title: Predmet T-552/11: Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2013. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Ugovor o financijskoj potpori Unije za projekt na području medicinske suradnje — Opomena dužniku — Ugovorna priroda spora — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost — Protuzahtjev za plaćanje” )

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/6

         Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2013. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro protiv Komisije
   (Predmet T-552/11) (1)

   (Tužba za poništenje - Ugovor o financijskoj potpori Unije za projekt na području medicinske suradnje - Opomena dužniku - Ugovorna priroda spora - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost - Protuzahtjev za plaćanje)
   2013/C 245/11
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Atena, Grčka) (zastupnica: E. Tzannini, odvjetnica)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Condou-Durande i S. Lejeune, agenti uz asistenciju E. Petritsi, odvjetnice)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje opomene dužniku koju je 9. rujna 2011. izdala Komisija radi povrata iznosa od 83 001,09 eura koji je tužitelju isplaćen u okviru financijske potpore za određeni projekt i s druge strane protuzahtjev kojim se zahtijeva da se tužitelju naloži plaćanje navedenog iznosa uvećanog za kamate.

      Izreke

               1.

               Tužba za poništenje odbacuje se kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE da isplati Europskoj komisiji iznos od 83 001,09 eura na ime glavnice i iznos od 11,37 eura po danu zakašnjenja na ime zateznih kamata, počevši od 25. listopada 2011. pa do namirenja duga po glavnici.

               3.

               Nalaže se Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro snošenje troškova, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 6, 7.1.2012.


title: Predmet T-501/15: Tužba podnesena 31. kolovoza 2015. – Nizozemska protiv Komisije

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/35

         Tužba podnesena 31. kolovoza 2015. – Nizozemska protiv Komisije
   (Predmet T-501/15)
   (2015/C 346/40)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, B. Koopman i H. Stergiou, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku,

                           —

                           u dijelu u kojem se odnosi na financijsku korekciju u iznosu od 336 064,53 eura (2009.), 403 863,66 eura (2010.) i 230 786,49 eura (2011.) u vezi s, prema stajalištu Komisije, preblagim sustavom sankcija;

                           —

                           u dijelu u kojem se odnosi na financijsku korekciju u vezi s djelomičnom kontrolom triju SMR-a (statutory management requirements – zakonom propisani zahtjevi o upravljanju) 2009. (1 597 182 eura, 15,53 eura i 358,20 eura), četiriju SMR-a 2010. (1 630 540,68 eura i 6 520,50 eura) i četiriju SMR-a 2011. (1 631 326,51 eura) i u dijelu u kojem je riječ o ocjeni Europske komisije da je Nizozemska počinila povredu SMR-a 8.;

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj zahtijeva djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/1119 od 22. lipnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 4076) (SL L 182, str. 39.).
   U potporu tužbi tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 24. Uredbe (EZ) br. 73/2009 (1) i članka 71. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 (2) utvrđivanjem da je, protivno tim odredbama, nizozemski sustav sankcija preblag.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članaka 3., 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 73/2009 na način da je protivno tim odredbama i načelu pravne sigurnosti utvrđeno da je Nizozemska provela djelomičnu kontrolu zakonom propisanog zahtjeva za upravljanje (SMR) 8. kako je definiran u Prilogu II. Uredbi (EZ) br. 73/2009. Tužitelj tvrdi da je Komisijino stajalište prema kojem nizozemski sustav sankcija ne ispunjava sve zahtjeve iz Uredbe (EZ) br. 21/2004 (3) i članaka 3., 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 73/2009 pogrešno.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (SL L 30, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 1122/2009 od 30. studenoga 2009. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, u okviru programa izravne potpore za poljoprivrednike predviđenih u navedenoj Uredbi, kao i za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu višestruke sukladnosti u okviru programa potpore predviđenog za sektor vina (SL L 316, str. 65.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 20., str. 231.).

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 21/2004 od 17. prosinca 2003. o uspostavi sustava za označivanje i registraciju ovaca i koza i izmjeni Uredbe (EZ) br. 1782/2003 i direktiva 92/102/EEZ i 64/432/EEZ (SL L 5, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 124., str. 112.).


title: Predmet C-291/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio Juzgado de lo Mercantil n° 8 de Barcelona (Španjolska) – Schweppes S.A. protiv Exclusivas Ramírez S.L. i dr.

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona (Španjolska) – Schweppes S.A. protiv Exclusivas Ramírez S.L. i dr.
   (Predmet C-291/16)
   (2016/C 305/19)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Schweppes S.A.

      Tuženici: Exclusivas Ramírez S.L., Red Paralela S.L., Carboniques Montaner S.L., Orangina Schweppes Holding BV i Schweppes International Ltd

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s člankom 36. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (1), člankom 7. stavkom 1. Direktive 2008/95/EZ (2) i člankom 15. stavkom 1. Direktive (EU) 2015/2436 (3) to da nositelj žiga u jednoj ili više država članica sprečava paralelni uvoz ili stavljanje na tržište proizvoda iz druge države članice s istovjetnim ili gotovo istovjetnim žigom kojemu je nositelj treća osoba, kada je taj nositelj naglasio predodžbu globalnog žiga povezanog s državom članicom iz koje potječu proizvodi čiji uvoz želi zabraniti?

               2.

               Je li u skladu s člankom 36. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, člankom 7. stavkom 1. Direktive 2008/95/EZ i člankom 15. stavkom 1. Direktive (EU) 2015/2436 prodaja proizvoda označenog općepoznatim žigom unutar EU-a, a da pritom nositelji registracija održavaju predodžbu globalnog žiga na cijelom području EGP-a što stvara zabludu kod prosječnog potrošača u pogledu komercijalnog podrijetla proizvoda?

               3.

               Je li u skladu s člankom 36. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, člankom 7. stavkom 1. Direktive 2008/95/EZ i člankom 15. stavkom 1. Direktive (EU) 2015/2436 to da se nositelj istovjetnih ili sličnih nacionalnih žigova u različitim državama članicama suprotstavlja uvozu proizvoda označenih žigom istovjetnim ili sličnim njegovu žigu, iz države članice u kojoj nije nositelj u državu članicu u kojoj jest nositelj žiga kada je barem u pogledu druge države članice u kojoj jest nositelj žiga izričito ili prešutno dao pristanak na uvoz tih istih proizvoda?

               4.

               Je li u skladu s člankom 7. stavkom 1. Direktive 2008/95/EZ, člankom 15. stavkom 1. Direktive (EU) 2015/2436 i člankom 36. Ugovora o funkcioniranju Europske unije to da se nositelj A žiga X iz jedne države članice suprotstavlja uvozu proizvoda označenih tim žigom ako takvi proizvodi potječu iz druge države članice u kojoj je žig identičan X-u (Y) registriran u korist drugog nositelja B koji se njime koristi u poslovanju i:

                           —

                           oba nositelja A i B održavaju intenzivne poslovne i gospodarske odnose, premda strogo ne ovise jedan o drugom u pogledu zajedničkog korištenja žigom X

                           —

                           oba nositelja A i B održavaju usklađenu žigovnu strategiju namjerno naglašavajući relevantnoj javnosti dojam ili predodžbu jedinstvenog i globalnog žiga; ili

                           —

                           oba nositelja A i B održavaju intenzivne poslovne i gospodarske odnose, premda strogo ne ovise jedan o drugom u pogledu zajedničkog korištenja žigom X i usto održavaju usklađenu žigovnu strategiju namjerno naglašavajući relevantnoj javnosti dojam ili predodžbu jedinstvenog i globalnog žiga?

      (1)  SL C 202 od 7. 6. 2016.

      (2)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, SL L 299, str. 25. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)

      (3)  Direktiva (EU) 2015/2436 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, SL L 336, str. 1.


title: Predmet C-366/15: Tužba podnesena 14. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Rumunjske

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/5

         Tužba podnesena 14. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Rumunjske
   (Predmet C-366/15)
   (2015/C 346/05)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Sanfrutos Cano, L. Nicolae, agenti)

      Tuženik: Rumunjska

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrditi da je Rumunjska, time što nije usvojila sve zakonske i druge propise potrebne da bi se uskladila s odredbama Direktive Komisije 2013/28/EU od 17. svibnja 2013. o izmjeni Priloga II. Direktivi 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o otpadnim vozilima (1), odnosno, u svakom slučaju, time što iste nije priopćila Komisiji, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 2. stavka 1. te direktive;

               —

               naložiti Rumunjskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Rok za prenošenje direktive u unutarnji pravni sustav istekao je 22. kolovoza 2013.

