title: Predmet T-97/14: Tužba podnesena 13. veljače 2014. – Harry's New York Bar protiv OHIM-a – Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/31

         Tužba podnesena 13. veljače 2014. – Harry's New York Bar protiv OHIM-a – Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)
   (Predmet T-97/14)
   2014/C 129/38
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Harry's New York Bar SA (Pariz, Francuska) (zastupnik: S. Arnaud, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Harrys Pubar AB (Göteborg, Švedska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 14. studenoga 2013. u spojenim predmetima R 1038/2012-1 i R 1045/2012-1,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „HARRY’S NEW YORK BAR” za proizvode i usluge u razredima 25, 30, 32 i 43 – Prijava žiga Zajednice br. 3 383 445

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: švedske registracije žiga br. 356 009, 320 026, 315 142, 55 6513-1066 za proizvode i usluge u razredima 25. i 42.

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor se djelomično usvaja

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se djelomično usvaja u predmetu R 1038/2012-1 a odbija se u predmetu R 1045/2012-1

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 4. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-430/12: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 11. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Bacău — Rumunjska) — Elena Luca protiv Casa de Asigurări de Sănătate Bacău (Članak 99. Poslovnika — Socijalna sigurnost — Slobodno pružanje usluga — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Članak 22. — Zdravstveno osiguranje — Bolnička njega koja se pruža u drugoj državi članici — Prethodno odobrenje — Iznos koji se naknađuje osiguranoj osobi)

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/3

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 11. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Bacău — Rumunjska) — Elena Luca protiv Casa de Asigurări de Sănătate Bacău
   (Predmet C-430/12) (1)

   (Članak 99. Poslovnika - Socijalna sigurnost - Slobodno pružanje usluga - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članak 22. - Zdravstveno osiguranje - Bolnička njega koja se pruža u drugoj državi članici - Prethodno odobrenje - Iznos koji se naknađuje osiguranoj osobi)
   2013/C 304/04
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Bacău

      Stranke u glavnom postupku

      Tužiteljica: Elena Luca

      Tuženik: Casa de Asigurări de Sănătate Bacău

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Curtea de Apel Bacau — Tumačenje čl. 56. UFEU-a i čl. 22. Uredbe (EEZ) br. 1408/71 Vijeća od 14. srpnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice (SL L 149, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.) s izmjenama — Nacionalni propis koji zahtijeva prethodno odobrenje za punu naknadu troškova koji su nastali na ime bolničke njege u inozemstvu — Određivanje iznosa naknade troškova za usluge pružene u drugoj državi članici bez prethodnog odobrenja, prema kriterijima države sustava osiguranja

      Izreka

   Članak 49. UEZ-a i članak 22. Uredbe (EEZ) br. 1408/71 Vijeća od 14. srpnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i pročišćena Uredbom (EZ) br. 118/97 Vijeća, od 2. prosinca 1996., koja je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 592/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008., nisu, načelno, u suprotnosti s propisom države članice koji punu naknadu troškova za bolničku njegu pruženu u drugoj državi uvjetuje pribavljanjem prethodnog odobrenja. Međutim, ti isti članci u suprotnosti su s takvim propisom koji se tumači u smislu da u svakom slučaju isključuje punu naknadu troškova od nadležnog tijela za njegu pruženu bez prethodnog odobrenja.
   Kada nadležno tijelo samo zbog nepostojanja prethodnog odobrenja odbije isplatiti naknadu za bolničku njegu pruženu u drugoj državi članici koju je platila osigurana osoba, a to odbijanje, uzimajući u obzir posebne okolnosti, nije utemeljeno, osigurana osoba ima pravo na naknadu za tu njegu od nadležnog tijela u iznosu određenom zakonodavstvom te države članice. Ako bi taj iznos bio niži od onog koji bi proizašao primjenom važećeg zakonodavstva države članice prebivališta da je bolnička njega pružena u toj državi, nadležno tijelo mora isplatiti dopunsku naknadu koja odgovara razlici između ta dva iznosa, u granicama troškova koji su stvarno snošeni.
   Kada je odbijanje isplate naknade utemeljeno, osigurana osoba može, na temelju članka 49. UEZ-a, zahtijevati naknadu za bolničku njegu u granicama pokrića koje pruža sustav zdravstvenog osiguranja u kojem je osigurana.

      (1)  SL C 399, 22.12.2012.


title: Predmet T-479/16: Presuda Općeg suda od 28. lipnja 2017. – Colgate-Palmolive protiv EUIPO-a (AROMASENSATIONS) („Žig Europske unije — Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije AROMASENSATIONS — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/44

         Presuda Općeg suda od 28. lipnja 2017. – Colgate-Palmolive protiv EUIPO-a (AROMASENSATIONS)
   (Predmet T-479/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije AROMASENSATIONS - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 277/65)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Zintler i A. Stolz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i M. Simandlova, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. lipnja 2016. (predmet R 2482/2015-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka AROMASENSATIONS kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Colgate-Palmolive Co. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 383, 17. 10. 2016.


               16.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 216/12

         Postupak koji je 17. prosinca 2015. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-34/15)
   (2016/C 216/09)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler, Øyvind Bø i Íris Ísberg, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 17. prosinca 2015. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da ustvrdi da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 1.a poglavlja XXIV. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva Komisije 2012/46/EU od 6. prosinca 2012. o izmjeni Direktive 97/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere protiv emisije plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora s unutarnjim izgaranjem koji se ugrađuju u izvancestovne pokretne strojeve), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma, jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku ili, u svakom slučaju nije o tome obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e;

               2.

               da Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 13. srpnja 2015. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 13. svibnja 2015. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu Komisije 2012/46/EU od 6. prosinca 2012. o izmjeni Direktive 97/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere protiv emisije plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora s unutarnjim izgaranjem koji se ugrađuju u izvancestovne pokretne strojeve, u skladu s točkom 1.a poglavlja XXIV. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, kako je prilagođena Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog stoga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet T-681/13: Rješenje Općeg suda od 26. veljače 2016. – Colomer Italy protiv OHIM-a – Farmaca International (INTERCOSMO ESTRO) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka”)

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/28

         Rješenje Općeg suda od 26. veljače 2016. – Colomer Italy protiv OHIM-a – Farmaca International (INTERCOSMO ESTRO)
   (Predmet T-681/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”))
   (2016/C 145/35)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Colomer Italy SpA (Sala Bolognese, Italija) (zastupnici: M. Ricolfi, F. Tarocco i C. Mezzetti, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Farmaca International SpA (Torino, Italija) (zastupnici: M. Caramelli i S. Fierro, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. listopada 2013. (predmet R 1186/2012-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Farmaca International SpA i Colomer Italy SpA.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Nalaže se Colomer Italy SpA i Farmaca International SpA snošenje vlastitih troškova, kao i svakome polovice troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 78, 15. 3. 2014.


title: Predmet T-781/14: Tužba podnesena 20. studenoga 2014. – TVR Automotive protiv OHIM-a – Cardoni (TVR ENGINEERING)

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/42

         Tužba podnesena 20. studenoga 2014. – TVR Automotive protiv OHIM-a – Cardoni (TVR ENGINEERING)
   (Predmet T-781/14)
   (2015/C 026/54)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Fabio Cardoni (Milano, Italija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Prijavitelj spornog žiga: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: prijava za registraciju br. 11 132 602

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. rujna 2014. u predmetu R 2532/2013-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u i F. Cardoniju, ako intervenira u postupak, snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-152/15: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 10. ožujka 2016. – Kozak protiv Komisije (Javna služba — Otvoreni natječaj EPSO/AD/293/14 — Odluka povjerenstva za odabir da kandidat nema pravo pristupiti testiranjima u centru za procjenu kandidata — Zahtjev za preispitivanje — Nova odluka povjerenstva za odabir kojom se potvrđuje njegova prvotna odluka — Dostava obrazloženog odgovora od strane EPSO-a — Isključivo potvrđujući akt — Rok za podnošenje tužbe — Očita nedopuštenost — Članak 81. Poslovnika)

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/37

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 10. ožujka 2016. – Kozak protiv Komisije
   (Predmet F-152/15)
   ((Javna služba - Otvoreni natječaj EPSO/AD/293/14 - Odluka povjerenstva za odabir da kandidat nema pravo pristupiti testiranjima u centru za procjenu kandidata - Zahtjev za preispitivanje - Nova odluka povjerenstva za odabir kojom se potvrđuje njegova prvotna odluka - Dostava obrazloženog odgovora od strane EPSO-a - Isključivo potvrđujući akt - Rok za podnošenje tužbe - Očita nedopuštenost - Članak 81. Poslovnika))
   (2016/C 145/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Małgorzata Kozak (Varšava, Poljska) (zastupnica: J. Łojkowska-Paprocka, odvjetnica)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke EPSO-a da kandidat nema pravo pristupiti testiranjima u okviru natječaja EPSO/AD/293/14.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               M. Kozak snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-603/14 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 10. prosinca 2015. – El Corte Inglés, SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga The English Cut — Prigovor nositelja verbalnih i figurativnih nacionalnih žigova i žigova Zajednice koji sadrže verbalne elemente, El Corte Inglés’ — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 5. — Vjerojatnost da predmetna javnost utvrdi bliskost sa žigom koji uživa ugled — Zahtijevani stupanj sličnosti)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/6

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 10. prosinca 2015. – El Corte Inglés, SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-603/14 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga The English Cut - Prigovor nositelja verbalnih i figurativnih nacionalnih žigova i žigova Zajednice koji sadrže verbalne elemente, El Corte Inglés’ - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 5. - Vjerojatnost da predmetna javnost utvrdi bliskost sa žigom koji uživa ugled - Zahtijevani stupanj sličnosti))
   (2016/C 048/08)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: El Corte Inglés, SA (zastupnik: J. Rivas Zurdo, abogado)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 15. listopada 2014., El Corte Inglés/OHIM – English Cut (The English Cut) (T-515/12, EU:T:2014:882) u dijelu u kojem je njome odlučeno da iz toga što između suprotstavljenih znakova ne postoji stupanj sličnosti koji je dostatan za primjenu članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice proizlazi da ni pretpostavke za primjenu stavka 5. tog članka nisu ispunjene u tom slučaju.

