title: Predmet C-511/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2020. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – B. S./T. D., M. D., P. K., J. L., M.Ł., O. N., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2020. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – B. S./T. D., M. D., P. K., J. L., M.Ł., O. N., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy
      (Predmet C-511/20)
      (2021/C 44/28)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: B. S.

         Tuženici: T. D., M. D., P. K., J. L., M. Ł., O. N., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 279. UFEU-a i članak 160. stavak 2. Poslovnika Suda u vezi s člankom 4. stavkom 3. i člankom 19. stavkom 1. UEU-a te u vezi s točkom 1. prvom i drugom alinejom rješenja Suda od 8. travnja 2020. u predmetu C-791/19 R Komisija/Republika Poljska tumačiti na način da predsjednik Izbe Dyscyplinarne (Disciplinsko vijeće) Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud) ne može, do donošenja odluke u predmetu C-791/19 R, zahtijevati prosljeđivanje spisâ predmeta o utvrđivanju nepostojanja radnog odnosa suca Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud) s obzirom na suspenziju primjene članka 3. točke 5., članka 27. i članka 73. stavka 1. Ustawe z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (Zakon o Vrhovnom sudu od 8. prosinca 2017.) (pročišćeni tekst: Dz.U. iz 2019., poz. 825., kako je izmijenjen)?

                  2.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a u vezi s člankom 2. i člankom 4. stavkom 3. UEU-a i pravom na pošteno suđenje tumačiti na način da je nacionalni sud koji odlučuje u predmetu za utvrđivanje nepostojanja radnog odnosa suca nacionalnog suda zbog ozbiljnih povreda tijekom postupka imenovanja dužan odrediti privremenu mjeru i zabraniti tuženiku u takvom postupku da odlučuje u svim drugim predmetima obuhvaćenima pravom Unije, pod prijetnjom da će sve radnje koje je poduzeo takav sudac ili odluke koje je donio biti bez učinka, te naložiti drugim tijelima da se suzdrže od dodjeljivanja predmetâ tom tuženiku ili njegova imenovanja u sastave sudova?

                  3.

                  Treba li članak 2. i članak 4. stavak 2. u vezi s člankom 19. stavkom 1. drugim podstavkom UEU-a i načelo prava na pošteno suđenje tumačiti na način:

                              a)

                              da je nacionalni sud dužan odbiti primjenu zabrane „osporavanja ovlasti sudova” i „sudskog utvrđivanja ili ocjene zakonitosti imenovanja suca ili iz toga proizašle ovlasti za izvršavanje sudačkih funkcija” kao što je ona iz članka 29. stavaka 2. i 3. Zakona o Vrhovnom sudu od 8. prosinca 2017. (pročišćeni tekst: Dz.U. iz 2019., poz. 825., kako je izmijenjen) jer činjenica da Unija poštuje ustavni identitet država članica nacionalnom zakonodavcu ne daje pravo da uvodi rješenja usmjerena protiv temeljnih vrijednosti i načela Unije?

                              b)

                              da ustavni identitet države članice ne može uskraćivati pravo na zakonom ustanovljeni neovisni sud ako su na postupak imenovanja koji je prethodio uručenju akta o imenovanju utjecale povrede opisane u prethodnim pitanjima u predmetima C-487/19 i C-508/19 i kada je njegov prethodni sudski nadzor bio namjerno isključen i to očito protivno nacionalnom ustavu?

                  4.

                  Treba li članak 2. i članak 4. stavak 2. u vezi s člankom 19. stavkom 1. drugim podstavkom UEU-a te načelo prava na pošteno suđenje i članak 267. UFEU-a tumačiti na način da se sadržaj pojma ustavnog identiteta države članice u pogledu prava na pošteno suđenje može odrediti na način koji je obvezujući za sud posljednjeg stupnja države članice samo u okviru dijaloga između Suda i tog suda ili drugih nacionalnih sudova (na primjer Ustavnog suda) u okviru prethodnog postupka?

                  5.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a i opće načelo prava na zakonom prethodno ustanovljeni sud tumačiti na način da sud posljednjeg stupnja države članice odbija zahtjev za prosljeđivanje spisa predmeta u kojem je uputio Sudu prethodno pitanje, ako je taj zahtjev podnijela osoba koja je na sudačku dužnost imenovana na temelju nacionalnih propisa i u okolnostima koje dovode do uspostave suda koji ne ispunjava zahtjeve neovisnosti i koji nije sud ustanovljen zakonom, a da se prethodno ne iscrpi postupak o kojem je riječ u prethodnom pitanju C-508/19 ili u presudi Suda od 19. studenoga 2019., C-585/18, C-624/18 i C- 625/18, A. K. i dr.?


title: Predmet C-563/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. listopada 2020. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – ORLEN KolTrans sp. z o. o./Prezesowi Urzędu Transportu Kolejowego

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. listopada 2020. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – ORLEN KolTrans sp. z o. o./Prezesowi Urzędu Transportu Kolejowego
      (Predmet C-563/20)
      (2021/C 44/29)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ORLEN KolTrans sp. z o. o.

         Tuženik: Prezes Urzędu Transportu Kolejowego

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 30. stavak 2. točku (e) Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (1) Treba li članak 30. stavak 2. točku (e) Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 30. stavke 5. i 6. Direktive 2001/14/EZ tumačiti na način da se njime priznaje pravo željezničkog prijevoznika koji koristi ili namjerava koristiti željezničku infrastrukturu da podnese žalbu protiv odluke regulatornog tijela kojom se potvrđuje iznos pristojbi za pristup željezničkoj infrastrukturi koji je utvrdio upravitelj te infrastrukture?

         (1)  SL 2001., L 75, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 5., str. 27.)


title: Predmet C-587/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2020. uputio Østre Landsret (Danska) Ligebehandlingsnævnet kao zastupnik osobe A protiv HK/Danmark i HK/Privat

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2020. uputio Østre Landsret (Danska) Ligebehandlingsnævnet kao zastupnik osobe A protiv HK/Danmark i HK/Privat
      (Predmet C-587/20)
      (2021/C 44/30)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Østre Landsret

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ligebehandlingsnævnet kao zastupnik osobe A

         Tuženici: HK/Danmark i HK/Privat

         Intervenijent u potporu tuženiku: Fagbevægelsens Hovedorganisation (FH)

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 3. stavak 1. točku (a) Direktive o zapošljavanju (1) tumačiti na način da je politički izabran povjerenik sektora sindikata obuhvaćen područjem primjene navedene direktive u okolnostima opisanima [u zahtjevu za prethodnu odluku]?

         (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000., L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)


title: Predmet C-604/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. studenoga 2020. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – ROI Land Investments Ltd./FD

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. studenoga 2020. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – ROI Land Investments Ltd./FD
      (Predmet C-604/20)
      (2021/C 44/31)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesarbeitsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: ROI Land Investments Ltd.

         Druga stranka u revizijskom postupku: FD

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 6. stavak 1. u vezi s člankom 21. stavkom 2. i člankom 21. stavkom 1. točkom (b) podtočkom i. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (u daljnjem tekstu: Uredba 1215/2012) (1) tumačiti na način da zaposlenik pravnu osobu koja nije njegov poslodavac i koja u državi članici nema domicil u smislu članka 63. stavka 1. Uredbe 1215/2012, ali koja je na temelju ugovora o jamstvu izravno odgovorna zaposleniku za potraživanja?

                  2.

                  Treba li članak 6. stavak 1. Uredbe 1215/2012 tumačiti na način da ograničenje u pogledu članka 21. stavka 2. Uredbe 1215/2012 isključuje primjenu odredbe o nadležnosti predviđene nacionalnim pravom države članice, kojom se zaposleniku omogućuje da pred sudom mjesta u kojem se redovno obavlja rad, kao poslodavčev „pravni sljednik” tuži pravnu osobu koja mu je u okolnostima poput onih koje se opisuju u prvom pitanju izravno odgovorna za potraživanja koja proizlaze iz pojedinačnog ugovora o radu sklopljenog s trećom osobom, ako ne postoji takva nadležnost u skladu s člankom 21. stavkom 2. u vezi s člankom 21. stavkom 1. točkom (b) podtočkom i. Uredbe 1215/2012?

