title: Predmet T-227/20: Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (BIOVÈNE BARCELONA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije BIOVÈNE BARCELONA – Raniji verbalni žig Europske unije BIORENE – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/22

      Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (BIOVÈNE BARCELONA)
      (Predmet T-227/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije BIOVÈNE BARCELONA - Raniji verbalni žig Europske unije BIORENE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 329/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Biovene Cosmetics, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: E. Estella Garbayo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Eugène Perma France (Saint-Denis, Francuska) (zastupnik: S. Havard Duclos, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. veljače 2020. (predmet R 1661/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Eugène Perma France i Biovene Cosmetics.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Biovene Cosmetics, SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-232/20: Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (BIOVÈNE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije BIOVÈNE – Raniji verbalni žig Europske unije BIORENE – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/23

      Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Biovene Cosmetics/EUIPO – Eugène Perma France (BIOVÈNE)
      (Predmet T-232/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije BIOVÈNE - Raniji verbalni žig Europske unije BIORENE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 329/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Biovene Cosmetics, SL (Barcelona, Španjolska (zastupnik: E. Estella Garbayo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Eugène Perma France (Saint-Denis, Francuska) (zastupnik: S. Havard Duclos, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. veljače 2020. (predmet R 739/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Eugène Perma France i Biovene Cosmetics.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Biovene Cosmetics, SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-267/20: Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Arbuzov/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/23

      Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Arbuzov/Vijeće
      (Predmet T-267/20) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)
      (2021/C 329/30)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Sergej Arbuzov (Kijev, Ukrajina) (zastupnik: V. Rytikov, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: R. Pekař i P. Mahnič, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2020/373 od 5. ožujka 2020. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2020., L 71, str. 10.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2020/370 od 5. ožujka 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2020., L 71, str. 1.) u dijelu u kojem se tim aktima tužiteljevo ime zadržava na popisu osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuju te mjere ograničavanja.

         Izreka

                  1.

                  Odluka Vijeća (ZVSP) 2020/373 od 5. ožujka 2020. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2020/370 od 5. ožujka 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini poništavaju se u dijelu u kojem je ime Sergeja Abuzova zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuju te mjere ograničavanja.

                  2.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Predmet T-268/20: Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Pšonka/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/24

      Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Pšonka/Vijeće
      (Predmet T-268/20) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)
      (2021/C 329/31)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Artem Viktorovyč Pšonka (Kramatorsk, Ukrajina) (zastupnik: M. Mleziva, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: R. Pekař i P. Mahnič, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2020/373 od 5. ožujka 2020. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2020., L 71, str. 10.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2020/370 od 5. ožujka 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2020., L 71, str. 1.) u dijelu u kojem se tim aktima tužiteljevo ime zadržava na popisu osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuju te mjere ograničavanja.

         Izreka

                  1.

                  Odluka Vijeća (ZVSP) 2020/373 od 5. ožujka 2020. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2020/370 od 5. ožujka 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini poništavaju se u dijelu u kojem je ime Artema Viktorovyča Pšonke zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuju te mjere ograničavanja.

                  2.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Predmet T-269/20: Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Pšonka/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/25

      Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Pšonka/Vijeće
      (Predmet T-269/20) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)
      (2021/C 329/32)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Viktor Pavlovyč Pšonka (Kijev, Ukrajina) (zastupnik: M. Mleziva, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: R. Pekař i P. Mahnič, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2020/373 od 5. ožujka 2020. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2020., L 71, str. 10.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2020/370 od 5. ožujka 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2020., L 71, str. 1.) u dijelu u kojem se tim aktima tužiteljevo ime zadržava na popisu osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuju te mjere ograničavanja.

         Izreka

                  1.

                  Odluka Vijeća (ZVSP) 2020/373 od 5. ožujka 2020. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2020/370 od 5. ožujka 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini poništavaju se u dijelu u kojem je ime Viktora Pavlovyča Pšonke zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koja se primjenjuju te mjere ograničavanja.

                  2.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Predmet T-285/20: Presuda Općeg suda od 30 lipnja 2021. – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (NOMAD) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije NOMAD – Apsolutni razlozi za odbijanje – Razlikovni karakter – Nepostojanje opisnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/26

      Presuda Općeg suda od 30 lipnja 2021. – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (NOMAD)
      (Predmet T-285/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije NOMAD - Apsolutni razlozi za odbijanje - Razlikovni karakter - Nepostojanje opisnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 329/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: MCM Products AG (Zürich, Švicarska) (zastupnik: S. Eichhammer, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Kondás i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: The Nomad Company BV (Zevenaar, Nizozemska) (zastupnik: S. Tigu, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. ožujka 2020. (predmet R 854/2019-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava MCM Products i The Nomad Company.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Društvu MCM Products AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Predmet T-290/20: Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije goclean – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 59. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti – Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom – Članak 52. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/26

      Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean)
      (Predmet T-290/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije goclean - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 59. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti - Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 52. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)
      (2021/C 329/34)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Italija) (zastupnici: A. Improda i R. Arista, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Italija) (zastupnici: L. Ghedina, L. Gyulai i E. Fassina, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. ožujka 2020. (predmet R 991/2018-2), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Ceramica Cielo i Ceramica Flaminia.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Ceramica Flaminia SpA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Predmet T-362/20: Presuda Općeg suda od 30 lipnja 2021. – Agencia Negociadora PB (REACCIONA) („Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije REACCIONA – Stvarna uporaba žiga – Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Postojanje nacionalnog sudskog postupka – Nepostojanje opravdanog razloga za neuporabu”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/27

      Presuda Općeg suda od 30 lipnja 2021. – Agencia Negociadora PB (REACCIONA)
      (Predmet T-362/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Verbalni žig Europske unije REACCIONA - Stvarna uporaba žiga - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) - Postojanje nacionalnog sudskog postupka - Nepostojanje opravdanog razloga za neuporabu”)
      (2021/C 329/35)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Acciona SA (Alcobendas, Španjolska) (zastupnik: J. Erdozain López, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Agencia Negociadora PB SL (Las Rozas de Madrid, Španjolska) (zastupnici: I. Temiño Ceniceros i F. Ortega Sánchez, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. travnja 2020. (predmet R 652/2019-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava Agencia Negociadora PB i Acciona.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Acciona SA nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Agencia Negociadora PB SL.

         (1)  SL C 255, 3. 8. 2020.


title: Predmet T-373/20: Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Framery/EUIPO – Smartblock (Mobilni objekt) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje mobilni objekt – Raniji dizajni – Dokaz o otkrivanju – Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Razlog ništavosti – Nedostatak individualnog karaktera – Nepostojanje različitog ukupnog dojma – Članak 6. stavak 1. točka (b) i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 6/2002 – Obveza obrazlaganja”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/28

      Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Framery/EUIPO – Smartblock (Mobilni objekt)
      (Predmet T-373/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje mobilni objekt - Raniji dizajni - Dokaz o otkrivanju - Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Razlog ništavosti - Nedostatak individualnog karaktera - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članak 6. stavak 1. točka (b) i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 6/2002 - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 329/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Framery Oy (Tampere, Finska) (zastupnici: A. Renck i C. Stöber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Smartblock Oy (Helsinki, Finska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. travnja 2020. (predmet R 616/2019-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Smartblock i Framery.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Framery Oy nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 271, 17. 8. 2020.


title: Predmet T-464/20: Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Eggy Food/EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije YOUR DAILY PROTEIN – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/28

      Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2021. – Eggy Food/EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)
      (Predmet T-464/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije YOUR DAILY PROTEIN - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 329/37)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabrück, Njemačka) (zastupnik: J. Eberhardt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Markakis, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. svibnja 2020. (R 2235/2019-5), u vezi s prijavom za registraciju figurativnog znaka YOUR DAILY PROTEIN kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje.

                  2.

