201806220191970702018/C 240/091022017CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL201804257711Predmet C-102/17: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 25. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de Contas – Portugal) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores protiv Ministério Público (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Članak 267. UFEU-a — Pojam „sud države članice” — Postupak s ciljem donošenja odluke sudske naravi — Nacionalni revizorski sud — Prethodna provjera zakonitosti i proračunske opravdanosti javnih rashoda — Očita nedopuštenost)
 ---documentbreak--- C2402018HR710120180425HR00097171Rješenje Suda (osmo vijeće) od 25. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de Contas – Portugal) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores protiv Ministério Público
   (Predmet C-102/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Članak 267. UFEU-a — Pojam „sud države članice” — Postupak s ciljem donošenja odluke sudske naravi — Nacionalni revizorski sud — Prethodna provjera zakonitosti i proračunske opravdanosti javnih rashoda — Očita nedopuštenost)“2018/C 240/09Jezik postupka: portugalski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de Contas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

      uz sudjelovanje: Ministério Público

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 17. siječnja 2017. uputio Tribunal de Contas (Revizorski sud, Portugal) očito je nedopušten.
   (
         1
      )	SL C 151, 15. 5. 2017.


201806220721970462018/C 240/398012016TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180529373711Predmet T-801/16 RENV: Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Fedtke protiv EGSO-a („Javna služba — Dužnosnici — Umirovljenje — Dob za umirovljenje — Zahtjev za produljenje službe — Članak 52. prvi i drugi stavak Pravilnika — Interes službe — Akt kojim se samo potvrđuje — Nove i bitne činjenice — Dopuštenost”)
 ---documentbreak--- C2402018HR3710120180529HR0039371371Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Fedtke protiv EGSO-a
   (Predmet T-801/16 RENV) (
         1
      )
   „(„Javna služba — Dužnosnici — Umirovljenje — Dob za umirovljenje — Zahtjev za produljenje službe — Članak 52. prvi i drugi stavak Pravilnika — Interes službe — Akt kojim se samo potvrđuje — Nove i bitne činjenice — Dopuštenost”)“2018/C 240/39Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) (zastupnici: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal i L. Camarena Januzec, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke EGSO-a kojom je odbijen tužiteljičin zahtjev za ostankom u radnom odnosu do dobi od 66 godina.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Ingrid Fedtke nalaže se snošenje troškova nastalih u prvostupanjskom postupku, kako pred Općim sudom Europske unije, tako i pred Službeničkim sudom Europske unije.

      (
         1
      )	SL L 320 od 28.9.2015 (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-107/15 i prenesen na Opći sud Europske unije 1.9.2016)


201806220141970532018/C 240/222132018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180326192022Predmet C-213/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Tribunale ordinario di Roma (Italija) – Adriano Guaitoli i dr. protiv easyJet Airline Co. Ltd
 ---documentbreak--- C2402018HR1920120180326HR0022192202Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Tribunale ordinario di Roma (Italija) – Adriano Guaitoli i dr. protiv easyJet Airline Co. Ltd
   (Predmet C-213/18)2018/C 240/22Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Roma

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Adriano Guaitoli, Concepción Casan Rodriguez, Alessandro Celano Tomassoni, Antonia Cirilli, Lucia Cortini, Mario Giuli, Patrizia Padroni

      Tuženik: easyJet Airline Co. Ltd

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li, ako stranka koja je pretrpjela kašnjenje ili otkazivanje leta, osim paušalne i unificirane naknade štete iz članaka 5., 7. i 9. Uredbe 261/04 (
                  1
               ), zatraži i odštetu u smislu članka 12. iste uredbe, primijeniti članak 33. Montrealske konvencije ili je „sudska nadležnost” (međunarodna ili nacionalna) u svakom slučaju uređena člankom 5. Uredbe 44/01 (
                  2
               )?

            2.

            Treba li u prvom slučaju iz prvog pitanja članak 33. Montrealske konvencije tumačiti u smislu da uređuje samo raspodjelu nadležnosti između država ili u smislu da uređuje i nacionalnu mjesnu nadležnost u pojedinoj državi?

            3.

            Je li u prvom slučaju iz drugog pitanja primjena članka 33. Montrealske konvencije „isključiva” i onemogućuje li primjenu članka 5. Uredbe 44/01 ili je obje odredbe moguće zajednički primijeniti kako bi se izravno odredila i nadležnost države i nacionalna mjesna nadležnost njezinih sudova?

      (
         1
      )	Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta [u polasku] […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)
   (
         2
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


201806220541970412018/C 240/40672017TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180518373822Predmet T-67/17: Presuda Općeg suda od 18. svibnja 2018. – Italytrade protiv EUIPO-a – Tpresso (tèespresso) „Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije tèespresso — Raniji međunarodni figurativni žig TPresso i verbalni žig TPRESSO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”
 ---documentbreak--- C2402018HR3720120180518HR0040372382Presuda Općeg suda od 18. svibnja 2018. – Italytrade protiv EUIPO-a – Tpresso (tèespresso)
   (Predmet T-67/17) (
         1
      )
   „„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije tèespresso — Raniji međunarodni figurativni žig TPresso i verbalni žig TPRESSO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”“2018/C 240/40Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Italytrade Srl (Bari, Italija) (zastupnik: N. Clemente, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tpresso SA (Zürich, Švicarska) (zastupnik: L. Biglia i R. Spagnolli, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. studenoga 2016. (predmet R 959/2016-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Tpresso i Italytrade.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Italytrade Srl nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 104 od 3. 4. 2017.


201806220761970252018/C 240/54TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180515474711Predmet T-812/17: Rješenje Općeg suda od 15. svibnja 2018. – Seco Belgium i Vinçotte protiv Parlamenta („Tužba za poništenje — Ugovori o javnim radovima — Postupak javne nabave — Zadaci nadzora i tehničkih savjeta u vezi sa stjecanjem, projektiranjem i građevinskim radovima u Europskom parlamentu u Bruxellesu — Odbijanje ponude tužiteljâ i dodjela ugovora o javnoj nabavi drugom ponuditelju — Povlačenje pobijanog akta — Prestanak postojanja predmeta spora — Obustava postupka”)
 ---documentbreak--- C2402018HR4710120180515HR0054471471Rješenje Općeg suda od 15. svibnja 2018. – Seco Belgium i Vinçotte protiv Parlamenta
   (Predmet T-812/17) (
         1
      )
   „(„Tužba za poništenje — Ugovori o javnim radovima — Postupak javne nabave — Zadaci nadzora i tehničkih savjeta u vezi sa stjecanjem, projektiranjem i građevinskim radovima u Europskom parlamentu u Bruxellesu — Odbijanje ponude tužiteljâ i dodjela ugovora o javnoj nabavi drugom ponuditelju — Povlačenje pobijanog akta — Prestanak postojanja predmeta spora — Obustava postupka”)“2018/C 240/54Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelji: Seco Belgium (Bruxelles, Belgija) i Vinçotte (Vilvoorde, Belgija) (zastupnici: A. Delvaux i R. Simar, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: u početku P. López-Carceller i Z. Nagy, zatim Z. Nagy i B. Simon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke Parlamenta od 1. prosinca 2017. o odbijanju ponude koju su tužitelji podnijeli u okviru postupka javne nabave 06D 20/2017/M005, naslovljenog „Zadaci nadzora i tehničkih savjeta u vezi sa stjecanjem, projektiranjem i građevinskim radovima u Europskom parlamentu u Bruxellesu” i o dodjeli tog ugovora drugom ponuditelju.

      Izreka

            1.

            Obustavlja se postupak povodom tužbe.

            2.

            Europskom parlamentu nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove nastale u postupku privremene pravne zaštite.

      (
         1
      )	SL C 52, 12. 2. 2018.


201806220531970592018/C 240/41682017TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180518383811Predmet T-68/17: Presuda Općeg suda od 18. svibnja 2018. – Italytrade protiv EUIPO-a – Tpresso (teaespresso) „Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije teaespresso — Raniji međunarodni figurativni žig TPresso i verbalni žig TPRESSO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”
 ---documentbreak--- C2402018HR3810120180518HR0041381381Presuda Općeg suda od 18. svibnja 2018. – Italytrade protiv EUIPO-a – Tpresso (teaespresso)
   (Predmet T-68/17) (
         1
      )
   „„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije teaespresso — Raniji međunarodni figurativni žig TPresso i verbalni žig TPRESSO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”“2018/C 240/41Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Italytrade Srl (Bari, Italija) (zastupnik: N. Clemente, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tpresso SA (Zürich, Švicarska) (zastupnici: L. Biglia i R. Spagnolli, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. studenoga 2016. (predmet R 1099/2016-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Tpresso i Italytrade.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Italytrade Srl nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 104 od 3. 4. 2017.