                  3.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje i potvrdnog odgovora na drugo pitanje:

                              (a)

                              Treba li članak 17. stavak 1. Uredbe 1215/2012 tumačiti na način da pojam „profesionalna djelatnost” obuhvaća nesamostalnu djelatnost osoba u radnom odnosu?

                              (b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora, treba li članak 17. stavak 1. Uredbe 1215/2012 tumačiti na način da ugovor o jamstvu, na temelju kojeg je pravna osoba izravno odgovorna za potraživanja zaposlenika koja proizlaze iz pojedinačnog ugovora o radu sklopljenog s trećom osobom, predstavlja ugovor koji je zaposlenik sklopio u svrhu koja se ne može smatrati dijelom njegove profesionalne djelatnosti?

                  4.

                  Ako iz odgovora na prethodna pitanja proizađe da je sud koji je uputio zahtjev međunarodno nadležan za rješavanje spora:

                              (a)

                              Treba li članak 6. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) (2) tumačiti na način da pojam „struka” [(profesionalna djelatnost)] obuhvaća nesamostalnu djelatnost osoba u radnom odnosu?

                              (b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora, treba li članak 6. stavak 1. Uredbe Rim I tumačiti na način da ugovor o jamstvu, na temelju kojeg je pravna osoba zaposleniku izravno odgovorna za potraživanja koja proizlaze iz pojedinačnog ugovora o radu sklopljenog s trećom osobom, predstavlja ugovor koji je zaposlenik sklopio u svrhu koja se ne može smatrati dijelom njegove struke [(profesionalne djelatnosti)]?

         (1)  SL 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)

         (2)  SL 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 109.)


title: Predmet C-605/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2020. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-605/20)
      (2021/C 44/32)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Suzlon Wind Energy Portugal — Energia Eólica Unipessoal, Lda

         Druga stranka u postupku: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u skladu s pravom Unije tumačenje prema kojem se popravci tijekom takozvanog „jamstvenog razdoblja” smatraju transakcijama izuzetim od poreza ako se obave bez naknade i ako su prešutno uključeni u nabavnu cijenu proizvoda koji je pokriven jamstvom, na način da se pružene usluge u jamstvenom razdoblju (neovisno o tome uključuju li upotrebu materijala) za koje se izdaje račun trebaju smatrati oporezivima jer ih se nužno treba kvalificirati kao pružanje usluga uz naknadu?

                  2.

                  Treba li se samo izdavanje obavijesti o terećenju dobavljaču sastavnica vjetroagregata radi naknade troškova zamjene sastavnica koje je kupac navedenih proizvoda snosio tijekom jamstvenog razdoblja (novi uvozi proizvoda od dobavljača na koje je obračunan PDV i za koje se ostvaruje pravo na odbitak) te odgovarajućeg popravka (nabavom usluga od trećih strana uz obračun PDV-a), u okviru usluga izgradnje vjetroelektrane trećim osobama koje navedeni kupac pruža (i koji pripada istoj grupi kao i prodavatelj, sa sjedištem u trećoj zemlji), kvalificirati kao jednostavan prijenos troškova i, kao takav, biti oslobođen od PDV-a, ili pak kao naplatno pružanje usluga na koje treba obračunati porez?


title: Predmet C-615/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2020. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – kazneni postupak protiv YP i dr.

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/27

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2020. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – kazneni postupak protiv YP i dr.
      (Predmet C-615/20)
      (2021/C 44/33)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

      YP i dr.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pravo Unije, osobito članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i njegovo pravo na djelotvoran pravni lijek pred sudom te pravo da zakonom prethodno ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično, javno i u razumnom roku ispita slučaj, tumačiti na način da mu se protive odredbe nacionalnog prava koje se detaljno navode u točkama 2. i 3. ovoga pitanja, odnosno članak 80. i članak 129. Ustawe z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Zakon od 27. srpnja 2001. o organizaciji redovnih sudova, u daljnjem tekstu: Zakon o organizaciji redovnih sudova), kao i članak 110. stavak 2.a tog zakona i članak 27. stavak 1. točka 1.a Ustawe z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (Zakon o Vrhovnom sudu od 8. prosinca 2017.), kojima se Izbi Dyscyplinarnoj (Disciplinsko vijeće) Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud, Poljska) omogućuje da ukine imunitet i suspendira suca, a time i stvarno izuzme suca iz odlučivanja u predmetima koji su mu dodijeljeni, osobito jer:

                              a)

                              Disciplinsko vijeće Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud) nije „sud” u smislu članka 47. Povelje, članka 6. EKLJP-a te članka 45. stavka 1. Ustava Republike Poljske (odluke C-585/18, C-624/18 i C-625/18, EU:C:2019:982);

                              b)

                              su članovi Disciplinskog vijeća Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud) usko povezani sa zakonodavnom i izvršnom vlašću (rješenje od 8. travnja 2020., Komisija/Poljska C-791/19 R, EU:C:2020:277);

                              c)

                              se Republici Poljskoj nalaže da suspendira primjenu određenih odredbi Zakona o Vrhovnom sudu od 8. prosinca 2017. koje se odnose na takozvano Disciplinsko vijeće te da se suzdrži od prosljeđivanja predmeta koji su u tijeku pred tim vijećem sudskom vijeću koje ne ispunjava zahtjeve neovisnosti (rješenje od 8. travnja 2020., Komisija/Poljska C-791/19 R, EU:C:2020:277)?

                  2.

                  Treba li pravo Unije, osobito članak 2. UEU-a i vrijednost vladavine prava iz tog članka te zahtjeve djelotvorne sudske zaštite iz članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU-a, tumačiti na način da „odredbe koje uređuju stegovni sustav koji se primjenjuje na osobe koje su zadužene za suđenje” sadržavaju i odredbe o pokretanju kaznenog postupka protiv suca nacionalnog suda ili oduzimanju njegove slobode (pritvaranju), kao što je članak 181. Ustava Republike Poljske u vezi s člankom 80. i člankom 129. Zakona od 27. srpnja 2001. o organizaciji redovnih sudova, u skladu s kojima:

                              a)

                              pokretanje kaznenog postupka protiv suca nacionalnog suda ili oduzimanje njegove slobode (pritvaranje), u načelu na zahtjev državnog odvjetnika, zahtijeva odobrenje nadležnog stegovnog suda;

                              b)

                              stegovni sud koji odobrava pokretanje kaznenog postupka protiv suca nacionalnog suda ili oduzimanje njegove slobode (pritvaranje) može (a u određenim slučajevima je dužan) suspendirati tog suca;

                              c)

                              prilikom suspendiranja suca nacionalnog suda, stegovni sud dužan je tijekom trajanja suspenzije smanjiti plaću toga suca za iznose iz tih odredbi?

                  3.

