title: Predmet C-704/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv Nikolaja Koleva i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 267. UFEU-a – Provedba prethodne odluke Suda – Ovlast davanja uputa u pogledu načina provedbe – Procesna autonomija država članica – Načelo djelotvornosti – Poštovanje prava obrane)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/4

      Presuda Suda (peto vijeće) od 12. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv Nikolaja Koleva i dr.
      (Predmet C-704/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 267. UFEU-a - Provedba prethodne odluke Suda - Ovlast davanja uputa u pogledu načina provedbe - Procesna autonomija država članica - Načelo djelotvornosti - Poštovanje prava obrane)
      (2020/C 103/04)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog kaznenog postupka

      Nikolaj Bojkov Kolev, Stefan Georgiev Kostadinov, Nasko Dimitrov Kurdov, Plamen Georgiev Drenski, Georgi Atanasov Zlatanov, Dimitar Atanasov Dimitrov

         Izreka

      S obzirom na tumačenje članka 6. stavka 3. i članka 7. stavka 3. Direktive 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku, koje je Sud usvojio u točki 2. izreke presude od 5. lipnja 2018., Kolev i dr. (C-612/15, EU:C:2018:392), članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se ne protivi pravilo nacionalnog postupovnog prava koje obvezuje sud koji je uputio zahtjev da u predmetu u kojem je donesena ta presuda postupi u skladu s nalogom koji mu je uputio viši sud, da vrati predmet državnom odvjetniku, nakon okončanja raspravnog dijela kaznenog postupka, kako bi se otklonile postupovne nepravilnosti počinjene tijekom prethodnog dijela tog postupka, pod uvjetom da se te odredbe prava Unije, kako ih je Sud tumačio u točki 2. izreke navedene presude, poštuju u prethodnom dijelu kaznenog postupka ili u okviru raspravnog dijela postupka koji slijedi.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: Predmet C-529/18 P: Žalba koju je 9. kolovoza 2018. podnio PJ protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 30. svibnja 2018. u predmetu T-664/16, PJ protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/4

      Žalba koju je 9. kolovoza 2018. podnio PJ protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 30. svibnja 2018. u predmetu T-664/16, PJ protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (Predmet C-529/18 P)
      (2020/C 103/05)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: PJ (zastupnici: J. Lipinsky i C. von Donat, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Erdmann & Rossi GmbH

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da

                  1.

                  ukine rješenje Općeg suda Europske unije od 30. svibnja 2018. u predmetu T-664/16 kakvo proizlazi iz izreke i vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

                  2.

                  naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo i intervenijentu snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

                  1.

                  Povreda članka 19. stavka 3. Statuta Suda Europske unije (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda)
                  Opći sud je povrijedio članak 19. stavak 3. Statuta Suda (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda) jer je u primjeni obveze stranaka da ih mora „zastupati pravnik”, koja je utvrđena u toj odredbi, počinio pogrešku koja se tiče prava. Opći sud je proširio zahtjeve u vezi s neovisnosti zastupnika. Tekst i smisao članka 19. stavka 3. Statuta Suda ne potvrđuju tumačenje Općeg suda. Tumačenje Općeg suda ne temelji se ni na sudskoj praksi Suda. Ono nije predvidljivo i protivi se načelu pravne sigurnosti.

                  2.

                  Povreda članka 19. stavka 3. Statuta Suda Europske unije (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda)
                  Pobijanim rješenjem povređuje se članak 19. stavak 3. Statuta Suda (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda) i zato što se Opći sud prilikom utvrđivanja nepostojanja neovisnosti žaliteljeva odvjetnika oslanja na pretpostavke koje nisu utemeljene na činjenicama i zato što očito nije uzeo u obzir nesporne činjenice. Opći sud stoga donosi očito pogrešne zaključke na temelju činjenica spora odnosno iskrivljava činjenice.

                  3.

                  Povreda članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
                  Pobijanim rješenjem povređuje se članak 47. stavci 1. i 2. Povelje jer široko tumačenje pojma „neovisnost” koje provodi Opći sud i koje ne proizlazi iz teksta članka 19. stavka 3. Statuta Suda dovodi do toga da se žalitelju uskraćuje djelotvorna pravna zaštita.


title: Predmet C-531/18 P: Žalba koju je 10. kolovoza 2018. podnio PC protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 30. svibnja 2018. u predmetu T-664/16, PJ protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/5

      Žalba koju je 10. kolovoza 2018. podnio PC protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 30. svibnja 2018. u predmetu T-664/16, PJ protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (Predmet C-531/18 P)
      (2020/C 103/06)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: PC (zastupnici: J. Lipinsky i C. von Donat, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: PJ, Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Erdmann & Rossi GmbH

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da

                  1.

                  ukine rješenje Općeg suda Europske unije od 30. svibnja 2018. u predmetu T-664/16 kakvo proizlazi iz izreke i vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

                  2.

                  naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo i intervenijentu snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

                  1.

                  Povreda članka 19. stavka 3. Statuta Suda Europske unije (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda)
                  Utvrđenje iz pobijanog rješenja da je potrebno obustaviti postupak povodom žaliteljeva zahtjeva za zamjenu temelji se pogrešnoj pretpostavci nedopuštenosti tužbe u predmetu T-664/16 kao i na pogrešnoj pretpostavci relevantnosti povezanosti žalitelja i tužitelja. Opći sud je u tužbu u predmetu T-664/16, uz povredu članka 19. stavka 3. Statuta Suda, odbacio kao nedopuštenu jer je pogrešno primijenio obvezu stranaka da ih mora „zastupati pravnik” koja je utvrđena u toj odredbi. Opći sud je proširio zahtjeve u vezi s neovisnosti zastupnika. Tekst i smisao članka 19. stavka 3. Statuta Suda ne potvrđuju tumačenje Općeg suda. Tumačenje Općeg suda ne temelji se ni na sudskoj praksi Suda. Ono nije predvidljivo i protivi se načelu pravne sigurnosti.

                  2.

                  Povreda članka 19. stavka 3. Statuta Suda Europske unije (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda)
                  Nadalje, pobijanim rješenjem povređuje se članak 19. stavak 3. Statuta Suda (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda) jer Opći sud pogrešnom primjenom odredbe zaključuje da žalitelja pri podnošenju zahtjeva za zamjenu nije zastupao neovisni zastupnik i da je stoga njegov zahtjev nedopušten. Tumačenje zahtjeva neovisnosti zastupnika na kojem Opći sud temelji svoju odluku ne potvrđuje ni tekst ni smisao članka 19. stavka 3. Statuta Suda (u vezi s člankom 51. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda).

