201807060201993652018/C 259/292712018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180419202121Predmet C-271/18 P: Žalba koju je 19. travnja 2018. podnijela Slovačka Republika protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 5. veljače 2018. u predmetu T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa/Europska komisija
 ---documentbreak--- C2592018HR2010120180419HR0029201212Žalba koju je 19. travnja 2018. podnijela Slovačka Republika protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 5. veljače 2018. u predmetu T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa/Europska komisija
   (Predmet C-271/18 P)2018/C 259/29Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová)

      Druge stranke u postupku: Dôvera zdravotná poisťovňa a.s., Union zdravotná poisťovňa a.s., Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

            —

            ukine presudu Općeg suda od 5. veljače 2018. u predmetu T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa a.s/Europska komisija, kojom je Opći sud usvojio tužbu društva Dôvera zdravotná poisťovňa a s.;

            —

            odbije tužbu društva Dôvera kao neosnovanu, i

            —

            naloži društvu Dôvera i društvu Union snošenje troškova postupka.

      Međutim, ako Sud zaključi da ne raspolaže s dovoljno informacija za donošenje konačne presude u sporu, Slovačka Republika od Suda alternativno zahtijeva da:

            —

            ukine presudu Općeg suda od 5. veljače 2018. u predmetu T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa a.s./Europska komisija, kojom je Opći sud usvojio tužbu društva Dôvera;

            —

            vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje, i

            —

            naknadno odluči o troškovima.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi Slovačka Republika navodi četiri žalbena razloga na temelju kojih traži ukidanje presude Općeg suda protiv koje je uložena žalba:

            1.

            Slovačka Republika prvim žalbenim razlogom navodi da je Opći sud presudom protiv koje je uložena žalba prekoračio svoje ovlasti preispitivanja odluka Europske komisije u području državnih potpora. Relevantna ustaljena sudska praksa Suda je jasna i, prema mišljenju Slovačke Republike, u ovom predmetu se nije postupalo u skladu s njom. Slovačka Republika navodi da u presudi protiv koje je podnesena žalba Opći sud nije poštovao široku diskrecijsku ovlast Europske komisije u vezi sa složenim ekonomskim ocjenama, i nije dokazao postojanje očite pogreške u ocjeni Europske komisije, već je njezinu ocjenu samo zamijenio svojom, potpuno suprotnom Komisijinoj, i na taj način je prekoračio svoje ovlasti nadzora.

            2.

            Slovačka Republika drugim žalbenim razlogom prigovara da je Opći sud u presudi protiv koje je uložena žalba na dva načina iskrivio dokaze koji su mu podneseni, jer je suštinski pogrešno utvrdio činjenice, a što se vidi iz dokumenata u spisu predmeta. Iskrivljavanje dokaza na koje se žali odnosi se i na element dobiti i na element tržišnog natjecanja u slovačkom sustavu obveznog zdravstvenog osiguranja.

            3.

            Slovačka Republika trećim žalbenim razlogom prigovara da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava pri klasifikaciji slovačkog sustava obveznog zdravstvenog osiguranja, i time povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a i načelo pravne sigurnosti. Presuda protiv koje je uložena žalba nije usklađena s prijašnjom sudskom praksom Suda o sustavima socijalnog osiguranja. Opći sud, osobito, (i) je presudio na način suprotan onomu iz prijašnje sudske prakse Suda u sličnim slučajevima, (ii) je odlučio na način istovjetan onomu iz prijašnje sudske prakse Suda u različitim slučajevima (iii) nije primijenio osnovni pristup iz prijašnje sudske prakse Suda, odnosno to da se klasifikacija određenog sustava socijalne sigurnosti temelji na njegovim dominantnim svojstvima.

            4.

            Slovačka Republika četvrtim žalbenim razlogom naposljetku navodi da se iz obrazloženja presude protiv koje je uložena žalba vidi nekoliko nedostataka koji opravdavaju to da Sud ukine presudu protiv koje je uložena žalba. Konkretno, (i) Opći sud nije ni na koji način objasnio određena utvrđenja i zaključke (koji su, štoviše, bili odlučni); (ii) obrazloženje presude protiv koje je uložena žalba nedosljedno je na nekoliko načina i Opći sud sam sebi proturječi u toj presudi i (iii) Opći sud u obrazloženju presude protiv koje je uložena žalba nije uzeo u obzir relevantne argumente Komisije i Slovačke Republike. Opći sud je time povrijedio obvezu obrazlaganja iz članka 36. u vezi s člankom 53. stavkom 1. Statuta Suda Europske unije.