                  Društvu Eggy Food GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet T-531/20: Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig ROLF – Raniji međunarodni žig Wolf – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Obveza obrazlaganja – Pravo na saslušanje”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/29

      Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)
      (Predmet T-531/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig ROLF - Raniji međunarodni žig Wolf - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Obveza obrazlaganja - Pravo na saslušanje”)
      (2021/C 329/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Wolf Oil Corporation NV (Hemiksem, Belgija) (zastupnici: T. Heremans i L. Depypere, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: K. Kompari i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Rolf Lubricants GmbH (Leverkusen, Njemačka) (zastupnici: D. Terheggen i S. Sullivan, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2020. (predmet R 1958/2019-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Wolf Oil Corporation i Rolf Lubricants.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Wolf Oil Corporation NV nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 339, 12. 10. 2020.


title: Predmet T-311/21: Tužba podnesena 1. lipnja 2021. – SV/EIB

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/30

      Tužba podnesena 1. lipnja 2021. – SV/EIB
      (Predmet T-311/21)
      (2021/C 329/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: SV (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tužiteljevo izvješće o ocjeni za 2019.;

                  —

                  poništi odluku glavnog pravnog savjetnika od 26. lipnja 2020. kojom se potvrđuje izvješće o ocjeni za 2019. u kontekstu nadzora Glavne uprave za kadrovske poslove, te odluke Glavne uprave za osoblje od 22. veljače 2021. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za upravni nadzor;

                  —

                  naknadi tužitelju imovinsku štetu kako je navedeno u ovoj tužbi;

                  —

                  naknadi tužitelju neimovinsku štetu procijenjenu ex aequo et bono na 5 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da ocjena nije u potpunosti preispitana– povreda EIB-ovih provedbenih pravila

                              —

                              Prema tužiteljevim tvrdnjama, Glavni pravni savjetnik nije proveo potpuni nadzor ocjene o radu, kako se zahtijeva EIB-ovim provedbenim pravilima, nego je ograničio procjenu na površnu provjeru, koja se svela na utvrđenje sadržava li izvješće očitu pogrešku u ocjeni. Također se tvrdi da Glavna uprava za osoblje nije potpuno preispitala izvješće o ocjeni, protivno zahtjevima EIB-ovih provedbenih pravila.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitoj ocjeni apsolutne ocjene uspješnosti glede tužiteljevih ciljeva i sposobnosti – povreda Smjernica za upravljanje uspješnošću.

                              —

                              Apsolutna ocjena tužiteljeva nadređenog ciljeva i sposobnosti krši Smjernice za upravljanje uspješnošću jer se temelji na relativnoj ocjeni unutar odsjeka, odjela i uprave umjesto na ocjeni tužiteljevih apsolutnih postignuća i iskazanim sposobnostima. Glavni pravni savjetnik i Glavna uprava za osoblje prihvatili su i primijenili takvo pogrešno preispitivanje, zbog čega je i njihova odluka nezakonita.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazloženja i odjeljka 3.4. Smjernica za upravljanje uspješnošću

                              —

                              Navodi se da tuženik nije odgovarajuće obrazložio izvješće o ocjeni jer u tom izvješću nije zabilježen razgovor između tužitelja i njegovog nadređenog, te navedeni razlozi nisu dovoljni da bi se shvatila niža ocjena u usporedbi s prethodnom godinom.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i nepostojanju poštene, objektivne i sveobuhvatne ocjene tužiteljeve apsolutne uspješnosti– povreda dužnosti dobre uprave i dužne pažnje – povreda Smjernica za upravljanje uspješnošću.

                              —

                              Tužitelj smatra da ocjenom njegova nadređenog koju su prihvatili Glavni pravni savjetnik i Glavna uprava za osoblje nisu uzeti u obzir svi čimbenici, te ona sadržava očite pogreške.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja i očitoj pogrešci u ocjeni u odnosu na nadzor nadređenog te, posebice, nepromaknuće u razred D.

                              —

                              Tužitelj tvrdi da je ispunio sve kriterije za promaknuće, osobito jer je imao dobre rezultate u svojoj trenutnoj ulozi, ima mogućnost i potencijal postići rezultate na višoj razini što mu je nadređeni više puta potvrdio, te je pokazao da je motiviran da radi na višoj razini, osobito uzimajući u obzir da je stalno izvršavao odgovarajuće zadaće više razine. Tuženik je, tvrdi se, propustio obrazložiti svoju odluku o tužiteljevu nepromaknuću. Takvo se obrazloženje ne može naći ni u odluci Glavnog pravnog savjetnika ni u odluci Glavne uprave za osoblje.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje.

                              —

                              Ocjena učinka za 2019. ne odgovara osobnom razgovoru o učinku, te predstavlja veliko iznenađenje za tužitelja.


title: Predmet T-322/21: Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – TB/ENISA

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/31

      Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – TB/ENISA
      (Predmet T-322/21)
      (2021/C 329/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: TB (zastupnici: L. Levi i N. Flandin, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za kibersigurnost (ENISA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi implicitnu odluku koju je donio ENISA-in izvršni direktor da ne identificira radno mjesto načelnika odjela ureda za politiku i radno mjesto načelnika odjela za financije i nabavu za internu mobilnost (u daljnjem tekstu: implicitna odluka);

                              —

                              implicitna odluka očituje se kroz:

                                          —

                                          upravnu obavijest 2020-11 kojom se iznose zaključci dijaloga za internu mobilnost od 1. rujna 2020., objavljenu 3. rujna 2020. (u daljnjem tekstu: zaključci) prema kojoj se za internu mobilnost identificiraju tri načelnička radna mjesta, koja odgovaraju Odjelu za sigurnu infrastrukturu i usluge (COD1), Odjelu za sigurnost podataka i standardizaciju (COD2) i Odjel za operacijsku sigurnost (COD3);

                                          —

                                          odluke o otvorenom natječaju od 5. kolovoza 2020., objavljene na ENISA-inoj internetskoj stranici, koje se odnose na dva slobodna radna mjesta načelnika Odjela za ured izvršnog direktora i Službe za korporativnu podršku

                  —

                  ako je potrebno, poništi zaključke i odluke od 5. kolovoza 2020.;

                  —

                  u mjeri u kojoj je potrebno, poništi tuženikovu odluku od 3. ožujka 2021. o odbijanju žalbe koju je tužitelj podnio protiv implicitne odluke, zaključaka i odluka od 5. kolovoza 2020.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nejasnoći i netransparentnosti, povredi načela pravne sigurnosti, očitoj pogrešci u ocjeni i povredi šestog načela odluke Upravnog odbora 2020/5.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi priloga I. upravnoj obavijesti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi sedmog i osmog načela odluke Upravnog odbora 2020/5, povredi načela dobre uprave i članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i povredi dužne pažnje.


title: Predmet T-340/21: Tužba podnesena 19. lipnja 2021. – Ryanair/Komisija

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/32

      Tužba podnesena 19. lipnja 2021. – Ryanair/Komisija
      (Predmet T-340/21)
      (2021/C 329/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating i I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 23. prosinca 2020 o državnim potporama SA.59462 (2020/N) – Grčka – COVID-19: Damage compensation for Aegean Airlines (1); i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se navodi da je tuženik pogrešno primijenio članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a i počinio očitu pogrešku u ocjeni kod nadzora proporcionalnosti potpore u odnosu na štetu prouzrokovanu COVID-19 krizom.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da se pobijanom odlukom krše određene odredbe UFEU-a, opća načela europskog prava na kojima se temelji liberalizacija zračnog prijevoza u Europskoj uniji od kraja 80-ih godina (tj. nediskriminacija, slobodno pružanje usluga i sloboda poslovnog nastana) i Uredba (EZ) br. 1008/2008 (2).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se navodi da je tuženik propustio pokrenuti službeni istražni postupak unatoč ozbiljnim poteškoćama te je povrijedio tužiteljeva postupovna prava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se navodi da je tuženik povrijedio obvezu obrazlaganja.

         (1)  SL 2021. C 122, str. 15. i 16.

