title: predmet C-362/18: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 18. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Székesfehérvári Törvényszék - Mađarska) – Hochtief AG protiv Fővárosi Törvényszék (Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava – Žalbeni postupci – Direktiva 89/665/EEZ – Direktiva 92/13/EEZ – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu – Načela djelotvornosti i ekvivalentnosti – Revizija sudskih odluka kojima se povređuje pravo Unije – Odgovornost država članica u slučaju povrede prava Unije od strane nacionalnih sudova – Procjena štete koja se treba nadoknaditi)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/18

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 18. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Székesfehérvári Törvényszék - Mađarska) – Hochtief AG protiv Fővárosi Törvényszék
      (predmet C-362/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Žalbeni postupci - Direktiva 89/665/EEZ - Direktiva 92/13/EEZ - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Načela djelotvornosti i ekvivalentnosti - Revizija sudskih odluka kojima se povređuje pravo Unije - Odgovornost država članica u slučaju povrede prava Unije od strane nacionalnih sudova - Procjena štete koja se treba nadoknaditi)
      (2020/C 68/16)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Székesfehérvári Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Hochtief AG

         Tuženik: Fővárosi Törvényszék

         Izreka

                  1.

                  Odgovornost države članice za štetu uzrokovanu odlukom nacionalnog suda u posljednjem stupnju kojom se povređuje pravno pravilo Unije uređena je uvjetima koje je utvrdio Sud, osobito u točki 51. presude od 30. rujna 2003., Köbler (C-224/01, EU:C:2003:513), pri čemu ipak nije isključeno da se odgovornost te države članice može utvrditi pod manje restriktivnim uvjetima na temelju nacionalnog prava. Ta odgovornost nije isključena zbog toga što je ta odluka postala pravomoćna. U okviru primjene te odgovornosti na nacionalnom sudu kojem je podnesen zahtjev za naknadu štete jest da ocijeni, uzimajući u obzir sve relevantne okolnosti konkretnog slučaja, je li nacionalni sud u posljednjem stupnju dovoljno ozbiljno povrijedio pravo Unije očiglednim nepoštovanjem primjenjivog prava Unije, uključujući relevantnu sudsku praksu Suda. Nasuprot tomu, pravu Unije protivi se pravilo nacionalnog prava koje u takvom slučaju iz šteta koje mogu biti predmet naknade štete općenito isključuje troškove nastale stranci zbog štetne odluke nacionalnog suda.

                  2.

                  Pravo Unije, a osobito Direktivu Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007., i Direktivu Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66, kao i načela ekvivalentnosti i djelotvornosti treba tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice koji ne dopušta reviziju pravomoćne presude suda te države članice koji je odlučivao o tužbi za poništenje akta javnog naručitelja bez razmatranja jednog pitanja čije je ispitivanje bilo zamišljeno u ranijoj presudi Suda kojom je odgovoreno na zahtjev za prethodnu odluku upućen u okviru postupka o toj tužbi za poništenje ili u ranijoj presudi Suda kojom je odgovoreno na zahtjev za prethodnu odluku u drugom predmetu. Međutim, ako primjenjiva interna postupovna pravila sadržavaju mogućnost da nacionalni sudac preispita pravomoćnu presudu kako bi situacija koja je nastala zbog te presude bila spojiva s ranijom konačnom sudskom odlukom, za koju su sud koji je donio tu presudu i stranke u predmetu koji je do nje doveo već znali, ta mogućnost mora, u skladu s načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, pod istim uvjetima, imati prednost kako bi situacija bila spojiva s pravom Unije, kako je tumačeno u ranijoj presudi Suda.

         (1)  SL C 311, 3. 9. 2018.


title: predmet C-431/18: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 11. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza – Španjolska) – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España protiv Irene Conte Sánchez (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila – Direktiva 2009/103/EZ – Članak 3. stavak prvi – Pojam „upotreba vozila” – Istjecanje ulja i drugih tekućina iz motornog vozila – Štete)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/19

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 11. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza – Španjolska) – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España protiv Irene Conte Sánchez
      (predmet C-431/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila - Direktiva 2009/103/EZ - Članak 3. stavak prvi - Pojam „upotreba vozila” - Istjecanje ulja i drugih tekućina iz motornog vozila - Štete)
      (2020/C 68/17)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España

         Tuženik: Irene Conte Sánchez

         Izreka

      Članak 3. stavak prvi Direktive 2009/103/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti treba tumačiti na način da je pojmom „upotreba vozila” iz te odredbe obuhvaćena situacija u kojoj je vozilo koje je izvodilo manevre i/ili se nalazilo na privatnom parkiralištu, u skladu sa svojom funkcijom prijevoznog sredstva, bilo uključeno u nezgodu koja se dogodila na parkiralištu.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet C-568/18 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 17. prosinca 2019. – Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH protiv Europske komisije (Žalba – Pristup dokumentima institucija – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Članak 4. stavak 2. prva alineja – Iznimke od prava na pristup – Zaštita komercijalnih interesa određene fizičke ili pravne osobe – Uredba (EZ) br. 1367/2006 – Članak 6. stavak 1. – Primjena iznimaka u vezi sa zahtjevima za pristup informacijama o okolišu – Dokumenti koje je sastavila Europska komisija u okviru sustava trgovine emisijskim jedinicama za stakleničke plinove – Odbijanje pristupa – Naknadno prosljeđivanje zatraženih dokumenata – Članak 149. Poslovnika Suda – Gubitak pravnog interesa – Obustava postupka)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/19

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 17. prosinca 2019. – Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH protiv Europske komisije
      (predmet C-568/18 P) (1)

      (Žalba - Pristup dokumentima institucija - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 4. stavak 2. prva alineja - Iznimke od prava na pristup - Zaštita komercijalnih interesa određene fizičke ili pravne osobe - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Članak 6. stavak 1. - Primjena iznimaka u vezi sa zahtjevima za pristup informacijama o okolišu - Dokumenti koje je sastavila Europska komisija u okviru sustava trgovine emisijskim jedinicama za stakleničke plinove - Odbijanje pristupa - Naknadno prosljeđivanje zatraženih dokumenata - Članak 149. Poslovnika Suda - Gubitak pravnog interesa - Obustava postupka)
      (2020/C 68/18)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (zastupnici: S. Altenschmidt i D. Jacob, Rechtsanwälte)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: H. Krämer i F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Postupak se obustavlja.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova ovog žalbenog postupka.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: predmet C-618/18: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 17. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di L’Aquila - Italija) – Gabriele Di Girolamo protiv Ministero della Giustizia (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Rad na određeno vrijeme – Okvirni sporazum koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Pojam „radnik zaposlen na određeno vrijeme” – Mirovni suci – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Očita nedopuštenost)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/20

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 17. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di L’Aquila - Italija) – Gabriele Di Girolamo protiv Ministero della Giustizia
      (predmet C-618/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Rad na određeno vrijeme - Okvirni sporazum koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Pojam „radnik zaposlen na određeno vrijeme” - Mirovni suci - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Očita nedopuštenost)
      (2020/C 68/19)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Giudice di pace di L’Aquila

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Gabriele Di Girolamo

         Tuženik: Ministero della Giustizia

         uz sudjelovanje: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je Giudice di pace di L’Aquila (mirovni sudac u Aquili, Italija) uputio odlukom od 19. rujna 2018. očito je nedopušten.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: predmet C-645/18: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austrija) – NE protiv Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Slobodno pružanje usluga – Upućivanje radnika – Članak 56. UFEU-a – Direktiva 2014/67/EU – Članci 9. i 20. – Prijava radnika – Čuvanje isprava o plaći – Sankcije – Proporcionalnost – Novčane kazne s unaprijed određenim najnižim iznosom – Kumuliranje – Nepostojanje najvišeg iznosa – Sudski troškovi)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/21

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austrija) – NE protiv Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (predmet C-645/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Slobodno pružanje usluga - Upućivanje radnika - Članak 56. UFEU-a - Direktiva 2014/67/EU - Članci 9. i 20. - Prijava radnika - Čuvanje isprava o plaći - Sankcije - Proporcionalnost - Novčane kazne s unaprijed određenim najnižim iznosom - Kumuliranje - Nepostojanje najvišeg iznosa - Sudski troškovi)
      (2020/C 68/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: NE

         Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         uz sudjelovanje: Finanzpolizei

         Izreka

      Članak 20. Direktive 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i izmjeni Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI”) treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji u slučaju nepoštovanja obveza u području radnog prava koje se odnose na prijavu radnika i čuvanje isprava o plaći, propisuje izricanje visokih novčanih kazni:

                  —

                  koje ne mogu biti niže od unaprijed određenog iznosa;

                  —

                  koje se određuju kumulativno za svakog dotičnog radnika i bez ograničenja najvišeg iznosa; i

                  —

                  kojima se dodaje doprinos za troškove postupka u visini od 20 % od njihova iznosa u slučaju odbijanja žalbe podnesene protiv odluke kojima su kazne izrečene.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: predmet C-741/18 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) protiv Europske komisije (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Državne potpore – Potpora koju je provela Mađarska u korist poduzeća koja zapošljavaju radnike s invaliditetom – Tužba za poništenje – Navodne odluke da se ne iznesu prigovori – Rok za tužbu – Početak roka – Upoznatost s postojanjem pobijanog akta – Zahtjev za prevođenje pobijanog akta – Razuman rok – Nepravodobnost – Nedopuštenost prvostupanjske tužbe – Ocjena činjenica – Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/22

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) protiv Europske komisije
      (predmet C-741/18 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Državne potpore - Potpora koju je provela Mađarska u korist poduzeća koja zapošljavaju radnike s invaliditetom - Tužba za poništenje - Navodne odluke da se ne iznesu prigovori - Rok za tužbu - Početak roka - Upoznatost s postojanjem pobijanog akta - Zahtjev za prevođenje pobijanog akta - Razuman rok - Nepravodobnost - Nedopuštenost prvostupanjske tužbe - Ocjena činjenica - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana)
      (2020/C 68/21)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Žalitelj: OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) (zastupnik: L. Szabó, ügyvéd)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena i odbija kao djelomično očito neosnovana.