                  3.

                  Povreda članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
                  Naposljetku, pobijanim rješenjem povređuje se članak 47. stavci 1. i 2. Povelje jer široko tumačenje pojma „neovisnost” koje provodi Opći sud i koje ne proizlazi iz teksta članka 19. stavka 3. Statuta Suda dovodi do toga da se žalitelju uskraćuje djelotvorna pravna zaštita.


title: Predmet C-234/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. ožujka 2019. uputio Trgovački sud u Zagrebu (Hrvatska) – EOS Matrix d.o.o. protiv Entazis d.o.o.

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. ožujka 2019. uputio Trgovački sud u Zagrebu (Hrvatska) – EOS Matrix d.o.o. protiv Entazis d.o.o.
      (Predmet C-234/19)
      (2020/C 103/07)
      Jezik postupka: hrvatski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Trgovački sud u Zagrebu

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: EOS Matrix d.o.o.

         Tuženik: Entazis d.o.o.
      Sud je rješenjem od 6. studenog 2019. očito nenadležan za davanje odgovora na pitanja koja je uputio Trgovački sud u Zagrebu (Hrvatska).


title: Predmet C-418/19 P: Žalba koju su 29. svibnja 2019. podnijeli Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 15. ožujka 2019. u predmetu T-410/18, Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. protiv Europske komisije

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/7

      Žalba koju su 29. svibnja 2019. podnijeli Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 15. ožujka 2019. u predmetu T-410/18, Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. protiv Europske komisije
      (Predmet C-418/19 P)
      (2020/C 103/08)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelji: Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. (zastupnici: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder i V. Weiss, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija
      Rješenjem od 29. siječnja 2020. Sud Europske unije (deseto vijeće) odbacio je žalbu kao djelomično nedopuštenu i odbio kao djelomično očito neosnovanu te odlučio da žalitelji snose vlastite troškove.


title: Predmet C-606/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Flightright GmbH protiv Iberia LAE SA Operadora Unipersonal

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Flightright GmbH protiv Iberia LAE SA Operadora Unipersonal
      (Predmet C-606/19)
      (2020/C 103/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Flightright GmbH

         Tuženik: Iberia LAE SA Operadora Unipersonal
      Rješenjem od 13. veljače 2020. Sud Europske unije odlučio je da članak 7. točku 1. podtočku (b) drugu alineju Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (1) treba tumačiti na način da, u slučaju leta za koji je karakteristična potvrđena jedinstvena rezervacija za cjelokupno putovanje i koji je podijeljen na više dijelova, „mjesto izvršenja” u smislu te odredbe može biti mjesto polaska prvog dijela leta kada prijevoz na tim dijelovima leta izvršavaju dva različita zračna prijevoznika i kada se tužba za odštetu na temelju Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (2) temelji na otkazivanju posljednjeg dijela leta i podnesena je protiv zračnog prijevoznika koji je zadužen za izvršenje tog posljednjeg dijela leta.

         (1)  SL 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)

         (2)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-642/19 P: Žalba koju je 29. kolovoza 2019. podnio BS protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 17. lipnja 2019. u predmetu T-593/18, BS protiv Parlamenta

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/8

      Žalba koju je 29. kolovoza 2019. podnio BS protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 17. lipnja 2019. u predmetu T-593/18, BS protiv Parlamenta
      (Predmet C-642/19 P)
      (2020/C 103/10)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: BS (zastupnik: M. Maes, J.-N. Louis, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament
      Sud (deveto vijeće) je rješenjem od 15. siječnja 2020. odbio žalbu.


title: Predmet C-820/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. studenoga 2019. uputio Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvatska) – RE protiv Privredne banke Zagreb d.d.

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. studenoga 2019. uputio Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvatska) – RE protiv Privredne banke Zagreb d.d.
      (Predmet C-820/19)
      (2020/C 103/11)
      Jezik postupka: hrvatski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Općinski sud u Velikoj Gorici

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: RE

         Tuženik: Privredna banka Zagreb d.d.
      Rješenjem Suda od 6. prosinca 2019. se predmet C-820/19 briše iz upisnika Suda.


title: Predmet C-823/19 P: Žalba koju je 11. studenoga 2019. podnio ruwido austria GmbH protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 11. rujna 2019. u predmetu T-649/18, ruwido austria GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/8

      Žalba koju je 11. studenoga 2019. podnio ruwido austria GmbH protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 11. rujna 2019. u predmetu T-649/18, ruwido austria GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
      (Predmet C-823/19 P)
      (2020/C 103/12)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: ruwido austria GmbH (zastupnik: A. Ginzburg, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 13. veljače 2020. Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) nije dopustio žalbu i odlučio je da žalitelj snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-858/19 P: Žalba koju je 25. studenoga 2019. podnio NHS, Inc. protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 19. rujna 2019. u predmetu T-378/18, NHS protiv EUIPO-a

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/9

      Žalba koju je 25. studenoga 2019. podnio NHS, Inc. protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 19. rujna 2019. u predmetu T-378/18, NHS protiv EUIPO-a
      (Predmet C-858/19 P)
      (2020/C 103/13)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: NHS, Inc. (zastupnik: P. Olson, advokat)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je rješenjem od 6. veljače 2020. odlučio da žalba nije dopuštena i da će društvo NHS, Inc. snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-889/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2019. uputio Općinski sud u Osijeku (Hrvatska) – S.B. protiv Kliničkog bolničkog centra Osijek

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2019. uputio Općinski sud u Osijeku (Hrvatska) – S.B. protiv Kliničkog bolničkog centra Osijek
      (Predmet C-889/19)
      (2020/C 103/14)
      Jezik postupka: hrvatski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Općinski sud u Osijeku

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: S.B.

