title: Predmet C-227/14 P: Žalba koju su 7. svibnja 2014. podnijeli LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-128/11, LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd protiv Europske komisije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/19

         Žalba koju su 7. svibnja 2014. podnijeli LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-128/11, LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd protiv Europske komisije
   (Predmet C-227/14 P)
   2014/C 212/22
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd (zastupnici: A. Winckler, avocat, F.-C. Laprévote, avocat)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               djelomično ukine presudu Općeg suda u predmetu T-128/11 u dijelu u kojem se njome odbija njihov zahtjev za djelomičnim poništenjem Odluke Komisije od 8. prosinca 2010. u predmetu COMP/39309;

               —

               na temelju dokaza kojima raspolaže, djelomično poništi Odluku Komisije i smanji iznos njome izrečenih kazni – kako bi pružio pomoć u tom smislu, LG Display u Prilogu A.2. prilaže tablicu s izračunom novčane kazne u različitim scenarijima. LG Display u tom smislu smatra da Sud raspolaže s dovoljno podataka za izvršavanje svoje neograničene nadležnosti;

               —

               naloži Komisiji snošenje LG Display-ovih troškova zastupanja i drugih troškova u svezi s ovim predmetom; i

               —

               donese bilo koje druge mjere koje Sud smatra primjerenima.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Svojim prvim žalbenim razlogom LG Display osporava zaključak Općeg suda prema kojemu je Komisija bila ovlaštena uključiti prodajuLG Displaya njegovim društvima majkama LGE-u i Philipsu u vrijednost prodaje radi izračuna novčane kazne LG Displaya. Ovaj žalbeni razlog je podijeljen u dva dijela. Kao prvo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava, nije dovoljno obrazložio odluku, očito je iskrivio dokaze, povrijedio je pravo na obranu LG Displaya, i nije izvršio svoju neograničenu nadležnost, presudivši da Komisija može uključiti unutarnju prodaju u vrijednost prodaje za potrebe izračuna iznosa novčane kazne samo na temelju činjenice da je ta prodaja ostvarena na tržištu zahvaćenim kartelom, a na kojem tržištu je LG Display bio aktivan. Kao drugo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava, nije dovoljno obrazložio odluku, očito je iskrivio dokaze, i povrijedio je pravo na obranu LG Displaya potvrdivši ocjenu Komisije da su unutarnje prodaje uistinu zahvaćene kartelom.
   Svojim drugim žalbenim razlogom LG Display osporava zaključak Općeg suda prema kojem je Komisija ispravno odbila priznati LG Displayu djelomično oslobađanje od kazne za godinu 2005. Ovaj žalbeni razlog je podijeljen u dva dijela. Kao prvo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava i nije dovoljno obrazložio odluku kada je podnositelju zahtjeva za potpuno oslobađanje od kazne priznao povlašteni položaj u pogledu djelomičnog oslobađanja od kazne. Kao drugo, Opći sud je očito iskrivio dokaze te je počinio pogrešku koja se tiče prava kada je LG Displayu odbio priznati djelomično oslobađanje od kazne za razdoblje počevši od 26. kolovoza 2005., nakon kojeg datuma Komisija nije raspolagala dokazima koje je pružio podnositelj zahtjeva za oslobađanje od kazne kojima se dokazuje neprekinuto sudjelovanje LG Displaya u kartelu.


title: Predmet C-141/16: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 20. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale di Milano – Italija) – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani protiv Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio dei Monopoli per la Lombardia (Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda poslovnog nastana i slobodno pružanje usluga — Jedinstveni porez na klađenje i igre na sreću — Oporezivanje nacionalnih posrednika koji prenose podatke igara za račun organizatora klađenja koji ima sjedište u drugoj državi članici — Nepostojanje dostatnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka kao i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje — Očita nedopuštenost)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/15

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 20. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale di Milano – Italija) – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani protiv Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio dei Monopoli per la Lombardia
      (Predmet C-141/16) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda poslovnog nastana i slobodno pružanje usluga - Jedinstveni porez na klađenje i igre na sreću - Oporezivanje nacionalnih posrednika koji prenose podatke igara za račun organizatora klađenja koji ima sjedište u drugoj državi članici - Nepostojanje dostatnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka kao i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje - Očita nedopuštenost))
      (2016/C 454/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Commissione Tributaria Regionale di Milano

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani

         Tuženici: Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio dei Monopoli per la Lombardia

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 29. rujna 2015. uputio Commissione tributaria regionale di Milano (regionalna porezna komisija u Milanu, Italija) je očito nedopušten.

         (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-676/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2016. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – CORPORATE COMPANIES s.r.o. protiv Ministerstvo financí ČR

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2016. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – CORPORATE COMPANIES s.r.o. protiv Ministerstvo financí ČR
   (Predmet C-676/16)
   (2017/C 086/18)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší správní soud

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: CORPORATE COMPANIES s.r.o.

      Druga stranka u postupku: Ministerstvo financí ČR

      Prethodno pitanje

   Primjenjuje li se članak 2. stavak 1. točka 3. podtočka (c) Direktive 2005/60/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma, u vezi s člankom 3. stavkom 7. točkom (a) te direktive, na osobe koje u okviru svoje poslovne djelatnosti prodaju društva koja su već upisana u registar trgovačkih društava te su osnovana s ciljem prodaje (tzv. „ready-made companies”), čija se prodaja ostvaruje prijenosom poslovnog udjela u društvu kćeri koje osobe o kojima je riječ prodaju?

      (1)  SL 2005., L 309, str. 15. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 116.)


title: Predmet C-508/12: Presuda Suda (deveto vijeće) od 5. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Landesgericht Salzburg — Austrija) — Walter Vapenik protiv Josefa Thurnera (Područje slobode, sigurnosti i pravde — Uredba (EZ) br. 805/2004 — Europski nalog za izvršenje za nesporne tražbine — Uvjeti za potvrđivanje sudske odluke kao europskog naloga za izvršenje — Situacija u kojoj je sudska odluka donesena u državi članici vjerovnika u sporu između dviju osoba koje nisu bile uključene u trgovačke ili profesionalne aktivnosti)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/14

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 5. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Landesgericht Salzburg — Austrija) — Walter Vapenik protiv Josefa Thurnera
   (Predmet C-508/12) (1)

   (Područje slobode, sigurnosti i pravde - Uredba (EZ) br. 805/2004 - Europski nalog za izvršenje za nesporne tražbine - Uvjeti za potvrđivanje sudske odluke kao europskog naloga za izvršenje - Situacija u kojoj je sudska odluka donesena u državi članici vjerovnika u sporu između dviju osoba koje nisu bile uključene u trgovačke ili profesionalne aktivnosti)
   2014/C 45/25
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesgericht Salzburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Walter Vapenik

      Tuženik: Josef Thurner

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Landesgericht Salzburg — Tumačenje članka 6. stavka 1. točke (d) Uredbe (EZ) br. 805/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uvođenju europskog naloga za izvršenje za nesporne tražbine (SL L 143, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 172.). — Uvjeti za potvrđivanje sudske odluke kao europskog naloga za izvršenje za nespornu tražbinu — Situacija u kojoj je sudska odluka donesena u državi članici vjerovnika u sporu između dva potrošača.

      Izreka

   Članak 6. stavak 1. točku (d) Uredbe br. 805/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uvođenju europskog naloga za izvršenje za nesporne tražbine treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na ugovore sklopljene između dviju osoba koje nisu uključene u trgovačke ili profesionalne aktivnosti.

      (1)  SL C 46, 16.2.2013.


title: Predmet C-610/11 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Centrotherm Systemtechnik GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Žalba — Postupak opoziva — Verbalni žig Zajednice CENTROTHERM — Stvarna uporaba — Dokazna sredstva — Izjava pod prisegom — Teret dokazivanja — Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti — Dodatni dokazi izvedeni pred žalbenim vijećem — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članci 15., 51. i 76. — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 40. stavak 5.)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/15

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Centrotherm Systemtechnik GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
   (Predmet C-610/11 P) (1)

   (Žalba - Postupak opoziva - Verbalni žig Zajednice CENTROTHERM - Stvarna uporaba - Dokazna sredstva - Izjava pod prisegom - Teret dokazivanja - Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti - Dodatni dokazi izvedeni pred žalbenim vijećem - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članci 15., 51. i 76. - Uredba (EZ) br. 2868/95 - Pravilo 40. stavak 5.)
   2013/C 344/24
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Centrotherm Systemtechnik GmbH (zastupnici: A. Schulz i C. Onken, Rechtsanwälte, kao i F. Schmidt, Patentanwalt)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (zastupnici: O. Löffel i P. Lange, Rechtsanwälte)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. rujna 2011., Centrotherm Systemtechnik/OHIM (T-434/09), kojom je potonji odbio tužbu podnesenu protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. kolovoza 2009. (predmet R 6/2008-4), u mjeri u kojoj je njome prihvaćen zahtjev za opoziv žiga CENTROTHERM — Stvarna uporaba žiga — Dokaz

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 15. rujna 2011., Centrotherm Systemtechnik/OHIM — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) (T-434/09).