                  2.

                  OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) snosi, osim vlastitih troškova, i one Europske komisije.

         (1)  SL C 112, 25. 3. 2019.


title: predmet C-747/18 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) protiv Europske komisije (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Državne potpore – Potpora koju je Mađarska provela u korist poduzetnika koji zapošljavaju osobe s invaliditetom – Tužba za poništenje – Navodne odluke o neospornosti – Nepostojanje aktivne procesne legitimacije – Osoba na koju se akt osobno ne odnosi – Tužba koja nije podnesena radi očuvanja postupovnih prava – Nedopuštenost prvostupanjske tužbe – Očito neosnovana žalba)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/22

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) protiv Europske komisije
      (predmet C-747/18 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Državne potpore - Potpora koju je Mađarska provela u korist poduzetnika koji zapošljavaju osobe s invaliditetom - Tužba za poništenje - Navodne odluke o neospornosti - Nepostojanje aktivne procesne legitimacije - Osoba na koju se akt osobno ne odnosi - Tužba koja nije podnesena radi očuvanja postupovnih prava - Nedopuštenost prvostupanjske tužbe - Očito neosnovana žalba)
      (2020/C 68/22)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Žalitelj: Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) (zastupnik: L. Szabó, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Društvo Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.), osim vlastitih, snosi i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 112, 25. 3. 2019.


title: C-748/18 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) protiv Europske komisije (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Državne potpore – Potpora koju je Mađarska provela u korist poduzetnika koji zapošljavaju osobe s invaliditetom – Tužba za poništenje – Navodne odluke o neospornosti – Nepostojanje aktivne procesne legitimacije – Osoba na koju se akt osobno ne odnosi – Tužba koja nije podnesena radi očuvanja postupovnih prava – Nedopuštenost prvostupanjske tužbe – Očito neosnovana žalba)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/23

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) protiv Europske komisije
      (C-748/18 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Državne potpore - Potpora koju je Mađarska provela u korist poduzetnika koji zapošljavaju osobe s invaliditetom - Tužba za poništenje - Navodne odluke o neospornosti - Nepostojanje aktivne procesne legitimacije - Osoba na koju se akt osobno ne odnosi - Tužba koja nije podnesena radi očuvanja postupovnih prava - Nedopuštenost prvostupanjske tužbe - Očito neosnovana žalba)
      (2020/C 68/23)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Žalitelj: Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) (zastupnik: L. Szabó, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Društvo Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.), osim vlastitih, snosi i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 112, 25. 3. 2019.


title: C-757/18 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) protiv Europske komisije (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Državne potpore – Potpora koju je Mađarska provela u korist poduzetnika koji zapošljavaju osobe s invaliditetom – Tužba za poništenje – Navodne odluke o neospornosti – Nepostojanje aktivne procesne legitimacije – Osoba na koju se akt osobno ne odnosi – Tužba koja nije podnesena radi očuvanja postupovnih prava – Nedopuštenost prvostupanjske tužbe – Očito neosnovana žalba)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/24

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 19. prosinca 2019. – M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) protiv Europske komisije
      (C-757/18 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Državne potpore - Potpora koju je Mađarska provela u korist poduzetnika koji zapošljavaju osobe s invaliditetom - Tužba za poništenje - Navodne odluke o neospornosti - Nepostojanje aktivne procesne legitimacije - Osoba na koju se akt osobno ne odnosi - Tužba koja nije podnesena radi očuvanja postupovnih prava - Nedopuštenost prvostupanjske tužbe - Očito neosnovana žalba)
      (2020/C 68/24)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Žalitelj: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (zastupnik: L. Ravasz, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Društvo M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M Sansz Kft.) snosi, osim vlastitih troškova, i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: spojeni predmeti C-123/19 P i C-125/19 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 12. prosinca 2019. – Vans, Inc. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Deichmann SE (Žalba – Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Povlačenje prigovora – Žalbe koje su postale bespredmetne – Obustava postupka – Troškovi)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/24

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 12. prosinca 2019. – Vans, Inc. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Deichmann SE
      (spojeni predmeti C-123/19 P i C-125/19 P) (1)

      (Žalba - Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Žalbe koje su postale bespredmetne - Obustava postupka - Troškovi)
      (2020/C 68/25)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Vans, Inc. (zastupnici: M. Hirsch i M. Metzner, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: A. Söder, agent), Deichmann SE (zastupnik: C. Onken, odvjetnica)

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po predmetnim žalbama.

                  2.

                  Društva Vans Inc., Deichmann SE i Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) snose svaki vlastite troškove.

         (1)  SL C 220, 1. 7. 2019.


title: spojeni predmeti C-140/19, C-141/19 i C-492/19 do C-494/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austrija) – EX EX (C 140/19 i C 141/19), OK (C 492/19), PL (C 493/19), QM (C 494/19) protiv Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda – Slobodno pružanje usluga – Upućivanje radnika – Članak 56. UFEU-a – Direktiva 2014/67/EU – Članci 9. i 20. – Prijava radnika – Čuvanje isprava o plaći – Sankcije – Proporcionalnost – Novčane kazne s unaprijed određenim najnižim iznosom – Kumuliranje – Nepostojanje najvišeg iznosa – Sudski troškovi – Očita nedopuštenost)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/25

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austrija) – EX EX (C 140/19 i C 141/19), OK (C 492/19), PL (C 493/19), QM (C 494/19) protiv Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (spojeni predmeti C-140/19, C-141/19 i C-492/19 do C-494/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Slobodno pružanje usluga - Upućivanje radnika - Članak 56. UFEU-a - Direktiva 2014/67/EU - Članci 9. i 20. - Prijava radnika - Čuvanje isprava o plaći - Sankcije - Proporcionalnost - Novčane kazne s unaprijed određenim najnižim iznosom - Kumuliranje - Nepostojanje najvišeg iznosa - Sudski troškovi - Očita nedopuštenost)
      (2020/C 68/26)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: EX EX (C 140/19 et C 141/19), OK (C 492/19), PL (C 493/19), QM (C 494/19)

         Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         uz sudjelovanje: Finanzpolizei

         Izreka

      Članak 20. Direktive 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i izmjeni Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI”) treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji u slučaju nepoštovanja obveza u području radnog prava koje se odnose na prijavu radnika i čuvanje isprava o plaći, propisuje izricanje visokih novčanih kazni:

                  —

                  koje ne mogu biti niže od unaprijed određenog iznosa;

                  —

                  koje se određuju kumulativno za svakog dotičnog radnika i bez ograničenja najvišeg iznosa, i

                  —

                  kojima se dodaje doprinos za troškove postupka u visini od 20 % od njihova iznosa u slučaju odbijanja žalbe podnesene protiv odluke kojima su kazne izrečene.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.

