title: Predmet C-70/21: Tužba podnesena 3. veljače 2021. – Europska komisija/Helenska Republika

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/27

      Tužba podnesena 3. veljače 2021. – Europska komisija/Helenska Republika
      (Predmet C-70/21)
      (2021/C 128/34)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Kostantinidis, M. Noll-Ehlers)

         Tuženik: Helenska Republika

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  A)

                  utvrdi da je Helenska Republika:

                              —

                              time što je sustavno i ustrajno prekoračivala granične vrijednosti za koncentracije PM10, kad je riječ o dnevnoj graničnoj vrijednosti u zoni/aglomeraciji EL0004 Solun koja je na snazi od 2005. godine, povrijedila svoju obvezu na temelju članka 13. Direktive 2008/50/EZ (1) u vezi s njezinim prilogom XI.;

                              —

                              time što od 11. lipnja 2010. nije donijela odgovarajuće mjere kako bi osigurala usklađenost s graničnim vrijednostima za PM10 u zoni/aglomeraciji EL0004 Solun, povrijedila obveze propisane člankom 23. stavkom 1. Direktive 2008/50 (u vezi s odjeljkom A Priloga XV. navedenoj direktivi) te, osobito, obvezu – predviđenu člankom 23. stavkom 1. drugim podstavkom te direktive – da predvidi odgovarajuće mjere kako bi razdoblje prekoračenja bilo što je moguće kraće.

                  B)

                  naloži Helenskoj Republici snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U okviru prvog tužbenog razloga, Komisija ističe da se Direktivom 2008/50 o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu državama članicama nalaže da ograniče izloženost stanovništva lebdećim česticama (PM10). Komisija tvrdi da Helenska Republika, s obzirom na godišnja izvješća o kvaliteti zraka koje je dostavila, od 2005. godine, kada je usklađenost s dnevnim i godišnjim graničnim vrijednostima PM10 postala obvezna (u početku na temelju članka 5. stavka 1. Direktive 1999/30/EEZ, a zatim na temelju članka 13. Direktive 2008/50) ustrajno nije osiguravala usklađenost s dnevnim graničnim vrijednostima u aglomeraciji EL0004 Solun.
      U okviru drugog tužbenog razloga, Komisija primjećuje da se državama članicama, u slučaju prekoračenja graničnih vrijednosti, člankom 23. stavkom 1. drugim podstavkom Direktive 2008/50 nalaže jasna obveza da bez odgode izrade planove za kvalitetu zraka koji uključuju odgovarajuće mjere kako bi razdoblje prekoračenja bilo što je moguće kraće. Komisija tvrdi da Helenska Republika u pogledu aglomeracije EL0004 Solun nije izradila odgovarajući plan za kvalitetu zraka, čime je povrijedila članak 23. stavak 1. Direktive 2008/50.

         (1)  Direktiva 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (SL 2008., L 152, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 169.)


title: Predmet C-73/21 P: Žalba koju je 3. veljače 2021. podnio Química del Nalón SA, prije Industrial Química del Nalón SA protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-635/18 Industrial Química del Nalón SA/Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/28

      Žalba koju je 3. veljače 2021. podnio Química del Nalón SA, prije Industrial Química del Nalón SA protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-635/18 Industrial Química del Nalón SA/Komisija
      (Predmet C-73/21 P)
      (2021/C 128/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Química del Nalón SA, prije Industrial Química del Nalón SA (zastupnici: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, avocat, M. Grunchard, avocate)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije

         Zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; i

                  —

                  naknadno odluči o troškovima.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je utvrđenje Općeg suda da žaliteljev argument o tome da je Komisija počinila očitu pogrešku nije nužno podrazumijevao i argument da je Komisija povrijedila obvezu dužne pažnje, pravno pogrešno.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da se Opći sud pravno pogrešno oslonio na navodni nedostatak pravne jasnoće točke 4.1.3.5.5 Priloga I. Uredbi br. 1272/2008 (1) kao osnove za odbacivanje pravnog argumenta koji je žalitelj zapravo iznio.
      Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da se Opći sud nije mogao osloniti na utvrđenje da je pravni okvir bio složen kako bi opravdao Komisijin propust da u obzir uzme nedostatak topljivosti CTPHT-a (smola, katran ugljena, visoka temperatura). Opći sud je zapravo u ranijim povezanim postupcima presudio suprotno (predmet T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA i dr./Europska Komisija). Budući da sud ni na koji način nije opravdao svoju suprotnu odluku njegovo obrazloženje je nedostatno i proturječno.
      Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud na pogrešan način primijenio kriterij uobičajene dužne pažnje. Prilikom utvrđenja da je Komisija djelovala na način na koji bi djelovalo bilo koje drugo upravno tijelo koje postupa s uobičajenom dužnom pažnjom, upotrijebio je pogrešne i neodgovarajuće točke usporedbe kako bi ocijenio je li Komisija postupala s dužnom pažnjom i na uobičajen način.
      Peti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je obrazloženje Općeg suda nedostatno i proturječno s obzirom na to da je sud, bez navođenja dokaza i oslanjajući se isključivo na mišljenje nezavisnog odvjetnika, utvrdio da je Komisija možda imala poteškoća u ispravljanju svoje očite pogreške u ocjeni, sugerirajući time da se Komisijin pristup može opravdati.
      Šesti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud pravno pogrešno zaključio da se Komisijina pogreška mogla opravdati upućivanjem na načelo opreznosti s obzirom na to da je ustaljena sudska praksa da se na to načelo ne može pozivati tijekom razvrstavanja tvari.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL 2008., L 353, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 20., str. 3. i ispravci SL 2016., L 349, str. 1., SL 2019., L 75, str. 137. i SL 2019., L 117, str. 8.)


title: Predmet C-74/21 P: Žalba koju je 4. veljače 2021. podnio Deza a.s. protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-638/18, Deza a.s./Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/29

      Žalba koju je 4. veljače 2021. podnio Deza a.s. protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-638/18, Deza a.s./Komisija
      (Predmet C-74/21 P)
      (2021/C 128/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Deza a.s. (zastupnici: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, avocat, M. Grunchard, avocate)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; i

                  —

                  naknadno odluči o troškovima.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je utvrđenje Općeg suda da žaliteljev argument o tome da je Komisija počinila očitu pogrešku nije nužno podrazumijevao i argument da je Komisija povrijedila obvezu dužne pažnje, pravno pogrešno.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da se Opći sud pravno pogrešno oslonio na navodni nedostatak pravne jasnoće točke 4.1.3.5.5 Priloga I. Uredbi br. 1272/2008 (1) kao osnove za odbacivanje pravnog argumenta koji je žalitelj zapravo iznio.
      Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da se Opći sud nije mogao osloniti na utvrđenje da je pravni okvir bio složen kako bi opravdao Komisijin propust da u obzir uzme nedostatak topljivosti CTPHT-a (smola, katran ugljena, visoka temperatura). Opći sud je zapravo u ranijim povezanim postupcima presudio suprotno (predmet T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA i dr./Europska Komisija). Budući da sud ni na koji način nije opravdao svoju suprotnu odluku njegovo obrazloženje je nedostatno i proturječno.
      Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud na pogrešan način primijenio kriterij uobičajene dužne pažnje. Prilikom utvrđenja da je Komisija djelovala na način na koji bi djelovalo bilo koje drugo upravno tijelo koje postupa s uobičajenom dužnom pažnjom, upotrijebio je pogrešne i neodgovarajuće točke usporedbe kako bi ocijenio je li Komisija postupala s dužnom pažnjom i na uobičajen način.
      Peti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je obrazloženje Općeg suda nedostatno i proturječno s obzirom na to da je sud, bez navođenja dokaza i oslanjajući se isključivo na mišljenje nezavisnog odvjetnika, utvrdio da je Komisija možda imala poteškoća u ispravljanju svoje očite pogreške u ocjeni, sugerirajući time da se Komisijin pristup može opravdati.
      Šesti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud pravno pogrešno zaključio da se Komisijina pogreška mogla opravdati upućivanjem na načelo opreznosti s obzirom na to da je ustaljena sudska praksa da se na to načelo ne može pozivati tijekom razvrstavanja tvari.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL 2008., L 353, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 20., str. 3. i ispravci SL 2016., L 349, str. 1., SL 2019., L 75, str. 137. i SL 2019., L 117, str. 8.)