      (1)  SL L 135, str. 14. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 66., str. 47.)


title: Predmet T-719/14: Tužba podnesena 10. listopada 2014. – Tri Ocean Energy protiv Vijeća

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/34

         Tužba podnesena 10. listopada 2014. – Tri Ocean Energy protiv Vijeća
   (Predmet T-719/14)
   (2014/C 448/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tri Ocean Energy (Kairo, Egipat) (zastupnici: P. Saini, QC, B. Kennelly, barrister, i N. Sheikh, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Vijeća 2014/678/ZVSP od 26. rujna 2014. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1013/2014 od 26. rujna 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji, u mjeri u kojoj se one odnose na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojime se tvrdi da Vijeće nije ispunilo kriterij za uvrštavanje na popis, odnosno da je osoba o kojoj je riječ „odgovorna za nasilnu represiju poduzetu protiv civilnog stanovništva u Siriji”, ili da je riječ o osobi „koja ima koristi od režima ili podupire režim”, ili o osobi povezanoj s takvom osobom. Vijeće nije utvrdilo osnovanost razloga iznesenih protiv osobe o kojoj je riječ.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojime se tvrdi da je Vijeće povrijedilo tužiteljevo pravo na obranu i pravo na učinkovitu sudsku zaštitu. Tužitelju nisu ni u jednom stadiju dostavljeni „ozbiljni i vjerodostojni dokazi” ili „konkretni dokazi i podaci” u potporu argumenata koji bi opravdali mjere ograničavanja poduzete protiv njega, a što zahtijeva sudska praksa Suda.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojime se tvrdi da Vijeće nije dostatno obrazložilo svoju odluku o uvrštavanju tužitelja na popis.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, kojime se tvrdi da je Vijeće teško povrijedilo tužiteljeva temeljna prava na vlasništvo i ugled. Mjere ograničavanja nametnute su bez odgovarajućih zaštitnih mehanizama koji bi tužitelju omogućili da svoj predmet učinkovito iznese pred Vijeće. Vijeće nije dokazalo da je značajno miješanje u tužiteljeva vlasnička prava opravdano i proporcionalno. Miješanje koje je tužitelj pretrpio proteže se izvan financijskog učinka, te je također dovelo do povrede njegovog ugleda.

               5.

               Peti tužbeni razlog, kojime se tvrdi da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni. Suprotno jedinom razlogu za njegovo uvrštavanje na popis, ne postoje podaci ili dokazi da je tužitelj zaista „podupirao sirijski režim” i da je imao koristi od tog režima. Vijeće je također pogrešno označilo tužitelja „Tri Ocean Trading alias Tri-Ocean Energy”, sugerirajući da su te dvije pravne osobe ista osoba. Tužitelj je zasebno društvo, različito od Tri Ocean Trading.


title: Predmet T-142/16: Tužba podnesena 4. travnja 2016. – Dröge i dr. protiv Komisije

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/55

      Tužba podnesena 4. travnja 2016. – Dröge i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-142/16)
      (2016/C 211/69)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Katharina Dröge (Berlin, Njemačka), Britta Haßelmann (Berlin) i Anton Hofreiter (Berlin) (zastupnik: W. Cremer, profesor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  tuženikovu usmenu i u biti neobjavljenu izjavu volje u vezi sa sklapanjem međunarodnog ugovora između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država, a koja se tiče detaljnih pravila za pristup dokumentima u vezi s pregovorima o Transatlantskom trgovinskom i investicijskom partnerstvu (tzv. TTIP dokumenti), utvrdi ništavom ili, podredno, protivnom pravu Unije, u dijelu u kojem je sukladno tim pravilima prilikom obavljanja uvida u te dokumente u posebno uređenim TTIP čitaonicama zastupnicima parlamenata država članica beziznimno zabranjeno povesti svoje suradnike, u pogledu kojih je obavljena sigurnosna provjera, uključujući i suradnike iz kluba zastupnika (u pogledu pravnog uređenja pristupa vidjeti Prilog III. Dokumenta Vijeća br. 14029/15);

                  —

                  poništi tuženikovu prethodnu (usmenu) i u biti neobjavljenu odluku o odobrenju međunarodnog ugovora (u daljnjem tekstu: odluka o odobrenju), a koja se odnosi na davanje gore navedene izjave volje, u dijelu u kojem je sukladno tom ugovoru prilikom obavljanja uvida u te dokumente u posebno uređenim TTIP čitaonicama zastupnicima parlamenata država članica beziznimno zabranjeno povesti svoje suradnike, u pogledu kojih je obavljena sigurnosna provjera, uključujući i suradnike iz kluba zastupnika;

                  —

                  poništi tuženikovu (usmenu) odluku donesenu nakon sklapanja međunarodnog ugovora ili neobvezujućeg političkog sporazuma sa Sjedinjenim Američkim Državama u pogledu pravnog uređenja pristupa TTIP dokumentima, a kojom je to uređenje postalo pravno obvezno kao propis Unije (u daljnjem tekstu: odluka o uređenju pristupa), u dijelu u kojem je sukladno tom uređenju prilikom obavljanja uvida u te dokumente u posebno uređenim TTIP čitaonicama zastupnicima parlamenata država članica beziznimno zabranjeno povesti svoje suradnike, u pogledu kojih je obavljena sigurnosna provjera, uključujući i suradnike iz kluba zastupnika;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: Povreda članka 10. stavka 3. druge rečenice UEU-a u vezi s člankom 1. drugim stavkom UEU-a
                  Tužitelji tvrde da je člankom 10. stavkom 3. drugom rečenicom za Uniju i njezina tijela uspostavljena prisilna i objektivnopravna obveza da svoje odluke donose na što otvoreniji način. Ta obveza u pogledu pronalaženja najboljeg rješenja (optimizacijska obveza), koja je naglašena člankom 1. drugim stavkom UEU-a i teži ostvarenju najveće transparentnosti odlučivanja na razini Unije, može se dakako ograničiti ako u pojedinačnom slučaju postoji razlog za opravdanje u obliku legitimnog cilja prava Unije i ako je ograničenje prikladno, nužno i proporcionalno s obzirom na ostvarenje tog cilja. Takvi razlozi, međutim, ne postoje u odnosu na uskraćivanje mogućnosti da zastupnici u nacionalnim parlamentima prilikom pristupa TTIP dokumentima povedu suradnike iz kluba zastupnika u pogledu kojih je obavljena sigurnosna provjera.
                  Nadalje, ne može se opravdati čak ni to da građani Unije nemaju pristup TTIP dokumentima, kako su izloženi u čitaonicama.
                  Odredba članka 10. stavka 3. druge rečenice UEU-a povrijeđena je već zbog toga što se tuženikovo ovlaštenje za pregovore o TTIP-u proteže i na predmete koji su u nadležnosti država članica.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: Povreda članka 15. stavka 1. UFEU-a u vezi s člankom 1. drugim stavkom UEU-a, zbog istih razloga koji su navedeni u prvom tužbenom razlogu


title: Predmet T-128/11: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – LG Display i LG Display Taiwan protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Svjetsko tržište zaslona od tekućih kristala (LCD) — Sporazumi i usklađena djelovanja u vezi s cijenama i proizvodnim kapacitetima — Unutarnje prodaje — Prava obrane — Novčane kazne — Djelomično oslobađanje od novčane kazne — Jedinstvena i trajna povreda — Načelo ne bis in idem” )

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/32

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – LG Display i LG Display Taiwan protiv Komisije
   (Predmet T-128/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Svjetsko tržište zaslona od tekućih kristala (LCD) - Sporazumi i usklađena djelovanja u vezi s cijenama i proizvodnim kapacitetima - Unutarnje prodaje - Prava obrane - Novčane kazne - Djelomično oslobađanje od novčane kazne - Jedinstvena i trajna povreda - Načelo ne bis in idem”))
   2014/C 102/50
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: LG Display Co. Ltd (Seul, Republika Koreja) i LG Display Taiwan Co. Ltd (Taipei, Republika Kina na Tajvanu) (zastupnici: A. Winckler i F.-C. Laprévote, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel i F. Ronkes Agerbeek, agenti, uz asistenciju S. Kingstona, barristera)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje odluke Komisije C (2010) 8761 final od 8. prosinca 2010. koja se odnosi na postupak primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (predmet COMP/39.309 – LCD), te smanjenje iznosa novčane kazne koja je tom odlukom izrečena tužiteljima.

      Izreka

               1.

               Novčana kazna solidarno izrečena društvima LG Display Co. Ltd i LG Display Taiwan Co. Ltd u članku 2. Odluke Komisije C (2010) 8761 final od 8. prosinca 2010., koja se odnosi na postupak primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (predmet COMP/39.309 – LCD), utvrđuje se u iznosu od 210 000 000 eura.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Društva LG Display i LG Display Taiwan snosit će vlastite, kao i tri četvrtine troškova Europske komisije.

               4.

               Komisija će snositi četvrtinu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 130, 30.4.2011.


title: Predmet C-86/17 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. lipnja 2017. – Redpur GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Redwell Manufaktur GmbH (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Redpur — Odbijanje prijave za registraciju)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/12

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. lipnja 2017. – Redpur GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Redwell Manufaktur GmbH
   (Predmet C-86/17 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Redpur - Odbijanje prijave za registraciju))
   (2017/C 283/17)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Redpur GmbH (zastupnik: S. Schiller, agent)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Redwell Manufaktur GmbH

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvo Redpur GmbH snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 213, 3. 7. 2017.


title: Predmet T-392/14: Tužba podnesena 4. lipnja 2014. – Gutser protiv Komisije

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/28

         Tužba podnesena 4. lipnja 2014. – Gutser protiv Komisije
   (Predmet T-392/14)
   2014/C 245/38
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Gutser, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz i J. Corral García, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku.

