title: Presuda Suda od 10. svibnja 2016. u predmetu E-19/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajna (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Sustav prethodnog ovlaštenja poslovnog nastana i prekograničnih usluga – Direktiva 2006/123/EZ – članak 31. Sporazuma o EGP-u – članak 36. Sporazuma o EGP-u – Obrazloženje – Proporcionalnost)

text:
               2.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 66/30

         PRESUDA SUDA
   od 10. svibnja 2016.
   u predmetu E-19/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajna
   (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Sustav prethodnog ovlaštenja poslovnog nastana i prekograničnih usluga – Direktiva 2006/123/EZ – članak 31. Sporazuma o EGP-u – članak 36. Sporazuma o EGP-u – Obrazloženje – Proporcionalnost)
   (2017/C 66/09)
   U predmetu E-19/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajna – ZAHTJEV da Sud utvrdi da je Kneževina Lihtenštajn, zbog toga što je na snazi zadržala nacionalna pravila o sustavu prethodnog ovlaštenja poduzećima koja bi htjela uspostaviti poslovni nastan i/ili pružati prekogranične usluge u Lihtenštajnu, prekršila svoje obveze koje proizlaze iz članaka 9., 10., 13. i 16. akta na koji se upućuje u točki 1. Priloga X. Sporazumu o EGP-u (Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., u onoj mjeri u kojoj se poslovni nastan i pružanje prekograničnih usluga nalaze izvan područja primjene tog akta, njezinih obveza koje proizlaze iz članaka 31. i 36. Sporazuma o EGP-u, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 10. svibnja 2016. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Utvrđuje da je Kneževina Lihtenštajn prekršila svoje obveze koje proizlaze iz članaka 9., 10., 13. i 16. akta na koji se upućuje u točki 1. Priloga X. Sporazumu o EGP-u (Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1.:

                           (a)

                           zbog toga što je na snazi zadržala članak 7. Zakona o trgovini Lihtenštajna kojim se poduzećima koja željela uspostaviti poslovni nastan u Lihtenštajnu utvrđuje sustav prethodnog ovlaštenja;

                           (b)

                           zbog toga što je na snazi zadržala članak 8. stavak 1. Zakona o trgovini Lihtenštajna u mjeri u kojoj se njime propisuju uvjeti koji nisu jasni i nedvosmisleni u pogledu izdavanja prethodnog ovlaštenja poduzećima koja bi htjela uspostaviti poslovni nastan u Lihtenštajnu, odnosno uvjeti o upošljavanju potrebnog osoblja te o odgovarajućem poznavanju njemačkog jezika;

                           (c)

                           zbog toga što nije osigurala da se uvjetima za prethodno ovlaštenje utvrđenima Zakonom o trgovini Lihtenštajna ne udvostručavaju zahtjevi i kontrole koji su istovrijedni ili bitno usporedivi s obzirom na njihovu svrhu te kojima je pružatelj već bio podvrgnut u drugoj državi članici EGP-a;

                           (d)

                           zbog toga što nije osigurala da postupak i formalnosti u pogledu prethodnog ovlaštenja na temelju Zakona o trgovini Lihtenštajna budu jasno propisani i

                           (e)

                           zbog toga što je na snazi zadržala članak 21. Zakona o trgovini Lihtenštajna kojim se od poduzeća koja žele pružati prekogranične usluge u Lihtenštajnu zahtijeva da prethodno o tome obavijeste nadležna tijela.

               2.

               Sud utvrđuje da, u mjeri u kojoj se usluge obuhvaćene Zakonom o trgovini Lihtenštajna nalaze izvan područja primjene akta na koji se upućuje u točki 1. Priloga X. Sporazumu o EGP-u (Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., Kneževina Lihtenštajn prekršila je svoje obveze koje proizlaze iz članaka 31. i 36. Sporazuma o EGP-u:

                           (a)

                           zbog toga što je na snazi zadržala članak 7. Zakona o trgovini Lihtenštajna i

                           (b)

                           zbog toga što je na snazi zadržala članak 21. Zakona o trgovini Lihtenštajna.

               3.

               Nalaže Kneževini Lihtenštajnu da snosi troškove postupka.


title: Predmet C-283/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Ujedinjena Kraljevina) – M. S. protiv P. S. (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 4/2009 — Članak 41. stavak 1. — Priznavanje i izvršenje sudskih odluka te suradnja u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja — Izvršenje odluke u državi članici — Podnošenje zahtjeva izravno nadležnom tijelu u državi članici izvršenja — Nacionalno zakonodavstvo kojim se nalaže podnošenje zahtjeva središnjem tijelu države članice izvršenja)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/22

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Ujedinjena Kraljevina) – M. S. protiv P. S.
   (Predmet C-283/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 4/2009 - Članak 41. stavak 1. - Priznavanje i izvršenje sudskih odluka te suradnja u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja - Izvršenje odluke u državi članici - Podnošenje zahtjeva izravno nadležnom tijelu u državi članici izvršenja - Nacionalno zakonodavstvo kojim se nalaže podnošenje zahtjeva središnjem tijelu države članice izvršenja))
   (2017/C 104/32)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: M. S.

      Tuženik: P. S.

      Izreka

               1.

               Odredbe poglavlja IV. Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja i osobito članak 41. stavak 1. te uredbe valja tumačiti tako da uzdržavana osoba, koja je dobila odluku u svoju korist u jednoj državi članici i koja traži njezino izvršenje u drugoj državi članici, može izravno podnijeti svoj zahtjev nadležnom tijelu u toj potonjoj državi članici, poput specijaliziranog suda, i ne može biti obvezna podnijeti svoj zahtjev tom potonjem putem središnjeg tijela države članice izvršenja.

               2.

               Države članice obvezne su osigurati punu učinkovitost prava iz članka 41. stavka 1. Uredbe br.4/2009 izmjenama, u slučaju potrebe, svojih postupovnih pravila. U svakom slučaju, na nacionalnom sudu je da primijeni odredbe tog članka 41. stavka 1. izuzimajući po potrebi od primjene suprotne odredbe nacionalnog prava i, posljedično tomu, omogući uzdržavanoj osobi da podnese svoj zahtjev izravno tijelu nadležnom u državi članici izvršenja, čak i ako nacionalno pravo to ne predviđa.

      (1)  SL C 279, 1. 8. 2016.


title: Predmet T-609/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Laverana protiv OHIM-a (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/24

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Laverana protiv OHIM-a (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Predmet T-609/14)
   2014/C 361/36
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i D. Chatterjee, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 2. lipnja 2014. u predmetu R 123/2014-4;

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) naloži snošenje troškova postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION” za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 35 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 9 22  986

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               zlouporaba ovlasti odlukom koja se temelji na razmatranjima o pravu tržišnog natjecanja


title: Predmet F-117/14: Tužba podnesena 23. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/56

         Tužba podnesena 23. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-117/14)
   (2015/C 007/70)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz i D. Verbeke, odvjetnici)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka o priznavanju mirovinskih prava koja je tužitelj stekao u mirovinskom sustavu Unije na temelju novih općih odredaba o provedbi koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

      Tužbeni zahtjev

               —

               poništiti odluke Komisije od 10. ožujka i 20. svibnja 2014. kojima se određuje izračun priznavanja tužiteljevih mirovinskih prava stečenih prije njegovog stupanja u službu u Komisiji;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-230/13 P: Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Metropolitan SpA, ranije Metroplitan srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. , spojeni predmeti od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i drugi protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/5

         Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Metropolitan SpA, ranije Metroplitan srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013., spojeni predmeti od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i drugi protiv Komisije
   (Predmet C-230/13 P)
   (2013/C 207/28)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-642/13: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2015. – Wolverine International protiv OHIM-a – BH Stores (cushe) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje ništavosti — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica — Figurativni žig cushe — Raniji nacionalni verbalni žigovi SHE i raniji figurativni žigovi she — Relativni razlog za odbijanje — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 57. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/37

         Presuda Općeg suda od 15. listopada 2015. – Wolverine International protiv OHIM-a – BH Stores (cushe)
   (Predmet T-642/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje ništavosti - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica - Figurativni žig cushe - Raniji nacionalni verbalni žigovi SHE i raniji figurativni žigovi she - Relativni razlog za odbijanje - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 57. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 398/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wolverine International, LP (George Town, Kajmanski otoci, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Plesser i R. Heine, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: BH Store BV (Curaçao, Curaçao, Samostalno područje Nizozemske) (zastupnik: T. Dolde, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 30. rujna 2013. (predmet R 1269/2012-4) koja se odnosi na postupak za proglašenje ništavosti između BH Store BV i Wolverine International, LP.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Wolverine Internationalu, LP snošenje troškova, izuzevši troškove BH Stora BV pred Odjelom za poništaje Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

               3.