title: Predmet C-75/21 P: Žalba koju je 3. veljače 2021. podnio Bilbaína de Alquitranes, SA protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-645/18, Bilbaína de Alquitranes SA/Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/30

      Žalba koju je 3. veljače 2021. podnio Bilbaína de Alquitranes, SA protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-645/18, Bilbaína de Alquitranes SA/Komisija
      (Predmet C-75/21 P)
      (2021/C 128/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Bilbaína de Alquitranes, SA (zastupnici: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, avocat, M. Grunchard, avocate)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Španjolska i Europska agencija za kemikalije

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; i

                  —

                  naknadno odluči o troškovima.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je utvrđenje Općeg suda da žaliteljev argument o tome da je Komisija počinila očitu pogrešku nije nužno podrazumijevao i argument da je Komisija povrijedila obvezu dužne pažnje, pravno pogrešno.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da se Opći sud pravno pogrešno oslonio na navodni nedostatak pravne jasnoće točke 4.1.3.5.5 Priloga I. Uredbi br. 1272/2008 (1) kao osnove za odbacivanje pravnog argumenta koji je žalitelj zapravo iznio.
      Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da se Opći sud nije mogao osloniti na utvrđenje da je pravni okvir bio složen kako bi opravdao Komisijin propust da u obzir uzme nedostatak topljivosti CTPHT-a (smola, katran ugljena, visoka temperatura). Opći sud je zapravo u ranijim povezanim postupcima presudio suprotno (predmet T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA i dr./Europska Komisija). Budući da Opći sud ni na koji način nije opravdao svoju suprotnu odluku njegovo obrazloženje je nedostatno i proturječno.
      Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud na pogrešan način primijenio kriterij uobičajene dužne pažnje. Prilikom utvrđenja da je Komisija djelovala na način na koji bi djelovalo bilo koje drugo upravno tijelo koje postupa s uobičajenom dužnom pažnjom, upotrijebio je pogrešne i neodgovarajuće točke usporedbe kako bi ocijenio je li Komisija postupala s dužnom pažnjom i na uobičajen način.
      Peti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je obrazloženje Općeg suda nedostatno i proturječno s obzirom na to da je sud, bez navođenja dokaza i oslanjajući se isključivo na mišljenje nezavisnog odvjetnika, utvrdio da je Komisija možda imala poteškoća u ispravljanju svoje očite pogreške u ocjeni, sugerirajući time da se Komisijin pristup može opravdati.
      Šesti žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud pravno pogrešno zaključio da se Komisijina pogreška mogla opravdati upućivanjem na načelo opreznosti s obzirom na to da je ustaljena sudska praksa da se na to načelo ne može pozivati tijekom razvrstavanja tvari.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL 2008., L 353, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 20., str. 3. i ispravci SL 2016., L 349, str. 1., SL 2019., L 75, str. 137. i SL 2019., L 117, str. 8.)


title: Predmet T-488/18: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – XC/Komisija („Javna služba – Zapošljavanje – Otvoreni natječaj EPSO/AD/338/17 – Odluka povjerenstva za odabir da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja – Načelo nediskriminacije na temelju invalidnosti – Pristup dokumentima – Odbijanje zahtjeva za pristup pitanjima postavljenima na testiranju – Tajnost rada povjerenstva za odabir – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Otvoreni natječaj EPSO/AD/356/18 – Popis uspješnih kandidata – Tužba za poništenje – Nepostojanje pravnog interesa – Nedopuštenost – Odgovornost”)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/32

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – XC/Komisija
      (Predmet T-488/18) (1)

      („Javna služba - Zapošljavanje - Otvoreni natječaj EPSO/AD/338/17 - Odluka povjerenstva za odabir da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja - Načelo nediskriminacije na temelju invalidnosti - Pristup dokumentima - Odbijanje zahtjeva za pristup pitanjima postavljenima na testiranju - Tajnost rada povjerenstva za odabir - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Otvoreni natječaj EPSO/AD/356/18 - Popis uspješnih kandidata - Tužba za poništenje - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost - Odgovornost”)
      (2021/C 128/38)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: XC (zastupnik: C. Bottino, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Spina i L. Vernier, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

         Predmet

      Kao prvo, zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke povjerenstva za odabir otvorenog natječaja EPSO/AD/338/17 od 4. prosinca 2017. o tome da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja, kao drugo, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke Komisije C(2018) 3969 od 19. lipnja 2018. u području pristupa dokumentima, kao treće, zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje popisa uspješnih kandidata u okviru otvorenog natječaja EPSO/AD/356/18 objavljenog 22. svibnja 2019. i, kao četvrto, zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži naknada različitih vrsta štete koje je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi XC nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Spojeni predmeti T-345/19, T-346/19, T-364/19 do T-366/19, T-372/19 do T-375/19 i T-385/19: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Santini i dr./Parlament („Institucionalno pravo – Jedinstveni status europskih zastupnika – Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama – Odluka br. 14/2018 u području mirovina koju je donio Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) – Izmjena iznosa mirovina talijanskih nacionalnih zastupnika – Posljedična izmjena iznosa mirovina određenih bivših europskih zastupnika izabranih u Italiji koju je proveo Europski parlament – Nadležnost autora akta – Obveza obrazlaganja – Stečena prava – Pravna sigurnost – Legitimna očekivanja – Pravo na vlasništvo – Proporcionalnost – Jednako postupanje – Izvanugovorna odgovornost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/33

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Santini i dr./Parlament
      (Spojeni predmeti T-345/19, T-346/19, T-364/19 do T-366/19, T-372/19 do T-375/19 i T-385/19) (1)

      („Institucionalno pravo - Jedinstveni status europskih zastupnika - Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama - Odluka br. 14/2018 u području mirovina koju je donio Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) - Izmjena iznosa mirovina talijanskih nacionalnih zastupnika - Posljedična izmjena iznosa mirovina određenih bivših europskih zastupnika izabranih u Italiji koju je proveo Europski parlament - Nadležnost autora akta - Obveza obrazlaganja - Stečena prava - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Pravo na vlasništvo - Proporcionalnost - Jednako postupanje - Izvanugovorna odgovornost - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima”)
      (2021/C 128/39)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Giacomo Santini (Trento, Italija) i 9 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu presudi (zastupnik: M. Paniz, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i S. Alves, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje napomena od 11. travnja 2019. i, što se tiče tužitelja u predmetu T-375/19, napomene od 8. svibnja 2019., koje je u slučaju svakog od tužitelja sastavio Parlament i koje se odnose na prilagodbu iznosa mirovina na koje tužitelji imaju pravo nakon stupanja na snagu, 1. siječnja 2019., Odluke br. 14/2018 Ufficija di Presidenza della Camera dei deputati i, s druge strane, zahtjev koji se temelji na članku 268. UFEU-a i kojim se traži naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog tih akata.