               2.

               Poništava se točka 2. izreke odluke četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 25. kolovoza 2009. (predmet R 6/2008-4)

               3.

               Centrotherm Systemtechnik GmbH, Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG snose vlastite troškove kako prvostupanjskog tako i žalbenog postupka.

      (1)  SL C 80, 17.3.2012.


title: Predmet C-159/16: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 6. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Augstākā tiesa – Latvija) – postupak koji je pokrenuo „Starptautiskā lidosta „Riga” VAS, uz sudjelovanje: Konkurences padome

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/22

         Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 6. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Augstākā tiesa – Latvija) – postupak koji je pokrenuo „Starptautiskā lidosta „Riga” VAS, uz sudjelovanje: Konkurences padome
   (Predmet C-159/16) (1)

   (2017/C 086/27)
   Jezik postupka: latvijski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-482/12: Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 7. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Okresný súd Prešov – Slovačka) – Peter Macinský, Eva Macinská protiv Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/22

         Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 7. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Okresný súd Prešov – Slovačka) – Peter Macinský, Eva Macinská protiv Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.
   (Predmet C-482/12) (1)

   2014/C 184/29
   Jezik postupka: slovački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.


title: Predmet T-63/13: Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2013. — Three-N-Products protiv OHIM-a ( „Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje ništavosti — Verbalni žig Zajednice AYUR — Raniji verbalni žigovi Beneluksa AYUS — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/15

         Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2013. — Three-N-Products protiv OHIM-a
   (Predmet T-63/13) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Verbalni žig Zajednice AYUR - Raniji verbalni žigovi Beneluksa AYUS - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 377/36
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Indija) (zastupnici: M. Thewes i T. Chevrier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Munindra Holding BV (Lelystad, Nizozemska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. studenoga 2012. (predmet R 2296/2011-4), koja se odnosi na postupak prigovora između Munindra Holding BV i Three-N-Products Private Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Three-N-Products Private Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet C-287/11 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Aalberts Industries NV, Comap SA, ranije Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG ( „Žalba — Karteli — Europsko tržište — Sektor bakrenih spojnica i bakrenih legura — Odluka Komisije — Utvrđenje povrede čanka 101. UFEU — Novčane kazne — Jedinstvena, složena i produljena povreda — Prestanak povrede — Nastavljanje povrede od strane nekih sudionika — Ponovljena povreda” )

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/2

         Presuda Suda (treće vijeće) od 4. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Aalberts Industries NV, Comap SA, ranije Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG
   (Predmet C-287/11 P) (1)

   (Žalba - Karteli - Europsko tržište - Sektor bakrenih spojnica i bakrenih legura - Odluka Komisije - Utvrđenje povrede čanka 101. UFEU - Novčane kazne - Jedinstvena, složena i produljena povreda - Prestanak povrede - Nastavljanje povrede od strane nekih sudionika - Ponovljena povreda)
   2013/C 245/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, V. Bottka i R. Sauer, agenti)

      Druge stranke u postupku: Aalberts Industries NV, Comap SA, ranije Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (zastupnik: R. Wesseling, advocaat)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 24. ožujka 2011. — Aalberts Industries i dr. protiv Komisije (T-385/06) — kojom je Opći sud djelomično ukinuo Odluku Komisije C(2006) 4180 final od 20. rujna 2006., koja se odnosi na postupak primjene članka 81. UEZ-a i članka 53. Ugovora o EGP-u (predmet COMP7F 1/38.121 — Spojnice), u vezi s kartelom kojim se utvrđuju cijene i iznosi sniženja i popusta, uspostavljaju mehanizmi usklađivanja poskupljenja, raspodjeljuju kupci i razmjenjuju poslovne informacije na europskom tržištu bakrenih spojnica i bakrenih legura, kao i, podredno, smanjenje novčane kazne izrečene žaliteljima

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nije potrebno ispitivati protužalbu.

               3.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje troškova.

      (1)  SL C 238, 13.8.2011.


20150731056617072015/C 270/463092015TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150605373711Predmet T-309/15 P: Žalba koju je 5. lipnja 2015. podnio CW protiv presude Službeničkog suda od 26. ožujka 2015. u predmetu F-124/13, CW protiv Parlamenta
 ---documentbreak--- C2702015HR3710120150605HR0046371371Žalba koju je 5. lipnja 2015. podnio CW protiv presude Službeničkog suda od 26. ožujka 2015. u predmetu F-124/13, CW protiv Parlamenta
   (Predmet T-309/15 P)2015/C 270/46Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: CW (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            proglasi žalbu dopuštenom,

            —

            ukine pobijanu presudu,

            —

            poništi spornu odluku i odluku o odbijanju žalbe,

            —

            dosudi naknadu štete, i

            —

            naloži Europskom parlamentu snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe dva žalbena razloga.

            1.

            Prvi žalbeni razlog koji se temelji na činjenici da je Službenički sud iskrivio dokaze i počinio pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da je, u odluci kojom se odbija žalba, tijelo za imenovanje željelo potvrditi suštinu odluke kojom se odbija pomoć.

            2.

            Drugi žalbeni razlog koji se temelji na činjenici da je Službenički sud iskrivio dokaze i počinio pogrešku koja se tiče prava zauzevši stav da Parlament nije počinio očitu pogrešku u ocjeni pri svom izboru mjera i metoda primjene članka 24. Pravilnika o osoblju.


title: Predmet C-84/16 P: Žalba koju je 12. veljače 2016. podnio Continental Reifen Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 8. prosinca 2015. u predmetu T-525/14, Compagnie générale des établissements Michelin protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/22

      Žalba koju je 12. veljače 2016. podnio Continental Reifen Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 8. prosinca 2015. u predmetu T-525/14, Compagnie générale des établissements Michelin protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
      (Predmet C-84/16 P)
      (2016/C 211/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Continental Reifen Deutschland GmbH (zastupnici: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes, J. Schumacher, Rechtsanwälte)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Compagnie générale des établissements Michelin

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine u cijelosti presudu Općeg suda od 8. prosinca 2015. u predmetu T-525/14,

                  —

                  vrati predmet Općem sudu kako bi ponovno ispitao stupanj razlikovnog karaktera spornih znakova, uključujući elemente od kojih su ti znakovi sastavljeni, kao i stupanj sličnosti između tih znakova te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova, uključujući troškove koji su nastali žalitelju.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba se temelji na tome da je Opći sud povrijedio pravo Unije time što je presudom od 8. prosinca 2015. prekršio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe Vijeća br. 207/2009 o žigu Zajednice (1).
      Ukratko, Opći je sud počinio pogrešku prilikom ocjene razlikovnog karaktera sporne prijave žiga Zajednice „”, uključujući elemente „” i „” od kojih je znak sastavljen, i ranijeg žiga „”. Osim toga, to se pogrešno utvrđenje također temeljilo na iskrivljenju činjenica o tome koliko relevantna javnost poznaje jezik i njezino razumijevanje značenja elemenata spornih znakova kao i na iskrivljenju dokaza koje je tuženik podnio kao Prilog C.1 i Prilog C.4, sada podnesenih kao Prilog 6.
      Nadalje, Opći sud nije iznio razloge o tome zašto određeni aspekti spornih znakova, npr. njihovi figurativni elementi, nisu razmotreni prilikom utvrđenja sličnosti znakova.
      Na temelju tih nepravilnih utvrđenja Opći je sud pogrešno zaključio da, s obzirom na veliku sličnost ili istovjetnost proizvoda na koje se žig odnosi, na srednji stupanj sličnosti između žiga za koji je podnesena prijava i ranijeg francuskog žiga te na uobičajeni razlikovni karakter ranijeg žiga, postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu sukladno članku 8. stavku 1. točki (b) Uredbi o žigu Zajednice.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet C-678/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Mohammad Zadeh Khorassani protiv Kathrin Pflanz

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Mohammad Zadeh Khorassani protiv Kathrin Pflanz
   (Predmet C-678/15)
   (2016/C 106/19)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mohammad Zadeh Khorassani

      Tuženik: Kathrin Pflanz

      Prethodna pitanja

   Može li se zaprimanje i prijenos naloga, čiji sadržaj je upravljanje portfeljem (članak 4. stavak 1. točka 9. Direktive o tržištima financijskih instrumenata), smatrati investicijskom uslugom u smislu članka 4. stavka 1. točke 2. prve rečenice (1) u vezi s Prilogom I. Odjeljkom A. navedene direktive?