         (2)  Uredba (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici (preinaka) Tekst značajan za EGP (SL 2008. L 293, str. 3.-20.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 164.).


title: Predmet T-342/21: Tužba podnesena 19. lipnja 2021. – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/33

      Tužba podnesena 19. lipnja 2021. – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)
      (Predmet T-342/21)
      (2021/C 329/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bambu Sales, Inc. (Secaucus, New Jersey, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Stein, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije BAMBU – prijava za registraciju br. 18 105 815

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2021. u predmetu R 1702/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u cijelosti;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-343/21: Tužba podnesena 21. lipnja 2021. – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/33

      Tužba podnesena 21. lipnja 2021. – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA)
      (Predmet T-343/21)
      (2021/C 329/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: P. Roncaglia i N. Parrotta, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aruba SpA (Bibbiena, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije ARUBA – žig Europske unije br. 14 421 598

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. ožujka 2021. u predmetu R 259/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku;

                  —

                  naloži društvu Aruba S.p.A. snošenje troškova nastalih tužitelju u ovom postupku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća s obzirom na ocjenu sličnosti između suprotstavljenih znakova.


title: Predmet T-345/21: Tužba podnesena 23. lipnja 2021. – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/35

      Tužba podnesena 23. lipnja 2021. – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS)
      (Predmet T-345/21)
      (2021/C 329/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: P. Roncaglia i N. Parrotta, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aruba SpA (Bibbiena, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u pogledu verbalnog žiga ARUBA NETWORKS – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 198 196

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. ožujka 2021. u predmetu R 1473/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku;

                  —

                  naloži društvu Aruba S.p.A. snošenje troškova nastalih tužitelju u ovom postupku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća s obzirom na ocjenu sličnosti između suprotstavljenih znakova.


title: Predmet T-346/21: Tužba podnesena 23. lipnja 2021. – Hecht Pharma/EUIPO – Gufic Biosciences (Gufic)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/36

      Tužba podnesena 23. lipnja 2021. – Hecht Pharma/EUIPO – Gufic Biosciences (Gufic)
      (Predmet T-346/21)
      (2021/C 329/47)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Hecht Pharma GmbH (Bremervörde, Njemačka) (zastupnici: C. Sachs i J. Sachs, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Gufic Biosciences Ltd. (Mumbai, Indija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Gufic – žig Europske unije br. 8 613 044

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. lipnja 2021 u predmetu R 2738/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i proglasi da se žig Europske unije br. 8 613 044 opoziva i u odnosu na razred proizvoda 5 „Lijekovi”:

                  —

                  naloži društvu Gufic Biosciences Ltd. snošenje troškova postupka povodom tužbe i troškova predsudskih postupaka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-355/21: Tužba podnesena 24. lipnja 2021. – Polo Club Düsseldorf/EUIPO – Company Bridge and Life (POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/37

      Tužba podnesena 24. lipnja 2021. – Polo Club Düsseldorf/EUIPO – Company Bridge and Life (POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976)
      (Predmet T-355/21)
      (2021/C 329/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Polo Club Düsseldorf GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: C. Weil, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Company Bridge and Life, SL (Elche, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije s verbalnim elementima POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976 – prijava za registraciju br. 17 984 671

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. travnja 2021. u predmetu R 1667/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku, i

                  —

                  odbije prigovor.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-356/21: Tužba podnesena 24. lipnja 2021. – Future Motion/EUIPO – El Corte Inglés (HYPERCORE)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/38

      Tužba podnesena 24. lipnja 2021. – Future Motion/EUIPO – El Corte Inglés (HYPERCORE)
      (Predmet T-356/21)
      (2021/C 329/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Future Motion, Inc. (Santa Cruz, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: F.-M. Orou, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na žig HYPERCORE – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 360 694

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. travnja 2021. u predmetu R 1229/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova,

                  —

                  podredno, ako druga stranka pred žalbenim vijećem intervenira, naloži EUIPO-u i intervenijentu da solidarno snose troškove.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-357/21: Tužba podnesena 25. lipnja 2021. – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/38

      Tužba podnesena 25. lipnja 2021. – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal)
      (Predmet T-357/21)
      (2021/C 329/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Jose A. Alfonso Arpon SL (Arnedo, Španjolska) (zastupnik: M. Escudero Pérez, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije s verbalnim elementima PLUMAflex by Roal – Prijava za registraciju br. 17 880 571

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2021. u predmetu R 2991/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci da snose vlastite troškove i troškove tužitelja.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-370/21: Tužba podnesena 30. lipnja 2021. – Biogena/EUIPO – Alter Farmacia (NUTRIFEN AGNUBALANCE)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/40

      Tužba podnesena 30. lipnja 2021. – Biogena/EUIPO – Alter Farmacia (NUTRIFEN AGNUBALANCE)
      (Predmet T-370/21)
      (2021/C 329/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Biogena GmbH & Co KG (Salzburg, Austrija) (zastupnik: I. Schiffer, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alter Farmacia, SA (Madrid, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na verbalni žig NUTRIFEN AGNUBALANCE – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 430 349

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. travnja 2021. u predmetu R 1208/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odobri registraciju IR 1 430 349 za sve navedene proizvode;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Alter Farmacia, S. A. snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-374/21: Tužba podnesena 2. srpnja 2021. – documentus Deutschland/EUIPO – Reisswolf (REISSWOLF)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/41

      Tužba podnesena 2. srpnja 2021. – documentus Deutschland/EUIPO – Reisswolf (REISSWOLF)
      (Predmet T-374/21)
      (2021/C 329/55)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: documentus Deutschland GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: D. Weller, V. Wolf i A. Wulff, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Reisswolf Akten- und Datenvernichtung GmbH & Co. KG (Hamburg)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije REISSWOLF – žig Europske unije br. 5 791 751

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. ožujka 2021. u predmetu R 2354/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i potvrdi odluku EUIPO-ova Odjela za poništaje od 9. rujna 2019. u postupku brisanja (ništavost) br. 17 081 C u odnosu na žig Europske unije REISSWOLF, br. 5791751;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove koji su nastali u postupku pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 2. u vezi s člankom 7. stavkom 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-381/21: Tužba podnesena 5. srpnja 2021. – D&A Pharma/EMA

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/43

      Tužba podnesena 5. srpnja 2021. – D&A Pharma/EMA
      (Predmet T-381/21)
      (2021/C 329/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Pariz, Francuska) (zastupnici: N. Viguié i D. Krzisch, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za lijekove

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku kojom je Europska agencija za lijekove (EMA) ukinula znanstveno-savjetodavnu skupinu „Scientific Advisory Group on Psychiatry” Odbora za lijekove za humanu uporabu (CHMP), navedenu u javnom pozivu za iskazivanje interesa za stručnjake da postanu članovi EMA-inih znanstvenih savjetodavnih skupina (SAG) od 5. svibnja 2021. i EMA-ino priopćenje za medije od 5. svibnja 2021.;

                  —

                  naloži EMA-i snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja prema kandidatima u pogledu odobrenja za stavljanje u promet (u daljnjem tekstu: OSP), načela dosljednosti mišljenja institucija i odredbi članka 56. stavka 2. Uredbe br. 726/2004 (1). Tužitelj dodaje da je ukidanje znanstveno-savjetodavne skupine „Scientific Advisory Group on Psychiatry” nezakonito, općenito, jer se njime kandidate koji su podnijeli zahtjev za izdavanje OSP-a lišava garancije dosljednosti mišljenja izraženih u određenom terapijskom području psihijatrije, ali i zbog toga što bi ono moglo dovesti do nedosljednosti i nejednakog postupanja prema kandidatima koji su podnijeli zahtjev za izdavanje OSP-a u okviru postupka preispitivanja iz članka 9. Uredbe br. 726/2004 koji može zahtijevati kandidat koji je podnio zahtjev za izdavanje OSP-a u slučaju nepovoljnog mišljenja Odbora za lijekove za humanu upotrebu (u daljnjem tekstu: CHMP) u prvotnom postupku.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nepristranosti koje mora biti nit vodilja postupaka podnošenja zahtjeva za izdavanje OSP-a EMA-i i članka 56. stavka 2. Uredbe br. 726/2004. Tužitelj u tom pogledu ističe da se navedenim ukidanjem znanstveno-savjetodavne skupine kod kandidata koji je podnio zahtjev za izdavanje OSP-a u području psihijatrijskih lijekova a koji je zatražio postupak preispitivanja stvara osnovana sumnja u nepristranost tog postupka u mjeri u kojoj CHMP članove stručnih odbora odabire ad hoc prilikom preispitivanja i za svakog kandidata.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti članka 56. stavka 2. Uredbe br. 726/2004 u slučaju da Opći sud utvrdi da se tim člankom EMA-in odbor CHMP ovlašćuje da po vlastitom nahođenju uspostavlja i ukida znanstveno-savjetodavne skupine na način da je to protivno načelu jednakosti, nepristranosti i dosljednosti.