         Izreka

                  1.

                  Tužbe se odbijaju.

                  2.

                  Giacomo Santini i drugi tužitelji čija su imena navedena u prilogu snosit će, osim vlastitih, i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 263, 5. 8. 2019.


title: Predmet T-519/19: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Forte/Parlament („Institucionalno pravo – Jedinstveni status europskog zastupnika – Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama – Odluka br. 14/2018 u području mirovina koju je donio Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) – Izmjena iznosa mirovina talijanskih nacionalnih zastupnika – Posljedična izmjena iznosa mirovina određenih bivših europskih zastupnika izabranih u Italiji koju je proveo Europski parlament – Nadležnost autora akta – Obveza obrazlaganja – Stečena prava – Pravna sigurnost – Legitimna očekivanja – Pravo na vlasništvo – Proporcionalnost – Jednako postupanje”)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/33

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Forte/Parlament
      (Predmet T-519/19) (1)

      („Institucionalno pravo - Jedinstveni status europskog zastupnika - Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama - Odluka br. 14/2018 u području mirovina koju je donio Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) - Izmjena iznosa mirovina talijanskih nacionalnih zastupnika - Posljedična izmjena iznosa mirovina određenih bivših europskih zastupnika izabranih u Italiji koju je proveo Europski parlament - Nadležnost autora akta - Obveza obrazlaganja - Stečena prava - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Pravo na vlasništvo - Proporcionalnost - Jednako postupanje”)
      (2021/C 128/40)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Mario Forte (Napulj, Italija) (zastupnici: C. Forte i G. Forte, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i S. Alves, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje napomene od 11. lipnja 2019. koju je sastavio Parlament u pogledu prilagodbe iznosa mirovine na koju tužitelj ima pravo nakon stupanja na snagu, 1. siječnja 2019. Odluke br. 14/2018. koju je donio Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Mario Forte će, osim vlastitih, snositi i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 305, 9. 9. 2019.


title: Predmet T-578/19: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Sophia Group/Parlament („Ugovori o javnoj nabavi usluga – Postupak javne nabave – Pružanje usluga upravljanja zgradama – Odbijanje ponuditeljeve ponude – Dodjela ugovora drugom ponuditelju – Kriteriji za odabir – Kriteriji dodjele – Ekonomski najpovoljnija ponuda – Uporaba oznaka i potvrda prilikom izrade kriterija dodjele – Obveza obrazlaganja”)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/34

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Sophia Group/Parlament
      (Predmet T-578/19) (1)

      („Ugovori o javnoj nabavi usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluga upravljanja zgradama - Odbijanje ponuditeljeve ponude - Dodjela ugovora drugom ponuditelju - Kriteriji za odabir - Kriteriji dodjele - Ekonomski najpovoljnija ponuda - Uporaba oznaka i potvrda prilikom izrade kriterija dodjele - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 128/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgija) (zastupnici: Y. Schneider i C.-H. de la Vallée Poussin, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Tapper Brandberg i B. Simon, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke Parlamenta od 30. srpnja 2019. o dodjeli grupe br. 1 ugovora o „pružanju Buildings HelpDesk usluga” (Poziv za nadmetanje 06A0010/2019/M011) drugom ponuditelju.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sophia Group nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet T-821/19: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Herlyn i Beck/EUIPO – Brillux (B.home) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije B.home – Raniji međunarodni verbalni žig B-Wohnen – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/35

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Herlyn i Beck/EUIPO – Brillux (B.home)
      (Predmet T-821/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije B.home - Raniji međunarodni verbalni žig B-Wohnen - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 128/42)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Sonja Herlyn (Grünwald, Njemačka) i Christian Beck (Grünwald) (zastupnik: H. Hofmann, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Njemačka) (zastupnik: R. Schiffer, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. rujna 2019. (predmet R 373/2019-5), u vezi s postupkom povodom prigovora između, s jedne strane, društva Brillux i, s druge strane, S. Herlyn i C. Becka.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Sonji Herlyn i Christianu Becku nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet T-117/20: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – El Corte Inglés /EUIPO – MKR Design (PANTHÉ) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije PANTHÉ – Raniji nacionalni verbalni i figurativni žig PANTHER i raniji figurativni žig Europske unije P PANTHER – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga”)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/35

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – El Corte Inglés /EUIPO – MKR Design (PANTHÉ)
      (Predmet T-117/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije PANTHÉ - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žig PANTHER i raniji figurativni žig Europske unije P PANTHER - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga”)
      (2021/C 128/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: MKR Design Srl (Milano, Italija) (zastupnik: G. Dragotti, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. prosinca 2019. (predmet R 378/2019-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava El Corte Inglés i MKR Design.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu El Corte Inglés, SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 129, 20. 4. 2020.


title: Predmet T-776/20: Tužba podnesena 29. prosinca 2020. – Stockdale/Vijeće i dr.

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/36

      Tužba podnesena 29. prosinca 2020. – Stockdale/Vijeće i dr.
      (Predmet T-776/20)
      (2021/C 128/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Robert Stockdale (Bristol, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska služba za vanjsko djelovanje, Posebni predstavnik Europske unije u Bosni i Hercegovini

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
      prije svega:

                  —

                  u pogledu odluke o otkazu, da je proglasi nezakonitom;

                  —

                  u pogledu prava koja proizlaze iz ugovora privatnog prava:

                              —

                              prekvalificira ugovorni odnos u ugovor o radu na neodređeno vrijeme;

                              —

                              utvrdi da je tužitelj pretrpio diskriminaciju u pogledu navedenog razloga otkaza te u tom pogledu naloži tuženicima da plate 10 000 eura na ime nematerijalne štete nanesene psihičkom zdravlju procijenjene ex aequo et bono;

                              —

                              utvrdi povredu ugovornih obveza tuženika i to, osobito, dostavu valjane prethodne obavijesti u kontekstu raskida ugovora na neodređeno vrijeme;

                              —

                              utvrdi da je prema tužitelju postupano nejednako i nezakonito te da, posljedično, naloži tuženicima da ga ponovno vrate na posao, ili, podredno, da mu isplate naknadu procijenjenu na temelju gubitka mogućnosti sklapanja ugovora o radu koju bi imao da je ugovor ostao na snazi do predviđenog roka;

                              —

                              posljedično, naloži tuženicima plaćanje tužitelju naknade za neopravdani otkaz (unfair dismissal), koja će se konačno utvrditi, a koja je privremeno utvrđena u iznosu od, ex aequo et bono,393 850,08 eura;

                              —

                              naloži tuženicima plaćanje kamata na navedene iznose;

                  —

                  u pogledu drugih prava koja se temelje na diskriminaciji u postupanju prema tužitelju u odnosu na drugo osoblje Europske unije:

                              —

                              utvrdi da je tužitelj trebao biti zaposlen kao član privremenog osoblja kod jednog od prva tri tuženika i utvrdi da su prva tri tuženika prema tužitelju postupala na diskriminatoran način, bez objektivnog opravdanja, u pogledu njegovih primanja, prava na mirovinu i pripadajućih pogodnosti, uključujući i u odnosu na jamstvo budućeg zaposlenja;

                              —

                              naloži prvim trima tuženicima da tužitelju naknade gubitak primanja, mirovine, naknada i pogodnosti, do kojih je došlo zbog povreda prava Zajednice navedenih u ovoj tužbi;