      (1)  Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata te o izmjeni direktiva Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 93/22/EEZ (SL L 145, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 4., str. 29.).


title: Predmet T-411/13: Tužba podnesena 5. kolovoza 2013. — T & L Sugars i Sidul Açúcares protiv Komisije

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/19

         Tužba podnesena 5. kolovoza 2013. — T & L Sugars i Sidul Açúcares protiv Komisije
   (Predmet T-411/13)
   2013/C 274/42
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: T & L Sugars Ltd (London, Ujedinjeno Kraljevstvo) i Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugal) (zastupnici: D. Waelbroeck, odvjetnik, i D. Slater, solicitor)

      Tuženici: Europska komisija i Europska unija, koju u ovom predmetu zastupa Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi niz uredaba Komisije kojima se prerađivače šećerne trske stavlja u konkurentski nepovoljniji položaj, odnosno: (i) uredbe 505/2013 (1) i 629/2013 (2) o utvrđivanju dodatnih izvanrednih mjera u pogledu stavljanja šećera i izoglukoze izvan kvote na tržište Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013.; (ii) uredbe 574/2013 (3) i 677/2013 (4) o utvrđivanju koeficijenta dodjele za raspoložive količine šećera izvan kvote za prodaju na tržištu Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine; i (iii) Uredbu 460/2013 (5) o utvrđivanju najmanje carinske pristojbe kao odgovor na treći djelomični poziv na dostavu ponuda i Uredbu 542/2013 (6) o utvrđivanju najmanje carinske pristojbe kao odgovor na četvrti djelomični poziv na dostavu ponuda; te proglasi dopuštenim i osnovanim prigovor nezakonitosti na temelju članka 277. UFEU-a protiv Uredbe 36/2013 (7) o otvaranju trajnog poziva na dostavu ponuda za tržišnu godinu 2012./2013. za uvoz šećera oznake KN 1701 14 10 i 1701 99 10 po sniženoj carinskoj pristojbi;

               —

               podredno, ocijeni dopuštenim i osnovanim prigovor nezakonitosti na temelju članka 277. UFEU-a protiv uredaba 505/2013 i 629/2013;

               —

               proglasi nezakonitom točku (a) članka 186. Uredbe 1234/2007 (8) (preinačena uredba) na temelju članka 277. UFEU-a, u dijelu u kojem ona ne prenosi pravilno relevantne odredbe Uredbe 318/2006 (9);

               —

               naloži EU, koju zastupa Komisija, da popravi svu štetu koju su tužitelji pretrpjeli kao posljedicu povrede pravnih obveza Komisije i odredi iznos naknade štete koju su tužitelji pretrpjeli u razdoblju od 1. travnja 2013. do 30. lipnja 2013. u visini od 42 261 036 eura, uvećano za sve tekuće gubitke koje su tužitelji pretrpjeli nakon tog dana ili odredi bilo koji drugi iznos koji odražava štetu koju su tužitelji pretrpjeli ili će pretrpjeti, a koju će oni utvrditi tijekom postupka uzimajući posebno u obzir buduću štetu, pri čemu se svi gore navedeni iznosi moraju uvećati za kamate od dana objave presude do stvarne isplate; i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova ovoga postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu načela nediskriminacije s obzirom na to da, s jedne strane, uredbe 505/2013 i 629/2013 određuju fiksnu, opće primjenjivu pristojbu na prekoračene količine u iznosu od 177 eura i 148 eura po toni — odnosno manje od polovice uobičajenih 500 eura po toni — koja se primjenjuje na određene količine (ukupno 300 000 tona) šećera, koje su jednako podijeljene isključivo između proizvođača šećerne repe koji se za to prijave. S druge strane, Uredba 36/2013 određuje nepoznatu, nepredvidivu carinsku pristojbu koja se primjenjuje samo na uspješne ponuditelje (koji mogu biti prerađivači šećerne trske, šećerne repe ili bilo koja treća stranka), u neodređenom ukupnom iznosu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu preinačene uredbe/nedostatak odgovarajuće pravne osnove s obzirom na to da u odnosu na uredbe 505/2013 i 629/2013 Komisija nema nikakve ovlasti povećati kvote, nego je, naprotiv, obvezna nametnuti visoke i odvraćajuće pristojbe na stavljanje šećera izvan kvote na tržište EU. Što se tiče poziva na davanje ponuda koje se odnose na snižene pristojbe, jasno je da Komisija nema nikakav nalog ni ovlast za donošenje takve mjere, koja nikada i nije bila predviđena osnovnim zakonodavstvom.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu pravne sigurnosti, s obzirom na to da je Komisija stvorila sustav u kojem carinske pristojbe nisu predvidive ni utvrđene primjenom dosljednih i objektivnih mjerila, već su određene subjektivnom spremnošću plaćanja (i to sudionika koji su podvrgnuti vrlo različitim pritiscima i pobudama u tom smislu) bez stvarne veze s proizvodima koji se uvoze.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na povredu načela proporcionalnosti, s obzirom na to da je Komisija jednostavno mogla donijeti manje ograničavajuće mjere u svrhu rješavanja problema manjka ponude koje ne bi bile isključivo na štetu prerađivača uvoznika.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na povredu legitimnih očekivanja, s obzirom na to da su tužitelji legitimno očekivali da će Komisija upotrijebiti sredstva dostupna u Uredbi 1234/2007 kako bi ponovno uspostavila isporuku sirovog šećera od šećerne trske za prerađivanje. Tužitelji su također legitimno očekivali da će Komisija sačuvati ravnotežu između prerađivača uvoznika i domaćih proizvođača šećera.

               6.

               Šesti tužbeni razlog odnosi se na povredu načela primjene dužne pažnje i dobrog upravljanja, s obzirom na to da je upravljajući tržištem šećera Komisija u više navrata počinila temeljne pogreške i postupala proturječno, što u najboljem slučaju ukazuje na manjak razumijevanja osnovnih tržišnih mehanizama. Na primjer, njena bilanca — koja predstavlja jedno od glavnih sredstava za sadržaj i trenutak tržišne intervencije — bila je očito netočna i utemeljena na pogrešnoj metodologiji. Nadalje, mjere koje je Komisija poduzela bile su očito neodgovarajuće s obzirom na manjak ponude.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 39. UFEU-a, s obzirom na to da Komisija nije ostvarila dva cilja utvrđena u toj odredbi Ugovora.

               8.

               Osmi tužbeni razlog odnosi se na povredu Uredbe Komisije 1006/2011 (10). Pristojbe koje se primjenjuju na bijeli šećer tek su neznatno veće od onih koje se primjenjuju na sirovi šećer i razlika iznosi samo 20 eura po toni. Ovo je bitno drugačije od razlike od 80 eura između normalne uvozne pristojbe za prerađeni šećer (419 eura) i uvozne pristojbe za sirovi šećer za prerađivanje (339 eura), određene Uredbom Komisije 1006/2011.
               Dodatno, tužitelji u prilog svom zahtjevu za naknadu štetu navode da je Komisija svojom pasivnošću i neprikladnim djelovanjem značajno i očito prekoračila svoju diskrecijsku ovlast koja joj je povjerena Uredbom 1234/2007. Nadalje, propuštanje Komisije da donese odgovarajuće mjere predstavlja očitu povredu pravnog pravila „čija je namjena dodjeljivanje prava pojedincima”. Komisija je povrijedila opća načela EU-a, posebice načelo pravne sigurnosti, nediskriminacije, proporcionalnosti, legitimnih očekivanja i primjene dužne pažnje te dobrog upravljanja.

      (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 505/2013 od 31. svibnja 2013. o utvrđivanju dodatnih izvanrednih mjera u pogledu stavljanja šećera i izoglukoze izvan kvote na tržište Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013. (SL 2013 L 147, str. 3.) (nesl. prij.).

      (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 629/2013 od 28. lipnja 2013. o utvrđivanju dodatnih izvanrednih mjera u pogledu stavljanja šećera i izoglukoze izvan kvote na tržište Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013. (SL 2013 L 179, str. 55.) (nesl. prij.).

      (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 574/2013 od 19. lipnja 2013. o utvrđivanju koeficijenta dodjele za raspoložive količine šećera izvan kvote za prodaju na tržištu Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013. (SL 2013 L 168, str. 29.) (nesl. prij.).

      (4)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 677/2013 od 16. srpnja o utvrđivanju koeficijenta dodjele, odbijanju dodatnih zahtjeva i zaključivanju razdoblja za podnošenje zahtjeva za raspoložive količine šećera izvan kvote za prodaju na tržištu Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013. (SL 2013 L 194, str. 5.).

      (5)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 460/2013 od 16. svibnja 2013. o utvrđivanju najmanje carinske pristojbe kao odgovor na treći djelomični poziv na dostavu ponuda u okviru postupka nabave otvorenog Provedbenom uredbom (EU) br. 36/2013 (SL 2013 L 133, str. 20.) (nesl. prij.).

      (6)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 542/2013 od 13. lipnja 2013. o utvrđivanju najmanje carinske pristojbe za šećer kao odgovor na četvrti djelomični poziv na dostavu ponuda u okviru postupka nabave otvorenog Provedbenom uredbom (EU) br. 36/2013 (SL 2013 L 162, str. 7.) (nesl. prij.).