         Tuženik: Klinički bolnički centar Osijek
      Rješenjem Suda od 6. prosinca 2019. se predmet C-889/19 briše iz upisnika Suda.


title: Predmet C-922/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2019. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Stichting Waternet protiv MG

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2019. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Stichting Waternet protiv MG
      (Predmet C-922/19)
      (2020/C 103/16)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj žalbe u kasacijskom postupku: Stichting Waternet

         Druga stranka u kasacijskom postupku: MG

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 9. Direktive o prodaji na daljinu (1) i članak 27. Direktive o pravima potrošača (2) u vezi s člankom 5. stavkom 5. i Prilogom I. točkom 29. Direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi (3) tumačiti na način da je u smislu tih odredaba riječ o isporuci nenaručene vode za piće ako se poslovna praksa opskrbljivača vodom za piće sastoji u sljedećem:

                              (i)

                              opskrbljivač vode za piće je u skladu sa zakonom a) isključivo nadležan za isporuku vode za piće putem vodovodnog sustava na području koje mu je dodijeljeno te je na to i obvezan b) obvezan osobama koje to zatraže dati ponudu za priključak na javnu opskrbu vodom za piće i za isporuku vode za piće;

                              (ii)

                              opskrbljivač vodom za piće zadržava priključak potrošačeva stana na javnu opskrbu vodom za piće u obliku u kojem je on postojao prije nego je potrošač uselio u stan, čime su vodovodne cijevi u potrošačevom stanu pod tlakom i potrošač nakon poduzimanja aktivne i svjesne radnje – koja se sastoji u zakretanju slavine ili tomu istovrijedne radnje – može prema potrebi uzeti vodu za piće, pa i nakon što je priopćio da ne želi sklopiti ugovor o isporuci vode za piće, i

                              (iii)

                              opskrbljivač vodom za piće zaračunava troškove ako je potrošač poduzimanjem aktivne i svjesne radnje uistinu uzeo vodu za piće, pri čemu primijenjene tarife pokrivaju trošak, transparentne su i nediskriminirajuće, a što kontroliraju javna tijela?

                  2.

                  Protivi li se članku 9. Direktive o prodaji na daljinu i članku 27. Direktive o pravima potrošača u vezi s člankom 5. stavkom 5. i Prilogom I. točkom 29. Direktive o nepoštenoj poslovnoj praksi pretpostavka da se između opskrbljivača vodom za piće i potrošača sklapa ugovor o isporuci vode za piće ako (i) potrošač – kao i prosječni nizozemski potrošač – zna da je isporuka vode za piće povezana s troškovima, (ii) potrošač unatoč tomu kroz duže razdoblje sustavno troši vodu za piće, (iii) potrošač, čak i nakon što je od opskrbljivača vodom za piće zaprimio pismo dobrodošlice, račune i opomene, nastavi trošiti vodu i (iv) potrošač, nakon što je izdano sudsko odobrenje za isključenje priključka tog stana na vodu za piće, priopći da ipak želi ugovor s opskrbljivačem vode za piće?

         (1)  Direktiva 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 1997. o zaštiti potrošača s obzirom na sklapanje ugovora na daljinu (SL 1997., L 144, str. 19.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 30.)

         (2)  Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2011., L 304, str. 64.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 260.)

         (3)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101. i ispravak SL 2016., L 332, str. 25.)


title: Predmet C-923/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2019. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Van Ameyde España S.A. protiv GES Seguros y Reaseguros S.A

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2019. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Van Ameyde España S.A. protiv GES Seguros y Reaseguros S.A
      (Predmet C-923/19)
      (2020/C 103/17)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Supremo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Van Ameyde España S.A.

         Tuženik: GES Seguros y Reaseguros S.A.

         Prethodno pitanje

      Protivi li se članku 3. posljednjem stavku Direktive 2009/103/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1) od 16. rujna 2009. u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti, u vezi s njezinim člankom 1., tumačenje nacionalnog propisa (članak 5. stavak 2. Zakona o građanskopravnoj odgovornosti i osiguranju u području upotrebe motornih vozila) prema kojem se, u slučajevima poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, smatra da je šteta nastala na poluprikolici isključena iz pokrića obveznog osiguranja tegljača ili vučnog vozila jer se poluprikolica izjednačava s predmetima koji se prevoze u tegljaču ili vučnom vozilu odnosno čak se smatra da, kada je riječ o materijalnoj šteti, poluprikolica čini jedinstveno vozilo s tegljačem ili vučnim vozilom?

         (1)  SL 2009., L 263, str. 11. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 114.)


title: Predmet C-938/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2019. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2019. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG protiv Savezne Republike Njemačke
      (Predmet C-938/19)
      (2020/C 103/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. stavak 1. Direktive 2003/87/EZ (1) tumačiti na način da mu se ne protivi pravilo poput onog iz članka 2. stavka 4. prve rečenice Treibhausgas-Emissionshandelsgesetza iz 2011. prema kojem postrojenje koje ima odobrenje u skladu s Bundesimmissionsschutzgesetzom (Savezni zakon o zaštiti od imisija) podliježe obvezi trgovanja emisijskim jedinicama i ako to odobrenje obuhvaća i pomoćne objekte iz kojih ne proizlaze emisije stakleničkih plinova?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na 1. pitanje:
                  Proizlazi li iz predloška, koji je izradila Europska komisija i u kojem je predvidjela te državama članicama zadala smjernice za izračunavanje ispravljene kvote („corrected eligibility ratio”) za toplinu preuzetu iz postrojenja koja ne podliježu obvezi trgovanja emisijskim jedinicama, da se ta kvota mora primijeniti na ukupnu toplinu proizvedenu u postrojenjima koji podliježu obvezi trgovanja emisijskim jedinicama čak i ako se preuzeta toplina nedvojbeno može pripisati jednom od više odvojenih toplinskih tokova i/ili internoj potrošnji topline u postrojenju koji se mogu identificirati?

                  3.

                  Treba li članak 6. stavak 1. podstavak 3. Odluke Komisije 2011/278/EU (2) tumačiti na način da se odgovarajući proces potpostrojenja s referentnom vrijednošću za toplinu odnosi na sektor ili podsektor za koji se u skladu s Odlukom Komisije 2010/2/EU (3) smatra da je izložen značajnom riziku od istjecanja ugljika ako se ta toplina koristi za proizvodnju rashladne energije, a rashladnu energiju troši postrojenje koje ne podliježe obvezi trgovanja emisijskim jedinicama u sektoru ili podsektoru koji je izložen značajnom riziku od istjecanja ugljika?
                  Je li za primjenu članka 6. stavka 1. podstavka 3. Odluke Komisije 2011/278/EU bitna činjenica proizvodi li se rashladna energija unutar granica postrojenja koje podliježe obvezi trgovanja emisijskim jedinicama?

         (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL 2003., L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)

         (2)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2011., L 130, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.)