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova koji su proizašli postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka u ovom postupku ista je kao i u predmetu T 515/13, Komisija/Španjolska koja se odnosi na porezni tretman određenih ugovora o financijskom leasingu također poznatih kao Španjolski sustav poreznog leasinga.
   U prilog svojoj tužbi tužitelj iznosi pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na činjenici da pobijana odluka sadrži bitne povrede postupka i povredu članaka 20., 21. i 41. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima s obzirom da je donesena nakon istražnog postupka koji je sadržavao bitne nepravilnosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija povrijedila članke107. i 108. UFEU-a kada je smatrala da sporne mjere predstavljaju državnu potporu s obzirom da nije dokazala njihovu selektivnost.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija povrijedila članke 107. i 108. UFEU-a kada je smatrala da sporne mjere predstavljaju državnu potporu s obzirom da nije dokazala njihov utjecaj na trgovinu unutar Zajednice.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija pogrešno primijenila pravo i povrijedila članak 107. UFEU-a kada je ulagače utvrdila kao eventualne korisnike potpore. Osim toga, u Odluci nedostaje obrazloženje.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija pogrešno primijenila pravo kada je naložila povrat potpore protivno načelima pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja i jednakosti postupanja, kao i članku14. Uredbe (EZ) br. 659/1999.


title: Predmet C-60/14: Rješenje predsjednika Suda od 28. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/22

         Rješenje predsjednika Suda od 28. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-60/14) (1)

   (2016/C 136/27)
   Jezik postupka: grčki
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 93, 29. 3. 2014.


title: Predmet C-40/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2015. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Minister Finansów protiv BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. sa sjedištem u Varšavi

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2015. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Minister Finansów protiv BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. sa sjedištem u Varšavi
   (Predmet C-40/15)
   (2015/C 155/09)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister Finansów

      Tuženik: BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. sa sjedištem u Varšavi

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 135. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) tumačiti tako da su usluge poput onih u ovom predmetu, koje za osiguravajuće društvo provodi treća osoba u ime i za račun osiguravatelja, pri čemu treća osoba nije ni u kakvom pravnom odnosu s osiguranikom, obuhvaćene izuzećem navedenim u toj odredbi?

      (1)  SL L 347, str. 1.; (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet C-127/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. ožujka 2015. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Verein für Konsumenteninformation protiv INKO, Inkasso GmbH

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. ožujka 2015. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Verein für Konsumenteninformation protiv INKO, Inkasso GmbH
   (Predmet C-127/15)
   (2015/C 205/18)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Verein für Konsumenteninformation

      Druga stranka u postupku revizije: INKO, Inkasso GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li agencija za naplatu potraživanja, koja u vezi s profesionalnim ubiranjem tražbina u ime svojih naručitelja njihovim dužnicima nudi sklapanje sporazuma o obročnoj otplati, pri čemu za svoju djelatnost naplaćuje troškove koje će u konačnici snositi dužnici, „kreditni posrednik” u smislu članka 3. točke (f) Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (1)?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan:
               Je li sporazum o obročnoj otplati koji je sklopljen između dužnika i njegovog vjerovnika uz posredovanje agencije za naplatu potraživanja, „odgođeno plaćanje bez plaćanja pristojbi” u smislu članka 2. stavka 2. točke (j) Direktive 2008/48/EZ, ako se dužnik u njemu jedino obveže da će platiti neplaćenu tražbinu kao i one kamate i troškove koje bi zbog zakašnjenja ionako bio dužan platiti na temelju zakona i onda kada ne bi bio sklopljen takav sporazum?

      (1)  SL L 133, str. 66.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58.


title: Predmet C-99/14 P: Žalba koju je 28. veljače 2014. podnio Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 10. prosinca 2013. u predmetu T-176/11: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) protiv Vijeća Europske unije

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/25

         Žalba koju je 28. veljače 2014. podnio Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 10. prosinca 2013. u predmetu T-176/11: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-99/14 P)
   2014/C 112/31
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (zastupnik: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (zastupnici: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte, odvjetnik)

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               proglasi da je žalba osnovana i dopuštena;

               —

               ukine rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2013. u predmetu T-176/11 Carbunión/Vijeće i, poništi članak 3. stavak 1. točke (a), (b), (f) i članak 3. stavak 3. (u daljnjem tekstu: sporne odredbe) Odluke 2010/787 (1) (u daljnjem tekstu: Odluka) od 10. prosinca 2010. o državnim potporama za zatvaranje nekonkurentnih rudnika ugljena i da konačno odluči o predmetu; i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova žalitelja i u prvostupanjskom postupku i u žalbenom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti svoje žalbe žalitelj ističe pet žalbenih razloga.

               —

               Prvo, žalitelj navodi da je Opći sud povrijedio obvezu obrazlaganja u smislu članka 36. Statuta Suda kada je smatrao da sporne odredbe nije moguće odvojiti od ostatka Odluke.

               —

               Drugo, žalitelj navodi da je Opći sud povrijedio pravo smatrajući da članak 7. Odluke ne bi imao učinka bez spornih odredaba.

               —

               Treće, Opći sud je povrijedio pravo u tumačenju članka 3. stavka 1. točke (a) Odluke ne uzimajući u obzir da rok koji on sadrži određuje posebno vremensko područje primjene Odluke.

               —

               Četvrto, Opći sud je povrijedio pravo prilikom tumačenja uvjeta u članku 3. stavku 1. točki (f) Odluke smatrajući ga uvjetom spojivosti, a ne načinom odobravanja potpora za zatvaranje.

               —

               Peto, Opći sud je povrijedio pravo zaključivši da bi odvojivost spornih odredaba izmijenila smisao i bit Odluke.

      (1)  SL L 336, str. 24. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 3., str. 283.)


title: Predmet C-226/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Landgericht Wiesbaden (Njemačka) 29. travnja 2013. — Stefan Fahnenbrock protiv Helenske Republike

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Landgericht Wiesbaden (Njemačka) 29. travnja 2013. — Stefan Fahnenbrock protiv Helenske Republike
   (Predmet C-226/13)
   2013/C 215/05

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-84/13: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Samsung SDI i dr. protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i računalne ekrane — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u — Sporazumi i usklađeno djelovanje u pogledu cijena, podjele tržišta, kapaciteta i proizvodnje — Jedinstvena i trajna povreda — Trajanje povrede — Suradnja tijekom administrativnog postupka — Obavijest iz 2006. o suradnji — Smanjenje iznosa novčane kazne — Izračun iznosa novčane kazne — Uzimanje u obzir prodaje poduzetnikâ prema kriteriju mjesta isporuke — Uzimanje u obzir prosječne vrijednosti prodaje zabilježene tijekom trajanja povrede”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/18

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Samsung SDI i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-84/13) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i računalne ekrane - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u - Sporazumi i usklađeno djelovanje u pogledu cijena, podjele tržišta, kapaciteta i proizvodnje - Jedinstvena i trajna povreda - Trajanje povrede - Suradnja tijekom administrativnog postupka - Obavijest iz 2006. o suradnji - Smanjenje iznosa novčane kazne - Izračun iznosa novčane kazne - Uzimanje u obzir prodaje poduzetnikâ prema kriteriju mjesta isporuke - Uzimanje u obzir prosječne vrijednosti prodaje zabilježene tijekom trajanja povrede”))
   (2015/C 346/20)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Samsung SDI Co. Ltd (Gyeonggi-do, Republika Koreja), Samsung SDI Germany GmbH (Berlin, Njemačka) i Samsung SDI (Malezija) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Malezija) (zastupnici: u početku G. Berrisch, odvjetnik, D. Hull, solicitor, i L. A. Grelier, odvjetnik, zatim M. Hull i L. A. Grelier, a nakon toga L. A. Grelier, D. Geradin, J. Ysewyn, P. Camesasca, odvjetnici, i J. Flynn, QC)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Biolan, G. Meessen i H. van Vliet, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2012) 8839 final od 5. prosinca 2012. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.437 – katodne cijevi za televizore i računalne ekrane) i zahtjev za smanjenje novčanih kazni izrečenih tužiteljima.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak u dijelu koji se odnosi na Samsung SDI Germany GmbH.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija

               3.