      (7)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 36/2013 od 18. siječnja 2013. o otvaranju trajnog poziva na dostavu ponuda za tržišnu godinu 2012./2013. za uvoz šećera oznake KN 1701 14 10 i 1701 99 10 po sniženoj carinskoj pristojbi (SL 2013 L 16, str. 7.) (nesl. prij.).

      (8)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (SL 2007 L 299, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.).

      (9)  Uredba Vijeća (EZ) br. 318/2006 od 20. veljače 2006. o zajedničkoj organizaciji tržišta u sektoru šećera (SL 2006 L 58, str. 1.) (nesl. prij.).

      (10)  Uredba Komisije (EU) br. 1006/2011 od 27. rujna 2011. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL 2011 L 282, str. 1.) (nesl. prij.).


title: Predmet C-484/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španjolska) 10. rujna 2013. — Caixabank SA protiv Manuela Maríe Ruede Ledesme i Rosario Mesa Mesa

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španjolska) 10. rujna 2013. — Caixabank SA protiv Manuela Maríe Ruede Ledesme i Rosario Mesa Mesa
   (Predmet C-484/13)
   2013/C 352/08
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Caixabank SA

      Tuženici: Manuel María Rueda Ledesma, Rosario Mesa Mesa

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li nacionalni sudac, u skladu s Direktivom Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito s člankom 6. stavkom 1. Direktive, kada utvrdi postojanje nepoštenog uvjeta koji se odnosi na zatezne kamate kod hipotekarnih zajmova, a s ciljem da zajamči zaštitu potrošača i korisnika u skladu s načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, proglasiti taj uvjet ništavim i neobvezujućim ili, suprotno tome, treba ublažiti uvjet u pogledu kamata, nalažući vjerovniku koji traži izvršenje ili zajmodavcu da ponovno obračuna kamate?

               2.

               Ne predstavlja li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. jasno ograničenje zaštite interesa potrošača time što implicitno nameće tijelu sudbene vlasti obvezu da ublaži uvjet zatezne kamate koji se može ocijeniti nepoštenim, ponovno obračunavajući ugovorene kamate i održavajući na snazi nepoštenu ugovornu odredbu, umjesto da proglasi uvjet ništavim i neobvezujućim za potrošača?

               3.

               Krši li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. Direktivu Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito članak 6. stavak 1. navedene direktive, time što onemogućava primjenu načela ekvivalentnosti i djelotvornosti u području zaštite potrošača i izbjegava primjenu sankcije ništavosti i neobveznosti uvjetâ zateznih kamata koji se mogu ocijeniti nepoštenima, a koji su ugovoreni prilikom sklapanja hipotekarnih zajmova prije stupanja na snagu zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013.?

      (1)  (SL L 95, str. 29) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-258/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Varas Cíveis de Lisboa (Portugal) 13. svibnja 2013. — Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda protiv Instituto da Segurança Social, IP

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Varas Cíveis de Lisboa (Portugal) 13. svibnja 2013. — Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda protiv Instituto da Segurança Social, IP
   (Predmet C-258/13)
   2013/C 215/08

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-441/15: Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Bremen – Njemačka) – Madaus GmbH protiv Hauptzollamt Bremen (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Tarifni brojevi 3824 90 97 i 2106 90 92 — Proizvod u prahu sastavljen od kalcijeva karbonata (95 %) i modificiranog škroba (5 %))

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/18

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Bremen – Njemačka) – Madaus GmbH protiv Hauptzollamt Bremen
   (Predmet C-441/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Tarifni brojevi 3824 90 97 i 2106 90 92 - Proizvod u prahu sastavljen od kalcijeva karbonata (95 %) i modificiranog škroba (5 %)))
   (2017/C 104/26)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Bremen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Madaus GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Bremen

      Izreka

   Kombiniranu nomenklaturu koja je sadržana u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verziji koja proizlazi iz Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1001/2013 od 4. listopada 2013. treba tumačiti na način da se proizvod, poput ovog iz glavnog postupka, koji se koristi za proizvodnju tableta kalcija u obliku običnih tableta, šumećih tableta i tableta za žvakanje, koji se sastoji od kemijski određenog kalcijeva karbonata u prahu i kojem je u svrhu lakše izrade tableta priložen prerađeni škrob s utvrđenim sadržajem škroba manjim od 5 masenih udjela, treba razvrstati u broj 2106 te nomenklature.

      (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet T-374/13: Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — Moonlight protiv OHIM-a — Lampenwelt (Moon)

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/14

         Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — Moonlight protiv OHIM-a — Lampenwelt (Moon)
   (Predmet T-374/13)
   2013/C 274/32
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Moonlight GmbH (Wehr, Njemačka) (zastupnici: H. Börjes-Pestalozza i M. Nielen, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Lampenwelt GmbH & Co. KG (Schlitz, Njemačka)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 13. svibnja 2013. u predmetu R 676/2012-4 i naloži OHIM-u da odbije zahtjev za proglašavanje ništavim žiga Zajednice br. 6 084 081;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig Moon za proizvode iz razreda 11 — žig Zajednice br. 6 084 081

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Lampenwelt GmbH & Co. KG

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: apsolutni razlozi za ništavost iz članka 51. stavka 1. točke (a) i (b) Uredbe br. 207/2009

      Odluka odjela za poništaje: zahtjev za proglašavanje žiga ništavim je prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe br. 207/2009


title: Spojeni predmeti T-492/13 i T-493/13: Presuda Općeg suda od 3. ožujka 2015. – Schmidt Spiele protiv OHIM-a (Représentation de plateaux de jeux de société) („Žig Zajednice — Prijava figurativnih žigova Zajednice koji prikazuju društvene igre na ploči — Apsolutni razlog za odbijanje — Nedostatak razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/24

         Presuda Općeg suda od 3. ožujka 2015. – Schmidt Spiele protiv OHIM-a (Représentation de plateaux de jeux de société)
   (Spojeni predmeti T-492/13 i T-493/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnih žigova Zajednice koji prikazuju društvene igre na ploči - Apsolutni razlog za odbijanje - Nedostatak razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 127/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Schmidt Spiele GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: T. Sommer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. srpnja 2013. (predmeti R 1767/2012-1 i R 1768/2012-1), koje se odnose na prijave za registraciju figurativnih žigova Zajednice koji prikazuju društvene igre na ploči kao žigova Zajednice.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se odluke prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 3. srpnja 2013. (predmeti R 1767/2012-1 i R 1768/2012-1), u dijelu u kojem je njima odbijena tužba Schmidt Spielea GmbH za proizvode i usluge koji nisu „računala”, „(programi) računalnih igara; programi videoigara snimljeni na uloške, diskete, CD-ROM, kasete, vrpce i minidiskove”, „informatički programi [snimljeni]; računalni programi [za skidanje]; informatički programi [snimljeni]”, iz razreda 9., „proizvodi od papira i kartona (sadržani u razredu 16.); tiskanice u boji”, iz razreda 16., „igre [uključujući i elektroničke igre i videoigre] osim perifernih uređaja za vanjske zaslone ili monitore”, „igraće karte”, „društvene igre”; karte“, „prijenosni uređaji za elektroničke igre”, „društvene igre” i „videoigre kao periferni uređaji za vanjske zaslone ili monitore” iz razreda 28. i „razonoda”, „organizacija i vođenje zabavnih događanja” i „usluge u području slobodnog vremena” iz razreda 41.

               2.

               U preostalom dijelu tužbe se odbijaju.

               3.

               Schmidt Spieleu nalaže se snošenje polovice troškova OHIM-a kao i polovice vlastitih troškova. OHIM-u se nalaže snošenje polovice troškova Schmidt Spielea kao i polovice vlastitih troškova.