         (1)  Uredba (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (JO 2004, L 136, p. 1)


title: Presuda Suda od 15. srpnja 2021. u predmetu E-14/20 Liti-Link AG protiv LGT Bank AG (Direktiva 2004/39/EZ – Direktiva 2006/73/EZ – Pojam „osnovni uvjeti” – Dostatno otkrivanje informacija klijentima – Pojam „sažeti oblik” – Dopuštenost) 2021/C 426/04

text:
               21.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 426/6

      PRESUDA SUDA
      od 15. srpnja 2021.
      u predmetu E-14/20
      Liti-Link AG protiv LGT Bank AG

            (Direktiva 2004/39/EZ – Direktiva 2006/73/EZ – Pojam „osnovni uvjeti” – Dostatno otkrivanje informacija klijentima – Pojam „sažeti oblik” – Dopuštenost)

      (2021/C 426/04)
      U predmetu E-14/20, Liti-Link AG protiv LGT Bank AG – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma država EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Vrhovni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) u vezi s tumačenjem Direktive 2006/73/EZ od 10. kolovoza 2006. o provedbi Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na organizacijske zahtjeve i uvjete poslovanja investicijskih društava i izraze definirane za potrebe te direktive, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Bernd Hammermann, suci, presudio je 15. srpnja 2021. kao u izreci:

                  1.

                  Posljednji stavak članka 26. Direktive Komisije 2006/73/EZ od 10. kolovoza 2006. o provedbi Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na organizacijske zahtjeve i uvjete poslovanja investicijskih društava i izraze definirane za potrebe te direktive mora se tumačiti na način da investicijsko društvo smije u sažetom obliku objaviti osnovne uvjete odredbi koji se odnose na naknadu, proviziju ili nenovčanu korist, pod uvjetom da je prije pružanja investicijskih ili pomoćnih usluga klijentu jasno priopćilo da se takvi poticaji isplaćuju trećim stranama ili se od njih primaju, da se obvezalo na zahtjev klijenta objaviti daljnje pojedinosti, te da poštuje navedenu obvezu.
                  Objava u sažetom obliku u skladu s člankom 26. može se uvrstiti u opće ili unaprijed definirane uvjete ako će na taj način svaki pojedini klijent primiti informaciju o posebnoj investicijskoj usluzi i ta će mu informacija biti dostatna za donošenje informiranih odluka o investiciji.

                  2.

                  Objava u skladu s posljednjim stavkom članka 26. Direktive Komisije 2006/73/EZ podrazumijeva obvezu investicijskog društva da prije pružanja relevantne investicijske ili pomoćne usluge na cjelovit, točan i razumljiv način jasno priopći je li i kada se isplaćuje bilo kakva naknada ili provizija ili pak pruža nenovčana korist . Općenita objava u kojoj se navodi tek mogućnost da investicijsko društvo primi naknadu, proviziju ili nenovčanu korist od treće strane nije dovoljna u smislu članka 26. te direktive.

                  3.

                  Ako nije moguće utvrditi iznos naknada ili provizija, ispravnom se objavom u skladu s člankom 26. prvim stavkom točkom (b) podtočkom i. Direktive 2006/73/EZ klijentu mora omogućiti da izračuna iznos naknada ili provizija koje investicijsko društvo prima od treće strane kako bi mogao donijeti informiranu odluku o investiciji.

                  4.

                  Uvjeti iz posljednjeg stavka članka 26. Direktive 2006/73/EZ u pogledu objavljivanja naknada, provizija ili nenovčanih koristi u sažetom obliku nisu ispunjeni ako se investicijsko društvo obveže klijentu objaviti dodatne pojedinosti samo za razdoblje od 12 mjeseci koji prethode zahtjevu.

                  5.

                  Pravom EGP-a ne zahtjeva se izravan učinak odredaba prava EGP-a koje nisu ispravno prenesene u nacionalno pravo. Međutim, nacionalni sud je obvezan, u mjeri u kojoj je to moguće, rezultat koji je utvrđen u pravu EGP-a ostvariti tumačenjem nacionalnog prava u skladu s pravom EGP-a.


title: Presuda suda od 15. srpnja 2021. u predmetu E-7/20 Kazneni postupak protiv društva M & A AG (Direktiva 2001/83/EZ – Direktiva 2011/62/EU – Lijekovi – Promet na veliko lijekovima – Posredovanje lijekovima – Sloboda poslovnog nastana) 2021/C 426/05

text:
               21.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 426/8

      PRESUDA SUDA
      od 15. srpnja 2021.
      u predmetu E-7/20
      Kazneni postupak protiv društva M & A AG

            (Direktiva 2001/83/EZ – Direktiva 2011/62/EU – Lijekovi – Promet na veliko lijekovima – Posredovanje lijekovima – Sloboda poslovnog nastana)

      (2021/C 426/05)
      U predmetu E-7/20, kazneni postupak protiv društva M & A AG – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma država EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) u vezi s tumačenjem Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu i Direktive 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi, u svrhu prevencije unosa krivotvorenih lijekova u legalni opskrbni lanac, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen i Bernd Hammermann (sudac izvjestitelj), suci, presudio je 15. srpnja 2021. kao u izreci:

                  1.

                  Ocjenu o tome je li proizvod obuhvaćen definicijom lijeka iz članka 1. točke 2. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu treba donijeti na pojedinačnoj osnovi uzimajući u obzir čimbenike iz te odredbe, kao što su način prezentiranja proizvoda ili njegova farmakološka, imunološka ili metabolička svojstva.
                  Proizvod, kao što je onaj koji je predmet glavnog postupka, a koji je namijenjen za intravensk u primjenu te je prezentiran kao proizvod pripremljen prema liječničkoj recepturi koji ublažava simptome bolesti ljudi, lijek je u smislu članka 1. točke 2.

                  2.

                  U okolnostima kao što su one iz glavnog postupka, u kojima se lijek prodaje na veleprodajnoj i/ili maloprodajnoj razini u državama EGP-a, mora se smatrati da je lijek bio namijenjen stavljanju na tržište država EGP-a u smislu Direktive 2001/83/EZ.

                  3.

                  Lijek se priprema industrijski ili se proizvodi metodom koja uključuje industrijski proces ako njegova priprema ili proizvodnja obuhvaća industrijski proces koji se općenito sastoji od niza mehaničkih ili kemijskih radnji radi dobivanja znatne količine standardiziranog proizvoda.

                  4.

                  Na lijek koji nije izrađen prema farmakopejskoj recepturi ili nije namijenjen neposrednom izdavanju pacijentima određene ljekarne ne može se primjenjivati iznimka iz članka 3. stavka 2. Direktive 2001/83/EZ.

                  5.

                  Aktivnosti nabave, opskrbe i izvoza lijekova, osim maloprodaje lijekova, čine promet lijekovima na veliko u smislu članka 1. točke 17. Direktive 2001/83/EZ čak i ako veleprodaja fizički ne rukuje tim proizvodima.

                  6.

