title: Predmet T-106/15: Tužba podnesena 25. veljače 2015. – Opko Ireland Global Holdings protiv OHIM-a – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/16

         Tužba podnesena 25. veljače 2015. – Opko Ireland Global Holdings protiv OHIM-a – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Predmet T-106/15)
   (2015/C 228/19)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: S. Malynicz, Barrister i A. Smith, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jerusalem, Izrael)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: Tužitelj

      Sporni žig u pitanju: Verbalni žig Zajednice „ALPHAREN” – prijava za registraciju br. 4 320 297

      Postupak pred OHIM-om: Postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. studenoga 2014. u predmetu R 2387/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 1. stavka (d) i članka 2. Uredbe br. 216/96 jer je član vijeća koje je 2009. donijelo odluku žalbenog vijeća također bio član vijeća koje je donijelo pobijanu odluku;

               —

               povreda članka 50. Provedbene uredbe br. 2868/95 jer su uzeti u obzir dokazi koji nisu bili izloženi pred OHIM-om tijekom prvog postupka povodom prigovora;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 jer teret dokazivanja postojanja sličnosti između predmetnih proizvoda nije bio dodijeljen podnositelju prigovora;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 jer je žalbeno vijeće počinilo pogrešku prilikom utvrđivanja relevantne javnosti te posebno prilikom ocjene dovođenja u zabludu.


title: Predmet T-416/12: Presuda Općeg suda od 5. ožujka 2014. – HP Health Clubs Iberia protiv OHIM-a – Shiseido (ZENSATIONS) [ „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice ZENSATIONS — Raniji verbalni žig Zajednice ZEN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Dopuštenost zahtjeva intervenijenta — Članak 46. Poslovnika — Obveza obrazlaganja — Članak 75. prva rečenica Uredbe br. 207/2009 — Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti — Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009” ]

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/29

         Presuda Općeg suda od 5. ožujka 2014. – HP Health Clubs Iberia protiv OHIM-a – Shiseido (ZENSATIONS)
   (Predmet T-416/12) (1)

   ([„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice ZENSATIONS - Raniji verbalni žig Zajednice ZEN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Dopuštenost zahtjeva intervenijenta - Članak 46. Poslovnika - Obveza obrazlaganja - Članak 75. prva rečenica Uredbe br. 207/2009 - Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti - Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”])
   2014/C 112/38
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: HP Health Clubs Iberia, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: S. Serrat Viñas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Shiseido Company Ltd (Tokyo, Japan) (zastupnik: B. Moreau-Margotin, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. lipnja 2012. (predmet R 2212/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Shiseido Company Ltd i HP Health Clubs Iberia, SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Odbacuju se kao očito nedopuštene one točke zahtjeva Shiseido Company Ltd kojima se u bitnome ne traži odbacivanje tužbe kao očito nedopuštene.

               3.

               HP Health Clubs Iberia, SA snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

               4.

               Shiseido Company snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 355, 17.11.2012.


               6.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 108/16

         Postupak koji je 1. veljače 2017. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-2/17)
   (2017/C 108/14)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler i Maria Moustakali, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 1. veljače 2017. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da ustvrdi:

               1.

               zadržavanjem na snazi i. sustava izdavanja odobrenja za uvoz sirovih jaja i proizvodâ od sirovih jaja kao što je onaj iz članka 10. Akta br. 25/1993 i članaka 3. točke (e) i 4. Uredbe (IS) br. 448/2012; ii. sustavom izdavanja odobrenja za uvoz nepasteriziranog mlijeka i mliječnih proizvoda prerađenih od nepasteriziranog mlijeka i dodatnim zahtjevima, kao što je onaj iz članka 10. Akta br. 25/1993 i članaka 3. točke (f), 4. i 5. Uredbe (IS) br. 448/2012 te zabranom stavljanja na tržište uvezenih mliječnih proizvoda prerađenih od nepasteriziranog mlijeka, kako je utvrđeno u članku 7.a Uredbe (IS) br. 104/2010; i iii. administrativnom praksom da se od uvoznikâ zahtijeva da daju izjavu i dobiju odobrenje za uvoz prerađenih proizvoda od jaja i mliječnih proizvoda, kako je utvrđena u okviru primjene Uredbe (IS) br. 448/2012, Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 1.1.1. poglavlja I. Priloga I. Sporazumu o EGP-u, Direktiva Vijeća 89/662/EEZ od 11. prosinca 1989. o veterinarskim pregledima u trgovini unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta, kako je izmijenjen i prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1. i sektorskim prilagodbama u njegovu Prilogu I., a posebno članka 5. te direktive.

               2.

               Troškove postupka snosi Island.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e (ESA) tvrdi da je Island prekršio svoje obveze na temelju Uredbe 89/662/EEZ i. zadržavanjem na snazi sustava izdavanja odobrenja za uvoz sirovih jaja i proizvodâ od sirovih jaja; ii. zadržavanjem na snazi sustava izdavanja odobrenja za uvoz nepasteriziranog mlijeka i mliječnih proizvoda prerađenih od nepasteriziranog mlijeka i dodatnim zahtjevima te zabranom stavljanja na tržište uvezenih mliječnih proizvoda prerađenih od nepasteriziranog mlijeka i iii. zadržavanjem na snazi administrativne prakse da se od uvoznikâ zahtijeva da daju izjavu i dobiju odobrenje za uvoz prerađenih proizvoda od jaja i mliječnih proizvoda.

               —

               ESA tvrdi da su pravila u pogledu unutarnje trgovine u EGP-u proizvodâ životinjskog podrijetla i veterinarskih pregleda usklađena na razini EGP-a. Veterinarski pregledi proizvodâ životinjskog podrijetla u unutarnjoj trgovini u EGP-u uređeni su Direktivom Vijeća 89/662/EEZ. Njezin je glavni cilj potpuno ukloniti veterinarske preglede na unutarnjim granicama EGP-a, istodobno jačajući preglede na polazišnoj točki. Nadležna tijela odredišne države članice EGP-a smiju neselektivnim provjerama na licu mjesta provjeravati samo usklađenost s relevantnim zakonodavstvom EGP-a.

               —

               ESA tvrdi da zadržavanjem na snazi sadašnjih mjera Island nameće dodatne zahtjeve, koji nisu dopušteni u usklađenom okviru veterinarskih pregleda.

               —

               Prema ESA-i, Sud EFTA-e u svojoj je presudi u predmetu E-17/15 Ferskar kjötvörur ehf. protiv države Islanda o ograničenjima na uvoz sirovog mesa na Island već potvrdio neusklađenost takvih zahtjeva s pravom EGP-a. Slična su ograničenja u pogledu proizvoda od jaja i mliječnih proizvoda utvrđena u spornim islandskim zakonima.


title: Presuda Suda od 7. lipnja 2017. u predmetu E-17/16 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2009/127/EZ o izmjeni Direktive 2006/42/EZ u pogledu strojeva za primjenu pesticida)

text:
               28.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 321/11

         PRESUDA SUDA
   od 7. lipnja 2017.
   u predmetu E-17/16
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda

      (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2009/127/EZ o izmjeni Direktive 2006/42/EZ u pogledu strojeva za primjenu pesticida)

   (2017/C 321/09)
   U predmetu E-17/16, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za utvrđivanje da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 1.c poglavlja XXIV. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/127/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o izmjeni Direktive 2006/42/EZ u pogledu strojeva za primjenu pesticida), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., te iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta, ili u svakom slučaju nije o tome obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Benedikt Bogason (ad hoc), suci, presudio je 7. lipnja 2017. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Utvrđuje da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 1.c poglavlja XXIV. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/127/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o izmjeni Direktive 2006/42/EZ u pogledu strojeva za primjenu pesticida), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., te iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-237/16: Tužba podnesena 17. svibnja 2016. – NI protiv EDPS-a

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/43

         Tužba podnesena 17. svibnja 2016. – NI protiv EDPS-a
   (Predmet T-237/16)
   (2016/C 260/54)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužiteljica: NI (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. Gómez-Acebo Dennes, odvjetnik)

      Tuženik: Europski nadzornik za zaštitu podataka (EDPS)

      Tužbeni zahtjev

   Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europskog nadzornika za zaštitu podataka od 18. ožujka 2016. o odbijanju tužiteljičina prijedloga za obnovu postupka u kojem je donesena odluka od 8. prosinca 2015. i da Europskoj ombudsmanici naloži prestanak trenutačne i buduće obrade osobnih podataka iz ugovora koji je sklopila.

               —

               Europskoj ombudsmanici odredi zabranu objavljivanja bilo kojih tužiteljičinih osobnih podataka ili onih na temelju kojih se može utvrditi njezin identitet. Osobito zahtijeva da se Europskoj ombudsmanici zabrani davanje bilo kakvih naznaka o tome koju je dužnost obavljala.

               —

               Europskoj ombudsmanici naloži da obradi i da temeljito i iscrpno provede pravo na prigovor u pogledu obrade tužiteljičinih osobnih podataka u postupku „Own Initiative Inquiry 2/2014” ili u bilo kojem drugom postupku s istim predmetom u koji može biti uključena tužiteljica.