               Zahtjev BH Stora koji se odnosi na troškove pred Odjelom za poništaje OHIM-a se odbija.

      (1)  SL C 85, 22. 3. 2014.


title: Predmet T-185/14: Rješenje Općeg suda od 7. siječnja 2015. – Freitas protiv Parlamenta i Vijeća („Tužba za poništenje – Direktiva 2013/55/EU – Direktiva 2005/36/EZ – Priznavanje stručnih kvalifikacija – Isključenje javnih bilježnika koji su imenovani službenim aktom javnih tijela iz područja primjene Direktive 2005/36 – Nepostojanje osobnog utjecaja – Nedopuštenost”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/36

      Rješenje Općeg suda od 7. siječnja 2015. – Freitas protiv Parlamenta i Vijeća
      (Predmet T-185/14) (1)

      („Tužba za poništenje - Direktiva 2013/55/EU - Direktiva 2005/36/EZ - Priznavanje stručnih kvalifikacija - Isključenje javnih bilježnika koji su imenovani službenim aktom javnih tijela iz područja primjene Direktive 2005/36 - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2015/C 073/47)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: José Freitas (Porto, Portugal) (zastupnik: J.-P. Hordies, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i A. Tamás, agenti) i Vijeće Europske unije (zastupnici: P. Mahnič Bruni i M. Moore, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje članka 1. stavka 2. točke (b) Direktive 2013/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013. o izmjeni Direktive 2005/36/EZ o priznavanju stručnih kvalifikacija i Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI”) (SL L 354, str. 132.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak o zahtjevima za intervenciju Kraljevine Španjolske, Francuske Republike, Portugalske Republike, Rumunjske, Europske komisije, Ordem dos Notáriosa i Nacionalnog vijeća odvjetničkih komora.

                  3.

                  José Freitas snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 184, 16.6.2014.


title: Spojeni predmeti C-271/14 i C-273/14: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) (C-271/14), Pierre Fabre Médicament SA (C-273/14) protiv Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat (Zahtjev za prethodnu odluku — Lijekovi za humanu uporabu — Direktiva 89/105/EEZ — Članak 6. točke 3. i 5. — Brisanje lijekova s liste patentiranih lijekova koji se podmiruju uz sudjelovanje u troškovima hospitalizacije — Obveza obrazlaganja)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/14

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) (C-271/14), Pierre Fabre Médicament SA (C-273/14) protiv Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Spojeni predmeti C-271/14 i C-273/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Lijekovi za humanu uporabu - Direktiva 89/105/EEZ - Članak 6. točke 3. i 5. - Brisanje lijekova s liste patentiranih lijekova koji se podmiruju uz sudjelovanje u troškovima hospitalizacije - Obveza obrazlaganja))
   (2015/C 198/18)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) (C-271/14), Pierre Fabre Médicament SA (C-273/14)

      Tuženik: Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

      Izreka

   Članak 6. Direktive Vijeća 89/105/EEZ od 21. prosinca 1988. o transparentnosti mjera kojima se uređuje određivanje cijena lijekova za humanu uporabu i njihovo uključivanje u nacionalne sustave zdravstvenog osiguranja treba tumačiti na način da se obveza obrazlaganja propisana u točkama 3. i 5. tog članka primjenjuje na odluku koja ograničava uvjete za naknadu ili smanjuje razinu podmirenja nekog lijeka isključujući ga s liste patentiranih lijekova koji se podmiruju iz sustava obveznog zdravstvenog osiguranja uz usluge hospitalizacije čije je podmirenje osigurano u okviru sudjelovanja u troškovima boravka i njege.

      (1)  SL C 282, 25.8.2014.


title: Predmet T-532/15 P: Žalba koju je 11. rujna 2015. podnio Z protiv presude Službeničkog suda od 30. lipnja 2015. u predmetu F-64/13, Z protiv Suda Europske unije

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/39

         Žalba koju je 11. rujna 2015. podnio Z protiv presude Službeničkog suda od 30. lipnja 2015. u predmetu F-64/13, Z protiv Suda Europske unije
   (Predmet T-532/15 P)
   (2016/C 016/49)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Z (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: F. Rollinger, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Sud Europske unije

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi žalbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               u skladu s time poništi presudu Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 30. lipnja 2015. u predmetu F-64/13, Z protiv Suda Europske Unije;

               —

               odluči u skladu sa zahtjevom kojim se započinje postupak u predmetu F-64/13;

               —

               naloži Sudu snošenje troškova u postupku;

               —

               pridrži za žalitelja sva ostala prava, tražbine, razloge i tužbe.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe šest žalbenih razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na povredi osnovnih prava obrane u predmetnom postupku.

               2.

               Drugi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava koja se sastoji u odbijanju, uz očitu povredu načela zakonitosti, jezičnog tumačenja i hijerarhije pravnih pravila Europske unije, tužbenog razloga utemeljenog na nenadležnosti Odbora za pritužbe i nezakonitosti članka 4. Presude Suda Europske unije od 4. svibnja 2004 (1).

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi prava na djelotvorni pravni lijek, u dijelu koji se osobito odnosi na ograničeni nadzor Službeničkog suda (u daljnjem tekstu: Službenički sud) nad sadržajem izviješća o ocjenjivanju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u dijelu u kojem Službenički sud nije odlučio o zahtjevu za izvođenje dokaza i organizaciju postupka.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na nezakonitom odbijanju zahtjeva za ispitivanje osnovanosti prigovora koje je iznio tužitelj i neuzimanju u obzir mišljenja odbora na ocjenjivanje.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u dijelu u kojem je Službenički sud u pobijanoj presudi presudio da je tužitelj morao postaviti zahtjev na temelju članka 90. stavka 1. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije radi naknade štete zbog zakašnjelog sastavljanja izviješća o ocijeni.

      (1)  Presuda od 4. svibnja 2004. o izvršavanju ovlasti koje Pravilnikom o osoblju za dužnosnike EU-a dodijeljene Tijelu za imenovanja kao i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika tijelu ovlaštenom za sklapanje ugovora o radu.


title: Predmet T-238/15: Tužba podnesena 13. svibnja 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Meda (Zimara)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/23

         Tužba podnesena 13. svibnja 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Meda (Zimara)
   (Predmet T-238/15)
   (2015/C 228/28)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Meda AB (Solna, Švedska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Zimara” – prijava za registraciju br. 9 782 764

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. ožujka 2015. u predmetu R 636/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-556/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. listopada 2013. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) — UAB „Litaksa” protiv „BTA Insurance Company” SE

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. listopada 2013. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) — UAB „Litaksa” protiv „BTA Insurance Company” SE
   (Predmet C-556/13)
   2014/C 24/06
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: UAB „Litaksa”

      Tuženik:„BTA Insurance Company” SE

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. Direktive 90/232/EEZ (1), kako je izmijenjen i dopunjen člankom 4. Direktive 2005/14/EZ (2), tumačiti na način da, iako ne predviđa nikakvo ograničenje pokrića osiguranja u odnosu na žrtvu, stranke ugovora o osiguranju ne mogu ugovoriti ograničenje teritorijalnog dosega pokrića osiguranja za osiguranu osobu (primijeniti različitu premiju osiguranja s obzirom na teritorij na kojem se vozilo upotrebljava — na cijelom teritoriju Unije ili samo u Litvi), tj. propisivanje da je upotreba vozila izvan litavskih granica u drugoj državi članici Unije čimbenik povećanja osiguranog rizika, zbog čega se plaća dodatna premija?

               2.

               Treba li načelo slobodnog kretanja osoba i vozila na cijelom području Europske unije i opće načelo Europske unije ravnopravnosti (nediskriminacije) tumačiti na način da zabranjuju sporazum stranaka ugovora o osiguranju, kao što je gore navedeno, koji uspostavlja poveznicu između osiguranog rizika i teritorija na kojem se vozilo upotrebljava?

