konačne odluke u postupku povodom udružne tužbe koji je u tijeku, a čije rješenje može biti od značaja za postupak povodom pojedinačne tužbe, kada su takve mjere nužne kako bi zajamčile punu učinkovitost buduće sudske odluke o postojanju prava istaknutih na temelju Direktive 93/13.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet T-671/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Bayerische Motoren Werke protiv Komisije

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/30

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Bayerische Motoren Werke protiv Komisije
   (Predmet T-671/14)
   (2014/C 439/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bayerische Motoren Werke AG (München, Njemačka) (zastupnici: M. Rosenthal, G. Drauz i M. Schütte, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku od 9. srpnja 2014. u predmetu SA.32009 (2011/C) sukladno članku 263. stavku 4. UFEU-a, u dijelu u kojem je iznos (2 8 2 57  273 eura) zatražene potpore u iznosu od 4 5 2 57  273 eura, koji premašuje iznos od 17 milijuna eura, proglašen nespojivim s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno poništi odluku od 9. srpnja 2014. u predmetu SA.32009 (2011/C) sukladno članku 263. stavku 4. UFEU-a u dijelu u kojem je sukladno članku 6. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 800/2008 (1) iznos od 22,5 milijuna eura, izuzet od obveze prijave, proglašen nespojivim s unutarnjim tržištem;

               —

               sukladno članku 87. Poslovnika Općeg suda tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 3. UFEU-a

                           —

                           Tužitelj navodi da je tuženik povrijedio članak 108. stavak 3. UFEU-a, jer nije ispunio svoju obvezu pažljivog i nepristranog ispitivanja i jer je time očito pogrešno potvrdio da se obavijest o temeljitom ispitivanju velikih investicijskih projekata primjenjuje u cijelosti.

                           —

                           Tužitelj dalje navodi da u slučaju točne procjene položaja tužitelja na tržištu ne bi smjelo doći do temeljitog ispitivanja. Provođenje temeljitog ispitivanja bez prethodnog određivanja položaja na tržištu i na tom utemeljeno nejednako postupanje prema tužitelju, predstavljaju očitu pogrešku u ocjeni.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a

                           —

                           Tužitelj nadalje tvrdi da je tuženik povrijedio članak 107. stavak 3. točku (c) UFEU-a jer je očito pogrešno ograničio učinak poticaja i razmjernosti potpore na ex ante procijenjenu razliku u troškovima između Münchena i Leipziga u iznosu od 17 milijuna eura.

                           —

                           Tužitelj u tom smislu navodi da tuženikovo automatsko provođenje temeljitog ispitivanja na temelju te razlike u troškovima predstavlja očitu pogrešku u ocjeni, zbog čega je bilo onemogućeno ispravno korištenje diskrecijskog prava osobito prilikom ispitivanja razmjernosti i učinaka potpore.

               3.

               Podredni tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 3. UFEU-a i Uredbe br. 800/2008

                           —

                           Tužitelj podredno tvrdi da je tuženik povrijedio članak 108. stavak 3. UFEU-a i Uredbu br. 800/2008 jer je na očito pogrešan način Saveznoj Republici Njemačkoj zabranio dodjeljivanje tužitelju potpore iz odobrenog programa potpora Investitionszulagengesetz (zakon o investicijskim potporama) u iznosu koji je niži od praga prijave od 22,5 milijuna eura.

                           —

                           Tužitelj smatra da to ograničavanje visine potpore ispod praga prijave predstavlja očitu pogrešku u ocjeni, pri čemu je tuženik prekoračio svoju ovlast i protupravno diskriminirao tužitelja u odnosu na primatelje potpora koji su primili iznos od 22,5 milijuna eura koji je izuzet od obveze prijave.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 800/2008 od 6. kolovoza 2008. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora sukladnima sa zajedničkim tržištem u primjeni članaka 87. i 88. Ugovora (Uredba o općem skupnom izuzeću) (SL L 214, str. 3) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 159.)


title: Predmet F-28/12: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 25. lipnja 2013. — Marcuccio protiv Komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/31

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 25. lipnja 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-28/12) (1)

   2013/C 252/93

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 174 od 16.6.2012., str. 31.


title: Predmet C-401/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2014. uputio Tribunal de première instance de Namur (Belgija) – Bernard Leloup protiv État belge