               2.

               U preostalom dijelu žalba se odbija.

               3.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije.

               4.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.


title: Predmet C-429/11 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2013. — Gosselin Group NV protiv Europske komisije, Stichting Administratiekantoor Portielje (Žalba — Tržišno natjecanje — Karteli — Članci 81. UEZ-a i 53. Sporazuma o EGP-u — Tržište usluga međunarodnih selidaba u Belgiji — Neposredno i posredno utvrđivanje cijena, podjela tržišta i manipuliranje postupcima podnošenja ponuda — Kvalifikacija — Ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj — Obveza obrazlaganja — Smjernice o načelu utjecaja na trgovinu između država članica — Pravna vrijednost — Obveza definiranja mjerodavnog tržišta — Doseg — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) — Omjer vrijednosti prihoda od prodaje — Težina povrede — Olakotne okolnosti — Obveza obrazlaganja — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 25. — Zastara — Ponovljena povreda)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2013. — Gosselin Group NV protiv Europske komisije, Stichting Administratiekantoor Portielje
   (Predmet C-429/11 P) (1)

   (Žalba - Tržišno natjecanje - Karteli - Članci 81. UEZ-a i 53. Sporazuma o EGP-u - Tržište usluga međunarodnih selidaba u Belgiji - Neposredno i posredno utvrđivanje cijena, podjela tržišta i manipuliranje postupcima podnošenja ponuda - Kvalifikacija - Ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj - Obveza obrazlaganja - Smjernice o načelu utjecaja na trgovinu između država članica - Pravna vrijednost - Obveza definiranja mjerodavnog tržišta - Doseg - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) - Omjer vrijednosti prihoda od prodaje - Težina povrede - Olakotne okolnosti - Obveza obrazlaganja - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 25. - Zastara - Ponovljena povreda)
   2013/C 252/11
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Gosselin Group NV (zastupnici: F. Wijckmans, H. Burez, i S. De Keer, avocaten)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet, F. Ronkes Agerbeek, agenti), Stichting Administratiekantoor Portielje

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 16. lipnja 2011. Gosselin Group protiv Europske komisije (T-208/08) i Stichting Administratiekantoor Portielje (T-209/08), kojom je Opći sud, u predmetu T-208/08, poništio Odluku Komisije C(2008) 926 final od 11. ožujka 2008. o postupku primjene čl. 81. UEZ-a i čl. 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38.543 — usluge međunarodnih selidaba) u dijelu u kojem je utvrđeno sudjelovanje Gosselin Group NV u povredi čl. 81. st. 1. UEZ-a u razdoblju od 30. listopada 1993. do 14. studenoga 1996. te, u predmetu T-209/08, poništio Odluku C(2008) 926, kako je izmijenjena i dopunjena Odlukom C(2009) 5810, u dijelu koji se odnosi na Stichting Administratiekantoor Portielje

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Gosselin Group NV snošenje troškova.

      (1)  SL C 331, 12.11.2011.


title: Predmet C-100/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 4. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Italija) — Fastweb SpA protiv Azienda Sanitaria Locale di Alessandria (Javne nabave — Direktiva 89/665/EEZ — Pravna zaštitu na području javnih nabava — Tužba koju je protiv odluke o odabiru podnio ponuditelj čija ponuda nije odabrana — Tužba koja se temelji na razlogu neusklađenosti izabrane ponude s tehničkim specifikacijama nabave — Protutužba uspješnog ponuditelja koja se temelji na nepoštivanju određenih tehničkih specifikacija nabave u pogledu ponude ponuditelja koji je podnio tu tužbu — Ponude od kojih nijedna nije u skladu s tehničkim specifikacijama nabave — Nacionalna sudska praksa koja nalaže prethodno ispitivanje protutužbe i, ako je ona osnovana, proglašenje glavne tužbe nedopuštenom bez odlučivanja o meritumu — Usklađenost s pravom Unije)

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/3

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 4. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Italija) — Fastweb SpA protiv Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
   (Predmet C-100/12) (1)

   (Javne nabave - Direktiva 89/665/EEZ - Pravna zaštitu na području javnih nabava - Tužba koju je protiv odluke o odabiru podnio ponuditelj čija ponuda nije odabrana - Tužba koja se temelji na razlogu neusklađenosti izabrane ponude s tehničkim specifikacijama nabave - Protutužba uspješnog ponuditelja koja se temelji na nepoštivanju određenih tehničkih specifikacija nabave u pogledu ponude ponuditelja koji je podnio tu tužbu - Ponude od kojih nijedna nije u skladu s tehničkim specifikacijama nabave - Nacionalna sudska praksa koja nalaže prethodno ispitivanje protutužbe i, ako je ona osnovana, proglašenje glavne tužbe nedopuštenom bez odlučivanja o meritumu - Usklađenost s pravom Unije)
   2013/C 245/05
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Fastweb SpA

      Tuženik: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria

      uz sudjelovanje: Telecom Italia SpA, Path-Net SpA

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Tumačenje Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL L 395, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.), kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ (SL L 335, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom, poglavlje 6., svezak 9., str. 198.) — Načela jednakog postupanja, nediskriminacije i zaštite tržišnog natjecanja — Pravilo u nacionalnoj sudskoj praksi kojim se predviđa da nacionalni sud, kojem je podnesena tužba radi poništenja akta o odabiru i protutužba radi osporavanja sudjelovanja u javnoj nabavi ponuditelja koji nije odabran i glavnog tužitelja, može odlučivati o meritumu glavne tužbe samo ako protutužba nije osnovana — Ograničeni poziv na nadmetanje sa samo dva ponuditelja, koji nisu podnijeli dopuštene ponude

      Izreka

   Članak 1. stavak 3. Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. mora se tumačiti na način da ako, u okviru postupka pravne zaštite, uspješan ponuditelj kojemu je dodijeljen ugovor i koji je podnio protutužbu, istakne prigovor nedopuštenosti na temelju nedostatka aktivne legitimacije ponuditelja podnositelja tužbe iz razloga jer je javni naručitelj ponudu koju je potonji dao morao odbiti zbog neusklađenosti iste s tehničkim specifikacijama definiranima u dokumentaciji za nadmetanje, takva odredba zabranjuje da se navedena tužba nakon prethodnog ispitivanja tog prigovora nedopuštenosti proglasi nedopuštenom bez odlučivanja o usklađenosti sa spomenutim tehničkim specifikacijama kako ponude uspješnog ponuditelja kojemu je dodijeljen ugovor, tako i ponude ponuditelja koji je podnio glavnu tužbu.

      (1)  SL C 151, 26.5.2012.


title: Predmet C-26/16: Presuda Suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda protiv Autoridade Tributária e Aduaneira (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 138. stavak 2. točka (a) — Uvjeti za izuzeće isporuke novog prijevoznog sredstva unutar Zajednice — Boravište kupca u državi članici odredišta — Privremena registracija u državi članici odredišta — Rizik od utaje poreza — Dobra vjera prodavatelja — Obveza prodavatelja da postupa s dužnom pažnjom)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/12

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 14. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-26/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 138. stavak 2. točka (a) - Uvjeti za izuzeće isporuke novog prijevoznog sredstva unutar Zajednice - Boravište kupca u državi članici odredišta - Privremena registracija u državi članici odredišta - Rizik od utaje poreza - Dobra vjera prodavatelja - Obveza prodavatelja da postupa s dužnom pažnjom))
   (2017/C 277/16)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis Lda

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Izreka

               1.

               Članku 138. stavku 2. točki (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost protivi se to da se nacionalnim odredbama izuzeće isporuke novog prijevoznog sredstva unutar Zajednice uvjetuje time da kupac tog prijevoznog sredstva ima sjedište ili prebivalište u državi članici odredišta navedenog prijevoznog sredstva.