         SL C 328, 30. 9. 2019.


title: predmet C-200/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Trgovački sud u Zagrebu - Hrvatska) – INA-INDUSTRIJA NAFTE d. d. i dr. protiv LJUBLJANSKE BANKE d. d. (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Članak 7. točka 1. podtočka (a) – Posebna nadležnost u stvarima povezanim s ugovorom – Pojam „stvari povezane s ugovorom” – Novčane obveze koje se nacionalnim zakonom nameću suvlasnicima nekretnine – Sudski postupak radi ispunjenja tih obveza)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/26

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 19. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Trgovački sud u Zagrebu - Hrvatska) – INA-INDUSTRIJA NAFTE d. d. i dr. protiv LJUBLJANSKE BANKE d. d.
      (predmet C-200/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Članak 7. točka 1. podtočka (a) - Posebna nadležnost u stvarima povezanim s ugovorom - Pojam „stvari povezane s ugovorom” - Novčane obveze koje se nacionalnim zakonom nameću suvlasnicima nekretnine - Sudski postupak radi ispunjenja tih obveza)
      (2020/C 68/27)
      Jezik postupka: hrvatski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Trgovački sud u Zagrebu

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: INA-INDUSTRIJA NAFTE d. d., CROATIA osiguranje d. d., REPUBLIKA HRVATSKA, Croatia Airlines d. d., GRAD ZAGREB, HRVATSKA ELEKTROPRIVREDA d. d., HRVATSKE ŠUME d. o. o., KAPITAL d. o. o. u stečaju, PETROKEMIJA d. d., Đuro Đaković Holding d. d., ENERGOINVEST d. d., TELENERG d. o. o., ENERGOCONTROL d. o. o., UDRUGA POSLODAVACA U ZDRAVSTVU, HRVATSKI ZAVOD ZA MIROVINSKO OSIGURANJE, ZAGREPČANKA-POSLOVNI OBJEKTI d. d., BRODOGRADILIŠTE VIKTOR LENAC d. d., INOVINE d. d., MARAT INŽENJERING d. o. o., GOYA - COMPANY d. o. o., METROPOLIS PLAN d. o. o., Dalekovod d. d., INFRATERRA d. o. o., Citat d. o. o., STAROSTA d. o. o., METALKA METALCOM d. o. o., I. Š., B. C., Z. N., D. G., M. R., A. T.

         Tuženik: LJUBLJANSKA BANKA d. d.

         Izreka

                  1.

                  Članak 7. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da spor u vezi s neispunjenjem novčanih obveza koje su nacionalnim zakonom nametnute suvlasnicima nekretnine treba smatrati obuhvaćenim pojmom „stvari povezane s ugovorom” u smislu članka 7. točke 1. podtočke (a) te uredbe.

                  2.

                  Članak 7. točku 5. Uredbe br. 1215/2012 treba tumačiti na način da spor poput onoga u glavnom postupku – koji se odnosi na obvezu proizišlu iz činjenice da je društvo vlasnik poslovnih prostora u kojima je smješteno i u kojima posluje – nije „spor nastao iz poslovanja podružnice, predstavništva ili druge poslovne jedinice” u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: predmet C-465/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 17. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Straubing - Njemačka) – B & L Elektrogeräte GmbH protiv GC (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 2011/83/EU – Članak 2. točka 8. podtočka (c) i točka 9. – Ugovor sklopljen izvan poslovnih prostorija – Pojam „poslovna prostorija” – Ugovor sklopljen na štandu trgovačkog sajma odmah nakon što je trgovac stupio u vezu s potrošačem koji se nalazio na zajedničkom prostoru sajma)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/27

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 17. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Straubing - Njemačka) – B & L Elektrogeräte GmbH protiv GC
      (predmet C-465/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2011/83/EU - Članak 2. točka 8. podtočka (c) i točka 9. - Ugovor sklopljen izvan poslovnih prostorija - Pojam „poslovna prostorija” - Ugovor sklopljen na štandu trgovačkog sajma odmah nakon što je trgovac stupio u vezu s potrošačem koji se nalazio na zajedničkom prostoru sajma)
      (2020/C 68/28)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Straubing

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: B & L Elektrogeräte GmbH

         Tuženik: GC

         Izreka

      Članak 2. točku 8. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 2. točkom 9. te direktive treba tumačiti na način da je ugovor sklopljen između trgovca i potrošača na trgovčevom štandu prilikom trgovačkog sajma, odmah nakon što se tom potrošaču, koji se nalazio u zajedničkom prolazu različitih štandova smještenih u sajmišnoj dvorani sajma, obratio taj trgovac, „ugovor sklopljen izvan poslovnih prostorija” u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 348, 14. 10. 2019.


title: predmet C-483/19: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 11. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour du travail de Liège - Belgija) – Ville de Verviers protiv J (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Socijalna politika – Direktiva 1999/70/EZ – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članak 2. – Područje primjene okvirnog sporazuma – Mogućnost da države članice isključe početno strukovno osposobljavanje i programe naukovanja te ugovore o radu i radne odnose, koji su zaključeni u okviru posebnog obrazovanja na teret države ili obrazovanja koje subvencionira država, programa integracije i programa stručne prekvalifikacije – Posljedice)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/27

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 11. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour du travail de Liège - Belgija) – Ville de Verviers protiv J
      (predmet C-483/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 2. - Područje primjene okvirnog sporazuma - Mogućnost da države članice isključe početno strukovno osposobljavanje i programe naukovanja te ugovore o radu i radne odnose, koji su zaključeni u okviru posebnog obrazovanja na teret države ili obrazovanja koje subvencionira država, programa integracije i programa stručne prekvalifikacije - Posljedice)
      (2020/C 68/29)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour du travail de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ville de Verviers
      Tuženik: J

         Izreka

      Članak. 2. točku 2. podtočku (b) okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., koji je priložen Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP treba tumačiti da način da mu se ne protivi to da nacionalni zakonodavac, koji je u skladu s mogućnošću koja mu je priznata tom odredbom iz područja primjene nacionalnog prava kojim se prenosi Direktiva 1999/70 i okvirni sporazum isključio određenu kategoriju ugovora, bude izuzet od obveze donošenja nacionalnih mjera koje radnicima obuhvaćenima tom kategorijom ugovorâ jamče poštovanje ciljeva koji se ostvaruju okvirnim sporazumom.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: predmet C-845/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2019. uputio Apelativen sad Varna (Bugarska) – kazneni postupak protiv DR-a

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2019. uputio Apelativen sad Varna (Bugarska) – kazneni postupak protiv DR-a
      (predmet C-845/19)
      (2020/C 68/30)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Apelativen sad Varna

         Stranka glavnog postupka

      DR

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Jesu li Direktiva 2014/42/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji (SL 2014., L 127, str. 39. i ispravak SL 2014., L 138, str. 114.) i Povelja Europske unije o temeljnim pravima primjenjive na kazneno djelo koje se sastoji od posjedovanja opojnih sredstava u svrhu njihova širenja i koje je počinio bugarski državljanin na državnom području Republike Bugarske, a eventualna je imovinska korist također ostvarena u Republici Bugarskoj te se ondje nalazi?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: Što se podrazumijeva pod izrazom „[neizravna] ekonomska korist od kaznenih djela” iz članka 2. stavka 1. Direktive i može li takvu imovinsku korist činiti novčani iznos koji je zamrznut i zaplijenjen u stanu u kojem živi osuđena osoba i njezina obitelj te u osobnom automobilu koji pripada osuđenoj osobi?

                  3.

                  Treba li članak 2. Direktive tumačiti na način da mu se protivi odredba kao što je članak 53. stavak 2. Nakazatelnog kodeksa (Kazneni zakonik) Republike Bugarske kojim se ne predviđa oduzimanje „[neizravne] ekonomsk[e] korist[i] od kaznenih djela”?

                  4.

                  Treba li članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kao što je članak 306. stavak 1. točka 1. Nakazatelnog procesualenog kodeksa (Zakon o kaznenom postupku) Republike Bugarske kojim se omogućuje oduzimanje novčanog iznosa u korist države za koji se smatra da pripada osobi koja nije počinitelj a da ta treća osoba nema mogućnost sudjelovanja u postupku kao stranka i ostvariti izravan pristup pravosuđu?


title: predmet C-850/19 P: Žalba koju su 21. studenoga 2019. podnijeli FVE Holýšov I s. r. o. i drugi protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 20. rujna 2019. u predmetu T-217/17, FVE Holýšov I s. r. o. i drugi protiv Komisije

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/29

      Žalba koju su 21. studenoga 2019. podnijeli FVE Holýšov I s. r. o. i drugi protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 20. rujna 2019. u predmetu T-217/17, FVE Holýšov I s. r. o. i drugi protiv Komisije
      (predmet C-850/19 P)
      (2020/C 68/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE - Omice a.s., Exit 90 SPV s.r.o., Onyx Energy s.r.o., Onyx Energy projekt II s.r.o., Photon SPV 1 s.r.o., Photon SPV 3 s.r.o., Photon SPV 4 s.r.o., Photon SPV 6 s.r.o., Photon SPV 8 s.r.o., Photon SPV 10 s.r.o., Photon SPV 11 s.r.o., Antaris GmbH, Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbH, WA Investments-Europa Nova Ltd (zastupnici: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, W. Schumacher, A. Compes, T. Herbold, Rechtsanwälte)

         Druge stranke u žalbenom postupku: Europska komisija, Republika Češka, Kraljevina Španjolska, Republika Cipar, Slovačka Republika

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  prihvati njihovu tužbu protiv Odluke Komisije C(2016) 7827 final od 28. studenoga 2016. o državnoj potpori SA.40171 (2015/NN) o promicanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora, čiji je sažetak objavljen u Službenom listu Europske unije (1), ili podredno