                  Treba li pravo Unije, osobito odredbe navedene u drugom pitanju, tumačiti na način da im se protive pravni propisi države članice kao što su članak 110. stavak 2.a Zakona o organizaciji redovnih sudova i članak 27. stavak 1. točka 1.a Zakona o Vrhovnom sudu od 8. prosinca 2017. u skladu s kojima predmeti koji se odnose na odobrenje pokretanja kaznenog postupka protiv suca nacionalnog suda ili oduzimanja njegove slobode (pritvaranja), kako u prvostupanjskom, tako i u drugostupanjskom postupku, ulaze u isključivu nadležnost tijela kao što je Disciplinsko vijeće, osobito s obzirom na to (pojedinačno ili zajedno) da:

                              a)

                              se osnivanje Disciplinskog vijeća dogodilo tijekom promjene načela odabira članova tijela kao što je Krajowa Rada Sądownictwa (Državno sudbeno vijeće, Poljska) koja sudjeluje u procesu imenovanja sudaca i na čiji su zahtjev izabrani svi članovi Disciplinskog vijeća;

                              b)

                              nacionalni zakonodavac isključuje mogućnost da se u Disciplinsko vijeće premjeste suci nacionalnog suda posljednjeg stupnja kao što je Sąd Najwyższy (Vrhovni sud) u čijoj strukturi djeluje to vijeće, tako da u Disciplinskom vijeću mogu zasjedati samo novi članovi koji su imenovani na zahtjev Državnog sudbenog vijeća u izmijenjenom sastavu;

                              c)

                              Disciplinsko vijeće karakterizira osobito visok stupanj autonomije u okviru Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud);

                              d)

                              je Sąd Najwyższy (Vrhovni sud) u odlukama koje su donesene u izvršenju presude od 19. studenoga 2019., A.K. i dr. (Neovisnost Disciplinskog vijeća Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud)) (C-585/18, C-624/18 i C-625/18, EU:C:2019:982), potvrdio da Državno sudbeno vijeće u izmijenjenom sastavu nije tijelo koje je neovisno o zakonodavnoj i izvršnoj vlasti te da Disciplinsko vijeće nije „sud” u smislu članka 47. Povelje, članka 6. EKLJP-a i članka 45. stavka 1. Ustava Republike Poljske;

                              e)

                              zahtjev za odobrenje pokretanja kaznenog postupka protiv suca nacionalnog suda ili oduzimanja njegove slobode (pritvaranja) u načelu podnosi državni odvjetnik, kojem je nadređeno tijelo izvršne vlasti, kao što je ministar pravosuđa koji državnim odvjetnicima može davati obvezujuće naloge o postupovnim radnjama, a istodobno su članovi Disciplinskog vijeća ili Državnog sudbenog vijeća u izmijenjenom sastavu, kao što je Sąd Najwyższy (Vrhovni sud) utvrdio u odlukama o kojima je riječ u točki 2.d, usko povezani sa zakonodavnom i izvršnom vlašću, te stoga Disciplinsko vijeće ne može biti treća strana u odnosu na stranke u postupku;

                              f)

                              se Republici Poljskoj nalaže da suspendira primjenu određenih odredbi Zakona o Vrhovnom sudu od 8. prosinca 2017. koje se odnose na Disciplinsko vijeće i da se suzdrži od prosljeđivanja predmeta koji su u tijeku pred tim vijećem sudskom vijeću koje ne ispunjava zahtjeve neovisnosti, u skladu s rješenjem od 8. travnja 2020., Komisija/Poljska (C-791/19 R, EU:C:2020:277)?

                  4.

                  Treba li, u slučaju da se odobri pokretanje kaznenog postupka protiv suca nacionalnog suda ili ga se suspendira zajedno s istodobnim smanjenjem njegove plaće tijekom trajanja te suspenzije, pravo Unije, osobito odredbe iz drugog pitanja te načela nadređenosti, lojalne suradnje iz članka 4. stavka 3. UEU-a i pravne sigurnosti, tumačiti na način da mu se protivi priznavanje djelotvornosti takvog odobrenja, osobito u pogledu suspenzije suca, ako ju je donijelo tijelo kao što je Disciplinsko vijeće, tako da:

                              a)

                              su sva državna tijela (uključujući sud koji je uputio zahtjev u čijem sastavu zasjeda sudac obuhvaćen tim odobrenjem, kao i tijela nadležna za određivanje i promjenu sastava nacionalnog suda) dužna zanemariti to odobrenje i sucu nacionalnog suda protiv kojeg je ono doneseno odobriti zasjedanje u sastavu tog suda;

                              b)

                              je sud u čijem sastavu zasjeda sudac koji je obuhvaćen tim odobrenjem zakonom prethodno ustanovljeni sud, odnosno neovisan i nepristrani sud, i stoga može, kao „sud”, odlučivati o pitanjima koja se odnose na primjenu ili tumačenje prava Unije?


title: Predmet C-634/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2020. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – A/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2020. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – A/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
      (Predmet C-634/20)
      (2021/C 44/34)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke glavnog postupka

         Žaliteljica: A

         Druga stranka u postupku: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Prethodno pitanje

      Treba li članke 45. ili 49. UFEU-a, poštujući pritom načelo proporcionalnosti, tumačiti na način da im se protivi to da je nadležno tijelo države članice domaćina, na temelju nacionalnog zakonodavstva, osobi odobrilo obavljanje liječničke profesije na tri godine, uz ograničenje da ta osoba smije obavljati liječničku profesiju samo pod vodstvom i nadzorom ovlaštenog liječnika i u tom razdoblju treba završiti posebno trogodišnje osposobljavanje u području opće medicine, kako bi u državi članici domaćinu dobila odobrenje za samostalno obavljanje liječničke profesije, ako se uzme u obzir da je:

                  (a)

                  osoba u matičnoj državi članici stekla prvostupanjsku medicinsku diplomu, ali prilikom podnošenja zahtjeva za priznavanje stručne kvalifikacije u državi članici domaćinu nije mogla priložiti potvrdu o stručnom pripravničkom stažu u trajanju od jedne godine koja se kao uvjet za stjecanje stručne kvalifikacije dodatno zahtijeva u matičnoj državi članici;

                  (b)

                  osobi u državi članici domaćinu, s obzirom na članak 55.a Direktive o stručnim kvalifikacijama (1), kao glavni prijedlog, koji je ta osoba odbila, ponuđena mogućnost da u državi članici domaćinu tijekom trogodišnjeg razdoblja završi stručni pripravnički staž u skladu sa smjernicama matične države članice i da od nadležnog tijela matične države članice zatraži priznavanje tog staža kako bi potom u državi članici domaćinu ponovno mogla zatražiti odobrenje za obavljanje liječničke profesije na temelju automatskog sustava priznavanja koji se navodi u Direktivi;

                  (c)

                  svrha nacionalnih propisa države članice domaćina potaknuti sigurnost pacijenata i kvalitetu zdravstvenih usluga tako da se osigura da zdravstveno osoblje ima obrazovanje potrebno za obavljanje svoje profesionalne djelatnosti, druge nužne stručne kvalifikacije i ostale vještine potrebne za tu profesionalnu djelatnost?

         (1)  Direktiva 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL 2005., L 255, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125.)


title: Predmet C-641/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2020. uputio tribunal du travail de Liège (Belgija) – VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2020. uputio tribunal du travail de Liège (Belgija) – VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS)
      (Predmet C-641/20)
      (2021/C 44/35)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VT

         Tuženik: Centre public d'action sociale de Líège (CPAS)

         Prethodno pitanje

      Kad država članica odluči izbjeglici ukinuti status, u skladu s člankom 11. Direktive 2011/95 (1), a zatim i dozvolu boravka te mu naloži da napusti državno područje, treba li članke 7. i 13. Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (2) u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da zainteresirana osoba zadržava privremeno pravo boravka kao i socijalna prava tijekom ispitivanja pravnog lijeka podnesenog protiv odluke o prestanku boravka i vraćanju?

         (1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni statusa izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL 2011., L 337, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248. i ispravak SL 2020., L 76, str. 37.)

         (2)  SL 2008., L 348, str. 98. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.)


title: Predmet C-646/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht/TB

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht/TB
      (Predmet C-646/20)
      (2021/C 44/36)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht

         Druga stranka u postupku: TB

         Uz sudjelovanje: Standesamt Mitte von Berlin, RD

         Prethodna pitanja

      Sudu se upućuju sljedeća pitanja radi tumačenja članka 1. stavka 1. točke (a), članka 2. točke 4., članka 21. stavka 1. i članka 46. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000 (1):

                  1.