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2014. uputio Tribunal de première instance de Namur (Belgija) – Bernard Leloup protiv État belge
      (Predmet C-401/14)
      (2015/C 016/25)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal de première instance de Namur

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Bernard Leloup

         Tuženik: État belge
      Rješenjem od 11. studenoga 2014. Sud je odredio brisanje predmeta.


title: Predmet T-846/14: Tužba podnesena 29. prosinca 2014. – Spokey protiv OHIM-a – Leder Jaeger (SPOKEY)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/52

         Tužba podnesena 29. prosinca 2014. – Spokey protiv OHIM-a – Leder Jaeger (SPOKEY)
   (Predmet T-846/14)
   (2015/C 065/70)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Spokey sp. z o.o. (Katowice, Poljska) (zastupnik: B. Matusiewicz-Kulig, odvjetnica)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Leder Jaeger GmbH (Siegen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „SPOKEY” – žig Zajednice br. 6 7 77  312

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. listopada 2014. u predmetu R 525/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               prema potrebi preinači pobijanu odluku u dijelu u kojem se odnosi na određene proizvode iz razreda 18;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b), članka 75. i članka 76. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravila 50. Uredbe Komisije br. 2868/95.


title: Predmet T-287/13: Presuda Općeg suda od 13. veljače 2015. – Husky CZ protiv OHIM-a – Husky of Tostock (HUSKY) („Žig Zajednice — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Zajednice HUSKY — Stvarna uporaba žiga — Djelomični opoziv — Produljenje roka — Pravilo 71. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Prevođenje na jezik postupka”)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/25

      Presuda Općeg suda od 13. veljače 2015. – Husky CZ protiv OHIM-a – Husky of Tostock (HUSKY)
      (Predmet T-287/13) (1)

      ((„Žig Zajednice - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Zajednice HUSKY - Stvarna uporaba žiga - Djelomični opoziv - Produljenje roka - Pravilo 71. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Prevođenje na jezik postupka”))
      (2015/C 107/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Husky CZ s.r.o. (Prague, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Geroulakos i I. Harrington, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a,: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Ujedinjena Kraljevina)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. ožujka 2013. (predmet R 748/2012-1), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Husky CZ s.r.o. i Husky of Tostock Ltd.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se Husky CZ s.r.o. snošenje troškova.

         (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-666/14: Tužba podnesena 16. rujna 2014. – Monster Energy protiv OHIM-a (GREEN BEANS)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/29

         Tužba podnesena 16. rujna 2014. – Monster Energy protiv OHIM-a (GREEN BEANS)
   (Predmet T-666/14)
   (2015/C 127/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Monster Energy Company (Corona, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: P. Brownlow, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „GREEN BEANS” – prijava za registraciju br. 11 410 801

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. prosinca 2013. u predmetu R 1530/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i točke (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-79/15: Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Olympus Medical Systems protiv OHIM-a (3D) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice 3D — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/17

         Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Olympus Medical Systems protiv OHIM-a (3D)
   (Predmet T-79/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice 3D - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 059/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Olympus Medical Systems Corp. (Tokio, Japan) (zastupnici: A. Ebert-Weidenfeller i C. Opatz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: K. Doherty i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. prosinca 2014. (predmet R 1708/2014-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka 3D kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Olympus Medical Systems Corp. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet T-673/15: Tužba podnesena 19. studenoga 2015. – Guardian Europe protiv Europske unije

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/23

         Tužba podnesena 19. studenoga 2015. – Guardian Europe protiv Europske unije
   (Predmet T-673/15)
   (2016/C 059/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Guardian Europe Sàrl (Bertrange, Luksemburg) (zastupnici: F. Louis, lawyer, i C. O’Daly, Solicitor)

      Tuženici: Europska unija, koju predstavljaju Europska komisija i Sud Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               (1) naloži da se tužitelju naknadi sljedeća šteta koja mu je uzrokovana time što Opći sud nije donio odluku u razumnom roku: (a) troškovi jamstva u iznosu od 936 000 eura; (b) oportunitetni troškovi/izgubljena dobit u iznosu od 1 671,000 eura; i (c) neimovinska šteta u iznosu od 14,8 milijuna eura;

               —

               (2) naloži naknadu kamata na iznose koji se zahtijevaju gore pod točkom 1., u mjeri u kojoj je to potrebno, po prosječnoj kamatnoj stopi koju je Europska središnja banka u relevantnom trenutku primjenjivala na svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda;