         (3)  Odluka Komisije od 24. prosinca 2009. o utvrđivanju, u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, popisa sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika (SL 2010., L 1, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 236.), koja je stavljena izvan snage Odlukom Komisije 2014/746/EU (SL 2014., L 308, str. 114.)


title: Predmet C-942/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. prosinca 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Španjolska) – Servicio Aragones de la Salud protiv LB

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. prosinca 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Španjolska) – Servicio Aragones de la Salud protiv LB
      (Predmet C-942/19)
      (2020/C 103/19)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Aragón

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Servicio Aragones de la Salud

         Tuženik: LB

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, priloženog Direktivi 1999/70/EZ (1), tumačiti na način da je pravo koje se stječe zapošljavanjem u javnom sektoru radi priznavanja određenog upravnog statusa na radnom mjestu, koje također pripada javnom sektoru i na kojem je zaposlen do tog datuma, uvjet zapošljavanja u odnosu na koji se prema radnicima zaposlenim na temelju ugovora na određeno i neodređeno vrijeme ne smije različito postupati?

                  2.

                  Treba li članak 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, priloženog Direktivi 1999/70/EZ, tumačiti na način da opravdanje različitog postupanja iz objektivnih razloga prema radnicima zaposlenim na temelju ugovora na određeno vrijeme i radnicima zaposlenim na neodređeno vrijeme uključuje cilj izbjegavanja znatnih nepravilnosti i štete u smislu nestabilnosti radnih mjesta u tako osjetljivom području kao što je pružanje zdravstvene skrbi na temelju ustavnog prava na zdravstvenu zaštitu, tako da može biti osnova za odbijanje konkretnog mirovanja radnog odnosa osobama koje su zaposlene na određeno vrijeme, ali ne i osobama koje su zaposlene na neodređeno vrijeme?

                  3.

                  Protivi li se članku 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, priloženog Direktivi 1999/70/EZ, pravilo poput onog utvrđenog u članku 15. Real Decreta 365/1995 (Kraljevska uredba 365/1995), kojim se obavljanje poslova privremenog službenika ili osoblja zaposlenog na određeno vrijeme izuzima od mogućnosti odobravanja mirovanja radnog odnosa radi pružanja usluga u javnom sektoru ako taj status treba priznati osobama koje u javnom sektoru stupaju u stalni radni odnos koji je za javnog službenika povoljniji od drugih alternativnih upravnih statusa za koje bi morao podnijeti zahtjev kako bi mogao preuzeti novo radno mjesto na koje je imenovan?

         (1)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL 1999., L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: Predmet C-25/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. siječnja 2020. uputilo Višje sodišče v Ljubljani (Slovenija) – ALPINE BAU GMBH, Salzburg – Podružnica Celje – u stečaju

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. siječnja 2020. uputilo Višje sodišče v Ljubljani (Slovenija) – ALPINE BAU GMBH, Salzburg – Podružnica Celje – u stečaju
      (Predmet C-25/20)
      (2020/C 103/20)
      Jezik postupka: slovenski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Višje sodišče v Ljubljani

         Stranke

         Stečajni dužnik: ALPINE BAU GMBH, Salzburg – Podružnica Celje – u stečaju

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 32. stavak 2. Uredbe br. 1346/2000 (1) tumačiti na način da se na prijavu tražbina u sekundarnom postupku koju podnosi stečajni upravitelj u glavnom postupku zbog insolventnosti, primjenjuju odredbe prava države u kojoj se vodi sekundarni postupak, o rokovima za prijavu tražbina vjerovnikâ i o posljedicama nepravodobne prijave?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku (SL 2000., L 160, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.)


title: Predmet C-37/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. siječnja 2020. uputio tribunal d’arrondissement (Luksemburg) – WM protiv Luxembourg Business Registers

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. siječnja 2020. uputio tribunal d’arrondissement (Luksemburg) – WM protiv Luxembourg Business Registers
      (Predmet C-37/20)
      (2020/C 103/22)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal d’arrondissement

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: WM

         Tuženik: Luxembourg Business Registers

         Prethodna pitanja

      Pitanje br. 1. koje se odnosi na pojam „iznimne okolnosti”

                  1.a

                  Može li se članak 30. stavak 9. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma (1), kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/843 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o izmjeni Direktive (EU) 2015/849 o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma i o izmjeni direktiva 2009/138/EZ i 2013/36/EU (2), u dijelu u kojem se njime ograničavanje pristupa informacijama o ekonomskim vlasnicima podvrgava „iznimnim okolnostima koje treba utvrditi u nacionalnom pravu”, tumačiti na način da se njime dopušta da se pojam „iznimne okolnosti” u nacionalnom pravu definira isključivo kao istovjetan pojmovima „nerazmjernom riziku, riziku od prijevare, otmice, ucjene, iznude, zlostavljanja, nasilja ili zastrašivanja”, koji već jesu uvjet za primjenu ograničavanja pristupa u okviru teksta prethodno navedenog članka 30. stavka 9.?

                  1.b

                  U slučaju da je odgovor na pitanje 1.a niječan i da se u nacionalnom pravu kojom se ta direktiva prenosi pojam „iznimne okolnosti” definira samo upućivanjem na bespredmetne pojmove „nerazmjernom riziku, riziku od prijevare, otmice, ucjene, iznude, zlostavljanja, nasilja ili zastrašivanja”, treba li prethodno navedeni članak 30. stavak 9. tumačiti na način da se njime nacionalnom sudu dopušta da zanemari uvjet „iznimne okolnosti”, ili on treba nadoknaditi propust nacionalnog zakonodavstva tako da sudskim putem odredi doseg pojma „iznimne okolnosti”? U potonjem slučaju, što se tiče, u skladu s tekstom prethodno navedenog članka 30. stavka 9., uvjeta čiji se sadržaj određuje nacionalnim pravom, može li Sud Europske unije dati smjernice nacionalnom sudu u pogledu njegove zadaće? Ako je odgovor na potonje pitanje potvrdan, koje smjernice nacionalni sud treba slijediti pri određivanju sadržaja pojma „iznimne okolnosti”?

            Pitanje br. 2. koje se odnosi na pojam „rizik”

                  2.a

                  Treba li članak 30. stavak 9. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/843 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o izmjeni Direktive (EU) 2015/849 o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma i o izmjeni direktiva 2009/138/EZ i 2013/36/EU, u dijelu u kojem se njime ograničavanje pristupa informacijama o ekonomskim vlasnicima podvrgava „nerazmjernom riziku, riziku od prijevare, otmice, ucjene, iznude, zlostavljanja, nasilja ili zastrašivanja”, tumačiti na način da se njime upućuje na niz od osam slučajeva, od kojih prvi odgovara općenitom riziku koji je uvjetovan nerazmjernošću, a ostalih sedam odgovara posebnim rizicima izuzetima od uvjeta nerazmjernosti, ili na način se njime upućuje na niz od sedam slučajeva od kojih svaki odgovara posebnom riziku koji je uvjetovan nerazmjernošću?