      (1)  Treća Direktiva Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990. o usklađivanju zakonodavstava država članica u području osiguranja od građanske odgovornosti u vezi s upotrebom motornih vozila (SL 1990. L 129, str. 33.) [neslužbeni prijevod]

      (2)  Direktiva 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o izmjeni i dopuni direktiva Vijeća 72/166/EEZ, 84/5/EEZ, 88/357/EEZ i 90/232/EEZ te Direktive 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o osiguranju od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL 2005. L 149, str. 14.) [neslužbeni prijevod]


title: Predmet T-254/12: Presuda Općeg suda od 29. veljače 2016. – Kühne + Nagel International i dr. protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Usluge međunarodnog zračnog provoza — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Dodatne pristojbe i mehanizmi određivanja cijena koji imaju utjecaj na konačnu cijenu — Utjecaj na trgovinu između država članica — Pogreške u ocjeni — Trajanje povrede — Iznos novčane kazne — Stavak 13. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Vrijednost prihoda od prodaje — Olakotne okolnosti — Proporcionalnost — Pravo na obranu”)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/25

         Presuda Općeg suda od 29. veljače 2016. – Kühne + Nagel International i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-254/12) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Usluge međunarodnog zračnog provoza - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Dodatne pristojbe i mehanizmi određivanja cijena koji imaju utjecaj na konačnu cijenu - Utjecaj na trgovinu između država članica - Pogreške u ocjeni - Trajanje povrede - Iznos novčane kazne - Stavak 13. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Vrijednost prihoda od prodaje - Olakotne okolnosti - Proporcionalnost - Pravo na obranu”))
   (2016/C 136/35)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Kühne + Nagel International AG (Feusisberg, Švicarska), Kühne + Nagel Management AG (Feusisberg), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Ujedinjena Kraljevina), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai, Kina) i Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong, Kina) (zastupnici: U. Denzel, C. Klöppner i C. von Köckritz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Hödlmayr, N. von Lingen i G. Meessen, a zatim C. Hödlmayr, G. Meessen i A. Dawes, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2012) 1959 final od 28. ožujka 2012. o postupku primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39462 – Provoz) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje, i podredno, zahtjev za preinaku novčanih kazni koje su im izrečene u okviru te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (sa sjedištem u Uxbridgeu), Kühne + Nagel Ltd (sa sjedištem u Shanghaju) i Kühne + Nagel Ltd (sa sjedištem u Hong Kongu) nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 227, 28. 7. 2012.


title: Predmet C-228/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Reinhard Wittmann protiv TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Reinhard Wittmann protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-228/17)
   (2017/C 231/22)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Reinhard Wittmann

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koji nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga izraditi novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam mogućnosti izbjegavanja na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-721/13: Tužba podnesena 31. prosinca 2013. – The Directv Group protiv OHIM-a – Bolloré (DIRECTV)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/39

         Tužba podnesena 31. prosinca 2013. – The Directv Group protiv OHIM-a – Bolloré (DIRECTV)
   (Predmet T-721/13)
   2014/C 112/51
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: F. Valentin, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francuska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. listopada 2013. donesenu u predmetu R 1961/2012-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za opoziv: verbalni žig „DIRECTV” za proizvode i usluge iz razreda 9, 38 i 41 – registracija žiga zajednice br. 243 774

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva opoziv žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Odluka Odjela za poništaje: registracije žiga Zajednice se djelomično opoziva

      Odluka žalbenog vijeća: pobijana odluka se ukida te se registracija žiga Zajednice opoziva u cijelosti

      Tužbeni razlozi: povreda članka 51., stavka 1., točke (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-404/13: Tužba podnesena 8. kolovoza 2013. — NIIT Insurance Technologies protiv OHIM-a

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/18

         Tužba podnesena 8. kolovoza 2013. — NIIT Insurance Technologies protiv OHIM-a
   (Predmet T-404/13)
   2013/C 274/41
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: NIIT Insurance Technologies Ltd (London, Ujedinjeno Kraljevstvo) (zastupnik: M.Wirtz, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 4. lipnja 2013. u predmetu R 1308/2012-5 koja se odnosi na prijavu žiga Zajednice br. 10 355 527, verbalni žig SUBSCRIBE, i na prethodnu odluku Odjela za žigove OHIM-a od 22. svibnja 2012., u dijelu u kojem se zaštita žiga odbija;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig SUBSCRIBE za proizvode i usluge iz razreda 9, 16 i 42 — prijava žiga Zajednice br. 10 355 527

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 83. Uredbe br. 207/2009 u vezi s načelom jednakog postupanja kao i s člancima 6. i 14. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, potpisane u Rimu 4. studenoga 1950., kako je izmijenjena Protokolom br. 11. koji je stupio na snagu 1. studenoga 1998.;

               —

               povreda članka 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.


title: Predmet T-177/14: Tužba podnesena 20. ožujka 2014. – Harz Guss Zorge protiv Komsije

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/50

         Tužba podnesena 20. ožujka 2014. – Harz Guss Zorge protiv Komsije
   (Predmet T-177/14)
   2014/C 142/64
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Harz Guss Zorge GmbH (Zorge, Njemačka) (zastupnici: H. Höfler, C. Kahle i V. Winkler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije u pogledu državne potpore SA.33995 (2013/C) – Njemačka, Potpora za obnovljivu električnu energiju i sniženi EEG doplatak za velike potrošače, o pokretanju službenog istražnog postupka na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a objavljenu s pozivom na podnošenje primjedaba (SL 2014, C 37, str.73.);

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj u bitnome ističe sljedeće:

               1.

               Povreda bitnih postupovnih pravila

                           —

                           Tužitelj ovdje navodi da Komisija svoju odluku o pokretanju službenog istražnog postupka na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a nije dostatno obrazložila u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a. Odluka o pokretanju ne sadrži nikakvu posebnu stvarnu ocjenu koja se temelji na činjeničnim i pravnim razlozima u pogledu postojanja svih sastavnih elemenata u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Povreda Ugovorâ

                           —

                           Tužitelj ovdje navodi da odlukom o pokretanju Komisija povrjeđuje članak 107. stavak 1. UFEU-a. U vezi s tim, on ističe da je Sud Europske unije u svojoj presudi od 13. ožujka 2001., PreussenElektra (C-379/98, Recueil, str. I-2099.) odlučio da Zakon o obnovljivoj energiji (u daljnjem tekstu: EEG) ne predstavlja potporu. EEG ostaje u biti neizmijenjen na snazi. Osobito su bitni aspekti za ocjenu potpore ostali nepromijenjeni. Isto vrijedi za Odluku Komisije od 22. svibnja 2002. (SL C 164, str. 5.) kojom je odlučeno da EEG ne predstavlja potporu.

                           —

                           Tužitelj nadalje ističe da sniženi EEG doplatak ne ispunjava elemente državnih potpora iz članka 107. stavka 1. UFEU-a. U tom pogledu osobito navodi da sniženi EEG doplatak nije povlastica koju u normalnim tržišnim uvjetima poduzetnik ne bi dobio, da nema selektivni karakter, da nije državna ili iz državnih sredstava odobrena potpora i da ne dovodi ni do narušavanja tržišnog natjecanja niti do mogućeg utjecaja na trgovinu između država članica.

               3.

               Spojivost sa zajedničkim tržištem

                           —

                           Ako bi Opći sud smatrao da postoji državna potpora, tada bi ona prema mišljenju tužitelja bila spojiva sa zajedničkim tržištem u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (b) i (c) UFEU-a.


title: Predmet T-447/15: Tužba podnesena 3. kolovoza 2015. – Indecopi protiv OHIM-a – Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/43

         Tužba podnesena 3. kolovoza 2015. – Indecopi protiv OHIM-a – Synergy Group (PISCO SOUR)
   (Predmet T-447/15)
   (2015/C 320/60)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Instituto Nacional de Defensa de la Competencia y de la Protección de la Propiedad Intelectual (Indecopi) (San Borja, Peru) (zastupnici: M. A. Pomares Caballero i A. Pomares Caballero, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Synergy Group sp. z o.o. (Wrocław, Poljska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „PISCO SOUR” – prijava za registraciju br. 1016 7682

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. lipnja 2015. u predmetu R 1292/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni pobijanu odluku, tako što će utvrditi da su u predmetnom slučaju ispunjeni uvjeti za primjenu članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009 i

               —

               naloži OHIM-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 23. Uredbe br. 110/2008;

               —

               povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-187/14: Tužba podnesena 20. ožujka 2014. – Sonova Holding protiv OHIM-a (Flex)

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/30

         Tužba podnesena 20. ožujka 2014. – Sonova Holding protiv OHIM-a (Flex)
   (Predmet T-187/14)
   2014/C 151/38
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sonova Holding AG (Stäfa, Švicarska) (zastupnik: C. Hawkes, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 12. prosinca 2013. u predmetu R 357/2013-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „Flex” za proizvode iz razreda 10 – prijava žiga Zajednice br. 10 866 887

      Odluka ispitivača: utvrdio je da prijavljeni žig ne udovoljava uvjetima za registraciju

      Odluka žalbenog vijeća: odbilo je žalbu

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-100/14 P: Žalba koju je 28. veljače 2014. podnio European Medical Association Asbl (EMA) protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 11. prosinca 2013. u predmetu T-116/11, European Medical Association protiv Europske komisije

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/14

         Žalba koju je 28. veljače 2014. podnio European Medical Association Asbl (EMA) protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 11. prosinca 2013. u predmetu T-116/11, European Medical Association protiv Europske komisije
   (Predmet C-100/14 P)
   2014/C 129/18
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: European Medical Association Asbl (EMA) (zastupnici: A. Franchi, L. Picciano, G. Gangemi, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

               —

               ukinuti presudu Općeg suda Europske unije u predmetu T-116/11 donesenu 11. prosinca 2013. i vratiti predmet Općem sudu.