               —

               (3) naloži da se tužitelju naknadi šteta uzrokovana time što su Komisija i Opći sud povrijedili načelo jednakog postupanja, konkretnije sljedeći iznosi: (a) troškovi jamstva u iznosu od 1 547,000 eura; (b) oportunitetni troškovi/izgubljena dobit u iznosu od 9 292,000 eura; i (c) neimovinska šteta u iznosu od 14,8 milijuna eura;

               —

               (4) naloži naknadu kamata na iznose koji se zahtijevaju gore pod točkom 3., u mjeri u kojoj je to potrebno, po prosječnoj kamatnoj stopi koju je Europska središnja banka u relevantnom trenutku primjenjivala na svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda; i

               —

               (5) tuženicima naloži da naknade tužiteljeve troškove koji se odnose na ovu tužbu.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da tužitelj ima pravo da mu Europska unija naknadi štetu na temelju članka 268. i članka 340. stavka 2. UFEU-a zato što je Opći sud povrijedio njegova prava koja ima na temelju članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 6. stavka 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda na donošenje odluke u razumnom roku. Nedonošenje odluke u razumnom roku tužitelju je uzrokovalo tri tipa štete između 12. veljače 2010. i 27. rujna 2012.: (1) povećane troškove vezane za bankovno jamstvo za iznos novčane kazne koju tužitelj nije odmah platio Komisiji nakon donošenja Odluke br. C(2007)5791 final od 28. studenoga 2007. u predmetu COMP/39165 – Ravno staklo; (2) oportunitetne troškove, zato što je niska kamatna stopa na iznos novčane kazne zakašnjelo vraćene tužitelju nakon presude Suda u 2014. bila mnogo niža od eventualne dobiti koju je tužitelj mogao ostvariti da je, umjesto plaćanja tog iznosa Komisiji u 2008., isti uložio u svoje poslovanje; i (3) neimovinsku štetu zbog toga što je tužitelju odlukom nepravilno određen najviši iznos novčane kazne u studenome 2007., a to je, zato što Opći sud nije donio odluku u razumnom roku, zakašnjelo ispravio Sud u studenome 2014.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da tužitelj ima pravo da mu Europska unija naknadi štetu na temelju članka 268. i članka 340. stavka 2. UFEU-a zato što su Europska komisija i Opći sud očito povrijedili načelo jednakog postupanja i diskriminirali tužitelja. Odluka br. C(2007)5791 final od 28. studenoga 2007. u predmetu COMP/39165 – Ravno staklo nezakonito je isključila prodaju unutar grupe kad su izračunate novčane kazne određene ostalim adresatima Komisijine odluke i nije ispravila posljedičnu diskriminaciju protiv tužitelja, koji kao neintegrirani proizvođač nije prodavao unutar grupe. Opći sud je pogoršao Komisijinu pogrešku time što je podržao odlukom određeno isključenje te prodaje unutar grupe. Ovu je pogrešku ispravio tek Sud u studenome 2014. kad je smanjio odlukom određenu novčanu kaznu za 44,4 milijuna eura. Međutim, ovo smanjenje nije kompenziralo štetu koju je tužitelj pretrpio od studenoga 2007. do studenoga 2014., a koja je bila uzrokovana time što mu je bila nepravilno određena previsoka novčana kazna koja je ukazivala na to da on snosi posebnu odgovornost za kartele ravnog stakla te je također rezultirala dodatnim financijskim troškovima. Nezakonita radnja Komisije i Općeg suda uzrokovala je tužitelju iste tri vrste štete kao što su one navedene u prvom tužbenom razlogu, ali tijekom dužeg razdoblja od studenoga 2007. do studenoga 2014.


title: Predmet C-218/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. svibnja 2014. uputio High Court of Ireland (Irska)– Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly protiv Minister for Justice and Equality

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. svibnja 2014. uputio High Court of Ireland (Irska)– Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly protiv Minister for Justice and Equality
   (Predmet C-218/14)
   2014/C 223/10
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Ireland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly

      Tuženik: Minister for Justice and Equality

      Druga stranka u postupku: The Immigrant Council of Ireland

      Prethodna pitanja

               1.