201807060601994532018/C 259/573042018TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180508424321Predmet T-304/18: Tužba podnesena 8. svibnja 2018. – MLPS protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2592018HR4210120180508HR0057421432Tužba podnesena 8. svibnja 2018. – MLPS protiv Komisije
   (Predmet T-304/18)2018/C 259/57Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) (Pariz, Francuska) (zastupnik: M. Gibaud, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            utvrdi propust Europske komisije, koja nezakonito nije dalje postupala po pritužbi udruge Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) od 21. prosinca 2017.;

            —

            poništi odluku od 7. ožujka 2018. Europske komisije kojom se odbija daljnje postupanje po pritužbi udruge Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) od 21. prosinca 2017.;

            —

            odluči o troškovima u skladu s propisima.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se, osobito, temelji na pogrešci u ocjeni u pobijanoj odluci, prema kojoj se francuski sustavi socijalne sigurnosti smatraju „zakonskim sustavom socijalne sigurnosti”, iako oni ni po čemu nisu sustavi namijenjeni cjelokupnom stanovništvu, čak ni svim zaposlenima, nego sustavi u koje su radnici uvršteni s obzirom na njihov profesionalni status i na koje stoga treba primijeniti direktive 92/49/EEZ i 92/96/EEZ.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravne ujednačenosti, s obzirom na to da se Francuska nalazi u položaju koji je posve sličan položaju Slovačke, za koju je Opći sud presudio da je „djelatnost pružanja usluga obveznog zdravstvenog osiguranja u Slovačkoj, imajući u vidu cilj ostvarivanja dobiti društava za zdravstveno osiguranje i postojanje snažnog tržišnog natjecanja u pogledu kvalitete i ponude usluga, gospodarska djelatnost” (presuda od 5. veljače 2018., Dôvera zdravotná poist’ovňa/Komisija, T-216/15, neobjavljena, EU:T:2018:64, t. 68.). Prema tužiteljevu mišljenju, u pogledu Francuske stoga se ne može drukčije presuditi.


201807060561993542018/C 259/438822016TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180607313222Predmet T-882/16: Presuda Općeg suda od 7. lipnja 2018. – Sipral World protiv EUIPO-a – La Dolfina (DOLFINA) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Europske unije DOLFINA — Nepostojanje stvarne uporabe žiga — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ)br. 207/2009 [koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001] — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2592018HR3120120180607HR0043312322Presuda Općeg suda od 7. lipnja 2018. – Sipral World protiv EUIPO-a – La Dolfina (DOLFINA)
   (Predmet T-882/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Europske unije DOLFINA — Nepostojanje stvarne uporabe žiga — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ)br. 207/2009 [koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001] — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe 2017/1001)”)“2018/C 259/43Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Sipral World, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: R. Almaraz Palmero i A. Ruo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentina) (zastupnik: J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. rujna 2016. (predmet R 1897/2015-2), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava La Dolfina i Sipral World.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Sipral World, SL nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 46, 13. 2. 2017.


201807060611993552018/C 259/583082018TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180517434421Predmet T-308/18: Tužba podnesena 17. svibnja 2018. – Hamas protiv Vijeća
 ---documentbreak--- C2592018HR4310120180517HR0058431442Tužba podnesena 17. svibnja 2018. – Hamas protiv Vijeća
   (Predmet T-308/18)2018/C 259/58Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Hamas (Doha, Katar) (zastupnik: L. Glock, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/475 od 21. ožujka 2018. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2017/1426 (SL 2018., L 79, str. 26.);

            —

            poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/468 od 21. ožujka 2018. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma te o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2017/1420 (SL 2018., L 79, str. 7.);
            u dijelu u kojem se odnose na Hamas, uključujući i Hamas-Izz al-Din al-Qassem;

            —

            naloži Vijeću snošenje troškova u cijelosti.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 1. stavka 4. Zajedničkog stajališta 2001/931.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje je počinilo Vijeće u pogledu materijalne točnosti činjenica koje se tužitelju stavljaju na teret.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni Vijeća u odnosu na narav djelovanja organizacije Hamas kao terorističke organizacije.