               Društvima Samsung SDI Co. Ltd i Samsung SDI (Malaysia) Bhd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 108, 13. 4. 2013.


title: Predmet T-166/15: Tužba podnesena 2. travnja 2015. – Gramberg protiv OHIM-a – Mahdavi Sabet (zaštitna torbica za mobilni telefon)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/40

         Tužba podnesena 2. travnja 2015. – Gramberg protiv OHIM-a – Mahdavi Sabet (zaštitna torbica za mobilni telefon)
   (Predmet T-166/15)
   (2015/C 198/55)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Claus Gramberg (Essen, Njemačka) (zastupnik: S. Kettler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Sorouch Mahdavi Sabet (Pariz, Francuska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog dizajna: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 1 968 496-0002

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 13. siječnja 2015. u predmetu R 460/2013-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i proglasi ništavim dizajn Zajednice br. 1 968 496-0002;
               podredno,

               —

               poništi pobijanu odluku i vrati predmet žalbenom vijeću na ponovno odlučivanje o ništavosti dizajna Zajednice br. 1 968 496-0002;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 5. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet T-660/14: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – SV Capital protiv EBA-e („Monetarna i gospodarska politika — Zahtjev za pokretanjem istrage zbog navodne povrede prava Unije — Odluka EBA-e — Odluka odbora za žalbe europskih nadzornih tijela — Utvrđenje po službenoj dužnosti — Nenadležnost donositelja akta — Tužba za poništenje — Rok za tužbu — Nepravodobnost — Djelomična nedopuštenost”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/30

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – SV Capital protiv EBA-e
   (Predmet T-660/14) (1)

   ((„Monetarna i gospodarska politika - Zahtjev za pokretanjem istrage zbog navodne povrede prava Unije - Odluka EBA-e - Odluka odbora za žalbe europskih nadzornih tijela - Utvrđenje po službenoj dužnosti - Nenadležnost donositelja akta - Tužba za poništenje - Rok za tužbu - Nepravodobnost - Djelomična nedopuštenost”))
   (2015/C 346/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: SV Capital OÜ (Tallinn, Estonija) (zastupnik: M. Greinoman, odvjetnik)

      Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) (zastupnici: J. Overett Somnier i Z. Giotaki, agenti, uz asistenciju F. Tuytschaevera, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: W. Mölls i K.-P. Wojcik, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, Odluke EBA-e C 2013 002 od 21. veljače 2014. o odbijanju tužiteljevog zahtjeva za otvaranjem istrage protiv nadzornih tijela estonskog i finskog financijskog sektora na temelju članka 17. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ (SL L 331, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 12., str. 80.), zbog navodne povrede prava Europske unije, i, s druge strane, Odluke odbora za žalbe europskih nadzornih tijela 2014 C1 02 od 14. srpnja 2014. kojom se odbija žalba podnijeta protiv te odluke.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka odbora za žalbe europskih nadzornih tijela 2014 C1 02 od 14. srpnja 2014.

               2.

               U preostalom se dijelu tužba odbija.

               3.

               Svaka stranka snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet T-799/14: Tužba podnesena 5. prosinca 2014. – Gazprom Neft protiv Vijeća

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/22

         Tužba podnesena 5. prosinca 2014. – Gazprom Neft protiv Vijeća
   (Predmet T-799/14)
   (2015/C 081/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Gazprom Neft OAO (Sankt Peterburg, Rusija) (zastupnici: L. Van den Hende, odvjetnik, i S. Cogman, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. stavak 3. Odluke Vijeća 2014/659/ZVSP od 8. rujna 2014. (1), koji umeće članak 4.a u Odluku Vijeća 2014/512/ZVSP;

               —

               poništi članak 1. stavak 3. Uredbe Vijeća br. 960/2014 od 8. rujna 2014. (2), koji umeće članak 3.a u Uredbu Vijeća br. 833/2014;

               —

               poništi članak 1 stavak 1. i Prilog Odluci Vijeća 2014/659/ZVSP, u dijelu u kojemu umeću članak 1. stavak 2. točke (b) do (d), članak 1. stavak 3. i Prilog III. u Odluku Vijeća 2014/512/ZVSP, u mjeri u kojoj se te odredbe odnose na tužitelja;

               —

               poništi članak 1. stavak 5., članak 1. stavak 9. i Prilog III. Uredbe Vijeća br. 960/2014, u dijelu u kojemu umeću članak 5. stavak 2. točke (b) do (d), članak 5. stavak 3. i Prilog VI. u Uredbu Vijeća br. 833/2014, u mjeri u kojoj se te odredbe odnose na tužitelja;

               —

               poništi članak 1. stavak 4. Odluke Vijeća 2014/659/ZVSP, koji zamjenjuje članak 7. stavak 1. točku (a) Odluke Vijeća 2014/512/ZVSP, u mjeri u kojoj se ta odredba odnosi na tužitelja;

               —

               poništi članak 1. stavak 5.a Uredbe Vijeća (EU) br. 960/2014, koji zamjenjuje članak 11. stavak 1. točku (a) Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014, u dijelu u kojem se ta odredba odnosi na tužitelja; i

               —

               naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi povredu članka 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) zbog nepostojanja obrazloženja s obzirom na to da, između ostaloga, ni Odluka Vijeća 2014/659/ZVSP ni Uredba Vijeća br. 960/2014 niti ne pokušavaju objasniti zašto su tužiteljevi nekonvencionalni naftni projekti predmet ciljanih mjera ograničavanja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi da članak 215. UFEU-a nije prikladan pravni temelj za osporavane odredbe Uredbe Vijeća (EU) br. 960/2014 i da članak 29. UEU-a nije prikladan pravni temelj za osporavane odredbe Odluke Vijeća 2014/659/ZVSP.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi da osporavane odredbe krše Sporazum o partnerstvu i suradnji između EU i Rusije (3).

               4.

               Četvrti tužbeni razlog navodi povredu načela proporcionalnosti i temeljnih prava. Osporavane odredbe čine neproporcionalno miješanje u slobodu poduzetništva i prava na vlasništvo tužitelja. One nisu prikladne za postizanje svojih ciljeva (i stoga također nisu potrebne) i, u svakom slučaju, nameću terete koji značajno pretežu nad mogućim koristima.

      (1)  Odluka Vijeća 2014/659/ZVSP od 8. rujna 2014. o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014, L 271, str. 54).

      (2)  Uredba Vijeća (EU) br. 960/2014 od 8. rujna 2014. o izmjeni Uredbe (EU) br. 833/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014, L 271, str. 3).

      (3)  Odluka Vijeća i Komisije od 30. listopada 1997. o sklapanju Sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Ruske Federacije, s druge strane (SL 1997, L 327, str.1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 68., str. 3.).


title: Predmet T-700/14: Tužba podnesena 24. rujna 2014. – TV1 protiv Komisije

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/60

         Tužba podnesena 24. rujna 2014. – TV1 protiv Komisije
   (Predmet T-700/14)
   2014/C 409/81
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: TV1 GmbH (Unterföhring, Njemačka) (zastupnici: C. Scherer-Leydecker, J. Mey i A. Rausch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije o dodjeli u vezi s fazom IV. postupka nadmetanja PO/2014-03/A4 i poništi odluke tuženika da ugovor ne dodijeli tužitelju, priopćene 25. srpnja 2014., te odluku tuženika da ugovor za fazu IV. dodijeli drugom poduzetniku, priopćenu 1. kolovoza 2014.;

               —

               poništi ugovor o pružanju usluga sklopljen putem ili nakon postupka nabave;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova, uključujući moguće sudske troškove, troškove vještaka i nužne izdatke tužitelja u vezi s postupkom, osobito putne troškove i troškove boravka kao i odvjetničku nagradu;

               —

               naloži tuženiku, mjerom upravljanja postupkom sukladno članku 64. stavku 3. točki (d) Poslovnika Općeg suda, podnošenje dokumenata o dodjeli i drugih relevantnih dokumenata te pružanje tužitelju potpunog uvida u dosad uskraćene dokumente.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj u bitnome ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: neuobičajeno niska ponuda poduzetnika s kojim je sklopljen ugovor
               Tužitelj prigovara da je Komisija propustila pažljivo ispitati, sukladno mišljenju tužitelja, očito neuobičajeno nisku ponudu poduzetnika s kojim je sklopljen ugovor i tu ponudu, odnosno ponuditelja nije isključila iz postupka nabave. Komisija je na taj način povrijedila svoju obvezu iz članka 110. stavka 2. Uredbe br. 966/2012 (1) u vezi s člankom 151. Uredbe br. 1268/2012 (2) kao i dužnost dobre uprave koja za nju proizlazi na temelju članka 41. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nepravilna dokumentacija za nadmetanje
               Tužitelj nadalje prigovara da je Komisija povrijedila pravna načela o nabavi, osobito načelo jednakog postupanja i nediskriminacije te jamčenje poštenog tržišnog natjecanja kao i članak 102. financijskih pravila EU-a.
               Tužitelj s tim u vezi tvrdi da Komisija nije poštivala pretpostavke iz članka 105. financijskih pravila EU-a o potpunoj, jasnoj i točnoj dokumentaciji za nadmetanje.

               3.

               Treći tužbeni razlog: nepravilna evaluacija ponude poduzetnika s kojim je sklopljen ugovor
               U tom smislu tužitelj ističe da evaluacija ponude poduzetnika s kojim je sklopljen ugovor ne ispunjava obvezu obrazlaganja i da počiva na nepravilno utvrđenom činjeničnom stanju te očitim pogreškama u ocjeni i zlouporabi ovlasti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: nepravilna evaluacija ponude tužitelja
               Tužitelj k tome prigovara da informacije Komisije u odnosu na ponudu tužitelja ne ispunjavaju obvezu obrazlaganja i da je Komisija prilikom evaluacije ponude tužitelja počinila očite pogreške u ocjeni.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.).