      (1)  SL C 325, 9.11.2013.


title: Predmet T-826/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 27. veljače 2015. – Španjolska protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Državne potpore — Porezni sustav za društva koji omogućuje poduzećima koja su porezni rezidenti u Španjolskoj da amortiziraju financijski ugled koji proizlazi iz neizravnih udjela u poduzećima koja su porezni rezidenti u inozemstvu — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njen povrat — Zahtjev za suspenziju primjene — Fumus boni juris — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/28

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 27. veljače 2015. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-826/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Državne potpore - Porezni sustav za društva koji omogućuje poduzećima koja su porezni rezidenti u Španjolskoj da amortiziraju financijski ugled koji proizlazi iz neizravnih udjela u poduzećima koja su porezni rezidenti u inozemstvu - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njen povrat - Zahtjev za suspenziju primjene - Fumus boni juris - Nepostojanje hitnosti”))
   (2015/C 127/38)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. Sampol Pucurull, agent)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene Odluke Komisije C (2014) 7280 final, od 15. listopada 2014. o državnoj potpori SA.35550 (2013/C) (ex 2013/NN), koju je provela Španjolska, i o poreznoj amortizaciji financijskog ugleda (goodwill) kod stjecanja inozemnih udjela.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               Rješenje od 8. siječnja 2015. donijeto u predmetu T-826/14 R se odgađa.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-295/13: Tužba podnesena 30. svibnja 2013. — Italija protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/12

         Tužba podnesena 30. svibnja 2013. — Italija protiv Komisije
   (Predmet T-295/13)
   (2013/C 207/88)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-655/11: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – FSL i dr. protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište banana u Italiji, Grčkoj i Portugalu — Usklađivanje pri utvrđivanju cijena — Dopuštenost dokaza — Pravo na obranu — Zlouporaba ovlasti — Dokaz o povredi — Izračun iznosa novčane kazne”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/14

         Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – FSL i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-655/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište banana u Italiji, Grčkoj i Portugalu - Usklađivanje pri utvrđivanju cijena - Dopuštenost dokaza - Pravo na obranu - Zlouporaba ovlasti - Dokaz o povredi - Izračun iznosa novčane kazne”))
   (2015/C 262/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: FSL Holdings (Antwerpen, Belgija); Firma Léon Van Parys (Anvers); i Pacific Fruit Company Italy SpA (Rim, Italija) (zastupnici: P. Vlaemminck, C. Verdonck, B. Van Vooren i B. Gielen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Kellerbauer i A. Biolan, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 7273 final od 12. listopada 2011. koja se odnosi na postupak primjene članka 101. [UFEU-a] [predmet COMP/39482 – Egzotično voće (banane)], i, podredno, zahtjev za smanjenje novčane kazne.

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 1. Odluke Komisije C (2011) 7273 final od 12. listopada 2011. koja se odnosi na postupak primjene članka 101. [UFEU-a] [predmet COMP/39482 – Egzotično voće (banane)] u odnosu na razdoblje od 11. kolovoza 2004. do 19. siječnja 2005., u dijelu koji se odnosi na FSL Holdings, Firmu Léon Van Parys i Pacific Fruit Company Italy SpA.

               2.

               Poništava se članak 2. Odluke C (2011) 7273 final u dijelu koji se odnosi na iznos novčane kazne izrečene FSL Holdingsu, Firmi Léon Van Parys i Pacific Fruit Companyju Italy u visini od 8 9 19  000 eura.

               3.

               Iznos novčane kazne izrečene FSL Holdingsu, Firmi Léon Van Parys et Pacific Fruit Companyju Italy u članku 2. navedene Odluke C (2011) 7273 final određuje se u visini od 6 6 89  000 eura.

               4.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               5.

               FSL Holdings, Firma Léon Van Parys i Pacific Fruit Company Italy snose trećinu vlastitih troškova i polovinu troškova Europske komisije.

               6.

               Europska komisija snosi polovinu vlastitih troškova i dvije trećine troškova FSL Holdingsa, de Firme Léon Van Parys i Pacific Fruit Companyja Italy.

      (1)  SL C 58, 25. 2. 2012.


title: Predmet C-543/15: Rješenje predsjednika Suda od 12. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE) protiv Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/25

         Rješenje predsjednika Suda od 12. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE) protiv Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Predmet C-543/15) (1)

   (2016/C 279/36)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet C-242/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. travnja 2013. — Commerz Nederland NV, druga stranka: Havenbedrijf Rotterdam NV

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 29. travnja 2013. — Commerz Nederland NV, druga stranka: Havenbedrijf Rotterdam NV
   (Predmet C-242/13)
   (2013/C 207/38)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-141/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. svibnja 2014. – SolarWorld i dr. protiv Vijeća ( „Privremena pravna zaštita — Damping — Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine — Konačna antidampinška pristojba — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti” )

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/18

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. svibnja 2014. – SolarWorld i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-141/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Damping - Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine - Konačna antidampinška pristojba - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   2014/C 235/23
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: SolarWorld AG (Bonn, Njemačka); Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija); i Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, i J. Beck, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnik: B. Driessen, agent)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene članka 2. Provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 1239/2013 od 2. prosinca 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL L 325, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-744/15: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Puro Italian Style protiv EUIPO-a (smartline) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije smartline — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/46

         Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Puro Italian Style protiv EUIPO-a (smartline)
   (Predmet T-744/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije smartline - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 030/51)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Puro Italian Style SpA (Modène, Italija) (zastupnik: F. Terrano, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. listopada 2015. (predmet R 2258/2014-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka smartline kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Puro Italian Style SpA snosit će vlastite troškove, kao i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 78, 29. 2. 2016.


title: Predmet T-747/15: Tužba podnesena 22. prosinca 2015. – EDF protiv Komisije

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/24

         Tužba podnesena 22. prosinca 2015. – EDF protiv Komisije
   (Predmet T-747/15)
   (2016/C 078/35)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Électricité de France (EDF) (Pariz, Francuska) (zastupnik: M. Debroux, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u prvom redu, poništi članke 1., 2., 3., 4. i 5. pobijane odluke zbog bitnih povreda postupka i pogrešaka koje se tiču prava i činjenica;

               —

               podredno, poništi članke 1., 2. i 3. pobijane odluke jer je iznos povrata koji je naložen EDF-u određen u pretjerano visokom iznosu i

               —

               u svakom slučaju naloži Komisiji snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 266. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju članka 107. UFEU-a. Taj se tužbeni razlog dijeli na dva dijela:

                           —

                           Prvi dio, koji se tiče primjenjivosti testa privatnog ulagača i koji se dalje dijeli na pet točaka.

                                       —

                                       Prva točka, prema kojoj Komisija brojne isprave i dokumente koje su joj Francuska i EDF valjano dostavili nije uzela u obzir a da to nije ni opravdala ni obrazložila.

                                       —

                                       Druga točka, prema kojoj je Komisija kroz cijelu odluku miješala elemente koji se tiču primjenjivosti odnosno primjene testa privatnog ulagača.

                                       —

                                       Treća točka, prema kojoj je Komisija pogrešno isključila primjenjivost kriterija pažljivog privatnog ulagača samo zato što je Francuska prilikom ispitivanja mjere uzela u obzir razmatranja koja se tiču njezina svojstva javne vlasti, pored razmatranja koja se tiču njezina svojstva kao dioničara.

                                       —

                                       Četvrta točka, prema kojoj je Komisija pogrešno izdvojila EDF-ovu obvezu da ima formalni poslovni plan (business plan) kako bi bilo opravdano primijeniti kriterij pažljivog privatnog ulagača.

                                       —

                                       Peta točka, prema kojoj je Komisija zanemarila narav i predmet te mjere, njezin kontekst kao i zadani cilj i pravila koja se na nju primjenjuju.

                           —

                           Drugi dio, koji se tiče primjene testa privatnog ulagača i koji se dalje dijeli na tri točke.

                                       —

                                       Prva točka, prema kojoj je Komisija pogrešno zaključila da Izvješće „Oxera” nije dopušteno kao dokaz.

                                       —

                                       Druga točka, prema kojoj Komisijina metodologija sadržava očite nedostatke. Kao prvo, Komisija nije uzela u obzir ni kontekst vremena ni kriterije koje bi ulagači u tom trenutku primijenili. Kao drugo, teza o „poreznom daru”, na kojoj je Komisija inzistirala, nije samo pogreška koja se tiče prava, nego je i uzrok pogrešaka u ocjeni primjerenosti ulaganja. Kao treće, Komisija je učinila višestruke metodološke pogreške od kojih svaka može poslužiti kao dokaz da Komisija nije evidentno dokazala da kriterij privatnog ulagača nije primijenjen.

                                       —

                                       Treća točka, o posljedicama metodoloških pogrešaka koje je Komisija počinila.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku obrazloženja pobijane odluke.

         U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe također dva podredna tužbena razloga.

               1.

               Prvi podredni tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da je veći dio navodne potpore u zastari. Taj tužbeni razlog dijeli se na dva dijela:

                           —

                           Prvi dio, prema kojem je u biti riječ o postojećoj potpori nastaloj na temelju mjere koja se provodila prije otvaranja europskog tržišta električne energije tržišnom natjecanju.

                           —

                           Drugi dio, prema kojem znatan dio navodne potpore proizlazi iz mjere koja je provedena više od deset godina prije prve istražne radnje.

               2.

               Drugi podredni tužbeni razlog, koji se temelji nas pogreškama u izračunu koje je Komisija počinila prilikom utvrđivanja navodne potpore. Taj tužbeni razlog dijeli se dalje na tri dijela:

                           —

                           Prvi dio, prema kojem je Komisija počinila pogreške u pogledu ukupnog iznosa rezervi za obnovu.

                           —

                           Drugi dio, prema kojem je Komisija počinila pogreške u pogledu mjerodavne porezne stope.