                  Je li u slučaju prestanka braka na temelju članka 12. talijanskog Zakonskog dekreta (Decreto Legge) br. 132 od 12. rujna 2014. (DL br. 132/2014) riječ o sudskoj odluci o razvodu braka u smislu Uredbe Bruxelles II.a?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje: treba li prestanak braka na temelju članka 12. talijanskog Zakonskog dekreta (Decreto Legge) br. 132 od 12. rujna 2014. (DL br. 132/2014) tretirati u skladu s odredbom članka 46. Uredbe Bruxelles II.a o autentičnim ispravama i sporazumima?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000 (Uredba Bruxelles II.a) (SL 2003., L 338, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133. i ispravak SL 2014., L 46., str. 22.)


title: Predmet C-656/20 P: Žalba koju je 4. prosinca 2020. podnio Hermann Albers eK protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 5. listopada 2020. u predmetu T-597/18, Hermann Albers/Europska komisija

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/31

      Žalba koju je 4. prosinca 2020. podnio Hermann Albers eK protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 5. listopada 2020. u predmetu T-597/18, Hermann Albers/Europska komisija
      (Predmet C-656/20 P)
      (2021/C 44/37)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Hermann Albers eK (zastupnik: S. Roling, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Savezna Republika Njemačka, Land Niedersachsen

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  1.

                  djelomično ukine presudu Općeg suda od 5. listopada 2020., Hermann Albers/Europska komisija (T-597/18, EU:T:2020:467), u točkama 1. i 2. izreke;

                  2.

                  u cijelosti prihvati tužbeni zahtjev istaknut u prvom stupnju kojim se traži poništenje Komisijine odluke od 12. srpnja 2018., C(2018) 4385 final (1) i naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj tvrdi da je Opći sud pogrešno protumačio značenje članaka 107. UFEU-a i 108. UFEU-a u vezi sa stavkom 7.a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetza (Zakon o lokalnom prijevozu zemlje Donje Saske; „NNVG”). Stavak 7.a NNVG-a predstavlja, suprotno utvrđenjima Općeg suda, novu državnu potporu koja podliježe obvezi obavješćivanja.
      Što se tiče članka 107. UFEU-a, ovdje nije riječ samo o domaćem preusmjeravanju financijskih sredstava, s obzirom na to da prometne vlasti u svojoj dvostrukoj ulozi vlasnika poduzeća javnog prijevoza imaju izravnu korist od raspodjele sredstava i selektivno ih koriste na štetu privatnog sektora izravnim dodjelama. Prometne vlasti su vršile nadzor nad poduzećima javnog prijevoza slično kao nad vlastitim odjelima. Dodjela sredstava prometnim vlastima neraskidivo je povezana s koristima jer je u to vrijeme korištenje sredstava za gospodarske aktivnosti općinskih poduzeća često već uspostavljeno. To narušava tržišno natjecanje i utječe na trgovinu između država članica.
      Štoviše, zbog činjenice da stavak 7.a NNVG-a predstavlja potporu, ali i neovisno o tome, povrijeđen je članak 108. stavak 3. UFEU-a jer Savezna Republika Njemačka nije obavijestila Europsku komisiju o stavku 7.a NNVG-a.

         (1)  Odluka Europske komisije da neće uložiti prigovore na mjeru koju je usvojila Savezna zemlja Donja Saska u skladu sa stavkom 7.a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetza (Zakon o lokalnom prometu Savezne zemlje Donje Saske (predmet SA.46538 (2017/NN)) (SL 2018., C 292, str. 1.).


title: Predmet C-661/20: Tužba podnesena 5. prosinca 2020. – Europska komisija/Slovačka Republika

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/32

      Tužba podnesena 5. prosinca 2020. – Europska komisija/Slovačka Republika
      (Predmet C-661/20)
      (2021/C 44/38)
      Jezik postupka: slovački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes, R. Lindenthal, agenti)

         Tuženik: Slovačka Republika

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Slovačka Republika povrijedila obveze koje ima na temelju članka 6. stavka 3. u vezi s člankom 7. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (1) time što je programe upravljanja šumama i njihove izmjene, usputne sječe drva i mjere sprečavanja opasnosti za šume i eliminacije štetnih posljedica uzrokovanih prirodnim katastrofama, izuzela iz obveze da, u slučaju kada mogu bitno utjecati na područje mreže Natura 2000, podliježu odgovarajućoj ocjeni njihovih učinaka na predmetna područja sa stajališta ciljeva zaštite tih područja,

                  —

                  utvrdi da je Slovačka Republika povrijedila obveze koje ima na temelju članka 6. stavka 2. u vezi s člankom 7. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore time što nije poduzela odgovarajuće radnje s ciljem sprečavanja pogoršanja stanja staništa i značajnih uznemiravanja posebnih područja određenih za zaštitu tetrijeba gluhana (PZP Nízke Tatry SKCHVU018, PZP Tatry SKCHVU030, PZP Veľká Fatra SKCHVU033, PZP Muránska planina-Stolica SKCHVU017, PZP Chočské vrchy SKCHVU050, PZP Horná Orava SKCHVU008, PZP Volovské vrchy SKCHVU036, PZP Malá Fatra SKCHVU013, PZP Poľana SKCHVU022, PZP Slovenský Raj SKCHVU053, PZP Levočské vrchy SKCHVU051 i PZP Strážovské vrchy SKCHVU028),

                  —

                  utvrdi da je Slovačka Republika povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 1. Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (2) time što nije poduzela posebne mjere zaštite u odnosu na staništa tetrijeba gluhana u okviru PZP Nízke Tatry SKCHVU018, PZP Tatry SKCHVU030, PZP Veľká Fatra SKCHVU033, PZP Muránska planina-Stolica SKCHVU017, PZP Volovské vrchy SKCHVU036, PZP SKCHVU013 Malá Fatra i PZP Levočské vrchy SKCHVU051, određenih za zaštitu te vrste s ciljem osiguranja njegovog preživljavanja i razmnožavanja na njihovom području raširenosti, i

                  —

                  Slovačkoj Republici naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U skladu s člankom 6. stavkom 3. Direktive o staništima svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. Nadležna tijela državne vlasti mogu u svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje odobriti plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja. U Slovačkoj Republici zakon o zaštiti prirode i zakon o šumama ne osiguravaju da programi upravljanja šumama i njihove izmjene, usputne sječe drva i mjere sprečavanja opasnosti za šume i eliminacije štetnih posljedica uzrokovanih prirodnim katastrofama podliježu odgovarajućoj ocjeni njihovih učinaka na područja mreže Natura 2000. U trenutku isteka roka određenog u obrazloženom mišljenju nisu pravilno preneseni članak 6. stavak 3. u vezi s člankom 7. Direktive o staništima, što nastavlja uzrokovati probleme.
      U skladu s člankom 6. stavkom 2. Direktive o staništima države članice poduzimaju odgovarajuće korake kako bi se u posebnim područjima očuvanja izbjeglo pogoršanje prirodnih staništa i staništa vrsta, kao i uznemiravanje vrsta za koje su ta područja određena, u mjeri u kojoj bi takvo uznemiravanje moglo utjecati na ciljeve te direktive. U skladu s člankom 7. Direktive o staništima, taj se propis primjenjuje i na područja od značaja za Uniju, kao i na posebna zaštićena područja na osnovi Direktive o pticama. Slovačka je na osnovi članka 4. stavka 1. Direktive o pticama odredila 12 posebnih zaštićenih područja radi zaštite tetrijeba gluhana, koji je vrsta iz Priloga I. Direktivi o pticama. Međutim, Slovačka nije poduzela odgovarajuće mjere s ciljem sprečavanja pogoršanja stanja staništa tetrijeba gluhana i s ciljem sprečavanja značajnog uznemiravanja te vrste na tih 12 posebnih zaštićenih područja.
      Slovačka Republika je na osnovi članka 4. stavkom 1. Direktive o pticama imala obvezu donijeti posebne mjere na 12 posebnih zaštićenih područja određenih radi zaštite tetrijeba gluhana, kao i utvrditi posebne ciljeve zaštite. U trenutku isteka roka određenog u obrazloženom mišljenju i u trenutku podnošenja ove tužbe, Slovačka Republika još nije donijela programe potpore za područja zaštićena na osnovi zakona o zaštiti prirode u pogledu staništa tetrijeba gluhana u sedam posebnih zaštićenih područja.