               2.

               Članak 138. stavak 2. točku (a) Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da se izuzeće isporuke novog prijevoznog sredstva ne može odbiti u državi članici isporuke samo zato što je to prijevozno sredstvo bilo samo privremeno registrirano u državi članici odredišta.

               3.

               Članku 138. stavku 2. točki (a) Direktive 2006/112 protivi se to da se od prodavatelja novog prijevoznog sredstva, koje je kupac prevezao u drugu državu članicu i u njoj ga privremeno registrirao, naknadno zahtijeva da plati PDV ako nije utvrđeno da je privremena registracija prestala važiti te da je navedeni porez plaćen ili da će biti plaćen u državi članici odredišta.

               4.

               Članku 138. stavku 2. točki (a) Direktive 2006/112 kao i načelima pravne sigurnosti, proporcionalnosti i zaštite legitimnih očekivanja protivi se to da se od prodavatelja novog prijevoznog sredstva, koje je kupac prevezao u drugu državu članicu i u njoj ga privremeno registrirao, naknadno zahtijeva da plati PDV u slučaju utaje poreza koju je počinio kupac, osim ako se, s obzirom na objektivne dokaze, utvrdi da je navedeni prodavatelj znao ili morao znati da je transakcija bila dio kupčeve utaje poreza i da nije poduzeo sve razumne mjere koje je mogao poduzeti kako bi izbjegao svoje sudjelovanje u toj utaji. Na sudu koji je uputio zahtjev je da provjeri je li o tome riječ na temelju opće procjene svih elemenata i činjeničnih okolnosti glavnog predmeta.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet C-420/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2013. uputio Bundespatentgericht (Njemačka) — Netto Marken Discount AG & Co. KG protiv Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2013. uputio Bundespatentgericht (Njemačka) — Netto Marken Discount AG & Co. KG protiv Deutsches Patent- und Markenamt
   (Predmet C-420/13)
   2013/C 313/14
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundespatentgericht

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Netto Marken Discount AG & Co. KG

      Tuženik: Deutsches Patent- und Markenamt

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. Direktive (1) tumačiti tako da pojam usluge u smislu te odredbe obuhvaća i trgovinu uslugama na malo?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
               treba li članak 2. Direktive tumačiti tako da usluge koje nudi trgovac na malo moraju biti sadržajno konkretizirane kao i proizvodi koje on prodaje?

                           (a)

                           Je li za konkretiziranje usluga dovoljno ako se navede:

                                       (aa)

                                       samo područje usluga općenito ili širi pojmovi,

                                       (bb)

                                       samo razred(i) ili

                                       (cc)

                                       svaka konkretna pojedinačna usluga?

                           (b)

                           Uzimaju li se ti podaci u obzir za utvrđivanje datuma prijave za registraciju ili je pri navođenju širih pojmova ili razreda moguća zamjena ili dopuna?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
               treba li članak 2. Direktive tumačiti tako da se opseg zaštite žiga za usluge u trgovini na malo u pogledu usluga proteže i na usluge koje pruža sâm trgovac na malo?

      (1)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL L 299, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.).


title: Predmet T-597/13: Tužba podnesena 18. studenoga 2013. — Calida protiv OHIM-a — Quanzhou Green Garments (dadida)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/30

         Tužba podnesena 18. studenoga 2013. — Calida protiv OHIM-a — Quanzhou Green Garments (dadida)
   (Predmet T-597/13)
   2014/C 24/54
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Calida Holding AG (Sursee, Švicarska) (zastupnici: R. Kaase i H. Dirksmeier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Quanzhou Green Garments Co. Ltd (Quanzhou, Kina)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 16. rujna 2013. donesenu u predmetu R 1190/2012-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: međunarodna registracija s učinkom u Europskoj uniji br. 979 903 figurativnog žiga koji sadrži verbalni element „dadida” za proizvode iz razreda 25

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: relativni razlozi ništavosti sukladno članku 53. stavku 1. točki (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009

      Odluka odjela za poništaje: odbacivanje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-704/16: Tužba podnesena 26. rujna 2016. – Murka protiv EUIPO-a (SCATTER SLOTS)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/28

      Tužba podnesena 26. rujna 2016. – Murka protiv EUIPO-a (SCATTER SLOTS)
      (Predmet T-704/16)
      (2016/C 454/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Murka Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski Otoci) (zastupnik: S. Santos Rodriguez, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „SCATTER SLOTS” – prijava za registraciju br. 14 590 889

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. lipnja 2016. u predmetu R 471/2016-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove postupka pred EUIPO-om.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 3. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-460/14: Presuda Suda (deseto vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Johannes Evert Antonius Massar protiv DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Osiguranje troškova pravne zaštite — Direktiva 87/344/EEZ — Članak 4. stavak 1. — Slobodan izbor odvjetnika od strane ugovaratelja osiguranja — Sudski ili upravni postupak — Pojam — Odobrenje javnog tijela poslodavcu da raskine ugovor o radu)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/13

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Johannes Evert Antonius Massar protiv DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
      (Predmet C-460/14) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Osiguranje troškova pravne zaštite - Direktiva 87/344/EEZ - Članak 4. stavak 1. - Slobodan izbor odvjetnika od strane ugovaratelja osiguranja - Sudski ili upravni postupak - Pojam - Odobrenje javnog tijela poslodavcu da raskine ugovor o radu))
      (2016/C 211/14)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Johannes Evert Antonius Massar

         Tuženik: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

         Izreka

      Članak 4. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 87/344/EEZ od 22. lipnja 1987. o usklađivanju zakona i drugih propisa o osiguranju troškova pravne zaštite valja tumačiti na način da pojam „[upravni] postupak” iz te odredbe obuhvaća postupak na kraju kojeg javno tijelo ovlašćuje poslodavca da otpusti radnika, osiguranika ugovora o osiguranju troškova pravne zaštite.

         (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet T-300/12: Presuda Općeg suda od 8. listopada 2014. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava žiga Zajednice FAIRGLOBE — Raniji verbalni nacionalni žig GLOBO — Relativni razlozi za odbijanje — Izostanak stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravilo 22. stavci 3. i 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95” )

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/34

         Presuda Općeg suda od 8. listopada 2014. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
   (Predmet T-300/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava žiga Zajednice FAIRGLOBE - Raniji verbalni nacionalni žig GLOBO - Relativni razlozi za odbijanje - Izostanak stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravilo 22. stavci 3. i 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95”))
   2014/C 409/48
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Wolter i A. Berger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugal)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. travnja 2012. (predmet R 1981/2010-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između A Colmeia do Minho Lda i Lidl Stiftung & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 2. travnja 2012. (predmet R 1981/2010-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između A Colmeia do Minho Lda i Lidl Stiftung & Co. KG u dijelu u kojem je u njoj utvrđeno da je stvarna uporaba ranijeg žiga dovoljno pravno dokazana.

               2.

               OHIM snosit će vlastite troškove kao i troškove Lidl Stiftung & Co.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet C-296/14 P: Žalba koju je 13. lipnja 2014. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 9. travnja 2014. u predmetu T-150/12, Grčka protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/22

         Žalba koju je 13. lipnja 2014. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 9. travnja 2014. u predmetu T-150/12, Grčka protiv Komisije
   (Predmet C-296/14 P)
   2014/C 253/29
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias i A. Vasilopoulou)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

               —

               prihvatiti žalbu, u cijelosti ukinuti pobijanu presudu Općeg suda Europske unije iz posebno navedenih razloga, prihvatiti tužbu Helenske Republike, poništiti osporenu odluku Europske komisije i naložiti Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U okviru istaknutog žalbenog razloga, Helenska Republika navodi da je povrijeđeno pravo Europske unije jer je Opći sud pogrešno protumačio i primijenio članak 107. stavak 1. i stavak 3. točku (b) UFEU-a u pogledu postojanja izvanrednih okolnosti u kojima se nalazilo grčko gospodarstvo u vrijeme događaja.
   Naime, u okviru prvog dijela navedenog žalbenog razloga ističe se da je Opći sud zbog pogrešnog tumačenja i primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a ocijenio da su mjere u pitanju predstavljale selektivnu gospodarsku prednost za korisnike, koja može narušiti tržišno natjecanje i utjecati na trgovinu između država članica s obzirom na izvanredne okolnosti u kojima se nalazilo grčko gospodarstvo u vrijeme događaja, dok se u okviru drugog dijela žalbenog razloga ističe da je Opći sud pogrešno protumačio i primijenio članak 107. stavak 3. točku (b) UFEU-a jer je ograničio polje primjene te odredbe na uvjete iz komunikacije o Okviru Zajednice za državne potpore unatoč izvanrednim okolnostima u kojima se u to vrijeme nalazilo grčko gospodarstvo.


title: Predmet T-19/16: Tužba podnesena 18. siječnja 2016. – Advanced Drainage Systems protiv OHIM-a (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/55

         Tužba podnesena 18. siječnja 2016. – Advanced Drainage Systems protiv OHIM-a (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)
   (Predmet T-19/16)
   (2016/C 098/70)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: C. Sleep, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS” – prijava za registraciju br. 13 405 188

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. studenoga 2015. u predmetu R 1501/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku i dopusti registraciju.