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova postupka

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   EMA je pred Sudom Europske unije podnijela žalbu protiv presude donesene 11. prosinca 2013. u predmetu T-116/11, kojom je Opći sud odbio tužbu EMA-e, podnesene na temelju članaka 268., 272. i 340. UFEU-a kojom je ona tražila naknadu troškova osoblja iz ugovora 507760 Dicoems i 507126 Cocoon.
   U prilog svojoj žalbi EMA se poziva na sljedeće žalbene razloge:

                  Prvi žalbeni razlog. Pogrešno tumačenje ugovornih odredbi i pravnih pravila i očita pogreška u ocjeni dokaznih sredstava.
               EMA smatra da presuda sadrži pogrešno tumačenje ugovornih odredbi i odredbi primjenjivog prava kao i očitu pogrešku u ocjeni dokaznih sredstava jer u njoj stoji da je Komisija ispravno zaključila da EMA nije snosila određene zaračunate, ali još neplaćene troškove niti su oni zavedeni u njezinim računima na dan izdavanja potvrde o reviziji u smislu belgijskih računovodstvenih pravila

                  Drugi žalbeni razlog. Očita pogreška u ocjeni dokaza i nedostatak obrazloženja.
               EMA smatra da više točaka presude sadrži teške povrede postupka u mjeri u kojoj te točke nisu obrazložene te su nedovoljno ili kontradiktorno obrazložene. Osim toga Opći sud je počinio brojne propuste i očite pogreške u ocjeni dokaznih sredstava podnesenih u ovom predmetu. Iz presude proizlazi da je Opći sud često propustio ocijeniti dokaze koje je dostavila EMA i time je zapravo propustio odlučiti o njezinim zahtjevima sadržanima u replici. U brojnim točkama Opći sud se bezuvjetno oslanja na zaključke iz završnog izvješća računovodstvene revizije o ugovorima Cocoon i Dicoems, izvršene za račun Komisije, iako su upravo ti zaključci bili predmet prigovora sadržanih u tužbi EMA-e.

                  Treći žalbeni razlog. Pogrešna primjena načela dobre vjere i lojalne suradnje u izvršavanju ugovora.
               EMA smatra da je Opći sud počinio pogrešku u ocjeni belgijskog prava kada je riječ o primjeni načela dobre vjere i lojalne suradnje u izvršavanju ugovora. Komisija je prilikom provedbe projekata Dicoems i Cocoon povrijedila svoje obveze nadzora predviđene člankom 11.3.4. općih uvjeta ugovora koji osobito predviđa Komisijinu obvezu nadzora ispravne provedbe projekta sa znanstvenog, tehnološkog i financijskog gledišta. Opći sud je pogrešno procijenio da Komisija nije povrijedila svoju obvezu nadzora niti koju drugu posebnu ugovornu odredbu, da je s pravom odmah raskinula dva ugovora o projektima Dicoems i Cocoon odbijajući također i zahtjev za naknadu štete koji proizlazi iz ugovora.

                  Četvrti žalbeni razlog. Povreda načela prava Zajednice.
               EMA ističe brojne povrede prava Zajednice koje je počinio Opći sud među kojima su osobito pogrešna primjena načela proporcionalnosti i zabrane diskriminacije te prava obrane žalitelja.


title: Predmet T-357/14: Rješenje Općeg suda od 3. veljače 2016. – Experience Hendrix protiv OHIM-a – JH Licence (Jimi Hendrix)

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/42

         Rješenje Općeg suda od 3. veljače 2016. – Experience Hendrix protiv OHIM-a – JH Licence (Jimi Hendrix)
   (Predmet T-357/14) (1)

   (2016/C 111/51)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-397/15: Tužba podnesena 17. srpnja 2015. – PAL-Bullermann protiv OHIM-a – Symaga (PAL)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/68

         Tužba podnesena 17. srpnja 2015. – PAL-Bullermann protiv OHIM-a – Symaga (PAL)
   (Predmet T-397/15)
   (2015/C 302/85)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PAL-Bullermann GmbH (Friesoythe-Markhausen, Njemačka) (zastupnik: J. Eberhardt, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Symaga, SA (Villarta de San Juan, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice „PAL” – prijava za registraciju žiga Zajednice br. 690 750

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 7. svibnja 2015. u predmetu R 1626/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni pobijanu odluku na način da se u cijelosti prihvati zahtjev za opoziv;

               —

               naloži snošenje troškova tuženiku i drugoj stranci.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda Pravila 22. stavaka 3. i 4. Uredbe br. 2868/95.


title: Predmet T-621/16: Tužba podnesena 29. kolovoza 2016. – České dráhy protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/46

         Tužba podnesena 29. kolovoza 2016. – České dráhy protiv Komisije
   (Predmet T-621/16)
   (2016/C 392/60)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: České dráhy a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnici: K. Muzikář i J. Kindl, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2016) 3993 final od 22. lipnja 2016. u predmetu AT.40401 – Twins kojom se nalaže pretraga na temelju članka 20. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u;

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi da je sporna odluka donesena na temelju dokumenata pribavljenih tijekom ranije pretrage poslovnih prostora České dráhy koja je provedena na temelju nezakonite odluke. Europska komisija nije mogla koristiti tako dobivene dokumente, čak niti za donošenje odluke koja se osporava ovom tužbom.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi da je dokumente na temelju kojih je donesena sporna odluka Europska komisija pribavila tijekom ranije pretrage, izvan okvira predmeta pretrage, dakle nezakonito.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi da sporna odluka i pripadajuća pretraga Europske komisije čine neproporcionalno miješanje u tužiteljevu privatnost. Europska komisija donijela je spornu odluku bez zakonito dostupnih dokumenata; Komisija je neprihvatljivo široko definirala predmet pretrage i prekoračila granice svojih istražnih ovlasti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog navodi da sporna odluka ne razgraničava na prikladan način predmet i svrhu pretrage, među ostalim time što neprihvatljivo široko određuje vremensko razdoblje na koje se pretraga trebala odnositi, i ne navodi prikladne razloge.

               5.

               Peti tužbeni razlog navodi da je zbog sporne odluke i pripadajuće pretrage došlo do neprihvatljivog miješanja u tužiteljeva temeljna prava i slobode zajamčena člankom 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (odnosno člankom 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda) i člankom 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (odnosno člankom 6. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda).


title: Predmet C-573/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Förvaltningsrätten i Linköping – Švedska) – Ålands Vindkraft AB protiv Energimyndigheten (Zahtjev za prethodnu odluku — Nacionalni program potpore koji za postrojenja koja proizvode električnu energiju iz obnovljivih izvora energije predviđa dodjelu zelenih certifikata kojima se može trgovati — Obveza dobavljača električne energije i određenih korisnika da svake godine nadležnom tijelu vrate određene kvote zelenih certifikata — Odbijanje dodjele zelenih certifikata za proizvodna postrojenja smještena izvan dotične države članice — Direktiva 2009/28/EZ — Članak 2. drugi stavak točka (k) i članak 3. stavak 3. — Slobodno kretanje robe — Članak 34. UFEU-a)

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/4

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Förvaltningsrätten i Linköping – Švedska) – Ålands Vindkraft AB protiv Energimyndigheten
   (Predmet C-573/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Nacionalni program potpore koji za postrojenja koja proizvode električnu energiju iz obnovljivih izvora energije predviđa dodjelu zelenih certifikata kojima se može trgovati - Obveza dobavljača električne energije i određenih korisnika da svake godine nadležnom tijelu vrate određene kvote zelenih certifikata - Odbijanje dodjele zelenih certifikata za proizvodna postrojenja smještena izvan dotične države članice - Direktiva 2009/28/EZ - Članak 2. drugi stavak točka (k) i članak 3. stavak 3. - Slobodno kretanje robe - Članak 34. UFEU-a))
   2014/C 292/04
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ålands Vindkraft AB

      Tuženik: Energimyndigheten

      Izreka

               1.