               Kada brak između građanina EU-a i državljanina zemlje koja nije članica EU-a završi razvodom nakon što građanin EU-a napusti državu članicu domaćina u kojoj je uživao prava koja mu dodjeljuje Unija, i kad se primjenjuju članak 7. i članak 13. stavak 2. točka (a) Direktive 2004/38/EZ (1), zadržava li nakon toga državljanin zemlje koja nije članica EU-a pravo boravišta u državi članici domaćinu? Ako je odgovor na to pitanje negativan, ima li državljanin zemlje koja nije članica EU-a pravo boravišta u državi članici domaćinu u razdoblju od odlaska građanina EU iz države članice domaćina do trenutka razvoda braka?

               2.

               Jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 7. stavka 1. točke (b) Direktive 2004/38/EZ kada bračni drug koji je građanin EU-a tvrdi da raspolaže dostatnim sredstvima u smislu članka 8. stavka 4. direktive, iako ona djelomično proizlaze iz sredstava bračnog druga koji nije državljanin EU-a?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje negativan, imaju li osobe poput tužitelja, prema pravu EU-a (neovisno o direktivi) pravo raditi u državi domaćinu kako bi mogle steći ili doprinijeti „dostatnim sredstvima” u svrhu članka 7. direktive?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.)


title: Predmet T-593/15: Tužba podnesena 14. listopada 2015. – The Art Company B & S protiv OHIM-a – G-Star Raw (THE ART OF RAW)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/36

         Tužba podnesena 14. listopada 2015. – The Art Company B & S protiv OHIM-a – G-Star Raw (THE ART OF RAW)
   (Predmet T-593/15)
   (2015/C 414/47)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Art Company B & S, SA (Quel, Španjolska) (zastupnici: J. Villamor Muguerza i L. Sánchez Calderón, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: G-Star Raw CV (Amsterdam, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „THE ART OF RAW” – prijava za registraciju br. 11 093 036

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. srpnja 2015. u predmetu R 1980//2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u kao i podnositelju žiga Zajednice (u slučaju da intervenira) snošenje troškova ove tužbe.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-208/17: Tužba podnesena 5. travnja 2017. – Senetic protiv EUIPO-a – HP Hewlett Packard Group (HP)

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/31

         Tužba podnesena 5. travnja 2017. – Senetic protiv EUIPO-a – HP Hewlett Packard Group (HP)
   (Predmet T-208/17)
   (2017/C 168/41)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Senetic S.A. (Katowice, Poljska) (zastupnik: M. Krekora, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Teksas, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig EU-a sa slovima „HP” – žig EU-a br. 52 449

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. veljače 2017. u predmetu R 1002/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži intervenijentu snošenje troškova postupka pred Sudom kao i pred EUIPO-om.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-673/13: Tužba podnesena 9. prosinca 2013. – Europska koalicija za prestanak pokusa na životinjama protiv ECHA-e

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/36

         Tužba podnesena 9. prosinca 2013. – Europska koalicija za prestanak pokusa na životinjama protiv ECHA-e
   (Predmet T-673/13)
   2014/C 112/48
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska koalicija za prestanak pokusa na životinjama (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: D. Thomas, Solicitor)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku žalbenog vijeća Europske agencije za kemikalije od 10. listopada 2013. u predmetu A-004-2012 vezano uz odjeljak 8.7.2 Priloga X. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (1) (istraživanja razvojne toksičnosti na drugoj vrsti), u dijelu u kojem se odnosi na istraživanje prenatalnog razvoja na drugoj vrsti;

               —

               vrati predmet na ponovno odlučivanje ECHA-i, uz nalog da razmotri je li potrebno provesti istraživanje prenatalnog razvoja na tvari podnositelja registracije, na temelju rezultata prvog istraživanja i ostalih značajnih raspoloživih podataka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog kojim se navodi da je žalbeno vijeće pogrešno utvrdilo da je kumulativno načelo u prilozima iz Uredbe REACH koji se odnose na ispitivanja značilo da je druga vrsta bila zadani zahtjev pri količini iz Priloga X. Uredbe (EZ) br. 1907/2006. U prilog ovom razlogu tužitelj navodi:

                           —

                           Obrazloženje žalbenog vijeća predstavlja non sequitur. Zahtjevi ispitivanja ne povećavaju se nužno prilikom prelaska u prilog s većom količinom: kumulativno načelo često nije značajno za određene krajnje točke, i nije značajno za razvojnu toksičnost;