               —

               podredno, usvoji ovu tužbu, ukine odluku i vrati zahtjev Odjelu za ispitivanje;

               —

               naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-456/16: Tužba podnesena 16. kolovoza 2016. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – Hug (GULLON DARVIDA)

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/18

         Tužba podnesena 16. kolovoza 2016. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Predmet T-456/16)
   (2016/C 383/25)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španjolska) (zastupnik: M. Escudero Pérez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hug AG (Malters, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „GULLON DARVIDA” – prijava za registraciju br. 11 705 738

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. lipnja 2016. u predmetu R 773/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj stranci, ako intervenira u postupak, snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-254/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. svibnja 2016. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Glencore Grain Hungary Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. svibnja 2016. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Glencore Grain Hungary Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Predmet C-254/16)
   (2016/C 296/24)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Glencore Grain Hungary Kft.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 183. Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis prema kojem se rok za povrat viška PDV-a produljuje do dana dostave rješenja o poreznom nadzoru ako se u sklopu postupka poreznog nadzora započetog u roku od 30 dana od dana podnošenja zahtjeva za povrat poreznom obvezniku izrekne novčana kazna zbog povrede obveze?

               2.

               Protivi li se članku 183. Direktive o PDV-u, uzimajući u obzir načela porezne neutralnosti i proporcionalnosti, nacionalni propis koji u slučaju kašnjenja s nalogom za plaćanje isključuje plaćanje zateznih kamata ako je porezna uprava u sklopu nadzora u vezi s nalogom za plaćanje kaznila poreznog obveznika zbog povrede obveze suradnje, iako se postupak nadzora koji je trajao nekoliko godina odužio zbog razloga koji se ne mogu ponajprije pripisati poreznom obvezniku?

               3.

               Treba li članak 183. Direktive 2006/112/EZ i načelo djelotvornosti tumačiti na način da je potraživanje kamata na obustavljene poreze koji protivno pravu Unije nisu vraćeni subjektivno pravo koje se izravno izvodi iz samog prava Unije pa je za isticanje takvog potraživanja kamata pred sudovima i drugim tijelima država članica dovoljno dokazati da je povrijeđeno pravo Unije i da porez nije vraćen?

               4.

               Ako sud pred kojim se vodi glavni postupak, uzimajući u obzir odgovore na navedena pitanja, utvrdi da se nacionalni propis protivi članku 183. Direktive o PDV-u, bi li navedeni sud djelovao u skladu s pravom Unije ako bi smatrao da se uskraćivanje zateznih kamata određeno u odlukama tijela države članice protivi članku 183. Direktive o PDV-u?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-738/16: Tužba podnesena 25. listopada 2016. – La Quadrature du Net i dr. protiv Komisije

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/39

         Tužba podnesena 25. listopada 2016. – La Quadrature du Net i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-738/16)
   (2017/C 006/49)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: La Quadrature du Net (Paris, Francuska), French Data Network (Amiens), Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (zastupnik: H. Roy, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi da se Provedbena odluka Komisije (EU) 2016/1250 оd 12. srpnja 2016. protivi člancima 7., 8. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

               —

               poništi tu odluku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), zbog toga što je prikupljanje na koje propisi Sjedinjenih Američkih Država ovlašćuju općenito. Provedbena odluka Komisije (EU) 2016/1250 оd 12. srpnja 2016. o primjerenosti zaštite u okviru europsko-američkog sustava zaštite privatnosti u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) čini takvu povredu time što se u njoj ne donosi zaključak da propisi Sjedinjenih Američkih Država osobito nanose štetu bitnom sadržaju temeljnog prava na poštovanje privatnog života zajamčenog člankom 7. Povelje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Povelje, zato što je u pobijanoj odluci pogrešno zaključeno da europsko-američki sustav zaštite podataka osigurava razinu zaštite temeljnih prava u biti istovjetnu onoj kakva se jamči u okviru Unije unatoč tomu što ne postoji ograničenje da se prikupljanje svodi na najmanju moguću razinu nužnu za uporabu na koju ovlašćuju propisi Sjedinjenih Američkih Država.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Povelje, s obzirom na to da pobijanom odlukom nije uzeto u obzir nepostojanje učinkovite pravne zaštite lijeka predviđene propisima Sjedinjenih Američkih Država i zato što unatoč tom nedostatku zaključuje da postoji gore navedena istovjetna zaštita.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Povelje, jer se pobijanom odlukom očito pogrešno smatra da europsko-američki sustav zaštite podataka osigurava zaštitu istovjetnu onoj kakva se jamči u okviru Unije unatoč tomu što u propisima Sjedinjenih Američkih Država nije predviđen neovisni nadzor.


title: Predmet T-305/16: Tužba podnesena 14. lipnja 2016. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/26

         Tužba podnesena 14. lipnja 2016. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Predmet T-305/16)
   (2016/C 287/32)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Kefferpütz i A. Berger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Primark Holdings (Dublin, Irska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „LOVE TO LOUNGE” – žig EU-a br. 8 500 548

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. ožujka 2016. u predmetu R 489/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i proglasi žig EU-a br. 8 500 548 ništavim;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka;

               —

               naloži intervenijentu snošenje troškova postupka pred EUIPO-om.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članaka 75. i 76. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-342/14 P: Rješenje Općeg suda 12. prosinca 2014. – CR protiv Parlamenta i Vijeća ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Primici od rada — Obiteljske naknade — Naknada za uzdržavano dijete — Povrat preplaćenih iznosa — Prigovor nezakonitosti članka 85. stavka 2. Pravilnika — Pravna sigurnost — Proporcionalnost — Obveza obrazlaganja — Očito neosnovana žalba” )

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/21

         Rješenje Općeg suda 12. prosinca 2014. – CR protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-342/14 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Obiteljske naknade - Naknada za uzdržavano dijete - Povrat preplaćenih iznosa - Prigovor nezakonitosti članka 85. stavka 2. Pravilnika - Pravna sigurnost - Proporcionalnost - Obveza obrazlaganja - Očito neosnovana žalba”))
   (2015/C 056/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: CR (Malling, Francuska) (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Europski parlament (zastupnici: V. Montebello-Demogeot i E. Taneva, agenti); Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, zatim M. Bauer i E. Rebasti, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 12. ožujka 2014., CR protiv Parlamenta (F-128/12, EU:F:2014:38), kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se CR-u snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europskog parlamenta u okviru ovog postupka.

               3.

               Nalaže se Vijeću Europske unije snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 212, 7.7.2014.


title: Predmet C-251/17: Tužba podnesena 12. svibnja 2017. – Europska komisija protiv Talijanske Republike

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/16

         Tužba podnesena 12. svibnja 2017. – Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-251/17)
   (2017/C 221/20)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve i L. Cimaglia, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika

      Tužbeni zahtjevi

   Komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               proglasi da Talijanska Republika, time što nije poduzela sve mjere potrebne za izvršenje presude koju je Sud objavio 19. srpnja 2012. u predmetu C-565/10 Komisija/Italija, nije ispunila svoje obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a;

               —

               naloži Talijanskoj Republici da plati novčanu kaznu u iznosu od 346 922,40 eura, eventualno umanjenu za iznos koji bi proizašao iz predložene formule postupnog smanjivanja, za svaki dan zakašnjenja u izvršenju presude objavljene u predmetu C-565/10, počevši od datuma objave presude u ovom postupku do datuma izvršenja presude objavljene u predmetu C-565/10;

               —

               naloži Talijanskoj Republici da plati dnevni paušalni iznos od 39 113,80 eura, s ukupnim minimalnim iznosom od 62 699 421,40 eura, počevši od datuma objave presude u predmetu C-565/10 do datuma objave presude u ovom postupku ili do datuma izvršenja presude objavljene u predmetu C-565/10;

               —

               naloži Talijanskoj Republici snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Svojom tužbom Komisija ističe da nije izvršena presuda koju je Sud objavio 19. srpnja 2012. u odnosu na 80 talijanskih aglomeracija koje su bile među onima koje su bile predmet te presude.
   U tom pogledu, Talijanska Republika priznaje da nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 3. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (1) u odnosu na 35 aglomeracija. Priznaje također da nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. i 10. te direktive u odnosu na 70 aglomeracija.
   Iz toga Komisija zaključuje da Talijanska Republika nije poduzela sve mjere koje su potrebne za izvršenje presude od 19. srpnja 2012.

      (1)  SL 1991., L 135, str. 40. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.)


title: Predmet C-42/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. siječnja 2017. uputio Corte costituzionale (Italija) – M.A.S., M.B.