201806220211970752018/C 240/232172018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180326202121Predmet C-217/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – La Gazza s.c.r.l. i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018HR2010120180326HR0023201212Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – La Gazza s.c.r.l. i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Predmet C-217/18)2018/C 240/23Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: La Gazza s.c.r.l., Umberto Bernardi, Giovanni Bressan, Bruno Ceccato, Alessandro Cerbaro, Virgilio Cerbaro, Alessandro Conte, Antonio Costa, Maurizio Dalla Pria, Daniele Donà, Fausto Guidolin, Gianni Mancon, Claudio Meneghini, Antonio Pesce, Dario Poli, Rino Salvalaggio, Luciano Simioni, Tiziano Sperotto, Armando Tollio, Marco Toson, Silvano Marcon, Lorella Cusinato, Federica Marcon, Eleonora Marcon, Caterina Marcon, Azienda agricola Bacchin Fratelli, Baldisseri Giancarlo e Mario s.s., Azienda agricola Ballardin Bortolino e Giuseppe, Facchinello Egidio e Giuseppe s.s., Azienda agricola Marchioron Fratelli di Marchioron Maurizio e Giuliano, Marchioron Ruggero e Massimo s.s., Azienda agricola Milan di Milan Mauro e Maurizio s.s., Azienda agricola Pettenuzzo Luciano e Aurelio s.s., Azienda agricola Stragliotto di Stragliotto Giovanni & c. s.s., Azienda agricola Todescato Giuseppe e Maurizio s.s., Azienda agricola Toffan Piermaria e Antonio s.s.

      Tuženici: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li, u situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, pravo Europske unije tumačiti na način da neusklađenost zakonodavne odredbe države članice s člankom 2. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EEZ) br. 3950/92 (
                  1
               ) ima za posljedicu nepostojanje obveze proizvođača da plate dodatnu pristojbu kada su ispunjeni uvjeti propisani u istoj uredbi?

            2.

            Treba li, u situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, pravo Europske unije i, posebno, načelo zaštite legitimnih očekivanja, tumačiti na način da se ne može zaštititi očekivanje subjekata koji su poštovali obvezu koju je propisala država članica i koji su imali koristi od učinaka vezanih uz poštovanje te obveze, kada proizlazi da je ta obveza protivna pravu Europske unije?

            3.

            U situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, protivi li se članku 9. Uredbe (EZ) br. 1392/2001 od 9. srpnja 2001 (
                  2
               ) i pojmu prava Unije „prioritetna kategorija” odredba države članice, kao što je članak 2. stavak 3. Decreta-legge n. 157/2004 (Uredba sa zakonskom snagom br. 157/2004) kojeg je odobrila Talijanska Republika, kojom se propisuju različiti načini povrata prekomjerno obračunate dodatne pristojbe i kojom se, za potrebe vremenskog okvira i načina povrata, pravi razliku između proizvođača koji su postupali u skladu s obvezom poštovanja nacionalne odredbe za koju je utvrđeno da je protivna pravu Unije i proizvođača koji tu odredbu nisu poštovali?

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EEZ) br. 3950/92 od 28. prosinca 1992. o uvođenju dodatne pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda (SL L 405, str. 1.)
   (
         2
      )	Uredba Komisije (EZ) br. 1392/2001 od 9. srpnja 2001. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3950/92 o uvođenju dodatne pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda (SL L 187, str. 19.)


201806220151970742018/C 240/103272017CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL201804127822Predmet C-327/17 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 12. travnja 2018. – Cryo-Save AG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Žalba — Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Povlačenje zahtjeva za opoziv — Žalba koja je postala bespredmetna — Obustava postupka)
 ---documentbreak--- C2402018HR720120180412HR00107282Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 12. travnja 2018. – Cryo-Save AG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG
   (Predmet C-327/17 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Povlačenje zahtjeva za opoziv — Žalba koja je postala bespredmetna — Obustava postupka)“2018/C 240/10Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Žalitelj: Cryo-Save AG (zastupnik: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: D. Hanf, agent), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (zastupnik: A. Thünken, Rechtsanwalt)

      Izreka

            1.

            Obustavlja se žalbeni postupak.

            2.

            Nalaže se društvu Cryo-Save AG snošenje troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) iz ovog postupka.

            3.

            Cryo-Save AG i MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG snose vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 330, 2. 10. 2017.


201806220711970862018/C 240/552522018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180422484811Predmet T-252/18: Tužba podnesena 22. travnja 2018. – European Anglers Alliance protiv Vijeća
 ---documentbreak--- C2402018HR4810120180422HR0055481481Tužba podnesena 22. travnja 2018. – European Anglers Alliance protiv Vijeća
   (Predmet T-252/18)2018/C 240/55Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: European Anglers Alliance (Offenbach am Main, Njemačka) (zastupnik: L.-B. Buchman, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            prizna pravni interes društva European Anglers Alliance;

            —

            poništi odredbe članka 9. stavaka 4. i 5. Uredbe Vijeća (EU) 2018/120 od 23. siječnja 2018. o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za ribarska plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije i o izmjeni Uredbe (EU) 2017/127 (SL 2018., L 27, str. 1. i ispravak SL 2018., L 90, str. 112.), s obzirom na to da:

                     —

                     dovode do neopravdane diskriminacije među građanima Europske unije s obzirom na cilj tih odredbi i povrjeđuju načelo jednakosti;

                     —

                     je Vijeće Europske unije prekoračilo svoju diskrecijsku ovlast time što nije uzelo u obzir ni jedan objektivni podatak koji se odnosi na ulove stokova lubina ostvarene rekreacijskim ribolovom u moru;

                     —

                     povrjeđuju načelo proporcionalnosti i nisu u skladu s člankom 17. Zajedničke ribarstvene politike s obzirom na to da gospodarski i sociološki značaj rekreacijskog ribolova u moru očito nije uzet u obzir.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja jer pobijane odredbe Uredbe (EU) 2018/120 dovode do neopravdane diskriminacije među europskim građanima s obzirom na njihov cilj, kao i između rekreativnih ribolovaca i industrijskog ribolova.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na prekoračenju diskrecijske ovlasti Vijeća.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.


201806220221970362018/C 240/242182018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180326212221Predmet C-218/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Latte Più Srl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018HR2110120180326HR0024211222Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Latte Più Srl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Predmet C-218/18)2018/C 240/24Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Latte Più Srl, Azienda agricola Benedetti Pietro e Angelo s.s., Azienda agricola Bertoldo Leandro e Ferruccio s.s., Sila di Bettinardi Virgilio e Adriano s.s., Bonora Delis, Capparotto Giampaolo e Lorenzino s.s., Cristofori Alessandra, Cunico Antonio, Dal Degan Santo e Giovanni, Dalle Palle Silvano e Munari Teresa, Dalle Palle Tiziano, Fontana Luca, Gonzo Dino e Stefano s.s., Guarato Giuseppe, Guerra Giuseppe, Magrin Stefano e Renato s.s., Marcolin Graziano, Marin Daniele, Gabriele e Graziano s.s., Azienda agricola Mascot di Pilotto Bortolo e figli s.s., Azienda agricola 2000 di Mastrotto Giuseppe, Matteazzi Mario, Mazzaron Roberto, Pozzan Michele e Luca, Radin Alessandro, Raffaello Carlo e fratelli s.s., Azienda agricola Rodighiero Elena di Bartolomei Roberto e Michele s.s., Sambugaro Andrea, Scuccato Gervasio, Serafini Candida, Toffanin Giovanni e Mauro s.s., Trevisan Francesco, Zanettin Gianfranco e Giampietro s.s.

      Tuženici: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li, u situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, pravo Europske unije tumačiti na način da neusklađenost zakonodavne odredbe države članice s člankom 2. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EEZ) br. 3950/92 (
                  1
               ) ima za posljedicu nepostojanje obveze proizvođača da plate dodatnu pristojbu kada su ispunjeni uvjeti propisani u istoj uredbi?

            2.

            Treba li, u situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, pravo Europske unije i, posebno, načelo zaštite legitimnih očekivanja, tumačiti na način da se ne može zaštititi očekivanje subjekata koji su poštovali obvezu koju je propisala država članica i koji su imali koristi od učinaka vezanih uz poštovanje te obveze, kada proizlazi da je ta obveza protivna pravu Europske unije?

            3.

            U situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, protivi li se članku 9. Uredbe (EZ) br. 1392/2001 od 9. srpnja 2001 (
                  2
               ) i pojmu prava Unije „prioritetna kategorija” odredba države članice, kao što je članak 2. stavak 3. Decreta-legge n. 157/2004 (Uredba sa zakonskom snagom br. 157/2004) kojeg je odobrila Talijanska Republika, kojom se propisuju različiti načini povrata prekomjerno obračunate dodatne pristojbe i kojom se, za potrebe vremenskog okvira i načina povrata, pravi razliku između proizvođača koji su postupali u skladu s obvezom poštovanja nacionalne odredbe za koju je utvrđeno da je protivna pravu Unije i proizvođača koji tu odredbu nisu poštovali?

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EEZ) br. 3950/92 od 28. prosinca 1992. o uvođenju dodatne pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda (SL L 405, str. 1.)
   (
         2
      )	Uredba Komisije (EZ) br. 1392/2001 od 9. srpnja 2001. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3950/92 o uvođenju dodatne pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda (SL L 187, str. 19.)


201806220661970622018/C 240/562532018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180423484922Predmet T-253/18: Tužba podnesena 23. travnja 2018. – VY protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2402018HR4820120180423HR0056482492Tužba podnesena 23. travnja 2018. – VY protiv Komisije
   (Predmet T-253/18)2018/C 240/56Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: VY (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   utvrdi i presudi,

            —

            da se odluka o imenovanju [povjerljivo] (
                  1
               ) na mjesto šefa odjela u odjelu [povjerljivo] Delegacije Europske unije u Japanu i odluka o odbijanju tužiteljeve prijave poništavaju;

            —

            da se Komisiji nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obavijesti o slobodnom radnom mjestu.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 21. Povelje o temeljnim pravima i članka 1.d Pravilnika o osoblju.