                           —

                           Stupac 1. odjeljka 8.7.2 Priloga X. izričito zahtijeva istraživanje na „jednoj vrsti”, ne dvije – jednako kao i stupac 1. odjeljka 8.7.2 Priloga IX.;

                           —

                           Obrazloženje žalbenog vijeća ne uzima u obzir jasan izričaj stupca 2. odjeljka 8.7.2 Priloga IX. u skladu s kojim zahtjev istraživanja na drugoj vrsti pri količini iz Priloga IX. ili Priloga X. ovisi o rezultatima ispitivanja prve vrste i svim ostalim relevantnim podacima koji su raspoloživi: ono se ne provodi automatski;

                           —

                           Zaključak žalbenog vijeća politički gledano nema smisla: ono autorima Uredbe REACH pripisuje namjeru da, pri nižoj razini iz Priloga (Prilog IX.), potreba za istraživanjem na drugoj vrsti ovisi o znanstvenoj evaluaciji, dok kod više razine iz Priloga (Prilog X.) znanost nije relevantna.

               2.

               Drugi tužbeni razlog kojim se navodi da je žalbeno vijeće pogrešno utvrdilo da je zakonodavac istaknuo zahtjev iz Priloga X. – istraživanje razvojne toksičnosti na drugoj vrsti – u Prilogu IX. U prilog ovom razlogu tužitelj navodi:

                           —

                           Obrazloženje se temelji na pogrešnoj pretpostavci: stupac 1. odjeljka 8.7.2 Priloga X. ne propisuje kao zadani uvjet istraživanje na drugoj vrsti (vidjeti prvi tužbeni razlog), iz čega proizlazi da se takav zahtjev ne može istaknuti u Prilogu IX. (čak i uz pretpostavku da bi to inače bio ispravan pristup).

               3.

               Treći tužbeni razlog kojim se navodi da je žalbeno vijeće pogrešno utvrdilo da se zahtjev u stupcu 2. odjeljka 8.7.2 Priloga IX. (za evaluaciju potrebe za istraživanjem na drugoj vrsti) ne prenosi u Prilog X. U prilog ovom razlogu tužitelj navodi:

                           —

                           Upravo je to jasno izrečeno riječima „ili kod sljedećeg” u stupcu 2. odjeljka 8.7.2 Priloga IX. Pristup za oba Priloga je jednak.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog kojim se navodi da je žalbeno vijeće pogrešno utvrdilo da samo odstupanje sukladno stupcu 2. odjeljka 8.7 Priloga X. ili Priloga XI. može otkloniti potrebu za istraživanjem na drugoj vrsti pri količini iz Priloga X. U prilog ovom razlogu tužitelj navodi:

                           —

                           Odstupanje, sukladno stupcu 2. ili Prilogu XI., postaje značajno samo ukoliko najprije postoji zahtjev ispitivanja sukladno stupcu 1. Na temelju stupca 1. odjeljka 8.7.2 Priloga X., ne postoji zahtjev za istraživanjem razvojne toksičnosti na drugoj vrsti sve dok i ukoliko evaluacija istraživanja na prvoj vrsti i ostali raspoloživi podatci ne upozore na potrebu za istraživanjem na drugoj vrsti (vidjeti gore).

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006, L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)


title: Predmet T-644/11 P: Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2014. – Kimman protiv Komisije ( „Žalba — Protužalba — Javna služba — Službenici — Izvješćivanje o osoblju — Izvješće o ocjeni — Ocjena 2009. — Pravila o slaganju između tužbe i prigovora — Članak 91. stavak 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike — Mišljenje ad hoc skupine — Iskrivljavanje — Obveza obrazlaganja — Očita pogreška u ocjeni” )

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/26

         Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2014. – Kimman protiv Komisije
   (Predmet T-644/11 P) (1)

   ((„Žalba - Protužalba - Javna služba - Službenici - Izvješćivanje o osoblju - Izvješće o ocjeni - Ocjena 2009. - Pravila o slaganju između tužbe i prigovora - Članak 91. stavak 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike - Mišljenje ad hoc skupine - Iskrivljavanje - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni”))
   2014/C 282/33
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Eugène Emile Marie Kimman (Overijse, Belgija) (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Berscheid, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 29. rujna 2011., Kimman/Komisija (F-74/10, još neobjavljena u Zborniku), radi ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 29. rujna 2011., Kimman/Komisija (F-74/10), s jedne strane, u dijelu u kojem proglašava dopuštenima drugi tužbeni razlog, prvih šest dijelova trećeg tužbenog razloga i četvrti tužbeni razlog, osim prigovora da rad tužitelja u interesu institucije nije bio uzet u obzir, a koje je istaknuo tužitelj u okviru prvostupanjskog postupka, te s druge strane, u dijelu u kojem nalaže Europskoj komisiji da, osim vlastitih troškova, snosi i četvrtinu pripadajućih troškova tužitelja u navedenom postupku.