         (1)  SL 1992., L 206, str. 7.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.

         (2)  SL 2010., L 20, str. 7.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32., str. 128.


title: Predmet C-663/20 P: Žalba koju je 4. prosinca 2020. podnio Jedinstveni sanacijski odbor protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 23. rujna 2020. u predmetu T-414/17, Hypo Vorarlberg Bank AG/Jedinstveni sanacijski odbor

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/33

      Žalba koju je 4. prosinca 2020. podnio Jedinstveni sanacijski odbor protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 23. rujna 2020. u predmetu T-414/17, Hypo Vorarlberg Bank AG/Jedinstveni sanacijski odbor
      (Predmet C-663/20 P)
      (2021/C 44/39)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB) (zastupnici: H. Ehlers, P. A. Messina i J. Kerlin, punomoćnici, H.-G. Kamann, F. Louis i P. Gey, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Hypo Vorarlberg Bank AG

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  1.

                  ukine presudu Općeg suda od 23. rujna 2020., Hypo Vorarlberg Bank/Jedinstveni sanacijski odbor (T-414/17, EU:T:2020:437);

                  2.

                  odbije tužbu za poništenje;

                  3.

                  naloži drugoj stranci u žalbenom postupku snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. stavka 3. Poslovnika Općeg suda, iskrivljavanju dokaza i povredi SRB-ova prava na pošteno suđenje
      Kao prvo, SRB tvrdi da je Opći sud pogrešno tumačio i primijenio članak 85. stavak 3. svojeg Poslovnika time što je presudio da SRB nije pravilno potvrdio vjerodostojnost svoje odluke od 11. travnja 2017. o izračunu ex ante doprinosâ za 2017. godinu Jedinstvenom fondu za sanaciju (SRB/ES/SRF/2017/05) (sporna odluka), s obzirom na to da su dokazi koje je u tu svrhu SRB podnio na raspravi, nedopušteni. U tom kontekstu, SRB, kao prvo, ističe da je bilo opravdano na raspravi podnijeti dokaze o pravilnoj potvrdi vjerodostojnosti SRB-ove odluke, s obzirom na to da pitanje nepostojanja vjerodostojnosti prethodno nije bilo predmet pisanog postupka niti se razmatralo u mjeri upravljanja postupkom ili mjeri izvođenja dokazâ Općeg suda. Kao drugo, SRB ističe da je Opći sud iskrivio dokaze koji su mu podneseni time što je zanemario dokaze i utvrdio da su dokazi, čak i pod pretpostavkom njihove dopuštenosti, nepotkrijepljeni. Nadalje, SRB smatra da je Opći sud, time što je utvrdio da podneseni dokazi, u svakom slučaju, nisu ukazivali na to da su dostavni obrazac koji je potpisala predsjednica SRB-a i prilog spornoj odluci nerazdruživo povezani, zanemario referentni broj na dostavnom obrascu, koji dovodi u nerazdruživu vezu dostavni obrazac i elektroničku datoteku, koja pak sadržava pobijanu odluku i njezin prilog. Kao treće, SRB navodi da je Opći sud povrijedio njegovo pravo na pošteno suđenje time što nije prije rasprave razmotrio pitanje nepostojanja vjerodostojnosti, što je odbio SRB-ove dodatne dokazne prijedloge i što ni u jednom trenutku nije obavijestio SRB da te dokaze smatra nedostatnima.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a
      Kao drugo, SRB tvrdi da je Opći sud preširoko tumačio zahtjeve na temelju članka 296. UFEU-a i članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, time što je utvrdio da pobijana odluka nije pravilno obrazložena, s obzirom na to da društvo Hypo Vorarlberg Bank nije moglo u potpunosti provjeriti točnost izračuna. Opći sud nije uspio pomiriti te zahtjeve s obvezom čuvanja tajne, kako ona proizlazi iz članka 339. UFEU-a, a koji Opći sud nije spomenuo u pobijanoj presudi, kao i iz drugih načela prava Unije. Delegirana uredba (EU) 2015/63 (1), na kojoj se temelji izračun doprinosâ i čiju valjanost društvo Hypo Vorarlberg Bank ne osporava, dovodi do razmjerne ravnoteže između načela transparentnosti, obveze čuvanja poslovne tajne i drugih ciljeva koji se ostvaruju tom uredbom, osobito ciljeva postizanja određene razine doprinosa za financiranje Jedinstvenog fonda za sanaciju i prikupljanja doprinosa od svih relevantnih institucija na pravedan i razmjeran način. SRB se pri obrazlaganju sporne odluke pridržavao tog pravnog okvira i time ispunio svoju obvezu pružanja odgovarajućeg obrazloženja sporne odluke.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 оd 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156, str. 38.).


title: Predmet C-664/20 P: Žalba koju je 4. prosinca 2020. podnio Jedinstveni sanacijski odbor protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 23. rujna 2020. u predmetu T-420/17, Portigon AG/Jedinstveni sanacijski odbor

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/34

      Žalba koju je 4. prosinca 2020. podnio Jedinstveni sanacijski odbor protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 23. rujna 2020. u predmetu T-420/17, Portigon AG/Jedinstveni sanacijski odbor
      (Predmet C-664/20 P)
      (2021/C 44/40)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB) (zastupnici: P.A. Messina i J. Kerlin, punomoćnici, H.-G. Kamann, F. Louis i P. Gey, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Portigon AG, Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  1.

                  ukine presudu Općeg suda od 23. rujna 2020., Portigon/Jednistveni sanacijski odbor (T-420/17, EU:T:2020:438);

                  2.

                  odbije tužbu za poništenje;

                  3.

                  naloži drugoj stranci u žalbenom postupku snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. stavka 3. Poslovnika Općeg suda, iskrivljavanju dokaza i povredi SRB-ova prava na pošteno suđenje
      Kao prvo, SRB tvrdi da je Opći sud pogrešno tumačio i primijenio članak 85. stavak 3. Poslovnika time što je presudio da SRB nije pravilno potvrdio vjerodostojnost svoje odluke od 11. travnja 2017. o izračunu ex ante doprinosâ za 2017. godinu u Jedinstveni fond za sanaciju (SRB/ES/SRF/2017/05) (sporna odluka), s obzirom na to da su dokazi koje je u tu svrhu SRB podnio na raspravi, nedopušteni. U tom kontekstu, SRB, kao prvo, ističe da je bilo opravdano na raspravi podnijeti dokaze pravilne potvrde vjerodostojnosti sporne odluke, s obzirom na to da pitanje nepostojanja vjerodostojnosti prethodno nije bilo predmet pisanog postupka niti se razmatralo u mjeri upravljanja postupkom ili mjeri izvođenja dokazâ Općeg suda. Kao drugo, SRB ističe da je Opći sud iskrivio dokaze koji su mu podneseni time što je zanemario dokaze i utvrdio da su dokazi, čak i pod pretpostavkom njihove dopuštenosti, nepotkrijepljeni. Nadalje, SRB smatra da je Opći sud, time što je utvrdio da podneseni dokazi, u svakom slučaju, nisu ukazivali na to su dostavni obrazac koji je potpisala predsjednica SRB-a i prilog spornoj odluci nerazdruživo povezani, zanemario referentni broj na dostavnom obrascu, koji dovodi u nerazdruživu vezu dostavni obrazac i elektroničku datoteku, koja pak sadržava pobijanu odluku i njezin prilog. Kao treće, SRB navodi da je Opći sud povrijedio njegovo pravo na pošteno suđenje time što nije prije rasprave razmotrio pitanje nepostojanja vjerodostojnosti, nije SRB-u pružio priliku da se prije rasprave pisano očituje o nepotkrijepljenim navodima društva Portigon, što je odbio SRB-ove dodatne dokazne prijedloge i što ni u jednom trenutku nije obavijestio SRB da te dokaze smatra nedostatnima.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a
      Kao drugo, SRB tvrdi da je Opći sud preširoko tumačio zahtjeve na temelju članka 296. UFEU-a i članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, time što je utvrdio da je pobijana odluka nužno nije mogla biti pravilno obrazložena, s obzirom na to da društvo Portigon nije moglo u potpunosti provjeriti točnost izračuna. Opći sud nije uspio pomiriti te zahtjeve s obvezom čuvanja tajne, kako ona proizlazi iz članka 339. UFEU-a, a koji Opći sud nije spomenuo u pobijanoj presudi, i iz drugih načela prava Unije. Delegirana uredba (EU) 2015/63 (1), na kojoj se temelji izračun doprinosâ i čiju valjanost društvo Portigon ne osporava, dovodi do razmjerne ravnoteže između načela transparentnosti, obveze čuvanja poslovne tajne i drugih ciljeva koji se ostvaruju tom uredbom, osobito ciljeva postizanja određene razine doprinosa za financiranje Jedinstvenog fonda za sanaciju i prikupljanja doprinosa od svih relevantnih institucija na pravedan i razmjeran način. SRB se pri obrazlaganju sporne odluke pravilno pridržavao tog pravnog okvira i time ispunio obvezu pružanja odgovarajućeg obrazloženja sporne odluke.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 оd 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015, L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156, str. 38.).