               —

               Europskom nadzorniku za zaštitu podataka naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba podnesena je u biti protiv tuženikove odluke o odbijanju tužiteljičine pritužbe u vezi s neprihvaćanjem njezina zahtjeva za ispuštanje određenih osobnih podataka koji se tiču dvaju istražnih postupaka pred Europskom ombudsmanicom u vezi s ovlaštenjem dobivenim za obavljanje profesionalne djelatnosti u privatnom sektoru nakon što je obnašala dužnosti člana Europske komisije.
   U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Tuženik prilikom donošenja svojih odluka nije propisno vodio računa o tužiteljičinoj aktivnosti, Komisijinu postupku nakon što je tužiteljici odobreno obavljanje djelatnosti poslije obnašanja dužnosti člana Komisije, prvoj istrazi o tom odobrenju koju je proveo Europski ombudsman i ponovnom pokretanju istrage nove Europske ombudsmanice u istom predmetu, zajedno s njezinom namjerom da objavi tužiteljičine osobne podatke na temelju kojih se može izravno i neizravno utvrditi njezin identitet, a s obzirom na mjerodavne propise i sudsku praksu.

               2.

               Anonimno prikupljanje podataka ne omogućuje utvrđivanje sljedivosti koja je pak nužna kako bi se utvrdilo je li obrada podataka Europske ombudsmanice dopuštena jer su anonimno pribavljeni i nedopušteno obrađeni.

               3.

               Prema tužiteljičinu mišljenju treba utvrditi da je obrada podataka koji su predmet ovog postupka pretjerana, neodgovarajuća i neprikladna za postizanje cilja radi kojeg su prikupljeni, pa makar i anonimno. Podneseni ugovor tiče se samo i isključivo tužiteljice, nakon što je napustila svoje dužnosti kao član Komisije, i privatnog trgovačkog društva i njegov predmet uopće nema veze s dužnostima koje je obavljala u Komisiji.

               4.

               Ne postoje nove informacije ili činjenice koje opravdavaju obradu i objavljivanje tužiteljičinih osobnih podataka koje je, štoviše, prethodni Europski ombudsman u prvoj istrazi koju je proveo smatrao povjerljivim. Promjena u pogledu povjerljivog postupanja s predmetnim podacima je bez pravnog temelja i Europska ombudsmanica je ni u jednom trenutku nije obrazložila.

               5.

               Objava osobnih podataka iz spisa uopće ne pridonosi boljem provođenju istrage, s obzirom na to da Europski ombudsman može provoditi istragu u pogledu odobrenja koje je tužiteljica dobila za obavljanje privatnih djelatnosti a da se pritom ne upotrebljava podatke iz njezina privatnog života, a kamoli da ih objavi.


title: Predmet C-299/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 9. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Grondwettelijk Hof – Belgija) – Isabelle Gielen protiv Ministerraad (Oporezivanje — Direktiva 2008/7/EZ — Članak 5. stavak 2. i članak 6. — Neizravni porezi na prikupljanje kapitala — Porez na pretvorbu vrijednosnih papira na donositelja u vrijednosne papire na ime ili u nematerijalizirane vrijednosne papire)

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/6

         Presuda Suda (peto vijeće) od 9. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Grondwettelijk Hof – Belgija) – Isabelle Gielen protiv Ministerraad
   (Predmet C-299/13) (1)

   ((Oporezivanje - Direktiva 2008/7/EZ - Članak 5. stavak 2. i članak 6. - Neizravni porezi na prikupljanje kapitala - Porez na pretvorbu vrijednosnih papira na donositelja u vrijednosne papire na ime ili u nematerijalizirane vrijednosne papire))
   (2014/C 439/08)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Grondwettelijk Hof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Isabelle Gielen

      Tuženik: Ministerraad

      Izreka

   Članak 5. stavak 2. Direktive Vijeća 2008/7/EZ od 12. veljače 2008. o neizravnim porezima na prikupljanje kapitala treba se tumačiti na način da se protivi oporezivanju pretvorbe vrijednosnih papira na donositelja u vrijednosne papire na ime ili nematerijalizirane vrijednosne papire poput one u glavnom postupku. Takav porez ne može se opravdati na temelju članka 6. navedene direktive.

      (1)  SL C 226, 3.8.2013.


title: Predmet C-415/13 P: Žalba koju je 22. srpnja 2013. podnio Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 14. svibnja 2013. u predmetu T-19/12, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) — Impexmetal

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/11

         Žalba koju je 22. srpnja 2013. podnio Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 14. svibnja 2013. u predmetu T-19/12, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) — Impexmetal
   (Predmet C-415/13 P)
   2013/C 274/28
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Žalitelj: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (zastupnik: P. Borowski, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Impexmetal S.A.

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti ukine presudu Općeg suda, u cijelosti prihvati tužbu od 9. siječnja 2012. i sukladno tome ukine odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu od 27. listopada 2011.;

               —

               u slučaju da se ne prihvati taj zahtjev, u cijelosti ukine presudu Općeg suda i predmet vrati Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naloži snošenje troškova drugim strankama u žalbenom postupku, uključujući troškove žalitelja pred žalbenim vijećem i Odjelom za prigovore Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu, kao i troškove u postupku pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj iznosi da je Opći sud povrijedio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 (1) jer je primijenio tu odredbu na činjenično stanje na koje se ta odredba ne primjenjuje.
   Do pogrešne primjene te odredbe došlo je zbog toga što je Opći sud pogrešno utvrdio da je žig žalitelja sličan žigu intervenijenta i da zbog toga postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu. Opći sud nije uzeo u obzir da:

               —

               proizvode označene kao „strojevi i alatni strojevi”, koji su obuhvaćeni žigom žalitelja, i proizvode označene kao „ležajevi”, koji su obuhvaćeni žigom intervenijenta, obilježava znatna razlika i da sigurno nisu komplementarni proizvodi;

               —

               žig žalitelja i žig intervenijenta u vizualnom pogledu pokazuju znatne razlike;

               —

               žig žalitelja sadrži verbalni element u obliku imenice „Kraśnik”, što ima znatan utjecaj na razliku u vizualnom, fonetskom i konceptualnom pogledu između žigova koji se uspoređuju;

               —

               žig žalitelja i žig intervenijenta u fonetskom pogledu pokazuju znatne razlike;

               —

               je žig žalitelja sastavni dio naziva njegovog trgovačkog društva i da se taj naziv već dugo koristio prije dana prijave;

               —

               taj žig ima povijesno utemeljeno značenje za raspoznavanje žalitelja;

               —

               su navedeni žigovi dugo vremena mirno koegzistirali na tržištu;

               —

               sličnost između žigova koji se uspoređuju ne opravdava zaključak da mogu uzrokovati vjerojatnost dovođenja u zabludu.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (kodificirana verzija) (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet T-711/14: Tužba podnesena 7. listopada 2014. – Arcofin i dr. protiv Komisije

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/63

         Tužba podnesena 7. listopada 2014. – Arcofin i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-711/14)
   2014/C 409/85
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Arcofin SCRL (Schaerbeek, Belgija), Arcopar SCRL (Schaerbeek) i Arcoplus (Schaerbeek) (zastupnici: R. B. Martens, A. Verlinden i C. Maczkovics, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji zahtijevaju od Općeg suda da:

               —

               kao glavni zahtjev, poništi u cijelosti pobijanu odluku,

               —

               podredno, poništi u cijelosti pobijanu odluku u dijelu u kojemu je u njoj utvrđeno da mjera potpore nije spojiva sa unutarnjim tržištem te naloženo Belgijskoj državi da povrati potporu i da se suzdrži od plaćanja osiguranja fizičkim osobama udjelničarima tužiteljâ,

               —

               podredno tome, poništi članke 2., 3. i 4. pobijane odluke u dijelu u kojemu se tim člancima nalaže Belgijskoj državi da povrati potporu i da se suzdrži od plaćanja osiguranja fizičkim osobama udjelničarima tužiteljâ,

               —

               u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelji zahtijevaju poništenje odluke Komisije 2014/686/EU od 3. srpnja 2014. [priopćena pod brojem C (2014) 1021 final] o državnoj potpori koju je provela Belgija u okviru sustava osiguranja za zaštitu udjela fizičkih osoba udjeličara u financijskim zadrugama [državna potpora SA.33927 (2012/C) (ex 2011/NN)] (SL L 284, str. 53).
   U potpori tužbe tužitelji ističu pet tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. stavka 1., članka 108. i članka 296. podstavka drugog UFEU-a, članka 14. Uredbe (EZ) br. 659/1999 (1), načela obveze obrazlaganja pravnih akata i postupovnih pravila koja uređuju teret dokaza i njihovo izvođenje s obzirom na to da je Komisija pogrešno utvrdila da su tužitelji bili jedini stvarni korisnici potpore i to nije obrazložila