                              —

                              naloži im da plate kamate na te iznose;

                              —

                              utvrdi strankama rok da dogovore navedenu naknadu uzimajući u obzir razred i stupanj u kojima je tužitelj trebao biti zaposlen, prosječno napredovanje primanja, napredak karijere, naknade koje je trebao primiti na temelju tih ugovora za privremeno osoblje te usporede dobivene iznose s primanjima koja je tužitelj zaista primio;

                  —

                  naloži tuženicima snošenje troškova.

            podredno:

                  —

                  naloži institucijama da tužitelju naknade štetu na temelju izvanugovorne odgovornosti zbog nepoštovanja njegovih temeljnih prava u privremeno utvrđenom iznosu od, ex aequo et bono, 400 000 eura.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na ugovornoj i izvanugovornoj odgovornosti tuženika zbog sljedećih razloga:

                              —

                              povrede materijalnog prava primjenjivog na tužiteljev ugovor;

                              —

                              diskriminacije u odluci o otkazu na temelju nacionalnosti i nejednakosti u postupanju u okviru postupka otkaza britanskom državljaninu u Europskoj uniji kao i povrede prava na saslušanje;

                              —

                              povrede prava zbog uzastopnog korištenja ugovora na određeno vrijeme i povrede načela proporcionalnosti kao i povrede načela jednakosti postupanja i nediskriminacije;

                              —

                              pravne nesigurnosti i povrede prava na dobru upravu, povrede Europskog kodeksa dobrog administrativnog postupanja i povrede prava na slobodno kretanje radnika.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti odluke o otkazu tužitelju. Ovaj se razlog dijeli na dva dijela.

                              —

                              Prvi dio temelji se na povredi prava primjenjivog na njegov ugovor o radu (kvalifikacija ugovora, pravila u pogledu otkaza, nezakonito postupanje u odnosu na drugo britansko osoblje koje radi za Uniju, itd.). Podredno, tužitelj ističe da su to ista načela, sadržana u instrumentima europskog prava, koja se primjenjuju kako bi se postigli isti rezultati.

                              —

                              Drugi dio temelji se postojanju diskriminacije među radnicima u okviru institucija, osobito, uzimajući u obzir prava priznata privremenom osoblju (neplaćanje raznih naknada, doprinosi mirovinskom fondu, naknada troškova, itd.).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na postojanju izvanugovorne odgovornosti koju je tužitelj istaknuo u slučaju ako bi se dijelovi tužbenog zahtjeva vezani za ugovornu odgovornost tuženika morali smatrati nedopuštenima ili neutemeljenima.


title: Predmet T-20/21: Tužba podnesena 17. siječnja 2021. – VI/Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/38

      Tužba podnesena 17. siječnja 2021. – VI/Komisija
      (Predmet T-20/21)
      (2021/C 128/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VI (zastupnici: G. Pandey, D. Rovetta i V. Villante, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO) od 7. listopada 2020. koju je tužitelj zaprimio 7. listopada 2020., a kojom se odbija tužiteljeva žalba podnesena 27. svibnja 2020., uključujući i odbijanje njegova zahtjeva za naknadu štete u iznosu od 50 000 eura;

                  —

                  poništi odluku EPSO-a/povjerenstva za odabir od 27. veljače 2020. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za preispitivanje odluke povjerenstva za odabir da mu se ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja;

                  —

                  poništi odluku EPSO-a/povjerenstva za odabir od 26. lipnja 2019. da se tužitelja ne uvrsti na popis uspješnih kandidata natječaja EPSO/AD/363/18 (AD7) – Administratori u području carina;

                  —

                  poništi obavijest o otvorenim natječajima EPSO/AD/363/18 – Administratori (AD 7) – Administratori u području carina, objavljenu 11. listopada 2018. (1), i u cijelosti popis uspješnih kandidata i imena kandidata uvrštenih na taj popis na temelju gore navedenog natječaja;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje naknade štete u visini od 70 000 eura, nastale zbog gore navedenih nezakonitih pobijanih odluka;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni tužiteljeva profesionalnog iskustva – Neispitivanje zahtjeva na temelju članka 90. stavka 1. Pravilnika o osoblju – Zlouporaba ovlasti povjerenstva za odabir i povreda članka 27. Pravilnika o osoblju zbog očito neprimjerenog izbora člana povjerenstva za odabir za vođenje razgovora s tužiteljem – Nepravilna ocjena tužiteljevih odgovora na pitanja – Povreda obveze provođenja usporedne i objektivne procjene kandidata i povreda načela jednakog postupanja i jednakih mogućnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepravilnoj ocjeni tužiteljevih odgovora na pitanja člana povjerenstva za odabir – Povreda Priloga I. točke 1. i Priloga II. točke 2. obavijesti o natječaju – Očita pogreška u ocjeni tužiteljevih odgovora na pitanja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja i članka 296. UFEU-a.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nestabilnosti sastava povjerenstva za odabir tijekom usmene faze natječaja – Nedostatak dostatnih mjera koordinacije kako bi se osigurala dosljedna i objektivna procjena, jednake mogućnosti i jednako postupanje s kandidatima.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 1., 2., 3. i 4. Uredbe br. 1 iz 1958. (2) – Povreda članaka 1.d i 28. Pravilnika o osoblju te članka 1. stavka 1. točke (f) Priloga III. tom pravilniku – Povreda načela jednakog postupanja i nediskriminacije.

         (1)  SL 2018., C 368A, str. 1.

         (2)  Uredba br. 1. od 15. travnja 1958. o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.), kako je zadnje izmijenjena Uredbom Vijeća br. Uredbom Vijeća (EU) br. 517/2013 od 13. svibnja 2013. o prilagodbi određenih uredaba i odluka u područjima slobodnog kretanja robe, slobode kretanja osoba, prava poduzeća, politike tržišnog natjecanja, poljoprivrede, sigurnosti hrane, veterinarstva i fitosanitarne politike, prometne politike, energetike, poreza, statistike, transeuropskih mreža, pravosuđa i temeljnih prava, pravde, slobode i sigurnosti, okoliša, carinske unije, vanjskih odnosa, vanjske, sigurnosne i obrambene politike i institucija zbog pristupanja Republike Hrvatske (SL 2013., L 158, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 10., str. 31.)


title: Predmet T-22/21: Tužba podnesena 14. siječnja 2021. – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/39

      Tužba podnesena 14. siječnja 2021. – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Komisija
      (Predmet T-22/21)
      (2021/C 128/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: D. Luff i R. Sciaudone, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi dopis Europske komisije od 4. studenoga 2020. (Ref. Ares(2020)6365704) koji se odnosi na likvidaciju financijskog jamstva na koju se poziva tursko ministarstvo znanosti, industrije i tehnologije – GU za EU i vanjske poslove – Uprava za financijske programe Unije;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze dužne pažnje, načela nepristranosti, jednakosti oružja i članka 78. Financijske uredbe (1).

                              —

                              Tvrdi se da Komisija nije provjerila odluku o likvidaciji jamstva koje su preuzele turske vlasti. Naime, Komisija je od turskih vlasti zatražila da same provjere odluku. Tim postupanjem povređuje se članak 78. Financijske uredbe tumačen zajedno s člancima 80., 81. i 82. Delegirane uredbe (2). U skladu s tim odredbama, dužnosnik Unije za ovjeravanje osobno bi trebao provjeriti dokumente.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

                              —

                              Tužitelj tvrdi da se u pobijanoj odluci nije pružilo dovoljno informacija koje bi omogućile utvrđivanje je li akt osnovan odnosno je li zahvaćen nedostatkom koji bi eventualno dopustio osporavanje njegove zakonitosti pred sudovima Unije i, kao drugo, koje bi tim istim sudovima omogućile da preispitaju zakonitost tog akta.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje.