      (2)  Delegirana Uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.).


title: Predmet F-88/15: Tužba podnesena 15. lipnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/61

         Tužba podnesena 15. lipnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-88/15)
   (2015/C 279/79)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o tome da se tužitelja na promakne u sljedeći razred (AD 12) u postupku Europske komisije za promaknuća za 2014. godinu i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku o nepromaknuću tužitelja u razred AD 12, uključujući na popis objavljen 14. studenoga 2014., kao i odgovor tijela za imenovanje na žalbu od 5. ožujka 2015.;

               —

               dodijeliti iznos od 10  000 eura na ime naknade pretrpljene neimovinske štete;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova nastalih tužitelju tijekom postupka.


title: Predmet T-92/13: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Philips protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i računalne ekrane — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u — Sporazumi i usklađeno djelovanje u pogledu cijena, podjele tržišta, kapaciteta i proizvodnje — Jedinstvena i trajna povreda — Mogućnost pripisivanja društvu majci povrede koju je počinio zajednički poduzetnik — Jednakost postupanja — Metoda izračuna iznosa novčane kazne — Uzimanje u obzir vrijednosti prodaje katodnih cijevi putem prerađenih proizvoda — Uzimanje u obzir prosječne vrijednosti prodaje zabilježene tijekom razdoblja trajanja povrede — Uzimanje u obzir ukupnog prihoda grupe — Proporcionalnost — Trajanje administrativnog postupka”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/20

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Philips protiv Komisije
   (Predmet T-92/13) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i računalne ekrane - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u - Sporazumi i usklađeno djelovanje u pogledu cijena, podjele tržišta, kapaciteta i proizvodnje - Jedinstvena i trajna povreda - Mogućnost pripisivanja društvu majci povrede koju je počinio zajednički poduzetnik - Jednakost postupanja - Metoda izračuna iznosa novčane kazne - Uzimanje u obzir vrijednosti prodaje katodnih cijevi putem prerađenih proizvoda - Uzimanje u obzir prosječne vrijednosti prodaje zabilježene tijekom razdoblja trajanja povrede - Uzimanje u obzir ukupnog prihoda grupe - Proporcionalnost - Trajanje administrativnog postupka”))
   (2015/C 346/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Nizozemska) (zastupnici: J. de Pree i S. Molin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku C. Hödlmayr, M. Kellerbauer i P. Van Nuffel, zatim M. Kellerbauer, P. Van Nuffel i A. Biolan, te konačno M. Kellerbauer, P. Van Nuffel i V. Bottka, agenti)

      Predmet

   U prvom redu, zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2012) 8839 final od 5. prosinca 2012. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.437 – katodne cijevi za televizore i računalne ekrane) i, podredno, zahtjev za ukidanje ili smanjenje novčanih kazni izrečenih tužitelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Koninklijke Philips Electronics NV nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 108, 13. 4. 2013.


title: Predmet T-421/09 RENV: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – DEI protiv Komisije („(„Tržišno natjecanje — Zloporaba vladajućeg položaja — Grčko tržište opskrbe lignitom i tržište trgovine na veliko električnom energijom — Odluka kojom se određuju posebne mjere radi popravljanja protutržišnih učinaka povrede članka 86. stavka 1. EZ-a u vezi s člankom 82. EZ-a — Članak 86. stavak 3. EZ-a — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost — Sloboda ugovaranja”)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/22

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – DEI protiv Komisije
   (Predmet T-421/09 RENV) (1)

   ((„(„Tržišno natjecanje - Zloporaba vladajućeg položaja - Grčko tržište opskrbe lignitom i tržište trgovine na veliko električnom energijom - Odluka kojom se određuju posebne mjere radi popravljanja protutržišnih učinaka povrede članka 86. stavka 1. EZ-a u vezi s člankom 82. EZ-a - Članak 86. stavak 3. EZ-a - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost - Sloboda ugovaranja”))
   (2017/C 038/29)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atena, Grčka) (zastupnik: P. Anestis, odvjetnik)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Helenska Republika (zastupnici: P. Mylonopoulos i K. Boskovits, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou, agent, uz asistenciju A. Oikonomoua, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke C(2009) 6244 final Komisije od 4. kolovoza 2009. kojom se određuju posebne mjere radi popravljanja protutržišnih učinaka povrede pobrojanih u odluci Komisije od 5. ožujka 2008. o dodjeljivanju ili zadržavanju DEI-a prava na iskorištavanje lignita od strane Helenske Republike.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

               3.

               Helenska republika snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 11, 16. 1. 2010.


title: Predmet T-463/15: Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Almashreq Investment Fund protiv Vijeća

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/32

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Almashreq Investment Fund protiv Vijeća
   (Predmet T-463/15)
   (2015/C 337/33)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Almashreq Investment Fund (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, avocat)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi tužbu tužitelja dopuštenom i osnovanom,

               —

               posljedično, poništi Odluku 2015/837/ZVSP od 28. svibnja 2015. i njezine naknadne provedbene akte u mjeri u kojoj se odnose na tužitelja,

               —

               naloži Vijeću Europske Unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svoje tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome identični ili slični tužbenim razlozima navedenima u okviru predmeta T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13.


title: Predmet T-115/13: Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – Dennekamp protiv Parlamenta („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na osiguranje određenih članova Parlamenta u dodatnom mirovinskom sustavu — Odbijanje pristupa — Iznimka u vezi s zaštitom privatnosti i integriteta pojedinca — Članak 8. točka (b) Uredbe (EZ) br. 45/2001 — Prijenos osobnih podataka — Uvjeti koji se odnose na nužnost prijenosa podataka i rizik nastanka štete legitimnim interesima zainteresirane osobe”)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/45

         Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – Dennekamp protiv Parlamenta
   (Predmet T-115/13) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na osiguranje određenih članova Parlamenta u dodatnom mirovinskom sustavu - Odbijanje pristupa - Iznimka u vezi s zaštitom privatnosti i integriteta pojedinca - Članak 8. točka (b) Uredbe (EZ) br. 45/2001 - Prijenos osobnih podataka - Uvjeti koji se odnose na nužnost prijenosa podataka i rizik nastanka štete legitimnim interesima zainteresirane osobe”))
   (2015/C 302/57)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Nizozemska) (zastupnici: O. Brouwer, T. Oeyen i E. Raedts, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz et N. Görlitz, agenti)

      Intervenijenti u potporu tužitelju: Republika Finska (zastupnik: H. Leppo, agent), Kraljevina Švedska (zastupnici: u početku A. Falk, C. Meyer-Seitz, S. Johannesson i U. Persson, zatim A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg, C. Hagerman i F. Sjövall, agenti) i Europski nadzornik za zaštitu podataka (ENZP) (zastupnici: A. Buchta i U. Kallenberger, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Parlamenta A (2012) 13180 od 11. prosinca 2012., kojom se tužitelju odbija pristup određenim dokumentima koji se odnose na osiguranje određenih članova Parlamenta u dodatnom mirovinskom sustavu.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o zahtjevu za poništenje odluke Parlamenta A (2012) 13180 od 11. prosinca 2012. kojom se Gert-Janu Dennekampu odbija pristup određenim dokumentima o osiguranju određenih članova Parlamenta u dodatnom mirovinskom sustavu, u dijelu u kojem se navedenom odbija pristup imenima 65 članova Parlamenta tužitelja u predmetima povodom kojih je doneseno rješenje od 15. prosinca 2010., Albertini i dr. i Donnelly/Parlament (T-219/09 i T-326/09, Zb., EU:T:2010:519), i presuda od 18. listopada 2011., Purvis/Parlament (T-439/09, Zb., EU:T:2011:600).

               2.

               Poništava se Odluka A (2012) 13180 u dijelu u kojem se navedenom odbija pristup imenima članova koji sudjeluju u dodatnom mirovinskom sustavu, koji su, kao članovi plenarne skupštine Parlamenta, sudjelovali u glasovanju o tom dodatnom mirovinskom sustavu na dane 24. travnja 2007., 22. travnja 2008. i 10. svibnja 2012.

               3.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               4.

               Parlament će snositi vlastite troškove i tri četvrtine troškova Gert-Jana Dennekampa.

               5.

               Gert-Jan Dennekamp će snositi jednu četvrtinu vlastitih troškova.

               6.

               Europski nadzornik za zaštitu podataka (ENZP), Republika Finska i Kraljevina Švedska će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 114, 20. 4. 2013.


title: Predmet C-562/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenog 2015. uputio Cour d'appel de Paris (Francuska) – Carrefour Hypermarchés SAS protiv ITM Alimentaire International SASU

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenog 2015. uputio Cour d'appel de Paris (Francuska) – Carrefour Hypermarchés SAS protiv ITM Alimentaire International SASU
   (Predmet C-562/15)
   (2016/C 027/14)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Paris

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Carrefour Hypermarchés SAS

      Tuženik: ITM Alimentaire International SASU

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 4. točke (a) i (c) Direktive 2006/114/EZ od 12. prosinca 2006. (1) na temelju kojeg je „komparativno oglašavanje dopušteno ako […] ono nije zavaravajuće […] ako ono objektivno uspoređuje jedno od ili veći broj materijalnih, relevantnih i reprezentativnih provjerljivih svojstava tih roba i usluga”, tumačiti na način da je usporedba cijene proizvoda koje prodaju trgovački lancidopuštena samo ako se proizvodi prodaju u trgovinama jednake vrste ili veličine.