      (
         1
      )	Povjerljivi podaci su izostavljeni.


201806220121970662018/C 240/116402017CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL201804178811Predmet C-640/17: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugal) – Luís Manuel dos Santos protiv Fazenda Pública (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Nacionalni porezi — Zabrana diskriminatornih poreza — Članak 110. UFEU-a — Jedinstveni porez na stavljanje motornih vozila u promet — Određivanje porezne stope s obzirom na datum prve registracije vozila u državi članici oporezivanja — Rabljena motorna vozila uvezena iz drugih država članica — Neuzimanje u obzir datuma prve registracije u drugoj državi članici)
 ---documentbreak--- C2402018HR810120180417HR00118181Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugal) – Luís Manuel dos Santos protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-640/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Nacionalni porezi — Zabrana diskriminatornih poreza — Članak 110. UFEU-a — Jedinstveni porez na stavljanje motornih vozila u promet — Određivanje porezne stope s obzirom na datum prve registracije vozila u državi članici oporezivanja — Rabljena motorna vozila uvezena iz drugih država članica — Neuzimanje u obzir datuma prve registracije u drugoj državi članici)“2018/C 240/11Jezik postupka: portugalski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Luís Manuel dos Santos

      Tuženik: Fazenda Pública

      Izreka

   Članak 110. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis države članice na temelju kojeg se jedinstveni porez na stavljanje vozila u promet koji utvrđuje ubire za laka motorna vozila za prijevoz putnika koja su registrirana ili upisana u navedenoj državi članici a da se ne uzima u obzir datum prve registracije vozila ako je do nje došlo u drugoj državi članici, s posljedicom da je oporezivanje vozila uvezenih iz druge države članice veće od oporezivanja sličnih vozila koja nisu uvezena.
   (
         1
      )	SL C 42, 5. 2. 2018.


201806220441970552018/C 240/683152018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180516585921Predmet T-315/18: Tužba podnesena 16. svibnja 2018. – Calvo Gutierrez i drugi protiv SRB-a
 ---documentbreak--- C2402018HR5810120180516HR0068581592Tužba podnesena 16. svibnja 2018. – Calvo Gutierrez i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-315/18)2018/C 240/68Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelji: Maria Graciela Calvo Gutierrez (Alcobendas, Španjolska) i ostali 21 tužitelj (zastupnici: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías i A. Lois Perreau de Pinninck, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

            —

            utvrdi izvanugovornu odgovornost Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) i naloži mu naknadu štete koju su pretrpjeli zbog svih radnji i propusta tog odbora zbog kojih su u cijelosti izgubili ulaganja u podređene obveznice društva BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A.;

            —

            naloži SRB-u da im na ime naknade pretrpljene imovinske i neimovinske štete plati sljedeće iznose:
            na ime imovinske štete, ukupni iznos od 7570098,78 eura zbog smanjenja vrijednosti dionica društva Banco Popular, koji se na tužitelje dijeli razmjerno njihovim dioničarskim udjelima na sljedeći način:

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez: 8836,67 eura

                     —

                     Eric Gancedo Holmer: 35257,42 eura

                     —

                     María Graciela Calvo Gutiérrez i Eric Gancedo Holmer: 39358,01 euro

                     —

                     Carlos Eric Gancedo Calvo: 7374,19 eura

                     —

                     Gabriel Gancedo Calvo: 7062,93 eura

                     —

                     Jorge Gancedo Calvo: 8545,24 eura

                     —

                     Lucía Gancedo Calvo: 7388,69 eura

                     —

                     Manuel Gancedo Calvo: 9472,17 eura

                     —

                     José Gancedo Calvo: 7389,45 eura

                     —

                     Claudia Sáez de Montagut Gancedo: 763,66 eura

                     —

                     Bosco Sáez de Montagut Gancedo: 2879,18 eura

                     —

                     Yago Sáez de Montagut Gancedo: 379,16 eura

                     —

                     VICA58, S.L.: 265763,84 eura

                     —

                     Diana Luisa Gancedo Holmer: 175499,04 eura

                     —

                     Guillermo de Zavala Gancedo: 722,47 eura

                     —

                     Alfredo de Zavala Gancedo: 718,65 eura

                     —

                     Cosme de Zavala Gancedo: 1006,27 eura

                     —

                     Bruno de Zavala Gancedo: 689,66 eura

                     —

                     María Astrid Gancedo Holmer: 442136,41 euro

                     —

                     Marco Gancedo Holmer: 442135,64 eura

                     —

                     LOS PRUNOS DEL SETO, S.L.: 6898,14 eura

                     —

                     MANUEL GANCEDO, S.A.: 5340911,85 eura

                     —

                     EVEDAM INMUEBLES, S.L.: 620238,46 eura

                     —

                     GANCEDO Y GONZÁLEZ, S.L.: 138671,57 eura i

               na ime neimovinske štete, iznos do najviše 7570098,78 eura odnosno drugi iznos koji Opći sud ocijeni prikladnim, a koji se na tužitelje dijeli u istom omjeru kao iznos dodijeljen na ime imovinske štete;

            —

            odobri povećanje potraživanog iznosa za odgovarajuće zatezne kamate od dana izricanja te presude do cjelokupnog plaćanja potraživanog iznosa, po stopi koju određuje Europska središnja banka (ESB) za glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda;

            —

            naloži SRB-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetu T-659/17, Vallina Fonseca/Jedinstveni sanacijski odbor (SL 2017., C 424, str. 42.).


201806220161970672018/C 240/12852018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL201804108922Predmet C-85/18 PPU: Rješenje Suda (prvo vijeće) od 10. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Judecătoria Oradea – Rumunjska) – CV protiv DU (Zahtjev za prethodnu odluku — Hitni prethodni postupak — Članak 99. Poslovnika Suda — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću — Čuvanje i odgoj djeteta — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članci 8., 10. i 13. — Pojam ‚uobičajeno boravište’ djeteta — Odluka suda druge države članice o boravištu djeteta — Nezakonito odvođenje ili zadržavanje — Nadležnost u slučajevima otmice djeteta)
 ---documentbreak--- C2402018HR820120180410HR00128292Rješenje Suda (prvo vijeće) od 10. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Judecătoria Oradea – Rumunjska) – CV protiv DU
   (Predmet C-85/18 PPU) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Hitni prethodni postupak — Članak 99. Poslovnika Suda — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću — Čuvanje i odgoj djeteta — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članci 8., 10. i 13. — Pojam ‚uobičajeno boravište’ djeteta — Odluka suda druge države članice o boravištu djeteta — Nezakonito odvođenje ili zadržavanje — Nadležnost u slučajevima otmice djeteta)“2018/C 240/12Jezik postupka: rumunjski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Judecătoria Oradea

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: CV

      Tuženik: DU

      Izreka

   Članak 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, i članak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja valja tumačiti na način da u predmetu poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, u kojem je dijete koje je imalo uobičajeno boravište u jednoj državi članici jedan od njegovih roditelja nezakonito odveo u drugu državu članicu, sudovi te druge države članice nisu nadležni za odlučivanje o zahtjevu koji se odnosi na pravo na čuvanje i odgoj ili na određivanje naknade za uzdržavanje u pogledu tog djeteta, ako ne postoji nikakva naznaka da je drugi roditelj pristao na njegovo odvođenje ili da nije podnio zahtjev za njegovu predaju.
   (
         1
      )	SL C 152, 30. 4. 2018.


201806220401970812018/C 240/422992017TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180529393911Predmet T-299/17: Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 1000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (kasnije članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (kasnije članak 7. stavak 1. točka (c)Uredbe 2017/1001) — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)
 ---documentbreak--- C2402018HR3910120180529HR0042391391Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)
   (Predmet T-299/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 1000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (kasnije članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (kasnije članak 7. stavak 1. točka (c)Uredbe 2017/1001) — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)“2018/C 240/42Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Njemačka) (zastupnik: M.-C. Simon, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina) (zastupnici: S. Fröhlich i M. Hartmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. ožujka 2017. (predmet R 650/2016-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Zhejiang Rongpeng Air Tools i Sata.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Nalaže se društvu Sata GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 231, 17. 7. 2017.


201806220601970432018/C 240/693172018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180518596021Predmet T-317/18: Tužba podnesena 18. svibnja 2018. – Fugro protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2402018HR5910120180518HR0069591602Tužba podnesena 18. svibnja 2018. – Fugro protiv Komisije
   (Predmet T-317/18)2018/C 240/69Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Fugro NV (Leidschendam, Nizozemska) (zastupnici: T. Snoep i V. van Weperen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            podredno, djelomično poništi pobijanu odluku, osobito njezin članak 1. stavak 2.;

            —

            naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se Odlukom povrjeđuje načelo proporcionalnosti.

                     —

                     Komisija nije uživala široku diskrecijsku ovlast u donošenju Odluke i preispitivanje povrjeđuje li se Odlukom načelo proporcionalnosti ne bi smjelo biti ograničeno na preispitivanje je li Odluka jasno ili očito neprimjerena s obzirom na zadane ciljeve. Odlukom se povrjeđuje načelo proporcionalnosti jer:

                              —

                              se njome prekoračuju granice onoga što je nužno za ostvarenje legitimno zadanih ciljeva;

                              —

                              Komisija nije odabrala najmanje ograničavajuću mjeru od odgovarajućih mjera na raspolaganju; i

                              —

                              jer su prouzročeni nepovoljni učinci nerazmjerni zadanim ciljevima.