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. stavka 1. i članka 296. podstavka drugog UFEU-a i načela obveze obrazlaganja pravnih akata te na pogrešci u ocjeni činjenica s obzirom na to da je Komisija pogrešno utvrdila da sustav osiguranja može narušiti tržišno natjecanje drugih zadruga i dobavljača investicijskih proizvoda kao i utjecati na trgovinu između država članica i to nije obrazložila

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji je istaknut kao podredni, temelji se na povredi članka 107. stavka 3. točke (b) i članka 108. stavka 2. UFEU-a te očitoj pogrešci u ocjeni s obzirom na to da je Komisija pogrešno utvrdila da sustav osiguranja nije spojiv sa unutarnjim tržištem.
               Tužitelji ističu da, ako i postoji državna potpora, trebalo je utvrditi da je ona spojiva sa unutarnjim tržištem s obzirom na to da je cilj potpore otkloniti ozbiljni poremećaj u belgijskom gospodarstvu u smislu članka 107. stavka 3. točke (b) UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji je istaknut kao podredni prethodnom, temelji se na povredi članka 108. stavka 2. UFEU-a i članka 14. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 659/1999 te načela legitimnih očekivanja s obzirom na to da je legitimno očekivanje koje su tužitelja mogli imati u odnosu na zakonitost mjere suprotno zahtjevu Komisije da se vrati potpora.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji je istaknut kao podredni prethodnom, temelji se na povredi članaka 107. i 108. UFEU-a i Uredbe (EZ) br. 659/1999 te na prekoračenju ovlasti ili barem na povredi načela proporcionalnosti s obzirom na to da su odlukom, kojom Komisija državi članici nalaže da donese posebnu mjeru kako bi ukinula potporu, kao što je u ovom slučaju obustava isplate fizičkim osobama udjeličarima tužiteljâ, očito prekoračene ovlasti Komisije ili je odluka barem očito neproporcionalna.

      (1)  Uredba (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet C-466/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Svea hovrätt — Švedska) — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd protiv Retriever Sverige AB (Prethodno pitanje — Usklađivanje zakonodavstava država članica — Autorsko i srodna prava — Direktiva 2001/29/EZ — Informacijsko društvo — Usklađivanje određenih aspekata autorskog i srodnih prava — Članak 3. stavak 1. — Priopćavanje javnosti — Pojam — Internetske poveznice ( „poveznice na koje je moguće kliknuti” ) koje daju pristup zaštićenim djelima)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/12

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Svea hovrätt — Švedska) — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd protiv Retriever Sverige AB
   (Predmet C-466/12) (1)

   (Prethodno pitanje - Usklađivanje zakonodavstava država članica - Autorsko i srodna prava - Direktiva 2001/29/EZ - Informacijsko društvo - Usklađivanje određenih aspekata autorskog i srodnih prava - Članak 3. stavak 1. - Priopćavanje javnosti - Pojam - Internetske poveznice („poveznice na koje je moguće kliknuti”) koje daju pristup zaštićenim djelima)
   2014/C 93/18
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Svea hovrätt

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd

      Tuženik: Retriever Sverige AB

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Svea Hovrätt — Tumačenje članka 3. stavka 1. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2001/29/EZ od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.) — Internetska stranica za pretraživanje i praćenje koja nudi svojim pretplatnicima uslugu pristupa zaštićenim djelima, uz naplatu — Davanje od strane osobe koja je različita od autora djela ili osoba koje je on ovlastio poveznice na internetsku stranicu koja daje pristup djelu

      Izreka

               1.

               Članak 3. stavak 1. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2001/29/CE od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti na način da stavljanje na internetsku stranicu poveznicâ na koje je moguće kliknuti a koje vode do djelâ koja su slobodno dostupna na drugoj internetskoj stranici ne predstavlja radnju priopćavanja javnosti, kako je predviđena u ovoj odredbi.

               2.

               Članak 3. stavak 1. Direktive 2001/29 treba tumačiti na način da zabranjuje državi članici da šire zaštiti nositelje autorskog prava na način da predvidi da pojam priopćavanja javnosti obuhvaća više radnji od onih navedenih u toj odredbi.

      (1)  SL C 379,8.12.2012.


title: Predmet C-161/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. travnja 2015. uputio Conseil d'État (Belgija) – Abdelhafid Bensada Benallal protiv Belgijske države

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. travnja 2015. uputio Conseil d'État (Belgija) – Abdelhafid Bensada Benallal protiv Belgijske države
   (Predmet C-161/15)
   (2015/C 190/07)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Abdelhafid Bensada Benallal

      Tuženik: Belgijska država

      Prethodna pitanja

   Ima li opće načelo prava Europske unije koje štiti pravo na obranu, uključujući pravo osobe na saslušanje od strane nacionalnog tijela prije nego to tijelo donese odluku koja može nepovoljno utjecati na interese dotične osobe, kao što je odluka kojom prestaje njezina dozvola boravka, u pravnom poretku Europske unije jednaku važnost kao i pravila javnog poretka belgijskog prava u belgijskom pravnom sustavu i zahtijeva li načelo ekvivalentnosti da se žalbeni razlog koji se temelji na povredi prava na obranu kao općeg načela prava Europske unije može istaknuti prvi put pred Conseil d’État u kasacijskom postupku kao što je dopušteno u nacionalnom pravu za razloge koji se tiču javnog poretka?


title: Predmet T-647/14: Tužba podnesena 2. rujna 2014. – Infusion Brands protiv OHIM-a (DUALSAW)

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/19

         Tužba podnesena 2. rujna 2014. – Infusion Brands protiv OHIM-a (DUALSAW)
   (Predmet T-647/14)
   2014/C 380/26
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: K. Piepenbrink, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 1. srpnja 2014. u predmetu R 397/2014-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig u bijeloj, crnoj i zelenoj boji koji sadrži verbalni element „DUALSAW” za proizvode i usluge u razredima 7, 8 i 35 – Prijava žiga Zajednice br. 1 2 0 27  561

      Odluka ispitivača: djelomično odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Spojeni predmeti C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 i C-391/14 do C-393/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. travnja 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Austrija, Niozemska, Italija) – Borealis Polyolefine GmbH protiv Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-191/14), OMV Refining & Marketing GmbH protiv Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-192/14), DOW Benelux BV i dr. protiv Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (C-295/14), Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-389/14), Api Raffineria di Ancona SpA protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-391/14), Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-392/14), Dalmine SpA protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-393/14) Zahtjev za prethodnu odluku — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije — Direktiva 2003/87/EZ — Članak 10.a stavak 5. — Metoda dodjele jedinica — Besplatna dodjela jedinica — Način izračuna jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije — Odluka 2011/278/EU — Članak 15. stavak 3. — Odluka 2013/448/EU — Članak 4. — Prilog II. — Valjanost

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. travnja 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Austrija, Niozemska, Italija) – Borealis Polyolefine GmbH protiv Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-191/14), OMV Refining & Marketing GmbH protiv Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-192/14), DOW Benelux BV i dr. protiv Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (C-295/14), Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-389/14), Api Raffineria di Ancona SpA protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-391/14), Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-392/14), Dalmine SpA protiv Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-393/14)
   (Spojeni predmeti C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 i C-391/14 do C-393/14) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije - Direktiva 2003/87/EZ - Članak 10.a stavak 5. - Metoda dodjele jedinica - Besplatna dodjela jedinica - Način izračuna jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije - Odluka 2011/278/EU - Članak 15. stavak 3. - Odluka 2013/448/EU - Članak 4. - Prilog II. - Valjanost)
   (2016/C 243/04)
   Jezik postupka: njemački, nizozemski, talijanski

      Sudovi koji su uputili zahtjev

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

   (predmet C-191/14)

      Tužitelj: Borealis Polyolefine GmbH

      Tuženici: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (predmet C-192/14)

      Tužitelj: OMV Refining & Marketing GmbH

      Tuženici: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (C-295/14)

      Tužitelji: DOW Benelux BV i dr.

      Tuženik: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (C-389/14)

      Tužitelji: Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl

      Tuženici: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      uz sudjelovanje: Edison SpA
   (predmet C-391/14)

      Tužitelj: Api Raffineria di Ancona SpA

      Tuženici: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico

      uz sudjelovanje: Edison SpA
   (predmet C-392/14)

      Tužitelj: Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA

      Tuženici: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico,

      uz sudjelovanje: Cofely Italia SpA
   (predmet C-393/14)

      Tužitelj: Dalmine SpA

      Tuženici: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico

      uz sudjelovanje: Cofely Italia SpA, Buzzi Unicem SpA

      Izreka

               1.

               Ispitivanjem prvog do četvrtog pitanja u predmetima C-191/14 i C-192/14, trećeg pitanja u predmetu C-295/14 i prvog pitanja u predmetima C-389/14 i C-391/14 do C-393/14 nije utvrđen nijedan element koji bi utjecao na valjanost članka 15. stavka 3. Odluke Komisije 2011/278/EU od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, u dijelu u kojem taj članak 15. stavak 3. isključuje uzimanje u obzir emisija proizvođača električne energije radi određivanja maksimalne godišnje količine jedinica.

               2.

               Nevaljani su članak 4. i Prilog II. Odluci Komisije 2013/448/EU od 5. rujna 2013. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

               3.