                  Nacionalna mjera koja nalaže da je za aktivnost koja se smatra „prometom lijekova na veliko” u smislu članka 1. točke 17. Direktive 2001/83/EZ potrebno ishoditi odobrenje u skladu s člankom 77. stavkom 1. te direktive u skladu je s pravom EGP-a.

                  7.

                  Činjenica da proizvod nije klasificiran kao lijek u jednoj državi EGP-a ne utječe na to hoće li ga kao lijek u skladu s Direktivom 2001/83/EZ klasificirati nadležna tijela druge države EGP-a.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 1. srpnja 2021. podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u vezi s predmetom PRA Group Europe AS protiv Staten v/Skatteetaten (Predmet E-3/21) 2021/C 426/06

text:
               21.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 426/9

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 1. srpnja 2021. podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u vezi s predmetom PRA Group Europe AS protiv Staten v/Skatteetaten
      (Predmet E-3/21)
      (2021/C 426/06)
      Dopisom Sudu EFTA-e od 1. srpnja 2021., zaprimljenim u pisarnici Suda 2. srpnja 2021., Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu PRA Group Europe AS protiv Staten v/Skatteetaten o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Postoje li ograničenja u smislu članka 31. i u vezi s člankom 34. Sporazuma o EGP-u kada doprinosi grupe norveških trgovačkih društava povećavaju maksimalni odbitak za kamate, a time i pravo na odbitak kamata na dug prema povezanim strankama u skladu s pravilom o ograničenom odbitku kamata, što je prema norveškim poreznim propisima mogućnost koja nije dostupna za ulaganja koja vrše ili pribavljaju trgovačka društva iz EGP-a ?

                  2.

                  Može li se situacija trgovačkog društva iz EGP-a u grupi s norveškim trgovačkim društvom usporediti sa situacijom norveškog trgovačkog društva u grupi s drugim norveškim trgovačkim društvom? Koliko je za usporednu procjenu važna činjenica da trgovačko društvo iz EGP-a norveškom trgovačkom društvu nije dalo doprinos grupe nego zajam?

                  3.

                  Ako ograničenje postoji: koji su razlozi od općeg interesa kojima se opravdava takvo ograničenje?


title: Presuda Suda od 15. srpnja 2021. u predmetu E-11/20 Eyjólfur Orri Sverrisson protiv države Islanda (Direktiva 2003/88/EZ – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Radno vrijeme – Putovanje do radnog mjesta koje nije zaposlenikovo stalno ili uobičajeno radno mjesto i/ili iz njega – Međunarodna putovanja) 2021/C 426/07

text:
               21.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 426/10

      PRESUDA SUDA
      od 15. srpnja 2021.
      u predmetu E-11/20
      Eyjólfur Orri Sverrisson protiv države Islanda

            (Direktiva 2003/88/EZ – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Radno vrijeme – Putovanje do radnog mjesta koje nije zaposlenikovo stalno ili uobičajeno radno mjesto i/ili iz njega – Međunarodna putovanja)

      (2021/C 426/07)
      U predmetu E-11/20, Eyjólfur Orri Sverrisson protiv države Islanda – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma država EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) u vezi s tumačenjem Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena, posebno članka 2. stavka 1., Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen i Bernd Hammermann (sudac izvjestitelj), suci, presudio je 15. srpnja 2021. kao u izreci:

                  1.

                  Vrijeme koje radnik, kao što je tužitelj u glavnom postupku, na nalog poslodavca izvan uobičajenoga radnog vremena utroši na putovanje do lokacije koja nije njegovo stalno ili uobičajeno radno mjesto čini „radno vrijeme” u smislu članka 2. stavka 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena. Nije bitno odvija li se putovanje u cijelosti u EGP-u ili u treće zemlje ili iz njih ako je ugovor o radu sklopljen u skladu s nacionalnim pravom države EGP-a i uređuje se njime.

                  2.

                  Nije potrebna procjena intenziteta rada koji je obavljen tijekom putovanja.


title: Presuda Suda od 15. srpnja 2021. u predmetu E-9/20 Nadzorno tijelo EFTA-a protiv Kraljevine Norveške (Slobodno kretanje radnika – Sloboda poslovnog nastana – Uredba (EU) br. 492/2011 – Kombinirani uvjet boravka i nacionalnosti za rukovoditelje – Glavni direktor – Članovi uprave – Dosljednost) 2021/C 426/08

text:
               21.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 426/11

      PRESUDA SUDA
      od 15. srpnja 2021.
      u predmetu E-9/20
      Nadzorno tijelo EFTA-a protiv Kraljevine Norveške

            (Slobodno kretanje radnika – Sloboda poslovnog nastana – Uredba (EU) br. 492/2011 – Kombinirani uvjet boravka i nacionalnosti za rukovoditelje – Glavni direktor – Članovi uprave – Dosljednost)

      (2021/C 426/08)
      U predmetu E-9/20, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kraljevine Norveške – ZAHTJEV za izjavu da time što je zadržala na snazi različite zahtjeve u pogledu nacionalnosti i/ili boravištu koji su utvrđeni u norveškom pravu trgovačkih društava u pogledu osoba koje obnašaju određene rukovodeće funkcije u trgovačkim društvima koja su registrirana i osnovana u Norveškoj, Kraljevina Norveška nije ispunila svoje obveze iz članaka 31. i 28. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru te članka 1. stavka 1. Uredbe (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen i Bernd Hammermann (sudac izvjestitelj), suci, presudio je 15. srpnja 2021. kao u izreci:

                  1.

                  Izjavljuje da Kraljevina Norveška, time što je zadržala na snazi članke 6-11(1) i 6-36(2) Zakona o dioničkim društvima, članak 6-11(1) Zakona o društvima s ograničenom odgovornošću i članke 7-5 i 8-4(5) Zakona o financijskim društvima, nije ispunila svoje obveze iz članka 31. Sporazuma o EGP-u.

                  2.

                  Odbacuje preostale dijelove zahtjeva.

                  3.

                  Nalaže da svaka strana snosi svoje troškove.


title: Predmet C-299/21 P: Žalba koju je 7. svibnja 2021. podnio EM protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 3. ožujka 2021. u predmetu T-599/19, EM/Parlament

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/6

      Žalba koju je 7. svibnja 2021. podnio EM protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 3. ožujka 2021. u predmetu T-599/19, EM/Parlament
      (Predmet C-299/21 P)
      (2021/C 431/03)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: EM (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnica)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Zahtjevi

                  —

                  ukinuti presudu od 3. ožujka 2021, EM/Parlament (T-599/19);

                  —

                  naložiti Parlamentu snošenje svih troškova, uključujući troškova postupka pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U svojem prvom tužbenom razlogu, istaknutom pred Općim sudom, žalitelj se pozvao na povredu članaka 1. i 31. Povelje o temeljnim pravima, kao i članaka 12. i 12.a stavka 3. Pravilnika o osoblju, na povredu dužnosti pružanja pomoći i zlouporabu ovlasti. O tom prvom tužbenom razlogu, podijeljenom na tri dijela, Opći sud odlučio je u točkama 41. do 131. pobijane presude.
      Svojim drugim tužbenim razlogom, istaknutim pred Općim sudom, žalitelj se pozvao na povredu načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja, kao i na očitu pogrešku u ocjeni. O tom tužbenom razlogu Opći sud odlučio je u točkama 142. do 159. pobijane presude.
      U prilog osnovanosti svoje žalbe, žalitelj iznosi jedan žalbeni razlog, koji se temelji na iskrivljavanju činjenica, očitim pogreškama u ocjeni koje su dovele do nedostatnog i pravno netočnog obrazloženja. Opći sud je tako presudio infra petita. U okviru žalbe, žalitelj osobito osporava točke 51. do 57., 66. do 69., 100. do 103., 109., 126. do 131., 145. i 146., 148. i 149., 170. i 171. pobijane presude.


title: Predmet C-338/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2021. uputio Raad van State (Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie i Veiligheid/S.S., N.Z., S.S.