                     —

                     Čak i da je Komisija uživala široku diskrecijsku ovlast, odluka je ipak očito neprimjereno sredstvo za postizanje zadanih ciljeva.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se Odlukom povrjeđuju pravo na vlasništvo društva Fugro iz članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i njegova sloboda poduzetništva iz članka 16. navedene povelje.

                     —

                     Odlukom se povrjeđuje pravo na vlasništvo društva Fugro jer se njome uništava njegov posao. Gubitak vlasništva je značajan i nadilazi razumni gospodarski rizik; i

                     —

                     Odlukom se utječe na samo postojanje slobode poduzetništva društva Fugro.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se Odlukom povrjeđuje načelo nenarušavanja tržišnog natjecanja.

                     —

                     Odlukom se Europsku uniju sprječava u ispunjenju osnovne zadaće uspostave unutarnjeg tržišta bez narušavanja tržišnog natjecanja jer:

                              —

                              ona dovodi do intervencije javnog sektora na offshore tržištu GNSS usluga nespojive s načelima nenarušenog tržišnog natjecanja; i

                              —

                              suprotno članku 3. stavku 3. UEU-a i Protokolu br. 27., odlukom se zadire u offshore tržište GNSS usluga na kojem nema nefunkcioniranja tržišta.


201806220131970352018/C 240/13342018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL2018011891021Predmet C-34/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. siječnja 2018. uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) – Ottília Lovasné Tóth protiv ERSTE Bank Hungary Zrt.
 ---documentbreak--- C2402018HR910120180118HR001391102Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. siječnja 2018. uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) – Ottília Lovasné Tóth protiv ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Predmet C-34/18)2018/C 240/13Jezik postupka: mađarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ottília Lovasné Tóth

      Tuženik: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li stavak 1. točku (q) Priloga Direktivi 93/13/EEZ (
                  1
               ) tumačiti na način da se njime, kao pravilom Unije koje ima značaj pravila javnog poretka, općenito zabranjuje, čineći naknadno ispitivanje nepotrebnim, da davatelj kredita dužniku koji ima status potrošača nametne ugovornu odredbu u obliku tipske odredbe ili odredbe o kojoj se nije pojedinačno pregovaralo, a čija je svrha ili učinak prebacivanje tereta dokazivanja?

            2.

            U slučaju da je, na temelju stavka 1. točke (q) Priloga Direktivi 93/13/EEZ, nužno ocijeniti svrhu ili učinak ugovorne odredbe, treba li smatrati da se potrošače sprječava da ostvaruju svoja prava ugovornom odredbom

                     —

                     na temelju koje dužnik koji ima status potrošača iz opravdanih razloga smatra da treba u cijelosti ispuniti ugovorne obveze, uključujući sve odredbe, na način i u mjeri koje je propisao davatelj kredita, čak i kad je dužnik uvjeren da činidba koju zahtijeva davatelj kredita nije u potpunosti ni djelomično dugovana, ili

                     —

                     čiji je učinak ograničenje ili isključenje pristupa potrošača rješavanju sporova na temelju pravičnog pregovaranja, s obzirom na to da je davatelju kredita dovoljno da se pozove na tu ugovornu odredbu da bi se spor smatrao riješenim?

            3.

            U slučaju da o nepoštenosti ugovornih odredbi navedenih u Prilogu Direktivi 93/13/EEZ treba odlučiti s obzirom na kriterije utvrđene u članku 3. stavku 1. te direktive, je li sročena na jasan i razumljiv način utvrđen u članku 5. iste direktive ugovorna odredba koja utječe na potrošačeve odluke u pogledu ispunjavanja ugovornih obveza, sudskog ili izvansudskog rješavanja sporova s davateljem kredita ili ostvarivanja prava i koja, iako je jezično razumljiva, proizvodi pravne učinke koji se mogu utvrditi isključivo tumačenjem odredbi nacionalnog prava u pogledu kojih u trenutku sklapanja ugovora nije postojala ujednačena sudska praksa, a koja se nije u potpunosti oblikovala ni tijekom narednih godina?

            4.

            Treba li stavak 1. točku (m) Priloga Direktivi 93/13/EEZ tumačiti na način da ugovorna odredba o kojoj se nije pojedinačno pregovaralo može biti nepoštena i u slučaju u kojem ona prodavatelju robe ili pružatelju usluge omogućuje da jednostrano odredi je li potrošačeva činidba izvršena u skladu s ugovornim odredbama i u kojem potrošač prihvati tu odredbu kao obvezujuću čak i prije nego što su ugovorne strane izvršile bilo kakvu činidbu?

      (
         1
      )	Direktiva 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.; ispravak SL 2015., L 137, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


201806220751970242018/C 240/703212018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180518616111Predmet T-321/18: Tužba podnesena 18. svibnja 2018. – Serenity Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – Gebro Holding (NOCUVANT)
 ---documentbreak--- C2402018HR6110120180518HR0070611611Tužba podnesena 18. svibnja 2018. – Serenity Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – Gebro Holding (NOCUVANT)
   (Predmet T-321/18)2018/C 240/70Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pennsylvania, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Day, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Austrija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije NOCUVANT – prijava za registraciju br. 13 053 434

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. ožujka 2018. u predmetu R 584/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            poništi odluku Odjela za prigovore od 27. siječnja 2018. o prigovoru br. B 002437922;

            —

            naloži EUIPO-u i društvu Gebro Holdings GmbH snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi

            —

            Povreda članka 47. stavka 2. Uredbe br. 2017/1001;

            —

            Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


201806220041970332018/C 240/141552018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180222101121Predmet C-155/18 P: Žalba koju je 22. veljače 2018. podnio Tulliallan Burlington Ltd protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 6. prosinca 2017. u predmetu T-120/16, Tulliallan Burlington Ltd protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
 ---documentbreak--- C2402018HR1010120180222HR0014101112Žalba koju je 22. veljače 2018. podnio Tulliallan Burlington Ltd protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 6. prosinca 2017. u predmetu T-120/16, Tulliallan Burlington Ltd protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-155/18 P)2018/C 240/14Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Tulliallan Burlington Ltd (zastupnik: A. Norris, barrister)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Burlington Fashion GmbH

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

            —

            ukine presudu Općeg suda kojom je odbijena tužba društva Tulliallan Burlington Ltd’s (TBL) protiv odluke žalbenog vijeća;

            —

            poništi odluku žalbenog vijeća (ili podredno vrati predmet Općem sudu na odlučivanje u skladu s odlukom Suda);

            —

            naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društvu Burlington Fashion GmbH (BFG) snošenje troškova nastalih društvu TBL u vezi s ovom žalbom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj („TBL”) se žali na presudu Općeg suda tvrdeći da je Opći sud počinio sljedeće pogreške koje se tiču prava:

            1)

            Žalbeni razlozi koji se temelje na povredi članka 8. stavka 5. Uredbe o žigu (
                  1
               )

                     a)

                     Opći sud je počinio pogrešku propustivši učiniti utvrđenja u vezi s „poveznicom”.

                     b)

                     Nadalje, Opći sud je pogrešno utvrdio da TBL nije predočio potreban dokaz za utvrđenje štete nanesene razlikovnom karakteru ili nepoštenog iskorištavanja.

                     c)

                     Zaključivši da potreban dokaz nije predočen, Opći sud je počinio pogrešku (i) postavivši pravni standard previsoko i (ii) ne uzevši u obzir relevantne dokaze.

                     d)

                     U stvari, jedini zaključak Općeg suda bio je da je šteta nanesena razlikovnom karakteru te da je postojalo daljnje ili podredno nepošteno iskorištavanje.

                     e)

                     Opći sud je pogrešno odbacio očitovanje društva TBL prema kojem je odluka žalbenog vijeća zahvaćena nedostacima zato što je vijeće očito propustilo uzeti u obzir očitovanja koja su mu bila podnesena.

            2)

            Žalbeni razlozi koji se temelje na povredi članka 8. stavka 4. Uredbe o žigu

                     a)

                     Opći sud je odbio utvrditi da je žalbeno vijeće trebalo zatražiti dodatna očitovanja o članku 8. stavku 4. u okolnostima u kojima bi jedini način za osiguranje postupovne pravde bio da žalbeno vijeće pozove na ta očitovanja ili odluči o predmetu samo na temelju članka 8. stavka 5. i vrati predmet u odnosu na članak 8. stavak 4. Odjelu za prigovore. Opći sud je trebao poništiti odluku žalbenog vijeća.

                     b)

                     Opći sud je pogriješio podržavši zaključak žalbenog vijeća da društvo TBL nije dokazalo ispunjenje uvjeta iz članka 8. stavka 4. Opći sud je trebao utvrditi da je žalbeno vijeće počinilo pogrešku, poništiti utvrđenja žalbenog vijeća u vezi s člankom 8. stavkom 4. i zamijeniti ih vlastitim utvrđenjem povrede članka 8. stavka 4.