               Učinci proglašenja članka 4. Odluke 2013/448 i njezina Priloga II. nevaljanima vremenski su ograničeni tako da, s jedne strane, to proglašenje stvara učinke tek protekom razdoblja od deset mjeseci počevši od datuma objave ove presude kako bi se omogućilo Europskoj komisiji da poduzme potrebne mjere te se, s druge strane, mjere donesene do isteka tog razdoblja na temelju poništenih odredaba ne mogu dovesti u pitanje.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.; SL C 372, 20. 10. 2014.


title: Predmet T-479/13: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2014. – Marchiani protiv Parlamenta ( „Propis o troškovima i naknadama zastupnika u Europskom parlamentu — Naknada za parlamentarnu pomoć — Povrat pogrešno uplaćenih sredstava” )

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/40

         Presuda Općeg suda od 10. listopada 2014. – Marchiani protiv Parlamenta
   (Predmet T-479/13) (1)

   ((„Propis o troškovima i naknadama zastupnika u Europskom parlamentu - Naknada za parlamentarnu pomoć - Povrat pogrešno uplaćenih sredstava”))
   2014/C 421/56
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Jean-Charles Marchiani (Toulon, Francuska) (zastupnik: C.-S. Marchiani, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz i C. Karamarcos, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Glavnog tajnika Europskog parlamenta od 4. srpnja 2013. u vezi s tužiteljevom obvezom povrata sredstava u iznosu od 1 07  694,72 eura i pripadajuće opomene dužniku od 5. srpnja 2013.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Jean-Charlesu Marchianiju nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 336, 16.11.2013.


title: Predmet C-212/16: Rješenje predsjednika osmog vijeća Suda od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vergabekammer Südbayern – Njemačka) – DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG protiv BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH, uz sudjelovanje: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/12

         Rješenje predsjednika osmog vijeća Suda od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vergabekammer Südbayern – Njemačka) – DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG protiv BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH, uz sudjelovanje: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft
   (Predmet C-212/16) (1)

   (2017/C 202/19)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet T-703/14: Tužba podnesena 2. listopada 2014. – Diktyo Amyntikon Biomichanion Net protiv Komisije

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/30

         Tužba podnesena 2. listopada 2014. – Diktyo Amyntikon Biomichanion Net protiv Komisije
   (Predmet T-703/14)
   (2014/C 448/39)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Diktyo Amyntikon Biomichanion Net (Kaisariani, Grčka) (zastupnik: K. Damis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odredi vještačenje kako bi se ispitala navodna utvrđenja izvješća o reviziji revizorskog društva KPMG AG, na koje se Komisija pozvala kada je pogrešno i nezakonito utvrdila da postoji „nedostatak alternativnih dokaza koji će potvrditi zahtijevane troškove osoblja”. Taj čimbenik je osobito značajan za rješavanje spora s obzirom na to da troškovi osoblja utječu i na sve neizravne troškove. Usto, tužitelj ističe da je Europska komisija prihvatila izvješće o reviziji KPMG AG-a, u vezi s kojim je DABNET AB podnio pisane prigovore i zahtjev za ponovno ispitivanje te uvjerljive dokaze, a da to nije dovoljno obrazložila ili dala odgovor glede dokaza; i

               —

               s jedne strane, prizna da obavijest o terećenju br. 3241409008, koja je tužitelju na temelju zaključaka revizije 12-BA176-003 poslana 31. srpnja 2014. i kojom se zahtijeva povrat iznosa od 64  574,73 za ugovor koji se odnosi na projekt FP7-SME-2007-222303 „FIREROB”, predstavlja povredu ugovornih obveza Komisije te da je neutemeljena i, s druge strane, da su troškovi koje je tužitelj zahtijevao u kontekstu spornog ugovora prihvatljivi te da, slijedom toga, Komisiji naloži izdavanje knjižnog odobrenja za iznos od 64  574,73 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na arbitražnoj klauzuli. Tužitelj tvrdi, kao prvo, da podneseni dokazi u potpunosti dokazuju da su tužiteljevi radnici sudjelovali u projektu „FIREROB”; kao drugo, da se u ni jednoj točki izvješća o reviziji ne spominje da tužiteljevo osoblje nije dovršilo projekt koji je trebalo provesti u okviru ugovora „FIREROB”, ili da je tužitelj dostavio netočne podatke i, kao treće, da se tužitelj obvezao ponuditi osoblje od 12,2 osoba na mjesec i da je ponudio ukupno 21,92 osoba na mjesec, a da pritom nije zahtijevao izmjene već odobrenog proračuna.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na zloporabi prava. Tužitelj tvrdi da je zahtjev Komisije za povrat iznosa od 64  574,73 eura, odnosno iznosa koji je približno pet puta veći od tužiteljeve izravne subvencije (13  474,00 eura), za projekt koji je tužitelj učinkovito proveo, neproporcionalan i u suprotnosti s načelom dobre vjere prilikom izvršavanja ugovora.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja. Tužitelj tvrdi da mu nije priznato legitimno pravo da svoje legitimne prigovore izravno podnese revizoru kojeg je imenovala Europska komisija i da obrazloži neutemeljene tvrdnje autora nacrta izvješća o reviziji.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na načelu proporcionalnosti. Tužitelj tvrdi da na temelju članka II.24. stavka 1. Priloga II. ugovoru „FIREROB” Komisija ima diskrecijsko pravo ne zahtijevati plaćanje naknade štete s obzirom na to da je tužitelj dovršio projekt koji je ocijenjen vrlo pozitivno i kojim su, u skladu s izvješćem o tehničkoj provedbi Europske Komisije, postignuti visoki znanstveni rezultati.


title: Predmet C-542/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. listopada 2015. uputio Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) – kazneni postupak protiv Angela Manzo

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. listopada 2015. uputio Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) – kazneni postupak protiv Angela Manzo
   (Predmet C-542/15)
   (2016/C 016/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Stranke glavnog postupka

   Angela Manzo

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 49. i [56.] [UFEU-a] te načela jednakog postupanja i djelotvornosti tumačiti na način da se protive nacionalnom propisu iz područja igara na sreću koji za izdavanje koncesije predviđa organizaciju novog postupka javne nabave (kako je uređen člankom [10. stavkom 9-] octies Zakona br. 44. od 26. travnja 2012.) [koji sadrži] odredbe o isključenju iz postupka zbog neispunjenja uvjeta ekonomske-financijske sposobnosti, a da pritom ne predviđa druge kriterije osim dviju bankovnih potvrda koje potječu od dviju različitih financijskih institucija?

               2.

               Treba li članak 47. Direktive 2004/18/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. tumačiti na način da se protivi nacionalnom propisu iz područja igara na sreću koji za izdavanje koncesije predviđa organizaciju novog postupka javne nabave (kako je to uređeno u članku [10. stavku 9-] octies Zakona br. 44. od 26. travnja 2012.) [koji sadrži] odredbe o isključenju iz postupka zbog neispunjenja uvjeta ekonomske-financijske sposobnosti, a da pritom ne predviđa dokumente ili druga rješenja, kao što je to propisano [nad]nacionalnim propisom?

               3.

               Protive li se članci 49. i [56.] [UFEU-a] nacionalnom propisu koji praktično zabranjuje bilo kakvu prekograničnu djelatnost u području igara na sreću, neovisno o obliku u kojemu se obavlja navedena djelatnost, osobito (sukladno navodima iz presude Biasci i dr., C-660/11 i C-8/12, EU:C:2013:550) u slučajevima u kojima se, zbog javne sigurnosti, provodi fizička kontrola posrednika društva prisutnih na državnom području?

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)


title: Predmet T-318/17: Tužba podnesena 19. svibnja 2017. – Clean Sky 2 Joint Undertaking protiv Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/51

         Tužba podnesena 19. svibnja 2017. – Clean Sky 2 Joint Undertaking protiv Revoind Industriale
   (Predmet T-318/17)
   (2017/C 231/66)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zastupnici: B. Mastantuono, agent i M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži tuženiku da društvu CSJU plati iznos od 359 913,75 eura na temelju Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava s partnerima br. 325940 „EULOSAM – Design and Manufacturing of Baseline Low-Speed, Low-Sweep Wind Tunnel Model”, te iznos od 2 105,25 eura na temelju zateznih kamata izračunatih po stopi od 3,5 % za razdoblje između 31. siječnja i 1. travnja 2017.;