                              —

                              Tvrdi se da tužitelj nije sudjelovao u upravnom postupku koji je Komisija provela kako bi odlučila hoće li europsku delegaciju u Ankari uputiti da supotpiše likvidaciju jamstva.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                              —

                              Tužitelj tvrdi da je Komisija povrijedila načelo proporcionalnosti time što je propustila uravnotežiti zahtjev naručitelja i iznose dugovane tužitelju.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni uvjeta za likvidaciju jamstva.

                              —

                              Tvrdi se da je pobijana odluka zahvaćena očitom pogreškom u ocjeni uvjeta, sve povezano s navodnom povredom ugovora o uslugama, primjenjivih na likvidaciju jamstva.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) Vijeća br. 966/2012 od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)


title: Predmet T-30/21: Tužba podnesena 21. siječnja 2021. – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/40

      Tužba podnesena 21. siječnja 2021. – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE)
      (Predmet T-30/21)
      (2021/C 128/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: L’Oréal (Clichy, Francuska) (zastupnici: M. Treis i E. Strobel, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugal)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: Prijava verbalnog žiga Europske unije „SO COUTURE” – prijava za registraciju br. 12 194 015

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. studenoga 2020. u predmetu R 158/2016-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-a i svim intervenijentima snošenje troškova ove žalbe.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća prilikom provedbe opće ocjene i ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu.


title: Predmet T-49/21: Tužba podnesena 21. siječnja 2021. – PZ/Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/41

      Tužba podnesena 21. siječnja 2021. – PZ/Komisija
      (Predmet T-49/21)
      (2021/C 128/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: PZ (zastupnici: S. Rodrigues i A. Champetier, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi izvješće o ocjeni za 2019. koje obuhvaća razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2019., dostavljeno tužitelju 19. veljače 2020.;

                  —

                  i, u mjeri u kojoj je to potrebno, poništi odluku od 23. listopada 2020. (koja je tužitelju dostavljena 30. listopada 2020.) kojom se odbija tužiteljeva žalba od 26. lipnja 2020. i

                  —

                  naložiti tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni koje je počinio tuženik.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja koju je počinio tuženik.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi tužiteljeva prava na saslušanje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku neovisnosti ocjenjivača.


title: Predmet T-52/21: Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – ClientEarth/Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/41

      Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – ClientEarth/Komisija
      (Predmet T-52/21)
      (2021/C 128/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: O. Brouwer, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi prešutnu odluku tuženika od 16. studenoga 2020. o odbijanju pristupa određenim zatraženim dokumentima koji se odnose na kontrolu ribarstva u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 (1) i Uredbom (EZ) br. 1367/2006 (2);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj u prilog osnovanosti tužbe ističe jedan tužbeni razlog, kojim se navodi da, kao rezultat propusta da se tužitelju, u rokovima za obradu ponovljenih zahtjeva iz članka 8. stavka 1. i članka 8. stavka 2. Uredbe 1049/2001, dostavi izričita odluka u pogledu njegova zahtjeva za pristup, tuženik je prešutno odbio dati pristup u smislu njezina članka 8. stavka 3. Navodi se da odluka o tom prešutnom odbijanju nije bila obrazložena i tužitelj stoga navodi da bi trebala biti poništena zbog Komisijine povrede obveze obrazlaganja u skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe 1049/2001, člankom 41. stavkom 2. trećom alinejom Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 296. UFEU-a.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)


title: Predmet T-92/21: Tužba podnesena 12. veljače 2021. – Darment/Komisija

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/43

      Tužba podnesena 12. veljače 2021. – Darment/Komisija
      (Predmet T-92/21)
      (2021/C 128/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Darment Oy (Helsinki, Finska) (zastupnici: C. Ginter, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku da smanji kvote dodijeljene tužitelju za 2021. godinu za stavljanje fluorougljikovodika na tržište o čemu je tužitelj bio obaviješten putem tuženikovog sustava portala F-Gas 15. prosinca 2020. i porukom elektroničke pošte od 12. siječnja 2021.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 266. UFEU-a jer je tuženik izrekao tužitelju kaznu iako je Sud poništio tuženikovu odluku u kojoj je potonji utvrdio da je tužitelj u 2017. godini premašio svoju kvotu stavljanja na tržište fluorougljikovodika i za to mu izrekao kaznu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 25. stavka 2. Uredbe (EU) br. 517/2014 (1) u vezi s člankom 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer je tuženik nastavio izricati kaznu tužitelju.

         (1)  Uredba (EU) br. 517/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o fluoriranim stakleničkim plinovima i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 842/2006 Tekst značajan za EGP (SL 2014., L 150, str. 195.)


title: Predmet T-103/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Boshab/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/44

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Boshab/Vijeće
      (Predmet T-103/21)
      (2021/C 128/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 6. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 6. Priloga I. toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi njegovih prava obrane. Tužitelj iznosi više prigovora glede povrede prava obrane tijekom postupaka na temelju kojih je Vijeće donijelo i produljilo mjere ograničavanja protiv njega te se osobito poziva na povredu njegova prava na saslušanje u prihvatljivim uvjetima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni, jer je Vijeće utvrdilo tužiteljevu upletenost u djela koja predstavljaju ozbiljne povrede ljudskih prava u Demokratskoj Republici Kongo. Tužitelj kritizira kontekst preispitivanja koje je prethodilo produljenju mjera ograničavanja protiv njega i osporava bilo kakvu trenutačnu upletenost u djela na kojima se temelji odluka o njegovu uključivanju na popis osoba obuhvaćenih Odlukom Vijeća 2010/788/ZVSP od 20. prosinca 2010. o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2008/369/ZVSP (SL L 336, str. 30.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 191.).


title: Predmet T-104/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kande Mupompa/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/44

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kande Mupompa/Vijeće
      (Predmet T-104/21)
      (2021/C 128/53)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem je tužiteljevo ime zadržano na br. 7. priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020., u dijelu u kojem je tužiteljevo ime zadržano na br. 7. priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga koji su u biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-105/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kanyama/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/45

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kanyama/Vijeće
      (Predmet T-105/21)
      (2021/C 128/54)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Célestin Kanyama (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 4. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 4. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga koja su u biti istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-106/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kazembe Musonda/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/45

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kazembe Musonda/Vijeće
      (Predmet T-106/21)
      (2021/C 128/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratska republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 8. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 8. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga koja su u biti istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-107/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Amisi Kumba/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/46

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Amisi Kumba/Vijeće
      (Predmet T-107/21)
      (2021/C 128/56)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 2. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 2. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga koja su u biti istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-108/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ilunga Luyoyo/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/46

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ilunga Luyoyo/Vijeće
      (Predmet T-108/21)
      (2021/C 128/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020., u dijelu u kojem se njome tužitelj zadržava na broju 3. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020., u dijelu u kojem se njome tužitelj zadržava na broju 3. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga koji su, u bitnome, istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-109/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Mutondo/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/47

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Mutondo/Vijeće
      (Predmet T-109/21)
      (2021/C 128/58)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem je tužiteljevo ime zadržano na br. 11. priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem je tužiteljevo ime zadržano na br. 11. priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga koji su u biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-110/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kampete/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/47