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2021. uputio Raad van State (Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie i Veiligheid/S.S., N.Z., S.S.
      (Predmet C-338/21)
      (2021/C 431/04)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Raad van State

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Druge stranke u žalbenom postupku: S.S., N.Z., S.S.

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 27. stavak 3. i članak 29. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL 2013., L 180 (1)) tumačiti na način da im se ne protivi nacionalna odredba poput predmetne kojom se država članica odlučila za provedbu članka 27. stavka 3. točke (c), ali kojom je priznala suspenzivni učinak, u pogledu provedbe odluke o transferu, i prigovoru ili tužbi protiv odluke u postupku o zahtjevu za izdavanje dokumenta o boravku u vezi s trgovinom ljudima koja nije odluka o transferu, no koja privremeno sprečava stvarni transfer?

         (1)  str. 31. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108. i ispravak SL 2017., L 49, str. 50.)


title: Predmet C-416/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2021. uputio Bayerisches Oberstes Landesgericht (Njemačka) – Landkreis A.-F./J. Sch. Omnibusunternehmen i K. Reisen GmbH

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2021. uputio Bayerisches Oberstes Landesgericht (Njemačka) – Landkreis A.-F./J. Sch. Omnibusunternehmen i K. Reisen GmbH
      (Predmet C-416/21)
      (2021/C 431/05)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bayerisches Oberstes Landesgericht

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Landkreis A.-F.

         Druga stranka u žalbenom postupku: J. Sch. Omnibusunternehmen

         Umiješač: K. Reisen GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 57. stavak 4. točku (d) Direktive 2014/24/EU (1) tumačiti na način da javni naručitelj mora imati dovoljno vjerodostojnih pokazatelja da su gospodarski subjekti počinili povredu članka 101. UFEU-a?

                  2.

                  Treba li članak 57. stavak 4. Direktive 2014/24 tumačiti kao pravilo kojim se taksativno uređuju fakultativne osnove za isključenje u smislu da načelu jednakog postupanja (članak 18. stavak 1. te direktive), u slučaju dostave ponuda koje nisu ni samostalne ni neovisne, ne može biti protivna dodjela ugovora?

                  3.

                  Treba li članak 18. stavak 1. Direktive 2014/24 tumačiti na način da mu je protivna dodjela ugovora poduzetnicima koji čine gospodarsku cjelinu i koji su pojedinačno dostavili ponude?

         (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68., SL 2016., L 311, str. 26. i SL 2020., L 406, str. 67.)


title: Predmet C-447/21 P: Žalba koju je 20. srpnja 2021. podnio Petrus Kerstens protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 17. svibnja 2021. u predmetu T-672/20, Kerstens/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/8

      Žalba koju je 20. srpnja 2021. podnio Petrus Kerstens protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 17. svibnja 2021. u predmetu T-672/20, Kerstens/Komisija
      (Predmet C-447/21 P)
      (2021/C 431/06)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Petrus Kerstens (zastupnik: C. Mourato, odvjetnik)

         Druga stranka postupka: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

                  —

                  poništiti rješenje Općeg suda od 17. svibnja 2021., Kerstens/Komisija (T-672/20);

                  —

                  proglasiti predmetnu tužbu dopuštenom;

                  —

                  budući da stanje postupka ne dopušta da Sud odlučuje o meritumu spora, predmet vratiti na meritorno odlučivanje Općem sudu;

                  —

                  odrediti da će se o troškovima odlučiti naknadno.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Četiri žalbena razloga odnose se na dopuštenost tužbe koju je žalitelj podnio u prvostupanjskom postupku.
      Prvim žalbenim razlogom žalitelj ističe da je Opći sud, time što je tužbu za poništenje odluka od 20. i 31. siječnja 2020. proglasio nedopuštenom, povrijedio pravila u pogledu tereta dokazivanja i članak 91. stavak 3. Pravilnika o osoblju za dužnosnike te iskrivio činjenice i dokaze.
      Drugim žalbenim razlogom žalitelj smatra da Opći sud nije dostatno obrazložio pobijano rješenje.
      Trećim žalbenim razlogom žalitelj ističe da je Opći sud ozbiljno povrijedio načela pravne sigurnosti u pogledu određivanja datuma dostave pobijanog akta.
      Svojim četvrtim i posljednjim žalbenim razlogom žalitelj smatra da je Opći sud povrijedio načelo jednakog postupanja prema dužnosnicima u pogledu određivanja datuma dostave akata koji su im upućeni i u odnosu na koje treba poduzeti radnje pred sudom.


title: Predmet C-487/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. kolovoza 2021. uputio Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – F.F.

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. kolovoza 2021. uputio Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – F.F.
      (Predmet C-487/21)
      (2021/C 431/07)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: F.F.

         Druge stranke: Österreichische Datenschutzbehörde, CRIF GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam „kopij[a]” u članku 15. stavku 3. Uredbe (EU) 2016/679 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka, SL L 119/1 od 4. svibnja 2016., str. 1; u daljnjem tekstu: „Opća uredba o zaštiti podataka”) tumačiti na način da to znači fotokopiju, odnosno faksimil ili elektroničku kopiju (elektroničkog) podatka, ili taj pojam, prema značenju pojma u skladu njemačkim, francuskim i engleskim rječnicima, obuhvaća i „Abschrift” (prijepis), un „double” („duplicata” (duplikat)) ili „transcript” (transkript)?

                  2.

                  Treba li članak 15. stavak 3. prvu rečenicu Opće uredbe o zaštiti podataka, prema kojoj „[v]oditelj obrade osigurava kopiju osobnih podataka koji se obrađuju” tumačiti na način da je u njoj sadržano opće pravo ispitanika na predaju kopije, kao i, svih dokumenata, u kojima se obrađuju osobni podaci ispitanika, odnosno predaju kopije izvatka iz baze podataka u slučaju obrade osobnih podataka u takvoj bazi podataka, ili time postoji pravo ispitanika, samo, na vjernu reprodukciju osobnih podataka kojima se u skladu s člankom 15. stavkom 1. Opće uredbe o zaštiti podataka treba dati pristup?

                  3.

                  U slučaju odgovora na drugo pitanje na način da ispitanik ima pravo samo na vjernu reprodukciju osobnih podataka kojima se u skladu s člankom 15. stavkom 1. Opće uredbe o zaštiti podataka treba dati pristup, treba li članak 15. stavak 3. prvu rečenicu Opće uredbe o zaštiti podataka tumačiti na način da će ovisno o vrsti podataka koji se obrađuju (primjerice u pogledu dijagnoza, rezultata pretraga, liječničkih mišljenja navedenih u uvodnoj izjavi 63. ili i dokumentacije u vezi sa stručnim ispitom u smislu presude Suda Europske unije od 20. prosinca 2017., C-434/16, ECLI:EU:C:2017:994 (2)) i s obzirom na obvezu transparentnosti iz članka 12. stavka 1. Opće uredbe o zaštiti podataka u pojedinačnom slučaju ipak biti potrebno ispitaniku osigurati i dijelove teksta ili cjelovite dokumente?

                  4.

                  Treba li pojam „informacije”, koje se u skladu s člankom 15. stavkom 3. trećom rečenicom Opće uredbe o zaštiti podataka ispitaniku, ako ispitanik podnese zahtjev elektroničkim putem, pružaju „u uobičajenom elektroničkom obliku”, „osim ako ispitanik zatraži drukčije”, tumačiti na način da to znači samo „osobn[e] podat[ke] koji se obrađuju” navedene u članku 15. stavku 3. prvoj rečenici?

                              a.

                              U slučaju niječnog odgovora na 4. pitanje: treba li pojam „informacije”, koje se u skladu s člankom 15. stavkom 3. trećom rečenicom Opće uredbe o zaštiti podataka, ako ispitanik podnese zahtjev elektroničkim putem, pružaju ispitaniku „u uobičajenom elektroničkom obliku”, „osim ako ispitanik zatraži drukčije”, tumačiti na način da to, osim toga, znači i informacije u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkama (a) do (h) Opće uredbe o zaštiti podataka?