               —

               naloži tuženiku plaćanje iznosa od 34,51 eura po danu na temelju kamata, s početkom od 2. travnja 2017. pa do dana u kojem je dug plaćen u cijelosti; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeći tužbeni razlog.
   Tužitelj navodi da je tuženik povrijedio svoje ugovorne obveze jer nije proveo projekt EULOSAM i jer nije društvu CSJU dostavio relevantne izvještaje i dokumente u skladu s . člankom II.2 priloga II. Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava.
   Štoviše, tuženik nije izvršio posao koji je bio dužan izvršiti u skladu s prilogom I., čime je povrijedio svoje obveze iz članka II. 3. točaka (a), (e) i (h) priloga II. Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava.
   Konzorcij je, prema tome, raskinuo Ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava i izdao obavijest o terećenju na ime pretfinanciranja iznosa od 359 913,75 eura koji je koordinator tuženiku već isplatio u skladu s Ugovorom o dodjeli bespovratnih sredstava. Uistinu, iznos na ime pretfinanciranja vlasništvo je tužitelja do konačnog plaćanja.
   Potpuno su nesporne činjenice ovog slučaja na kojima se temelje obveze društva Revoind Industriale S.r.l., kao korisnika iz Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, a tuženikovi prigovori su općeniti, nepotpuni i nepotkrijepljeni dokazima pa su stoga potpuno neosnovani.
   Pema tome, tužitelj može tražiti povrat i naknadu iznosa koji je tuženiku platio na temelju pretfinanciranja, uvećanoga za zatezne kamate.


title: Predmet C-270/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. svibnja 2016. uputio Juzgado de lo Social n° 1 de Cuenca (Španjolska) – Carlos Enrique Ruiz Conejero protiv Ferroser Servicios Auxiliares S.A. i Ministerio Fiscal

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. svibnja 2016. uputio Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca (Španjolska) – Carlos Enrique Ruiz Conejero protiv Ferroser Servicios Auxiliares S.A. i Ministerio Fiscal
   (Predmet C-270/16)
   (2016/C 279/24)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Carlos Enrique Ruiz Conejero

      Tuženici: Ferroser Servicios Auxiliares S.A. i Ministerio Fiscal

      Prethodno pitanje

   Protivi li se Direktivi 2000/78 (1) primjena nacionalnog pravnog pravila u skladu s kojim poduzetnik može dati otkaz radniku iz objektivnih razloga, zbog izostanaka posla, koji su opravdani, ali se ponavljaju, i dosežu 20 % radnih dana u dva uzastopna mjeseca, dok ukupni izostanci u prethodnih 12 mjeseci dosežu 5 % radnih dana ili 25 % u četiri neuzastopna mjeseca unutar razdoblja od 12 mjeseci, ako je riječ o radniku kojeg treba smatrati osobom s invaliditetom u smislu direktive, a izostanak s posla prouzročen je invaliditetom?

      (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)


title: Predmet C-544/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Chatherine Gimmig protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Chatherine Gimmig protiv Condor Flugdienst GmbH
      (Predmet C-544/14)
      (2015/C 073/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Stranke glavnog postupka

         Tužiteljica: Chatherine Gimmig

         Tuženik: Condor Flugdienst GmbH
      Predmet je rješenjem Suda od 10. siječnja 2015. brisan iz upisnika Suda.


title: Predmet C-142/13: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 27. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Audiencia Provincial de Barcelona – Španjolska) – Bright Service SA protiv Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Zabranjeni sporazumi — Članak 81. UEZ-a — Sporazum o isključivoj kupnji — Izuzeće — Uredba (EEZ) br. 1984/83 — Izuzeti sporazum — Uredba (EZ) br. 2790/1999 — Neizuzeti sporazum — Vremenski učinci izuzeća)

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/4

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 27. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Audiencia Provincial de Barcelona – Španjolska) – Bright Service SA protiv Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA
   (Predmet C-142/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zabranjeni sporazumi - Članak 81. UEZ-a - Sporazum o isključivoj kupnji - Izuzeće - Uredba (EEZ) br. 1984/83 - Izuzeti sporazum - Uredba (EZ) br. 2790/1999 - Neizuzeti sporazum - Vremenski učinci izuzeća))
   2014/C 184/05
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bright Service SA

      Tuženik: Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Audiencia Provincial de Barcelona – Tumačenje Uredbe Komisije (EEZ) br. 1984/83 od 22. lipnja 1983. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na kategorije sporazuma o isključivoj kupnji (SL L 173, str. 5.) te članka 3. stavka 1., članka 5. točke (a) i članka 12. stavka 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 2790/1999 od 22. prosinca 1999. o primjeni članka 81. stavka 3. Ugovora na kategorije vertikalnih sporazuma i usklađenog djelovanja (SL L 336, str. 21.) – Vremenski učinci – Ugovor o isključivoj isporuci motornog goriva i drugih goriva između isporučitelja i operatora benzinske crpke – Ugovor sklopljen za vrijeme važenja Uredbe br. 1984/83, a koji proizvodi svoje učinke nakon stupanja na snagu Uredbe br. 2790/1999 – Sporazum koji nije u skladu s uvjetima iz tih dviju uredaba

      Izreka

   Članak 12. stavak 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 2790/1999 od 22. prosinca 1999. o primjeni članka 81. stavka 3. Ugovora na kategorije vertikalnih sporazuma i usklađenih djelovanja treba tumačiti tako da je ugovor koji je bio na snazi 31. svibnja 2000., a koji sadrži klauzulu o zabrani tržišnog natjecanja i ispunjava pretpostavke za izuzeće iz Uredbe Komisije (EEZ) br. 1984/83 od 22. lipnja 1983. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na kategorije sporazuma o isključivoj kupnji, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1582/97 od 30. srpnja 1997., ali ne i pretpostavke za izuzeće iz Uredbe br. 2790/1999, nastavlja biti na temelju navedenog članka 12. stavka 2. izuzet iz područja primjene članka 81. stavka 1. UEZ-a samo do 31. prosinca 2001.

      (1)  SL C 178, 22.6.2013.


title: Predmet T-125/15: Tužba podnesena 18. ožujka 2015. – Unicorn protiv OHIM-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/31

         Tužba podnesena 18. ožujka 2015. – Unicorn protiv OHIM-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Predmet T-125/15)
   (2015/C 171/36)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Unicorn a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, lawyer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cipar)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „UNICORN”/žig Zajednice br. 1 1 0 14  701

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. siječnja 2015. u predmetu R 150/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               OHIM nije pravilno uzeo u obzir dokaze koje je dostavio tužitelj;

               —

               OHIM je nepravilno ispitao dobar ugled ranijih žigova.


title: Predmet F-31/15: Tužba podnesena 23. veljače 2015. – ZZ protiv Vijeća

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/51

         Tužba podnesena 23. veljače 2015. – ZZ protiv Vijeća
   (Predmet F-31/15)
   (2015/C 146/71)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Verlardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet i opis spora

   Poništenje potvrde o mirovini isplaćenoj tuženiku za svibanj 2014. jer sadrži usklađivanje mirovine od 0 % za 2011. i 0,8 % za 2012., i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti pobijane odluke te, ako je potrebno, odluke kojima se odbijaju žalbe;

               —

               naložiti tuženiku da tužiteljima plati zaostatke naknada koji odgovaraju usklađivanju njihovih plaća i mirovina po stopi od 1,7 % u 2011. i 2012. kao naknadu financijske imovinske štete, zajedno sa zateznim kamatama prema stopi Europske središnje banke, uvećanoj za 2 boda, od dana donošenja presude;

               —

               naložiti Europskoj komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-634/15: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2017. – Frinsa del Noroeste protiv EUIPO-a – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Frinsa LA CONSERVERA — Raniji figurativni žig Europske unije FRIUSA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/35

         Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2017. – Frinsa del Noroeste protiv EUIPO-a – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)
   (Predmet T-634/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Frinsa LA CONSERVERA - Raniji figurativni žig Europske unije FRIUSA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 283/52)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španjolska) (zastupnik: J. Botella Reyna, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Frigoríficos Unidos, SA (Riudellots de la Selva, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. srpnja 2015. (predmet R 2382/2014-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Frigoríficos Unidos i Frinsa del Noroeste.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Frinsa del Noroeste, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet T-230/16: Tužba podnesena 11. svibnja 2016. – C & J Clark International protiv Komisije

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/42

         Tužba podnesena 11. svibnja 2016. – C & J Clark International protiv Komisije
   (Predmet T-230/16)
   (2016/C 260/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: C&J Clark International (Somerset, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Willems, S. De Knop i J. Charles, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2016/223 od 17. veljače 2016. o uspostavljanju postupka za ocjenu određenih zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva te za pojedinačni tretman koje su podnijeli proizvođači izvoznici iz Kine i Vijetnama te o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim se navodi da je Komisija povrijedila načelo dodjeljivanja nadležnosti sadržano u članku 5. stavcima 1. i 2. UEU-a jer je postupila na temelju pogrešne pravne osnove;

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da je Komisija povrijedila članak 266. UFEU-a jer nije poduzela potrebne mjere radi postupanja u skladu s presudom Suda C & J Clark International i Puma (C-659/13 i C-34/14, EU:C:2016:74);

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojim se navodi da je Komisija povrijedila članak 5. stavke 1. i 4. UEU-a jer je donijela akt koji prekoračuje ono što je nužno za postizanje njegova cilja; i

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, kojim se navodi da je Komisija zlouporabila svoje ovlasti jer ih je upotrijebila u svrhu koja je različita od one za koju su joj dodijeljene.