                  2.b

                  Treba li članak 30. stavak 9. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/843 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o izmjeni Direktive (EU) 2015/849 o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma i o izmjeni direktiva 2009/138/EZ i 2013/36/EU, u dijelu u kojem se njime ograničavanje pristupa informacijama o ekonomskim vlasnicima podvrgava „riziku”, tumačiti na način da se njime ocjena postojanja i opsega tog rizika ograničava samo na povezanost ekonomskog vlasnika s pravnim subjektom u odnosu na koji konkretno traži ograničavanje pristupa informacijama o njemu kao ekonomskom vlasniku ili na način da podrazumijeva uzimanje u obzir povezanosti dotičnog ekonomskog vlasnika s drugim pravnim subjektima? Ako treba uzeti u obzir povezanost s drugim pravnim subjektima, treba li uzeti u obzir isključivo svojstvo ekonomskog vlasnika u odnosu na druga pravna tijela ili treba uzeti u obzir sve moguće povezanosti s drugim pravnim subjektima? Ako treba uzeti u obzir sve moguće povezanosti s drugim pravnim subjektima, utječe li priroda te povezanosti na ocjenu postojanja i opsega rizika?

                  2.c

                  Treba li članak 30. stavak 9. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/843 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o izmjeni Direktive (EU) 2015/849 o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma i o izmjeni direktiva 2009/138/EZ i 2013/36/EU, u dijelu u kojem se njime ograničavanje pristupa informacijama o ekonomskim vlasnicima podvrgava „riziku”, tumačiti na način da se njime isključuje pravo na zaštitu koje proizlazi iz ograničavanja pristupa ako su te informacije, odnosno drugi elementi koje ekonomski vlasnik ističe kako bi dokazao postojanje i opseg „rizika” s kojim se suočava, lako dostupne trećim osobama drugim putevima informiranja?

            Pitanje br. 3. koje se odnosi na pojam „nerazmjerni” rizik

                  3.

                  Koje različite interese treba uzeti u obzir u okviru primjene članka 30. stavka 9. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/843 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o izmjeni Direktive (EU) 2015/849 o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma i o izmjeni direktiva 2009/138/EZ i 2013/36/EU, s obzirom na to da se njime ograničavanje pristupa informacijama o ekonomskom vlasniku podvrgava „nerazmjernom” riziku?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (SL 2015., L 141, str. 73.).

         (2)  SL 2018., L 156, str. 43.


title: Predmet C-79/20 P: Žalba koju je 14. veljače 2020. podnio Yieh United Steel Corp. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 3. prosinca 2019. u predmetu T-607/15, Yieh United Steel protiv Komisije

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/17

      Žalba koju je 14. veljače 2020. podnio Yieh United Steel Corp. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 3. prosinca 2019. u predmetu T-607/15, Yieh United Steel protiv Komisije
      (Predmet C-79/20 P)
      (2020/C 103/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Yieh United Steel Corp. (zastupnik: D. Luff, avocat)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Eurofer, Association Européenne de l'Acier, AISBL

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  žalbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije od 3. prosinca 2019. u predmetu Yieh United Steel Corporation Ltd (Yusco)/Komisija Europske unije, T-607/15;

                  —

                  u skladu s člankom 61. Statuta Suda konačno odluči na način da usvoji tužbeni zahtjev društva Yusco pred Općim sudom i, u skladu s time, poništi antidampinšku pristojbu koja je žalitelju određena Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2015/1429 (1) od 26. kolovoza 2015. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana (u daljnjem tekstu: pobijana uredba ili Uredba o konačnoj pristojbi), u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelja;

                  —

                  naloži Komisiji i intervenijentima da, osim vlastitih troškova, snose žaliteljeve troškove u ovom postupku i u postupku pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj navodi da pobijanu odluku treba ukinuti na temelju tri žalbena razloga sažeta u nastavku.
      Kao prvo, Opći je sud povrijedio članak 2. stavak 3. Uredbe Vijeća (EU) br. 2016/1036 (2) od 8. lipnja 2016. (u daljnjem tekstu: Osnovna uredba) time što je pogrešno odbio primjenu ove odredbe.
      Kao drugo, Opći je sud povrijedio članak 2. stavak 5. Osnovne uredbe time što nije na odgovarajući način odvagnuo Komisijine interese u okviru njezine istrage i žaliteljevo pravo da se u obzir uzme njegova evidencija.
      Kao treće, Opći je sud povrijedio članak 2. stavak 2. Osnovne uredbe time što je pogrešno presudio da se kako bi se isključila domaća prodaja u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe ne zahtijeva dokazivanje posebne prodavateljeve namjere ili znanja o konačnom izvozu dotičnih proizvoda.

         (1)  SL 2015., L 224, str. 10.

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: Predmet T-163/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Amisi Kumba protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongo – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenja tužiteljeva imena na popis obuhvaćenih osoba – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove pojedinosti koje opravdavaju obnavljanje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/18

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Amisi Kumba protiv Vijeća
      (Predmet T-163/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongo - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenja tužiteljeva imena na popis obuhvaćenih osoba - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove pojedinosti koje opravdavaju obnavljanje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/24)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile i S. Van Overmeire, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328., str. 19.) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Gabrielu Amisiju Kumbi nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-164/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kampete protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere odnose – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Proporcionalnost – Članak 76. točka (d) Poslovnika – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/18

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kampete protiv Vijeća
      (Predmet T-164/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere odnose - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost - Članak 76. točka (d) Poslovnika - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/25)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile i S. Van Overmeire, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Ilungi Kampeteu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-165/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kahimbi Kasagwe protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/19

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kahimbi Kasagwe protiv Vijeća
      (Predmet T-165/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/26)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Delphin Kahimbi Kasagwe (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile i S. Van Overmeire, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Delphinu Kahimbi Kasagweu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7.5.2018.


title: Predmet T-168/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Numbi protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/21

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Numbi protiv Vijeća
      (Predmet T-168/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/29)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: John Numbi (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile i S. Van Overmeire, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Johnu Numbiju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-169/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kibelisa Ngambasai protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Proporcionalnost – Članak 76. točka (d) Poslovnika – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/22

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kibelisa Ngambasai protiv Vijeća
      (Predmet T-169/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost - Članak 76. točka (d) Poslovnika - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/30)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile i S. Van Overmeire, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Rogeru Kibelisa Ngambasai nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-171/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Boshab protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/23