            4.

            Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nemiješanja.

            5.

            Peti tužbeni razlog, koji se temelji na nedovoljnom uzimanju u obzir razvoja stanja zbog proteka vremena.

            6.

            Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

            7.

            Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu.


201807060231994512018/C 259/163062017CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180531121321Predmet C-306/17: Presuda Suda (osmo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tatabányai Törvényszék – Mađarska) – Éva Nothartová protiv Sámsona Józsefa Boldizsára (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EU) br. 1215/2012 — Sudska nadležnost — Posebne nadležnosti — Članak 8. točka 3. — Protutužba koja proizlazi ili ne proizlazi iz istog ugovora ili činjeničnog stanja kao i prvotna tužba)
 ---documentbreak--- C2592018HR1210120180531HR0016121132Presuda Suda (osmo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tatabányai Törvényszék – Mađarska) – Éva Nothartová protiv Sámsona Józsefa Boldizsára
   (Predmet C-306/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EU) br. 1215/2012 — Sudska nadležnost — Posebne nadležnosti — Članak 8. točka 3. — Protutužba koja proizlazi ili ne proizlazi iz istog ugovora ili činjeničnog stanja kao i prvotna tužba)“2018/C 259/16Jezik postupka: mađarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tatabányai Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Éva Nothartová

      Tuženik: Sámson József Boldizsár

      Izreka

   Članak 8. točku 3. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da se primjenjuje, na neisključivoj osnovi, u situaciji u kojoj je sudu koji je nadležan za odlučivanje o navodnoj povredi prava osobnosti tužitelja zbog snimanja fotografija i videozapisa bez njegova znanja tuženik podnio protutužbu radi naknade štete s osnove tužiteljeve deliktne ili kvazideliktne odgovornosti, a osobito zbog ograničavanja njegova intelektualnog stvaralaštva koje je predmet prvotne tužbe, kada ispitivanje te protutužbe zahtijeva da taj sud ocjenjuje istinitost činjenica na kojima tužitelj temelji svoje vlastite zahtjeve.
   (
         1
      )	SL C 269, 14. 8. 2017.


201807060701993902018/C 259/44722017TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180607323211Predmet T-72/17: Presuda Općeg suda od 7. lipnja 2018. – Schmid protiv EUIPO-a – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig Steirisches Kürbiskernöl — Zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla — Članak 15., članak 51. stavak 1. točka (a) i članak 55. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 18., članak 58. stavak 1. točka (a) i članak 62. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba žiga — Uporaba žiga kao žiga”)
 ---documentbreak--- C2592018HR3210120180607HR0044321321Presuda Općeg suda od 7. lipnja 2018. – Schmid protiv EUIPO-a – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)
   (Predmet T-72/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig Steirisches Kürbiskernöl — Zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla — Članak 15., članak 51. stavak 1. točka (a) i članak 55. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 18., članak 58. stavak 1. točka (a) i članak 62. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba žiga — Uporaba žiga kao žiga”)“2018/C 259/44Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Gabriele Schmid (Halbenrain, Austrija) (zastupnik: B. Kuchar, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Austrija) (zastupnici: I. Hödl i S. Schoeller, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. prosinca 2016. (predmet R 1768/2015-4), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između G. Schmid i Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 7. prosinca 2016. (predmet R 1768/2015-4).

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            Nalaže se EUIPO-u da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Gabriele Schmid.

            4.

            Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark snosit će vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 104, 3. 4. 2017.


201807060661994302018/C 259/593102018TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180515444521Predmet T-310/18: Tužba podnesena 15. svibnja 2018. – EPSU i Willem Goudriaan protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2592018HR4410120180515HR0059441452Tužba podnesena 15. svibnja 2018. – EPSU i Willem Goudriaan protiv Komisije
   (Predmet T-310/18)2018/C 259/59Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelji: Europski sindikat javnih službi (EPSU) (Bruxelles, Belgija) i Jan Willem Goudriaan (Bruxelles) (zastupnici: R. Arthur, solicitor, i R. Palmer, barrister)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

            —

            poništiti tuženikovu odluku od 5. ožujka 2018. o tome da neće predložiti Vijeću da se Sporazum socijalnih partnera EU-a od 21. prosinca 2015. o pravima javnih službenika i zaposlenika središnjih državnih uprava na obavješćivanje i savjetovanje s njima, sklopljen na temelju članka 155. stavka 1. UFEU-a, provede putem direktiva, odlukom Vijeća u skladu s člankom 155. stavkom 2. UFEU-a;

            —

            naložiti tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je pobijana odluka akt donesen protivno članku 155. stavku 2. UFEU-a. Komisija nije bila ovlaštena odbiti predložiti Vijeću provedbu Sporazuma odlukom Vijeća, s obzirom na nepostojanje prigovora na reprezentativnost stranaka Sporazuma ili zakonitost Sporazuma.