      Žalbeni razlozi koji se temelje na povredi članka 8. stavka 1. Uredbe o žigu

            a)

            Opći sud je pogriješio primijenivši presudu Praktiker zato što se ona, u skladu s odlukom Suda u predmetu EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), ne primjenjuje na ranije žigove u pitanju.

            b)

            Nadalje ili podredno, Opći sud je pogriješio primijenivši presudu Praktiker s obzirom na to da se ona ne primjenjuje na usluge trgovačkih galerija.

            c)

            Čak i ako je raniji žig društva TBL bio obuhvaćen područjem primjene pojma „maloprodaja” i stoga bio unutar dosega presude Praktiker, Opći sud je pogrešno protumačio da presuda Praktiker nužno isključuje utvrđenje sličnosti žigova koja je zbunjujuća.

            d)

            Budući da je pogriješio u pogledu utvrđenja o primjeni presude Paraktiker, Opći sud je propustio (i) provesti procjenu vjerojatnosti dovođenja u zabludu ili (ii) proslijediti tu zadaću žalbenom vijeću. U tim okolnostima, Opći sud je bio dužan poduzeti jedan od tih koraka.

      (
         1
      )	Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1).


201806220501970582018/C 240/713232018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180522616222Predmet T-323/18: Tužba podnesena 22. svibnja 2018. – Fomanu protiv EUIPO-a – Fujifilm Imaging Germany (prikaz leptira)
 ---documentbreak--- C2402018HR6120120180522HR0071612622Tužba podnesena 22. svibnja 2018. – Fomanu protiv EUIPO-a – Fujifilm Imaging Germany (prikaz leptira)
   (Predmet T-323/18)2018/C 240/71Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Fomanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Njemačka) (zastupnik: S. Reichart, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Fujifilm Imaging Germany GmbH & Co. KG (Willich, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije br. 5 481 403

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. ožujka 2018. u predmetu R 2241/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome pobijani žig Europske unije opoziva u odnosu na sljedeću robu i usluge:
            razred 9. – Kompaktni diskovi; DVD-ovi; računalni programi i softver, osobito softveri za razmjenu, pohranu, reprodukciju i sustavno prikupljanje podataka;
            razred 16. – tiskovni materijal, ako je obuhvaćen razredom 16., osim pojedinačnih fotografija izrađenih tiskanjem (osobito knjige, foto kalendari, foto platna, foto puzzle, foto bilježnice, foto registrator);
            razred 38. –pružanje pristupa bazi podataka za preuzimanje informacija pomoću elektroničkih medija (internet); prijenos poruka i slika računalom;
            razred 40. – knjigoveški radovi;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

            —

            Povreda članka 58. stavka 1. točke (a) i stavka 2. u vezi s člankom 18. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

            —

            Povreda članka 19. stavka 1. u vezi s člankom 10. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2017/1430.


201806220301970792018/C 240/252192018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180326222321Predmet C-219/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Brenta Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
 ---documentbreak--- C2402018HR2210120180326HR0025221232Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Brenta Scrl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Predmet C-219/18)2018/C 240/25Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Brenta Scrl, Michele Bianchin, Antonio Bortignon, Doriano Bortignon, Bruno Caron, Francesca Carraro, Antonio Didonè, Loris Donazzan, Rino Guidolin, Silvano Orsato, Valentino Rigo, Roberto Sacchetto, Emiliano Sonda, Azienda agricola Rebesco Antonio e Guerrino s.s.

      Tuženici: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li, u situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, pravo Europske unije tumačiti na način da neusklađenost zakonodavne odredbe države članice s člankom 2. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EEZ) br. 3950/92 (
                  1
               ) ima za posljedicu nepostojanje obveze proizvođača da plate dodatnu pristojbu kada su ispunjeni uvjeti propisani u istoj uredbi?;

            2.

            Treba li, u situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, pravo Europske unije i, posebno, načelo zaštite legitimnih očekivanja, tumačiti na način da se ne može zaštititi očekivanje subjekata koji su poštovali obvezu koju je propisala država članica i koji su imali koristi od učinaka vezanih uz poštovanje te obveze, kada proizlazi da je ta obveza protivna pravu Europske unije?

            3.

            U situaciji poput one opisane, o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, protivi li se članku 9. Uredbe (EZ) br. 1392/2001 od 9. srpnja 2001 (
                  2
               ) pojmu prava Unije „prioritetna kategorija” odredba države članice, kao što je članak 2. stavak 3. Decreta-legge n. 157/2004 (Uredba sa zakonskom snagom br. 157/2004) kojeg je odobrila Talijanska Republika, kojom se propisuju različiti načini povrata prekomjerno obračunate dodatne pristojbe i kojom se, za potrebe vremenskog okvira i načina povrata, pravi razliku između proizvođača koji su postupali u skladu s obvezom poštovanja nacionalne odredbe za koju je utvrđeno da je protivna pravu Unije i proizvođača koji tu odredbu nisu poštovali?

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EEZ) br. 3950/92 od 28. prosinca 1992. o uvođenju dodatne pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda (SL L 405, str. 1.)
   (
         2
      )	Uredba Komisije (EZ) br. 1392/2001 od 9. srpnja 2001. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3950/92 o uvođenju dodatne pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda (SL L 187, str. 19.)


201806220371970392018/C 240/151562018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180222121321Predmet C-156/18 P: Žalba koju je 22. veljače 2018. podnio Tulliallan Burlington Ltd protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 6. prosinca 2017. u predmetu T-121/16, Tulliallan Burlington Ltd protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
 ---documentbreak--- C2402018HR1210120180222HR0015121132Žalba koju je 22. veljače 2018. podnio Tulliallan Burlington Ltd protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 6. prosinca 2017. u predmetu T-121/16, Tulliallan Burlington Ltd protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-156/18 P)2018/C 240/15Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Tulliallan Burlington Ltd (zastupnik: A. Norris, barrister)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Burlington Fashion GmbH

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

            —

            ukine presudu Općeg suda kojom je odbijena tužba društva Tulliallan Burlington Ltd’s (TBL) protiv odluke žalbenog vijeća;

            —

            poništi odluku žalbenog vijeća (ili podredno vrati predmet Općem sudu na odlučivanje u skladu s odlukom Suda);

            —

            naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društvu Burlington Fashion GmbH (BFG) snošenje troškova nastalih društvu TBL u vezi s ovom žalbom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj („TBL”) se žali na presudu Općeg suda tvrdeći da je Opći sud počinio sljedeće pogreške koje se tiču prava:

            1)

            Žalbeni razlozi koji se temelje na povredi članka 8. stavka 5. Uredbe o žigu (
                  1
               )

                     a)

                     Opći sud je počinio pogrešku propustivši učiniti utvrđenja u vezi s „poveznicom”.

                     b)

                     Nadalje, Opći sud je pogrešno utvrdio da TBL nije predočio potreban dokaz za utvrđenje štete nanesene razlikovnom karakteru ili nepoštenog iskorištavanja.

                     c)

                     Zaključivši da potreban dokaz nije predočen, Opći sud je počinio pogrešku (i) postavivši pravni standard previsoko i (ii) ne uzevši u obzir relevantne dokaze.

                     d)

                     U stvari, jedini zaključak Općeg suda bio je da je šteta nanesena razlikovnom karakteru te da je postojalo daljnje ili podredno nepošteno iskorištavanje.

                     e)

                     Opći sud je pogrešno odbacio očitovanje društva TBL prema kojem je odluka žalbenog vijeća zahvaćena nedostacima zato što je vijeće očito propustilo uzeti u obzir očitovanja koja su mu bila podnesena.

            2)

            Žalbeni razlozi koji se temelje na povredi članka 8. stavka 4. Uredbe o žigu

                     a)

                     Opći sud je odbio utvrditi da je žalbeno vijeće trebalo zatražiti dodatna očitovanja o članku 8. stavku 4. u okolnostima u kojima bi jedini način za osiguranje postupovne pravde bio da žalbeno vijeće pozove na ta očitovanja ili odluči o predmetu samo na temelju članka 8. stavka 5. i vrati predmet u odnosu na članak 8. stavak 4. Odjelu za prigovore. Opći sud je trebao poništiti odluku žalbenog vijeća.

                     b)

                     Opći sud je pogriješio podržavši zaključak žalbenog vijeća da društvo TBL nije dokazalo ispunjenje uvjeta iz članka 8. stavka 4. Opći sud je trebao utvrditi da je žalbeno vijeće počinilo pogrešku, poništiti utvrđenja žalbenog vijeća u vezi s člankom 8. stavkom 4. i zamijeniti ih vlastitim utvrđenjem povrede članka 8. stavka 4.

      Žalbeni razlozi koji se temelje na povredi članka 8. stavka 1. Uredbe o žigu

            a)

            Opći sud je pogriješio primijenivši presudu Praktiker zato što se ona, u skladu s odlukom Suda u predmetu EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), ne primjenjuje na ranije žigove u pitanju.

            b)

            Nadalje ili podredno, Opći sud je pogriješio primijenivši presudu Praktiker s obzirom na to da se ona ne primjenjuje na usluge trgovačkih galerija.

            c)

            Čak i ako je raniji žig društva TBL bio obuhvaćen područjem primjene pojma „maloprodaja” i stoga bio unutar dosega presude Praktiker, Opći sud je pogrešno protumačio da presuda Praktiker nužno isključuje utvrđenje sličnosti žigova koja je zbunjujuća.

            d)

            Budući da je pogriješio u pogledu utvrđenja o primjeni presude Paraktiker, Opći sud je propustio (i) provesti procjenu vjerojatnosti dovođenja u zabludu ili (ii) proslijediti tu zadaću žalbenom vijeću. U tim okolnostima, Opći sud je bio dužan poduzeti jedan od tih koraka.

