title: Predmet T-310/14: Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Fritz Winter Eisengießerei protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/59

         Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Fritz Winter Eisengießerei protiv Komisije
   (Predmet T-310/14)
   2014/C 223/61
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Fritz Winter Eisengießerei GmbH & Co. KG (Stadallendorf, Njemačka) (zastupnici: Rechtsanwälte D. Greinacher, J. Martin i B. Scholtka, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 263. stavkom 1. UFEU-a, poništi Odluku Komisije o otvaranju formalnog istražnog postupka protiv Savezne Republike Njemačke u vezi s promicanjem proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije i jamskog plina prema Zakonu o promicanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) te ograničavanjem nameta na temelju EEG-a za energetski intenzivna poduzeća – Državne potpore SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), SL C 37, 7.2.2014., str. 73., u dijelu u kojem Komisija smatra posebno korekcijsko uređenje iz članaka 40. i 41. EEG-a državnom potporom u smislu članka 107. UFEU-a;

               —

               sukladno članku 87. stavku 3. Poslovnika Općeg suda, naloži Komisiji snošenje nužnih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. UFEU-a
               Tužitelj tvrdi da je Komisija pogrešno smatrala da promicanje obnovljivih izvora energije pomoću sustava nameta i posebnog korekcijskog uređenja za smanjenje nameta na temelju EEG-a predstavlja potporu te da stoga nije trebala pokrenuti formalni istražni postupak.

                           —

                           U vezi s tim tužitelj navodi da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni tijekom prethodnog razmatranja predstavlja li posebno korekcijsko uređenje potporu, s obzirom na to da posebno korekcijsko uređenje kao izuzeće od nameta na temelju EEG-a ne daje nikakvu prednost koju energetski intenzivna poduzeća ne bi imala u normalnim tržišnim uvjetima.

                           —

                           Tužitelj također ističe da nije bilo korištenja državnih sredstava. Budući da sam prihod od nameta na temelju EEG-a ne predstavlja državno sredstvo, onda ni izuzeće za energetski intenzivna poduzeća ne može utjecati na državna sredstva.

                           —

                           Tužitelj nadalje ističe da posebno korekcijsko uređenje također ne narušava tržišno natjecanje. Uređenje eventualno uspostavlja uvjete natjecanja koji bi postojali i bez nameta na temelju EEG-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela legitimnih očekivanja
               Tužitelj ističe da je Komisija donošenjem navedene odluke povrijedila načelo legitimnih očekivanja. Njemačko uređenje poticanja obnovljivih izvora energije već je bilo predmet temeljitog ispitivanja u kontekstu državnih potpora. Pri tom je ispitivanju Komisija zaključila 2002. da prijenos državnih sredstava nije povezan s tim uređenjem. Budući da EEG iz 2012. u tom pogledu nije uključivao nikakve bitne izmjene prethodnog pravnog stanja, gospodarski subjekti u pitanju nisu morali očekivati da će biti novog ispitivanja, već su imali pravo očekivati zadržavanje na snazi postojećeg uređenja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: zlouporaba ovlasti
               Naposljetku, tužitelj smatra da je Komisija zlouporabila diskrecijsku ovlast koju ima na temelju članaka 107. i 108. UFEU-a. Otvaranjem ispitnog postupka Komisija prvenstveno teži usklađivanju pravila o poticanju korištenja električne energije iz obnovljivih izvora. Ovaj temeljni cilj je također vidljiv u novom nacrtu smjernica za državne potpore za okoliš i energiju, u kojima Komisija po prvi puta utvrđuje detaljna pravila za poticanje korištenja energije iz obnovljivih izvora. Međutim, da bi mogla raditi na usklađivanju, Komisija pritom mora primijeniti postupak predviđen za usklađivanje zakona i drugih propisa iz članaka 116. i 117. UFEU-a.


title: Predmet C-390/14: Rješenje predsjednika Suda od 5. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Eparchiako Dikastirio Larnakas – Cipar) – kazneni postupak protiv Masouda Mehrabiparija

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/25

         Rješenje predsjednika Suda od 5. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Eparchiako Dikastirio Larnakas – Cipar) – kazneni postupak protiv Masouda Mehrabiparija
   (Predmet C-390/14) (1)

   (2015/C 320/37)
   Jezik postupka: grčki
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 372, 20. 10. 2014.


title: Predmet C-242/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden, Nizozemska) – Commerz Nederland NV protiv Havenbedrijf Rotterdam NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Tržišno natjecanje — Državne potpore — Članak 107. stavak 1. UFEU-a — Pojam potpore — Jamstva koja je javno poduzeće izdalo banci u svrhu odobravanja kredita trećim osobama korisnicima kredita — Jamstva koja je direktor tog javnog poduzeća izdao svjesno postupajući protivno njegovim statutarnim odredbama — Presumpcija da se javno tijelo koje je vlasnik navedenog društva protivi — Pripisivanje jamstava državi)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/11

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden, Nizozemska) – Commerz Nederland NV protiv Havenbedrijf Rotterdam NV
   (Predmet C-242/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Državne potpore - Članak 107. stavak 1. UFEU-a - Pojam potpore - Jamstva koja je javno poduzeće izdalo banci u svrhu odobravanja kredita trećim osobama korisnicima kredita - Jamstva koja je direktor tog javnog poduzeća izdao svjesno postupajući protivno njegovim statutarnim odredbama - Presumpcija da se javno tijelo koje je vlasnik navedenog društva protivi - Pripisivanje jamstava državi))
   2014/C 421/14
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Commerz Nederland NV

      Tuženik: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Izreka

   Članak 107. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti u smislu da su, u svrhu određivanja mogu li se jamstva koja izdaje javno poduzeće pripisati tijelu javne vlasti koje ga nadzire, relevantne one okolnosti, sa svim indicijama koje proizlaze iz okolnosti predmeta iz glavnog postupka i iz konteksta u kojem su donesena, prema kojima je, s jedne strane, jedini upravitelj tog društva koji je izdao navedena jamstva nepropisno postupio, svjesno držao tajnim njihovo izdavanje i prekršio statutarne odredbe svojeg društva te, s druge strane, okolnost da bi se spomenuto tijelo javne vlasti usprotivilo izdavanju tih jamstava da je o tome bilo obaviješteno. Navedene okolnosti nisu same po sebi takve da u slučaju poput onoga iz glavnog postupka isključuju takvo pripisivanje jamstava, osim kada iz njih slijedi da su predmetna jamstva bila izdana bez učešća tog istog tijela javne vlasti.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-298/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio tribunal d'instance d'Orléans (Francuska) 30. svibnja 2013. — Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA protiv Saïde Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hilija Aziza, Mohameda Zouhira, Jeana Morela, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthonyja Cartiera, Patricka Rousselièrea, Karine Lenfant

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio tribunal d'instance d'Orléans (Francuska) 30. svibnja 2013. — Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA protiv Saïde Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hilija Aziza, Mohameda Zouhira, Jeana Morela, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthonyja Cartiera, Patricka Rousselièrea, Karine Lenfant
   (Predmet C-298/13)
   2013/C 215/15

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-537/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – De Loecker protiv ESVD-a

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/40

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – De Loecker protiv ESVD-a
   (Predmet T-537/17)
   (2017/C 347/53)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Stéphane De Loecker (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi i presudi,

                           —

                           poništava se odluka od 10. listopada 2016, kojom je Europska služba za vanjsko djelovanje odbila zahtjev za pomoć u smislu članaka 12. a i 24. Pravilnika o službenicima Europske unije kojeg je podnio S. De Loecker;

                           —

                           nalaže se Europskoj službi za vanjsko djelovanje da isplati tužitelju s osnova naknade neimovinske štete iznos od 250 000,0 eura;

                           —

                           Europska služba za vanjsko djelovanje snosi svoje troškove te joj se nalaže snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 266. UFEU-a, time što je tuženik, donošenjem odluke od 10. listopada 2016. kojom je odbio tužiteljev zahtjev za pomoć (u daljnjem tekstu: pobijana odluka), postupio suprotno obrazloženju presude Službeničkog suda od 16. prosinca 2015., De Loecker/ESVD (F-34/15, EU:F:2015:153). Tužitelj također smatra da je tuženik prekršio postupak koji je Ured Komisije za istražne radnje i stegovne postupke (IDOC) uspostavio nakon objave presude od 14. veljače 2017., Kerstens/Komisija (T-270/16 P, neobjavljena, EU:T:2017:74).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane i, posebno, povredi prava na saslušanje kao i povredi prava na pristup spisu, koja proizlaze iz članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.