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Boshab protiv Vijeća
      (Predmet T-171/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/32)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, S. Lejeune i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Évaristeu Boshabu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-172/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Akili Mundos protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja koje je samostalno donijela EU – Prvo uvrštavanje tužiteljevog imena na popis osoba Odbora za sankcije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/24

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Akili Mundos protiv Vijeća
      (Predmet T-172/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja koje je samostalno donijela EU - Prvo uvrštavanje tužiteljevog imena na popis osoba Odbora za sankcije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/33)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Muhindo Akili Mundos (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, S. Lejeune i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2018/202 od 9. veljače 2018. o provedbi Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2018., L 38, str. 19.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/197 od 9. veljače 2018. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2018., L 38, str. 2.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Muhindu Akili Mundosu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7.5.2018.


title: Predmet T-173/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Ramazani Shadary protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/25

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Ramazani Shadary protiv Vijeća
      (Predmet T-173/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/34)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, S. Lejeune i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Emmanuelu Ramazaniju Shadaryju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-174/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Mutondo protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/25

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Mutondo protiv Vijeća
      (Predmet T-174/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, S. Lejeune i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Kalevu Mutondu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-175/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Ruhorimbere protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/26

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Ruhorimbere protiv Vijeća
      (Predmet T-175/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljeva imena na popisu osoba na koje se mjere primjenjuju - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/36)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, S. Lejeune i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Éricu Ruhorimbereu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-176/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Mende Omalanga protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života – Proporcionalnost – Pretpostavka nedužnosti – Prigovor nezakonitosti – Prilagodba tužbenog zahtjeva”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/27

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Mende Omalanga protiv Vijeća
      (Predmet T-176/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Prigovor nezakonitosti - Prilagodba tužbenog zahtjeva”)
      (2020/C 103/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Lambert Mende Omalanga (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, S. Lejeune i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2018/569 od 12. travnja 2018. o provedbi Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2018., L 95, str. 21.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/566 od 12. travnja 2018. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2018., L 95, str. 9.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Lambertu Mende Omalangi nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-177/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kazembe Musonda protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Proporcionalnost – Članak 76. točka (d) Poslovnika – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/27

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – Kazembe Musonda protiv Vijeća
      (Predmet T-177/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje uvrštenosti tužiteljevog imena na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Obveza Vijeća da priopći nove dokaze koji opravdavaju produljenje mjera ograničavanja - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost - Članak 76. točka (d) Poslovnika - Prigovor nezakonitosti”)
      (2020/C 103/38)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, S. Lejeune i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2282 od 11. prosinca 2017. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2017., L 328, str. 19.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Jean-Claudeu Kazembe Musondi nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: Predmet T-387/18: Presuda Općeg suda od 13. veljače 2020. – Delta-Sport protiv EUIPO-a – Delta Enterprise (DELTA SPORT) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije DELTA SPORT – Raniji španjolski verbalni žig COLCHON DELTA – Raniji figurativni žig Europske unije DELTA – Relativni razlog za odbijanje – Sličnost proizvoda – Sličnost znakova – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU)2017/1001”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/28

      Presuda Općeg suda od 13. veljače 2020. – Delta-Sport protiv EUIPO-a – Delta Enterprise (DELTA SPORT)
      (Predmet T-387/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije DELTA SPORT - Raniji španjolski verbalni žig COLCHON DELTA - Raniji figurativni žig Europske unije DELTA - Relativni razlog za odbijanje - Sličnost proizvoda - Sličnost znakova - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU)2017/1001”)
      (2020/C 103/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: M. Krogmann, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Delta Enterprise Corp. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Decker, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. travnja 2018. (predmet R 1894/2017-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Delta Enterprise i Delta-Sport Handelskontor.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Društvu Delta-Sport Handelskontor GmbH nalaže se snošenje troškova EUIPO-a i društva Delta Enterprise Corp. vezanih za ovaj postupak.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: Predmet T-8/19: Presuda Općeg suda od 13. veljače 2020. – Repsol protiv EUIPO-a (INVENTEMOS EL FUTURO) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije INVENTEMOS EL FUTURO – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom – Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/29

      Presuda Općeg suda od 13. veljače 2020. – Repsol protiv EUIPO-a (INVENTEMOS EL FUTURO)
      (Predmet T-8/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije INVENTEMOS EL FUTURO - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 103/40)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Repsol, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J.-B. Devaureix i J. C. Erdozain López, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Palmero Cabezas i H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2018. (predmet R 1173/2018-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog žiga INVENTEMOS EL FUTURO kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Repsol, SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: Predmet T-388/18: Rješenje Općeg suda od 29. siječnja 2020. – WV protiv ESVD-a („Tužba za poništenje – Javna služba – Dužnosnici – Članak 24. Pravilnika o osoblju – Zahtjev za pomoć – Odbijanje zahtjeva – Članak 90. stavci 1. i 2. Pravilnika o osoblju – Nepravodobnost – Ispričiva zabluda – Nedopuštenost”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/29

      Rješenje Općeg suda od 29. siječnja 2020. – WV protiv ESVD-a
      (Predmet T-388/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Javna služba - Dužnosnici - Članak 24. Pravilnika o osoblju - Zahtjev za pomoć - Odbijanje zahtjeva - Članak 90. stavci 1. i 2. Pravilnika o osoblju - Nepravodobnost - Ispričiva zabluda - Nedopuštenost”)
      (2020/C 103/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spac, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje implicitne odluke ESVD-a, navodno donesene 4. rujna 2017., kojom je odbijen zahtjev za pomoć koji je podnijela tužiteljica i, s druge strane, odluke ESVD-a od 28. ožujka 2018. kojom je odbijena žalba tužiteljice od 29. studenoga 2017. protiv implicitne odluke o odbijanju.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Osobi WV nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: Predmet T-471/18: Rješenje Općeg suda od 29. siječnja 2020. – WV protiv ESVD-a („Tužba za poništenje – Javna služba – Dužnosnici – Uskrata dijela primitaka od rada – Neopravdani izostanci – Članak 76. točka (d) Poslovnika – Povreda formalnih zahtjeva – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/30

      Rješenje Općeg suda od 29. siječnja 2020. – WV protiv ESVD-a
      (Predmet T-471/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Javna služba - Dužnosnici - Uskrata dijela primitaka od rada - Neopravdani izostanci - Članak 76. točka (d) Poslovnika - Povreda formalnih zahtjeva - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)
      (2020/C 103/42)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spac, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje, s jedne strane, Odluke ESVD-a od 27. studenoga 2017. kojom je određen odbitak od plaće za 72 kalendarska dana i, s druge strane, prema potrebi, Odluke ESVD-a od 2. svibnja 2018. kojom se odbija prigovor koji je tužitelj podnio 3. siječnja 2018.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena i odbija kao djelomično očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Osobi WV nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 364, 8. 10. 2018.