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. siječnja 2017. uputio Corte costituzionale (Italija) – M.A.S., M.B.
   (Predmet C-42/17)
   (2017/C 195/14)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte costituzionale

      Stranke glavnog postupka

   M.A.S., M.B.

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 325. stavke 1. i 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da kaznene sudove obvezuje da ne primjene nacionalni propis o zastari koji u velikom broju slučajeva onemogućuje progon ozbiljnih prijevara na štetu financijskih interesa Unije, odnosno koji predviđa kraće zastarne rokove za prijevare kojima se nanosi šteta financijskim interesima Unije u odnosu na zastarne rokove za prijevare kojima se nanosi šteta financijskim interesima države, unatoč tome što za takvu neprimjenu ne postoji dovoljno određena pravna osnova?

               2.

               Treba li članak 325. stavke 1. i 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da kaznene sudove obvezuje da ne primjene nacionalni propis o zastari koji u velikom broju slučajeva onemogućuje progon ozbiljnih prijevara na štetu financijskih interesa Unije, odnosno koji predviđa kraće zastarne rokove za prijevare kojima se nanosi šteta financijskim interesima Unije u odnosu na zastarne rokove za prijevare kojima se nanosi šteta financijskim interesima države, unatoč tome što je u pravnom sustavu države članice zastara dio materijalnog kaznenog prava te se na nju primjenjuje načelo zakonitosti?

               3.

               Treba li presudu Suda Europske unije (veliko vijeće) od 8. rujna 2015. u predmetu C-105/14, Taricco, tumačiti na način da kaznene sudove obvezuje da ne primjene nacionalni propis o zastari koji u velikom broju slučajeva onemogućuje progon ozbiljnih prijevara na štetu financijskih interesa Europske unije, odnosno koji predviđa kraće zastarne rokove za prijevare kojima se nanosi šteta financijskim interesima Europske unije u odnosu na zastarne rokove za prijevare kojima se nanosi šteta financijskim interesima države, unatoč tome što je takva neprimjena u suprotnosti s najvišim načelima ustavnog poretka države članice i s neotuđivim ljudskim pravima priznatim ustavom države članice?


title: Predmet T-436/15: Tužba podnesena 4. kolovoza 2015. – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi i Negro protiv Komisije

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/20

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2015. – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi i Negro protiv Komisije
   (Predmet T-436/15)
   (2015/C 328/21)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Italija); i Negro Daniele (Otranto) (zastupnici: V. Pellegrino i A. Micolani, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               prethodno, suspendira mjeru u granicama interesa tužitelja u smislu članka 278. UFEU-a;

               —

               utvrdi i proglasi nezakonitost Provedbene odluke Komisije br. 2015/789 i osobito članka 9. Priloga I., u dijelu u kojem vrstu Vitis uvrštavaju u one vrste koje su osjetljive na europske i izvaneuropske izolate Xylelle fastidiose te joj stoga zabranjuju kretanje „unutar Unije, unutar ili izvan demarkiranog područja” i da je slijedom toga poništi u granicama tužiteljevih interesa;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka;

               —

               naloži tuženiku svaku drugu mjeru koju smatra prikladnom, uključujući dopune istrage, i putem Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA).

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojim zahtjevima, tužitelji ističu povredu načela proporcionalnosti i članka 5. UEU-a te članka 296. UFEU-a, bitnu povredu postupka u obliku nedostatnosti i/ili pogreške u obrazloženju, kao i zloporabu ovlasti zbog pogrešnih činjeničnih i pravnih pretpostavki; pogrešku u istrazi i bitnu kontradiktornost.
   Tužitelji navode da se tužba temelji na studijima koje su proveli istraživači CNR-a iz Baria, koje na temelju opažanja, analiza i eksperimenata, na terenu i u laboratoriju, pokazuju da:

               —

               je bakterija izolat u Salentu različita po podvrstama i soju od one za koju je općepoznato da uzrokuje fitopatologiju vinove loze u izvaneuropskim područjima;

               —

               od 2013. do danas sorte vinove loze koje se uzgajaju u pokrajini Lecce nisu pokazale nikakav znak ni Pierceove bolesti, ni drugih patoloških isušivanja;

               —

               u istom razdoblju na istoj sorti vinove loze nije pronađen nikakav znak bakterije, čak ni u područjima u blizini i izravnom doticaju s zaraženim maslinama;

               —

               eksperimenti koji su u laboratoriju provedeni na vinovoj lozi (putem inokuluma i/ili kontakta s vektorom) bili su svi negativni, bilo u odnosu na razvoj zaraze, bilo u odnosu na samo postojanje bakterije u asimptomatskim oblicima.

         Slijedom toga, tužitelji smatraju da je uvrštavanje vinove loze u navedene biljke nezakonito jer se ne uzimaju u obzir rezultati istrage iz kojih proizlazi da je vinova loza na određeni način otporna na bakteriju koja se proširila zaraženim područjem.
   Usto, mjera je kontradiktorna, s obzirom na to da, nakon prvog mišljenja EFSA-e 26/11/2013, u kojem je utvrđeno slabo poznavanje soja Xylelle fastidiose koji se pojavio u Salentu, Komisija u prijašnjim odlukama br. 87. i br. 497. iz 2014. vinovu lozu nije uključila u osjetljive biljke, dok ju je iznenađujuće nakon toga tamo uvrstila zabranjujući joj kretanje neovisno o tome što su naknadno pribavljene temeljitije studije iste EFSA-e i talijanskih tijela koje su pokazale otpornost iste bakteriji izolatu u Salentu.


title: Predmet C-141/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 14. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Republike Bugarske (Povreda obveze države članice — Direktiva 2009/147/EZ — Očuvanje divljih ptica — Posebna zaštićena područja Kaliakra i Belite skali — Direktiva 92/43/EEZ — Zaštita prirodnih staništa i vrsta koje žive u prirodi — Područje od značaja za Zajednicu Kompleks Kaliakra — Direktiva 2011/92/EU — Procjena učinaka određenih projekata na okoliš — Primjenjivost rationae temporis sustava zaštite — Pogoršavanje stanja prirodnih staništa vrsta i njihovo uznemiravanje — Snaga vjetra — Turizam)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/4

         Presuda Suda (treće vijeće) od 14. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Republike Bugarske
   (Predmet C-141/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 2009/147/EZ - Očuvanje divljih ptica - Posebna zaštićena područja Kaliakra i Belite skali - Direktiva 92/43/EEZ - Zaštita prirodnih staništa i vrsta koje žive u prirodi - Područje od značaja za Zajednicu Kompleks Kaliakra - Direktiva 2011/92/EU - Procjena učinaka određenih projekata na okoliš - Primjenjivost rationae temporis sustava zaštite - Pogoršavanje stanja prirodnih staništa vrsta i njihovo uznemiravanje - Snaga vjetra - Turizam))
   (2016/C 098/04)
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. White, C. Hermes i P. Mihaylova, agenti)

      Tuženik: Republika Bugarska (zastupnici: E. Petranova i D. Drambozova, agenti)

      Izreka

               1.

               Republika Bugarska, time što je:

                           —

                           propustila uključiti cjelokupan teritorij područja važnih za očuvanje ptica u posebno zaštićeno područje koje obuhvaća regiju Kaliakra i time klasificirati kao posebna zaštićena područja ona područja koja su s obzirom na svoj broj i veličinu najprimjerenija za očuvanje, s jedne strane, bioloških vrsta navedenih u Prilogu I. Direktivi 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica i, s druge strane, migracijskih vrsta koje nisu navedene u tom prilogu, ali se redovito pojavljuju na morskom i kopnenom zemljopisnom području na kojem se ta direktiva primjenjuje, povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 4. stavaka 1. i 2. spomenute direktive;

                           —

                           odobrila provedbu projekata „AES Geo Energy”, „Disib” i „Longman Investment” na teritoriju područja važnog za očuvanje ptica koji obuhvaća regiju Kaliakra koji nije klasificiran kao posebno zaštićeno područje iako je to trebao biti, povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 4. Direktive 2009/147;

                           —

                           odobrila provedbu projekata „Kaliakra Wind Power”, „EVN Enertrag Kavarna”, „Vertikal – Petkov & Cie” i „Thracian Cliffs Golf & Spa Resort” na teritoriju posebnih zaštićenih područja koja obuhvaćaju regije Kaliakra i Belite skali, povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 6. stavka 2. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje flore i faune;

                           —

                           s jedne strane, propustila pravilno procijeniti kumulativne učinke projekata „Windtech”, „Brestiom”, „Eco Energy” i „Longman Investment” na teritoriju područja važnog za očuvanje ptica koje obuhvaća regiju Kaliakra, koji nije klasificiran kao PZP iako je to trebao biti i, s druge strane, unatoč tomu odobrila provedbu projekta „Longman Investment”, povrijedila je obveze koje ima, s jedne strane, na temelju članka 4. stavaka 2. i 3. Direktive 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš i točke 1. (b) Priloga III. toj direktivi te, s druge strane, na temelju njezina članka 2. stavka 1.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Republici Bugarskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 159, 26. 5. 2014.


title: Predmet C-58/16: Tužba podnesena 1. veljače 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/13

         Tužba podnesena 1. veljače 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-58/16)
   (2016/C 118/16)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Mölls i L. Nicolae, agenti)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da Savezna Republika Njemačka nije ispunila svoje obveze iz članka 2. stavka 3. i članaka 6., 7. i 9. Direktive 2005/65/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o jačanju sigurnosne zaštite luka time što je propustila da osigura da se za sve luke u Sjevernoj Rajni i Vestfaliji definiraju granice luka, odobre procjene i planovi sigurnosne zaštite luke te odobri časnik za sigurnosnu zaštitu luke.