                  —

                  vrati predmet Općem sudu;

                  —

                  naloži tuženicima snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba se odnosi na i. pojam „državna potpora” u privatno financiranim programima za obnovljive izvore energije, ii. pouzdanost tuženikovih odluka za građane Europske unije, iii. zaštitu njihovih legitimnih očekivanja u odnosu na tuženikove zaokrete i iv. granice zlouporabe tuženikovih ovlasti. Žalitelji ističu osam žalbenih razloga.
      Prvi žalbeni razlog: Utvrđenja Općeg suda da tuženikov dopis iz srpnja 2004. relevantnim industrijskim udruženjima nije obvezujuća odluka (a) pogrešno tumače i povrjeđuju sudsku praksu Suda o tome što je odluka i (b) donesena su povredama postupka koje negativno utječu na žalitelje
      Drugi žalbeni razlog: Žalitelji su isticali da je tuženik bio vezana odlukom kojom je utvrđeno da nije riječ o potpori, koju je donio 2006. (Odluka iz 2006.). Utvrđenje Općeg suda o tome da je taj razlog nedopušten jer i. žalitelji „nisu podrobno identificirali tu odluku” i ii. je taj razlog istaknut samo u odgovoru povrjeđuje (a) pravne zahtjeve iz sudske prakse Suda u pogledu toga da odluka bude donesena i (b) postupovna pravila.
      Treći žalbeni razlog: Opći je sud pogriješio kada nije ispunio legitimna očekivanja žalitelja u pogledu toga da će tuženik održati svoju Odluku iz 2004., svoju Odluku iz 2006. i način na koji je postupao od 2004. do donošenja osporavane odluke u 2016. Prvo, ne uzima u obzir okolnosti slučaja, iako su one nesporne, i povrjeđuje sudsku praksu Suda o zahtjevima u pogledu legitimnih očekivanja. Drugo, temelji se na povredama postupka.
      Četvrti žalbeni razlog: Utvrđenjem Općeg suda (u točkama 86.-127.) o tome da je Izvorni program promicanja državna potpora pogrešno se tumači pojam „državna potpora”. U skladu sa sudskom praksom Suda, Izvorni program promicanja nije uključivao državna sredstva, što je točno neovisno o tome predstavlja li povećanje cijena energije u pogledu troškova obnovljive energije „namet”. Nadalje, čak i kada bi se postojanje „nameta” smatralo odlučujućim (quod non), utvrđenje Općeg suda o tome da postoji „namet” povrjeđuje pravo Unije i temelji se na povredama postupka.
      Peti žalbeni razlog: Svojim četvrtim tužbenim razlogom žalitelji su pred Općim sudom tvrdili da je tuženik nametnuo pretjerane zahtjeve u okviru svoje procjene sukladnosti predmetnih mjera s unutarnjim tržištem. Opći sud je (u točkama 130.-136.) odbio taj tužbeni razlog jer je smatrao da tuženik nije „nametnuo” relevantni zahtjev „mehanizma revizije” i da je postupao u skladu sa Smjernicama Zajednice o državnim potporama za zaštitu okoliša iz 2008. (2). To povrjeđuje pravo Unije.
      Šesti žalbeni razlog: U okviru prvog dijela svojeg petog tužbenog razloga žalitelji su tvrdili da se osporavana odluka temelji na pogreškama koje se tiču činjenica. U okviru svojeg sedmog tužbenog razloga žalitelji su tvrdili da se osporavana odluka temelji na očitoj pogrešci u ocjeni. Opći sud je (u točkama 139. i 166.) odbio oba tužbena razloga. Ovo se odbijanje temeljilo na povredama postupka koje negativno utječu na žalitelje. Prvo, odbijanje prvog dijela petog tužbenog razloga od strane Općeg suda nije se odnosilo na njegov sadržaj zbog pogrešnog tumačenja tog razloga od strane Općeg suda. Ono također nije odražavalo sadržaj tog razloga kako je iznesen u odgovoru. Drugo, odbijanje sedmog tužbenog razloga od strane Općeg suda nije odražavalo sadržaj tog razloga kako je iznesen u odgovoru.
      Sedmi žalbeni razlog: Žalitelji tvrde da je Opći sud, time što je odbio drugi dio njihova petog tužbenog razloga, koji se odnosi na to što je tuženik povrijedio postupovna pravila, povrijedio pravo Unije.
      Osmi žalbeni razlog: Žalitelji tvrde da je Opći sud, time što je odbio njihov šesti tužbeni razlog, koji se odnosi na to što je tuženik pogrešno smatrao da se pitanja nalaze izvan dosega prava o državnim potporama i na to da je tuženik prekršio članak 5. stavak 1. UEU-a, povrijedio pravo Unije.

         (1)  SL 2017. C 69, str. 2.

         (2)  SL 2008. C 82, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 3., str. 203.)


title: predmet C-851/19 P: Žalba koju je 19. studenoga 2019. podnio DK protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 10. rujna 2019. u predmetu T-217/18, DK protiv ESVD-a

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/30

      Žalba koju je 19. studenoga 2019. podnio DK protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 10. rujna 2019. u predmetu T-217/18, DK protiv ESVD-a
      (predmet C-851/19 P)
      (2020/C 68/32)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: DK (zastupnici: S. Orlandi, T. Martin, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  Ukine presudu od 10. rujna 2019. u predmetu DK/ESVD (T-217/18);

                  —

                  Poništi odluku od 23. svibnja 2017. kojom se žalitelju izriče stegovna mjera;

                  —

                  Naloži ESVD-u snošenje troškova postupka u oba stupnja.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj zahtijeva ukidanje presude od 10. rujna 2019. (T-217/18) kojom je Opći sud odbio njegovu tužbu za poništenje i naložio mu snošenje troškova.
      Žalitelj u tu svrhu ističe jedan žalbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava (točke 28. do 53. pobijane presude) u dijelu u kojem je Opći sud tumači članak 10. točku (b) Priloga IX. Pravilniku na način da se njime dopušta uzimanje u obzir već naknađene štete kako bi se opravdalo izricanje strože sankcije dužnosniku u odnosu na sankciju koju je predložilo stegovno povjerenstvo.


title: predmet C-852/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2019. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv Ivana Gavanozova

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/31

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2019. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv Ivana Gavanozova
      (predmet C-852/19)
      (2020/C 68/33)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Specializiran nakazatelen sad

         Stranka glavnog postupka

      Ivan Gavanozov

         Prethodno pitanje

      Je li nacionalni propis kojim se ne predviđaju pravna sredstva protiv izdavanja Europskog istražnog naloga za pretragu stambenih i poslovnih prostorija, zapljenu određenih stvari i saslušanje svjedoka u skladu s člankom 14. stavcima 1. do 4., člankom 1. stavkom 4. i uvodnim izjavama 18. i 22. Direktive 2014/41 (1) te člancima 47. i 7. Povelje u vezi s člancima 13. i 8. EKLJP-a?
      Može li se u tim okolnostima izdati Europski istražni nalog?

         (1)  Direktiva 2014/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima (SL 2014., L 130, str. 1.)


title: predmet C-863/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Apelativen sad Varna (Bugarska) – kazneni postupak protiv TS-a

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/32

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Apelativen sad Varna (Bugarska) – kazneni postupak protiv TS-a
      (predmet C-863/19)
      (2020/C 68/34)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Apelativen sad Varna

         Stranka glavnog postupka

      TS

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Jesu li Direktiva 2014/42/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji (SL 2014., L 127, str. 39. i ispravak SL 2014., L 138, str. 114.) i Povelja Europske unije o temeljnim pravima primjenjive na kazneno djelo koje se sastoji od posjedovanja opojnih sredstava u svrhu njihova širenja i koje je počinio bugarski državljanin na državnom području Republike Bugarske, a eventualna je imovinska korist također ostvarena u Republici Bugarskoj te se ondje nalazi?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: Što se podrazumijeva pod izrazom „[neizravna] ekonomska korist od kaznenih djela” iz članka 2. stavka 1. Direktive i može li takvu imovinsku korist činiti novčani iznos koji je zamrznut i zaplijenjen u stanu u kojem živi osuđena osoba i njezina obitelj te u osobnom automobilu koji pripada osuđenoj osobi?

                  3.

                  Treba li članak 2. Direktive tumačiti na način da mu se protivi odredba kao što je članak 53. stavak 2. Nakazatelnog kodeksa (Kazneni zakonik) Republike Bugarske kojim se ne predviđa oduzimanje „[neizravne] ekonomsk[e] korist[i] od kaznenih djela”?

                  4.