title: Predmet T-6/19: Rješenje Općeg suda od 31. siječnja 2020. – Irish Wind Farmers’ Association i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje – Državne potpore – Porezne olakšice koje je Irska odobrila proizvođačima fosilnih goriva – Dopis Komisije – Akt koji se ne može pobijati – Nedopuštenost”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/30

      Rješenje Općeg suda od 31. siječnja 2020. – Irish Wind Farmers’ Association i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-6/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Državne potpore - Porezne olakšice koje je Irska odobrila proizvođačima fosilnih goriva - Dopis Komisije - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”)
      (2020/C 103/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Irska), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Irska), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Irska) i Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Irska) (zastupnici: M. Segura Catalán i M. Clayton, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Grønfeldt, K. Herrmann i S. Noë, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje dopisa Komisije od 25. listopada 2018. o navodnoj državnoj potpori koju je Irska odobrila proizvođačima fosilnih goriva.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: Predmet T-43/19: Rješenje Općeg suda od 29. siječnja 2020. – WV protiv ESVD-a („Tužba za naknadu štete – Javna služba – Dužnosnici – Nepravodobnost – Nedopuštenost”)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/31

      Rješenje Općeg suda od 29. siječnja 2020. – WV protiv ESVD-a
      (Predmet T-43/19) (1)

      („Tužba za naknadu štete - Javna služba - Dužnosnici - Nepravodobnost - Nedopuštenost”)
      (2020/C 103/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spac, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje Odluke ESVD-a od 28. ožujka 2018. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za naknadu štete, kao i, prema potrebi, Odluke ESVD-a od 26. listopada 2018. kojom se odbija žalba koju je tužitelj podnio 26. lipnja 2018. te, s druge strane, naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog ESVD-ovih postupanja prema njemu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Osobi WV nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 103, 18. 3. 2019.


title: Predmet T-33/20: Tužba podnesena 17. siječnja 2020. – IE protiv ECDC

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/32

      Tužba podnesena 17. siječnja 2020. – IE protiv ECDC
      (Predmet T-33/20)
      (2020/C 103/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: IE (zastupnici: L. Levi i A. Champetier, odvjetnici)

         Tuženik: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi izvješće o ocjenjivanju tužitelja za 2018.;

                  —

                  poništi odluku od 7. listopada 2019. kojom se odbija tužiteljeva žalba od 6. lipnja 2019.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tuženikovoj povredi članka 43. Pravilnika o osoblju i članka 2. stavka 3. ECDC-ovog provedbenog pravila br. 20. o ocjenjivanju ECDC-ova privremenog osoblja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik počinio očite pogreške u ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na tuženikovoj povredi obveze dužne pažnje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tuženikovoj povredi tužiteljeva prava na saslušanje.


title: Predmet T-44/20: Tužba podnesena 27. siječnja 2020. – Chanel protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (Prikaz kruga koji sadržava dvije isprepletene krivulje)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/32

      Tužba podnesena 27. siječnja 2020. – Chanel protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (Prikaz kruga koji sadržava dvije isprepletene krivulje)
      (Predmet T-44/20)
      (2020/C 103/46)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Francuska) (zastupnik: J. Passa, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Sporni žig: Prijava figurativnog žiga Europske unije (Prikaz kruga koji sadržava dvije isprepletene krivulje) – Prijava za registraciju br. 17 248 642

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. studenoga 2019. u predmetu R 1041/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome smatralo da suprotstavljeni znakovi, u položaju u kojem su postavljeni, nisu slični;

                  —

                  poništi odluku u dijelu u kojemu je njome načelno odbijena usporedba tih znakova u situaciji u kojoj je znak obuhvaćen spornom prijavom za registraciju rotiran za 90 stupnjeva u odnosu na način na koji je bio položen;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-60/20: Tužba podnesena 3. veljače 2020. – Enosi Mastichoparagogon Chiou protiv EUIPO-a (MASTIHACARE)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/33

      Tužba podnesena 3. veljače 2020. – Enosi Mastichoparagogon Chiou protiv EUIPO-a (MASTIHACARE)
      (Predmet T-60/20)
      (2020/C 103/47)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grčka) (zastupnik: A.-E. Malami, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija verbalnog žiga MASTIHACARE – Prijava za registraciju br. 1388895

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2019., u predmetu R 692/2019–1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  tužbu proglasi dopuštenom;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  dopusti međunarodnu registraciju u kojoj je naznačena Europska unija žiga MASTIHACARE – prijava br. 1388895 – za sve proizvode iz razreda 3.;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka u skladu s člankom 190. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 (1) Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 2. Uredbe 2017/2001;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe 2017/2001 zbog nedostatka u obrazloženju pobijane odluke žalbenog vijeća.

         (1)  Uredba (EU) 2017/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. (SL 2017., L 154, str. 1)


title: Predmet T-65/20: Tužba podnesena 4. veljače 2020. – Kneissl Holding protiv EUIPO-a – LS 9 (KNEISSL)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/34

      Tužba podnesena 4. veljače 2020. – Kneissl Holding protiv EUIPO-a – LS 9 (KNEISSL)
      (Predmet T-65/20)
      (2020/C 103/48)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Kneissl Holding GmbH (Ebbs, Austrija) (zastupnici: O. Nilgen i A. Kockläuner, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: LS 9 GmbH (München, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije KNEISSL – žig Europske unije br. 291 377

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2019. u predmetu R 2265/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se žig Europske unije br. 291 377 KNEISSL za proizvode „sportske torbe” iz razreda 18. kao i „odjeća za sport, odjeća za ležerne prigode, oprema za kišu, skafanderi, skijaške hlače; skijaške jakne, donje rublje, pokrivala za glavu” iz razreda 25. proglašava opozvanim i odbije odgovarajući zahtjev za opoziv;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-70/20: Tužba podnesena 4. veljače 2020. – Metamorfoza protiv EUIPO-a – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/35

      Tužba podnesena 4. veljače 2020. – Metamorfoza protiv EUIPO-a – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)
      (Predmet T-70/20)
      (2020/C 103/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Metamorfoza d.o.o. (Zagreb, Hrvatska) (zastupnik: A. Bijelić, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Tiesios kreivės (Vilnius, Litva)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u prvostupanjskom postupku