                           —

                           Treći dio, prema kojem iznos navodne potpore treba preispitati na temelju ispravljenih podataka.


title: Predmet C-468/13 P: Žalba koju je 28. kolovoza 2013. podnio MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 27. lipnja 2013. u predmetu T-367/12: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/45

         Žalba koju je 28. kolovoza 2013. podnio MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 27. lipnja 2013. u predmetu T-367/12: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-468/13 P)
   2013/C 344/77
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (zastupnik: K. Szamosi, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 27. lipnja 2013. u predmetu T-367/12 i ukine odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu br. R 2532/2011-2 od 30. svibnja 2012. u dijelu u kojem se odbija žalba intervenijenta i potvrđuje odbijanje prigovora intervenijenta; ili podredno

               —

               vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova prvostupanjskog postupka i postupka po žalbi.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj tvrdi:

               —

               Utvrđenja Općeg suda u vezi s nedopuštenošću žaliteljevih argumenata iznesenih pred OHIM-om su s jedne strane nebitna, i s druge strane, neopravdana i netočna; stoga je Opći sud prekršio članak 44. Poslovnika i članak 21. Statuta Suda.

               —

               Nije bilo potrebe ni pravnog temelja za zanemarivanjem dokaza koje je žalitelj podnio u postupku pred Općim sudom te je stoga Opći sud prekršio članak 65. stavak 2. Uredbe o žigu Zajednice (1) i članak 135. stavak 4. Poslovnika zaključivši da su dokazi žalitelja nedopušteni.

               —

               Opći sud je prekršio Uredbu o žigu Zajednice prilikom utvrđivanja relevantne javnosti i njezine važnosti pri utvrđivanju vjerojatnosti dovođenja u zabludu.

               —

               Opći sud je prekršio Uredbu o žigu Zajednice i ustaljenu sudsku praksu zaključivši da se usluge u pitanju smatraju istovjetnima.

               —

               Opći sud nije jasno i odvojeno procijenio aspekte vizualne, zvučne (fonetske) i konceptualne sličnosti te nije ispitao relevantne okolnosti slučaja u svjetlu te procjene pa je stoga prekršio Uredbu o žigu Zajednice.

               —

               Opći sud je prekršio pravo utvrdivši da je žalbeno vijeće ispravno utvrdilo da je postojala vjerojatnost dovođenja u zabludu između ranijih žigova intervenijenta i žaliteljeve prijave za registraciju žiga Zajednice.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str.1.) (SL Posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet T-282/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Bayer MaterialScience protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka”)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/66

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Bayer MaterialScience protiv Komisije
   (Predmet T-282/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”))
   (2015/C 294/80)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bayer MaterialScience AG (Leverkusen, Njemačka) (zastupnici: C. Arhold, L. Petersen, F.-A. Wesche, N. Wimmer i T. Woltering, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju C. von Donata i G. Quardta, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije (Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               3.

               Bayer MaterialScience AG snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               4.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-288/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2015. uputio Finanzgericht München (Njemačka) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) protiv Hauptzollamt München

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2015. uputio Finanzgericht München (Njemačka) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) protiv Hauptzollamt München
   (Predmet C-288/15)
   (2015/C 294/39)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

      Tuženik: Hauptzollamt München

      Prethodno pitanje

   Je li za uvrštavanje u podbroj 6211 33 10 00 0 „odjeća za industrijsku ili profesionalnu uporabu” Kombinirane nomenklature (1) odlučujući isključivo vanjski izgled ili namjena ili primjenom Općeg pravila 3. točke (b) treba uzeti u obzir koji dijelovi proizvoda njemu daju njegovu bitnu značajku?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, SL L 256, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.), kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 927/2012 od 9. listopada 2012.SL L 304, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 23., str. 3.)


title: Predmet C-614/16 P: Žalba koju je 28. studenoga 2016. podnio Merck KGaA protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 8. rujna 2016. u predmetu T-470/13, Merck KGaA protiv Europske komisije

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/40

         Žalba koju je 28. studenoga 2016. podnio Merck KGaA protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 8. rujna 2016. u predmetu T-470/13, Merck KGaA protiv Europske komisije
   (Predmet C-614/16 P)
   (2017/C 030/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Merck KGaA (zastupnici: B. Bär-Bouyssière, Rechtsanwalt, S. Smith, Solicitor, R. Kreisberger, Barrister, D. Mackersie, Advocate)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Generics (UK) Ltd

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine točku 1. izreke presude;

               —

               poništi članak 1. stavak 1. i članak 2. stavak 1. Odluke i njezine članke 3. i 4. u dijelu u kojem se odnose na Merck;

               —

               podredno, oslobodi Merck od kazne ili je smanji;

               —

               ukine točku 2. izreke presude i naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i plaćanje Merckovih troškova, vezanih i uz prvostupanjski postupak i uz ovu žalbu.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žaliteljev prvi žalbeni razlog temelji se na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdio da nagodbe o patentnim osporavanjima („NPO-i”), sklopljene između Genericsa (UK) („GUK”) i Lundbecka, čine ograničenja s obzirom na cilj prema članku 101. stavku 1. UFEU-a:

                           i.

                           Kao prvo, žalitelj tvrdi da se Opći sud doveo u zabludu u pogledu primjenjivog pravnog standarda i pravilnog pristupa utvrđivanju mogu li se NPO-i kvalificirati kao ograničenja s obzirom na cilj, osobito s obzirom na pravna načela potvrđena u predmetu C-67/13 P, Cartes Bancaires.

                           ii.

                           Kao drugo, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što nije ispitao je li tekst NPO-a ukazivao na dovoljan stupanj štete.

                           iii.

                           Kao treće, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što je smatrao da su NPO-i ukazivali na dovoljan stupanj štete na temelju toga da su ekvivalentni sporazumima o isključenju s tržišta.

                           iv.

                           Kao četvrto, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što je smatrao da NPO-i ukazuju na dovoljan stupanj štete time što se njima izbjegavaju sudski sporovi s neizvjesnim ishodom.

                           v.

                           Kao peto, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što je plaćanje GUKU-u na temelju NPO-a smatrao jednim od glavnih elemenata ograničenja s obzirom na cilj.

                           vi.

                           Kao šesto, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što se oslanjao na činjenične okolnosti koje nemaju veze s tekstom NPO-a kako bi potkrijepio utvrđenje ograničenja s obzirom na cilj.

                           vii.

                           Kao sedmo, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što je zaključio da su NPO-i u vezi s EGP-om prelazili opseg Lundbeckovih patenata.

               2.

               Žaliteljev drugi žalbeni razlog temelji se na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je zaključio da su GUK i Lundbeck bili potencijalni konkurenti u vrijeme sklapanja NPO-a:

                           viii.

                           Kao osmo, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što nije ispitao je li osam načina pristupa tržištu na koje je uputila Komisija bilo ekonomski održivo ili praktično moguće za GUK u dovoljno kratkom roku.

                           ix.

                           Kao deveto, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što je preokrenuo teret dokaza u pogledu mogućeg tržišnog natjecanja.

                           x.

                           Kao deseto, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što je utvrdio da je činjenica da su stranke sklopile NPO-e relevantna za ocjenu mogućeg tržišnog natjecanja.

                           xi.

                           Kao jedanaesto, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što nije prihvatio da se ocjena mogućeg tržišnog natjecanja nije mogla uzeti u obzir prilikom ocjene „s obzirom na cilj”.

               3.

               Žaliteljev treći žalbeni razlog jest taj da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je potvrdio novčanu kaznu koju je Komisija izrekla žalitelju:

                           xii.

                           Kao dvanaesto, žalitelj tvrdi da je Opći sud pogriješio u tome što je zaključio da je Komisija bila nadležna za izricanje novčane kazne žalitelju ili, podredno, za izricanje novčane kazne koja nije bila samo simbolična.


title: Predmet T-329/13: Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2014. – Chatzithoma protiv Komisije i ESB-a ( „Tužba za poništenje — Program potpore stabilnosti Cipra — Izjava Euroskupine o restrukturiranju bankovnog sektora na Cipru — Pogrešna naznaka tuženika u tužbi — Nedopuštenost” )

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/23

         Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2014. – Chatzithoma protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-329/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Program potpore stabilnosti Cipra - Izjava Euroskupine o restrukturiranju bankovnog sektora na Cipru - Pogrešna naznaka tuženika u tužbi - Nedopuštenost”))
   (2014/C 448/30)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: Petros Chatzithoma (Makedonitissa, Cipar); i Elenitsa Chatzithoma (Makedonitissa) (zastupnici: E. Efstathiou, K. Efstathiou i K. Liasidou, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija (zastupnici: B. Smulders, J.-P. Keppenne i M. Konstantinidis, agenti); i Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan i F. Athanasiou, agenti, uz asistenciju W. Bussiana, W. Devroea i D. Artsa, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje izjave Euroskupine od 25. ožujka 2013. o, osobito, restrukturiranju bankovnog sektora na Cipru.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao nedopuštena.