               —

               naloži Saveznoj Republici Njemačkoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U skladu s člankom 6. Direktive 2005/65/EZ države članice moraju osigurati da se za sve luke obuhvaćene ovom Direktivom sastavi procjena sigurnosne zaštite luke i da ih odobri dotična država članica. Te procjene sigurnosne zaštite u skladu s Prilogom I. Direktivi moraju uključivati utvrđenje svih područja koja su relevantna za sigurnosnu zaštitu luke, među ostalim granice luke.
   U skladu s člankom 2. stavkom 3. države članice za svaku luku definiraju granice luke uzimajući u obzir informacije koje proizlaze iz procjene sigurnosne zaštite luke. Stavak 4. uređuje slučaj u kojem granice lučkog pristaništa u smislu Uredbe (EZ) br. 725/2004 (2) stvarno obuhvaćaju cijelu luku.
   Inspekcija provedena 2013. pokazala je da nisu izvršene procjene sigurnosne zaštite za barem 11 luka u Sjevernoj Rajni i Vestfaliji obuhvaćenih Direktivom 2005/65/EZ. Iz daljnje korespondencije proizlazi da se ta situacija dosad nije promijenila.
   Barem u istom opsegu ne postoje ni definicije granice luka jer se one zauzvrat temelje na procjeni sigurnosne zaštite, kao što je prethodno navedeno.
   Stoga je jasno da Njemačka nije pravilno primijenila članak 2. stavak 3. i članak 6. Direktive 2005/65/EZ.
   U skladu s člankom 7. Direktive 2005/65/EG države članice moraju osigurati da se za svaku luku obuhvaćenu direktivom sastavi plan sigurnosne zaštite i da ih dotična država članica odobri.
   Njemačka tijela su u svojem dopisu od 21. kolovoza 2013. priznala da ne postoje planovi sigurnosne zaštite za 11 luka u Sjevernoj Rajni i Vestfaliji obuhvaćenih direktivom. Iz daljnje korespondencije proizlazi da se ta situacija dosad nije promijenila.
   Stoga je jasno da Njemačka nije pravilno primijenila članak 7. Direktive 2005/65/EZ.
   U skladu s člankom 9. Direktive 2005/65/EZ, za svaku luku obuhvaćenu tom direktivom treba odobriti časnika za sigurnosnu zaštitu luke.
   Njemačka tijela su u svojem dopisu od 21. kolovoza 2013. priznala da za nekoliko luka u Sjevernoj Rajni i Vestfaliji obuhvaćenih direktivom nisu odobreni takvi časnici. Iz daljnje korespondencije proizlazi da se ta situacija dosad nije promijenila.
   Stoga je jasno da Njemačka nije pravilno primijenila članak 9. Direktive 2005/65/EZ.

      (1)  SL L 310, str. 28. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 72.)

      (2)  SL L 129, str. 6. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 3., str. 120.)


title: Predmet C-363/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 28. lipnja 2013. — Leonardo Zappalà protiv Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 28. lipnja 2013. — Leonardo Zappalà protiv Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Predmet C-363/13)
   2013/C 260/53

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-655/15 P: Žalba koju je 7. prosinca 2015. podnio Panrico, S.A. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 7. listopada 2015. u predmetu T-534/13, Panrico protiv EUIPO-a

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/3

         Žalba koju je 7. prosinca 2015. podnio Panrico, S.A. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 7. listopada 2015. u predmetu T-534/13, Panrico protiv EUIPO-a
   (Predmet C-655/15 P)
   (2016/C 118/04)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Panrico, S.A. (zastupnik: D. Pellisé Urquiza, abogado)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo i HDN Development Corp.

      Zahtjevi

               —

               ukinuti u cijelosti presudu Općeg suda (četvrto vijeće) od 7. listopada 2015. u predmetu T-534/14,

               —

               prihvatiti zahtjev iznesen pred Općim sudom da se opozove ili poništi odluka četvrtog žalbenog vijeća Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 25. srpnja 2013. u predmetu R623/2011-4,

               —

               naložiti drugoj stranci u postupku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu žalbi žalitelj navodi sljedeće razloge koji se temelje na povredi članka 8. stavka 1. točki (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 40/94 o žigu Zajednice, kao i sudske prakse Zajednice kojom se primjenjuju navedene odredbe.

      Prvi žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava koju je počinio Opći sud kada je utvrdio da je prevladavajući element znakova u sukobu te kada je usporedio navedene različite znakove ne uzimajući prethodno u obzir kontekst relevantnog tržišta i perspektivu relevantne javnosti o većem ili manjem stupnju razlikovnosti različitih znakova i/ili elemenata koji čine navedene različite znakove.

   Radi pravilne analize sličnosti uspoređenih znakova, odnosno u skladu s logikom i pravom, neophodno je prethodno provesti navedenu analizu u kontekstu relevantnog tržišta kako bi se zauzelo gledište prosječnog korisnika na konkretnom relevantnom području. Prema navodima iz žalbe, pobijana presuda nije stavljena u kontekst i ne uzima u dužan obzir sljedeće elemente: (i) iznimno velik stupanj razlikovnosti elementa DONUT (ili DOUGHNUTS u fonetskoj inačici) na relevantnom području, te (ii) prevladavajuće obilježje koji će na relevantnom području prosječni korisnik neizbježno pripisati elementu DOUGHNUTS (ili DONUTS) kada se pojavi kao dio složenog žiga, kao što je to slučaj s žigom „Krispy Kreme DOUGHNUTS”.

      Drugi žalbeni razlog, koji je povezan s prethodnim, odnosi se na činjenicu da nije zapravo uzeta o obzir općepoznatost (pa čak i ugled) ranijih žigova PANRICO, S.A.

   U pobijanoj presudi ne uzima se u obzir cjelokupan značaj općepoznatosti i ugleda ranijih žigova prilikom ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu. Navedeno je osobito relevantno s obzirom na to da iz sudske prakse proizlazi da je vjerojatnost dovođenja u zabludu tim veća što se razlikovni karakter ranijeg žiga pokaže značajnijim, osobito što se tiče uglednih žigova.

      Treći žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava koju je počinio Opći sud kada u pobijanoj presudi nije primijenio kriterije iz sudske prakse koji se odnose na ocjenu vjerojatnosti dovođenja u zabludu, uključujući vjerojatnost dovođenja u vezu.

   Osobito:

               —

               Pogrešno ocijenjena sličnost znakova u sukobu s obzirom na to (i) da se elementu DOUGHNUTS nije pripisalo prevladavajuće obilježje u cjelini žiga „Krispy Kreme DOUGHNUTS”; i (ii) da je pogrešno ocijenjena sličnost između elementa „DOUGHNUTS” i ranijih žigova DONUT i/ili DONUTS.

               —

               Pogrešna ocjena nalikovanja ili sličnosti između proizvoda i usluga žigova u sukobu.

      Četvrti žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava koju je počinio Opći sud kada nije utvrdio postojanje korištenja razlikovnog karaktera ranijih žigova DONUT i DONUTS te očite štete koja im je nanesena.


title: Predmet C-88/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Belgija) – Philippe Gruslin protiv Beobank SA, prije Citibank Belgium SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda poslovnog nastana — Slobodno pružanje usluga — Subjekti za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) — Direktiva 85/611/EEZ — Članak 45. — Pojam 'isplata sudionicima' — Izdavanje potvrda o udjelima na ime imateljima udjela)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Belgija) – Philippe Gruslin protiv Beobank SA, prije Citibank Belgium SA
   (Predmet C-88/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno pružanje usluga - Subjekti za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) - Direktiva 85/611/EEZ - Članak 45. - Pojam 'isplata sudionicima' - Izdavanje potvrda o udjelima na ime imateljima udjela))
   2014/C 409/11
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Philippe Gruslin

      Tuženik: Beobank SA, prije Citibank Belgium SA

      Izreka

   Obvezu iz članka 45. Direktive 85/611/EEZ Vijeća od 20. prosinca 1985. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na određene subjekte za ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS), kako je izmijenjena Direktivom 95/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. lipnja 1995., u skladu s kojom subjekt za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire, koji stavlja na tržište svoje udjele na teritoriju države članice različite od one u kojoj se taj subjekt nalazi, mora osigurati isplate sudionicima u državi članici gdje su udjeli stavljeni na tržište, treba tumačiti na način da ne uključuje izdavanje imateljima udjela potvrda o udjelima koje su na njihovo ime upisani u registru nositelja udjela koji vodi izdavatelj.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet T-8/16: Tužba podnesena 5. siječnja 2016. – Toshiba Samsung Storage Technology i Toshiba Samsung Storage Technology Korea protiv Komisije