title: Predmet F-80/13: Tužba od 21. kolovoza 2013. — ZZ protiv ESMA-e

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/49

         Tužba od 21. kolovoza 2013. — ZZ protiv ESMA-e
   (Predmet F-80/13)
   2013/C 325/83
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: O. Kress i S. Bassis, odvjetnici)

      Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržište kapitala (ESMA)

      Predmet i opis spora

   S jedne strane, poništenje odluke o produženju vremena probnog rada podnositelja zahtjeva i kasnije odluke o otkazu, te s druge strane zahtjev za naknadu navodno pretrpljene štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku o produženju vremena probnog rada;

               —

               poništiti odluku o otkazu;

               —

               naložiti ESMA-u da tužitelju, na ime naknade pretrpljene štete, isplati iznos naknade i kamatâ privremeno procijenjen ex aequo et bono na 373 414 za materijalnu i 50 000 eura za nematerijalnu štetu;

               —

               naložiti ESMA-u snošenje troškova.


title: Predmet C-71/13 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 15. srpnja 2014. – Helenska Republika protiv Europske komisije (Žalba — EFSJP, EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije — Troškovi Helenske Republike)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/27

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 15. srpnja 2014. – Helenska Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-71/13 P) (1)

   ((Žalba - EFSJP, EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije - Troškovi Helenske Republike))
   2014/C 315/41
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias i E. Leftheriotou, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe i A. Markoulli, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Helenskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet T-375/16: Tužba podnesena 13. srpnja 2016. – Sabre GLBL protiv EUIPO-a (INSTASITE)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/30

         Tužba podnesena 13. srpnja 2016. – Sabre GLBL protiv EUIPO-a (INSTASITE)
   (Predmet T-375/16)
   (2016/C 326/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sabre GLBL, Inc. (Southlake, Teksas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Zecher, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „INSTASITE” – prijava za registraciju br. 13 882 162

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. travnja 2016. u predmetu R 1742/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

   Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-546/11: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Højesteret — Danska) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, djelujući za Erika Toftgaarda protiv Indenrigs- og Sundhedsministeriet (Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Zabrana diskriminacije na temelju dobi — Direktiva 2000/78/EZ — Članak 6. stavci 1. i 2. — Odbijanje isplate naknade plaće za vrijeme trajanja raspolaganja službenicima koji su dosegli dob od 65 godina i imaju pravo na starosnu mirovinu)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/13

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Højesteret — Danska) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, djelujući za Erika Toftgaarda protiv Indenrigs- og Sundhedsministeriet
   (Predmet C-546/11) (1)

   (Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Zabrana diskriminacije na temelju dobi - Direktiva 2000/78/EZ - Članak 6. stavci 1. i 2. - Odbijanje isplate naknade plaće za vrijeme trajanja raspolaganja službenicima koji su dosegli dob od 65 godina i imaju pravo na starosnu mirovinu)
   2013/C 344/21
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Højesteret

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Dansk Jurist- og Økonomforbund, djelujući za Erika Toftgaarda

      Tuženik: Indenrigs- og Sundhedsministeriet

      Uz sudjelovanje: Centralorganisationernes Fællesudvalg (CFU), Kommunale Tjenestemænd og Overenskomstansatte (KTO), Personalestyrelsen, Kommunernes Landsforening (KL), Danske Regioner

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Højesteret — Tumačenje članka 6. stavaka 1. i 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.) — Utvrđivanje starosne dobi za umirovljenje ili stjecanje prava na starosnu ili invalidsku mirovinu, za potrebe sustava socijalne sigurnosti vezanog za rad — Diskriminacija na temelju dobi — Nacionalno zakonodavstvo koje, za slučaj ukidanja radnog mjesta radnika, predviđa odštetu u visini njegove plaće kroz razdoblje od tri godine ili dok radnik ne dosegne dob za umirovljenje — Plaćanje radniku, s navršenih 65 godina starosti, čije je radno mjesto ukinuto, starosne mirovine, a ne prijašnje plaće, neovisno o njegovom pravu da nastavi profesionalnu djelatnost nakon navršenih 65 godina

      Izreka

               1.

               Članak 6. stavak 2. Direktive 200/78/EZ Vijeća od 27. studenog 2000., o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja, treba tumačiti u smislu da je jedina svrha članka 6. stavka 2. Direktive 2000/78 da se primjenjuje na starosne i invalidske mirovine koje proizlaze iz sustava socijalne sigurnosti vezanog za rad.

               2.

               Članke 2. i 6. stavak 1. Direktive 2000/78 treba tumačiti u smislu da im je protivan nacionalni propis na temelju kojeg službenici koji su dosegli dob koja im daje pravo na primanje starosne mirovine ne mogu, samo zbog te činjenice, primati naknadu plaće za vrijeme trajanja raspolaganja namijenjenu službenicima koji su otpušteni zbog ukidanja njihovog radnog mjesta.

      (1)  SL C 13, 14.1.2012.


title: Predmet C-293/13 P: Žalba koju je 27. svibnja 2013. podnio Fresh Del Monte Produce, Inc. protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 14. ožujka 2013. u predmetu T-587/08: Fresh Del Monte Produce, Inc. protiv Europske komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/14

         Žalba koju je 27. svibnja 2013. podnio Fresh Del Monte Produce, Inc. protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 14. ožujka 2013. u predmetu T-587/08: Fresh Del Monte Produce, Inc. protiv Europske komisije
   (Predmet C-293/13 P)
   2013/C 252/27

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-278/15 P: Žalba koju je 1. lipnja 2015. podnijela Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) protiv presude Službeničkog suda od 18. ožujka 2015. u predmetu F-51/14

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/72

         Žalba koju je 1. lipnja 2015. podnijela Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) protiv presude Službeničkog suda od 18. ožujka 2015. u predmetu F-51/14
   (Predmet T-278/15 P)
   (2015/C 294/87)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

      Druga stranka u postupku: KL (Bruxelles, Belgija)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 18. ožujka 2015. u predmetu F-51/14;

               —

               prihvati zahtjeve iznesene u prvom stupnju;

               —

               tuženiku u žalbenom postupku naloži snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe šest žalbenih razloga od kojih se neki odnose na sustav izvješća a drugi na sustav promaknuća.

               —

               Sustav izvješća

                           1.

                           Prvi žalbeni razlog koji se temelji na povredi članka 43. Pravilnika o osoblju, pravila o podjeli tereta dokazivanja, zabrane odlučivanja ultra petita i povredi prava na obranu žalitelja.

                           2.

                           Drugi žalbeni razlog koji se temelji na povredi granica sudskog nadzora. Žalitelj tvrdi da Službenički sud (u daljnjem tekstu: SS) u pobijanoj presudi nekoliko puta izlazi izvan granica svog nadzora, te mu izgleda želi naložiti uvođenje određenog sustava izvješća.

                           3.

                           Treći žalbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava u pogledu neobjektivnosti nešifriranog sustava ocjenjivanja i povredi članka 43. Pravilnika o osoblju.

               —

               Sustav promaknuća

                           4.

                           Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi zabrane odlučivanja ultra petita i povredi prava na obranu žalitelja.

                           5.

                           Peti žalbeni razlog koji se temelji na povredi pravila o podjeli tereta dokazivanja.

                           6.

                           Šesti žalbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava u pogledu žaliteljeve povrede članka 45. Pravilnika o osoblju.


title: Predmet: C-536/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2015. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – Tele2 (Netherlands) BV i dr./Autoriteit Consument en Markt (ACM), druga stranka: European Directory Assistance NV

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2015. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – Tele2 (Netherlands) BV i dr./Autoriteit Consument en Markt (ACM), druga stranka: European Directory Assistance NV
   (Predmet: C-536/15)
   (2016/C 027/09)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV

      Tuženik: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Druga stranka: European Directory Assistance NV

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 25. stavak 2. Direktive 2002/22/EZ (1) tumačiti na način da se zahtjev poduzetnika sa sjedištem u drugoj državi članici mora također shvaćati kao zahtjev, kada isti zahtijeva informacije s ciljem pružanja javno dostupnih usluga službe davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i telefonskih imenika koje se nude u toj državi članici i/ili u drugim državama članicama?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, može li pružatelj usluge, koji dodjeljuje telefonske brojeve te je na temelju nacionalnog propisa obvezan od korisnika zatražiti suglasnost prije unošenja u standardnu uslugu davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i standardni telefonski imenik, prema načelu nediskriminacije kod zahtjeva za suglasnost praviti razliku prema tome u kojoj državi članici poduzetnik koji zahtijeva informacije u smislu članka 25. stavka 2. Direktive 2002/22/EZ čini dostupnima obavijesti o brojevima pretplatnika i telefonski imenik?