               2.

               Petrosu Chatzithomi i Elenitsi Chatzithoma nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Europske komisije i Europske središnje banke (ESB).

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet C-39/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) i dr.

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) i dr.
   (Predmet C-39/14)
   2014/C 102/26
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva: Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)

      Druge stranke u postupku: Thomas Erbs, Ursula Erbs

      Tijelo nadležno za izdavanje dozvole: Landkreis Jerichower Land

      Prethodno pitanje

   Protivi li se članku 107. stavku 1. UFEU-a nacionalna odredba kao što je ona članka 9. stavka 1. točke 3. Zakona o prometu nekretnina, a koja u svrhe poboljšanja poljoprivredne strukture državnoj ustanovi kao što je BVVG zabranjuje da poljoprivredno zemljište koje se prodaje proda osobi koja je na javnom natječaju ponudila najviše, ako je najviša ponuda u velikom nerazmjeru prema vrijednosti zemljišta?


title: Predmet C-445/14: Rješenje predsjednika Suda od 28. travnja 2015. – Seusen Sume protiv Landkreis Stade, uz sudjelovanje: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/26

         Rješenje predsjednika Suda od 28. travnja 2015. – Seusen Sume protiv Landkreis Stade, uz sudjelovanje: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Predmet C-445/14) (1)

   (2015/C 320/38)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 439, 8. 12. 2014.


title: Predmet T-73/16 P: Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a („Žalba — Javna služba — Osoblje EIB-a — Uznemiravanje — Izvanugovorna odgovornost — Pogreške koje se tiču prava — Očito neosnovana žalba”)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/30

         Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-73/16 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Osoblje EIB-a - Uznemiravanje - Izvanugovorna odgovornost - Pogreške koje se tiču prava - Očito neosnovana žalba”))
   (2017/C 213/40)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: G. Ferabecoli, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: u početku G. Nuvoli i T. Gilliams, a zatim G. Nuvoli i G. Faedo, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015. De Nicola/EIB (F-37/12, EU:F:2015:162) radi djelomičnog ukidanja navedene presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Carlo De Nicola snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske investicijske banke (EIB) u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 118, 4. 4. 2016.


title: Predmet T-635/15: Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2016. – Tuum protiv EUIPO-a – Thun (TUUM) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije TUUM — Raniji nacionalni figurativni žig THUN — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/29

         Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2016. – Tuum protiv EUIPO-a – Thun (TUUM)
   (Predmet T-635/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije TUUM - Raniji nacionalni figurativni žig THUN - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 022/39)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Tuum Srl (San Giustino, Italija) (zastupnik: B. Saguatti, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Thun SpA (Bolzano, Italija) (zastupnici: L. Sergi i G. Muscas, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2015. (predmet R 2624/2014-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Thun i Tuum.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 3. rujna 2015. (predmet R 2624/2014-1).

               2.

               Odbija se prigovor.

               3.

               EUIPO će snosit vlastite troškove te polovicu troškova društva Tuum Srl koji su nastali u postupku pred Općim sudom kao i pred žalbenim vijećem.

               4.

               Društvo Thun SpA snosit će vlastite troškove te polovicu troškova društva Tuum koji su nastali u postupku pred Općim sudom kao i pred žalbenim vijećem.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet F-125/15: Tužba podnesena 22. rujna 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/80

         Tužba podnesena 22. rujna 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-125/15)
   (2015/C 398/95)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Komisije o nepromicanju tužitelja u razred AD8 na temelju promaknuća za 2014 i naknada navodno pretrpljene neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku tijela za imenovanje od 14. studenog 2014. o nepromicanju tužitelja na temelju promaknuća za 2014.,

               —

               naložiti Europskoj komisiji plaćanje iznosa od 15  000 eura na ime neimovinske štete,

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-152/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. ožujka 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Consorzio Italian Management i Catania Multiservizi SpA protiv Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. ožujka 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Consorzio Italian Management i Catania Multiservizi SpA protiv Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Predmet C-152/17)
   (2017/C 213/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Consorzio Italian Management i Catania Multiservizi SpA

      Druga strana u postupku: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s pravom Europske unije (posebno s člankom 3. stavkom 3. UEU-a, člancima 26., 56.-58. i 101. UFEU-a, člankom 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima) i Direktivom 2004/17 (1) tumačenje nacionalnog prava prema kojemu je isključena promjena cijene u ugovorima u tzv. posebnim sektorima, posebno u onim čiji predmet nije onaj na koji se odnosi ista direktiva, već je s potonjima funkcionalno povezan?

               2.

               Je li Direktiva 2004/17 (ako se smatra da isključenje promjene cijene u svim ugovorima koji se sklapaju i primjenjuju u tzv. posebnim sektorima izravno proizlazi iz iste) u skladu s načelima Europske unije (posebno, s člankom 3. stavkom 1. UEU-a, člancima 26., 56.-58. i 101. UFEU-a i člankom 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima) „zbog nepravičnosti, neproporcionalnosti, narušavanja ugovorne ravnoteže i, stoga, pravila funkcionalnog tržišta”?

      (1)  Direktiva 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL 2004., L 134, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 43.)


title: Predmet C-251/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – György Balázs protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Kakvoća dizelskih goriva — Nacionalna tehnička specifikacija kojom se nameću dodatni zahtjevi u vezi s kakvoćom u odnosu na pravo Unije)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/8

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – György Balázs protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Predmet C-251/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Kakvoća dizelskih goriva - Nacionalna tehnička specifikacija kojom se nameću dodatni zahtjevi u vezi s kakvoćom u odnosu na pravo Unije))
   (2015/C 406/07)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: György Balázs

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 1. i članak 5. Direktive 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ, kako je izmijenjena Uredbom br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. rujna 2003., treba tumačiti na način da se ne protive tome da država članica u svojem nacionalnom pravu predvidi, uz zahtjeve u vezi s kakvoćom sadržane u toj direktivi, takve dodatne zahtjeve koji se odnose na prodaju dizelskih goriva, poput onog koji se odnosi na plamište o kojem je riječ u glavnom postupku, ako nije riječ o tehničkoj specifikaciji dizelskih goriva koja je povezana sa zaštitom zdravlja i okoliša u smislu spomenute direktive.

               2.

               Članak 1. točke 6. i 11. Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih standarda i propisa te pravila o uslugama informacijskog društva, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2006/96/EZ od 20. studenoga 2006., treba tumačiti na način da se ne protivi tome da država članica učini obvezujućim nacionalnu normu poput mađarske norme MSZ EN 590:2009 o kojoj je riječ u glavnom postupku.

               3.

               Članak 1. točku 6. Direktive 98/34, kako je izmijenjena Direktivom 2006/96, treba tumačiti na način da se njime ne zahtijeva da norma u smislu te odredbe bude dostupna na službenom jeziku predmetne države članice.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet T-482/15: Tužba podnesena 24. kolovoza 2015. – Ahrend Furniture protiv Komisije

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/40

         Tužba podnesena 24. kolovoza 2015. – Ahrend Furniture protiv Komisije
   (Predmet T-482/15)
   (2015/C 337/45)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ahrend Furniture (Zaventem, Belgija) (zastupnici: A. Lepièce, V. Dor i S. Engelen, avocats)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži poništenje odluke Komisije, nepoznatog datuma o dodjeli lota br. 1. u javnom natječaju br. OIB.DR.2/PO/2014/055/622 – „Opskrba namještajem” drugom ponuditelju,

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na pogreškama koje se tiču prava i činjenica koje je počinio tuženik tijekom kvantitativne i tehničke analize ponude tužitelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na nedostavljanju tužitelju, unatoč njegovim zahtjevima u tom smislu, elemenata koji se odnose na financijsku procjenu ponuda.


title: Predmet C-507/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. rujna 2016. uputio Administrativen sad Sofija grad (Bugarska) – „Еntertainment Balgaria System” ЕООD protiv Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” – Sofija

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. rujna 2016. uputio Administrativen sad Sofija grad (Bugarska) – „Еntertainment Balgaria System” ЕООD protiv Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” – Sofija
      (Predmet C-507/16)
      (2016/C 441/16)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad Sofija grad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„Еntertainment Balgaria System” ЕООD

         Tuženik: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” – Sofija

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 214. Direktive 2006/112 (1) tumačiti na način da se u odnosu na pravo na odbitak može pridati različita važnost slučajevima identifikacije u svrhu obračuna poreza na dodanu vrijednost ili mu se protivi da države članice slučajevima identifikacije pridaju različitu važnost, kao što je to slučaj u članku 97.a i članku 70. stavku 4. ZDDS-a?

                  2.