title: Predmet C-666/20 P: Žalba koju je 7. prosinca 2020. podnio Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 5. listopada 2020. u predmetu T-583/18, GVN/Europska komisija

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/36

      Žalba koju je 7. prosinca 2020. podnio Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 5. listopada 2020. u predmetu T-583/18, GVN/Europska komisija
      (Predmet C-666/20 P)
      (2021/C 44/41)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelji: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) (zastupnik: C. Antweiler, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Savezna Republika Njemačka, Land Niedersachsen

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtjeva da:

                  1.

                  ukine presudu Općeg suda od 5. listopada 2020., GVN/Europska komisija (T-583/18, EU:T:2020:466), u točkama 1. i 2. izreke;

                  2.

                  u slučaju da žalbu proglasi osnovanom, prihvati prvostupanjski zahtjev kojim se traži poništenje Odluke Europske komisije od 12. srpnja 2018., C(2018) 4385 final (1).

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Kao prvo, žalitelj tvrdi da je Opći sud povrijedio članak 47. stavak 2. Povelje o temeljnim pravima i počinio postupovnu pogrešku time što je u potpunosti zanemario žaliteljev podnesak koji je bio relevantan za donošenje odluke u vezi s uvjetima pod kojima njemačke savezne zemlje, u skladu s člankom 64.a Personenbeförderungsgesetza (PBefG), mogu zamijeniti članak 45.a tog zakona s pravom savezne zemlje.
      Kao drugo žalitelj navodi višestruke povrede prava Europske unije.
      Povrijeđeno je pravo Europske unije jer je Opći sud u točki 36. pobijane presude naveo da je između stranaka nesporno da je njemački zakonodavac člankom 45.a PBefG-a i trećom rečenicom članka 8. stavka 4. PBefG-a izuzeo naknadu za javni prijevoz osoba s godišnjim kartama za putovanja koja se odnose na njihovo školovanje iz područja primjene Uredbe (EZ) br. 1370/2007 (2). Time je Opći sud zanemario činjenicu da Savezna Republika Njemačka nije priopćila Europskoj komisiji ni članak 45.a PBefG-a ni treću rečenicu članka 8. stavka 4. PBefG-a u skladu s drugom rečenicom članka 3. stavka 3. Uredbe br. 1370/2007.
      Uz to, povreda prava Europske unije ogleda se u tome da je Opći sud u točki 40. i dalje pobijane presude nezakonito pretpostavio da zakonodavac može, na temelju članka 3. stavka 3. Uredbe br. 1370/2007, ne samo isključiti odredbe o financiranju naknada za obveze obavljanja javnih usluga za prijevoz učenika i pripravnika iz područja primjene uredbe, već i jednostavno ograničiti područje primjene te iznimke revidiranjem takve odluke kako bi se takva naknada vratila u područje primjene Uredbe br. 1370/2007. Revizija koju Opći sud smatra dopuštenom čini actus contrarius odluci prema članku 3. stavku 3. drugoj rečenici Uredbe br. 1370/2007; ona prema tome podliježe istim formalnim uvjetima za valjanost koji u ovom slučaju nisu ispunjeni ukoliko se Komisiju ne obavijesti o reviziji.
      Naposljetku, povrijeđeno je pravo Europske unije – odnosno članak 107. UFEU-a i članak 108. stavak 3. UFEU-a – jer je Opći sud u vezi s drugim tužbenim razlogom zaključio da Savezna zemlja Donja Saska nije dodijelila nikakvu državnu potporu tvrtkama na temelju članka 7.a Zakona o lokalnom prijevozu Donje Saske (NNVG) iako su sva općinska poduzeća dobila financijska sredstva koja je zemlja Donja Saska u cijelosti stavila na raspolaganje općinskim vlastima. Suprotno ocjeni Općeg suda, razdvajanje između djelatnosti tijela javnog prijevoza kao javnih tijela s jedne strane i njihove gospodarske djelatnosti kao dioničara u prijevozničkim tvrtkama koje kontroliraju s druge strane nije moguće.

         (1)  Odluka Europske komisije da neće uložiti prigovore na mjeru koju je usvojila Savezna zemlja Donja Saska u skladu sa stavkom 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetza (Zakon o lokalnom prometu Savezne zemlje Donje Saske (predmet SA.46538 (2017/NN)) (SL 2018., C 292, str. 1.).

         (2)  Uredba (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 i (EEZ) br. 1107/70 (SL 2007., L 315, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 96.)


title: Predmet C-682/20 P: Žalba koju su 15. prosinca 2020. podnijeli Les Mousquetaires i ITM Entreprises SAS protiv presude Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 5 listopada 2020. u predmetu T-255/17, Les Mousquetaires i ITM Entreprises/Komisija

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/37

      Žalba koju su 15. prosinca 2020. podnijeli Les Mousquetaires i ITM Entreprises SAS protiv presude Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 5 listopada 2020. u predmetu T-255/17, Les Mousquetaires i ITM Entreprises/Komisija
      (Predmet C-682/20 P)
      (2021/C 44/42)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelji: Les Mousquetaires S.A.S., ITM Entreprises S.A.S. (zastupnici: N. Jalabert-Doury i K. Mebarek, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Vijeće Europske unije

         Zahtjevi

                  —

                  ukinuti točku 2. presude koju je Opći sud donio u predmetu T-255/17;

                  —

                  prihvatiti zahtjeve koje su tužitelji podnijeli u prvostupanjskom postupku i poništiti Odluku Europske Komisije C(2017) 1057 od 9. veljače 2017. kao i, Odluku C(2017) 1361 od 21. veljače 2017., kojima se društvima Intermarché i Les Mousquetaires kao i svim društvima koja su pod njihovom izravnom ili neizravnom kontrolom nalaže da dopuste provođenje pretrage u skladu s člankom 20. stavcima 1. i 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003;

                  —

                  naložiti Europskoj Komisiji snošenje svih troškova postupka, uključujući postupak pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču prava i nedostatku u obrazloženju u okviru analize i djelotvornosti pravnih sredstava koja se tiču provođenja pretraga.
      Drugi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 6. i 8. EKLJP-a, članka 296. UFEU-a i članka 20. stavka 4. Uredbe br. 1/2003 zbog toga što je Opći sud povrijedio obvezu obrazlaganja i ograničenja odluka o pretrazi.
      Treći žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava i povredi Uredbe br. 1/2003 zbog toga što je Opći sud zaključio da se uredba ne primjenjuje na postupovnu fazu „prije donošenja odluka kojima se prigovara počinjenje povrede”.
      Četvrti žalbeni razlog temelji se na povredi članka 6. i 8. EKLJP-a i članka 19. Uredbe br. 1/2003 zbog toga što je Opći sud zaključio da su elementi zahvaćeni formalnim i materijalnim nepravilnostima dovoljno ozbiljne indicije.
      Peti žalbeni razlog temelji se na nedostatku u obrazloženju koji je posljedica nepostojanja kontrole dokazne vrijednosti navedenih indicija i pogreške u njihovoj kvalifikaciji.