                  Treba li članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kao što je članak 306. stavak 1. točka 1. Nakazatelnog procesualenog kodeksa (Zakon o kaznenom postupku) Republike Bugarske kojim se omogućuje oduzimanje novčanog iznosa u korist države za koji se smatra da pripada osobi koja nije počinitelj a da ta treća osoba nema mogućnost sudjelovanja u postupku kao stranka i ostvariti izravan pristup pravosuđu?


title: predmet C-864/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – NH protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/32

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – NH protiv Deutsche Lufthansa AG
      (predmet C-864/19)
      (2020/C 68/35)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Landgericht Köln

         Tuženik: Deutsche Lufthansa AG
      Predmet je rješenjem predsjednika Suda od 9. siječnja 2020. brisan iz upisnika Suda.


title: predmet C-881/19.: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2019. uputio Krajský soud v Brně (Češka Republika) – Tesco Stores ČR a.s. protiv Ministerstvo zemědělství

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/33

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2019. uputio Krajský soud v Brně (Češka Republika) – Tesco Stores ČR a.s. protiv Ministerstvo zemědělství
      (predmet C-881/19.)
      (2020/C 68/36)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský soud v Brně

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Tesco Stores ČR a.s.

         Tuženik: Ministerstvo zemědělství

         Prethodno pitanje

      Treba li načela koja proizlaze iz Priloga VII. dijela E točke 2. podtočke (a) Uredbi 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ, Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 (1) tumačiti tako da se, kada je riječ o prehrambenom proizvodu namijenjenom krajnjem korisniku u Češkoj Republici, u sastavu proizvoda može navesti složeni sastojak naveden u Prilogu I. dijelu A točki 2. podtočki (c) Direktivi 2000/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. lipnja 2000. o kakau i čokoladnim proizvodima namijenjenim prehrani ljudi (2) bez opisivanja njegova sastava samo ako je naziv tog složenog sastojka naveden točno u skladu s češkom jezičnom verzijom Priloga I. Direktivi 2000/36/EZ?

         (1)  SL 2011., L 304, str. 18.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku; poglavlje 15., svezak 20., str. 168.

         (2)  SL 2000., L 197, str. 19.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku; poglavlje 13., svezak 32., str. 79.


title: predmet C-928/19 P: Žalba koju je 19. prosinca 2019. podnio European Federation of Public Service Unions (EPSU) protiv presude Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 24. listopada 2019. u predmetu T-310/18, EPSU i Goudriaan protiv Komisije

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/34

      Žalba koju je 19. prosinca 2019. podnio European Federation of Public Service Unions (EPSU) protiv presude Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 24. listopada 2019. u predmetu T-310/18, EPSU i Goudriaan protiv Komisije
      (predmet C-928/19 P)
      (2020/C 68/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (zastupnici: R. Arthur, solicitor, K. Apps, barrister)

         Druge stranke u žalbenom postupku: Europska komisija, Jan Willem Goudriaan

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati žalbu;

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  poništi Komisijinu odluku od 6. ožujka 2018.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje žaliteljevih troškova u ovom postupku i postupku pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj ističe da ovu žalbu treba dopustiti zbog toga što je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava.

         PRVI ŽALBENI RAZLOG: Direktive donesene odlukom Vijeća na temelju članka 155. stavka 2. UFEU-a po prirodi su zakonodavne

      Opći sud pogrešno je kvalificirao postupak iz članaka 154. i 155. UFEU-a kao takav koji ne može proizvoditi pravne učinke zakonodavne prirode.

                  a.

                  U sudskoj praksi Suda Europske unije utvrđeno je da mjere donesene drugim postupkom imaju iste posljedice kao i ostale direktive.

                  b.

                  Lisabonski ugovor nije umanjio ulogu socijalnih partnera niti izmijenio prirodu mjera donesenih drugim postupkom.

                  c.

                  Mjere koje su donesene direktivom usvojenom na temelju odluke Vijeća ostaju zakonodavne po svojoj prirodi.

                  d.

                  Mjere koje su donesene direktivom usvojenom na temelju odluke Vijeća zakonodavni su akti.

                  e.

                  Podredno, ako (što se osporava) direktive usvojene na temelju odluke Vijeća nisu zakonodavni akti:

                              i.

                              One su oblik lex specialisa koji je u bitnome zakonodavne, a ne izvršne prirode.

                              ii.

                              One mogu proizvoditi iste pravne učinke kao što su oni koje su proizvodile prije 2007.
                              Stoga je Opći sud pogriješio kada je odbio žaliteljev prvi tužbeni razlog.

         DRUGI ŽALBENI RAZLOG: tumačenje članaka 154. i 155. UFEU-a

      Opći sud pogrešno je tekstualno, kontekstualno i teleološki protumačio članak 154. i članak 155. stavak 2. UFEU-a.

                  a.

                  Tumačenje članka 155. stavka 2. UFEU-a koje je iznio Opći sud ne slijedi njegov izričit tekst.

                  b.

                  Opći sud trebao je utvrditi da, kada su sporazum socijalnih partnera postigli predstavnici socijalnih partnera, a sporazum nije nezakonit, Komisija ima dužnost predlaganja Vijeću da donese tekst odluke na temelju članka 155. stavka 2. drugog podstavka UFEU-a.

                  c.

                  Opći sud trebao je utvrditi da izbor metode provedbe sporazumâ socijalnih partnera imaju socijalni partneri, a ne Komisija.

                  d.

                  Opći sud trebao je utvrditi da Vijeće ima ovlast odlučivanja da ne donese odluku na temelju članka 155. stavka 2. drugog podstavka UFEU-a, a da Komisija nema sličnu ovlast.

                  e.

                  Opći sud pogrešno je protumačio institucionalnu ravnotežu članaka 154. i 155. UFEU-a time što je proširio Komisijine ovlasti izvan izričitog teksta odredbi i time što je pogrešno protumačio učinak članaka 13. i 17. UEU-a.

                  f.

                  Tumačenje Općeg suda protivno je kontekstu Glave X. UFEU-a o socijalnoj politici i članku 28. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  g.

                  Opći sud pogrešno je protumačio presudu Općeg suda u predmetu UEAPME/Vijeće pri čemu je dao veću političku diskrecijsku ovlast Komisiji od one koju ona ima u skladu s pravilnim tumačenjem.

                  h.

                  Opći sud pogriješio je u procjeni Parlamentove uloge u postupku iz članaka 154. i 155. UFEU-a.
                  Stoga je Opći sud pogriješio kada je odbio žaliteljev prvi tužbeni razlog

         TREĆI ŽALBENI RAZLOG: pristup koji se priklanja Komisijinoj odluci

      Opći sud pogriješio je kada je smatrao da Komisija ima pravo na veću političku diskrecijsku ovlast u donošenju odluka. Na taj je način Opći sud:

                  a.

                  pogrešno protumačio članke 154. i 155. UFEU-s i prirodu postupka u pogledu socijalnih partnera, i

                  b.

                  pogriješio kada ih je usporedio s Europskom građanskom inicijativom.
                  Stoga je Opći sud pogriješio kada je odbio žaliteljev drugi tužbeni razlog

         ČETVRTI ŽALBENI RAZLOG: pristup Komisijinom rasuđivanju u njezinoj odluci

      Opći sud pogriješio je kada je potvrdio zakonitost sažetog obrazloženja Komisijine odluke.

                  a.

                  Obrazloženje koje je Komisija pružila u dopisu od 6. ožujka 2018. bilo je pravno i činjenično pogrešno.

                  b.

                  Komisija nije ni na koji način objasnila zašto je odstupila od osiguranja koja je pružila u ranijoj prepisci i svojim objavljenim komunikacijama.

                  c.

                  Obrazloženje u dopisu nije ono na koja se Komisija oslanjala u svojoj obrani na raspravi. To obrazloženje je također bilo pravno i činjenično pogrešno.
                  Komisija nije postupila u skladu s člankom 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.


title: predmet C-941/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2019. uputio Krajský soud v Ostravě (Češka Republika) – Samohýl group a.s. protiv Generální ředitelství cel

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/36

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2019. uputio Krajský soud v Ostravě (Češka Republika) – Samohýl group a.s. protiv Generální ředitelství cel
      (predmet C-941/19)
      (2020/C 68/38)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský soud v Ostravě

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Samohýl group a.s.

         Tuženik: Generální ředitelství cel

         Prethodno pitanje

      Treba li robu označenu kao „Bob Martin clear 50 mg roztok pro nakapání na kůži – spot-on pro kočky” koja je na raspolaganju u ampulama (0,5 ml) te koja sadržava djelatnu tvar Fipronil (50 mg u jednoj ampuli) i pomoćne tvari butilhidroksianisol E 320, butilhidroksitoluen E 321, benzil alkohol i dietilen glikol monoetil eter razvrstati u tarifni broj 3004 ili tarifni broj 3808 kombinirane nomenklature carinske tarife?


title: predmet C-946/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2019. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – MG protiv HH-a

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/36

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2019. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – MG protiv HH-a
      (predmet C-946/19)
      (2020/C 68/39)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: MG

         Tuženik: HH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Daje li članak 4. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) („preinačena Uredba Bruxelles I”) osobi s domicilom u državi članici pravo na koje se ona može izravno pozivati?