               2.

               Je li činjenica da se trgovine čije se cijene uspoređuju razlikuju po vrsti ili veličini bitna informacija u smislu Direktive 2005/29/EZ (2), koja se neizostavno treba dati do znanja potrošaču,

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora, koja je potrebna razina i/ili medij za širenje te informacije u odnosu na potrošača.

      (1)  Direktiva 2006/114/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o zavaravajućem i komparativnom oglašavanju (SL L 376, str. 21.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 22., str. 96.)

      (2)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL L 149, str. 22.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)


title: Predmet C-88/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Uredba (EU) br. 1289/2013 — Članak 1. točke 1. i 4. — Uredba (EZ) br. 539/2001 — Članak 1. stavak 4. točka (f) — Članak 290. UFEU-a — Suspenzija izuzeća od zahtjeva za vizu — Umetanje bilješke na dnu stranice — Izmjena zakonodavnog akta)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/5

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije
   (Predmet C-88/14) (1)

   ((Tužba za poništenje - Uredba (EU) br. 1289/2013 - Članak 1. točke 1. i 4. - Uredba (EZ) br. 539/2001 - Članak 1. stavak 4. točka (f) - Članak 290. UFEU-a - Suspenzija izuzeća od zahtjeva za vizu - Umetanje bilješke na dnu stranice - Izmjena zakonodavnog akta))
   (2015/C 302/06)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Smulders, B. Martenczuk i G. Wils, agenti)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio, A. Troupiotis i A. Pospíšilová Padowska, agenti)
   Vijeće Europske unije (zastupnici: K. Pleśniak i K. Michoel, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženicima: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, D. Hadroušek i J. Škeřík, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Češka Republika snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet T-399/13: Tužba podnesena 2. kolovoza 2013. — KO-Invest protiv OHIM-a — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)

text:
               28.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 284/4

         Tužba podnesena 2. kolovoza 2013. — KO-Invest protiv OHIM-a — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)
   (Predmet T-399/13)
   2013/C 284/05
   Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

      Stranke

      Tužitelj: KO-Invest Sp. z o.o. (Łódź, Poljska) (zastupnik: R. Rumpel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Zug, Švicarska)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. svibnja 2013. (predmet R 720/2012-4) u dijelu u kojem se odbija registracija žiga Zajednice Milkoshake For Active People za proizvode iz razreda 5, 29, 30 i 32;

               —

               preinači pobijanu odluku tako da se žig registrira za sve prijavljene proizvode;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementom Milkoshake For Active People za proizvode iz razreda 5, 29, 30 i 32

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: žigovi Zajednice br. 31 369 i 31 344, međunarodna registracija (IR) br. 163 135 i dobro poznati žig MILKA za proizvode iz razreda 5, 29, 30 i 32

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 (1)

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, 24.3.2009., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet T-351/16: Tužba podnesena 1. srpnja 2016. – Belgacom International Carrier Services protiv Komisije

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/49

         Tužba podnesena 1. srpnja 2016. – Belgacom International Carrier Services protiv Komisije
   (Predmet T-351/16)
   (2016/C 305/66)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Belgacom International Carrier Services (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers i N. Baeten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, poništi članke 2. do 4. Odluke;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na pogreški koja se tiče prava i očitoj pogreški u ocjeni koje je Komisija počinila prilikom utvrđivanja navodne mjere potpore i kvalifikacije te mjere kao programa potpore u smislu članka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 2015/1589 (1) i članka 107. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj povredi članka 107. UFEU-a, nedostatnom obrazloženju i počinjenju očite pogreške u ocjeni time što je utvrdila da belgijski sustav prilagodbe viška dobiti predstavlja mjeru državne potpore.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj povredi članka 16. stavka 1. Uredbe Vijeća br. 2015/1589 i općih načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja time što je naložila povrat navodne mjere potpore.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 2. stavka 6. UFUE-a i načela jednakog postupanja kao i na zlouporabi ovlasti primjenom propisa o državnim potporama za zabranu belgijskog sustava prilagodbe viška dobiti.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.).


title: Predmet C-304/15: Tužba podnesena 19. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/18

         Tužba podnesena 19. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
   (Predmet C-304/15)
   (2015/C 302/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Mifsud-Bonnici, S. Petrova, agenti)

      Tuženik: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je pogrešnom primjenom Direktive 2001/80/EZ o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje (1) u pogledu Aberthaw Power Station u Walesu, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. u vezi s Prilogom VI. dijelom A. Direktivi 2001/80/EZ o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje;

               —

               Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija smatra da Ujedinjena Kraljevina nije pravilno primijenila članak 4. stavak 3. u vezi s Prilogom VI. dijelom A. Direktivi 2001/80/EZ o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje u pogledu Aberthaw Power Station. Aberthaw Power Station, uređaj za loženje na ugljen s toplinskom snagom ložišta od 4  090 MW, koji tako ulazi u kategoriju uređaja s kapacitetom iznad 500 MW, prekoračuje granične vrijednosti emisije za dušikove okside (NOx) iz članka 4. stavka 3. navedene direktive u vezi s njezinim člankom 14. stavkom 1. točkom (a) i Prilogom VI. dijelom A. U skladu s važećim odredbama Ujedinjena Kraljevina mora osigurati to da uređaj ovog kapaciteta od 1. siječnja 2008. ne prekoračuje granične vrijednosti od 500 mg/Nm3 za NOx, smanjujući ih na 200 mg/Nm3 od siječnja 2016. Međutim, granične vrijednosti emisije uređaja, kako su utvrđene u njegovoj dozvoli, trenutno iznose 1  050 mg/Nm3 za NOx.

      (1)  (SL L 309, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 33.).


title: Predmet C-304/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2014. uputio Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Ujedinjena Kraljevina) – Secretary of State for the Home Department protiv CS-a

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/39

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2014. uputio Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Ujedinjena Kraljevina) – Secretary of State for the Home Department protiv CS-a
   (Predmet C-304/14)
   2014/C 315/62
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretary of State for the Home Department

      Tuženik: CS

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se pravo Europske unije, a osobito članak 20. UFEU-a, tome da država članica protjera sa svojeg državnog područja, u državu koja nije članica Unije, državljanina države koja nije članica Unije koji je roditelj i koji u najvećem dijelu ostvaruje roditeljsku skrb nad djetetom koje je državljanin te države članice (i, posljedično, građanin Unije), kada bi to djeteta, građanina Unije, lišilo suštine njegovih prava kao građanina Europske unije?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, u kojim okolnostima bi takvo protjerivanje bilo dopušteno pravom Europske unije?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, u kojoj mjeri, ako ikojoj, članci 27. i 28. Direktive 2004/38/EZ (1)(„Direktiva o građanima”) služe kao temelj za odgovor na drugo pitanje?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području držav[a] članic[a] (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.).


title: Predmet T-319/13: Rješenje Općeg suda od 8. srpnja 2014. – Elmaghraby i El Gazaerly protiv Vijeća

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/25

         Rješenje Općeg suda od 8. srpnja 2014. – Elmaghraby i El Gazaerly protiv Vijeća
   (Predmet T-319/13) (1)

   2014/C 329/40
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 245, 24.8.2013.


title: Predmet T-364/13: Tužba podnesena 12. srpnja 2013. — Mocek i Wenta protiv OHIM-a — Lacoste (KAJMAN)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/36

         Tužba podnesena 12. srpnja 2013. — Mocek i Wenta protiv OHIM-a — Lacoste (KAJMAN)
   (Predmet T-364/13)
   2013/C 260/83
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužiteljice: Eugenia Mocek (Chojnice, Poljska) i Jadwiga Wenta (Chojnice, Poljska) (zastupnik: K. Grala, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Lacoste SA (Pariz, Francuska)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. svibnja 2013. u predmetu R 2466/2010-4 i da registrira žig za sve proizvode za koje je podnesena prijava za registraciju;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka pred Sudom, uključujući i troškove tužiteljica, kao i nužne troškove tužiteljica u postupku pred žalbenim vijećem.