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/52

         Tužba podnesena 5. siječnja 2016. – Toshiba Samsung Storage Technology i Toshiba Samsung Storage Technology Korea protiv Komisije
   (Predmet T-8/16)
   (2016/C 098/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Tokyo, Japan), i Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Gyeonggi-do, Republika Koreja) (zastupnici: M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu i A. Scordamaglia-Tousis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi, u cijelosti ili djelomično, odluku Komisije od 21. listopada 2015. u predmetu AT.39639 – Optical Disk Drives o postupku na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u;

               —

               osim toga, ili podredno, značajno smanji iznos kazne nametnute tužitelju;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova; i

               —

               donese bilo koje drugo rješenje primjereno s obzirom na okolnosti slučaja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi bitnih postupovnih pretpostavki i prava na obranu tužitelja koja proizlazi iz nekoherentne pravne definicije postupanja, kontradiktornog ili u najmanju ruku nedovoljnog obrazloženja u vezi s pravnom definicijom navodne povrede, uskraćivanja pristupa oslobađajućim dokazima i oslanjanja na više pravnih činjenica i činjeničnih elemenata u pobijanoj odluci koji nisu navedeni u izjavi o prigovorima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču činjenica i prava u primjeni članka 101. UFEU-a u vezi s utvrđenjem učinka na trgovinu između država članica.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču činjenica i prava u određivanju zemljopisnog dosega povrede članka 101. UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču činjenica i prava u primjeni članka 101. UFEU-a u vezi s utvrđenjem jedinstvene povrede.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču činjenica i prava u odnosu na navodnu svijest tužitelja o cjelokupnoj jedinstvenoj povredi, a posebno o sudjelovanju ostalih adresata.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču činjenica i prava u vezi s početnim datumom navodnog sudjelovanja tužitelja u cjelokupnoj jedinstvenoj povredi.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču činjenica i prava u vezi s opsegom povrede pripisane tužiteljima utvrđenjem da su bili stranke protutržišnih ‚sporazuma’.

               8.

               Osmi tužbeni razlog temelji se na povredi prava na dobru upravu i povezanih općih načela prava Unije koja proizlazi iz očito pretjerane duljine trajanja istrage.

               9.

               Deveti tužbeni razlog podredno navodi pogreške u određivanju kazne koje proizlaze iz:

                           —

                           Komisijinog propusta da uzme u obzir (a) činjenicu da su tužitelji društvo s jednim proizvodom, (b) dodatne okolnosti koje ograničavaju težinu individualnog postupanja tužitelja i olakotne okolnosti; i

                           —

                           Komisijinog propusta da prida primjerenu težinu posebnim okolnostima povrede pri utvrđivanju stupnja općeg koeficijenta težine povrede i ulazne naknade.


title: Predmet T-352/17: Tužba podnesena 2. lipnja 2017. – Korwin-Mikke protiv Parlamenta

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/69

         Tužba podnesena 2. lipnja 2017. – Korwin-Mikke protiv Parlamenta
   (Predmet T-352/17)
   (2017/C 239/80)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Janusz Korwin-Mikke (Jozefow, Poljska) (zastupnici: M. Cherchi, A. Daoût i M. Dekleermaker, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ovu tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

         posljedično,

               —

               poništi odluku Predsjedništva Europskog parlamenta od 3. travnja 2017.;

               —

               poništi raniju odluku predsjednika Parlamenta od 14. ožujka 2017.;

               —

               naloži naknadu imovinske i neimovinske štete uzrokovane pobijanim odlukama ili dosudi tužitelju iznos od 19 180 eura;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 11. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, općeg načela slobode govora u vezi s člankom 10. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i člankom 52. Povelje o temeljnim pravima uz posebnu okolnost da su izjave na koje se odnose pobijane odluke dali jedan parlamentarni zastupnik tijekom obnašanja svojih dužnosti i u okviru institucionalnog foruma Europske unije, kao i na povredi članka 166. Poslovnika Europskog parlamenta, članka 41. Povelje o temeljnim pravima, načela obrazlaganja akata institucija Europske unije, članka 296. UFEU-a, očitoj pogrešci u ocjeni i prekoračenju ovlasti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, načela obrazlaganja akata institucija Europske unije, općeg načela proporcionalnosti, očitoj pogrešci u ocjeni i prekoračenju ovlasti.


title: Predmet F-93/13: Tužba podnesena 23. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/31

         Tužba podnesena 23. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-93/13)
   2013/C 336/72
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o provođenju izračuna mirovinskih prava stečenih prije stupanja u službu na temelju novih općih provedbenih odredaba za članke 11. i 12. Priloga VIII. uz Pravilnika o službenicima.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Utvrditi da je članak 9. općih provedbenih odredbi za članak 11. stavak 2. Priloga VIII. uz Pravilnik nezakonit i stoga neprimjenjiv;

               —

               poništiti odluku od 3. listopada 2013. o izračunu mirovinskih prava koje je tužitelj stekao prije stupanja u službu, u okviru prijenosa tih prava u mirovinski sustav institucija Europske unije (u daljnjem tekstu: MSIEU), primjenom općih provedbenih odredbi (u daljnjem tekstu: OPO) za članak 11. stavak 2. Priloga VIII. uz Pravilnik od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-335/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15 lipnja 2016. uputio Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvatska) – VG Čistoća d.o.o. protiv Đuro Vladika, Ljubica Vladika

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15 lipnja 2016. uputio Općinski sud u Velikoj Gorici (Hrvatska) – VG Čistoća d.o.o. protiv Đuro Vladika, Ljubica Vladika
   (Predmet C-335/16)
   (2016/C 296/31)
   Jezik postupka: hrvatski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: VG Čistoća d.o.o.

      Tuženici: Đuro Vladika, Ljubica Vladika

      Prethodno pitanje

   Kako se vrši obračun naknade za skupljanje i odvoz kućnog otpada po pravu EU, te kako građani Europske unije plaćaju račune za skupljanje i odvoz komunalnog otpada tj. da li plaćaju skupljanje i odvoz komunalnog otpada po volumenu ispražnjene kante-posude, ili po volumenu odvezenog otpada, i da li uz to plaćaju još kakve naknade?


title: Predmet T-905/16: Tužba podnesena 22. prosinca 2016. – Chefaro Ireland protiv EUIPO-a – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/42

         Tužba podnesena 22. prosinca 2016. – Chefaro Ireland protiv EUIPO-a – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
   (Predmet T-905/16)
   (2017/C 053/51)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Chefaro Ireland DAC (Dublin, Irska) (zastupnici: P. Maeyaert i J. Muyldermans, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Laboratoires M&L SA (Manosque, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u pogledu figurativnog žiga s verbalnim elementima „NUIT PRECIEUSE” – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 063 952

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. listopada 2016. u predmetu R 2596/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje vlastitih troškova i plaćanje troškova društva Chefaro Ireland.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Spojeni predmeti C-585/14, C-587/14 i C-588/14: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14) protiv Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj i Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14) protiv Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (Zahtjev za prethodnu odluku — Nacionalna oporezivanja — Članak 110. UFEU-a — Porez koji država članica ubire na automobile prilikom prve registracije ili prvog prijenosa prava vlasništva — Fiskalna neutralnost između rabljenih automobila podrijetlom iz drugih država članica i sličnih automobila raspoloživih na nacionalnom tržištu)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/8

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14) protiv Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj i Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14) protiv Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj
   (Spojeni predmeti C-585/14, C-587/14 i C-588/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Nacionalna oporezivanja - Članak 110. UFEU-a - Porez koji država članica ubire na automobile prilikom prve registracije ili prvog prijenosa prava vlasništva - Fiskalna neutralnost između rabljenih automobila podrijetlom iz drugih država članica i sličnih automobila raspoloživih na nacionalnom tržištu))
   (2015/C 398/10)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14), Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)

      Tuženici: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (C-585/14, C-587/14), Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (C-588/14)

      Izreka

               1.

               Članak 110. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne protivi tome da država članica uvede porez na automobile, kao što je onaj predviđen Zakonom br. 9/2012 od 6. siječnja 2012. o porezu na emisije onečišćujućih tvari automobila (Legea nr. 9/2012 privind taxa pentru emisiile poluante provenite de la autovehicule) koji se u toj državi članici prilikom prve registracije primjenjuje na uvezene rabljene automobile, a na u spomenutoj državi članici već registrirana vozila prilikom prvog prijenosa prava vlasništva nad potonjima u istoj državi.

               2.