                  2.

                  Ako je odgovor potvrdan:

                              a)

                              Kada je takvo pravo povrijeđeno podnošenjem tužbe protiv te osobe u trećoj zemlji, je li država članica dužna osigurati pravno sredstvo, uključujući i izdavanje privremene mjere kojom se zabranjuje pokretanje postupka i sudjelovanje u njemu (anti-suit injunction)?

                              b)

                              Primjenjuje li se takva obveza u slučaju u kojem osnova za pokretanje postupka na koju se moguće pozvati pred sudovima treće države nije dostupna u skladu s pravom koje se primjenjuje pred sudovima države članice?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)


title: predmet C-2/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2020. uputio High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Daimler AG protiv Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/37

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2020. uputio High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Daimler AG protiv Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA
      (predmet C-2/20)
      (2020/C 68/40)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court of Justice (Queen's Bench Division)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Daimler AG

         Tuženici: Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li nacionalni sud nadležan za odlučivanje o tužbi za naknadu štete na temelju članka 85. UEEZ-u/članka 81. UEZ-a, s obzirom na to da je sporno postupanje uključivalo pružanje međunarodnih pomorskih usluga isključivo između luka država koje nisu članice EEZ-a/EZ-a u razdoblju prije 1. svibnja 2004. i na to da nacionalni sud nije bio relevantno tijelo u državi članici za potrebe članka 88. UEEZ-a/članka 84. UEZ-a?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, je li nacionalni sud nadležan za odlučivanje o takvoj tužbi koja se odnosi na pružanje međunarodnih pomorskih usluga isključivo između luka država koje nisu članice EEZ-a/EZ-a u razdoblju između 1. svibnja 2004. i 18. listopada 2006.?


title: predmet C-11/20: Tužba podnesena 10. siječnja 2020. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/38

      Tužba podnesena 10. siječnja 2020. – Europska komisija protiv Helenske Republike
      (predmet C-11/20)
      (2020/C 68/41)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i Th. Ramopoulos, agenti)

         Tuženik: Helenska Republika

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Helenska Republika, time što nije unutar predviđenih rokova poduzela sve nužne mjere u svrhu provedbe Odluke Komisije od 7. prosinca 2011. u postupku SA.28864, vezanom za naknade koje je grčko tijelo za poljoprivredna osiguranja (ELGA) isplatilo u 2008. i 2009. godini i, u svakom slučaju, time što nije dovoljno informirala Komisiju o poduzetim mjerama u skladu s člankom 4. Odluke, povrijedila svoje obveze temeljem članaka 2., 3. i 4. odluke o kojoj je riječ, kao i Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

                  —

                  naloži Helenskoj Republici snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U skladu s Odlukom Komisije od 7. prosinca 2011. u postupku SA.28864, Helenska Republika morala je u roku od četiri mjeseca vratiti nespojive potpore isplaćene putem grčkog tijela za poljoprivredna osiguranja (ELGA) u 2008. i 2009. godini, kao i dovoljno informirati Europsku komisiju o nužnim mjerama poduzetima u tu svrhu.
      Međutim, Helenska Republika nije vratila predmetne potpore, kako je morala. Štoviše, Helenska Republika još nije poduzela nužne mjere u svrhu provedbe odluke. U svakom slučaju, Helenska Republika nije dovoljno informirala Europsku komisiju o mjerama povezanima s provedbom odluke.


title: predmet C-369/18: Rješenje predsjednika Suda od 2. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Justice de paix du troisième canton de Charleroi - Belgija) – Giovanni Martina protiv Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/38

      Rješenje predsjednika Suda od 2. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Justice de paix du troisième canton de Charleroi - Belgija) – Giovanni Martina protiv Ryanair DAC, prije Ryanair Ltd
      (predmet C-369/18) (1)

      (2020/C 68/42)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: predmet C-495/18: Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 1. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky - Slovačka) – Kazneni postupak protiv YX

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/39

      Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 1. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky - Slovačka) – Kazneni postupak protiv YX
      (predmet C-495/18) (1)

      (2020/C 68/43)
      Jezik postupka: slovački
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet C-517/18: Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 17. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État - Francuska) – Fédération des fabricants de cigares protiv Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/39

      Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 17. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État - Francuska) – Fédération des fabricants de cigares protiv Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé
      (predmet C-517/18) (1)

      (2020/C 68/44)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 364, 8. 10. 2018.


title: predmet C-60/19 P: Rješenje predsjednika Suda od 25. listopada 2019. – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés protiv Europskog parlamenta

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/40

      Rješenje predsjednika Suda od 25. listopada 2019. – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés protiv Europskog parlamenta
      (predmet C-60/19 P) (1)

      (2020/C 68/46)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: predmet C-277/19: Rješenje predsjednika šestog vijeća Suda od 26. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski sud u Zadru - Hrvatska) – R. D., A. D. protiv Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/40

      Rješenje predsjednika šestog vijeća Suda od 26. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski sud u Zadru - Hrvatska) – R. D., A. D. protiv Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
      (predmet C-277/19) (1)

      (2020/C 68/48)
      Jezik postupka: hrvatski
      Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: predmet C-414/19: Rješenje predsjednika Suda od 13. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Erding - Nj-mačka) – E. M., M. S. protiv Eurowings GmbH

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/41

      Rješenje predsjednika Suda od 13. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Erding - Nj-mačka) – E. M., M. S. protiv Eurowings GmbH
      (predmet C-414/19) (1)

      (2020/C 68/49)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 295, 2. 9. 2019.


title: predmet T-753/19: Tužba podnesena 7. studenoga 2019. – Ungureanu protiv Komisije

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/42

      Tužba podnesena 7. studenoga 2019. – Ungureanu protiv Komisije
      (predmet T-753/19)
      (2020/C 68/51)
      Jezik postupka: rumunjski

         Stranke

         Tužiteljica: Simeda Ungureanu (Cluj-Napoca, Rumunjska) (zastupnik: R. Chiriță, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi povredu Komisijine obveze vezano za jamstvo poštovanja, od strane država članica, Ugovorâ Europske unije i ljudskih prava zaštićenih Poveljom Europske unije o temeljnim pravima;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje nematerijalne štete koju je uzrokovao u iznosu od 40 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku da u budućnosti ispravi postojeće propuste.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužiteljica navodi da su ispunjeni uvjeti za odgovornost Komisije zbog toga što je propustila djelovati kako bi obvezala Rumunjsku državu na poštovanje obveza koje ima na temelju Ugovorâ Europske unije i prava na život njezinih građana, jer nije usvojila odredbe kojima se osigurava pristup liječenju osoba koje se nalaze u posebnim situacijama i za koje je od životne važnosti izdavanje lijekova za terapijske indikacije koje nisu uključene u sažeti opis svojstava proizvoda (off-label lijekovi).


title: predmet T-850/19: Tužba podnesena 13. prosinca 2019 – Helenska Republika protiv Komisije

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/43

      Tužba podnesena 13. prosinca 2019 – Helenska Republika protiv Komisije
      (predmet T-850/19)
      (2020/C 68/52)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: E. Tsaousi, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Europske komisije C(2019) 7094 final od 7. listopada 2019. o mjerama SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP) koju je Helenska Republika provela u obliku subvencija za kamate i jamstva u vezi s požarima iz 2007. godine, što se tiče samo poljoprivrednog sektora; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga za poništenje.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na nepostojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a: pogrešna primjena i tumačenje uvjeta pod kojima su državne potpore nespojive s unutarnjim tržištem, pogreška koja se tiče činjenica, nedostatnost obrazloženja pobijane odluke i povreda načela legitimnih očekivanja od strane Komisije.

                  2.