                              b.

                              U slučaju niječnog odgovora i na 4.a. pitanje: Treba li pojam „informacije”, koje se u skladu s člankom 15. stavkom 3. trećom rečenicom Opće uredbe o zaštiti podataka, ako ispitanik podnese zahtjev elektroničkim putem, pružaju ispitaniku „u uobičajenom elektroničkom obliku”, „osim ako ispitanik zatraži drukčije”, tumačiti na način da to osim „osobnih podataka koji se obrađuju” kao i osim informacija navedenih u članku 15. stavku 1. točkama (a) do (h) Opće uredbe o zaštiti podataka znači i, primjerice, pripadajuće meta podatke?

         (1)  Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).

         (2)  C-434/16, EU:C:2017:994.


title: Predmet C-494/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2021. uputio High Court (Irska) – Eircom Limited/Commission for Communications Regulation

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2021. uputio High Court (Irska) – Eircom Limited/Commission for Communications Regulation
      (Predmet C-494/21)
      (2021/C 431/08)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court (Visoki sud, Irska)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Eircom Limited

         Tuženik: Commission for Communications Regulation

         Intervenijenti: Vodafone Ireland Limited, Three Ireland (Hutchinson) Limited, Three Ireland Services (Hutchinson) Limited

         Prethodna pitanja

      U okolnostima u kojima je:

                  1.

                  tržište telekomunikacija liberalizirano i postoje brojni davatelji telekomunikacijskih usluga koji posluju na tržištu;

                  2.

                  državno regulatorno tijelo odabralo samo jednog davatelja usluga za izvršavanje obveza pružanja univerzalne usluge;

                  3.

                  državno regulatorno tijelo utvrdilo da postoji pozitivan neto trošak povezan s izvođenjem obveza pružanja univerzalne usluge; i

                  4.

                  državno regulatorno tijelo utvrdilo da je neto trošak obveza pružanja univerzalne usluge znatan u usporedbi s administrativnim troškovima uspostavljanja mehanizma podjele u vezi s neto troškom obveza pružanja univerzalne usluge među sudionicima na tržištu;

            Ako se od državnog regulatornog tijela, u skladu s njegovim obvezama iz Direktive 2002/22 (1), o univerzalnoj usluzi, zahtijeva da razmotri je li neto trošak obveza pružanja univerzalne usluge prekomjeran s obzirom na mogućnost univerzalnog davatelja usluge da ga snosi – pri čemu se u obzir uzimaju sve karakteristike univerzalnog davatelja usluge, a posebice kvaliteta njegove opreme, njegova ekonomska i financijska situacija i njegov tržišni udio (kako se na njega upućuje u točki 42. presude Base) – je li državnom regulatornom tijelu na temelju direktiva dopušteno izvršiti tu ocjenu na način da uzme u obzir samo karakteristike/situaciju univerzalnog davatelja usluge, ili je potrebno ocijeniti karakteristike/situaciju univerzalnog davatelja usluge koje se odnose na njegove konkurente na relevantnom tržištu?

         (1)  Direktiva 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) (SL 2002., L 108, str. 51.)


title: Predmet C-506/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2021. uputio Landgericht Erfurt (Njemačka) – UM/Daimler AG

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2021. uputio Landgericht Erfurt (Njemačka) – UM/Daimler AG
      (Predmet C-506/21)
      (2021/C 431/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Erfurt

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UM

         Tuženik. Daimler AG

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li svrha i cilj članka 18. stavka 1., članka 26. stavka 1. i članka 46 Direktive 2007/46/EZ (1) u vezi s člancima 4., 5. i 13. Uredbe (EZ) br. 715/2007 (2) i to da se zaštite interesi pojedinačnih kupaca motornih vozila i njihova imovina? Obuhvaća li to i interes pojedinačnog kupca vozila da ne kupi vozilo koje nije u skladu sa zahtjevima prava Unije, a osobito ne vozilo u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

                  2.

                  Nalaže li se pravom Unije, osobito načelom djelotvornosti i temeljnim pravima Unije kao i vlastitim pravima prirode da građanskopravni zahtjev za naknadu štete kupca vozila protiv proizvođača vozila postoji u slučaju svakog skrivljenog postupanja, namjernog ili iz nepažnje, proizvođača vozila u pogledu stavljanja na tržište vozila u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

                  3.

                  Jesu li njemačke odredbe poput članka 348. stavka 3. ZPO (Zakon o parničnom postupku, u daljnjem tekstu: ZPO) i sudska praksa donesena o tom pitanju, protivni pravu Unije, osobito članku 267. UFEU-a u vezi s člankom 19. stavkom 1. UEU-a i članku 47. Povelje, ako se njima otežava, odugovlači ili sprječava podnošenje zahtjeva za prethodnu odluku Sudu Europske unije? Vrijedi li to i za odredbe njemačkog prava koje se odnose na nepristranost poput članka 42. ZPO-a?

         (1)  Direktiva 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (SL 2007., L 263, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 103.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)


title: Predmet C-507/21 P: Žalba koju su 18. kolovoza 2021. podnijeli Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. lipnja 2021. u predmetu T-781/16, Puma i dr./Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/11

      Žalba koju su 18. kolovoza 2021. podnijeli Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. lipnja 2021. u predmetu T-781/16, Puma i dr./Komisija
      (Predmet C-507/21 P)
      (2021/C 431/10)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG (zastupnici: E. Vermulst, J. Cornelis, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2016/1395 (1) od 18. kolovoza 2016., Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2016/1647 (2) od 13. rujna 2016. i Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2016/1731 (3) od 28. rujna 2016.; i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje žaliteljevih troškova u vezi s ovom žalbom i troškova postupka pred Općim sudom u predmetu T-781/16

            ili podredno,

                  —

                  vrati predmet na odlučivanje Općem sudu i

                  —

                  naknadno odluči o troškovima postupka pred Općim sudom i o troškovima žalbe.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelji u prilog svoje žalbe iznose tri žalbena razloga.
      Kao prvo, u pobijanoj presudi nije obrađena bit njihova prvog tužbenog razloga, zbog čega je došlo do povrede obveze obrazlaganja.
      Kao drugo, u pobijanoj je presudi prilikom ocjenjivanja dijela trećeg tužbenog razloga u kojem su žalitelji tvrdili da je pobijanim uredbama povrijeđeno načelo proporcionalnosti, primijenjen pogrešan pravni kriterij.
      Kao treće, u pobijanoj je presudi u okviru dijela njihova četvrtog tužbenog razloga pogrešno protumačena Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/223 (4) od 17. veljače 2016. o uspostavljanju postupka za ocjenu određenih zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva te za pojedinačni tretman koje su podnijeli proizvođači izvoznici iz Kine i Vijetnama te o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14; i povrijeđeno pravno načelo prema kojem se nitko ne može pozivati na vlastito nepropisno postupanje.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1395 оd 18. kolovoza 2016. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine koju proizvode trgovačka društva Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. i Win Profile Industries Ltd i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 (SL 2016., L 225, str. 52.).

         (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1647 оd 13. rujna 2016. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama koju proizvode trgovačka društva Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. i njegovo povezano trgovačko društvo Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 (SL 2016., L 245, str. 16.).

         (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1731 оd 28. rujna 2016. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama koju proizvode trgovačka društva General Footwear Ltd (Kina), Diamond Vietnam Co Ltd i Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd te o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 (SL 2016., L 262, str. 4.).

         (4)  SL 2016, L 41, str. 3.


title: Predmet C-528/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2021. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – M. D./Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2021. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – M. D./Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága
      (Predmet C-528/21)
      (2021/C 431/11)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M. D.