title: Predmet F-44/15: Tužba podnesena 18. ožujka 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/27

         Tužba podnesena 18. ožujka 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-44/15)
   (2015/C 221/36)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: G. Bellotti, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke da se načelnikom odjela C4 („Legal Advice”) imenuje druga osoba, a ne tužitelj koji je bio vršitelj dužnosti načelnika tog odjela od odlaska prethodnog načelnika odjela i koji je podnio prijavu na oglas za slobodno radno mjesto.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku ref. Ares (2015)43686, od 7. siječnja 2015. o odbijanju žalbe podnesene 30. rujna 2014. (br. R/994/14) temeljem članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju;

               —

               poništi odluku od 30. lipnja 2014. koju je donio glavni direktor OLAF-a u svojstvu tijela za imenovanje, u vezi s imenovanjem načelnika odjela OLAF.C4 (Legal advice);

               —

               utvrdi da je zbog poništenja prethodno navedenih odluka postupak izbora načelnika odjela OLAF.C4 (Legal advice) nezakonit, počevši od trenutka utvrđenja nezakonitosti;

               —

               naloži Europskoj komisiji da – ex aequo et bono – naknadi štetu zbog gubitka prilike koju je tužitelj pretrpio u iznosu koji ne može biti niži od 10  000 eura;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.


title: Spojeni predmeti T-102/11 i T-369/12 do T-371/12: Presuda Općeg suda od 12. ožujka 2014. – American Express Marketing & Development protiv OHIM-a (IP ZONE) ( „Žig Zajednice — Prijave verbalnih žigova Zajednice IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE i EUROPEAN IP ZONE — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/17

         Presuda Općeg suda od 12. ožujka 2014. – American Express Marketing & Development protiv OHIM-a (IP ZONE)
   (Spojeni predmeti T-102/11 i T-369/12 do T-371/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijave verbalnih žigova Zajednice IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE i EUROPEAN IP ZONE - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 129/21
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: American Express Marketing & Development (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: V. Spitz, A. Gaul. T. Golda i S. Kirschstein-Freund, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: J. Crespo Carrillo i P. Bullock, agenti)

      Predmet

   Tužbe protiv odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. prosinca 2010. (predmet R 1125/2010-2) i od 12. lipnja 2012. (predmeti R 1451/2011-2, R 1452/2011-2 i R 1453/2011-2), u vezi prijava za registraciju znaka IP ZONE i znakova EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE i EUROPEAN IP ZONE kao žigova Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               Nalaže se American Express Marketing & Development Corp. snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 130,30.4.2011.


title: Predmet T-111/14: Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Unitec Bio protiv Vijeća

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/55

         Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Unitec Bio protiv Vijeća
   (Predmet T-111/14)
   2014/C 112/71
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentina) (zastupnici: J.-F. Bellis i R. Luff, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu Uredbu Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013., o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Kao prvi tužbeni razlog navodi se da su institucije počinile očitu pogrešku u ocjeni činjenicu zaključujući da je došlo do iskrivljavanja cijena soje u zrnu i sojinog ulja opravdavajući primjenu drugog podstavka članka 2., stavka 5. osnovne antidampinške Uredbe (1).

               2.

               Kao drugi tužbeni razlog navodi se da se drugi podstavak članka 2., stavka 5. osnovne antidampinške Uredbe, kako ga tumače Institucije u ovom slučaju, ne može primjenjivati na uvoz iz članica WTO-a jer nije dosljedan Sporazumu o antidampingu WTO-a.

               3.

               Kao treći tužbeni razlog navodi se da ocjena štete ne uzima u razmatranje čimbenike koji prekidaju uzročnu vezu između navodne štete i navodnog dampinškog uvoza kojim se krši članak 3., stavak 7. osnovne antidampinške Uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009 L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)


title: Predmet T-126/14: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Nizozemska protiv Komisije („EFSJP — Komponenta za jamstva — EFJP i EPFRR — Financijski ispravak koji se primjenjuje na temelju neprijave kamata — Obveza obrazlaganja — Obveza pripisivanja kamata — Članak 32. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 — Načelo ekvivalentnosti — Obveza dužne pažnje”)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/30

         Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Nizozemska protiv Komisije
   (Predmet T-126/14) (1)

   ((„EFSJP - Komponenta za jamstva - EFJP i EPFRR - Financijski ispravak koji se primjenjuje na temelju neprijave kamata - Obveza obrazlaganja - Obveza pripisivanja kamata - Članak 32. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 - Načelo ekvivalentnosti - Obveza dužne pažnje”))
   (2016/C 016/36)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman, J. Langer i M. Noort, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. Kranenborg i P. Rossi, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije 2013/763/EU оd 12. prosinca 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskoga poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 338, str. 81.).

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena odluka Komisije 2013/763/EU оd 12. prosinca 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskoga poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) u dijelu u kojem je na Kraljevinu Nizozemsku primijenila financijski ispravak u iznosu od 4 703 231,78 eura zbog neprijavljivanja kamata na tražbine koje se odnose na zakašnjenje plaćanja dodatnih davanja prije 1. travnja 1993. i na izvozne subvencije nezakonito plaćene prije 1. travnja 1995.

               2.

               Europska Komisija će osim vlastitih troškova snositi i troškove Kraljevine Nizozemske.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-545/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. listopada 2013. uputio Stockholms tingsrätt (Švedska) — Abcur AB protiv Apoteket AB i Apoteket Farmaci AB

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. listopada 2013. uputio Stockholms tingsrätt (Švedska) — Abcur AB protiv Apoteket AB i Apoteket Farmaci AB
   (Predmet C-545/13)
   2014/C 15/09
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Stockholms tingsrätt

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Abcur AB

      Tuženici: Apoteket AB i Apoteket Farmaci AB

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se lijek za humanu primjenu, koji se izdaje samo na liječničku uputnicu, koji je pripremljen i stavljen na raspolaganje u uvjetima iz glavnog postupka, za koji nadležno tijelo države članice nije dalo odobrenje za stavljanje u promet i za koji nije izdano odobrenje u skladu s Uredbom (EEZ) br. 2309/93 (1), smatrati lijekom u smislu članka 3. točke 1. ili 2. Direktive 2001/83/EZ (2), osobito kada postoji drugi lijek iste aktivne supstance, iste koncentracije i istog farmaceutskog oblika, a koji je dobio odobrenje za stavljanje u promet?

               2.

               Ako se na lijek za humanu primjenu, koji se izdaje samo na liječničku uputnicu i koji je pripremljen i stavljen na raspolaganje u uvjetima iz glavnog postupka, primjenjuje Direktiva 2001/83, može li se Direktiva 2005/29/EZ (3) primijeniti jednako kao i Direktiva 2001/83 o navedenim mjerama oglašavanja?

               3.

               Ako se na lijek za humanu primjenu, koji se izdaje samo na liječničku uputnicu i koji je pripremljen i stavljen na raspolaganje u uvjetima iz glavnog postupka, primjenjuju članak 3. točke 1. ili 2., ili članak 5. stavak 1. Direktive 2001/83, treba li smatrati da pravila o mjerama oglašavanja za lijek nisu predmet usklađivanja ili se na mjere, za koje se u ovom sporu tvrdi da su mjere oglašavanja, primjenjuju (i) Direktiva 20066/114/EZ (4) i/ili (ii) Direktiva 2005/29?

               4.