         Predmetni sporni žig: Prijava figurativnog žiga Europske unije MUSEUM OF ILLUSIONS – prijava za registraciju br. 17 263 336

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. prosinca 2019. u predmetu R 663/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  preispita predmet i poništi pobijanu odluku.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-74/20: Tužba podnesena 7. veljače 2020. – IJ protiv Parlamenta

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/35

      Tužba podnesena 7. veljače 2020. – IJ protiv Parlamenta
      (Predmet T-74/20)
      (2020/C 103/50)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: IJ (zastupnici: L. Levi, M. Vandenbussche i A. Champetier, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana,

            i slijedom toga,

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta od 10. listopada 2018. u dijelu u kojem na tužiteljicu primjenjuje klauzulu rezerve predviđenu člankom 100. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije;

                  —

                  prema potrebi, poništi odluku Europskog parlamenta od 29. listopada 2019. u dijelu u kojem odbija tužiteljičinu žalbu od 8. siječnja 2019.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 100. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (CEOS). Tužiteljica ističe da primjena klauzule rezerve u njezinom slučaju povređuje članak 100. CEOS-a, koji treba tumačiti usko i u skladu s načelom slobode kretanja radnika predviđenim člankom 45. UFEU-a. Članak 100. CEOS-a također treba tumačiti u skladu s člancima 34. i 35. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i člancima 12. i 13. Europske socijalne povelje. Podredno, tužiteljica ističe prigovor nezakonitosti članka 100. CEOS-a zbog toga što ta odredba povređuje članak 45. UFEU-a, članke 34. i 35. Povelje i članke 12. i 13. Europske socijalne povelje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nediskriminacije utvrđenog člankom 1.d. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i člankom 21. Povelje. Tužiteljica smatra da joj se primjenom klauzule rezerve na nju uskraćuju, u razdoblju od pet godina, određeni elementi prava iz svih davanja za slučaj invalidnosti i, osim toga, predstavlja diskriminaciju zabranjenu člankom 1.d. Pravilnika i člankom 21. Povelje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela brižnog postupanja. Uprava je povrijedila svoju obvezu brižnog postupanja, koja je bila još veća zbog stanja krhkog zdravlja dotične službenice.


title: Predmet T-75/20: Tužba podnesena 10. veljače 2020. – Abitron Germany protiv EUIPO-a – Hetronic International (NOVA)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/36

      Tužba podnesena 10. veljače 2020. – Abitron Germany protiv EUIPO-a – Hetronic International (NOVA)
      (Predmet T-75/20)
      (2020/C 103/51)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Abitron Germany GmbH (Langquaid, Njemačka) (zastupnik: T. Matschke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hetronic International, Inc. (Oklahoma City, Oklahoma, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije NOVA – žig Europske unije br. 13 711 718

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. prosinca 2019. u predmetu R 521/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi žig Europske unije NOVA br. 13 711 718;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-76/20: Tužba podnesena 7. veljače 2020. – Češka Republika protiv Komisije

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/37

      Tužba podnesena 7. veljače 2020. – Češka Republika protiv Komisije
      (Predmet T-76/20)
      (2020/C 103/52)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula i J. Vláčil, agenti)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) CCI 2014CZ06RDNP 001od 28. studenoga 2019. o suspenziji privremenih plaćanja povezanih s programom razvoja ruralnih područja Češke Republike od 2014.-2020., koja se odnose na izdatke učinjene u razdoblju od 16. listopada 2018. do 31. prosinca 2018. i od 1. siječnja 2019. do 31. ožujka 2019. (priopćeno pod brojem dokumenta C(2019) 8647 final);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga..

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog se temelji na povredi članka 41. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 1306/2013). Komisija pogrešno smatra da su potpore na koje se odnose predmetni izdaci dodijeljene protivno nacionalnom pravu. Predmetne odredbe nacionalnog prava nisu, međutim, mogle biti povrijeđene, jer se one uopće ne odnose na tu vrstu potpora na koje se odnose suspendirana plaćanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog se također temelji na povredi članka 41. stavka 1. Uredbe br. 1306/2013. Čak i kada bi se predmetne odredbe nacionalnog prava odnosile na tu vrstu potpora (a što nije slučaj), jedan dio suspendiranih plaćanja se odnosi na projekte na koje se te odredbe ne primjenjuju ratione temporis.

         (1)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013, L 347, str. 549.).


title: Predmet T-80/20: Tužba podnesena 7. veljače 2020. – IM protiv EIB-a i EIF-a

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/38

      Tužba podnesena 7. veljače 2020. – IM protiv EIB-a i EIF-a
      (Predmet T-80/20)
      (2020/C 103/53)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: IM (zastupnik: D. Giabbani, odvjetnik)

         Tuženici: Europska investicijska banka (EIB) i Europski investicijski fond (EIF)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi predmetnu tužbu dopuštenom;

                  —

                  meritorno je proglasni osnovanom;

                  —

                  utvrdi da je IM nezakonito i zlouporabom ovlasti odbijen u postupku zapošljavanja;

                  —

                  utvrdi da je postupak zapošljavanja novog glavnog direktora ništav, tako da, posljedično, imenovanje novog glavnog direktora od 13. prosinca 2019. također treba proglasiti ništavim;

                  —

                  stoga, poništi imenovanje novog glavnog direktora Europskog investicijskog fonda;

                  —

                  stavi troškove postupka na teret protivnih stranaka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 20. Statuta Europskog investicijskog fonda u skladu s kojim „glavni direktor se imenuje na razdoblje od najviše 5 godina, s pravom ponovnog imenovanja”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi tužiteljeva dopisa o preuzimanju obveze od 5. ožujka 2014. i njegove dopune, jer iz tih isprava i produljenja mandata tužitelja nakon 15. ožujka 2017. proizlazi sporazum koji mu omogućuje rad do 67. godine i čak nakon toga.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na izravnoj diskriminaciji s obzirom na dob tužitelja. Tužitelj smatra da je, time što je odbilo njegovu kandidaturu samo na temelju njegove dobi, povjerenstvo za zapošljavanje prekršilo načelo nediskriminacije.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi povjerljivih i osobnih podataka tužitelja. Tužitelj tvrdi da navođenjem sadržaja dopisa o preuzimanju obveze u svrhu utemeljenja svoje odluke povjerenstvo za zapošljavanje priznaje da je upoznato s ispravom koju ne bi trebalo posjedovati i koja sadržava osobne podatke koji se odnose na tužitelja.