                     —

                     Tužitelji tvrde da je Komisijina odluka o tome da neće predložiti Vijeću provedbu Sporazuma odlukom Vijeća protivna članku 155. stavku 2. UFEU-a i zahtjevu za poštovanje autonomije socijalnih partnera, kako je zajamčena u članku 152. UFEU-a.

                     —

                     Tužitelji također tvrde da je Komisija bila obvezna podnijeti prijedlog Vijeću, osim ako je izložila opravdane razloge zbog kojih je zaključila da socijalni partneri koji su bili stranke Sporazuma nisu bili dovoljno reprezentativni ili da je sporazum nezakonit.

                     —

                     Tužitelji dodaju da je Komisija ušla u ocjenu prikladnosti Sporazuma, što nije u njezinoj nadležnosti.

            2.

            Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je obrazloženje pobijane odluke očito pogrešno i neutemeljeno.

                     —

                     Tužitelji tvrde da razlozi koje je Komisija navela u pobijanoj odluci nisu mogli opravdati odbijanje predlaganja Vijeću da usvoji Sporazum.

                     —

                     Tužitelji također tvrde da su jedini razlozi kojim bi se moglo opravdati odbijanje utemeljeni prigovor na reprezentativnost socijalnih partnera ili na zakonitost odluke Vijeća o provedbi Sporazuma putem direktive.

                     —

                     Nadalje, tužitelji tvrde da Komisija u svakom slučaju nije provela procjenu učinka i da stoga nije mogla na temelju proporcionalnosti ili supsidijarnosti opravdati odluku o odbijanju predlaganja provedbe Sporazuma putem direktive, odlukom Vijeća, čak i kad bi to u načelu bilo dopustivo.


201807060731993322018/C 259/451362017TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180612333311Predmet T-136/17: Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2018. – Cotécnica protiv EUIPO-a – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije cotecnica MAXIMA — Raniji nacionalni figurativni žig MAXIM Alimento Superpremium — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2592018HR3310120180612HR0045331331Presuda Općeg suda od 12. lipnja 2018. – Cotécnica protiv EUIPO-a – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA)
   (Predmet T-136/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije cotecnica MAXIMA — Raniji nacionalni figurativni žig MAXIM Alimento Superpremium — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2018/C 259/45Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Cotécnica, SCCL (Bellpuig, Španjolska) (zastupnici: J. C. Erdozain López, J. Galán López i J.-B. Devaureix, a zatim J. C. Erdozain López, J. Galán López i L. Montoya Terán, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Mignini & Petrini SpA (Petrignano di Assisi, Italija) (zastupnici: F. Celluprica, F. Fischetti i F. De Bono, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. studenoga 2016. (predmet R 853/2016-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Mignini & Petrini i Cotécnica.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Cotécnica, SCCL nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Mignini & Petrini SpA.

      (
         1
      )	SL C 129, 24. 4. 2017.


201807060241993512018/C 259/302732018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180420222211Predmet C-273/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2018. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „Kuršu zeme”
 ---documentbreak--- C2592018HR2210120180420HR0030221221Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2018. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „Kuršu zeme”
   (Predmet C-273/18)2018/C 259/30Jezik postupka: latvijski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SIA „Kuršu zeme”

      Tuženik: Valsts ieņēmumu dienests

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 168. točku (a) Direktive 2006/112/EZ (
         1
      ) tumačiti na način da mu se protivi zabrana odbitka pretporeza ako se navedena zabrana temelji isključivo na svjesnom sudjelovanju poreznog obveznika u osmišljavanju lažnih transakcija, ali se ne navodi na koji način konkretne transakcije nanose štetu državnom proračunu zbog neplaćanja poreza na dodanu vrijednost ili zbog neosnovanog zahtjeva za povrat navedenog poreza, u usporedbi sa situacijom u kojoj bi se te transakcije organizirale na način kako su u stvarnosti provedene?
   (
         1
      )	Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