               Ako se sukladno trećem pitanju primjenjuje Direktiva 2006/114/EZ o zavaravajućem i komparativnom oglašavanju, pod kojim načelnim uvjetima mjere koje razmatra Stockholms tingsrätt (korištenje ili stavljanje naziva proizvoda, kôda proizvoda i kôda anatomsko, terapeutsko, kemijske klasifikacije (kôd ATC) na lijek; primjena fiksne cijene za lijek; informiranje o lijeku iz Nacionalnog registra lijekova (NPL registar); dodjela NPL identifikatora lijeku; distribucija izrađenih monografija o lijeku i informiranje o lijeku posredstvom elektroničke usluge naručivanja namijenjene zdravstvenim službama i informiranje vlastite putem Internet stranice; informiranje o lijeku putem publikacije koju izdaje nacionalna profesionalna organizacija; informiranje o lijeku iz baze podataka Apotekets Centrala Artikelregister (ACA baza) i iz registra koji je s njom povezan (JACA registar); informiranje o lijeku iz Nacionalne baze podataka lijekova (SIL baza); informiranje o lijeku putem Apoteket terminalnog sustava (ATS sustav) ili ekvivalentnih sustava upravljanja; prijenos informacija o lijeku i o lijeku konkurentskog dobavljača u korespondenciji s medicinskim ordinacijama i udrugama pacijenata; promocija lijeka; mjere u vezi s farmaceutskim nadzorom lijeka i konkurentskog lijeka; propust u informiranju o dokumentiranim i bitnim razlikama između proizvoda; propust u informiranju o sastojcima lijeka i o ocjeni lijeka od strane Läkemedelsverketa (švedska agencija za lijekove); propust u informiranju bolničkog sektora o ocjeni lijeka od strane znanstvenog vijeća Läkemedelsverket-a; održavanje određene razine cijene za lijek; naznačivanje da je trajanje valjanosti rješenja za lijek tri mjeseca; izdavanje lijeka u ljekarnama iako je konkurentski lijek propisan pacijentu; otežavanje i sprečavanje tržišnog prolaza standardnim preparatima konkurentskog lijeka; i primjena fiksne cijene za režim subvencioniranih lijekova i drugih proizvoda bez prethodne odluke nacionalnog tijela) predstavljaju oglašavanje u smislu Direktive 2006/114?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ-a) br. 2309/93 od 22. srpnja 1993. kojom se utvrđuju postupci Zajednice za odobravanje i nadzor lijekova za ljudsku i veterinarsku uporabu i kojom se osniva Europska agencija za ocjenu medicinskih proizvoda (SL L 214, str. 1.)

      (2)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.).

      (3)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8. str. 101.)

      (4)  Direktiva 2006/114/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o zavaravajućem i komparativnom oglašavanju (SL L 376, str. 21.)


title: Rješenje predsjednika оd 28. kolovoza 2015. u predmetu E-22/14 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB i Schenker Privpak AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e

text:
               29.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/32

         RJEŠENJE PREDSJEDNIKA
   оd 28. kolovoza 2015.
   u predmetu E-22/14
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB i Schenker Privpak AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (2016/C 357/12)
   S obzirom na podnesak od 10. studenoga 2014. kojim Schenker North AB, Schenker Privpak AB i Schenker Privpak AS traže poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e od 9. rujna 2014., predsjednik suda donio je 28. kolovoza 2015. rješenje kao u izreci:

               1.

               Predmet E-22/14 briše se iz Registra.

               2.

               Tužitelji i Nadzorno tijelo EFTA-e snose vlastite troškove.

               3.

               Intervenijent snosi svoje troškove.


title: Predmet T-185/14: Tužba podnesena 14. ožujka 2014. – Freitas protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/34

         Tužba podnesena 14. ožujka 2014. – Freitas protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-185/14)
   2014/C 184/56
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: José Freitas (Porto, Portugal) (zastupnik: J.-P. Hordies, odvjetnik)

      Tuženici: Vijeće Europske unije i Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi članak 1. stavak 2. točku (b) Direktive 2013/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013. o izmjeni Direktive 2005/36/EZ o priznavanju stručnih kvalifikacija i Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI”), objavljene u Službenom listu Europske unije 28. prosinca 2013. (L 354/132);

               —

               naloži tuženicima snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 49. UFEU-a, s obzirom na to da javnobilježnička profesija ulazi u područje primjene članka 49. UFEU-a koji se odnosi na slobodu poslovnog nastana, a ne ulazi u područje izvršavanja javnih ovlasti u smislu članka 51. UFEU-a. Javnobilježnička se profesija stoga ne može isključiti iz područja primjene Direktive 2005/36/EZ (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu načela proporcionalnosti, s obzirom na to da su javni bilježnici imenovani službenim aktom tijela javne vlasti općenito i apsolutno isključeni iz područja primjene Direktive 2005/36/EZ.

      (1)  Direktiva 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL L 255, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125.)


title: Predmet T-462/15: Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Asia Leader International (Cambodia) protiv Europske komisije

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/49

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Asia Leader International (Cambodia) protiv Europske komisije
   (Predmet T-462/15)
   (2015/C 320/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Asia Leader International (Cambodia) Co. Ltd (Tai Seng SEZ, Kambodža) (zastupnici: R. MacLean, solicitor, i A. Bochon, lawyer)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom;

               —

               poništi članak 1. stavak 1. i članak 1. stavak 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/776 оd 18. svibnja 2015. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom Vijeća (EU) br. 502/2013 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Kambodže, Pakistana i s Filipina, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Kambodže, Pakistana i s Filipina ili nemaju (SL L 122, str. 4.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tužitelja i vlastitih troškova; i

               —

               naloži intervenijentima snošenje troškova tužitelja u svezi s intervencijom i vlastitih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 13. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (Kodificirana verzija), uzrokovanoj očitom pogreškom u ocjeni, koja se tiče prava i činjenica, od strane Komisije, u svezi s izbjegavanjem mjera i prirodom dostupnih činjenica.

                           —

                           Tužitelj smatra da Komisija nema nikakav dokaz koji bi podupro zaključak da su predmetni okviri bicikala podrijetlom iz Kine.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da, suprotno tomu, svi dokazi koje je podnio dokazuju da su predmetni okviri bicikala podrijetlom iz Vijetnama.

                           —

                           Naposljetku, prema mišljenju tužitelja, Komisija nije ovlaštena ni na temelju Uredbe Vijeća (EZ9) 1225/2009 ni na temelju sudske prakse Suda automatski zaključiti da je tužitelj sudjelovao u pretovaru predmetnog proizvoda iz Kine.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 13. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (Kodificirana verzija), uzrokovanoj očitom pogreškom u ocjeni, koja se tiče prava i činjenica, od strane Komisije, u svezi s postupkom montaže od strane tužitelja i povrede obveze dužne pažnje.

                           —

                           Tužitelj smatra da je Komisija bila dužna koristiti postojeće informacije i podatke koje joj je dostavio tužitelj kao temelj za ocjenu njegova položaja. Prema mišljenju tužitelja, korištenje referentnih vrijednosti za treće osobe u tu svrhu nije stoga dopušteno ako je za postojeće podatke dostavljeno razumno i prikladno objašnjenje.

                           —

                           Tužitelj nadalje smatra da je Komisija povrijedila obvezu točne ocjene njegovih troškova proizvodnje, jer je reklasificirala dijelove korištene za tužiteljevu prvu prodaju na tržištu Europske unije kao da su podrijetlom iz Kine, iako su podrijetlom iz Vijetnama. Pritom je Komisija navodno povrijedila obvezu dužne pažnje.

                           —

                           Također, tužitelj tvrdi da je Komisija pogrešno izračunala točne troškove energije i najma, pogrešno koristeći različite čimbenike u razvrstavanju tih troškova. Ista pogreška u izračunu navodno se dogodila kada Komisija izračunala da je društvo poslovalo s 13 % svojih kapaciteta proizvodnje tijekom relevantnog razdoblja.

                           —

                           Naposljetku, prema mišljenju tužitelja, Komisija je odbila prihvatiti sve troškove amortizacije za dugotrajnu imovinu, iako je tužitelj dostavio dokaz da je dioničaru društva isplatio naknadu.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije ispravno uzela u obzir informacije i podatke koje je dostavio tužitelj u odgovoru na konačnu objavu, u suprotnosti s člankom 18. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (Kodificirana verzija).

                           —

                           Tužitelj ističe da Komisijino potpuno odbacivanje svih dodatnih informacija i dokaza koje je tužitelj dostavio pokazuje da te informacije nisu ispravno uzete u obzir.

                           —

                           Prema mišljenju tužitelja, dodatne informacije i dokazi koje je tužitelj dostavio kako bi osporio Komisijino utvrđenje o pretovaru dolazili su iz nekoliko različitih neovisnih izvora.