title: Predmet C-352/18: Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Reus – Španjolska) – Jaime Cardus Suarez/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc S.A.)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/38

      Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 6 de Reus – Španjolska) – Jaime Cardus Suarez/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc S.A.)
      (Predmet C-352/18) (1)

      (2021/C 44/43)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: Predmet C-703/18: Rješenje predsjednika Suda od 14. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena kraljevina) – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/38

      Rješenje predsjednika Suda od 14. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena kraljevina) – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Predmet C-703/18) (1)

      (2021/C 44/44)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: Predmet C-763/18 P: Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 13. studenoga 2020. – Wallapop, SL/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Unipreus, SL

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/38

      Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 13. studenoga 2020. – Wallapop, SL/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Unipreus, SL
      (Predmet C-763/18 P) (1)

      (2021/C 44/45)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 131, 8. 4. 2019.


title: Predmet C-250/19: Rješenje predsjednika Suda od 14 listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – B. O. L./État belge

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/38

      Rješenje predsjednika Suda od 14 listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – B. O. L./État belge
      (Predmet C-250/19) (1)

      (2021/C 44/46)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-286/19: Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois – Francuska) – JE, KF/XL Airways SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/39

      Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois – Francuska) – JE, KF/XL Airways SA
      (Predmet C-286/19) (1)

      (2021/C 44/47)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 206, 17. 6. 2019.


title: Predmet C-452/19: Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Ceuta – Španjolska) – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/39

      Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 6 de Ceuta – Španjolska) – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Predmet C-452/19) (1)

      (2021/C 44/48)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-455/19: Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španjolska) – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/39

      Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španjolska) – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Predmet C-455/19) (1)

      (2021/C 44/49)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-482/19: Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španjolska) – JF, KG/Bankia SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/39

      Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španjolska) – JF, KG/Bankia SA
      (Predmet C-482/19) (1)

      (2021/C 44/50)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-523/19: Rješenje predsjednika Suda od 29 listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španjolska) – ED/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/40

      Rješenje predsjednika Suda od 29 listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španjolska) – ED/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
      (Predmet C-523/19) (1)

      (2021/C 44/51)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet C-527/19: Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španjolska) – HG, IH/Bankia SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/40

      Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španjolska) – HG, IH/Bankia SA
      (Predmet C-527/19) (1)

      (2021/C 44/52)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet C-731/19: Rješenje predsjednika Suda od 30. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – KM/Subdelegación del Gobierno en Albacete

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/40

      Rješenje predsjednika Suda od 30. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španjolska) – KM/Subdelegación del Gobierno en Albacete
      (Predmet C-731/19) (1)

      (2021/C 44/53)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 432, 23. 12. 2019.


title: Predmet C-732/19: Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španjolska) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/40

      Rješenje predsjednika Suda od 29. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španjolska) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Predmet C-732/19) (1)

      (2021/C 44/54)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 10, 13. 1. 2020.


title: Predmet C-745/19: Rješenje predsjednika Suda od 22. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofiyski rayonen sad – Bugarski) – PH, OI/„ЕUROBANK BULGARIA” АD

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/41

      Rješenje predsjednika Suda od 22. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofiyski rayonen sad – Bugarski) – PH, OI/„ЕUROBANK BULGARIA” АD
      (Predmet C-745/19) (1)

      (2021/C 44/55)
      Jezik postupka: bugarski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet C-2/20: Rješenje predsjednika Suda od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Ujedinjena kraljevina) – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/41

      Rješenje predsjednika Suda od 6. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Ujedinjena kraljevina) – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA
      (Predmet C-2/20) (1)

      (2021/C 44/56)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet C-15/20: Rješenje predsjednika Suda od 9. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španjolska) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/41

      Rješenje predsjednika Suda od 9. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španjolska) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito
      (Predmet C-15/20) (1)

      (2021/C 44/57)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 137, 27. 4. 2020.


title: Predmet C-16/20: Rješenje predsjednika Suda od 9. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španjolska) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/41

      Rješenje predsjednika Suda od 9. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španjolska) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA
      (Predmet C-16/20) (1)

      (2021/C 44/58)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 137, 27. 4. 2020.


title: Predmet C-20/20: Rješenje predsjednika Suda od 16. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/42

      Rješenje predsjednika Suda od 16. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Predmet C-20/20) (1)

      (2021/C 44/59)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-189/20: Rješenje predsjednika Suda od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/42

      Rješenje predsjednika Suda od 19. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation
      (Predmet C-189/20) (1)

      (2021/C 44/60)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet C-268/20: Rješenje predsjednika Suda od 12. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španjolska) – XV/Cajamar Caja Rural S.C.C.

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/42

      Rješenje predsjednika Suda od 12. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španjolska) – XV/Cajamar Caja Rural S.C.C.
      (Predmet C-268/20) (1)

      (2021/C 44/61)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 320, 28. 9. 2020.


title: Predmet C-365/20: Rješenje predsjednika Suda od 14. listopada 2020.(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/42

      Rješenje predsjednika Suda od 14. listopada 2020.(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH
      (Predmet C-365/20) (1)

      (2021/C 44/62)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 390, 16. 11. 2020.


title: Predmet C-434/20: Rješenje predsjednika Suda od 27. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main – Njeamačka) – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/43

      Rješenje predsjednika Suda od 27. listopada 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main – Njeamačka) – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.
      (Predmet C-434/20) (1)

      (2021/C 44/63)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Predmet C-438/20: Rješenje predsjednika Suda od 9. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – BT/Eurowings GmbH

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/43

      Rješenje predsjednika Suda od 9. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – BT/Eurowings GmbH
      (Predmet C-438/20) (1)

      (2021/C 44/64)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Predmet T-635/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Industrial Química del Nalón/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Okoliš – Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa – Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš. (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/44

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Industrial Química del Nalón/Komisija
      (Predmet T-635/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Okoliš - Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa - Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš. (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2021/C 44/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španjolska) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno i P. Sellar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin, R. Lindenthal i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent), Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä i W. Broere, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a radi naknade štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog donošenja Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 od 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (SL 2013., L 261, str. 5.) kojom se visoko-temperaturna smola dobivena iz katrana kamenog ugljena razvrstava u 1. kategoriju akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategoriju kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  1.

                  Industrial Química del Nalón, SA, snosit će osim vlastitih troškova i troškove Europske komisije.

                  2.