               2.

               Žalba se odbija.

               3.

               Odbija se tužba koju je Eugène Emile Marie Kimman podnio Službeničkom sudu.

               4.

               Nalaže se E. Kimmanu da snosi sve pripadajuće troškove prvostupanjskog postupka i žalbe.

               5.

               Svaka stranka snosi vlastite troškove u sklopu protužalbe.

      (1)  SL C 65, 3.3.2012.


title: Predmet C-267/14 P: Žalba koju je 30. svibnja 2014. podnio Buzzi Unicem SpA protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 14. ožujka 2014. u predmetu T-297/11, Buzzi Unicem SpA protiv Europske komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/20

         Žalba koju je 30. svibnja 2014. podnio Buzzi Unicem SpA protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 14. ožujka 2014. u predmetu T-297/11, Buzzi Unicem SpA protiv Europske komisije
   (Predmet C-267/14 P)
   2014/C 282/26
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Buzzi Unicem SpA (zastupnici: C. Osti, A. Prastaro i A. Sodano, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   U cijelosti ili djelomično ukinuti pobijanu presudu i posljedično:

               —

               u cijelosti poništiti spornu odluku zbog nedostatka ili manjkavosti obrazloženja i posljedične povrede prava na obranu društva kao i načela dobrog upravljanja;

               —

               u cijelosti poništiti spornu odluku zbog prekoračenja i zloporabe ovlasti s posljedicom prebacivanja tereta dokazivanja;

               —

               u cijelosti ili djelomično poništiti spornu odluku zbog prekoračenja ovlasti dodijeljenih Komisiji člankom 18., povrede načela proporcionalnosti i dobrog upravljanja, nepostojanja prethodnog kontradiktornog postupka, povredom Best Practices Komisije;

               —

               ukinuti pobijanu presudu u dijelu u kojemu je Buzziju Unicemu naloženo snošenje troškova prvostupanjskog postupka;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova ovog postupka kao i one u predmetu

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               A.

               Prvi žalbeni razlog – Pogreška koja se tiče prava, nedostatak ili manjkavost obrazloženja o tvrdnjama koje se tiču povrede prava na obranu i načela dobrog upravljanja
               Prvim žalbenim razlogom Buzzi Unicem prigovara da je pobijana presuda zahvaćena pogreškom koja se tiče prava i nedostatkom ili manjkom obrazloženja u dijelu u kojemu se u njoj navodi da je općenito upućivanje na navodne povrede sadržano u odluci o pokretanju postupka dovoljno obrazloženje zahtjeva za pružanje informacija iz čl. 18. stavka 3., koje odgovara „najmanjem stupnju jasnoće” koji takva odredba nalaže kad je riječ o predmetu i svrsi zahtjeva.

               B.

               Drugi žalbeni razlog – Očita pogreška u ocjeni i pogreška koja se tiče prava u vezi s prekoračenjem i zloporabom ovlasti Komisije koje se prigovara i posljedičnim prebacivanjem tereta dokazivanja
               Drugim žalbenim razlogom Buzzi Unicem tvrdi da je Opći sud počinio očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava odbijanjem prigovora koji se odnosi na zloporabu ovlasti Komisije do koje je došlo zbog uporabe zahtjeva za pružanjem informacija iz čl. 18. Uredbe br.1/2003 (1) unatoč nedostatku dokaza o povredi, u dijelu u kojemu Opći sud tvrdi da Buzzi Unicem nije podnio jasni i obrazloženi zahtjev koji bi omogućio provjeru postojanja dovoljnih indicija i kada odbija prigovor o prebacivanju tereta dokaza bez ikakvog obrazloženja.

               C.