201807060291994022018/C 259/173352017CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180531131311Predmet C-335/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vrhoven kasacionen sad (Bugarska) – Bugarska) – Neli Valčeva protiv Georgiosa Babanarakisa (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Područje primjene — Pojam ‚pravo na kontakt s djetetom’ — Članak 1. stavak 2. točka (a) i članak 2. točke 7. i 10. — Pravo na kontakt s djetetom baka i djedova)
 ---documentbreak--- C2592018HR1310120180531HR0017131131Presuda Suda (prvo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vrhoven kasacionen sad (Bugarska) – Bugarska) – Neli Valčeva protiv Georgiosa Babanarakisa
   (Predmet C-335/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Područje primjene — Pojam ‚pravo na kontakt s djetetom’ — Članak 1. stavak 2. točka (a) i članak 2. točke 7. i 10. — Pravo na kontakt s djetetom baka i djedova)“2018/C 259/17Jezik postupka: bugarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhoven kasacionen sad (Bugarska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Neli Valčeva

      Tuženik: Georgios Babanarakis

      Izreka

   Pojam „pravo na kontakt s djetetom” iz članka 1. stavka 2. točke (a), kao i članka 2. točaka 7. i 10. Uredbe (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, treba tumačiti na način da obuhvaća pravo na kontakt s djetetom baka i djedova u pogledu njihovih unuka.
   (
         1
      )	SL C 269, 14. 8. 2017.


201807060681994312018/C 259/603202018TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180522454621Predmet T-320/18: Tužba podnesena 22. svibnja 2018. – WD protiv EFSA-e
 ---documentbreak--- C2592018HR4510120180522HR0060451462Tužba podnesena 22. svibnja 2018. – WD protiv EFSA-e
   (Predmet T-320/18)2018/C 259/60Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: WD (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost hrane

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

      posljedično,

            —

            poništi odluku od 14. srpnja 2017. koju je donio izvršni direktor EASA-e u svojstvu tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu, iz koje proizlazi da se tužitelj ne nalazi među službenicima promaknutim u okviru postupka razvrstavanja za 2017.;

            —

            poništi odluku tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu od 9. veljače 2018., kojom se odbija tužiteljeva žalba od 10. listopada 2017. protiv te odluke od 14. srpnja 2017.;

            —

            poništi odluku od 9. kolovoza 2017. (i dostavljenu 10. kolovoza 2017.) koju je donio izvršni direktor EASA-e u svojstvu tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu, koja se odnosi na neproduljenje tužiteljeva ugovora o radu;

            —

            poništi odluku tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu od 12. ožujka 2018., kojom se odbija tužiteljeva žalba od 10. studenoga 2017. protiv te odluke od 9. kolovoza 2017.;

            —

            dosudi naknadu za pretrpljenu štetu;

            —

            naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga, koji se odnose na odluku o neproduljenju njegova ugovora.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi odluke od 8. prosinca 2012.„Employment contract management” koju je donijela EASA.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane i, osobito, prava na saslušanje.

            4.

            Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja i „Work instruction” u vezi s „Contract of Employment renewal process” koji je donijela EASA.

            5.

            Peti tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni i zlouporabi ovlasti.

            6.

            Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zaštite legitimnih očekivanja.

            7.

            Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi „Work instructions” i dužnosti brižnog postupanja.

      U pogledu odluke da se tužitelja ne promakne, on ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi odluke od 22. travnja 2008.„Career of temporary staff and assignment to a post carrying a higher grade than that at which they were engaged”, očitoj pogrešci u ocjeni i povredi načela nediskriminacije.


201807060191993642018/C 259/183902017CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180530131422Predmet C-390/17: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 30. svibnja 2018. – Irit Azoulay i dr. protiv Parlamenta (Žalba — Javna služba — Primici od rada — Obiteljski doplaci — Naknada za obrazovanje — Odbijanje naknade troškova obrazovanja — Članak 3. stavak 1. Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije)
 ---documentbreak--- C2592018HR1320120180530HR0018132142Presuda Suda (sedmo vijeće) od 30. svibnja 2018. – Irit Azoulay i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet C-390/17) (
         1
      )
   „(Žalba — Javna služba — Primici od rada — Obiteljski doplaci — Naknada za obrazovanje — Odbijanje naknade troškova obrazovanja — Članak 3. stavak 1. Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije)“2018/C 259/18Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelji: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard, Darren Neville (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: L. Deneys i E. Taneva, agenti)

      Izreka

            1.