      (
         1
      )	Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1).


201806220581970172018/C 240/572602018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180425495021Predmet T-260/18: Tužba podnesena 25. travnja 2018. – Makhlouf protiv Komisije i ESB-a
 ---documentbreak--- C2402018HR4910120180425HR0057491502Tužba podnesena 25. travnja 2018. – Makhlouf protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-260/18)2018/C 240/57Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija i Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            tužiteljevu tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

            —

            slijedom toga, naloži Europskoj uniji, tuženicima, da tužitelju naknadi cjelokupnu štetu koju je pretrpio u iznosu od 6900000 eura uvećanom za kamate;

            —

            naloži tuženicima snošenje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na Komisijinoj povredi članka 17. stavka 1. UEU-a i članka 13. stavaka 3. i 4. ugovora o ESM-u s obzirom na to da nije nadzirala usklađenost Memoranduma o razumijevanju od 26. travnja 2013. s pravom Unije.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti i povredi članka 17. Povelje o temeljnim pravima od strane ESB-a s obzirom na to da je upotrijebio svoje ovlasti u području monetarne politike kako bi Euroskupini i ciparskoj vladi nametnuo uvjete za restrukturiranje banaka.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na izvlaštenju tužiteljeve imovine bez pravične naknade.


201806220741970322018/C 240/433002017TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180529394022Predmet T-300/17: Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 3000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (kasnije članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (kasnije članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)
 ---documentbreak--- C2402018HR3920120180529HR0043392402Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000)
   (Predmet T-300/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 3000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (kasnije članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (kasnije članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)“2018/C 240/43Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Njemačka) (zastupnik: M.-C. Simon, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina) (zastupnici: S. Fröhlich i M. Hartmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. ožujka 2017. (predmet R 653/2016-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Zhejiang Rongpeng Air Tools i Sata.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Nalaže se društvu Sata GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 231, 17. 7. 2017.


201806220051970502018/C 240/262322018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180329232311Predmet C-232/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. ožujka 2018. uputio Audiencia Provincial de Almería (Španjolska) – Banco Popular Español, S.A. protiv Maríje Ángeles Díaz Sorije, Miguela Ángela Góngore Gómeza, Joséa Antonija Sáncheza Gonzáleza i Dolores Maríje del Águile Andújar
 ---documentbreak--- C2402018HR2310120180329HR0026231231Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. ožujka 2018. uputio Audiencia Provincial de Almería (Španjolska) – Banco Popular Español, S.A. protiv Maríje Ángeles Díaz Sorije, Miguela Ángela Góngore Gómeza, Joséa Antonija Sáncheza Gonzáleza i Dolores Maríje del Águile Andújar
   (Predmet C-232/18)2018/C 240/26Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Almería

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Banco Popular Español S.A.

      Druge stranke u postupku: María Ángeles Díaz Soria, Miguel Ángel Góngora Gómez, José Antonio Sánchez González i Dolores María del Águila Andújar

      Prethodna pitanja

            1.

            Je li pravilo poput onog iz članka 465. stavka 5. španjolskog Zakona 1/2000 o građanskom postupku – na temelju kojeg se žalbenom sudu ograničava mogućnost ocjene po službenoj dužnosti svih posljedica proglašavanja ništavosti – u skladu s načelom predviđenim u članku 6. stavku 1. Direktive 93/13 (
                  1
               ), kada su navedeni učinci u prvom stupnju ograničeni a potrošač protiv prvostupanjske presude kojom je odredba proglašena ništavom nije podnio žalbu?

            2.

            Je li prethodno navedeno u skladu s načelima iz članka 6. stavka 1. i članka 7. stavka 1. spomenute direktive ako se time podrazumijeva da će se na pojedince koji su podnijeli žalbu – u skladu sa sudskom praksom Tribunala Supremo (Vrhovni sud), uspostavljenom na temelju njegove presude od 9. svibnja 2013., koja je presudom Suda od 21. prosinca 2016. (
                  2
               ) proglašena nevaljanom – primjenjivati ograničeni učinci presude kojom se odredba poput sporne proglašava nepoštenom?

            3.

            Utječe li pravomoćno donesena odluka u skladu s nacionalnim zakonodavstvom (ili s analizom odredbe koju bi mogao provesti žalbeni sud u slučaju kad je samo stranka koja brani njezinu valjanost podnijela žalbu) samo na mogućnost proglašenja neke odredbe ništavom ili i na pune učinke te ništavosti ako su ti učinci u sudskoj odluci ograničeni, a nijedna stranka nije se tome usprotivila?

      (
         1
      )	Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)
   (
         2
      )	Presuda od 21. prosinca 2016., Gutiérrez Naranjo i dr. (C-154/15, C-307/15 i C-308/15, EU:C:2016:980)


201806220651970202018/C 240/443012017TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180529404121Predmet T-301/17: Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 2000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (kasnije članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (kasnije članak 7. stavak 1. točka (c)Uredbe 2017/1001) — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)
 ---documentbreak--- C2402018HR4010120180529HR0044401412Presuda Općeg suda od 29. svibnja 2018. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
   (Predmet T-301/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 2000 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 52. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (kasnije članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (kasnije članak 7. stavak 1. točka (c)Uredbe 2017/1001) — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)“2018/C 240/44Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Njemačka) (zastupnik: M.-C. Simon, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina) (zastupnici: S. Fröhlich i M. Hartmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. ožujka 2017. (predmet R 651/2016-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Zhejiang Rongpeng Air Tools i Sata.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Nalaže se društvu Sata GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 231, 17. 7. 2017.


201806220791970282018/C 240/722302016TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180516626211Predmet T-230/16: Rješenje Općeg suda od 16. svibnja 2018. – C & J Clark International protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2402018HR6210120180516HR0072621621Rješenje Općeg suda od 16. svibnja 2018. – C & J Clark International protiv Komisije
   (Predmet T-230/16) (
         1
      )2018/C 240/72Jezik postupka: engleskiPredsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 260, 18. 7. 2016.


201806220181970692018/C 240/272342018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180403242521Predmet C-234/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2018. uputio Sofiyski gradski sad (Bugarska) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo protiv BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.
 ---documentbreak--- C2402018HR2410120180403HR0027241252Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2018. uputio Sofiyski gradski sad (Bugarska) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo protiv BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.
   (Predmet C-234/18)2018/C 240/27Jezik postupka: bugarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Sofiyski gradski sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo

      Tuženici: BP, AB, PB, Agro In 2001 EOOD, Acount Service 2009 EOOD, Invest Management OOD, Estate OOD, Trast B OOD, Bromak OOD, Bromak Finance EAD, Viva Telekom Bulgaria EOOD, Balgarska Telekomunikatsionna Kompania AD, Hedge Investment Bulgaria AD, Kemira OOD, Dunarit AD, Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika AD, Evrobild 2003 EOOD, Technotel Invest AD, Ken Trade EAD, Konsult Av EOOD, Louvrier Investments Company 33 S.A, EFV International Financial Ventures Ltd, LIC Telecommunications S.A.R.L., V Telecom Investment S.C.A, V2 Investment S.A.R.L., Interv Investment S.A.R.L., Empreno Ventures Ltd.

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 1. stavak 1. Direktive 2014/42/ЕU (
                  1
               ) Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji, koji utvrđuje „minimalna pravila […] o zamrzavanju imovine s ciljem mogućeg naknadnog oduzimanja”, tumačiti na način da državama članicama dozvoljava donošenje propisa o građanskopravnom oduzimanju koje nije utemeljeno na presudi?

            2.

            Proizlazi li iz članka 1. stavka 1. uzimajući u obzir članak 4. stavak 1. Direktive 2014/42/ЕU Europskog Parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji, da je samo pokretanje kaznenog postupka protiv osobe čija je imovina predmet oduzimanja dovoljno za pokretanje i provođenje građanskopravnog postupka oduzimanja?

            3.

            Je li dopušteno šire tumačenje razloga iz članka 4. stavka 2. Direktive 2014/42/ЕU Europskog Parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji, kojima se dopušta građanskopravno oduzimanje koje nije utemeljeno na presudi?

            4.

            Treba li članak 5. stavak 1. Direktive 2014/42/ЕU Europskog Parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji tumačiti na način da se samo na temelju nesrazmjera između vrijednosti imovine i zakonitih prihoda osobi može oduzeti imovina kao izravno ili neizravno stečena kaznenim djelom a da ne postoji pravomoćna kaznena presuda, kojom je utvrđeno da je osoba počinila kazneno djelo?

            5.

            Treba li odredbu članka 6. stavka 1. Direktive 2014/42/ЕU Europskog Parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji tumačiti na način da oduzimanje trećim osobama uređuje kao dodatnu ili alternativnu mjeru neposrednom oduzimanju ili kao dodatnu mjeru proširenom oduzimanju?

            6.

            Treba li odredbu članka 8. stavka 1. Direktive 2014/42/ЕU Europskog Parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji razumjeti na način da osigurava primjenu pretpostavke nedužnosti i zabranjuje oduzimanje koje nije utemeljeno na presudi?