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Kampete/Vijeće
      (Predmet T-110/21)
      (2021/C 128/59)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 1. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 1. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su u bitnome istovjetni ili slični tužbenim razlozima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-112/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Numbi/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/48

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Numbi/Vijeće
      (Predmet T-112/21)
      (2021/C 128/60)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: John Numbi (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojemu se njome zadržava tužitelja na br. 5. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 5. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga koji su u biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-113/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/48

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics)
      (Predmet T-113/21)
      (2021/C 128/61)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Team Beverage AG (Bremen, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava verbalnog žiga Europske unije Beverage Analytics – Prijava br. 18 101 437

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. prosinca 2020. u predmetu R 727/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  Poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija tužiteljeva žalba protiv tuženikove odluke od 21. veljače 2020.;

                  —

                  Naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-114/21: Tužba podnesena 20. veljače 2021. – Growth Finance Plus/EUIPO (doglover)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/49

      Tužba podnesena 20. veljače 2021. – Growth Finance Plus/EUIPO (doglover)
      (Predmet T-114/21)
      (2021/C 128/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Growth Finance Plus AG (Gommiswald, Švicarska) (zastupnik: H. Twelmeier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava verbalnog žiga Europske unije doglover – Prijava br. 18 107 487

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. studenoga 2020. u predmetu R 720/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-115/21: Tužba podnesena 20. veljače 2021. – Growth Finance Plus/EUIPO (catlover)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/50

      Tužba podnesena 20. veljače 2021. – Growth Finance Plus/EUIPO (catlover)
      (Predmet T-115/21)
      (2021/C 128/63)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Growth Finance Plus AG (Gommiswald, Švicarska) (zastupnik: H. Twelmeier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava verbalnog žiga Europske unije catlover – Prijava br. 18 107 485

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. studenoga 2020. u predmetu R 717/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-117/21: Tužba podnesena 18. veljače 2021. – Deichmann/EUIPO – Munich (prikaz dvije ukrštene pruge postavljene na strani cipele)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/50

      Tužba podnesena 18. veljače 2021. – Deichmann/EUIPO – Munich (prikaz dvije ukrštene pruge postavljene na strani cipele)
      (Predmet T-117/21)
      (2021/C 128/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Deichmann SE (Essen, Njemačka) (zastupnici: C. Onken, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: Druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz dvije ukrštene pruge postavljene na strani cipele) – žig Europske unije br. 2 923 852

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. prosinca 2020. u predmetu R 2882/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 94. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. druge rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-118/21: Tužba podnesena 22. veljače 2021. – Cilem Records International/EUIPO –KVZ Music (HALIX RECORDS)

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/51

      Tužba podnesena 22. veljače 2021. – Cilem Records International/EUIPO –KVZ Music (HALIX RECORDS)
      (Predmet T-118/21)
      (2021/C 128/65)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Cilem Records International UG (Augsburg, Njemačka) (zastupnik: E. Hecht, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: KVZ Music Ltd (Sofia, Bugarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije HALIX RECORDS – prijava br. 16 288 235

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. siječnja 2021. u predmetu R 1060/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku od 28. siječnja 2021. i odluku EUIPO-a od 25. svibnja 2020. koje se odnose na žig Europske unije br. 016288235 i prihvati tužiteljev prigovor protiv registracije žiga Europske unije br. 16288235 od 17. travnja 2017.;

                  —

                  podredno, poništi pobijanu odluku od 28. siječnja 2021. i vrati predmet žalbenom vijeću na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-119/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ramazani Shadary/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/52

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ramazani Shadary/Vijeće
      (Predmet T-119/21)
      (2021/C 128/66)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojemu se njome zadržava tužitelja na br. 10. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 10. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga koji su u biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet T-120/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ruhorimbere/Vijeće

text:
               12.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/52

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ruhorimbere/Vijeće
      (Predmet T-120/21)
      (2021/C 128/67)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2020/2033 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 9. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/2021 od 10. prosinca 2020. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 9. Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su u bitnome istovjetni ili slični tužbenim razlozima istaknutima u predmetu T-103/21, Boshab/Vijeće.


title: Predmet C-95/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 76/308/EEZ – Članci 6. i 8. te članak 12. stavci 1. do 3. – Uzajamna pomoć kod naplate određenih potraživanja – Obveza plaćanja trošarine u dvjema državama članicama za iste transakcije – Direktiva 92/12/EZ – Članci 6. i 20. – Puštanje proizvoda u potrošnju – Krivotvorenje pratećeg trošarinskog dokumenta – Povreda ili nepravilnost do koje je došlo tijekom kretanja trošarinskih proizvoda koji su unutar sustava odgode plaćanja trošarine – Nepravilno otpuštanje proizvoda iz sustava odgode plaćanja trošarine – „Dvostruki zahtjev za oporezivanje” u vezi s trošarinama – Nadzor koji provode sudovi države članice u kojoj tijelo kojem se upućuje zahtjev ima sjedište – Odbijanje zahtjeva za pomoć koji su podnijela nadležna tijela druge države članice – Uvjeti”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA
      (Predmet C-95/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 76/308/EEZ - Članci 6. i 8. te članak 12. stavci 1. do 3. - Uzajamna pomoć kod naplate određenih potraživanja - Obveza plaćanja trošarine u dvjema državama članicama za iste transakcije - Direktiva 92/12/EZ - Članci 6. i 20. - Puštanje proizvoda u potrošnju - Krivotvorenje pratećeg trošarinskog dokumenta - Povreda ili nepravilnost do koje je došlo tijekom kretanja trošarinskih proizvoda koji su unutar sustava odgode plaćanja trošarine - Nepravilno otpuštanje proizvoda iz sustava odgode plaćanja trošarine - „Dvostruki zahtjev za oporezivanje” u vezi s trošarinama - Nadzor koji provode sudovi države članice u kojoj tijelo kojem se upućuje zahtjev ima sjedište - Odbijanje zahtjeva za pomoć koji su podnijela nadležna tijela druge države članice - Uvjeti”)
      (2021/C 138/02)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Agenzia delle Dogane

         Tuženik: Silcompa SpA

         Izreka

      Članak 12. stavak 3. Direktive Vijeća 76/308/EEZ od 15. ožujka 1976. o uzajamnoj pomoći kod naplate potraživanja vezanih uz određene takse, trošarine, poreze i druge mjere, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2001/44/EZ od 15. lipnja 2001., u vezi s člankom 20. Direktive Vijeća 92/12/EEZ od 25. veljače 1992. o općim aranžmanima za proizvode koji podliježu trošarinama te o držanju, kretanju i praćenju takvih proizvoda, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 92/108/EEZ od 14. prosinca 1992., treba tumačiti na način da, u okviru postupka osporavanja koji se odnosi na mjere izvršenja koje su donesene u državi članici u kojoj tijelo kojem se upućuje zahtjev ima sjedište, nadležno tijelo te države članice može odbiti odobriti zahtjev za naplatu trošarina koji su podnijela nadležna tijela druge države članice, u odnosu na proizvode koji su nepravilno otpušteni iz sustava odgode plaćanja trošarine, u smislu članka 6. stavka 1. Direktive 92/12, kako je izmijenjena Direktivom 92/108, kada se taj zahtjev temelji na činjenicama koje se odnose na iste izvozne transakcije koje su već predmet naplate trošarine u državi članici u kojoj tijelo kojem se upućuje zahtjev ima sjedište.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-389/19 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. veljače 2021. – Europska komisija/Kraljevina Švedska, Kraljevina Danska, Republika Finska, Europski parlament, Europska agencija za kemikalije („Žalba – Uredba (EZ) br. 1907/2006 – Registracija, evaluacija, autorizacija i ograničenje kemikalija – Odluka Europske komisije kojom se odobravaju određene uporabe olovnog sulfokromata žutog i olovnog kromata molibdata sulfata crvenog, tvari uvrštenih u Prilog XIV. navedenoj uredbi – Posebno zabrinjavajuće tvari – Uvjeti za dobivanje autorizacije – Ispitivanje nedostupnosti alternativa”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/3