               Treći žalbeni razlog – Pogreška koje tiče činjenica i prava, nelogičnost obrazloženja u vezi s prigovorom prekoračenja ovlasti u pogledu čl. 18. Uredbe br. 1/2003
               Trećim žalbenim razlogom Buzzi Unicem je kritizirao pogrešnu primjenu načela obveze suradnje poduzetnika zbog odluke da je Komisija zakonito naložila poduzetnicima da dostave odgovore na pitanja koja se nisu ticala samo činjenica i informacije za koje je Komisija znala da poduzetnik njima ne raspolaže i daljnje informacije koje je Komisija mogla sama pribaviti.

               D.

               Četvrti žalbeni razlog – Pogreška koja se tiče prava i nedostatak obrazloženja u vezi s prigovorima o povredi načela proporcionalnosti i prekoračenja ovlasti u vezi s čl. 18.
               Četvrtim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da je pobijana presuda zahvaćena nedostatkom ili manjkom obrazloženja i pogreškom koja se tiče prava u vezi s povredom načela proporcionalnosti i posljedičnog pretjeranog tereta za stranke koji proizlazi iz zahtjeva za pružanje informacija, iz njihovog ponavljanja i preoblikovanja, iz uključivanja novih varijabli i pitanja, iz odbijanja ograničavanja informacija koje treba dostaviti, te iz izbora da se odlukom zahtijeva pružanje već dostavljenih informacija.

               E.

               Peti žalbeni razlog – Pogreška koja se tiče prava i nedostatak obrazloženja o povredi Best Practices Komisije i o povredi načela dobrog upravljanja
               Petim žalbenim razlogom Buzzi Unicem ističe povredu koja se tiče prava time što je Opći sud odlučio da Best Practices ne obvezuju Komisiju kada, nakon što je odlučila zatražiti od poduzetnika komentar nacrta odluke iz čl. 18. stavka 3., ona zatim nije uzela u obzir zaprimljene komentare i kada je značajno izmijenila tekst konačne odluke. Također se prigovara nedostatak obrazloženja u vezi s Komisijinom povredom načela dobrog upravljanja zbog načina na koji je izvršavala ovlast kojom zahtijeva pružanje informacija.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (Tekst značajan za EGP) (SL L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet F-81/14: Tužba podnesena 14. kolovoza 2014. – ZZ protiv Odbora regija

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/32

         Tužba podnesena 14. kolovoza 2014. – ZZ protiv Odbora regija
   (Predmet F-81/14)
   2014/C 388/41
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis, D. de Abreu Caldas i R. Metz, odvjetnici)

      Tuženik: Odbor regija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke da se tužitelja ne promakne u viši razred (AD 13) u postupku promaknuća za 2013. godinu Odbora regija.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Odbora regija da ne promakne tužitelja u razred AD 13 u postupku promaknuća za 2013. godinu;

               —

               naloži Odboru regija snošenje troškova postupka.


title: Predmet C-111/13: Rješenje predsjednika Suda od 18. prosinca 2013. – Europska komisija protiv Republike Finske, intervenijenti: Kraljevina Švedska, Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Republika Poljska, Kraljevina Nizozemska, Francuska Republika, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, Republika Estonija

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/29

         Rješenje predsjednika Suda od 18. prosinca 2013. – Europska komisija protiv Republike Finske, intervenijenti: Kraljevina Švedska, Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Republika Poljska, Kraljevina Nizozemska, Francuska Republika, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, Republika Estonija
   (Predmet C-111/13) (1)

   2014/C 102/42
   Jezik postupka: finski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 123, 27.4.2013.


title: Predmet C-323/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2014. uputio Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) – Helm AG protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/41

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2014. uputio Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) – Helm AG protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Predmet C-323/14)
   2014/C 315/66
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Noord-Holland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Helm AG

      Tuženici: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Prethodno pitanje

   Je li Uredba (EU) br. 248/2011 (1) Vijeća ništava u dijelu u kojem se odnosi na Jushi Group s obzirom da Komisija na temelju druge alineje točke (c) stavka 7. članka 2. Osnovne uredbe (2) nije u roku od tri mjeseca od pokretanja ispitnog postupka donijela odluku o tome ispunjava li Jushi Group, koji je bio uključen u odabrane uzorke, uvjete sadržane u prvoj alineji točke (c) stavka 7. članka 2. te uredbe?

      (1)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 248/2011 od 9. ožujka 2011. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od beskonačnog staklenog vlakna porijeklom iz Narodne Republike Kine (SL L 67, str. 1.).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.).