                           —

                           Naposljetku, tužitelj tvrdi da je, u nedostatku dokaza ili indicija da su okviri bicikla podrijetlom iz Kine, Komisija trebala zaključiti da dokazi upućuju na to da su ti okviri podrijetlom iz Vijetnama.


title: Predmet C-480/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Sysmex Europe GmbH protiv Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Zahtjev za prethodnu odluku — Tarifno razvrstavanje — Zajednička carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifni brojevi 3204, 3212 i 3822 — Tvar koja kemijskom reakcijom i izlaganjem laserskim zrakama proizvodi fluorescentni učinak namijenjena analizi bijelih krvnih stanica)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/24

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Sysmex Europe GmbH protiv Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Predmet C-480/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tarifno razvrstavanje - Zajednička carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifni brojevi 3204, 3212 i 3822 - Tvar koja kemijskom reakcijom i izlaganjem laserskim zrakama proizvodi fluorescentni učinak namijenjena analizi bijelih krvnih stanica))
   2014/C 315/35
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sysmex Europe GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Izreka

   Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj nomenklaturi, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1810/2004 od 7. rujna 2004., treba tumačiti u smislu da roba koja se sastoji od otapala i tvari na temelju polimetina koja može imati učinak slabog i privremenog bojila na tekstile, a u praksi se ne upotrebljava zbog svojih svojstava bojila, nego je namijenjena isključivo analizi bijelih krvnih stanica postupkom ionske adicije određenih sastavnica čestica takvih krvnih stanica koje kada se izlože laserskim zrakama određeno vrijeme postaju fluorescentne, pripada tarifnom broju 3822 navedenog KN-a u vezi s laboratorijskim reagensima.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet F-23/15: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 18. ožujka 2016. – Kerstens protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Obveze — Akti protivni dostojanstvu javne službe — Širenje uvredljivih navoda o drugom dužnosniku — Članak 12. Pravilnika o osoblju — Stegovni postupak — Istraga u obliku ispitivanja činjenica — Ukor — Članak 9. stavak 1. točka (b) Priloga IX. Pravilnika o osoblju — Opće provedbene odredbe — Postupovna nepravilnost — Posljedice nepravilnosti)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/55

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 18. ožujka 2016. – Kerstens protiv Komisije
   (Predmet F-23/15) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Obveze - Akti protivni dostojanstvu javne službe - Širenje uvredljivih navoda o drugom dužnosniku - Članak 12. Pravilnika o osoblju - Stegovni postupak - Istraga u obliku ispitivanja činjenica - Ukor - Članak 9. stavak 1. točka (b) Priloga IX. Pravilnika o osoblju - Opće provedbene odredbe - Postupovna nepravilnost - Posljedice nepravilnosti))
   (2016/C 156/77)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastupnik: C. Mourato, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. S. Bohr i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke kojom se tužitelju izriče stegovna mjera ukora.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Petrus Kerstens snosit će vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015., str. 42.


title: Predmet T-309/17: Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – Optile protiv Komisije

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/30

         Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – Optile protiv Komisije
   (Predmet T-309/17)
   (2017/C 249/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Organisation professionnelle des transports d’Ile de France (Optile) (Pariz, Francuska) (zastupnici: F. Thiriez i M. Dangibeaud, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               kao prvo, djelomično poništi prvi članak Odluke Europske komisije od 2. veljače 2017. SA.26763 koja se odnosi na navodne potpore dodijeljene poduzećima javnog prijevoza u regiji Île-de-France, ali samo u dijelu u kojem se smatra da program potpora koji je regija Île-de-France provodila od 1979. do 2008. čini novi program potpora koji je „nezakonito provođen”;

               —

               podredno, djelomično poništi prvi članak Odluke Europske komisije od 2. veljače 2017. SA.26763 koja se odnosi na navodne potpore dodijeljene poduzećima javnog prijevoza u regiji Île-de-France u dijelu u kojem je utvrđeno da je program potpora „nezakonito provođen” između svibnja 1994. i 25. prosinca 2008.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je u Odluci Komisije od 2. veljače 2017. u vezi s programima potpora SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) koje je Francuska provela u korist poduzeća za prijevoz autobusom u regiji Île-de-France [C (2017) 439 final] (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) utvrđeno da ispitani program čini novi program potpora. S tim u vezi, tužitelj ističe sljedeće prigovore:

                           —

                           nepoštovanje članka 1. točke (b) podtočke i. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 2015/1589), s obzirom na to da je pravna osnova ispitanog programa postojala prije Ugovora iz Rima;

                           —

                           nedostatnost obrazloženja u odnosu na članak 1. točku (b) podtočku v. Uredbe br. 2015/1589;

                           —

                           pogreška koja se tiče činjenica i prava u vezi s početnim datumom liberalizacije tržišta.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijana odluka smatra novim programom potpora za razdoblje od 1994. do 1998. U tom dijelu, tužitelj ističe:

                           —

                           povredu postupovnih prava tužiteljâ i načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja jer je Komisija proširila područje svoje istrage izvan okvira određenog odlukom o pokretanju postupka;

                           —

                           povredu članka 17. Uredbe br. 2015/1589, jer je Komisija smatrala da se zahtjevom za stavljanje izvan snage koji je podnio pojedinac prekida zastara.


               25.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 334/31

         Postupak koji je 17. srpnja 2014. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-11/14)
   (2014/C 334/12)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Markus Schneider i Janne Tysnes Kaasin, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 17. srpnja 2014. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 2. Priloga XII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., i/ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 12. tog Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u;

               2.

               da se Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 18. veljače 2014. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 18. prosinca 2013. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama („Akt”) u skladu s točkom 2. Priloga XII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, prilagođenu Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 12. Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet T-260/14: Tužba podnesena 25. travnja 2014. – Vattenfall Europe Mining i dr. protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/21

         Tužba podnesena 25. travnja 2014. – Vattenfall Europe Mining i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-260/14)
   2014/C 223/26
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Vattenfall Europe Mining AG (Cottbus, Njemačka), Vattenfall Europe Sales GmbH (Hamburg, Njemačka) i Vattenfall GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: R. Karpenstein i C. Johann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 264. UFEU-a poništi odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. u postupku o državnim potporama SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Njemačka, potpora za obnovljivu energiju i sniženi EEG doplatak za velike potrošače, C (2013) 4424 final;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nepostojanje državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
               Kao prvi tužbeni razlog tužitelji ističu da Komisija pogrešno polazi od upotrebe „državnih sredstava” u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a u okviru financijskih tokova predviđenih Zakonom o obnovljivoj energiji (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG).

                           —

                           Prednost propisana zakonom bez upotrebe državnih sredstava nije dovoljna za ispunjenje definicije potpore. Kod EEG doplatka nema potrebne upotrebe državnih sredstava jer ga plaćaju samo privatne osobe i prikupljena sredstva ne mogu se pripisati državi u nedostatku stalne kontrole i s njom povezane mogućnosti pristupa.

                           —

                           Državna kontrola nad samim EEG doplatkom isključena je već zbog toga što njegovu visinu ne određuju državna tijela, nego cijena električne energije na tržištu električne energije i količina unesene električne energije iz obnovljivih izvora. Također nema mogućnosti državnog utjecaja u odnosu između opskrbljivača električnom energijom i krajnjeg potrošača na 5. razini mehanizma kompenzacije EEG-a. Prenošenje troškova ovdje se odvija u čisto privatnopravnom odnosu.

                           —

                           Također, nema potrebne državne kontrole kod tzv. posebnog uređenja kompenzacije EEG-a zbog neophodne veze između kvalifikacije EEG doplatka i sniženja doplatka za velike potrošače. Ona se također ne može temeljiti na činjenici da je odluku o kontroli donio Savezni ured za gospodarstvo i kontrolu izvoza (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle) jer je on zadužen samo za zadaće rekonstrukcije i utvrđivanja.

                           —

                           Usto, sniženim doplatkom za velike potrošače država se nije odrekla sredstava koje bi inače mogla steći. Zbog posebne strukture EEG mehanizma kompenzacije, sa sniženjem doplatka nije povezano sniženje ukupnih prihoda iz EEG doplatka. Naprotiv, sniženje doplatka za velike potrošače kompenzirano je višim doplatkom za svaki kilovat-sat električne energije isporučen potrošaču koji nije povlašten.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nepostojanje selektivnog stavljanja u povoljniji položaj u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
               Kao drugi tužbeni razlog tužitelji ističu da tzv. posebno uređenje kompenzacije EEG-a – suprotno mišljenju Komisije – ne predviđa selektivno stavljanje u povoljniji položaj u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Razlikovanje između velikih potrošača i potrošača koji to nisu utemeljeno je u logici sustava doplataka EEG-a i stoga nije a priori selektivno. Sniženi doplatak za velike potrošače kompenzira samo posebne nepovoljnosti koje su za te potrošače povezane s EEG doplatkom koji se ubire ovisno o potrošnji.

               3.