                  Drugim tužbenim razlogom navodi se da su sporne potpore spojive s unutarnjim tržištem, jer predstavljaju potpore namijenjene otklanjanju šteta nastalih zbog prirodnih nepogoda. Pogrešna primjena i tumačenje članka 107. stavka 2. točke (b) UFEU-a, pogreška koja se tiče činjenica i nedostatnost obrazloženja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog utemeljen je na činjenici da je pobijana odluka donesena izvan Komisijine vremenske nadležnosti, kako je definirana člankom 17. Uredbe 2015/1589 (1), i prethodno člankom 15. Uredbe 659/1999 (2) te usto na povredi načelâ pravne sigurnosti, suđenja u razumnom roku, prava na obranu i dobre uprave. Zahtjev za povrat protivan je načelima proporcionalnosti i pravne sigurnosti.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999., L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: predmet T-852/19: Tužba podnesena 16. prosinca 2019. – Albéa Services protiv EUIPO-a – dm-drogerie markt (ALBÉA)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/44

      Tužba podnesena 16. prosinca 2019. – Albéa Services protiv EUIPO-a – dm-drogerie markt (ALBÉA)
      (predmet T-852/19)
      (2020/C 68/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Albéa Services (Gennevilliers, Francuska) (zastupnik: J.-H. de Mitry, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u pogledu figurativnog žiga ALBÉA – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 210 553

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. rujna 2019. u predmetu R 1480/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku kojom je poništena prva odluka žalbenog vijeća u mjeri u kojoj je njome odbijen prigovor br. B002522988 protiv tužiteljeve prijave za registraciju u ime Albéa Servicesa za sve proizvode iz razreda 3., 8. i 21. i dio proizvoda iz razreda 16. i 20.;

                  —

                  podredno, djelomično poništi pobijanu odluku kojom je poništena prva odluka žalbenog vijeća u mjeri u kojoj je njome odbijen prigovor br. B002522988 protiv tužiteljeve prijave za registraciju u ime Albéa Servicesa za sve proizvode iz razreda 3., 8. i 21. i dio proizvoda iz razreda 16. i 20. te vrati predmet žalbenom vijeću;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-866/19: Tužba podnesena 19. prosinca 2019. – Ryanair i Laudamotion protiv Komisije

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/45

      Tužba podnesena 19. prosinca 2019. – Ryanair i Laudamotion protiv Komisije
      (predmet T-866/19)
      (2020/C 68/54)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ryanair DAC (Swords, Irska), Laudamotion GmbH (Schwechat, Austrija) (zastupnici: E. Vahida i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojom tužbom tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2019/1585 (1).
      U potporu svojoj tužbi tužitelji ističu šest tužbenih razloga.
      Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se tvrdi da Provedbena odluka Komisije (EU) 2019/1585 povrjeđuje obvezu obrazlaganja i načelo slobodnog pružanja usluga jer Komisija nije ispitala postojanje svrhe prevladavajućeg općeg interesa koji bi opravdao ograničenje načela slobodnog pružanja usluga uspostavljeno pravilima o raspodjeli prometa za zračne luke Schiphol i Lelystad.
      Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg se podredno tvrdi da Provedbena odluka Komisije (EU) 2019/1585 povrjeđuje načelo slobodnog pružanja usluga i članak 19. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (2) jer nije dokazana zasićenost zračne luke Schiphol i veća korist transfernih letova koja se pravilima o raspodjeli prometa želi povećati.
      Treći tužbeni razlog, u okviru kojeg se tvrdi da Provedbena odluka Komisije (EU) 2019/1585 povrjeđuje načelo slobodnog pružanja usluga i članak 19. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 zbog diskriminacije ustanovljene pravilima o raspodjeli prometa koja nije objektivno opravdana.
      Četvrti tužbeni razlog, u okviru kojeg se tvrdi da Provedbena odluka Komisije (EU) 2019/1585 povrjeđuje načelo slobodnog pružanja usluga i članak 19. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 zbog neproporcionalnosti pravila o raspodjeli prometa i toga što Komisija nije ispitala dostupnost blažih sredstava.
      Peti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi povreda Uredbe Vijeća (EEZ) br. 95/93 (3) zbog toga što Komisija nije ispitala sukladnost s postupkom za proglašenje zračne luke Lelystad koordiniranom i zbog uspostave poveznice između slotova i odredištâ i suprotnosti s općim načelima iz Uredbe (EEZ) br. 95/93.
      Šesti tužbeni razlog, u okviru kojeg se tvrdi da je povrijeđen članak 19. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 jer Komisija nije ispitala je li ispunjen uvjet da zračne luke nude zračnim prijevoznicima potrebne usluge i ne utječu negativno na njihove poslovne mogućnosti.

         (1)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2019/1585 od 24. rujna 2019. o utvrđivanju pravila o raspodjeli prometa u skladu s člankom 19. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća za zračne luke Amsterdam Schiphol i Amsterdam Lelystad (SL 2019., L 246, str. 24.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici (SL 2008., L 293, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 164.)

         (3)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 95/93 od 18. siječnja 1993. o zajedničkim pravilima za dodjelu slotova u zračnim lukama Zajednice (SL 1993., L 14, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 18., str. 5.)


title: predmet T-867/19: Tužba podnesena 20. prosinca 2019. – RA protiv Revizorskog suda

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/46

      Tužba podnesena 20. prosinca 2019. – RA protiv Revizorskog suda
      (predmet T-867/19)
      (2020/C 68/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: RA (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europski revizorski sud

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku od 27. veljače 2019., donesenu u izvršenju presude od 8. studenoga 2018. RA/Revizorski sud (T-874/16, neobjavljena, EU:T:2018:757), o tome da ga se ne promakne u razred AD 11 na temelju postupka promaknuća za 2016.;

                  —

                  naloži Revizorskom sudu da mu isplati iznos od 8 000 eura za pretrpljenu neimovinsku štetu;

                  —

                  naloži Revizorskom sudu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnom obrazloženju u odgovoru kojim se odbija žalba jer nije naveden relevantan i individualan razlog kojim se objašnjava zašto tužitelj nije promaknut.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 45. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije time što nije provedena učinkovita usporedba zasluga svih dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće. Naime, s jedne strane, provodeći „opću” ocjenu zasluga dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće, AIPN nije izvršio usporedbu na ravnopravnoj osnovi. S druge strane, nepravilno je primijenio kriterij uporabe jezika.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na više očitih pogrešaka u ocjeni koje sadrži pobijana odluka.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze donošenja mjera za izvršenje presude u razumnom roku, što je tužitelju prouzročilo znatnu neimovinsku štetu koju bi stoga trebalo popraviti.


title: predmet T-868/19: Tužba podnesena 20. prosinca 2019. – Nouryon Industrial Chemicals i drugi protiv Komisije

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/47

      Tužba podnesena 20. prosinca 2019. – Nouryon Industrial Chemicals i drugi protiv Komisije
      (predmet T-868/19)
      (2020/C 68/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Nouryon Industrial Chemicals BV (Amsterdam, Nizozemska), Knoell NL BV (Maarssen, Nizozemska), Grillo-Werke AG (Duisburg, Njemačka), PCC Trade & Services GmbH (Duisburg) (zastupnici: R. Cana, G. David, odvjetnici i Z. Romata, solicitor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  u cijelosti poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka; i

                  —

                  naloži bilo koju drugu mjeru koju smatra pravičnom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojom tužbom tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da poništi Provedbenu odluku Komisije od 16. listopada 2019. o provjeri registracije dimetil-etera s obzirom na ispunjavanje zahtjeva, koju je Europska agencija za kemikalije uputila Komisiji u skladu s člankom 51. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (1).
      U potporu svojoj tužbi tužitelji ističu devet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik djelovao ultra vires te je povrijedio članak 51. stavak 7. Uredbe REACH (2) time što je donio pobijanu odluku kako bi obuhvatio aspekte o kojima je Odbor država članica Europske agencije za kemikalije (u daljnjem tekstu: Agencija) postigao jednoglasni sporazum, dok članak 51. stavak 7. Uredbe REACH omogućuje Komisiji da donese odluku samo ako Odbor država članica „ne postigne jednoglasni sporazum”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni te povrijedio članak 13. stavak 3. Uredbe REACH jer je ispitivanje dimetil-etera (u daljnjem tekstu: tvar) u koncentracijama koje su propisane pobijanom odlukom tehnički nemoguće te se protivi ispitnim metodama propisanim mjerama na temelju članka 13. stavka 3. Uredbe REACH.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni time što je zahtijevao ispitivanja koja neće pružiti relevantne informacije o tvari.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni i povrijedio stupac 2. točke 8.7.3. Priloga X. Uredbi REACH time što je zahtijevao dodavanje kohorti 2A/2B produženom istraživanju reproduktivne toksičnosti kroz jednu generaciju.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi tuženik djelovao ultra vires i povrijedio stupac I. točke 8.7.3. Priloga X. Uredbi REACH te članak 25. Uredbe REACH time što je zahtijevao istraživanje o utvrđivanju raspona doze.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik djelovao ultra vires i povrijedio članak 41. Uredbe REACH i Prilog XI. Uredbi REACH time što tužiteljima nije dopustio da istaknu navodnu neusklađenost sa zahtjevima iz Uredbe REACH podnošenjem izmjene zahtjevâ ispitivanja, umjesto stvarnih ispitivanja kao što je bilo zahtijevano.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik djelovao ultra vires i povrijedio članak 41. Uredbe REACH time što je zaključio o potencijalnoj analognoj izmjeni pobijanom odlukom.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni, nije uzeo u obzir relevantne informacije te je povrijedio stupac 2. točke 8.7.2. Priloga IX. Uredbi REACH time što je zahtijevao istraživanje prenatalne razvojne toksičnosti (PNDT, ispitna metoda: EU B.31/OECD TG 414) na zečevima udisanjem.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi da je tuženik povrijedio načelo proporcionalnosti prava Unije i članak 25. Uredbe REACH (a) time što je zahtijevao ispitivanja koja su nepotrebna i neprimjerena zato što ih je tehnički nemoguće provesti na način na koji je to zahtijevao tuženik i zato što njihovo provođenje neće rezultirati nikakvim relevantnim informacijama o tvari, (b) time što je zahtijevao nepotrebno istraživanje o utvrđivanju raspona doze, također uzimajući u obzir visoku i tešku smrtnost životinja koja je u suprotnosti sa zahtjevima iz članka 25. Uredbe REACH, i (c) time što nije odabrao blažu mogućnost.