               Odredbe članka 2. drugog stavka točke (k) i članka 3. stavka 3. Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ treba tumačiti na način da dopuštaju državi članici uvođenje programa potpora kao što je onaj o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji predviđa dodjelu proizvođačima električne energije iz obnovljivih izvora energije certifikata kojima se može trgovati samo u pogledu električne energije proizvedene iz tih izvora na području te države i koji dobavljačima i određenim korisnicima električne energije nameće obvezu da svake godine nadležnom tijelu predaju određenu količinu takvih certifikata koji odgovaraju udjelu u njihovim ukupnim isporukama ili njihovoj ukupnoj potrošnji električne energije.

               2.

               Članak 34. UFEU-a treba tumačiti na način da mu nije protivan nacionalni propis kao što je onaj o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji predviđa dodjelu proizvođačima električne energije iz obnovljivih izvora certifikata kojima se može trgovati samo u pogledu električne energije proizvedene iz tih izvora na području dotične države članice i koji dobavljačima i određenim korisnicima električne energije nameće obvezu da svake godine nadležnom tijelu predaju određenu količinu takvih certifikata koji odgovaraju udjelu u njihovim ukupnim isporukama ili njihovoj ukupnoj potrošnji električne energije pod prijetnjom obveze plaćanja posebne naknade.

               3.

               Na nacionalnom je sudu da provjeri zadovoljava li spomenuti propis, sa stajališta svojeg teritorijalnog područja primjene, zahtjeve koji proizlaze iz načela pravne sigurnosti, vodeći računa o svim relevantnim elementima koji osobito mogu uključivati zakonodavni okvir prava Unije unutar kojeg se nalazi propis o kojemu je riječ u glavnom postupku.

      (1)  SL C 38, 9.2.2013.


title: Predmet F-20/13: Rješenje Službeničkog suda od 13. veljače 2014. — Moës protiv Komisije

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/29

         Rješenje Službeničkog suda od 13. veljače 2014. — Moës protiv Komisije
   (Predmet F-20/13) (1)

   2014/C 93/50
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 114, 20.04.2013., str. 48.


title: Predmet T-106/14: Tužba podnesena 14. veljače 2014. – Universal Utility International protiv OHIM-a (Greenworld)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/37

         Tužba podnesena 14. veljače 2014. – Universal Utility International protiv OHIM-a (Greenworld)
   (Predmet T-106/14)
   2014/C 142/48
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Universal Utility International GmbH & Co.KG (Kaarst, Njemačka) (zastupnik: odvjetnik J. Mietzel)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 13. prosinca 2013. u predmetu R 1658/2013-4;

               —

               podredno, poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je potvrdila odbacivanje prijave u odnosu na usluge iz razreda 35 i 39;

               —

               kao daljnji podredni zahtjev, poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je potvrdila odbacivanje u odnosu na usluge iz razreda 35;

               —

               OHIM-u naloži snošenje troškova postupka uključujući troškove postupka povodom prigovora.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig Greenworld za proizvode i usluge iz razreda 4, 35 i 39 – prijava žiga Zajednice br. 11 616 588

      Odluka ispitivača: prijava je odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi:

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 40/94

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 40/94


title: Predmet T-730/15 P: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2017. – D.I. protiv EASO-a („Žalba — Javna služba — Osoblje EASO-a — Član ugovornog osoblja — Ugovor na određeno vrijeme — Probni rad — Odluka o otkazu — Tužba za poništenje i naknadu štete — Odbacivanje tužbe zbog očite nedopuštenosti u prvom stupnju — Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe — Članak 91. stavak 2. Pravilnika o osoblju”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/27

         Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2017. – D.I. protiv EASO-a
   (Predmet T-730/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Osoblje EASO-a - Član ugovornog osoblja - Ugovor na određeno vrijeme - Probni rad - Odluka o otkazu - Tužba za poništenje i naknadu štete - Odbacivanje tužbe zbog očite nedopuštenosti u prvom stupnju - Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe - Članak 91. stavak 2. Pravilnika o osoblju”))
   (2017/C 121/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: D.I. (zastupnici: I. Vlaic i G. Iliescu, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europski potporni ured za azil (EASO) (zastupnici: W. Stevens, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 15. listopada 2015., D.I./EASO (F-113/13, EU:F:2015:120), kojom se traži ukidanje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Ukida se rješenje Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 15. listopada 2015., D.I./EASO (F-113/13).

               2.

               Predmet se vraća vijeću Općeg suda koje nije odlučivalo o ovoj žalbi.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 98, 14. 3. 2016.


title: Predmet C-49/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Østre Landsret — Danska) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani (Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 1. stavak 1. — Područje primjene — Pojam „građanskih i trgovačkih stvari” — Tužba tijela javne vlasti — Naknada štete zbog sudjelovanja treće osobe koja nije obveznik PDV-a u poreznoj prijevari)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Østre Landsret — Danska) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani
   (Predmet C-49/12) (1)

   (Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 1. stavak 1. - Područje primjene - Pojam „građanskih i trgovačkih stvari” - Tužba tijela javne vlasti - Naknada štete zbog sudjelovanja treće osobe koja nije obveznik PDV-a u poreznoj prijevari)
   2013/C 325/08
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Tuženici: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Østre Landsret — Tumačenje članka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 12, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)– Područje primjene — Uključuje li područje primjene ili ne tužbu za naknadu štete zbog neplaćanja poreza na dodanu vrijednost, koju je porezno tijelo države članice podnijelo protiv fizičkih i pravnih osoba koje su rezidenti druge države članice, na temelju navodnog „unlawful means conspiracy”, prema pravnim propisima koji se odnose na izvanugovornu odgovornost („tort”)

      Izreka

   Pojam „građanskih i trgovačkih stvari”, u smislu članka 1. stavka Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, valja tumačiti na način da on obuhvaća tužbu kojom tijelo javne vlasti države članice od fizičkih i pravnih osoba koje su rezidenti druge države članice traži naknadu štete uzrokovane protupravnim udruživanjem čiji je cilj bio izbjegavanje plaćanja PDV-a koji treba platiti u prvoj državi članici.

      (1)  SL C 118, 21.4.2012.


title: Predmet C-17/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2016. uputio Court of Appeal (Ujedinjena Kraljevina) – Grenville Hampshire protiv The Board of the Pension Protection Fund

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2016. uputio Court of Appeal (Ujedinjena Kraljevina) – Grenville Hampshire protiv The Board of the Pension Protection Fund
   (Predmet C-17/17)
   (2017/C 078/21)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Grenville Hampshire

      Druga stranka u postupku: The Board of the Pension Protection Fund

      Prethodna pitanja

               1.

               Zahtijeva li se člankom 8. Direktive 80/987/EEZ (1) (zamijenjenim člankom 8. Direktive 2008/94/EZ (2)) da države članice osiguraju da svaki zaposlenik dobije barem 50 % vrijednosti svojih stečenih prava na davanja za starost u slučaju da njegov poslodavac postane insolventan (uz jedinu iznimku slučajeva zlouporabe, na koje se primjenjuje članak 10. točka (a) te direktive)?

               2.

               Podredno, ovisno o činjeničnoj ocjeni nacionalnih sudova, je li prema članku 8. Direktive 80/987/EEZ dostatno da država članica ima sustav zaštite u okviru kojeg zaposlenici u pravilu dobiju više od 50 % vrijednosti svojeg stečenog prava na davanja za starost, ali neki pojedinačni zaposlenici primaju manje od 50 % zbog:

                           (i)

                           financijskog ograničenja iznosa novčane naknade koja se isplaćuje zaposlenicima (osobito zaposlenicima koji u trenutku poslodavčeve insolventnosti prema svojem mirovinskom sustavu još nisu napunili uobičajenu starosnu dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu); i/ili

                           (ii)

                           pravila kojima se ograničavaju godišnja povećanja novčane naknade koja se isplaćuje zaposlenicima ili godišnje usklađivanje njihovih prava prije dobi za stjecanje prava za odlazak u mirovinu?