               Treći tužbeni razlog: nepostojanje (opasnosti od) narušavanja tržišnog natjecanja ili štetnog utjecaja na trgovinu
               Kao treći tužbeni razlog tužitelji ističu da posebno uređenje kompenzacije nije narušilo tržišno natjecanje ili stvorilo opasnost od njegovog narušavanja i da nije štetno utjecalo na trgovinu među državama članicama.


title: Predmet C-295/12 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. srpnja 2014. – Telefónica SA, Telefónica de España SAU protiv Europske komisije, France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo), European Competitive Telecommunications Association (Članak 102. UFEU-a — Zlouporaba vladajućeg položaja — Španjolska tržišta širokopojasnog interneta — Snižavanje marži — Članak 263. UFEU-a — Kontrola zakonitosti — Članak 261. UFEU-a — Neograničena nadležnost — Članak 47. Povelje — Načelo djelotvorne sudske zaštite — Nadzor pune jurisdikcije — Iznos novčane kazne — Načelo proporcionalnosti — Načelo zabrane diskriminacije)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 10. srpnja 2014. – Telefónica SA, Telefónica de España SAU protiv Europske komisije, France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo), European Competitive Telecommunications Association
   (Predmet C-295/12 P) (1)

   ((Članak 102. UFEU-a - Zlouporaba vladajućeg položaja - Španjolska tržišta širokopojasnog interneta - Snižavanje marži - Članak 263. UFEU-a - Kontrola zakonitosti - Članak 261. UFEU-a - Neograničena nadležnost - Članak 47. Povelje - Načelo djelotvorne sudske zaštite - Nadzor pune jurisdikcije - Iznos novčane kazne - Načelo proporcionalnosti - Načelo zabrane diskriminacije))
   2014/C 315/03
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Telefónica SA, Telefónica de España SAU (zastupnici: F. González Díaz i B. Holles, abogados)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier i C. Urraca Caviedes, agenti), France Telecom España SA (zastupnici: H. Brokelmann i M. Ganino, abogados), Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) (zastupnici: L. Pineda Salido i I. Cámara Rubio, abogados), European Competitive Telecommunications Association (zastupnici: A. Salerno i B. Cortese, avvocati)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Telefónica SA i Telefónica de España SAU snošenje troškova postupka.

               3.

               France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) i European Competitive Telecommunications Association snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet C-207/13: Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 13. svibnja 2014 (zahtjev za prethodnu odluku College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Wagenborg Passagiersdiensten BV, Eigen Veerdienst Terschelling BV, MPS Stortemelk BV, MPS Willem Barentsz BV, MS Spathoek NV, GAF Lakeman koji djeluje pod nazivom Rederij Waddentransport protiv Minister van Infrastructuur en Milieu uz sudjelovanje Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/18

         Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 13. svibnja 2014 (zahtjev za prethodnu odluku College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Wagenborg Passagiersdiensten BV, Eigen Veerdienst Terschelling BV, MPS Stortemelk BV, MPS Willem Barentsz BV, MS Spathoek NV, GAF Lakeman koji djeluje pod nazivom Rederij Waddentransport protiv Minister van Infrastructuur en Milieu uz sudjelovanje Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV
   (Predmet C-207/13) (1)

   2014/C 261/29
   Jezik postupka: nizozemski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet T-388/10: Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2014. – Productos Derivados del Acero protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Zastupanje stranaka — Obustava postupka” )

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/16

         Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2014. – Productos Derivados del Acero protiv Komisije
   (Predmet T-388/10) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zastupanje stranaka - Obustava postupka”))
   (2015/C 056/21)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Productos Derivados del Acero, SA (Catarroja, Španjolska) (zastupnici: M. Escuder Tella, F. Palau-Ramírez i J. Viciano Pastor, odvjetnici, zatim M. Escuder Tella i J. Viciano Pastor, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras i V. Bottka, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje ili preinaku Odluke Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38344 – prednaprezanje čelika), izmijenjene Odlukom Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010. i Odlukom Komisije C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Nalaže se društvu Productos Derivados del Acero, SA snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 301, 6.11.2010.


title: Predmet T-548/17: Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – VF International protiv EUIPO-a – Virmani (ANOKHI)

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/41

         Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – VF International protiv EUIPO-a – Virmani (ANOKHI)
   (Predmet T-548/17)
   (2017/C 347/54)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnik: T. van Innis, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Ken Virmani (München, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig EU-a s verbalnim elementom „ANOKHI” – prijava za registraciju br. 13 025 382

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2017. u predmetu R 2307/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 85. Uredbe br. 207/2009 i članka 94. Uredbe 2868/95.


title: Predmet T-565/17: Tužba podnesena 18. kolovoza 2017. – CheapFlights International protiv EUIPO-a – Momondo Group (Cheapflights)

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/45

         Tužba podnesena 18. kolovoza 2017. – CheapFlights International protiv EUIPO-a – Momondo Group (Cheapflights)
   (Predmet T-565/17)
   (2017/C 347/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Irska) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Momondo Group Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig EU-a s verbalnim elementom „Cheapflights” – prijava za registraciju br. 3 485 349

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka velikog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. lipnja 2017. u predmetu R 1893/2011-G

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži snošenje troškova EUIPO-u i društvu Momondo Group Limited, u slučaju da to društvo intervenira u ovaj postupak.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 64. stavka 6. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 8. stavka 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 216/96;

               —

               Pobijana odluka sadrži izjave koje dovode u pitanje ili izravno niječu valjanost tužiteljevog žiga. Pobijana odluka nanosi štetu interesima tužitelja kao nositelja valjano registriranoga žiga, u odnosu na koje tuženik niti nema nadležnost.


title: Predmet T-287/15: Tužba podnesena 1. lipnja 2015. – Tayto Group protiv OHIM-a – MIP Metro (real)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/39

         Tužba podnesena 1. lipnja 2015. – Tayto Group protiv OHIM-a – MIP Metro (real)
   (Predmet T-287/15)
   (2015/C 279/48)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tayto Group Ltd (Corby, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: G. Würtenberger i R. Kunze, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: crveno plavi figurativni žig s verbalnim elementom „real” – žig Zajednice br. 38 968

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. ožujka 2015. u predmetu R 2285/2013-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi djelomično pobijanu odluku,

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 15., 51., 64., 75. i 76. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-549/17: Tužba podnesena 14. kolovoza 2017. – Duym protiv Vijeća

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/42

         Tužba podnesena 14. kolovoza 2017. – Duym protiv Vijeća
   (Predmet T-549/17)
   (2017/C 347/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Frederik Duym (Ostende, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi i presudi,

                           —

                           poništava se odluka sadržana u dopisu od 7. listopada 2016. kojim je konačno isključen iz postupka imenovanja načelnika odjela DGA 3B Unit NL i naknadna odluka o imenovanju gospođe [X] za načelnika Odjela za prevođenje na nizozemski jezik (u daljnjem tekstu: pobijana odluka);

                           —

                           kao drugo, nalaže se Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku obrazloženja, time što je Vijeće odbilo dati tužitelju pisano i brojčano potkrijepljeno obrazloženje u odnosu na njegov neuspjeh u postupku imenovanja načelnika Odjela za prevođenje na nizozemski jezik.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave i očitoj pogrešci u ocjeni, time što ne samo da komisija nije izvršila usporednu analizu kandidata na temelju brojčane ocjene nego u spisu nije postojao ni jedan drugi dokument, kao što je sažeti pregled, koji dokazuje da je postojala jednoglasna odluka komisije o imenovanju gospođe [X] umjesto tužitelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi interne obavijesti o slobodnom radnom mjestu, time što se ocjena tužitelja odnosila i na političku ulogu načelnika odjela za prevođenje, iako se u obavijesti o slobodnom radnom mjestu nigdje ne spominje taj element, a također ne proizlazi ni iz Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) da načelnik odjela za prevođenje ima političku ulogu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi interesa službe i očitoj pogrešci u ocjeni, time što znanje nizozemskog jezika nije provjereno, iako se radi o odjelu za nizozemski jezik. U tom pogledu, na temelju članka 277. UFEU-a tužitelj ističe prigovor nezakonitosti interne obavijesti o slobodnom radnom mjestu u odnosu na članak 7. Pravilnika. Budući da se tom obavijesti nije tražilo savršeno znanje nizozemskog jezika, ono je suprotno članku 7. Pravilnika. Slijedom toga, tužitelj zahtjeva da se incidenter tantum u ovom postupku utvrdi nezakonitost te obavijesti. Naposljetku, ističe da dok se druge službe za prevođenje mogu računati na to da načelnika odjela ima savršeno znanje jezika prijevoda, to nije slučaj za nizozemski jezik. Stoga će se s potonjim postupati drukčije u odnosu na druge jezike, kršenjem članka 1. Uredbe br. 1/1958 kojim se pruža svim jezicima isto dostojanstvo.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja i osobito na povredi članka 1.d Pravilnika zbog diskriminacije na temelju spola i jezika kao i povredi načela proporcionalnosti. Tužitelj smatra da je ograničenje na engleski jezik, na kojem se mogao provesti razgovor, predstavlja očitu povredu članka 1.d Poslovnika, s obzirom na to da je gospođi [X] engleski bio drugi jezik, dok je tužitelju engleski bio tek treći jezik. Osim toga, njegovo upravljačko iskustvo je očito veće od onog gospođe [X], tako da se ne može isključiti postojanje diskriminacije na temelju spola, s obzirom na to da drugi elementi u spisu ukazuju da, u internom natječaju, Vijeće je bilo sklono izabrati žensku osobu kako bi nadomjestilo imenovanja muškaraca u vanjskim natječajima. Naposljetku, tužitelj smatra da je učinjen neracionalni izbor, s obzirom na to da se daje prednost i da se privilegira samo jedan jezik, čime se krši načelo proporcionalnosti.