            Žalba se odbija.

            2.

            Irit Azoulay, Andrewu Borehamu, Mirji Bouchard i Darrenu Nevilleu nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 412, 4. 12. 2017.


201807060311994062018/C 259/312772018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180424222322Predmet C-277/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugal) – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal L.da protiv Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
 ---documentbreak--- C2592018HR2220120180424HR0031222232Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugal) – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal L.da protiv Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
   (Predmet C-277/18)2018/C 259/31Jezik postupka: portugalski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal L.da

      Tuženik: Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo

      Prethodna pitanja

            1.

            Je li u skladu s pravom Zajednice – osobito s Direktivom 2001/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. prosinca 2001. o općoj sigurnosti proizvoda (
                  1
               ), s člancima 28. i 30. Ugovora (kako su navedeni u toj direktivi) i s Direktivom Vijeća 87/357/EEZ od 25. lipnja 1988. (
                  2
               ) – nacionalni sustav koji je u Portugalu ustanovljen Uredbom sa zakonskom snagom br. 69/2005 od 17. ožujka i Uredbom sa zakonskom snagom br. 150/90 od 10. svibnja koji, osim što zabranjuje stavljanje na tržište proizvoda koji mogu dovesti u opasnost zdravlje i sigurnost potrošača zbog mogućeg zamjenjivanja s hranom, zabranjuje i stavljanje na tržište proizvoda koji prilikom uobičajene ili razumno predvidljive uporabe mogu dovesti u opasnost zdravlje i sigurnost potrošača, osobito djece jer je zbog njihova izgleda moguće zamjenjivanje s drugim proizvodima (osobito s igračkama)?

            2.

            Je li člancima 34. i 36. Ugovora protivna primjena nacionalnog zakonskog propisa koji na državnom području zabranjuje stavljanje na tržište ne samo proizvoda koji se mogu pogreškom zamijeniti s prehrambenim proizvodima, u skladu s člankom 1. stavkom 2. navedene direktive Zajednice, nego i drugih proizvoda čiji izgled može navesti potrošače na to da ih upotrebljavaju u svrhe kojima nisu namijenjeni, čak i ako nije riječ o opasnim pripravcima u smislu članka 2. Direktive 1999/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakona i ostalih propisa država članica o razvrstavanju, pakiranju i označivanju opasnih pripravaka (
                  3
               )?

      (
         1
      )	SL 2002., L 11, str. 4. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 12.)
   (
         2
      )	Direktiva Vijeća 87/357/EEZ od 25. lipnja 1987. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na proizvode koji, zbog toga što nisu onakvi kakvim se prikazuju, ugrožavaju zdravlje ili sigurnost potrošača (SL 1987., L 192, str. 49.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 61., str. 22.).
   (
         3
      )	SL 1999., L 200, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 12., str. 145.)


201807060321993932018/C 259/195192017CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180530141411Spojeni predmeti C-519/17 P i C-522/17 P do C-525/17 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 30. svibnja 2018. – L'Oréal protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Guinot SAS (Žalba — Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijave za registraciju verbalnih žigova MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO i MASTER DRAMA — Raniji nacionalni figurativni žig MASTERS COLORS PARIS — Odbijanje prijava za registraciju — Nedostatnost obrazloženja — Sudsko ispitivanje po službenoj dužnosti)
 ---documentbreak--- C2592018HR1410120180530HR0019141141Presuda Suda (sedmo vijeće) od 30. svibnja 2018. – L'Oréal protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Guinot SAS
   (Spojeni predmeti C-519/17 P i C-522/17 P do C-525/17 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijave za registraciju verbalnih žigova MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO i MASTER DRAMA — Raniji nacionalni figurativni žig MASTERS COLORS PARIS — Odbijanje prijava za registraciju — Nedostatnost obrazloženja — Sudsko ispitivanje po službenoj dužnosti)“2018/C 259/19Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelj: L'Oréal (zastupnici: T. de Haan, odvjetnik, P. Péters, advocaat)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Botis i D. Hanf, agenti), Guinot (zastupnik: A. Sion, odvjetnica)

      Izreka

            1.