      Pravni navodi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave za registraciju žiga Zajednice: tužiteljice

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig sa zelenom, bijelom i sivom bojom koji sadrži riječ KAJMAN smještenu između pozadine i glave krokodila za proizvode i usluge u razredima 18, 20, 22, 25 i 36 — Prijava za registraciju žiga Zajednice br. 5 686 845

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Žig ili znak naveden u postupku povodom prigovora: figurativni žig Zajednice u crnoj i bijeloj boji koji oblikuje krokodila i verbalni žig CROCODILE za proizvode i usluge u razredima 16, 18, 20, 24, 25 i 36

      Odluka odjela za prigovore: prigovor odbijen u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: poništena je pobijana odluka na način da su odbijeni prigovori vezani za određene proizvode u razredima 18 i 25 pa je za ove proizvode odbijena prijava za registraciju žiga Zajednice

      Pravni navodi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća br. 207/2009


title: Predmet C-175/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku: Finanzgericht München, Njemačka) — Sandler AG protiv Hauptzollamt Regensburg (Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Povlašteni režim za uvoz proizvoda koji potječu iz država Afrike, Kariba i Pacifika (AKP) — Članak 16. i članak 32. Protokola br. 1 iz Priloga V. Sporazuma iz Cotanoua — Uvoz sintetičkih vlakana iz Nigerije u Europsku uniju — Nepravilnosti u potvrdi o prometu robe EUR.1 koje su utvrdila nadležna tijela države izvoznice — Pečat koji ne odgovara modelu kojeg je priopćila Komisija — Potvrde a posteriori i zamjenske potvrde — Carinski zakonik Zajednice — Članci 220. i 236. — Mogućnost da se a posteriori primjeni povlaštena carinsku tarifu, kad ona pritom nije bila na snazi na dan kada je zatražen povrat — Uvjeti)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/9

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku: Finanzgericht München, Njemačka) — Sandler AG protiv Hauptzollamt Regensburg
   (Predmet C-175/12) (1)

   (Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Povlašteni režim za uvoz proizvoda koji potječu iz država Afrike, Kariba i Pacifika (AKP) - Članak 16. i članak 32. Protokola br. 1 iz Priloga V. Sporazuma iz Cotanoua - Uvoz sintetičkih vlakana iz Nigerije u Europsku uniju - Nepravilnosti u potvrdi o prometu robe EUR.1 koje su utvrdila nadležna tijela države izvoznice - Pečat koji ne odgovara modelu kojeg je priopćila Komisija - Potvrde a posteriori i zamjenske potvrde - Carinski zakonik Zajednice - Članci 220. i 236. - Mogućnost da se a posteriori primjeni povlaštena carinsku tarifu, kad ona pritom nije bila na snazi na dan kada je zatražen povrat - Uvjeti)
   2013/C 367/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sandler AG

      Tuženik:Hauptzollamt Regensburg

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Finanzgericht München — Tumačenje članka 236. stavka 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.), članka 889. stavka 1. druge alineje Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredbi za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (SL L 253, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 214/2007 od 28. veljače 2007. (SL L 62, str. 6.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 15., str. 236.), te članka 16. i članka 32. Protokola br. 1 iz Priloga V. Sporazuma o partnerstvu između država Afrike, Kariba i Pacifika i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog u Cotonouu 23. lipnja 2000. (SL L 317, str. 3.) — Uvoz sintetičkih vlakana iz Nigerije u Europsku uniju — Mogućnost primjene a posteriori povlaštene carinske tarife, ako pritom nije bila na snazi na dan kada je zatražen povrat — Slučaj u kojem je roba bila uvezena na dan kad je navedena povlaštena tarifa još bila na snazi, ali je njezina primjena odbijena zbog pečata na potvrdi o prometu robe EUR.1 koji nije bio u suglasnosti s modelom kojeg je priopćila Komisija

      Izreka

               1.

               Članak 889. stavak 1. drugu alineju Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredbi za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 214/2007 od 28. veljače 2007., treba tumačiti u smislu da se on ne protivi zahtjevu za povrat iznosa carine ukoliko je zatražen povlašteni tarifni režim i odobren u vrijeme kad je roba stavljanja u slobodan promet, dok su tijela države uvoznice tek naknadno, tijekom provjere a posteriori do koje je došlo nakon isteka povlaštenog tarifnog režima i ponovnog uspostavljanja uobičajenih carina, pristupile povratu razlike između istog i carine koja se primjenjuje na robu koja potječe iz trećih država.

               2.

               Članak 16. stavak 1. točka (b) i članak 32. Protokola br. 1 iz Priloga V. Sporazuma o partnerstvu između država Afrike, Kariba i Pacifika i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog u Cotonouu 23. lipnja 2000. i odobrenog u ime Zajednice Odlukom Vijeća 2003/159/EZ od 19. prosinca 2002., treba tumačiti u smislu da, ukoliko se tijekom nadzora a posteriori pokaže da je na potvrdi o prometu robe EUR.1 bio korišten pečat koji ne odgovara modelu kojeg su priopćila tijela države izvoznice, carinska tijela države uvoznice mogu odbiti tu potvrdu i vratiti je uvozniku kako bi mu se omogućilo ishodovanje potvrde a posteriori na temelju članka 16. stavka 1. točke (b) Protokola, umjesto pokretanja postupka predviđenog člankom 32. Protokola.

               3.

               Članak 16. stavke 4. i 5. i članak 32. spomenutog Protokola br. 1 treba tumačiti u smislu da oni ne dopuštaju da tijela države uvoznice odbiju prihvatiti kao potvrdu o prometu robe EUR.1 koja je izdana a posteriori u smislu članka 16. stavka 1. Protokola, potvrdu o prometu robe EUR.1 koja, iako je u svim drugim elementima usklađena sa zahtjevima odredbi spomenutog protokola, u polju „Opaske” ne sadrži pojam naveden u stavku 4. te odredbe nego naznaku koju konačno treba tumačiti kao da znači da je potvrda o prometu robe EUR.1 bila izdana sukladno članku 16. stavku 1. Protokola. U slučaju sumnje u pogledu autentičnosti tog dokumenta ili svojstva porijekla dotičnih proizvoda, spomenuta tijela moraju pokrenuti postupak nadzora predviđen člankom 32. Protokola.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet T-417/16: Tužba podnesena 28. srpnja 2016. – Achemos Grupė i Achema protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/14

         Tužba podnesena 28. srpnja 2016. – Achemos Grupė i Achema protiv Komisije
   (Predmet T-417/16)
   (2016/C 371/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Achemos Grupė UAB (Vilnius, Litva) i Achema AB (Jonava, Litva) (zastupnici: R. Martens i C. Maczkovics, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Komisijinu odluku od 20. studenoga 2013. u vezi državne potpore SA.36740 (2013/NN) koju je Litva dodijelila Klaipedos Nafta – LNG Terminal, Bruxelles, C(2013) 7884 final, SL C 161, 2016, str. 1.; i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbi iznosi tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi postupovnih pravila iz članka 108. stavka 2. UFEU-a i članka 4. stavka 4. Uredbe br. 2015/1589 (1) te načela dobre uprave, s obzirom na to da se, usprkos ozbiljnim poteškoćama u vezi ocjene spojivosti s unutarnjim tržištem predmetnih mjera državne potpore, Komisija oslonila isključivo na prethodno ispitivanje mjera državne potpore, premda je, s obzirom na te ozbiljne poteškoće, Komisija imala obvezu započeti postupak sukladno članku 108. stavku 2. UFEU-a i članku 6. Uredbe 2015/1589.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a, s obzirom na to da Komisija ne primjenjuje pravilno kriterij za ocjenu kako je utvrđen u uvodnoj izjavi 135. pobijane odluke, pri čemu je,

                           —

                           na prvom mjestu, u odnosu na prikladnost i nužnost mjera, Komisija trebala konkretno ocijeniti te mjere i ispitati jesu li postojali drugi instrumenti, prikladniji za ostvarenje cilja;

                           —

                           na drugom mjestu, Komisija trebala zaključiti da ne postoji učinak poticaja s obzirom na to da je KN zakonski obvezan razvijati LNG Terminal;

                           —

                           na trećem mjestu, Komisija trebala ocijeniti je li veličina subvencioniranog LNG Terminala proporcionalna za ostvarenje željenog cilja i stvara li prekomjerne kapacitete.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 106. stavka 2. UFEU-a, Komunikacije Komisije — Okvira Europske unije za državne potpore u obliku naknade za javne usluge (2) i općih načela poput načela jednakog postupanja i zaštite legitimnih očekivanja, kao i pravila o provedbi postupka javne nabave iz Direktive 2004/18 (3), te članka 14. Direktive 2004/18, s obzirom na to da je Komisija pogrešno primijenila Komunikaciju Komisije — Okvir Europske unije za državne potpore u obliku naknade za javne usluge prihvativši izravno povjeravanje KN-u za razdoblje od 55 godina dobiti koja odgovara internoj projektnoj stopi povrata, pri čemu,

                           —

                           na prvom mjestu, razdoblje povjeravanja trebalo je biti opravdano s obzirom na objektivne kriterije, ne prekoračujući razdoblje potrebno za (financijsku) amortizaciju najvažnije imovine potrebne za pružanje usluga od općeg gospodarskog interesa;

                           —

                           na drugom mjestu, određivanje KN-a nije moglo biti izuzeto od primjene pravila o provedbi postupka javne nabave na temelju zaštite bitnih interesa (sigurnosti) u smislu članka 14. Direktive 2004/18 s obzirom na to da su u predmetnom slučaju raspoloživa druga sredstva, koja su po prirodi manje ograničavajuća od izravne dodjele;

                           —

                           na trećem mjestu, s obzirom na razinu rizika koji snosi KN, njegova je dobit trebala biti ograničena na relevantnu stopu kamatne zamjene (swap rate) (po potrebi revaloriziranu kako bi se u obzir uzelo dospijeće) uvećanu za premiju od 100 baznih bodova.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL L 248, 2015, str. 9.)

      (2)  Komunikacija Komisije — Okvir Europske unije za državne potpore u obliku naknade za javne usluge (2011) (SL 2012, C 8, str. 15.)