      (
         1
      )	SL 2014., L 127, str. 39.


201806220561970602018/C 240/582702018TC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180426505121Predmet T-270/18: Tužba podnesena 26. travnja 2018. – O'Flynn i dr. protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2402018HR5010120180426HR0058501512Tužba podnesena 26. travnja 2018. – O'Flynn i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-270/18)2018/C 240/58Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelji: Michael O'Flynn (Cork, Irska), Paddy McKillen (Dublin, Irska) i David Daly (Malahide, Irska) (zastupnici: M. Cush, SC, D. Hardiman, barrister, P. O’Brien i D. O'Keeffe, solicitors)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

            —

            poništi Odluku Europske komisije C(2018) 464 final od 25. siječnja 2018. (SA.43791(2017/NN)) (
                  1
               ) u dijelu u kojem Komisija nije imala primjedbi na navodnu potporu National Asset Management Agency (NAMA) ili preko nje ili podredno nije smatrala da takva mjera predstavlja potporu,

            —

            dosudi tužiteljima troškove, uključujući troškove ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik trebao pokrenuti formalni istražni postupak u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.

                     —

                     Tužitelji navode, među ostalim, da je nepokretanjem takvog postupka tuženik povrijedio postupovna prava tužiteljâ na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a kao i načelo dobre uprave jer nije ispunio svoje obveze pažljivog i nepristranog ispitivanja navodne potpore.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o postojanju očitih pogrešaka u ocjeni.

                     —

                     Tužitelji navode da je tuženik donošenjem pobijane odluke počinio očite pogreške u ocjeni, uključujući njegovo utvrđenje da tužitelji nisu iznijeli navode o zloupotrebi potpora, a takav navod je, suprotno tomu, izričito iznesen u stavku 5.25. pritužbe. Tužitelji također navode da je tuženikova ocjena NAMA-inih djelatnosti u mnogim pogledima nedostatna.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio obvezu obrazlaganja.

                     —

                     U tom pogledu, tužitelji tvrde da tuženik nije obrazložio niti dao odgovarajuće obrazloženje pobijane odluke, među ostalim, ne objasnivši na odgovarajući način, uopće ne objasnivši ili objasnivši na način koji se ne može provjeriti, osnovu svojega prihvaćanja NAMA-ine metodologije utvrđivanja održivosti razvojnih projekata.

            4.

            Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o postojanju povrede članka 106. UFEU-a.

                     —

                     Uz navodnu povredu odredaba UFEU-a o državnoj potpori, tužitelji navode da je povrijeđen članak 106. UFEU-a, kako je navedeno u njihovoj pritužbi, a o čemu nisu dobili tuženikov odgovor.

      (
         1
      )	SL 2018., C 60, str. 4.


201806220311970302018/C 240/282412018CJC24020180709HR01HRINFO_JUDICIAL20180405252511Predmet C-241/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2018. uputila Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italija) – easyJet Airline Co. Ltd protiv Regione Campania
 ---documentbreak--- C2402018HR2510120180405HR0028251251Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2018. uputila Commissione tributaria provinciale di Napoli (Italija) – easyJet Airline Co. Ltd protiv Regione Campania
   (Predmet C-241/18)2018/C 240/28Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione tributaria provinciale di Napoli

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: easyJet Airline Co. Ltd

      Tuženik: Regione Campania

      Prethodno pitanje

   Treba li članke 4. i 5. Direktive 30/2002/EZ (
         1
      ) i njezin Prilog II. tumačiti na način da im se protivi odredba poput one sadržane u članku 1. stavcima 169. do 174. Zakona regije Campanija br. 5/2013 jer prije određivanja poreza nije izrađen cjelovit plan koji se odnosi na mjeru koji je potrebno donijeti radi ograničenja buke u zračnim lukama i njima susjednim područjima, u smislu članka 5. direktive i njezina Priloga II.?
   (
         1
      )	Direktiva 2002/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. ožujka 2002. o utvrđivanju pravila i postupaka u vezi s uvođenjem operativnih ograničenja vezanih uz buku u zračnim lukama Zajednice (SL 2002., L 85, str. 40) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 13.)


201806290101986442018/C 249/223162018CJC24920180716HR01HRINFO_JUDICIAL20180514171821Predmet C-316/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. svibnja 2018. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs protiv The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
 ---documentbreak--- C2492018HR1710120180514HR0022171182Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. svibnja 2018. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs protiv The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
   (Predmet C-316/18)2018/C 249/22Jezik postupka: engleski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Druga stranka: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li praviti ikakvu razliku između transakcija koje su izuzete od PDV-a i onih koje nisu njime oporezive pri odlučivanju postoji li pravo na odbitak PDV-a plaćenog za potrebe takvih transakcija?

            2.

            Kada su naknade za upravljanje plaćene samo u vezi s neoporezivom investicijskom aktivnošću, postoji li ipak između tih troškova i gospodarskih aktivnosti koje se financiraju prihodom od investicija potrebna veza koja omogućuje odbitak PDV-a s obzirom na narav i razmjer kasnije gospodarske aktivnosti koja daje pravo na odbitak PDV-a? U kojoj je mjeri relevantno uzeti u obzir svrhu za koju će se ostvareni prihod upotrijebiti?

            3.

            Treba li praviti ikakvu razliku između PDV-a plaćenog za potrebe osiguravanja kapitala za poduzeće i PDV-a plaćenog kako bi se osigurao trajni prihod koji ne uključuje trajni prihod od kasnijih gospodarskih aktivnosti?


201806290211986352018/C 249/233252018CJC24920180716HR01HRINFO_JUDICIAL20180517181811Predmet C-325/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. svibnja 2018. uputio Court of Appeal (Irska) – Hampshire County Council protiv C.E., N.E.
 ---documentbreak--- C2492018HR1810120180517HR0023181181Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. svibnja 2018. uputio Court of Appeal (Irska) – Hampshire County Council protiv C.E., N.E.
   (Predmet C-325/18)2018/C 249/23Jezik postupka: engleski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hampshire County Council

      Tuženik: C.E., N.E.

      Prethodna pitanja

            1.

            Ako se tvrdi da su roditelji i/ili drugi članovi obitelji nezakonito odveli djecu iz države njihova uobičajenog boravišta protivno sudskoj odluci koju je ishodilo javno tijelo te države, može li to javno tijelo zahtijevati da sudovi druge države članice u skladu s odredbama poglavlja III. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 (
                  1
               ) izvrše svaku sudsku odluku kojom se određuje povratak djece u prvospomenutu državu ili bi to značilo nezakonito zaobilaženje članka 11. te uredbe i Haške konvencije iz 1980. ili drugu zlouporabu prava od strane predmetnog tijela?

            2.

            U slučaju koji se odnosi na odredbe Uredbe Vijeća (EZ) 2201/2003 o izvršenju, postoji li sud koji može produljiti rok u svrhu članka 33. stavka 5. ako se u biti radi o minimalnom kašnjenju te bi se rok inače produljio na temelju nacionalnog postupovnog prava?

            3.

            Bez obzira na drugo pitanje, ako strano javno tijelo odvede djecu koja su predmet spora iz nadležnosti države članice u skladu s odlukom o izvršenju, koja je u skladu s člankom 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 donesena bez saslušanja protivne stranke, ali prije dostave takve odluke roditeljima, lišavajući ih time prava na podnošenje zahtjeva za suspenziju izvršenja takve odluke dok traje žalbeni postupak, ugrožava li takvo postupanje bît prava „roditelja” prema članku 6. EKLJP-a ili članku 47. Povelje, tako da ipak treba produljiti rok (u svrhu članka 33. stavka 5. te uredbe)?

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim stvarima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000 (SL 2003., L 338, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133. i ispravak SL 2014., L 46, str. 22.)


201806290111986452018/C 249/243272018CJC24920180716HR01HRINFO_JUDICIAL20180518192021Predmet C-327/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2018. uputio High Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv R O
 ---documentbreak--- C2492018HR1910120180518HR0024191202Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2018. uputio High Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv R O
   (Predmet C-327/18)2018/C 249/24Jezik postupka: engleski
      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court (Ireland)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister for Justice and Equality

      Tuženik: R O

      Prethodna pitanja

   Uzimajući u obzir:

            (a)

            obavijest koju je Ujedinjena Kraljevina podnijela u skladu s člankom 50. UEU-a;

            (b)

            nesigurnosti u vezi sa sporazumima između Europske unije i Ujedinjene Kraljevine kojima će se uređivati njihovi odnosi nakon izlaska Ujedinjene Kraljevine; i

            (c)

            posljedičnu nesigurnost u vezi s mjerom u kojoj bi tuženik u praksi mogao uživati prava dodijeljena Ugovorima, Poveljom ili relevantnim zakonodavstvom, ako bi bio predan Ujedinjenoj Kraljevini i ako bi mu i dalje bila oduzeta sloboda nakon izlaska Ujedinjene Kraljevine,

            1.

            Mora li država članica kojoj je upućen zahtjev u skladu s pravom Europske unije odbiti predati Ujedinjenoj Kraljevini osobu na koju se odnosi europski uhidbeni nalog, a čija predaja bi inače bila obvezna na temelju nacionalnog prava države članice

                     i.

                     u svim slučajevima?

                     ii.

                     u određenim slučajevima, ovisno o posebnim okolnostima slučaja?

                     iii.

                     ni u kojem slučaju?