            Ukidaju se rješenja Općeg suda Europske unije od 26. lipnja 2017., L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE) (T-181/16, neobjavljeno, EU:T:2017:447), L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY) (T-179/16, neobjavljeno, EU:T:2017:445), L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE) (T-180/16, neobjavljeno, EU:T:2017:451), L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DUO) (T-182/16, neobjavljeno, EU:T:2017:448) i L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DRAMA) (T-183/16, neobjavljeno, EU:T:2017:449).

            2.

            Predmeti T-181/16, T-179/16, T-180/16, T-182/16 i T-183/16 vraćaju se Općem sudu Europske unije na ponovno odlučivanje.

            3.

            O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (
         1
      )	SL C 424, 11. 12. 2017.


201807060301994032018/C 259/322782018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180424232311Predmet C-278/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Manuel Jorge Sequeira Mesquita protiv Fazenda Pública
 ---documentbreak--- C2592018HR2310120180424HR0032231231Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Manuel Jorge Sequeira Mesquita protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-278/18)2018/C 259/32Jezik postupka: portugalski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Manuel Jorge Sequeira Mesquita

      Druga stranka u postupku: Fazenda Pública

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 135. stavak 1. točku (l) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. – koji se odnosi na izuzeće transakcija iznajmljivanja nepokretne imovine (
         1
      ) – tumačiti na način da se ono primjenjuje na ugovor o prijenosu prava korištenja poljoprivrednih zemljišta koja čine vinogradi na društvo čija je djelatnost korištenje poljoprivrednih zemljišta, a koji je sklopljen na godinu dana i automatski se produljuje na razdoblja jednakog trajanja te u skladu s kojim na kraju svake godine treba platiti odgovarajuću zakupninu?
   (
         1
      )	Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


201807060161994372018/C 259/02852016CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL201805302211Spojeni predmeti C-85/16 P i C-86/16 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 30. svibnja 2018. – Kenzo Tsujimoto protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Kenzo (Žalba — Žig Europske unije — Prijave za registraciju verbalnog žiga KENZO ESTATE — Raniji verbalni žig Europske unije KENZO — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 5. — Relativni razlog za odbijanje registracije — Ugled — Opravdani razlog)
 ---documentbreak--- C2592018HR210120180530HR00022121Presuda Suda (deseto vijeće) od 30. svibnja 2018. – Kenzo Tsujimoto protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Kenzo
   (Spojeni predmeti C-85/16 P i C-86/16 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Žig Europske unije — Prijave za registraciju verbalnog žiga KENZO ESTATE — Raniji verbalni žig Europske unije KENZO — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 5. — Relativni razlog za odbijanje registracije — Ugled — Opravdani razlog)“2018/C 259/02Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Kenzo Tsujimoto (zastupnici: A. Wenninger-Lenz, M. Ring i W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent), Kenzo (zastupnici: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi i N. Parrotta, avvocati)

      Izreka

            1.

            Žalbe se odbijaju.

            2.

            Kenzu Tsujimotu nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 335, 12. 9. 2016.


201807060551993972018/C 259/613242018TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180528464611Predmet T-324/18: Tužba podnesena 28. svibnja 2018. – VI.TO. protiv EUIPO-a – Bottega (oblik zlatne boce)
 ---documentbreak--- C2592018HR4610120180528HR0061461461Tužba podnesena 28. svibnja 2018. – VI.TO. protiv EUIPO-a – Bottega (oblik zlatne boce)
   (Predmet T-324/18)2018/C 259/61Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski
      Stranke

      Tužitelj: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Italija) (zastupnik: L. Giove, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sandro Bottega (Colle Umberto, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: trodimenzionalni žig Europske unije (oblik zlatne boce) – žig Europske unije br. 11 531 381

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. ožujka 2018. u predmetu R 1036/2017-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

            —

            pogrešna ocjena razloga za odbijanje iz članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

            —

            pogrešna ocjena razloga za odbijanje iz članka 7. stavka 1. točke (e) podtočaka (i), (ii) i (iii) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