               3.

               Ima li članak 8. Direktive 80/987/EEZ izravan učinak u okolnostima ovog predmeta?

      (1)  Direktiva Vijeća 80/987/EEZ od 20. listopada 1980. o usklađivanju zakonodavstva država članica o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca (SL 1980., L 283, str. 23.).

      (2)  Direktiva 2008/94/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca (SL 2008., L 283, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 128.)


title: Predmet T-8/13: Rješenje Općeg suda od 21. svibnja 2015. – ClientEarth i dr. protiv Komisije

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/25

         Rješenje Općeg suda od 21. svibnja 2015. – ClientEarth i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-8/13) (1)

   (2015/C 228/32)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet T-506/12 P: Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Cuallado Martorell protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Zapošljavanje — Otvoreni natječaj za stvaranje popisa uspješnih kandidata za pravnike lingviste za španjolski jezik — Odluka povjerenstva kojom se potvrđuje pad na zadnjem dijelu pisanog ispitivanja i odnosi se na odbijanje pristupa usmenom dijelu ispitivanja — Članak 90. stavak 2. Pravilnika — Dopuštenost tužbe u prvom stupnju — Obveza obrazlaganja — Odbijanje dostavljanja tužitelju ispravljenih pisanih testova — Pristup dokumentima”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/30

         Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Cuallado Martorell protiv Komisije
   (Predmet T-506/12 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Zapošljavanje - Otvoreni natječaj za stvaranje popisa uspješnih kandidata za pravnike lingviste za španjolski jezik - Odluka povjerenstva kojom se potvrđuje pad na zadnjem dijelu pisanog ispitivanja i odnosi se na odbijanje pristupa usmenom dijelu ispitivanja - Članak 90. stavak 2. Pravilnika - Dopuštenost tužbe u prvom stupnju - Obveza obrazlaganja - Odbijanje dostavljanja tužitelju ispravljenih pisanih testova - Pristup dokumentima”))
   (2016/C 027/33)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Eva Cuallado Martorell (Valencija, Španjolska) (zastupnik: C. Pinto Cañón, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 18. rujna 2012. Cuallado Martorell/Komisija (F-96/09, Zb. SS, EU:F:2012:129) radi ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 18. rujna 2012. Cuallado Martorell/Komisija (F-96/09, Zb. SS, EU:F:2012:129) u dijelu u kojem je utvrđeno da je tužba nedopuštena što se tiče zahtjeva za poništenje odluke kojom je tužitelju odbijen pristup usmenom dijelu ispitivanja i, slijedom toga, pričuvnom popisu.

               2.

               U preostalom dijelu žalba se odbija.

               3.

               Predmet se ponovno upućuje Službeničkom sudu.

               4.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet C-415/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Žalba — Državne potpore — Postojeće potpore — Članak 108. stavak 1. UFEU-a — Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članci 17., 18. i 19. — Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora — Prijedlog odgovarajućih mjera — Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije — Odluka o spojivosti — Opseg sudskog nadzora — Pravni učinci)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)
   (Predmet C-415/15 P) (1)

   ((Žalba - Državne potpore - Postojeće potpore - Članak 108. stavak 1. UFEU-a - Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članci 17., 18. i 19. - Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora - Prijedlog odgovarajućih mjera - Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije - Odluka o spojivosti - Opseg sudskog nadzora - Pravni učinci))
   (2017/C 151/09)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelji: Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (zastupnici: L. Hancher, E. Besselink i P. Glazener, advocaten)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: S. Noë i P. J. Loewenthal, agenti), Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (zastupnik: M. Meulenbelt, advocaat)

      Izreka

               1.

               Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2015., Stichting Woonpunt i dr./Komisija (T-203/10 RENV, neobjavljeno, EU:T:2015:286).

               2.

               Predmet se vraća na odlučivanje Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet C-700/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. prosinca 2015. Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – LEK Farmacevtska Družba d.d. protiv Republike Slovenije

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. prosinca 2015. Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – LEK Farmacevtska Družba d.d. protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-700/15)
   (2016/C 111/08)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: LEK Farmacevtska Družba d.d.

      Tuženik: Republika Slovenija

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se odredbe poglavlja 30. KN-a tumačiti na način da u to poglavlje nije moguće razvrstati proizvod čiji je osnovni sastojak aktivni sastojak (probiotičke bakterije) koji se nalazi u prehrambenim dodacima razvrstanima u tarifni broj 2106 90 98 KN-a?

               2.

               Je li za razvrstavanje proizvoda u poglavlje 30. KN-a dovoljno da proizvođač predstavlja taj proizvod, koji općenito ima korisne učinke za zdravlje i koji se često nalazi među prehrambenim dodacima, kao lijek te da ga prodaje kao takvoga?

               3.

               Uzimajući u obzir razvoj prava Unije u području uređivanja tržišta lijekovima, treba li izraz „jasno određena terapijska ili profilaktična svrha” koji je prema ustaljenoj praksi Suda Europske unije uvjet za razvrstavanje u poglavlje 30. KN-a, tumačiti na način da odgovara pojmu lijeka u smislu propisa EU-a koji se odnose na lijekove za humanu primjenu?


title: Predmet C-44/14: Tužba podnesena 27. siječnja 2014. — Kraljevina Španjolska protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/13

      Tužba podnesena 27. siječnja 2014. — Kraljevina Španjolska protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije
      (Predmet C-44/14)
      (2014/C 71/22)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

         Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

                  —

                  Poništiti članak 19. Uredbe (EU) br. 1052/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. (1) o uspostavi Europskog sustava nadzora granica (Eurosur).

                  —

                  Tuženim institucijama naložiti snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

            Povreda članka 4., u vezi s člankom 5. Schengenskog protokola.
          Člankom 19. Uredbe Eurosur uspostavlja se ad hoc postupak sudjelovanja Ujedinjene Kraljevine i Irske u Eurosur-u putem sporazumâ o suradnji. Na taj se način postupak sudjelovanja tih država članica predviđa mimo članka 4. Schengenskog protokola, koji materijalno izjednačava Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku sa zemljama izvan Europske unije.

         (1)  SL L 295, str. 11.


title: Predmet T-193/16: Rješenje Općeg suda od 28. veljače 2017. – N.G. protiv Europskog vijeća („Tužba za poništenje — Izjava EU-a i Turske 18. ožujka 2016. — Priopćenje za medije — Pojam „međunarodni sporazum” — Utvrđivanje autora akta — Doseg akta — Sjednica Europskog vijeća — Sastanak šefova država ili vlada država članica Europske unije održan u prostorijama Vijeća Europske unije — Svojstvo predstavnikâ država članica Unije na sastanku s predstavnikom treće države — Članak 263. prvi stavak UFEU-a — Nenadležnost”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/31

         Rješenje Općeg suda od 28. veljače 2017. – N.G. protiv Europskog vijeća
   (Predmet T-193/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Izjava EU-a i Turske 18. ožujka 2016. - Priopćenje za medije - Pojam „međunarodni sporazum” - Utvrđivanje autora akta - Doseg akta - Sjednica Europskog vijeća - Sastanak šefova država ili vlada država članica Europske unije održan u prostorijama Vijeća Europske unije - Svojstvo predstavnikâ država članica Unije na sastanku s predstavnikom treće države - Članak 263. prvi stavak UFEU-a - Nenadležnost”))
   (2017/C 121/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: N.G. (zastupnici: B. Burns, solicitor, P. O’Shea i I. Whelan, barristers)

      Tuženik: Europsko vijeće (zastupnici: K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado i S. Boelaert, agenti)

      Predmet

   Zahtjev podnesen na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja sporazuma koji su Europsko vijeće i Republika Turska navodno sklopili 18. ožujka 2016., naslovljenog „Izjava EU-a i Turske, 18. ožujka 2016.”.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje zbog nenadležnosti Općeg suda da o njoj odlučuje.

               2.

               Obustavlja se postupak o zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli N. Q., N.R., N. S., N. T., N. U. i N. V., kao i Amnesty International, Kraljevina Belgija, Helenska Republika i Europska komisija.

               3.

               N.G. i Europsko vijeće će snositi vlastite troškove.

               4.