                  Treba li članak 168. točku (a) i članak 169. točku (a) Direktive 2006/112 tumačiti na način, da osoba koja je identificirana sukladno članku 214. stavku 1. točki (e) nema pravo na odbitak poreza na dodanu vrijednost koji je platila za usluge koje su joj isporučili porezni obveznici iz drugih država članica, ako isporuke tih usluga koristi kako bi isporučila usluge u drugim državama članicama i ostvareni su ostali materijalni i formalni uvjeti za provedbu prava na odbitak?

                  3.

                  Treba li članak 168. točku (a) i članak 169. točku (a) Direktive 2006/112 tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba poput članka 70. stavka 4. ZDDS-a, prema kojem osobe registrirane temeljem članka 214. stavka 1. točaka (d) ili (e), a ne temeljem članka 214. stavka 1. točke (a) Direktive u svrhu obračuna poreza na dodanu vrijednost uopće nemaju pravo na odbitak pretporeza?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenog 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet C-298/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. lipnja 2015. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – „Borta” UAB protiv Nacionalne lučke uprave Klaipèda

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. lipnja 2015. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – „Borta” UAB protiv Nacionalne lučke uprave Klaipèda
   (Predmet C-298/15)
   (2015/C 311/24)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva:„Borta” UAB

      Protivnik zahtjeva: Nacionalna lučka uprava Klaipèda

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 37., 38., 53. i 54. Direktive 2004/17 (1) razumijevati i tumačiti, bilo zajedno ili odvojeno (ali bez ograničavanja na te odredbe), na način da se:

                           (a)

                           protive nacionalnom pravilu prema kojem ponuditelj mora obaviti glavne radove kako ih je odredio javni naručitelj kada se koristi podizvođačima da bi izvršio ugovor o radovima?

                           (b)

                           protive planu određenom u dokumentaciji za nadmetanje kojim se dopušta grupiranje profesionalnih kapaciteta ponuditelja, poput onog koji je utvrdio javni naručitelj u spornom pozivu na nadmetanje, zahtijevajući da dio koji se odnosi na profesionalne kapacitete dotičnog gospodarskog subjekta (partnera u zajedničkom poduhvatu) razmjerno odgovara dijelu radova koje on uistinu izvršava prema ugovoru o javnoj nabavi?

               2.

               Treba li odredbe članaka 10., 46. i 47. Direktive 2004/17 razumijevati i tumačiti, bilo zajedno ili odvojeno (ali bez ograničavanja na te odredbe), na način da:

                           (a)

                           načelo jednakog postupanja prema ponuditeljima i načelo transparentnosti nisu povrijeđeni kada javni naručitelj:

                                       —

                                       u dokumentaciji za nadmetanje unaprijed propiše načelnu mogućnost grupiranja profesionalnih kapaciteta ponuditelja, ali ne propiše konkretne načine za njezino ostvarivanje,

                                       —

                                       naknadno, tijekom postupka javne nabave, detaljnije definira uvjete za ocjenjivanje osposobljenosti ponuditelja propisujući određena ograničenja u pogledu grupiranja profesionalnih kapaciteta ponuditelja,

                                       —

                                       zbog tog preciznijeg definiranja sadržaja zahtjeva koji se odnose na osposobljenost, produlji rok za podnošenje ponuda i to produljenje objavi u Službenom listu?

                           (b)

                           ograničenje u pogledu grupiranja kapaciteta ponuditelja ne treba jasno navesti unaprijed ako posebni karakter djelatnosti javnog naručitelja i posebna obilježja ugovora o javnoj nabavi čine takvo ograničenje predvidivim i opravdanim?

      (1)  Direktiva 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL 2004 L 134, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 43.)


title: Predmet C-59/15: Rješenje predsjednika Suda od 1. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koje je uputila Commissione Tributaria Provinciale di Catanzaro – Italija) – Esse Di Emme Costruzioni srl protiv Tribunale Amministrativo Regionale della Calabria, Ministero della Giustizia – Dipartimento Affari di Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/10

         Rješenje predsjednika Suda od 1. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koje je uputila Commissione Tributaria Provinciale di Catanzaro – Italija) – Esse Di Emme Costruzioni srl protiv Tribunale Amministrativo Regionale della Calabria, Ministero della Giustizia – Dipartimento Affari di Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Predmet C-59/15) (1)

   (2016/C 078/11)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet C-17/15 P: Žalba koju su 19. siječnja 2015. podnijeli Eugen Popp i Stefan M. Zech protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 6. studenoga 2014. u predmetu T-463/12, Eugen Popp i Stefan M. Zech protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/13

         Žalba koju su 19. siječnja 2015. podnijeli Eugen Popp i Stefan M. Zech protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 6. studenoga 2014. u predmetu T-463/12, Eugen Popp i Stefan M. Zech protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-17/15 P)
   (2015/C 406/13)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelji: Eugen Popp i Stefan M. Zech (zastupnici: A. Kockläuner i O. Nilgen, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Müller-Boré & Partner Patentanwälte
   Sud Europske unije (šesto vijeće) odbacio je žalbu rješenjem od 26. listopada 2015. i naložio žaliteljima snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-209/17 P: Žalba koju je 21. travnja 2017. podnio N. G. protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće, prošireni sastav) od 28. veljače 2017. u predmetu T-193/16, N. G. protiv Europskog vijeća

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/13

         Žalba koju je 21. travnja 2017. podnio N. G. protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće, prošireni sastav) od 28. veljače 2017. u predmetu T-193/16, N. G. protiv Europskog vijeća
   (Predmet C-209/17 P)
   (2017/C 231/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: N. G. (zastupnici: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, Solicitor)

      Druga stranka u postupku: Europsko vijeće

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine u cijelosti rješenje Općeg suda od 28. veljače 2017. kojim je Opći sud odbacio tužbu zbog nepostojanja nadležnosti Općeg suda za odlučivanje;

               —

               donese konačnu presudu u stvari koja je predmetom ove žalbe i odluči da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je odbio odlučivati zbog nenadležnosti i naloži tuženiku iz predmeta T-193/16 da nadoknadi žaliteljeve troškove koji se odnose na rješenje Općeg suda i Suda Europske unije povodom ove žalbe;

               —

               uputi predmete ovih postupaka na ponovo odlučivanje Općem sudu s uputom da mora prihvatiti nadležnost za odlučivanje.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Nepostojanje obrazloženja;

               2.

               Nepostojanje odgovarajućeg razmatranja o tome je li pobijani sporazum u biti tuženikova odluka;

               3.

               Ignoriranje relevantnih činjeničnih pitanja;

               4.

               Nerazmatranje dokaza koji su dostavljeni Općem sudu;

               5.

               Nepotpuno ispitivanje i ocjena meritornih pitanja;

               6.

               Nepoduzimanje daljnjih relevantnih ispitivanja;

               7.

               Donošenje odluke koja se ne zasniva na potpunim informacijama;

               8.

               Zanemarivanje načela koja je Sud uspostavio u predmetu C-294/83.


title: Predmet C-304/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Ujedinjena Kraljevina) – Secretary of State for the Home Department protiv C.S. (Zahtjev za prethodnu odluku — Građanstvo Unije — Članak 20. UFEU-a — Državljanin treće zemlje koji ima pravo na čuvanje i odgoj maloljetnog djeteta, građanina Unije — Pravo boravka u državi članici čije je dijete državljanin — Kaznene osude roditelja djeteta — Odluka o udaljavanju roditelja koje kao posljedicu ima neizravno udaljavanje dotičnog djeteta)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Ujedinjena Kraljevina) – Secretary of State for the Home Department protiv C.S.
   (Predmet C-304/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Građanstvo Unije - Članak 20. UFEU-a - Državljanin treće zemlje koji ima pravo na čuvanje i odgoj maloljetnog djeteta, građanina Unije - Pravo boravka u državi članici čije je dijete državljanin - Kaznene osude roditelja djeteta - Odluka o udaljavanju roditelja koje kao posljedicu ima neizravno udaljavanje dotičnog djeteta))
   (2016/C 419/03)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretary of State for the Home Department

      Tuženik: C.S.

      Izreka

   Članak 20. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice koji određuje protjerivanje s državnog područja te države članice u treću državu građanina te države koji je kazneno osuđivan za kazneno djelo određene težine, iako se on stvarno skrbi o maloljetnom djetetu, državljaninu te države članice u kojoj ono boravi od rođenja bez izvršavanja svojeg prava na slobodno kretanje, ako predviđeno protjerivanje tom djetetu nameće obvezu napuštanja područja Unije, uskraćujući mu stvarno izvršavanje biti njegovih prava koja ima kao građanin Unije. Međutim, država članica u iznimnim okolnostima može donijeti mjeru protjerivanja, pod uvjetom da se ona temelji na osobnom ponašanju tog državljanina treće države koje mora predstavljati stvarnu, trenutačnu i dovoljno ozbiljnu prijetnju temeljnom interesu društva te države članice te da se ona temelji na uzimanju u obzir različitih uključenih interesa, a što treba provjeriti nacionalni sud.

      (1)  SL C 315, 15. 9. 2014.