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. veljače 2021. – Europska komisija/Kraljevina Švedska, Kraljevina Danska, Republika Finska, Europski parlament, Europska agencija za kemikalije
      (Predmet C-389/19 P) (1)

      („Žalba - Uredba (EZ) br. 1907/2006 - Registracija, evaluacija, autorizacija i ograničenje kemikalija - Odluka Europske komisije kojom se odobravaju određene uporabe olovnog sulfokromata žutog i olovnog kromata molibdata sulfata crvenog, tvari uvrštenih u Prilog XIV. navedenoj uredbi - Posebno zabrinjavajuće tvari - Uvjeti za dobivanje autorizacije - Ispitivanje nedostupnosti alternativa”)
      (2021/C 138/03)
      Jezik postupka: švedski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: u početku R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici i G. Tolstoy, a zatim R. Lindenthal i K. Mifsud-Bonnici, agenti, uz asistenciju K. Nordlander, advokat)

         Druge stranke u postupku: Kraljevina Švedska (zastupnici: u početku C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg, H. Eklinder i A. Falk, a zatim O. Simonsson, C. Meyer-Seitz, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev i H. Eklinder, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: u početku J. Nymann-Lindegren, M. S. Wolff i P. Z. L. Ngo, a zatim J. Nymann-Lindegren i M. S. Wolff, agenti), Republika Finska (zastupnik: S. Hartikainen, agent), Europski parlament (zastupnici: A. Neergaard, A. Tamás i C. Biz, agenti), Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: u početku M. Heikkilä, W. Broere i C. Schultheiss, a zatim M. Heikkilä, W. Broere i J. Löfgren, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Točka 2. izreke presude Općeg suda Europske unije od 7. ožujka 2019., Švedska/Komisija (T-837/16, EU:T:2019:144), se ukida.

                  2.

                  Žalba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Učinci Provedbene odluke Komisije C(2016) 5644 final od 7. rujna 2016. o davanju autorizacije za određene upotrebe olovnog sulfokromata žutog i olovnog kromata molibdata sulfata crvenog prema Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća se zadržavaju dok Europska komisija ne odluči ponovno o zahtjevu za autorizaciju koji je podnijelo društvo DCC Maastricht BV.

                  4.

                  Europska komisija, Kraljevina Švedska, Kraljevina Danska, Republika Finska, Europski parlament i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će svaki svoje troškove žalbenog postupka.

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: Predmet C-403/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 63. UFEU-a – Slobodno kretanje kapitala – Porez na dobit – Bilateralni ugovori o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja – Oporezivanje dividendi koje isplaćuje nerezidentno društvo koje već podliježe porezu u drugoj državi članici – Gornja granica priznatog poreznog kredita – Pravno dvostruko oporezivanje”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/4

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Predmet C-403/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 63. UFEU-a - Slobodno kretanje kapitala - Porez na dobit - Bilateralni ugovori o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja - Oporezivanje dividendi koje isplaćuje nerezidentno društvo koje već podliježe porezu u drugoj državi članici - Gornja granica priznatog poreznog kredita - Pravno dvostruko oporezivanje”)
      (2021/C 138/04)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Société Générale SA

         Tuženik: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Izreka

      Članak 63. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se ne protivi propis države članice koji – u okviru sustava nadoknade dvostrukog oporezivanja dividendi koje je primilo društvo koje podliježe porezu na dobit u toj državi članici, čiji je rezident, a kojemu je taj porez naplaćen u drugoj državi članici – priznaje navedenom društvu porezni kredit čija je gornja granica iznos koji bi prva država članica primila da se samo te dividende oporezuju porezom na dobit, bez nadoknađivanja cjelovitog iznosa poreza plaćenog u drugoj državi članici.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet C-604/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej („Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 2. stavak 1. točka (a) – Članak 9. stavak 1. – Članak 13. stavak 1. – Članak 14. stavak 1. i stavak 2. točka (a) – Pojam „isporuka robe” – Zakonska pretvorba prava trajnog korištenja nekretnina u pravo vlasništva – Općina koja ubire naknade na temelju pretvorbe – Pojam „naknada”) – Pojam „porezni obveznik koji djeluje kao takav” – Iznimka – Subjekti javnog prava koji u aktivnostima ili transakcijama sudjeluju kao javna tijela”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/4

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej
      (Predmet C-604/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 2. stavak 1. točka (a) - Članak 9. stavak 1. - Članak 13. stavak 1. - Članak 14. stavak 1. i stavak 2. točka (a) - Pojam „isporuka robe” - Zakonska pretvorba prava trajnog korištenja nekretnina u pravo vlasništva - Općina koja ubire naknade na temelju pretvorbe - Pojam „naknada”) - Pojam „porezni obveznik koji djeluje kao takav” - Iznimka - Subjekti javnog prava koji u aktivnostima ili transakcijama sudjeluju kao javna tijela”)
      (2021/C 138/05)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Gmina Wrocław

         Tuženik: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Izreka

                  1.

                  Članak 14. stavak 2. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da pretvorba prava trajnog korištenja nekretnine u pravo vlasništva, uz plaćanje naknade, predviđena nacionalnim zakonodavstvom, čini isporuku robe u smislu te odredbe.

                  2.

                  Direktivu 2006/112 treba tumačiti na način da općina vlasnik imovine prilikom pretvorbe prava trajnog korištenja nekretnine u pravo vlasništva, uz plaćanje naknade, koja je predviđena nacionalnim zakonodavstvom, čime joj se omogućuje ostvarivanje prihoda na kontinuiranoj osnovi, djeluje kao porezni obveznik u smislu članka 9. stavka 1. te direktive, a ne kao javno tijelo u smislu članka 13. stavka 1. navedene direktive, što je podložno provjerama koje treba provesti sud koji je uputio zahtjev.

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Predmet C-615/19 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. veljače 2021. – John Dalli/Europska komisija („Žalba – Tužba za naknadu štete – Izvanugovorna odgovornost Europske unije – Navodno nezakonito postupanje Europske komisije i Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) – Prestanak dužnosti člana Komisije – Postupovna pravila kojima se uređuje OLAF-ova istraga – Pokretanje istrage – Pravo na saslušanje – OLAF-ov nadzorni odbor – Pretpostavka nedužnosti – Ocjena navodne štete”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. veljače 2021. – John Dalli/Europska komisija
      (Predmet C-615/19 P) (1)

      („Žalba - Tužba za naknadu štete - Izvanugovorna odgovornost Europske unije - Navodno nezakonito postupanje Europske komisije i Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) - Prestanak dužnosti člana Komisije - Postupovna pravila kojima se uređuje OLAF-ova istraga - Pokretanje istrage - Pravo na saslušanje - OLAF-ov nadzorni odbor - Pretpostavka nedužnosti - Ocjena navodne štete”)
      (2021/C 138/06)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: John Dalli (zastupnici: L. Levi i S. Rodrigues, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne i J. Baquero Cruz, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Johnu Dalliju nalaže se da, uz vlastite troškove, snosi i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-673/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T („Zahtjev za prethodnu odluku – Azil i imigracija – Direktiva 2008/115/EZ – Članci 3., 4., 6. i 15. – Izbjeglica koji nezakonito boravi na području države članice – Zadržavanje radi transfera u drugu državu članicu – Status izbjeglice u toj drugoj državi članici – Načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja – Nepostojanje odluke o vraćanju – Primjenjivost Direktive 2008/115”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/7

      Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T
      (Predmet C-673/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Azil i imigracija - Direktiva 2008/115/EZ - Članci 3., 4., 6. i 15. - Izbjeglica koji nezakonito boravi na području države članice - Zadržavanje radi transfera u drugu državu članicu - Status izbjeglice u toj drugoj državi članici - Načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja - Nepostojanje odluke o vraćanju - Primjenjivost Direktive 2008/115”)
      (2021/C 138/08)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Raad van State

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Druge stranke u žalbenim postupcima: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

         Izreka

      Članke 3., 4., 6. i 15. Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom treba tumačiti na način da im se ne protivi to da država članica administrativno zadrži državljanina treće zemlje koji nezakonito boravi na njezinu području radi njegova prisilnog transfera u drugu državu članicu u kojoj navedeni državljanin ima status izbjeglice ako je taj državljanin odbio postupiti u skladu s nalogom da ode u tu drugu državu članicu i ako nije moguće donijeti odluku o njegovu vraćanju.

         (1)  SL C 423, 16. 12. 2019.


title: Predmet C-689/19 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. veljače 2021. – VodafoneZiggo Group BV/Europska komisija („Žalba – Elektroničke komunikacijske mreže i usluge – Direktiva 2002/21/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ – Jačanje unutarnjeg tržišta elektroničkih komunikacija – Članak 7. stavci 3. i 7. – Prijedlog mjere koji je stavilo na raspolaganje državno regulatorno tijelo – Tržište pružanja veleprodajnih usluga na fiksnoj lokaciji u Nizozemskoj – Zajednička značajna tržišna snaga – Primjedbe Europske komisije priopćene državnom regulatornom tijelu – Obveza državnog regulatornog tijela da ih u najvećoj mjeri uzme u obzir – Doseg – Članak 263. UFEU-a – Tužba za poništenje – Dopuštenost – Akt koji se može pobijati – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/7

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. veljače 2021. – VodafoneZiggo Group BV/Europska komisija
      (Predmet C-689/19 P) (1)

      („Žalba - Elektroničke komunikacijske mreže i usluge - Direktiva 2002/21/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ - Jačanje unutarnjeg tržišta elektroničkih komunikacija - Članak 7. stavci 3. i 7. - Prijedlog mjere koji je stavilo na raspolaganje državno regulatorno tijelo - Tržište pružanja veleprodajnih usluga na fiksnoj lokaciji u Nizozemskoj - Zajednička značajna tržišna snaga - Primjedbe Europske komisije priopćene državnom regulatornom tijelu - Obveza državnog regulatornog tijela da ih u najvećoj mjeri uzme u obzir - Doseg - Članak 263. UFEU-a - Tužba za poništenje - Dopuštenost - Akt koji se može pobijati - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)
      (2021/C 138/09)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: VodafoneZiggo Group BV (zastupnici: W. Knibbeler, A. Pliego Selie i B.A. Verheijen, advocaten)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L. Nicolae i G. Braun, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu VodafoneZiggo Group BV se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-712/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Novo Banco SA/Junta de Andalucía („Zahtjev za prethodnu odluku – Sloboda poslovnog nastana – Slobodno kretanje kapitala – Oporezivanje – Porez na depozite klijenata kod kreditnih institucija – Porezni odbici koji se priznaju isključivo institucijama sa sjedištem ili zastupništvima na području autonomne zajednice Andaluzije – Porezni odbici koji se priznaju samo za ulaganja u projekte koji se provode u toj autonomnoj zajednici – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 401. – Zabrana ubiranja drugih nacionalnih poreza koji imaju obilježja poreza na promet – Pojam „porez na promet” – Bitna obilježja PDV-a – Nepostojanje”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/8

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Novo Banco SA/Junta de Andalucía
      (Predmet C-712/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno kretanje kapitala - Oporezivanje - Porez na depozite klijenata kod kreditnih institucija - Porezni odbici koji se priznaju isključivo institucijama sa sjedištem ili zastupništvima na području autonomne zajednice Andaluzije - Porezni odbici koji se priznaju samo za ulaganja u projekte koji se provode u toj autonomnoj zajednici - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 401. - Zabrana ubiranja drugih nacionalnih poreza koji imaju obilježja poreza na promet - Pojam „porez na promet” - Bitna obilježja PDV-a - Nepostojanje”)
      (2021/C 138/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Supremo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Novo Banco SA

         Tuženik: Junta de Andalucía

         Izreka

                  1.

                  Slobodu poslovnog nastana utvrđenu u članku 49. UFEU-a treba tumačiti na način da joj se, kad je riječ o odbicima koji se primjenjuju na bruto iznos poreza na depozite klijenata kreditnih institucija s glavnim sjedištem ili zastupništvima na području regije države članice,

                              —

                              protivi odbitak od 200 000 eura koji se primjenjuje na bruto iznos tog poreza u korist kreditnih institucija sa sjedištem na području te regije;

                              —

                              ne protive odbici koji se primjenjuju na bruto iznos navedenog poreza od 5 000 eura po zastupništvu sa sjedištem na području spomenute regije – pri čemu se taj iznos povećava na 7 500 eura za svako zastupništvo zastupništvu koje se nalazi u općini s manje od 2 000 stanovnika – osim ako ti odbici u stvarnosti dovode do diskriminacije na temelju sjedišta dotičnih kreditnih institucija koja se ne može opravdati, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

                        Članak 63. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se – kad je riječ o porezu na depozite klijenata kreditnih institucija s glavnim sjedištem ili zastupništvima na području regije države članice – protive odbici bruto iznosa tog poreza u visini kredita, zajmova i ulaganja namijenjenih projektima koji se provode u toj regiji, ako ti odbici služe ostvarenju cilja koji je isključivo ekonomske prirode.

                  2.

                  Članak 401. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se uvodi porez na teret kreditnih institucija po osnovi držanja depozita klijenata, čija porezna osnovica odgovara aritmetičkoj sredini tromjesečnog salda tih depozita i koju porezni obveznik ne može prenijeti na treće osobe.

         (1)  SL C 423, 16. 12. 2019.


title: Predmet C-772/19: Presuda Suda (deveto vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Bartosch Airport Supply Services GmbH/Zollamt Wien („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Tarifno razvrstavanje – Tarifni brojevi 8701 i 8705 – Tumačenje – Vučno vozilo za zrakoplove”)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/9

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 25. veljače 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Bartosch Airport Supply Services GmbH/Zollamt Wien
      (Predmet C-772/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifno razvrstavanje - Tarifni brojevi 8701 i 8705 - Tumačenje - Vučno vozilo za zrakoplove”)
      (2021/C 138/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Bartosch Airport Supply Services GmbH

         Tuženik: Zollamt Wien

         Izreka

      Kombiniranu nomenklaturu, koja se nalazi u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verziji koja proizlazi iz Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/1821 od 6. listopada 2016., treba tumačiti na način da tarifni broj 8705 te nomenklature ne obuhvaća vozila konstruirana za vuču i guranje zrakoplova, nazvana „vučna vozila za zrakoplove”, pri čemu ona potpadaju pod tarifni broj 8701 navedene nomenklature.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.