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2002/22/EZ od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) (SL L 108, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50. str. 3.).


title: Predmet C-583/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. travnja 2014 . (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Riigikohus – Estonija) – Sintax Trading OÜ protiv Maksu- ja Tolliameti (Prethodni postupak — Uredba (EZ) br. 1383/2003 — Mjere usmjerene na sprječavanje unosa na tržište krivotvorene i piratske robe — Članak 13. stavak 1. — Ovlast carinskih tijela da utvrđuju povredu prava intelektualnog vlasništva)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/9

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Riigikohus – Estonija) – Sintax Trading OÜ protiv Maksu- ja Tolliameti
   (Predmet C-583/12) (1)

   ((Prethodni postupak - Uredba (EZ) br. 1383/2003 - Mjere usmjerene na sprječavanje unosa na tržište krivotvorene i piratske robe - Članak 13. stavak 1. - Ovlast carinskih tijela da utvrđuju povredu prava intelektualnog vlasništva))
   2014/C 175/10
   Jezik postupka: estonski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Riigikohus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sintax Trading OÜ

      Tuženik: Maksu- ja Tolliameti

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku- Riigikohus – Tumačenje članka 13. Stavka 1. i članka 17., te uvodnih izjava 1., 2. i 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1383/2003 od 22. srpnja 2003. o carinskom postupanju u vezi s robom za koju postoji sumnja da povrjeđuje određena prava intelektualnog vlasništva i o mjerama koje se poduzimaju u vezi s robom za koju je utvrđeno povrjeđivanje spomenutih prava (SL L 196, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 4., str. 255.) – Mjere usmjerene na sprječavanje unosa na tržište krivotvorene i piratske robe – Postupak za utvrđivanje povrede prava intelektualnog vlasništva– Ovlast carinskih tijela u području utvrđivanja povrede prava intelektualnog vlasništva – Pravo carinskih tijela da po službenoj dužnosti pokreću postupak za utvrđenje povrede prava intelektualnog vlasništva, bez da je potrebno da nositelj tog prava pokrene navedeni postupak

      Izreka

   Članak 13. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1383/2003 od 22. srpnja 2003. o carinskom postupanju u vezi s robom za koju postoji sumnja da povrjeđuje određena prava intelektualnog vlasništva i o mjerama koje se poduzimaju u vezi s robom za koju je utvrđeno povrjeđivanje spomenutih prava treba tumačiti na način da se ne protivi tome da carinska tijela samostalno, bez inicijative nositelja prava intelektualnog vlasništva, pokreću i provode postupak iz te odredbe, pod uvjetom da se protiv odluka koje su donijela navedena tijela može izjaviti pravno sredstvo kojim se osigurava zaštita pravâ koja pojedincima pripadaju na temelju prava Unije, a osobito na temelju navedene Uredbe.

      (1)  SL C 55, 23.2.2013.


title: Predmet C-508/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – Český telekomunikační úřad protiv T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s. (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2002/22/EZ (Direktiva o univerzalnoj usluzi) — Izračun troškova obveza pružanja univerzalne usluge — Uzimanje u obzir stope prinosa na vlasnički kapital — Izravan učinak — Primjena ratione temporis)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/11

         Presuda Suda (peto vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – Český telekomunikační úřad protiv T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s.
   (Predmet C-508/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2002/22/EZ (Direktiva o univerzalnoj usluzi) - Izračun troškova obveza pružanja univerzalne usluge - Uzimanje u obzir stope prinosa na vlasnički kapital - Izravan učinak - Primjena ratione temporis))
   (2015/C 389/13)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší správní soud

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Český telekomunikační úřad

      Tuženici: T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s.

      uz sudjelovanje: O2 Czech Republic a.s., ranije Telefónica Czech Republic a.s., UPC Česká republika s.r.o.

      Izreka

               1.

               Članke 12. i 13. Direktive 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) treba tumačiti na način da se ne protive tomu da neto trošak obveze pružanja univerzalne usluge obuhvaća „opravdanu korist” davatelja te usluge, koju čini stopa prinosa na kapital koju zahtijeva poduzetnik usporediv s davateljem univerzalne usluge koji razmišlja od tome bi li obavljao uslugu od općeg gospodarskog interesa za čitavog razdoblja trajanja ovlaštenja, uzimajući u obzir razinu rizika.

               2.

               Članke 12. i 13. Direktive 2002/22 treba tumačiti na način da imaju izravan učinak te se pojedinci mogu na njih izravno pozivati pred nacionalnim sudom kako bi osporili odluku nacionalnog regulatornog tijela.

               3.

               Direktivu 2002/22 treba tumačiti na način da se ne primjenjuje u svrhu određivanja iznosa neto troškova obveza pružanja univerzalne usluge koju je za to određen poduzetnik pružio u razdoblju prije pristupanja Češke Republike Europskoj uniji, odnosno, za 2004. godinu, u razdoblju između 1. siječnja i 30. travnja 2004.

      (1)  SL C 56, 16. 2. 2015.


title: Predmet C-224/13: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 7. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Cagliari — Italija) — kazneni postupak protiv Sergia Alfonsa Lorraija (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Temeljna prava — Prekomjerna duljina kaznenog postupka — Prekid kaznenog postupka, na neodređeno vrijeme, u slučaju bolesti optuženika koja ga onemogućuje da svjesno sudjeluje u postupku — Neizlječiva bolest optuženika — Neprovođenje prava Unije — Očita nenadležnost Suda)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/23

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 7. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Cagliari — Italija) — kazneni postupak protiv Sergia Alfonsa Lorraija
   (Predmet C-224/13) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Temeljna prava - Prekomjerna duljina kaznenog postupka - Prekid kaznenog postupka, na neodređeno vrijeme, u slučaju bolesti optuženika koja ga onemogućuje da svjesno sudjeluje u postupku - Neizlječiva bolest optuženika - Neprovođenje prava Unije - Očita nenadležnost Suda)
   2014/C 52/41
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Cagliari

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Sergio Alfonso Lorrai

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale di Cagliari — Tumačenje članka 47. stavka 2. Povelje o temeljnim pravima Europske unije i članka 6. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava u svezi članka 6. UFEU-a — Prekomjerna duljina kaznenog postupka — Nacionalni propisi koji propisuju obvezu prekida postupka, na neodređeno vrijeme, u slučaju bolesti optuženika, koja ga onemogućuje da svjesno sudjeluje u postupku — Obveza podvrgavanja optuženika periodičkom nadzoru — Neizlječiva bolest optuženika

      Izreka

   Sud Europske unije je očito nenadležan za davanje odgovora na pitanja koja je postavio Tribunale di Cagliari (Italija).

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-83/14: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2015. – LTJ Diffusion protiv OHIM-a – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga ARTHUR & ASTON — Raniji nacionalni figurativni žig Arthur — Nepostojanje stvarne uporabe žiga — Članak 15. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Oblik koji se razlikuje u elementima koji mijenjaju razlikovni karakter”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/48

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2015. – LTJ Diffusion protiv OHIM-a – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
   (Predmet T-83/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga ARTHUR & ASTON - Raniji nacionalni figurativni žig Arthur - Nepostojanje stvarne uporabe žiga - Članak 15. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Oblik koji se razlikuje u elementima koji mijenjaju razlikovni karakter”))
   (2016/C 038/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: LTJ Diffusion (Colombes, Francuska) (zastupnici: S. Lederman, zatim F. Fajgenbaum, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Arthur et Aston SAS (Giberville, Francuska) (zastupnik: N. Boespflug, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. prosinca 2013. (predmet R 1963/2012-1), u vezi postupka povodom prigovora između LTJ Diffusion i Arthur et Aston SAS.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               LTJ Diffusion nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-373/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Njemačka) – H.T. protiv Land Baden-Württemberg (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Granice, azil i useljavanje — Direktiva 2004/83/EZ — Članak 24. stavak 1. — Minimalni standardi za kvalifikaciju odobravanja statusa izbjeglice ili statusa stečenog na temelju supsidijarne zaštite — Opozivanje dozvole boravka — Uvjeti — Pojam „neotklonjivih razloga nacionalne sigurnosti ili javnog reda” — Sudjelovanje osobe koja ima status izbjeglice u aktivnostima organizacije koja je na popisu terorističkih organizacija što ga je sastavila Europska unija)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/5

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Njemačka) – H.T. protiv Land Baden-Württemberg
   (Predmet C-373/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Granice, azil i useljavanje - Direktiva 2004/83/EZ - Članak 24. stavak 1. - Minimalni standardi za kvalifikaciju odobravanja statusa izbjeglice ili statusa stečenog na temelju supsidijarne zaštite - Opozivanje dozvole boravka - Uvjeti - Pojam „neotklonjivih razloga nacionalne sigurnosti ili javnog reda” - Sudjelovanje osobe koja ima status izbjeglice u aktivnostima organizacije koja je na popisu terorističkih organizacija što ga je sastavila Europska unija))
   (2015/C 279/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: H. T.

      Tuženik: Land Baden-Württemberg

      Izreka

               1.

               Direktivu Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite treba tumačiti na način da dozvola boravka jednom izdana izbjeglici može biti opozvana, bilo na temelju članka 24. stavka 1. te direktive, kada postoje neotklonjivi razlozi nacionalne sigurnosti ili javnog reda, bilo primjenom članka 21. stavka 3. navedene direktive, kada postoje razlozi za primjenu odstupanja od načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja propisanog u članku 21. stavku 2. te direktive.

               2.