         Tuženik: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága (Područna uprava Budimpešte i regije Pešte pri Glavnom državnom ravnateljstvu policije za migracije, Mađarska)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članke 5. i 11. Direktive 2008/115/EZ (1) i članak 20. UFEU-a, u vezi s člancima 7., 20., 24. i 47. Povelje, tumačiti na način da im se protivi praksa države članice kojom se primjena izmjene propisa proširuje i na postupke koji se ponavljaju zbog sudskog naloga izdanog u prethodno pokrenutim postupcima, a zbog te se izmjene propisa na državljanina treće zemlje, člana obitelji građanina Unije, primjenjuje mnogo nepovoljniji postupovni sustav, do mjere da gubi status osobe koja ne može biti vraćena ni zbog razloga javnog poretka, javne ili nacionalne sigurnosti, koji je dobio na temelju duljine svojeg dotadašnjeg boravka; da mu se zatim odbije zahtjev za trajnu boravišnu iskaznicu na temelju te iste činjenične situacije i razloga nacionalne sigurnosti; da mu se oduzme izdana boravišna iskaznica; i da mu se nakon toga izrekne zabrana ulaska i boravka, a da se njegova osobna i obiteljska situacija ne ocijene ni u jednom od postupaka, osobito pritom činjenica da skrbi za maloljetnog mađarskog građanina, što su odluke koje dovode ili do narušavanja obiteljskog jedinstva ili do toga da građani Unije koji su članovi obitelji državljanina treće zemlje, među kojima je njegovo maloljetno dijete, moraju napustiti državno područje države članice?

                  2.

                  Treba li članke 5. i 11. Direktive 2008/115 i članak 20. UFEU-a, u vezi s člancima 7. i 24. Povelje, tumačiti na način da im se protivi praksa države članice na temelju koje se ne ispituju osobna i obiteljska situacija državljanina treće zemlje prije nego mu se izrekne zabrana ulaska i boravka, pri čemu se tvrdi da boravak te osobe, člana obitelji građanina Unije, predstavlja stvarnu, izravnu i ozbiljnu prijetnju za nacionalnu sigurnost zemlje?
                  U slučaju da je odgovor na prvo ili drugo pitanje potvrdan:

                  3.

                  Treba li članak 20. UFEU-a i članke 5. i 13. Direktive 2008/115, u vezi s člancima 20. i 47. Povelje, kao i uvodnu izjavu 22. Direktive 2008/115, kojom se kao najveća pozornost utvrđuje obveza uzimanja u obzir najboljeg interesa djeteta, i uvodnu izjavu 24. iste direktive, kojom se zahtijeva da se zajamče temeljna prava i načela priznata Poveljom, tumačiti na način da nacionalni sud, u slučaju da na temelju odluke Suda Europske unije proglasi da su pravo države članice ili praksa tijela za migracije temeljena na navedenom pravu protivni pravu Unije, može prilikom ispitivanja pravne osnove za zabranu ulaska i boravka uzeti u obzir kao tužiteljevo stečeno pravo u ovom slučaju činjenicu da je tužitelj, u sustavu a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi I. törvényja (Zakon br. I iz 2007. o ulasku i boravku osoba s pravom slobodnog kretanja i boravka), ispunio potrebno za primjenu članka 42. navedenog zakona, odnosno, više od deset godina zakonitog boravka u Mađarskoj, ili, pak, navedeni sud prilikom nadzora obrazloženja za izricanje zabrane ulaska i boravka treba temeljiti uzimanje u obzir osobne i obiteljske situacije izravno na članku 5. Direktive 2008/115 jer a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény (Zakon br. II iz 2007. o ulasku i boravku državljana trećih zemalja) ne sadržava pravila u tom pogledu?

                  4.

                  Je li u skladu s pravom Unije, osobito s pravom na učinkovit pravni lijek zajamčenim u članku 13. Direktive 2008/115 i pravom na pošteno suđenje zajamčenim u članku 47. Povelje, praksa države članice na temelju koje, u postupku koji je radi ostvarivanja svojeg prava na pravni lijek pokrenuo državljanin treće zemlje, član obitelji građanina Unije, tijela za migracije ne izvršavaju pravomoćnu sudsku odluku koja nalaže neposrednu sudsku zaštitu od izvršenja odluke [navedenih tijela] uz tvrdnje da su u Schengenski informacijski sustav (SIS II) već unijela upozorenje koje se odnosi na zabranu ulaska i boravka, zbog čega državljanin treće zemlje, član obitelji državljanina Unije, ne može osobno ostvariti pravo na pravni lijek niti ući u Mađarsku dok traje postupak, prije nego se donese pravomoćna odluka u predmetu koji se odnosi na njega?

         (1)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL 2008., L 348, str. 98.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.)


title: Predmet C-540/21: Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – Europska komisija/Slovačka Republika

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/13

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – Europska komisija/Slovačka Republika
      (Predmet C-540/21)
      (2021/C 431/12)
      Jezik postupka: slovački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: R. Lindenthal, I. Rubene i A. Tokár, agenti)

         Tuženik: Slovačka Republika

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je donošenjem članka 33.a Zákona č. 170/2018 Z. z. (Zakon br. 170/2018) donesenoga Zákonom č. 136/2020 Z. z. z 20. mája 2020 (Zakon br. 136/2020 od 20. svibnja 2020.), Slovačka Republika povrijedila svoje obveze koje proizlaze iz čl. 12. st. 2., čl. 12. st. 3. t. (b) i čl. 12. st. 4. u vezi s člankom 4. Direktive (EU) 2015/2302 (1), i

                  —

                  naloži Slovačkoj Republici snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U skladu s člankom 12. stavkom 2. Direktive (EU) 2015/2302, putnik ima pravo raskinuti ugovor o putovanju u paket aranžmanu prije početka paket aranžmana bez plaćanja bilo kakve naknade za raskid ugovora u slučaju izvanrednih okolnosti koje se nisu mogle izbjeći, a koje su nastupile na odredištu ili u njegovoj neposrednoj blizini i koje znatno utječu na izvršenje paket aranžmana ili koje znatno utječu na prijevoz putnika na odredište. U skladu sa stavkom 3. točkom (b) navedenog članka, i organizator može raskinuti ugovor o putovanju u paket aranžmanu kada ga u izvršenju ugovora spriječe izvanredne okolnosti koje se nisu mogle izbjeći.
      Članak 12. stavak 4. Direktive (EU) 2015/2302 utvrđuje da je, u slučaju raskida ugovora o putovanju u paket aranžmanu, organizator dužan isplatiti sve povrate putniku bez nepotrebnog odgađanja, a u svakom slučaju najkasnije u roku od 14 dana nakon što je ugovor o putovanju u paket aranžmanu raskinut. Istovremeno, člankom 4. navedene direktive zabranjuje se državama članicama uvođenje odredbi koje odstupaju od odredaba utvrđenih u toj direktivi, uključujući strožih ili manje strogih odredbi kojima bi se osigurala različita razina zaštite putnika.
      Slovačka Republika je donošenjem Zákona č. 136/2020 Z. z., o dopuni Zákona č. 170/2018 Z. z. o zájazdoch, spojených službách cestovného ruchu, niektorých podmienkach podnikania v cestovnom ruchu (Zakon br. 136/2020 o dopuni Zakona br. 170/2018 o organiziranim putovanjima, povezanim turističkim uslugama i nekim uvjetima obavljanja turističke djelatnosti), povrijedila čl. 12. st. 2., čl. 12. st. 3. t. (b) i čl. 12. st. 4. u vezi s člankom 4. Direktive (EU) 2015/2302.
      Naime, člankom 33.a Zákona č. 170/2018 Z. z. (Zakon br. 170/2018) određuje se da je turistička agencija dužna dogovoriti se s putnikom o organizaciji zamjenskog putovanja najkasnije do 31. kolovoza 2021. U skladu sa stavkom 9. tog članka, ako se turistička agencija ne dogovori s putnikom o organizaciji zamjenskog putovanja do 31. kolovoza 2021., smatra se da je odustala od ugovora o organiziranju putovanja te je dužna putniku vratiti sve uplate koje je primila na temelju tog ugovora bez odgađanja, a u svakom slučaju najkasnije do 14. rujna 2021.

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2302 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima, o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/314/EEZ (SL 2015., L 326, str. 1.)