      (3)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, 2004, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)


title: Predmet C-373/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2013. uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Njemačka) — H. T. protiv Land Baden-Württemberg

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2013. uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Njemačka) — H. T. protiv Land Baden-Württemberg
   (Predmet C-373/13)
   2013/C 325/14
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: H. T.

      Tuženik: Land Baden-Württemberg

      Prethodna pitanja

               1.

                           (a)

                           Treba li odredbu članka 24. stavka 1. podstavka 1. Direktive 2004/83/EZ (1) o obvezi država članica za izdavanje dozvola boravka osobama kojima je priznat status izbjeglica, uzimati u obzir i prilikom ukidanja već izdane dozvole boravka?

                           (b)

                           Treba li stoga tu odredbu tumačiti tako da je ukidanje ili prestanak dozvole boravka (primjerice protjerivanjem prema nacionalnom pravu) osobe sa statusom izbjeglice s njom u suprotnosti kada nisu ispunjene pretpostavke iz članka 21. stavka 3. u vezi sa stavkom 2. Direktive 2004/83/EZ ili ne postoje „neotklonjivi razlozi javnog reda ili javne sigurnosti” u smislu članka 24. stavka 1. podstavka 1. Direktive 2004/83/EZ?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanja pod 1.:

                           (a)

                           Kako treba tumačiti razlog isključenja „neotklonjivih razloga javnog reda ili javne sigurnosti” u članku 24. stavku 1. podstavku 1. Direktive 2004/83/EZ uzimajući u obzir rizike koji proizlaze iz potpore terorističkoj organizaciji?

                           (b)

                           Mogu li postojati „neotklonjivi razlozi javnog reda ili javne sigurnosti” u smislu članka 24. stavka 1. podstavka 1. Direktive 2004/83/EZ kada je osoba s priznatim statusom izbjeglice, između ostalog, prikupljanjem donacija i redovitim sudjelovanjem na skupovima bliskim PKK-u pružala potporu PKK-u, čak i kada nisu ispunjene pretpostavke za kršenje zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja (refoulement) sukladno članku 33. stavku 2. Ženevske konvencije o statusu izbjeglica i time ni pretpostavke iz članka 21. stavka 2. Direktive 2004/83/EZ?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na pitanje pod 1.a):
               Je li prema pravu Unije dopušteno ukidanje odnosno prestanak dozvole boravka koja je izdana osobi s priznatim statusom izbjeglice (primjerice protjerivanjem prema nacionalnom pravu) samo kada su ispunjene pretpostavke iz članka 21. stavka 3. u vezi sa stavkom 2. Direktive 2004/83/EZ (odnosno istovjetne odredbe Direktive 2011/95/EU koja ju je zamijenila)?

      (1)  Direktiva 2004/83/EZ Vijeća od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite, SL L 304, str.12.


title: Spojeni predmeti C-454/12 i C-455/12: Presuda Suda (osmo vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – Pro Med Logistik GmbH (C-454/12) protiv Finanzamt Dresden-Süd i Eckard Pongratz, djelujući u svojstvu stečajnog upravitelja Karin Oertel (C-455/12) protiv Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Šesta direktiva o PDV-u — Članak 12. stavak 3. — Prilog H kategorija 5. — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 98. stavci 1. i 2. — Prilog III. točka 5. — Načelo neutralnosti — Prijevoz putnika i njihove prtljage — Pravni propis države članice koji primjenjuje različitu stopu PDV-a na prijevoz taksijem i na prijevoz iznajmljenim vozilom s vozačem)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/8

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – Pro Med Logistik GmbH (C-454/12) protiv Finanzamt Dresden-Süd i Eckard Pongratz, djelujući u svojstvu stečajnog upravitelja Karin Oertel (C-455/12) protiv Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt
   (Spojeni predmeti C-454/12 i C-455/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - PDV - Šesta direktiva o PDV-u - Članak 12. stavak 3. - Prilog H kategorija 5. - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 98. stavci 1. i 2. - Prilog III. točka 5. - Načelo neutralnosti - Prijevoz putnika i njihove prtljage - Pravni propis države članice koji primjenjuje različitu stopu PDV-a na prijevoz taksijem i na prijevoz iznajmljenim vozilom s vozačem))
   2014/C 112/09
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Pro Med Logistik GmbH (C-454/12), Eckard Pongratz, djelujući u svojstvu stečajnog upravitelja Karin Oertel (C-455/12)

      Tuženici: Finanzamt Dresden-Süd (C-454/12), Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (C-455/12)

      Predmet

   Zahtjevi za prethodnu odluku – Bundesfinanzhof – Njemačka – Tumačenje članka 98. stavka 1., u vezi s točkom 5. iz Priloga III., Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.), kao i članka 12, stavka 3., točka (a), trećem podstavku, u vezi s točkom 5. Priloga H, Direktive 77/388/EEZ: Šesta direktiva Vijeća od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1.), kako su izmijenjene – Načelo neutralnosti – Pravni propis države članice koji propisuje različito postupanje u pogledu PDV-a prema uslugama koje su identične s točke gledišta potrošača i ispunjavaju iste potrebe – Različito postupanje prema prijevozu bolesnika koji je izvršen taksijem i onog koji je izvršen iznajmljenim vozilom s vozačem

      Izreka

               1.

               Članak 12. stavak 3. točku (a), treći podstavak Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2001/4/EZ od 19. siječnja 2001. zajedno s njezinim Prilogom H kategorijom 5. i člankom 98. stavcima 1. i 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost zajedno s njezinim Prilogom III. točkom 5. s obzirom na načelo porezne neutralnosti treba tumačiti tako da im nije protivno da te dvije vrste usluga gradskog prijevoza putnika i njihove prtljage, i to s jedne strane prijevoz taksijem i s druge strane prijevoz vozilom koje se iznajmljuje s vozačem, podliježu različitim stopama PDV-a, jednoj sniženoj, drugoj standardnoj, ako, s jedne strane, zbog različitih zakonskih uvjeta kojima su podvrgnute te dvije vrste prijevoza djelatnost gradskog prijevoza putnika taksijem predstavlja konkretan i poseban vid kategorije usluga prijevoza putnika i njihove prtljage obuhvaćen navedenom kategorijom i točkom 5. navedenih priloga tim direktivama te ako, s druge strane, navedene razlike imaju odlučujući utjecaj na odluku prosječnog korisnika da izabere jednu ili drugu.

               2.

               Nasuprot tome, članak 12. stavak 3. točku (a) treći podstavak Šeste direktive 77/388, kako je izmijenjena Direktivom 2001/4, zajedno s njezinim Prilogom H kategorijom 5. i članak 98. stavke 1. i 2 Direktive 2006/112, zajedno s njezinim Prilogom III. točkom 5., s obzirom načelo porezne neutralnosti treba tumačiti tako da im je protivno da te dvije vrste usluga gradskog prijevoza putnika i njihove prtljage, i to s jedne strane prijevoz taksijem a s druge prijevoz iznajmljenim vozilom s vozačem, podliježu različitim stopama PDV-a kada na temelju posebnog ugovora koji se primjenjuje istovjetno na taksi poduzeća i poduzeća za iznajmljivanje vozila s vozačem koja su stranke toga sporazuma prijevoz putnika taksijem ne predstavlja konkretan i poseban vid prijevoza putnika i njihove prtljage i da se ta djelatnost ostvarena u okviru navedenog ugovora, s točke gledišta prosječnog korisnika, smatra sličnom djelatnosti gradskog prijevoza putnika vozilom koje se iznajmljuje s vozačem, a što treba provjeriti nacionalni sud.

      (1)  SL C 399, 22.12.2012.


title: Predmet T-222/14: Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Deluxe Laboratories protiv OHIM-a (deluxe) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice deluxe — Apsolutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje opisnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/40

         Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Deluxe Laboratories protiv OHIM-a (deluxe)
   (Predmet T-222/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice deluxe - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje opisnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 236/53)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Deluxe Laboratories, Inc. (Burbank, Kalifornija, Sjedinjene Države) (zastupnik: S. Serrat Viñas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. siječnja 2014. (predmet R 1250/2013-2), u vezi sa zahtjevom za registraciju figurativnog znaka deluxe kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 22. siječnja 2014. (predmet R 1250/2013-2).

               2.

               OHIM-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 175, 10.6.2014.


title: Predmet T-399/15: Presuda Općeg suda od 19. siječnja 2017. – Morgan & Morgan protiv EUIPO-a – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Morgan & Morgan — Raniji figurativni žig Europske unije MMG TRUST MIEMBRO DEL GRUPO MORGAN & MORGAN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/25

         Presuda Općeg suda od 19. siječnja 2017. – Morgan & Morgan protiv EUIPO-a – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
   (Predmet T-399/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Morgan & Morgan - Raniji figurativni žig Europske unije MMG TRUST MIEMBRO DEL GRUPO MORGAN & MORGAN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 063/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers (Conegliano, Italija) (zastupnici: F. Caricato i F. Gatti, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i C. Martini, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Grupo Morgan & Morgan (Panama, Panama)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. svibnja 2015. (predmet R 1657/2014-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Grupo Morgan & Morgan i Morgan & Morgan International Insurance Brokers.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers snosit će troškove.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.