                  Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet T-636/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Tokai erftcarbon/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Okoliš – Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa – Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) – Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/45

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Tokai erftcarbon/Komisija
      (Predmet T-636/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Okoliš - Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa - Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) - Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2021/C 44/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tokai erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Njemačka) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno i P. Sellar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin, R. Lindenthal i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent), Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä i W. Broere, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio donošenjem Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 оd 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (SL 2013., L 261, str. 5.), kojom je visoko-temperaturna smola dobivena iz katrana kamenog ugljena razvrstana u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Tokai erftcarbon GmbH snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet T-637/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Bawtry Carbon International/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Okoliš – Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa – Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) – Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/45

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Bawtry Carbon International/Komisija
      (Predmet T-637/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Okoliš - Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa - Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) - Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2021/C 44/67)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno i P. Sellar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin, R. Lindenthal i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent), Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä, W. Broere i T. Zbihlej, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio donošenjem Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 оd 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (SL 2013., L 261, str. 5.), kojom je visoko-temperaturna smola dobivena iz katrana kamenog ugljena razvrstana u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Bawtry Carbon International Ltd snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet T-638/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Deza/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Okoliš – Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa – Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) – Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/46

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Deza/Komisija
      (Predmet T-638/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Okoliš - Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa - Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) - Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2021/C 44/68)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Deza, a. s. (Valašské Meziříčí, Češka Republika) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno i P. Sellar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin, R. Lindenthal i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent), Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä i W. Broere, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio donošenjem Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 оd 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (SL 2013., L 261, str. 5.), kojom je visoko-temperaturna smola dobivena iz katrana kamenog ugljena razvrstana u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Deza, a. s. snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet T-639/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – SGL Carbon/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Okoliš – Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa – Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) – Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/47

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – SGL Carbon/Komisija
      (Predmet T-639/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Okoliš - Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa - Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) - Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2021/C 44/69)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: SGL Carbon SE (Wiesbaden, Njemačka) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno i P. Sellar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin, R. Lindenthal i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent), Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä, W. Broere i T. Zbihlej, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio donošenjem Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 оd 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (SL 2013., L 261, str. 5.), kojom je visoko-temperaturna smola dobivena iz katrana kamenog ugljena razvrstana u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo SGL Carbon SE snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet T-645/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Bilbaína de Alquitranes/Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Okoliš – Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa – Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) – Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/48

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – Bilbaína de Alquitranes/Komisija
      (Predmet T-645/18) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Okoliš - Razvrstavanje, označivanje i pakiranje tvari i smjesa - Razvrstavanje visoko-temperaturne smole dobivene iz katrana kamenog ugljena u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410) - Dovoljno bitna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2021/C 44/70)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Španjolska) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno i P. Sellar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin, R. Lindenthal i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent), Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä, W. Broere i T. Zbihlej, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio donošenjem Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 оd 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (SL 2013., L 261, str. 5.), kojom je visoko-temperaturna smola dobivena iz katrana kamenog ugljena razvrstana u tvari 1. kategorije akutne toksičnosti za vodeni okoliš (H400) i 1. kategorije kronične toksičnosti za vodeni okoliš (H410).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Bilbaína de Alquitranes, SA snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet T-571/20: Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Luna Italia/EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/48

      Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Luna Italia/EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA)
      (Predmet T-571/20)
      (2021/C 44/71)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Luna Italia Srl (Cantu, Italija) (zastupnik: N. Papakostas, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Luna AE (Agios Stefanos, Grčka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije LUNA SPLENDIDA u zlatnoj boji – žig Europske unije br. 16 308 108

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. lipnja 2020. u predmetu R 1895/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je tužba dopuštena;

                  —

                  poništi pobijanu odluku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-678/20: Tužba podnesena 12. studenoga 2020. – Solar Electric i dr./Komisija

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/49

      Tužba podnesena 12. studenoga 2020. – Solar Electric i dr./Komisija
      (Predmet T-678/20)
      (2021/C 44/72)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Solar Electric Holding (Le Lamentin, Francuska), Solar Electric Guyane (Le Lamentin), Solar Electric Martinique (Le Lamentin), Société de production d’énergies renouvelables (Le Lamentin) (zastupnik: S. Manna, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije SA.40349 (2020/MI3) B2/AD/MKL/D*2020/101866 od 3. rujna 2020. kojom je odbijena njihova pritužba od 20. lipnja 2020. u vezi s državnim potporama koje je Francuska država isplatila proizvođačima fotonaponskih proizvoda na temelju tarifnih rješenja od 10. srpnja 2006., od 12. siječnja i od 31. kolovoza 2010. iz razloga što:

                              —

                              tužitelji imaju pravo, na temelju članka 24. stavka 2. Uredbe EU 2015/1589 uložiti pritužbu pred Komisijom radi razotkrivanja nezakonitih potpora;

                              —

                              Komisija mora odmah pokrenuti prethodno ispitivanje za sve pritužbe koje se odnose na nezakonite potpore na temelju članka 12. stavka 1. Uredbe EU 2015/1589;

                              —

                              Komisija mora primijeniti odredbe UFEU-a u području državnih potpora te ne smije propustiti djelovati.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, temelji se na pogrešci koju sadržava pobijana odluka zbog toga što navodi da pritužba koju su tužitelji podnijeli nije obuhvaćena područjem primjene članka 24. stavka 2. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.). Tužitelji tvrde suprotno.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, temelji se na pogrešci koja se tiče prava koju je počinila Komisija u tumačenju područja primjene članka 12. stavka 1. Uredbe 2015/1589. Tužitelji smatraju da je njihovo svojstvo zainteresirane stranke dostatno za nastanak Komisijine obveze pokretanja prethodnog ispitivanja i to odmah za svaku pritužbu koja se odnosi na nezakonite potpore u skladu s navedenom odredbom.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, temelji se na tome da je Komisija povrijedila svoje obveze na temelju članaka 107., 108. i 109. UFEU-a i navedene Uredbe 2015/1589. Tužitelji smatraju da potonja mora primijeniti odredbe UFEU-a u području državnih potpora te ne smije propustiti djelovati u pogledu ispitivanja pritužbe u kojoj se prijavljuju nezakonite potpore.


title: Predmet T-714/20: Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – OL/Vijeće

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/50

      Tužba podnesena 3. prosinca 2020. – OL/Vijeće
      (Predmet T-714/20)
      (2021/C 44/73)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: OL (zastupnici: J. Viñals Camallonga, J. Iriarte Ángel i E. Delage González, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća 2014/145/ZVSP od 17. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijaln[a] cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine, u njezinu sadašnjem obliku, u svim dijelovima u kojima se ona odnosi na tužitelja ili bi na njega mogla utjecati.

                  —

                  poništi Uredbu Vijeća (EU) br. 269/2014 od 17. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja u odnosu na djelovanja koja podrivaju ili ugrožavaju teritorijalnu cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine, u njezinu sadašnjem obliku, u svim dijelovima u kojima se ona odnosi na tužitelja ili bi na njega mogla utjecati.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci prilikom ocjene činjenica na kojima se temelje pobijana ograničenja u trenutku njihova produljenja jer su u pogledu tužitelja produljena bez činjenične i dokazne osnove.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja jer pobijane odredbe ne sadržavaju pravilno obrazloženje u pogledu tužitelja, što sprečava prikladnu pripremu njegove obrane.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi ljudskog prava na slobodu izražavanja jer su navodne izjave, pozivanja i iskazi koji se pripisuju tužitelju, zaštićeni navedenim ljudskim pravom.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi prava na djelotvornu sudsku zaštitu u vezi s obrazloženjem akata, nepostojanjem stvarne činjenične osnove za razloge koje navodi Vijeće i pravima slobode izražavanja, obrane i vlasništva jer se u trenutku produljenja odredbi nisu poštovale obveza podnošenja stvarnih dokaza i obveza obrazlaganja, čime su povrijeđena navedena prava.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na povredi prava vlasništva u vezi s načelom proporcionalnosti jer se navedeno pravo ograničilo i to na neproporcionalan način.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakog postupanja jer se naštetilo tužiteljevu usporedivom položaju a da za to ne postoje razlozi.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog temelji se na zlouporabi ovlasti jer postoje objektivne, precizne i usklađene indicije na temelju kojih se može tvrditi da se propisivanjem i produljivanjem sankcija htjelo ostvariti ciljeve različite od onih koje navodi Vijeće.


title: Predmet T-720/20: Tužba podnesena 9. prosinca 2020. – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/51

      Tužba podnesena 9. prosinca 2020. – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)
      (Predmet T-720/20)
      (2021/C 44/74)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Perry Street Software, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Hawkins, solicitor i T. Dolde, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Toolstream Ltd (Yeovil, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija za verbalni žig SCRUFFS – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 171 590

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. rujna 2020. u predmetu R 550/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci pred žalbenim vijećem (ako odlučiti intervenirati u postupku) snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Neprovođenje potpunog ispitivanja i iskrivljavanje činjenica i dokaza u skladu s člankom 72. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.