               N. Q., N. R., N. S., N. T., N. U. i N. V., kao i Amnesty International, Kraljevina Belgija, Helenska Republika i Komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 232, 27.6.2016.


title: Predmet T-118/17: Tužba podnesena 24. veljače 2017. – Institute for Direct Democracy in Europe protiv Parlamenta

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/45

         Tužba podnesena 24. veljače 2017. – Institute for Direct Democracy in Europe protiv Parlamenta
   (Predmet T-118/17)
   (2017/C 121/65)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Institute for Direct Democracy in Europe (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: E. Plasschaert i E. Montens, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europskog parlamenta od 15. prosinca 2016. u dijelu u kojem se njome (i) suspendira plaćanje bespovratnih sredstava za 2017., uključujući plaćanje iznosa prethodnog financiranja; zatim u dijelu u kojem se njome iznos prethodnog financiranja za subvenciju za 2017. ograničava na 33 % najvećeg iznosa subvencije i u dijelu u kojem se plaćanje iznosa prethodnog financiranja uvjetuje dostavom jamstva za prvi zahtjev i, slijedom toga, člankom I.4.1 Odluke o dodjeli subvencije FINS-2017-28 priložene ovoj odluci;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.
   a)   U pogledu odluke o suspenziji plaćanja bespovratnih sredstava za 2017. uključujući iznos prethodnog financiranja za IDDE

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da se odlukom krši načelo dobre uprave i prava obrane IDDE-a. Odluku, posebice, nije donijelo pravedno i nepristrano tijelo, a IDDE nije saslušan niti mu je pružena stvarna mogućnost da komentira i osporava upućene mu optužbe.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da se odlukom krše članci 208. stavak 1. prva rečenica Pravila primjene Financijske uredbe, članak 8.a Odluke Ureda Europskog parlamenta i članak II.13.2 Odluke o dodjeli bespovratnih sredstava. Plaćanje bespovratnih sredstava za 2017. se posebice ne može suspendirati na temelju neprovjerenih navoda koji nisu vezani za navedenu odluku i koji se navodno odnose samo na Odluku o bespovratnim sredstvima za 2015. Usto, plaćanje prethodnih sredstava za 2017. može se suspendirati samo zbog provjera koje su u ovom slučaju već provedene i zaključene, a da pritom nisu konačno potvrđene nikakve navodne sumnje i optužbe. Slijedom toga, suspenzija se mora povući. Konačno, navodne sumnje i pretpostavke nisu dovoljne za opravdanje bilo kakve suspenzije plaćanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da se odlukom krši načelo proporcionalnosti. Opseg poduzete mjere, tj. suspenzija plaćanja bespovratnih sredstava za 2017. uključujući prethodno financiranje je posebice potpuno neproporcionalna u usporedbi s navodnim sumnjama i nepravilnostima, čak i ako bi se one potvrdile.

         b)   U pogledu odluke o ograničavanju prethodnog financiranja na 33 % najvećeg iznosa bespovratnih sredstava i uvjetovanju plaćanja prethodnog financiranja dostavom bankarskog jamstva za prvi zahtjev

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da se odlukom krši načelo dobre uprave i prava obrane IDDE-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da se odlukom krši obveza obrazlaganja, prava obrane i članak 6. Odluke Ureda Europskog parlamenta, članak 134. Financijske uredbe i članak 206. Pravila primjene Financijske uredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da se odlukom krše načela jednakog postupanja i proporcionalnosti. IDDE je žrtva diskriminacije u odnosu na druge zaklade i stranke koje su u objektivno sličnim situacijama.


title: Predmet C-58/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2015. uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Njemačka) – Firma Theodor Pfister protiv Landkreis Main-Spessart

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2015. uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Njemačka) – Firma Theodor Pfister protiv Landkreis Main-Spessart
   (Predmet C-58/15)
   (2015/C 171/14)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Firma Theodor Pfister

      Tuženik: Landkreis Main-Spessart

      Prethodno pitanje

               —

               Dopušta li članak 27. stavak 3. druga rečenica Uredbe (EZ) br. 882/2004 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. u prijelaznom razdoblju za 2007. godinu ubiranje pristojbi za kontrolu higijene mesa radi pokrivanja troškova prema ranijem zakonodavstvu (Direktiva 85/73 EEZ u verziji Direktive 96/43/EZ)?

      (1)  Uredba (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenim kontrolama koje se provode radi provjeravanja poštivanja propisa o hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja (SL L 165, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 51., str. 5.).


title: Predmet C-99/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 18. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de grande instance de Lyon – Francuska) – Jean-Philippe Lahorgue protiv Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno pružanje usluga — Direktiva 77/249/EEZ — Članak 4. — Obavljanje odvjetničke djelatnosti — Usmjerivač za spajanje na Virtualnu privatnu mrežu za odvjetnike (RPVA) — Usmjerivač „RPVA” — Odbijanje isporuke odvjetniku upisanom u komoru druge države članice — Diskriminatorna mjera)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/12

         Presuda Suda (treće vijeće) od 18. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de grande instance de Lyon – Francuska) – Jean-Philippe Lahorgue protiv Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
   (Predmet C-99/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno pružanje usluga - Direktiva 77/249/EEZ - Članak 4. - Obavljanje odvjetničke djelatnosti - Usmjerivač za spajanje na Virtualnu privatnu mrežu za odvjetnike (RPVA) - Usmjerivač „RPVA” - Odbijanje isporuke odvjetniku upisanom u komoru druge države članice - Diskriminatorna mjera))
   (2017/C 239/16)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de grande instance de Lyon

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jean-Philippe Lahorgue

      Tuženici: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

      uz sudjelovanje: javnog tužiteljstva

      Izreka

   Odbijanje nadležnih tijela jedne države članice da isporuče usmjerivač za spajanje na Virtualnu privatnu mrežu za odvjetnike odvjetniku uredno upisanom u komoru druge države članice samo zato što taj odvjetnik nije upisan u komoru u prvoj državi članici u kojoj želi obavljati svoje zanimanje u svojstvu slobodnog pružatelja usluga, u slučajevima u kojima obveza djelovanja zajedno s drugim odvjetnikom nije određena zakonom, predstavlja ograničenje slobode pružanja usluga u smislu članka 4. Direktive Vijeća 77/249/EEZ od 22. ožujka 1977. o olakšavanju učinkovitog ostvarivanja slobode pružanja odvjetničkih usluga u vezi s člankom 56. UFEU-a i člankom 57. stavkom 3. UFEU-a. Sud koji je uputio zahtjev dužan je provjeriti odgovara li takvo odbijanje, s obzirom na kontekst u kojem je dano, istinski ciljevima zaštite potrošača i dobrog sudovanja, kojima se može opravdati, i nisu li ograničenja koja iz njega proizlaze neproporcionalna s obzirom na te ciljeve

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet F-95/14: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 17. prosinca 2015. – Seigneur protiv ESB-a (Javna služba — Osoblje ESB-a — Članovi odbora osoblja — Primici od rada — Plaća — Dodatno povećanje plaće — Prihvatljivost)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/92

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 17. prosinca 2015. – Seigneur protiv ESB-a
   (Predmet F-95/14) (1)

   ((Javna služba - Osoblje ESB-a - Članovi odbora osoblja - Primici od rada - Plaća - Dodatno povećanje plaće - Prihvatljivost))
   (2016/C 048/104)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Olivier Seigneur (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: E. Carlini, D. Camilleri Podestà i M. López Torres, agenti, B. Wägenbaur, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Izvršnog odbora ESB-a da se tužitelju ne odobri dodatno povećanje plaće uslijed godišnje revizije plaća i bonusa za 2014.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Izvršnog odbora Europske središnje banke od 25. veljače 2014. da O. Seigneuru ne odobri dodatno povećanje plaće za 2014.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europska središnja banka snosit će vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova O. Seigneura.

      (1)  SL C 421, 24. 11. 2014., str. 63.


title: Predmet C-31/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. siječnja 2017. uputio Conseil d'État (Francuska) – Sucrerie de Toury SA protiv Ministre de l'économie et des finances

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. siječnja 2017. uputio Conseil d'État (Francuska) – Sucrerie de Toury SA protiv Ministre de l'économie et des finances
   (Predmet C-31/17)
   (2017/C 112/30)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sucrerie de Toury SA

      Tuženik: Ministre de l'économie et des finances

      Prethodna pitanja

   Jesu li energenti koji se koriste za kombiniranu proizvodnju toplinske i električne energije obuhvaćeni isključivo mogućnošću izuzeća iz članka 15. stavka 1., točke (c) Direktive Vijeća br. 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. (1) ili su u pogledu dijela tih proizvoda čija potrošnja odgovara proizvodnji električne energije također obuhvaćeni područjem obveze izuzeća predviđene njenim člankom 14. stavkom 1. točkom (a)?