            2.

            Ako je odgovor na prvo pitanje onaj naveden pod ii., koji su kriteriji ili elementi koje sud države članice kojoj je upućen zahtjev mora ocijeniti kako bi utvrdio je li predaja zabranjena?

            3.

            U kontekstu drugog pitanja, mora li sud države članice kojoj je upućen zahtjev odgoditi konačnu odluku o izvršenju europskog uhidbenog naloga i pričekati daljnja pojašnjenja u vezi s relevantnim pravnim uređenjem koje će se uspostaviti nakon povlačenja predmetne države članice kojoj je upućen zahtjev iz Unije

                     i.

                     u svim slučajevima?

                     ii.

                     u određenim slučajevima, ovisno o posebnim okolnostima slučaja?

                     iii.

                     ni u kojem slučaju?

            4.

            Ako je odgovor na treće pitanje onaj naveden pod ii., koji su kriteriji ili elementi koje sud države članice kojoj je upućen zahtjev mora ocijeniti kako bi utvrdio je li potrebno odgoditi konačnu odluku o izvršenju europskog uhidbenog naloga?


201807200152013572018/C 276/394322016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180412303011Predmet C-432/16: Rješenje predsjednika Suda od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španjolska) – Carolina Minayo Luque protiv Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal
 ---documentbreak--- C2762018HR3010120180412HR0039301301Rješenje predsjednika Suda od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španjolska) – Carolina Minayo Luque protiv Quitxalla Stars, SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal
   (Predmet C-432/16) (
         1
      )2018/C 276/39Jezik postupka: španjolskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 410, 7. 11. 2016.


201807200422013172018/C 276/58872018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180529343414Predmet C-87/18: Rješenje predsjednika Suda od 29. svibnja 2018. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburga
 ---documentbreak--- C2762018HR3440120180529HR0058344341Rješenje predsjednika Suda od 29. svibnja 2018. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburga
   (Predmet C-87/18) (
         1
      )2018/C 276/58Jezik postupka: francuskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 161, 7. 5. 2018.


201807200092013222018/C 276/405382016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180518303012Predmet C-538/16: Rješenje predsjednika Suda od 18. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main – Njemačka) – Kevin Joseph Devine protiv Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
 ---documentbreak--- C2762018HR3020120180518HR0040302301Rješenje predsjednika Suda od 18. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main – Njemačka) – Kevin Joseph Devine protiv Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
   (Predmet C-538/16) (
         1
      )2018/C 276/40Jezik postupka: njemačkiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 30, 30. 1. 2017.


201807200642012852018/C 276/416312016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180417303013Predmet C-631/16: Rješenje predsjednika Suda od 17. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Noord-Holland – Nizozemska) – X BV protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
 ---documentbreak--- C2762018HR3030120180417HR0041303301Rješenje predsjednika Suda od 17. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Noord-Holland – Nizozemska) – X BV protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Predmet C-631/16) (
         1
      )2018/C 276/41Jezik postupka: nizozemskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 86, 20. 3. 2017.


201807200332013482018/C 276/021632016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806122211Predmet C-163/16: Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas protiv van Haren Schoenen BV (Zahtjev za prethodnu odluku — Žigovi — Apsolutni razlozi za odbijanje registracije ili za proglašavanje žiga ništavim — Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda — Pojam, oblik’ — Boja — Pozicioniranje na dijelu proizvoda — Direktiva 2008/95/EZ — Članak 2. — Članak 3. stavak 1. točka (e) podtočka iii.)
 ---documentbreak--- C2762018HR210120180612HR00022121Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas protiv van Haren Schoenen BV
   (Predmet C-163/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Žigovi — Apsolutni razlozi za odbijanje registracije ili za proglašavanje žiga ništavim — Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda — Pojam, oblik’ — Boja — Pozicioniranje na dijelu proizvoda — Direktiva 2008/95/EZ — Članak 2. — Članak 3. stavak 1. točka (e) podtočka iii.)“2018/C 276/02Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Christian Louboutin, Christian Louboutin Sas

      Tuženik: van Haren Schoenen BV

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. točku (e) podtočku iii. Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da se znak koji se sastoji od boje nanesene na potplat cipele s visokom potpeticom, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, ne sastoji isključivo od „oblika” u smislu te odredbe.
   (
         1
      )	SL C 211, 13. 6. 2016.


201807200302013472018/C 276/202582018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180413141411Predmet C-258/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2018. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – H. Solak protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
 ---documentbreak--- C2762018HR1410120180413HR0020141141Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2018. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – H. Solak protiv Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
   (Predmet C-258/18)2018/C 276/20Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: H. Solak

      Protivnik žalitelja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Prethodna pitanja

            1.

            Može li se turski državljanin, koji je sudjelovao na zakonitom tržištu rada u određenoj državi članici, koji je stekao državljanstvo te države članice, zadržavajući pritom tursko državljanstvo, i koji se nakon toga dobrovoljno odrekao državljanstva države članice domaćina a time i građanstva Unije, pozivati na članak 6. Odluke br. 3/80 (
                  1
               ) kako bi izbjegao ispunjavanje uvjeta o prebivalištu određenog nacionalnim pravom socijalnog osiguranja, koji obvezuje građane Unije?

            2.

            Treba li članak 6. stavak 1. Odluke br. 3/80, s obzirom na članak 59. Dodatnog protokola, tumačiti na način da mu se protivi zakonodavstvo države članice, kao što je članak 4.a TW-a (
                  2
               ), prema kojem se ukida već odobrena naknada, ako se korisnik preseli u Tursku, čak i u slučaju kada je taj korisnik svojevoljno napustio područje države članice, nakon što se dobrovoljno odrekao državljanstva države članice, te nije utvrđeno da više ne sudjeluje na redovnom tržištu rada te države članice?

      (
         1
      )	Odluka br. 3/80 Vijeća za pridruživanje od 19. rujna 1980. o primjeni sustava socijalnog osiguranja država članica na turske radnike i članove njihovih obitelji (SL 1983., C 110, str. 60.).
   (
         2
      )	Wet van 6 november 1986, houdende verlening van toeslagen tot het relevante sociaal minimum aan uitkeringsgerechtigden op grond van de Werkloosheidswet, de Ziektewet, de Algemene Arbeidsongeschiktheidswet, de Wet op de arbeidsongeschiktheidsverzekering en de Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen (toeslagenwet) (Zakon od 6. studenoga 1986. o odobravanju dodataka do utvrđenog egzistencijskog minimuma osobama koje imaju pravo na davanja temeljem Zakona o nezaposlenima, Zakona o zdravstvenom osiguranju, Općeg zakona o nesposobnosti za rad, Zakona o osiguranju od nesposobnosti za rad i Zakona o osiguranju od nesposobnosti za rad pripadnika oružanih snaga (Zakon o dodacima)).


201807200272013412018/C 276/426862016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180508303014Predmet C-686/16 P: Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 8. svibnja 2018. – Meissen Keramik GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
 ---documentbreak--- C2762018HR3040120180508HR0042304301Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 8. svibnja 2018. – Meissen Keramik GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-686/16 P) (
         1
      )2018/C 276/42Jezik postupka: njemačkiPredsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 161, 22. 5. 2017.


201807200062012702018/C 276/59882018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180529353511Predmet C-88/18: Rješenje predsjednika Suda od 29. svibnja 2018. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburga
 ---documentbreak--- C2762018HR3510120180529HR0059351351Rješenje predsjednika Suda od 29. svibnja 2018. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburga
   (Predmet C-88/18) (
         1
      )2018/C 276/59Jezik postupka: francuskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 161, 7. 5. 2018.


201807200562013262018/C 276/035302016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806132322Predmet C-530/16: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. lipnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske (Povreda obveze države članice — Sigurnost željeznica — Direktiva 2004/49/EZ — Nedonošenje odredbi koje su nužne kako bi se osigurala nezavisnost istražnog tijela)
 ---documentbreak--- C2762018HR220120180613HR00032232Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. lipnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-530/16) (
         1
      )
   „(Povreda obveze države članice — Sigurnost željeznica — Direktiva 2004/49/EZ — Nedonošenje odredbi koje su nužne kako bi se osigurala nezavisnost istražnog tijela)“2018/C 276/03Jezik postupka: poljski
      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Mölls i J. Hottiaux, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i K. Majcher, agenti, uz asistenciju T. Warchoł, ekspert)

      Izreka

            1.

            Time što nije poduzela mjere koje su nužne za osiguravanje organizacijske nezavisnosti i nezavisnosti u donošenju odluka istražnog tijela u odnosu na željezničkog prijevoznika i upravitelja željezničke infrastrukture, koje nadzire ministar prometa, Republika Poljska povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 21. stavka 1. Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (Direktiva o sigurnosti željeznice).

            2.

            Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 14, 16. 1. 2017.


201807200492013002018/C 276/43712017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180322313111Predmet C-71/17: Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 22. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal de Justiça – Portugal) – David Vicente Fernandes protiv Gabinete Português de Carta Verde
 ---documentbreak--- C2762018HR3110120180322HR0043311311Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 22. ožujka 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal de Justiça – Portugal) – David Vicente Fernandes protiv Gabinete Português de Carta Verde
   (Predmet C-71/17) (
         1
      )2018/C 276/43Jezik postupka: portugalskiPredsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 129, 24. 4. 2017.