         (1)  C(2019) 7336 final

         (2)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)


title: predmet T-872/19: Tužba podnesena 22. prosinca 2019. – IM protiv EIB-a

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/48

      Tužba podnesena 22. prosinca 2019. – IM protiv EIB-a
      (predmet T-872/19)
      (2020/C 68/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: IM (zastupnik: D. Giabbani, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je predmetna tužba dopuštena;

                  —

                  odluči da je tužba osnovana;

                  —

                  odluku od 3. listopada 2019., odnosno od 9. listopada 2019., proglasi nezakonitom i nedopuštenom;

                  —

                  slijedom toga, naloži Europskoj investicijskog banci da zbog gore navedenih razloga tužitelju isplati iznos od 143 915,70 eura po osnovi neimovinske štete i iznos od 1 726 988,40 eura po osnovi imovinske štete ili neki drugi, čak i veći, iznos koji Opći Sud procjeni ex aequo et bono ili prema mišljenju stručnjaka, zajedno sa zakonskim kamatama od pokretanja sudskog postupka do isplate;

                  —

                  od protivne strane naplati izdatke i troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 20. Statuta Europskog investicijskog fonda prema kojem se „glavni direktor imenuje na razdoblje od najviše 5 godina, s pravom ponovnog imenovanja”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dopisa o zapošljavanju tužitelja od 5. ožujka 2014. i njegove dopune zbog toga što iz navedenih dokumenata i iz produženja tužiteljeva mandata do 15. ožujka 2017. proizlazi sporazum kojim mu je omogućen rad do 67. godine pa i kasnije.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na izravnoj diskriminaciji na osnovi tužiteljeve dobi. Tužitelj smatra da je odbor za zapošljavanje, odbivši njegovu prijavu samo na temelju njegove dobi, povrijedio načelo nediskriminacije.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi povjerljivih i osobnih podataka tužitelja. Tužitelj tvrdi da je odbor za zapošljavanje, pozivajući se na sadržaj dopisa o zapošljavanju kako bi utemeljio svoju odluku, priznao da se upoznao za dokument koji nije trebao posjedovati, a koji sadržava tužiteljeve osobne podatke.


title: predmet T-880/19: Tužba podnesena 31. prosinca 2019. – UW protiv Komisije

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/49

      Tužba podnesena 31. prosinca 2019. – UW protiv Komisije
      (predmet T-880/19)
      (2020/C 68/58)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: UW (zastupnik: F. Quraishi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  po potrebi, pozove stranke;

                  —

                  utvrdi da je predmetna tužba dopuštena;

                  —

                  odluči da je tužba osnovana;

                  —

                  poništi odnosno preinači pobijanu odluku o odbijanju od 2. listopada 2019. koju je donijelo [povjerljivo] (1) kao tijelo nadležno za imenovanje (AIPN) i proglasi pritužbu br. R/352/19 od 27. svibnja 2019. osnovanom pa slijedom toga poništi odnosno preinači prvotnu odluku od 27. veljače 2019. zbog ništavosti postupka donošenja odluke, nepravilnog podnošenja zahtjeva odboru za utvrđivanje invalidnosti, formalne nepravilnosti, nepostojanja pravne osnove, nepostojanja obrazloženja odnosno pogrešnog obrazloženja, prekoračenja ovlasti, protupravnosti ili zloporabe odnosno bilo kojeg drugog valjanog razloga ?

                  —

                  odnosno zbog svih drugih razloga;

                  —

                  slijedom toga, naloži povratak tužitelja na njegovo posljednje radno mjesto kod [povjerljivo] odnosno na istovjetno radno mjesto te retroaktivno prizna sva njegova prava;

                  —

                  naloži poduzimanje svih mjera i izvođenje dokaza, a osobito medicinsko vještačenje neovisnog medicinskog vještaka s ciljem procjene sukladnosti njegova zdravstvenog stanja s obavljanjem dužnosti njegova zadnjeg radnog mjesta kod [povjerljivo] odnosno svakog drugog posla u odnosu na njegov razred i kvalifikacije ili barem svakog drugog zaposlenja u odnosu na njegove sposobnosti i vještine u Komisiji;

                  —

                  naloži AIPN-u snošenje svih troškova postupka, a osobito troškove vještačenja;

                  —

                  prizna i usvoji sva druga tužiteljeva prava, razloge i zahtjeve.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nepravilnosti AIPN-ove odluke od 27. veljače 2019. koja se pogrešno poziva na AIPN-ovu odluku od 31. ožujka 2016. o podnošenju zahtjeva odboru za utvrđivanje invalidnosti, iako mu je zahtjev podnesen 26. lipnja 2018., što je dovelo do nepravilnosti pobijane odluke od 27. veljače 2019. zbog koje ona treba biti preinačena ili poništena.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepravilnom podnošenju zahtjeva odboru za utvrđivanje invalidnosti nakon što je Odluka od 9. studenoga 2017. bila povučena AIPN-ovom odlukom od 30. travnja 2018. Naime, nakon povlačenja Odluke od 9. studenoga 2017. kojom je tužitelju utvrđena potpuna trajna invalidnost, tužitelj je trebao proći liječnički pregled. Međutim, to se u ovom slučaju nije dogodilo pa zbog te nepravilnosti pobijana odluka treba biti preinačena ili poništena.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nepravilnom podnošenju zahtjeva odboru za utvrđivanje invalidnosti dana 26. lipnja 2018. iako uvjeti za njegovo podnošenje još uvijek nisi bili ispunjeni, a osobito uvjet trajanja bolesti prije podnošenja zahtjeva.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nepravilnom sastavu odbora za utvrđivanje invalidnosti i neosnovanosti donesenih zaključaka. Tužitelj tvrdi da ga je doktor [povjerljivo] uznemiravao te smatra da je stoga neprihvatljivo da on ispituje njegovo zdravstveno stanje. Slijedom toga, pristranost jednog člana odbora za utvrđivanje invalidnosti predstavlja nepravilnost koja dovodi do nezakonitosti odluke o tužiteljevoj invalidnosti.

         (1)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.


title: predmet T-882/19: Tužba podnesena 27. prosinca 2019. – Kerangus protiv EUIPO-a (ΑΠΛΑ!)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/50

      Tužba podnesena 27. prosinca 2019. – Kerangus protiv EUIPO-a (ΑΠΛΑ!)
      (predmet T-882/19)
      (2020/C 68/59)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Kerangus Holdings Ltd (Nikozija, Cipar) (zastupnik: A.-E Malami, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava za registraciju u Europskoj uniji figurativnog žiga ΑΠΛΑ! – Prijava za registraciju br. 15 554 918

         Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. listopada 2019. u postupku R 1035/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati ovu tužbu;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  prihvati prijavu žiga br. 015554918/17.06.2016„ΑΠΛΑ! i prikaz” za sve proizvode i usluge iz razreda 1., 2., 3., 4., 5., 6., 8., 9., 14., 16., 21., 22., 23., 24., 25., 26., 27., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 36., 39., 43.;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova u skladu s člankom 190. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 67. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 207/2009 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda načela jednakog postupanja u odnosu na sve podnositelje iz EU-a.


title: predmet T-883/19: Tužba podnesena 27. prosinca 2019. – Gustopharma Consumer Health protiv EUIPO-a - Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)

text:
               2.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/51

      Tužba podnesena 27. prosinca 2019. – Gustopharma Consumer Health protiv EUIPO-a - Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)
      (predmet T-883/19)
      (2020/C 68/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Gustopharma Consumer Health, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. Gómez López, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Helixor Heilmittel GmbH (Rosenfeld, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava žiga Europske unije HELIX ELIXIR – prijava za registraciju br. 15 035 991

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2019. u predmetu R 100/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  dopusti ovu tužbu;

                  —

                  poništi pobijanu odluku; i/ili

                  —

                  stavi izvan snage pobijanu odluku zbog pogrešne primjene članka 8. stavka 1. točke (b) i u tom smislu utvrdi da ne postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu u pogledu suprotstavljenih žigova;

                  —

                  donese novu odluku kojom se dopušta prijava žiga Europske unije br. 15 035 991 HELIX ELIXIR za sve prijavljene proizvode; i

                  —

                  naloži EUIPO-u (i intervenijentu, ako se umiješa u postupak) snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.