      (1)  Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL L 283, str. 51.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 75.)


title: Predmet T-404/12: Presuda Općeg suda od 19. siječnja 2016. – Toshiba protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište projekata koji se odnose na plinom izolirane sklopne uređaje — Odluka donesena nakon djelomičnog poništenja prvotne odluke Općeg suda — Novčane kazne — Prava na obranu — Obveza obrazlaganja — Jednako postupanje — Početni iznos — Stupanj doprinosa povredi”)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/13

         Presuda Općeg suda od 19. siječnja 2016. – Toshiba protiv Komisije
   (Predmet T-404/12) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište projekata koji se odnose na plinom izolirane sklopne uređaje - Odluka donesena nakon djelomičnog poništenja prvotne odluke Općeg suda - Novčane kazne - Prava na obranu - Obveza obrazlaganja - Jednako postupanje - Početni iznos - Stupanj doprinosa povredi”))
   (2016/C 078/20)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Toshiba Corp. (Tokio, Japan) (zastupnici: J. F. MacLennan, Solicitor, i A. Schulz i S. Sakellariou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Khan i F. Ronkes Agerbeek, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Komisijine Odluke C (2012) 4381 od 27. lipnja 2012. o izmjeni Odluke C (2006) 6762 final od 24. siječnja 2007. o postupku primjene članka 81. [UEZ-a] (koji je postao članak 101. UFEU-a) i članka 53. Sporazuma o EGP-u u dijelu u kojem se odnosi na Mitsubishi Electric Corp. i Toshiba Corp. (predmet COMP/39.966 – plinom izolirani sklopni uređaji – novčane kazne), i, podredno, zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužitelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Toshiba Corp. se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 343, 10. 11. 2012.


title: Predmet C-534/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2016. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky protiv BB construct s.r.o.

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2016. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky protiv BB construct s.r.o.
   (Predmet C-534/16)
   (2017/C 022/09)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Tuženik: BB construct s.r.o.

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se smatrati u skladu s ciljem članka 273. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, odnosno sprječavanja utaja u okviru poreza na dodanu vrijednost, nacionalni upravni postupak u kojem se činjenica da je sadašnji direktor pravne osobe bio direktor druge pravne osobe dužnika nepodmirenog poreznog duga u skladu s nacionalnim pravom smatra razlogom za određivanje poreznog jamstva u iznosu do 500 000 eura?

               2.

               Može li se smatrati da porezno jamstvo u iznosu do 500 000 eura, poput onog koje je određeno u glavnom postupku, nije protivno slobodi poduzetništva iz članka 16. i da neizravno ne uzrokuje to da se proglasi stečaj poreznog obveznika, da nije diskriminatorno u smislu članka 21. stavka 1. i da u okviru naplate PDV-a ne krši načela ne bis in idem i zabrane retroaktivnosti iz članka 49. stavaka 1. i 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

      (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1. str. 120.)


title: Predmet T-117/16: Tužba podnesena 21. ožujka 2016. – Isdin protiv EUIPO-a – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/35

         Tužba podnesena 21. ožujka 2016. – Isdin protiv EUIPO-a – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)
   (Predmet T-117/16)
   (2016/C 191/47)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Isdin, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: G. Macías Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal i E. Armero, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije ‚ERYFOTONA ACTINICA’ – Prijava za registraciju br. 11 853 116

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. siječnja 2016. u predmetu R 1387/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i, ako je to slučaj, drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem, snošenje troškova, uključujući nužne troškove pred Odjelom za prigovore i žalbenim vijećem EUIPO-a.

      Tužbeni razlozi

               —

               odluka žalbenog vijeća da ne suspendira postupak predstavlja očitu pogrešku u ocjeni, zloporabu ovlasti i povredu pravila 20. stavka 7. u vezi s pravilom 50. stavkom 1. Uredbe br. 2868/95, pravila 52. stavka 1. Uredbe br. 2868/95, članka 75., članka 76. stavka 1. i članka 99. stavka 1. Uredbe br. 207/2009 i povredu načela jednakosti pred zakonom, proporcionalnosti, pravne sigurnosti i dobre uprave;

               —

               podredno, povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-263/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. lipnja 2015. uputila Kúria (Mađarska) – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. y Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. lipnja 2015. uputila Kúria (Mađarska) – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. y Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Predmet C-263/15)
   (2015/C 294/28)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. i Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prethodna pitanja

               1.

               Postupaju li tužitelji u predmetnoj spornoj činjeničnoj situaciji kao porezni obveznici, s obzirom na činjenicu da tumačenje članka 9. stavka 1. Direktive o PDV-u (1) ne isključuje iz pojma gospodarske djelatnosti one djelatnosti koje obavljaju trgovačka društva, čak i kad gospodarsku djelatnost obavljaju samo kao dodatnu profitnu djelatnost?

               2.

               Utječe li na svojstvo tužitelja kao poreznih obveznika činjenica da tužitelji značajan dio svojih ulaganja ostvaruju iz državnih potpora te da u okviru njihova iskorištavanja stječu prihode iz smanjenog iznosa naknade?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na drugo pitanje, treba li smatrati da je ta „naknada” protučinidba za pružanje usluga, te postoji li izravna veza između pružanja usluga i plaćanja protučinidbe?

               4.

               S obzirom na to da tužitelji iskorištavaju ostvarena ulaganja, pružaju li oni usluge u smislu članka 24. Direktive o PDV-u, na način kako je tumačen, ili se ta djelatnost ne može smatrati pružanjem usluga jer je riječ o ispunjenju obveza propisanih pravnim pravilima?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-42/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Davanje nekretnine u zakup — Isporuka električne energije, grijanja i vode te zbrinjavanje otpada — Ugovori između zakupodavca i dobavljača tih roba i usluga — Isporuke zakupniku za koje se smatra da ih je obavio zakupodavac — Režije — Utvrđivanje porezne osnovice — Mogućnost uključivanja režija u poreznu osnovicu za usluge zakupa — Transakcija koja se sastoji od jedinstvene usluge ili više neovisnih usluga)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/11

         Presuda Suda (treće vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie
   (Predmet C-42/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Davanje nekretnine u zakup - Isporuka električne energije, grijanja i vode te zbrinjavanje otpada - Ugovori između zakupodavca i dobavljača tih roba i usluga - Isporuke zakupniku za koje se smatra da ih je obavio zakupodavac - Režije - Utvrđivanje porezne osnovice - Mogućnost uključivanja režija u poreznu osnovicu za usluge zakupa - Transakcija koja se sastoji od jedinstvene usluge ili više neovisnih usluga))
   (2015/C 198/14)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister Finansów

      Tuženik: Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

      Izreka

               1.

               Članak 14. stavak 1., članak 15. stavak 1. i članak 24. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom 2009/162/EU od 22. prosinca 2009., treba tumačiti u smislu da, u okviru davanja nekretnine u zakupa, treba smatrati da isporuku električne energije, grijanja i vode te zbrinjavanje otpada, koje osiguravaju treći dobavljači za zakupnika koristeći izravno tu robu i te usluge, obavlja zakupodavac, kada je on sklopio ugovore o isporuci tih usluga i samo prosljeđuje troškove zakupniku.

               2.

               Navedenu direktivu treba tumačiti u smislu da treba smatrati da davanje nekretnine u zakup, isporuka električne energije, grijanja i vode te zbrinjavanje otpada, koji idu uz taj zakup, predstavljaju jedinstvenu uslugu ili više zasebnih i neovisnih usluga koje se u odnosu na porez na dodanu vrijednost trebaju ocjenjivati odvojeno, osim ako su elementi transakcije, uključujući one koji upućuju na ekonomski razlog sklapanja ugovora, tako usko povezani da tvore, objektivno, jednu ekonomski nedjeljivu isporuku čije bi razdvajanje bilo umjetno.

               3.

               Zadaća je nacionalnog suda da obavi potrebne ocjene, uzimajući u obzir sve okolnosti davanja u zakup i pratećih usluga, a osobito sadržaj samog ugovora.

      (1)  SL C 135, 5.5.2014.


title: Predmet T-202/15: Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a (WORLD OF BINGO)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/45

         Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a (WORLD OF BINGO)
   (Predmet T-202/15)
   (2015/C 198/62)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednici s verbalnim elementima „WORLD OF BINGO” – prijava za registraciju br. 12 669 396

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. veljače 2015. u predmetu R 1899/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.