title: Predmet C-347/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. srpnja 2014. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – New Media Online GmbH protiv Bundeskommunikationssenat

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. srpnja 2014. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – New Media Online GmbH protiv Bundeskommunikationssenat
   (Predmet C-347/14)
   2014/C 329/07
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: New Media Online GmbH

      Tuženo tijelo: Bundeskommunikationssenat

      Druga stranka: Der Bundeskanzler

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 1. točku (b) Direktive 2010/13/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2010. o koordinaciji određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama o pružanju audiovizualnih medijskih usluga (Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama) tumačiti na način da se može zaključiti o postojanju potrebne usporedivosti oblika i sadržaja neke usluge koja se ispituje s oblikom i sadržajem televizijskog emitiranja, kada se takve usluge nude i u televizijskim programima koji se mogu smatrati masovnim medijima namijenjenim značajnom dijelu opće javnosti i koji mogu imati jasan učinak nanjega?

               2.

               Treba li članak 1. stavak 1. točku (a) podtočku (i) Direktive 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2010. o koordinaciji određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama o pružanju audiovizualnih medijskih usluga (Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama), tumačiti na način da se radi utvrđivanja glavne svrhe usluge ponuđene u okviru elektroničkih verzija novina može usredotočiti na jedan određeni dio u kojem se zajedno stavljaju na raspolaganje većinom kratki video filmovi, koji se u drugim dijelovima web stranice spomenutog elektroničkog medija koriste samo za nadopunu tekstualnih priloga elektroničke verzije dnevnih novina?

      (1)  SL L 95, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 160.).


title: Predmet C-300/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Imtech Marine Belgium NV protiv Radio Hellenic SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 805/2004 — Europski nalog za izvršenje za nesporne tražbine — Uvjeti za potvrđivanje — Dužnikova prava — Preispitivanje odluke)

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/9

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Imtech Marine Belgium NV protiv Radio Hellenic SA
   (Predmet C-300/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 805/2004 - Europski nalog za izvršenje za nesporne tražbine - Uvjeti za potvrđivanje - Dužnikova prava - Preispitivanje odluke))
   (2016/C 068/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Imtech Marine Belgium NV

      Tuženik: Radio Hellenic SA

      Izreka

               1.

               Članak 19. Uredbe br. 805/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uvođenju europskog naloga za izvršenje za nesporne tražbine, u vezi s člankom 288. UFEU-a, treba tumačiti na način da državama članicama ne nameće da u svoje nacionalno pravo uvedu postupak preispitivanja kao što je onaj predviđen spomenutim člankom 19.

               2.

               Članak 19. stavak 1. Uredbe br. 805/2004 treba tumačiti na način da, kako bi se odluka donesena zbog ogluhe potvrdila kao europski nalog za izvršavanje, sudac kojemu je podnesen takav prijedlog treba osigurati da njegovo nacionalno pravo uistinu i bez iznimke u dva slučaja predviđena tom odredbom dopušta potpuno preispitivanje takve odluke, i s činjenične i s pravne strane, te da dopušta produljiti rokove za podnošenje žalbe protiv odluke koja se odnosi na nespornu tražbinu, ne samo u slučaju više sile već i kada su druge izvanredne okolnosti, neovisno o dužnikovoj volji, spriječile potonjeg da osporava predmetnu tražbinu.

               3.

               Članak 6. Uredbe br. 805/2004 treba tumačiti na način da odluku o tome hoće li se sudska odluka potvrditi kao europski nalog za izvršenje, a koja se može donijeti u bilo koje doba, može donijeti samo sudac.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-183/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Fazenda Pública protiv Banco Mais SA (Oporezivanje — PDV — Direktiva 77/388/EEZ — Članak 17. stavak 5. treći podstavak točka (c) — Članak 19. — Odbitak pretporeza — Poslovi leasinga — Roba i usluge s mješovitom upotrebom — Pravilo za utvrđivanje pripadajućeg iznosa odbitka PDV a — Iznimke — Pretpostavke)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/13

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Fazenda Pública protiv Banco Mais SA
   (Predmet C-183/13) (1)

   ((Oporezivanje - PDV - Direktiva 77/388/EEZ - Članak 17. stavak 5. treći podstavak točka (c) - Članak 19. - Odbitak pretporeza - Poslovi leasinga - Roba i usluge s mješovitom upotrebom - Pravilo za utvrđivanje pripadajućeg iznosa odbitka PDV a - Iznimke - Pretpostavke))
   2014/C 315/18
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Fazenda Pública

      Tuženik: Banco Mais SA

      Izreka

   Članak 17. stavak 5. treći podstavak točku (c) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakona država članica koji se odnose na poreze na promet —zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje treba tumačiti na način da nije protivno toj odredbi ako država članica u okolnostima poput onih u glavnom postupku zahtijeva od banke koja se posebno bavi djelatnostima leasinga da u brojnik i nazivnik razlomka na temelju kojega se utvrđuje jedan te isti udio za odbitak u pogledu njezine ukupne robe i usluga s mješovitom upotrebom uvrsti samo dio naknada za leasing koje klijenti plaćaju u sklopu svojih ugovora o leasingu, a koji se odnosi na kamate, pod uvjetom da se ta roba i usluge primarno rabe radi financiranja i upravljanja navedenim ugovorima, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet C-1/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Cour de cassation – Francuska) – Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA protiv Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslave Mateja, Groupama transport (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 27. stavak 2. — Litispendencija — Članak 24. — Ugovorena nadležnost — Utvrđivanje nadležnosti suda koji je prvi započeo postupak zbog pojavljivanja stranaka na što nije podnesen prigovor ili je usvojena pravomoćna odluka)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/12

         Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Cour de cassation – Francuska) – Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA protiv Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslave Mateja, Groupama transport
   (Predmet C-1/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 27. stavak 2. - Litispendencija - Članak 24. - Ugovorena nadležnost - Utvrđivanje nadležnosti suda koji je prvi započeo postupak zbog pojavljivanja stranaka na što nije podnesen prigovor ili je usvojena pravomoćna odluka))
   2014/C 112/14
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA

      Tuženici: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Cour de cassation (Francuska) – Tumačenje članka 27. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.) – Litispendencija – Utvrđivanje nadležnosti suda koji je prvi započeo postupak zbog nedostatka osporavanja od strane ovlaštenih stranaka ili zbog usvajanja neopozive odluke suda koji je prvi započeo postupak iz bilo kojeg razloga.

      Izreka

   Članak 27. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, osim u slučaju kada je sud koji nije prvi započeo postupak isključivo nadležan na temelju te uredbe, treba tumačiti na način da se nadležnost suda koji je prvi započeo postupak smatra utvrđenom u smislu te odredbe ako se taj sud nije po službenoj dužnosti proglasio nenadležnim i ako nijedna od stranaka nije osporila tu nadležnost prije ili do trenutka zauzimanja stajališta, što se prema nacionalnom postupovnom pravu smatra prvom obranom o meritumu podnesenom pred tim sudom.