               Potpora terorističkoj organizaciji upisanoj na popis priložen Zajedničkom stajalištu Vijeća 2001/931/ZVSP od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma, u verziji koja je bila na snazi u vrijeme činjenica iz glavnog postupka, može predstavljati jedan od „neotklonjivih razloga nacionalne sigurnosti ili javnog reda” u smislu članka 24. stavka 1. Direktive 2004/83 čak i ako nisu ispunjeni uvjeti propisani u članku 21. stavku 2. Da bi se dozvola boravka koja je priznata izbjeglici mogla opozvati na temelju članka 24. stavka 1. te direktive zato što taj izbjeglica podupire takvu terorističku organizaciju, nadležna tijela unatoč tome dužna su provesti, pod nadzorom nacionalnih sudova, pojedinačnu ocjenu specifičnih činjenica koje se odnose na aktivnosti kako odnosne organizacije tako i izbjeglice. Kada država članica odluči protjerati izbjeglicu čija je dozvola boravka opozvana, ali suspendirati provedbu te odluke, nije u skladu s navedenom direktivom ukidanje pristupa pravima koja jamči njezino poglavlje VII., osim ako se primjenjuje iznimka izričito propisana tom istom direktivom.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013.


title: Predmet C-205/17: Tužba podnesena 20. travnja 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/16

         Tužba podnesena 20. travnja 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-205/17)
   (2017/C 195/21)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve i E. Sanfrutos Cano, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Kraljevina Španjolska povrijedila svoje obveze na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a jer nije poduzela potrebne mjere kako bi postupila sukladno presudi od 14. travnja 2011., Komisija/Španjolska (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260);

               —

               naloži Kraljevini Španjolskoj plaćanje novčane kazne Komisiji u iznosu od 171 217,2 eura za svaki dan kašnjenja u izvršenju presude od 14. travnja 2011. Komisija/Španjolska (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260), računajući od dana donošenja presude u ovom predmetu pa do dana izvršenja presude u predmetu C-343/10;

               —

               naloži Kraljevini Španjolskoj plaćanje paušalnog iznosa Komisiji u visini od 19 303,9 eura po danu, računajući od datuma donošenja presude od 14. travnja 2011., Komisija/Španjolska (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260), pa sve do datuma donošenja presude u ovom predmetu odnosno do datuma potpunog izvršenja presude u predmetu C-343/10, štogod nastupi ranije;

               —

               naloži Kraljevini Španjolskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija smatra da Kraljevina Španjolska nije poduzela potrebne mjere radi izvršenja presude Suda koja se odnosi na nepostojanje sabirnih sustava komunalnih otpadnih voda u aglomeraciji Valle de Güimar, u skladu s člankom 3. Direktive 91/271 (1), i na nepročišćavanje komunalnih otpadnih voda aglomeracija Alhurín el Grande, Barbate, Isla Cristina, Matalascañas, Tarifa, Valle de Güimar, Peníscola, Aguiño-Carreira-Ribeira, Estepona (San Pedro de Alcántara), Coín, Nerja, Gijón-Este, Noreste (Valle Guerra), Benicarló, Teulada-Moraira, Vigo i Santiago, u skladu s člankom 4. stavcima 1. i 3. te, ovisno o slučaju, člankom 4. stavkom 4. Direktive 91/271.

      (1)  Direktiva Vijeća od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (SL 1991., L 135, str. 40.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.)


title: Predmet C-101/17 P: Žalba koju je 23. veljače 2017. podnio Verus Eood protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 7. srpnja 2016. u predmetu T-82/14, Copernicus-Trademarks protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/10

         Žalba koju je 23. veljače 2017. podnio Verus Eood protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 7. srpnja 2016. u predmetu T-82/14, Copernicus-Trademarks protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-101/17 P)
   (2017/C 195/15)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Verus Eood (zastupnik: C. Pfitzer, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu T-82/14 u cijelosti.
               podredno: ukine presudu T-82/14 i predmet uputi na ponovno odlučivanje prvostupanjskom sudu zbog iskrivljavanja činjenica u presudi.

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka u oba stupnja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge:

               1)

               Povreda Uredbe br. 207/2009 od 26. veljače 2009. (1), posebno članka 52. Uredbe o žigu Unije (Uredba o žigu Zajednice)

               2)

               Povreda Uredbe br. 207/2009 od 26. veljače 2009., posebno članka 75. Uredbe o žigu Unije (Uredba o žigu Zajednice)

               3)

               Povreda Uredbe br. 207/2009 od 26. veljače 2009., posebno članka 76. Uredbe o žigu Unije (Uredba o žigu Zajednice)

               4)

               Povreda sudske prakse Suda o „zlonamjernoj prijavi žiga”

               5)

               Povreda „popisa temeljnih prava” Suda Europske unije

               6)

               Povreda međunarodnog prava, osobito Pariške konvencije za zaštitu industrijskog vlasništva

               7)

               Povreda međunarodnog prava, osobito Sporazuma TRIPS (Sporazum o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva)

               8)

               Povreda članka 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

               9)

               Povreda članka 17. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

               10)

               Povreda članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

               11)

               Povreda članka 17. „Opće deklaracije o ljudskim pravima iz 1948.”

               12)

               Povreda Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (EKLJP) i pripadajućih dodatnih protokola, osobito članka 1. Protokola 1.

               13)

               Povreda članka 6. EKLJP-a – pravo na pošteno suđenje, osobito u pogledu pogrešnih, neistinito utvrđenih činjenica, lažnih optužbi, kleveta, ocrnjivanja i ogovaranja.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, svezak 17., poglavlje 1., str. 226.).


title: Predmet T-274/14: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Lech-Stahlwerke protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/38

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Lech-Stahlwerke protiv Komisije
   (Predmet T-274/14) (1)

   (2015/C 155/49)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet T-33/17: Tužba podnesena 20. siječnja 2017. – Amicus Therapeutics UK i Amicus Therapeutics protiv EMA-e

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/51

         Tužba podnesena 20. siječnja 2017. – Amicus Therapeutics UK i Amicus Therapeutics protiv EMA-e
   (Predmet T-33/17)
   (2017/C 104/72)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Amicus Therapeutics UK Ltd (Gerrards Cross, Ujedinjena Kraljevina) i Amicus Therapeutics, Inc. (Cranbury, New Jersey, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: L. Tsang, J. Mulryne, Solicitors, i F. Campbell, Barrister)

      Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku koju je tuženik dostavio tužiteljima 14. prosinca 2016. o objavi izvješća o kliničkoj studiji AT1001-011 u skladu s Uredbom 1049/2001/EZ;

               —

               podredno, vrati odluku tuženiku na ponovno odlučivanje kako bi ju ponovno razmotrio nakon što tužitelji dobiju priliku posebno se očitovati na određene dijelove izviješća o kliničkoj studiji koji su trebali biti redigirani prije objave; i

               —

               naloži tuženiku da plati tužiteljeve pravne i druge troškove i izdatke u vezi s ovim predmetom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog kojim se navodi da dotično izvješće o kliničkoj studiji uživa opću presumpciju povjerljivosti u smislu članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001 s obzirom na: (i) sustav i uvjete mjerodavnog sektorskog zakonodavstva EU-a; (ii) obvezu institucija EU-a da izvrše obveze iz članka 39. stavka 3. Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva; i (iii) važnost koju treba pridodati temeljnim pravima tužiteljâ na privatnost i vlasništvo.

               2.

               Drugi tužbeni razlog kojim se podredno navodi da bi odluka o neobjavljivanju izvješća o dotičnoj kliničkoj studiji bila jedini pravno dopušten ishod ispravnog postupka uspostavljanja ravnoteže iz članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001, s obzirom na: (i) obvezujuću narav privatnog interesa tužiteljâ da se izvješće ne objavi imajući u vidu negativan učinak koje bi objavljivanje imalo na temeljna vlasnička i poduzetnička prava; i (ii) sasvim nejasan i općenit javni interes zbog kojeg ne postoji dovoljno snažna javna potreba za objavljivanjem.


title: Predmet T-234/17: Tužba podnesena 19. travnja 2017. – Siberian Vodka protiv EUIPO-a – Friedr. Schwarze (DIAMOND ICE)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/38

         Tužba podnesena 19. travnja 2017. – Siberian Vodka protiv EUIPO-a – Friedr. Schwarze (DIAMOND ICE)
   (Predmet T-234/17)
   (2017/C 195/51)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Siberian Vodka AG (Herisau, Švicarska) (zastupnik: O. Bischof, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Friedr. Schwarze GmbH & Co. KG (Oelde, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija verbalnog žiga „DIAMOND ICE” u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija br. 1 211 695

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. veljače 2017. u predmetu R 1171/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 8. veljače 2017. u žalbenom postupku R 1171/2016-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-511/16: Rješenje predsjednika Suda od 6. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg, intervenijent: Francuska Republika

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/18

         Rješenje predsjednika Suda od 6. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg, intervenijent: Francuska Republika
   (Predmet C-511/16) (1)

   (2017/C 161/25)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 441, 28. 11. 2016.