               Članak 110. UFEU-a treba tumačiti na način da se protivi tome da država članica izuzme od poreza kao što je onaj predviđen Zakonom br. 9/2012 već registrirana vozila za koja je naplaćen porez koji je prethodno bio na snazi, kada je ostatak iznosa tog potonjeg poreza koji je uračunat u vrijednost tih vozila niži od novog poreza. Tome je nužno tako kada je raniji porez morao biti predmetom povrata s kamatama zbog njegove nespojivosti s pravom Unije.

      (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.


title: Predmet T-224/14: Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2016. – CW protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na situaciju u Tunisu — Zamrzavanje financijskih sredstava — Produljenje — Pravo vlasništva — Proporcionalnost — Pogreška koja se tiče činjenica — Zlouporaba ovlasti — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/28

         Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2016. – CW protiv Vijeća
   (Predmet T-224/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na situaciju u Tunisu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Produljenje - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pogreška koja se tiče činjenica - Zlouporaba ovlasti - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2016/C 305/38)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: CW (zastupnik: A. Tekari, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Étienne i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev se temelji na članku 263. UFEU-a te se njime zahtijeva poništenje Odluke Vijeća 2014/49/ZVSP od 30. siječnja 2014. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2014., L 28, str. 38.) u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelja i, s druge strane, na članku 268. UFEU-a te se njime potražuje naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               CW će snositi vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet T-386/14: Tužba podnesena 24. svibnja 2014. – Fih Holding i Fih Erhversbank protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/50

         Tužba podnesena 24. svibnja 2014. – Fih Holding i Fih Erhversbank protiv Komisije
   (Predmet T-386/14)
   2014/C 253/66
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: FIH Holding A/S (Kopenhagen, Danska) i FIH Erhversbank A/S (Kopenhagen) (zastupnik: O. Koktvedgaard, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 11. ožujka 2014. C(2014) 1280 final o državnoj potpori SA.34445 (2012/c) koju je Danska odobrila u pogledu prijenosa aktive FIH-a koja se odnosi na imovinu na FSC; i

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog prema kojem je pobijana odluka protivna članku 107. stavku 1. UFEU-a u dijelu u kojem je Komisija zaključila „da nijedan subjekt u tržišnom gospodarstvu ne bi pristao uložiti u skladu s odredbama i uvjetima ugovora kao što su odredbe i uvjeti ugovora o kupoprodaji udjela” (uvodna izjava 93.), da „slijedom toga navedene mjere nisu u skladu s načelom subjekta u tržišnom gospodarstvu” (uvodne izjave 93. i 99.) te u članku 1. stavku 1. Odluke da je prijenosom aktive ostvarena državna potpora.

               2.

               Drugi tužbeni razlog prema kojem se FSC (Danish Financial Stability Company) ne može usporediti s privatnim ulagačem koji se rukovodi više dugoročnim potencijalom rentabilnosti uloženog kapitala, nego s privatnim vjerovnikom koji želi naplatiti iznose koje mu duguje dužnik u financijskim poteškoćama zbog već postojećih obveza na strani FSC-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog prema kojem je pobijana odluka protivna članku 107. stavku 1. UFEU-a u dijelu u kojem u uvodnoj izjavi 116. zaključuje da bruto učinak kapitalne olakšice iznosi 375 milijuna DKK za što je trebalo dati naknadu i da vrijednost prijenosa iznosi 254 milijuna DKK više od stvarne ekonomske vrijednosti što je trebalo vratiti, kao i da se odobrenje u stavku 2. članku 1. Općih uvjeta, posebnoj obvezi 6., daje uz ispunjenje ovih uvjeta.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog prema kojem je pobijana odluka protivna članku 107. stavku 1. UFEU-a u dijelu u kojem je Komisija u uvodnoj izjavi 103. točki (a) utvrdila „pogodnost u vezi s formulom iz ugovora o kupoprodaji udjela (0,73 milijarde DKK) odnosno „naknadu za ulaganje u kapital koju se nije tražilo (1,33 milijarde DKK)” u uvodnoj izjavi 103. točki (b). Slijedom toga, zahtjev Komisije iz stavka 2. članka 1. i posebne obveze br. 6., u pogledu plaćanja naknade za kapitalnu olakšicu, nije osnovan.

               5.

               Peti tužbeni razlog prema kojem je Komisija pogrešno shvatila odredbe ugovora kada je Komisija zaključila da FIH treba FSC-u platiti 254 milijuna DKK (uvodna izjava 116.) kao razliku između vrijednosti prijenosa i stvarne ekonomske vrijednosti aktive.

               6.

               Šesti tužbeni razlog prema kojem je pobijana odluka protivna članku 296. UFEU-a i članku 41. stavku 2. točki (c) Povelje, s obzirom na to da je Komisija učinila bitnu povredu postupka u pogledu obrazloženja svoje odluke.


title: Predmet T-540/13: Tužba podnesena 1. listopada 2013. — Société européenne des chaux et liants protiv ECHA

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/10

         Tužba podnesena 1. listopada 2013. — Société européenne des chaux et liants protiv ECHA
   (Predmet T-540/13)
   2014/C 31/18
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin-Jallieu, Francuska) (zastupnik: J. Dezarnaud, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               usvoji zahtjev društva ECL za oslobađanje u cijelosti od novčane kazne koja joj je bila izrečena.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj zahtjeva oslobođenje od plaćanja administrativne pristojbe određene Odlukom ECHA-e SME (2013) 1665 od 21. svibnja 2013. kojom je utvrđeno da tužitelj slijedom njegove ispravljene izjave podnesene nakon pokretanja postupka o provjeri veličine poduzetnika od strane ECHA-e ne ispunjava uvjete za smanjenje pristojbe predviđene za male poduzetnike.
   U prilog svojoj tužbi, tužitelj se poziva na nekoliko tužbenih razloga koji se odnose na:

               —

               činjenicu da je izrečena sankcija nerazmjerna u odnosu na pogrešku koja mu se stavlja na teret,

               —

               činjenicu da je odmah ispravio svoju izjavu na jednostavni upit ECHA-e,

               —

               činjenicu da se njegovo pogrešno tumačenje spisa iznimno tehničke prirode koji je sastavljen na jeziku različitom od njegovog može opravdati,

               —

               izvanrednu prirodu automatske sankcije.


title: Predmet T-599/13: Tužba podnesena 11. studenoga 2013. — Cosmowell protiv OHIM-a — Haw Par (GELENKGOLD)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/22

         Tužba podnesena 11. studenoga 2013. — Cosmowell protiv OHIM-a — Haw Par (GELENKGOLD)
   (Predmet T-599/13)
   2014/C 39/38
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Austrija) (zastupnik: Rechtsanwalt J. Sachs)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 5. rujna 2013 u predmetu R 2013/2012-4;

               —

               naloži snošenje troškova postupka uključujući i troškove koje je tijekom žalbenog postupka imao intervenijent.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig, koji sadrži prikaz tigra i verbalni element „GELENKGOLD”, za proizvode iz razreda 5, 29 i 30 prijava za registraciju žiga Zajednice br. 9 957 978

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Haw Par Corp. Ltd

      Navedeni žig ili znak: figurativni žigovi Zajednice, koji sadrže prikaz tigra, za proizvode iz razreda 5

      Odluka odjela za prigovore: prigovor se prihvaća

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda čl. 8. st. 1. t. (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet F-121/12: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 25. lipnja 2014. – Maynard protiv Europola (Službenički sud — Osoblje Europola — Konvencija o Europolu — Pravilnik o osoblju Europola — Odluka 2009/371/PUP — Primjena RAA na agente Europola — Neproduljenje ugovora člana privremenog osoblja na određeno vrijeme — Odbijanje dodjeljivanja ugovora člana privremenog osoblja na neodređeno vrijeme)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/69

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 25. lipnja 2014. – Maynard protiv Europola
   (Predmet F-121/12) (1)

   ((Službenički sud - Osoblje Europola - Konvencija o Europolu - Pravilnik o osoblju Europola - Odluka 2009/371/PUP - Primjena RAA na agente Europola - Neproduljenje ugovora člana privremenog osoblja na određeno vrijeme - Odbijanje dodjeljivanja ugovora člana privremenog osoblja na neodređeno vrijeme))
   2014/C 253/96
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: Ginny Maynard (Den Haag, Nizozemska) (zastupnik: J.-J. Ghosez, odvjetnik)

      Tuženik: Europski policijski ured (zastupnici: D. Neumann i D. El Khoury, agenti, zatim J. Arnould, D. Neumann i D. El Khoury, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Europola o neproduljenju ugovora na neodređeno vrijeme tužiteljice i zahtjev da se Europolu naloži plaćanje razlike između naknade koju je mogla nastaviti primati u Europolu i bilo koje druge naknade koju je stvarno primila.

      Izreka presude

               1.

               Tužbeni zahtjev se odbija.

               2.

               G. Maynard snosi vlastite troškove i troškove Europskog policijskog ureda.

      (1)  SL C 379, 8.12.2012., str. 36.