      (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Predmet T-134/15: Tužba podnesena 23. ožujka 2015. – salesforce.com protiv OHIM-a (SOCIAL.COM)

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/32

         Tužba podnesena 23. ožujka 2015. – salesforce.com protiv OHIM-a (SOCIAL.COM)
   (Predmet T-134/15)
   (2015/C 171/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Nordemann, M. Maier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „SOCIAL.COM” – prijava za registraciju br. 12245 411

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 20. siječnja 2015. u predmetu R 1752/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 7. stavkom 2. te uredbe;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke. (c) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 7. stavkom 2. te uredbe.


title: Predmet T-903/16: Tužba podnesena 19. prosinca 2016. – RE protiv Komisije

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/41

         Tužba podnesena 19. prosinca 2016. – RE protiv Komisije
   (Predmet T-903/16)
   (2017/C 053/50)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: RE (Abu Dhabi, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije SEC 10.20/06/15 od 12. listopada 2016. u dijelu koji se odnosi na Uredbu 45/2001 i naloži tuženiku da tužitelju plati deset tisuća eura (10 000,00 eura) kao pravednu i pravičnu naknadu neimovinske štete zbog nezakonitog odbijanja pristupa njegovim osobnim podacima;

               —

               naloži tuženiku da dostavi dokument koji se odnosi na tužiteljevo zapošljavanje, u skladu s člankom 91. točkom (c) Poslovnika Općeg suda, odnosno, podredno da dostavi taj dokument Sudu, u skladu s člankom 104. navedenog poslovnika te naloži tuženiku da tužitelju plati trideset tisuća eura (30 000,00 eura) kao naknadu za neimovinsku štetu zbog neetične i nezakonite obrade njegovih osobnih podataka za vrijeme istrage;

               —

               naloži tuženiku da snosi vlastite i tužiteljeve troškove koji su nastali u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe za poništenje tužitelj ističe da pobijana odluka ne sadrži nikakvo obrazloženje o podacima za koje nije navedena nikakva iznimka koja bi opravdala odbijanje tužiteljeva prijedloga da mu se dopusti pristup tim osobnim podacima.
   Štoviše, tužitelj ističe da je sporna odluka nezakonita jer mu je onemogućila pristup osobnim podacima na temelju iznimke o zaštiti istrage iz članka 20. stavka 1. točke (a) Uredbe 45/2001 (1), a da u njoj nije navedena osnova na temelju koje se ona nadalje primjenjuje nakon zaključenja istrage koja se odnosi na tužitelja.
   Tužitelj nadalje navodi da je nezakonito odbijanje posebnog zahtjeva za pristup dokumentima u zacrnjenom/redigiranom obliku, koji je prvi put predan s njegovom prijavom od 21. rujna 2016., zato što ne sadrži obrazloženje o razlozima zbog kojih pristup tužiteljevim osobnim podacima u zacrnjenom obliku nije bilo moguće u ovom slučaju, osobito nakon zaključenja istrage.
   U prilog osnovanosti svoje tužbe za naknadu štete tužitelj ističe da je pretrpio nematerijalnu štetu jer mu je Glavna uprava za ljudske resurse i sigurnost nezakonito uskratila pristup njegovim osobnim podacima, da je pretrpio znatnu štetu za profesionalno napredovanje zbog toga što je spomenuta uprava nezakonito obrađivala njegove osobne podatke i, konkretnije, zato što su informacije o istrazi nezakonito širene s namjerom da naštete razvoju njegove karijere, koja šteta ne može biti popravljena samo poništenjem sporne odluke. U tom smislu, tužitelj od Suda traži da uzme u obzir dva dokumenta radi razmatranja tužiteljeve tužbe za naknadu nematerijalne štete koja je nastala zbog postupanja uprave i radi dodjeljivanja naknade nematerijalne štete.

      (1)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet C-547/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Interservice d.o.o. Koper protiv Sándora Horvátha („Zahtjev za prethodnu odluku — Carinski zakonik Zajednice — Uredba (EEZ) br. 2913/92 — Članak 96. — Postupak vanjskoga provoza — Pojam „prijevoznik” — Nepodnošenje robe odredišnom carinskom uredu — Odgovornost — Podizvođač usluge prijevoza koji je robu predao glavnom prijevozniku na parkiralištu odredišnog carinskog ureda te ju je ponovno preuzeo prilikom sljedećeg putovanja)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/17

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Interservice d.o.o. Koper protiv Sándora Horvátha
   (Predmet C-547/15) (1)

   ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Carinski zakonik Zajednice - Uredba (EEZ) br. 2913/92 - Članak 96. - Postupak vanjskoga provoza - Pojam „prijevoznik” - Nepodnošenje robe odredišnom carinskom uredu - Odgovornost - Podizvođač usluge prijevoza koji je robu predao glavnom prijevozniku na parkiralištu odredišnog carinskog ureda te ju je ponovno preuzeo prilikom sljedećeg putovanja))
   (2017/C 053/20)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Interservice d.o.o. Koper

      Tuženik: Sándor Horváth

      Izreka

               1.

               Pojam „prijevoznika”, koji u skladu s člankom 96. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ) br. 648/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. travnja 2005., ima obvezu podnijeti robu u nepromijenjenom stanju odredišnom carinskom uredu, treba tumačiti na način da obuhvaća svaku osobu, uključujući podizvođača usluge prijevoza, koja obavlja stvarni prijevoz robe stavljene u postupak vanjskog provoza Zajednice i koja je prihvatila taj prijevoz znajući da je roba stavljena u taj postupak.

               2.

               Članak 96. stavak 2. Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom br. 648/2005, treba tumačiti na način da je podizvođač usluge prijevoza, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji je, s jedne strane, predao robu s pripadajućom provoznom ispravom glavnom prijevozniku na parkiralištu odredišnog carinskog ureda i, s druge strane, ponovno preuzeo tu robu prilikom sljedećeg putovanja, imao obvezu osigurati njezino podnošenje odredišnom carinskom uredu i može ga se smatrati odgovornim zbog propuštanja takvog podnošenja samo ako je prilikom novog preuzimanja navedene robe znao da postupak provoza nije uredno okončan, a što je na sudu koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku da provjeri.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


               22.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/34

         Postupak koji je 23. veljače 2016. pokrenuo dr. Gerhard Spitzer protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (Predmet E-2/16)
   (2016/C 347/06)
   Dr. Gerhard Spitzer, kojeg zastupa Antonius Falkner, odvjetnik iz Vaduza (Lettstrasse 18, FL-9490 Vaduz), pokrenuo je 23. veljače 2016. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Nadzornog tijela EFTA-e.
   Tužitelj tvrdi da bi Sud EFTA-e trebao:

               1.

               poništiti Odluku Nadzornog tijela EFTA-e 425/15/COL od 25. studenoga 2015. i

               2.

               naložiti Nadzornom tijelu EFTA-e da snosi troškove postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni tužbeni razlozi:

               —

               Tužitelj, dr. Gerhard Spitzer, austrijski je državljanin koji ima domicil u Južnoj Africi te koji je od početka 1990-ih bio klijent društva LLB AG, koje je u većinskom vlasništvu Kneževine Lihtenštajna.

               —

               Predmet se odnosi na zahtjev za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e o zaključivanju postupka povodom tužbe protiv Lihtenštajna zbog nepoštovanja i nepravilne primjene Direktive 2002/47/EZ.

               —

               Tužitelj tvrdi da je Nadzorno tijelo EFTA-e bilo dužno pokrenuti službeni istražni postupak zbog toga što Lihtenštajn nije poštovao niti pravilno primjenjivao Direktivu 2002/47/EZ te da je, ne učinivši to, Nadzorno tijelo EFTA-e povrijedilo tužiteljeva prava.


title: Predmet T-227/14: Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – CBM protiv OHIM-a – Aeronautica Militare (Trecolore) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice Trecolore — Raniji verbalni i figurativni nacionalni i žigovi Zajednice FRECCE TRICOLORI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/47

         Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – CBM protiv OHIM-a – Aeronautica Militare (Trecolore)
   (Predmet T-227/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice Trecolore - Raniji verbalni i figurativni nacionalni i žigovi Zajednice FRECCE TRICOLORI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 398/59)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zurich, Švicarska) (zastupnici: U. Lüken, M. Grundmann i N. Kerger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. siječnja 2014. (predmet R 253/2013-1) o postupku povodom prigovora između Aeronautica Militare – Stato Maggiore i CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               CBM Creative Brands Marken GmbH snosit će troškove.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet F-38/12: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. rujna 2013. — BP protiv FRA (Javna služba — Osoblje Agencije Europske unije za temeljna prava — Član ugovornog osoblja — Neproduljenje ugovora na određeno vrijeme na neodređeno vrijeme — Premještaj u drugu službu do isteka ugovora — Tužba za poništenje — Tužba za naknadu štete)

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/32

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. rujna 2013. — BP protiv FRA
      (Predmet F-38/12) (1)

      (Javna služba - Osoblje Agencije Europske unije za temeljna prava - Član ugovornog osoblja - Neproduljenje ugovora na određeno vrijeme na neodređeno vrijeme - Premještaj u drugu službu do isteka ugovora - Tužba za poništenje - Tužba za naknadu štete)
      (2014/C 71/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: BP (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) (zastupnici: M. Kjærum, agent, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke Agencije Europske unije za temeljna prava o neproduljenju ugovora ugovornog djelatnika tužitelja i odluke o premještanu potonjeg u drugi odjel unutar te agencije te zahtjev za naknadu pretrpljene imovinske i neimovinske štete.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  BP će, osim vlastitih, snositi i troškove Agencije Europske unije za temeljna prava.

         (1)  SL C 138, 12.5.2012., str. 37.


title: Predmet T-190/12: Presuda Općeg suda od 22. travnja 2015. – Tomana i dr. protiv Vijeća i Komisije („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja određene protiv pojedinih osoba i subjekata s obzirom na situaciju u Zimbabveu — Ograničavanje ulaska i tranzitnog prolaza na području Unije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Pravna osnova — Očita pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja — Pravo na obranu — Temeljna prava — Proporcionalnost”)

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/10

         Presuda Općeg suda od 22. travnja 2015. – Tomana i dr. protiv Vijeća i Komisije
   (Predmet T-190/12) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja određene protiv pojedinih osoba i subjekata s obzirom na situaciju u Zimbabveu - Ograničavanje ulaska i tranzitnog prolaza na području Unije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pravna osnova - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja - Pravo na obranu - Temeljna prava - Proporcionalnost”))
   (2015/C 190/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Johannes Tomana (Harare, Zimbabve) i 120 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu presudi (zastupnici: D. Vaughan, QC, M. Lester, R. Lööf, barristers, i M. O’Kane, solicitor, a zatim D. Vaughan, M. Lester i R. Lööf)

      Tuženici: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen, M. Veiga i A. Vitro, agenti); i Europska komisija (zastupnici: M. Konstantinidis, T. Scharf i E. Georgieva, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženicima: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: E. Jenkinson, C. Murrell i M. Holt, agenti, uz asistenciju S. Lee, barrister)

      Predmet

   Zahtjev da se poništi Odluka Vijeća 2012/97/ZVSP od 17. veljače 2012. o izmjeni Odluke 2011/101/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Zimbabvea (SL L 47, str. 50.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 291.), Provedbena uredba Komisije (EU) br. 151/2012 od 21. veljače 2012. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 314/2004 o određenim mjerama ograničavanja u odnosu na Zimbabve (SL L 49, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 2., str. 334.) i Provedbena odluka Vijeća 2012/124/ZVSP od 27. veljače 2012. o provedbi Odluke 2011/101/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Zimbabvea (SL L 54, str. 20.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Johannes Tomana i drugih 120 tužitelja čija su imena navedena u prilogu presudi snosit će vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije i Europske komisije.

               3.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet T-90/15: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Schoeller protiv OHIM-a – Sqope (SCOPE) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice SCOPE — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/40

         Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Schoeller protiv OHIM-a – Sqope (SCOPE)
   (Predmet T-90/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice SCOPE - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 156/53)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Schoeller Corporation GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: D. van Ackeren, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sqope SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: M.-C. Simon, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. studenoga 2014. (predmet R 2381/2013-1) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Sqope SA i Schoeller Corporation GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 21. studenoga 2014. (predmet R 2381/2013-1).

               2.

               OHIM i Sqope SA snosit će vlastite troškove kao i troškove Schoeller Corporation GmbH.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet T-751/14: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2015. – Hikari Miso protiv OHIM-a – Nishimoto Trading (Hikari) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice Hikari — Raniji nacionalni verbalni žig HIKARI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b)Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/51

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2015. – Hikari Miso protiv OHIM-a – Nishimoto Trading (Hikari)
   (Predmet T-751/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice Hikari - Raniji nacionalni verbalni žig HIKARI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b)Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 038/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hikari Miso Co. Ltd (Simosuwa-machi, Japan) (zastupnik: D. McFarland, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Nishimoto Trading Co. Ltd (Santa Fe Springs, Kalifornija, Sjedinjene Države) (zastupnik: G. Pritchard, barrister)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. rujna 2014. (predmet R 2394/2013-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Nishimoto Trading Co. Ltd i Hikari Miso Co. Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Hikari Miso Co. Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet C-533/15: Rješenje predsjednika Suda od 2. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Feliks Frisman protiv Finnair Oyj

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/24

         Rješenje predsjednika Suda od 2. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Feliks Frisman protiv Finnair Oyj
   (Predmet C-533/15) (1)

   (2016/C 279/35)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-154/16: Tužba podnesena 14. travnja 2016. – GRID applications protiv EUIPO-a (APlan)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/29

         Tužba podnesena 14. travnja 2016. – GRID applications protiv EUIPO-a (APlan)
   (Predmet T-154/16)
   (2016/C 200/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GRID applications GmbH (Beč, Austrija) (zastupnik: M. Meyenburg, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „APlan” – prijava br. 13 374 079

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2016. u predmetu R 1819/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku, s posljedicom da EUIPO mora prihvatiti prijavu žiga Zajednice CTM 13374079 u skladu s onim što je navedeno u prijavi i in eventu ograničeno na robe i usluge iz razreda 9., 35. i 42., odnosno barem za razred 9. i 42.;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova nastalih u žalbenom postupku pred OHIM-om/EUIPO-om i u ovom postupku.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda čl. 7. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-177/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 23. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Nelsons GmbH protiv Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd (Zahtjev za prethodnu odluku — Informiranje i zaštita potrošača — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Prehrambene i zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani — Prijelazne mjere — Članak 28. stavak 2. — Proizvodi koji nose žigove ili zaštićena imena koji su postojali i prije 1. siječnja 2005. — „Bachovi cvjetni” pripravci — Žig Europske unije RESCUE — Proizvodi koji su se stavljali na tržište kao lijekovi prije 1. siječnja 2005. i kao hrana nakon tog datuma)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/7

         Presuda Suda (treće vijeće) od 23. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Nelsons GmbH protiv Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd
   (Predmet C-177/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Informiranje i zaštita potrošača - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Prehrambene i zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani - Prijelazne mjere - Članak 28. stavak 2. - Proizvodi koji nose žigove ili zaštićena imena koji su postojali i prije 1. siječnja 2005. - „Bachovi cvjetni” pripravci - Žig Europske unije RESCUE - Proizvodi koji su se stavljali na tržište kao lijekovi prije 1. siječnja 2005. i kao hrana nakon tog datuma))
   (2017/C 030/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nelsons GmbH

      Tuženici: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

      Izreka

   Članak 28. stavak 2. prvu rečenicu Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 107/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008., treba tumačiti na način da se ta odredba primjenjuje u situaciji u kojoj se hrana koja nosi žig ili zaštićeno ime stavljala na tržište prije 1. siječnja 2005. kao lijek, a nakon tog datuma, zadržavajući ista obilježja i označena istim žigom ili zaštićenim imenom, kao hrana.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015.


title: Predmet T-497/13: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Boston Scientific Neuromodulation protiv OHIM-a (PRECISION SPECTRA) (Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice PRECISION SPECTRA — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 — Tužba djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neosnovana)

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/22

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Boston Scientific Neuromodulation protiv OHIM-a (PRECISION SPECTRA)
   (Predmet T-497/13) (1)

   ((Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice PRECISION SPECTRA - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 - Tužba djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neosnovana))
   (2014/C 431/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Boston Scientific Neuromodulation Corp. (Valencia, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: P. Rath i W. Festl-Wietek, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. svibnja 2013. (predmet R 2099/2012-5), koja se odnosi na zahtjev za registraciju verbalnog znaka PRECISION SPECTRA kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Boston Scientific Neuromodulation Corp. snošenje troškova.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.