201807060401993692018/C 259/205372017CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180531151511Predmet C-537/17: Presuda Suda (osmo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Berlin – Njemačka) – Claudia Wegener protiv Royal Air Maroc SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Zračni prijevoz — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 3. stavak 1. — Područje primjene — Pojam ‚izravno povezani let’ — Let s polaskom iz zračne luke smještene na državnom području države članice, koji uključuje povezani let iz zračne luke treće zemlje i čije je konačno odredište druga zračna luka te treće zemlje)
 ---documentbreak--- C2592018HR1510120180531HR0020151151Presuda Suda (osmo vijeće) od 31. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Berlin – Njemačka) – Claudia Wegener protiv Royal Air Maroc SA
   (Predmet C-537/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Zračni prijevoz — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 3. stavak 1. — Područje primjene — Pojam ‚izravno povezani let’ — Let s polaskom iz zračne luke smještene na državnom području države članice, koji uključuje povezani let iz zračne luke treće zemlje i čije je konačno odredište druga zračna luka te treće zemlje)“2018/C 259/20Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Claudia Wegener

      Tuženik: Royal Air Maroc SA

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da se ta uredba primjenjuje na prijevoz putnika koji se realizira na temelju jedinstvene rezervacije i obuhvaća, između polaska iz zračne luke smještene na državnom području države članice i dolaska u zračnu luku smještenu na državnom području treće zemlje, planirano zaustavljanje izvan Unije, uz promjenu zrakoplova.
   (
         1
      )	SL C 424, 11. 12. 2017.


201807060421993872018/C 259/332792018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180424232422Predmet C-279/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Juzgado de lo Social de Barcelona (Španjolska) – Magdalena Molina Rodríguez protiv Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
 ---documentbreak--- C2592018HR2320120180424HR0033232242Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Juzgado de lo Social de Barcelona (Španjolska) – Magdalena Molina Rodríguez protiv Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
   (Predmet C-279/18)2018/C 259/33Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: Magdalena Molina Rodríguez

      Tuženik: Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

      Prethodno pitanje

   Treba li zabranu neizravne diskriminacije na temelju spola propisanu člankom 4. stavkom 1. Direktive [Vijeća] 79/7 [/EEZ od 19. prosinca 1978.] o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti (
         1
      ) tumačiti na način da joj se protivi nacionalno pravilo poput članka 215. stavka 1. podstavka 3. Općeg zakona o socijalnoj sigurnosti (potvrđenog Kraljevskim zakonodavnim dekretom 1/1994) u koji je, u verziji kako je izmijenjena Kraljevskim zakonodavnim dekretom 5/2013 od 15. ožujka, za ostvarivanje prava na novčanu pomoć u slučaju nezaposlenosti za radnike starije od 55 godina uveden novi uvjet prema kojem ukupni dohodak članova kućanstva ne smije prijeći određeni iznos, ako time, prema dostavljenim statističkim podacima, prilikom ostvarivanja prava na navedenu novčanu pomoć, dolazi do znatno većih ograničenja za žensku populaciju potencijalnih korisnica (u odnosu na muškarce)?
   (
         1
      )	SL 1979., L 6, str. 24. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 7.)


201807060371993592018/C 259/21502018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180129151622Predmet C-50/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2018. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – Mijo Mestrovic
 ---documentbreak--- C2592018HR1520120180129HR0021152162Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2018. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – Mijo Mestrovic
   (Predmet C-50/18)2018/C 259/21Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Mijo Mestrovic

      Tuženo tijelo: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Intervenijent: Finanzpolizei

      Prethodna pitanja

            1.

            Trebaju li se članak 56. UFEU-a te Direktiva 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (
                  1
               ) i Direktiva 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ (
                  2
               ) tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba kojom su predviđene izrazito visoke novčane kazne, a osobito visoki najniži iznosi novčanih kazni, koje mogu biti izrečene kumulativno za svakog dotičnog radnika, za povrede formalnih obveza u slučaju korištenja prekogranične radne snage, kao što je propust da se stave na raspolaganje isprave o plaći?

            2.

            U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje:
            Trebaju li se članak 56. UFEU-a te Direktiva 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i Direktiva 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ tumačiti na način da im se protivi izricanje kumulativnih novčanih kazni bez apsolutnog najvišeg iznosa za povrede formalnih obveza u slučaju korištenja prekogranične radne snage?

      (
         1
      )	SL 1997., L 18, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.)
   (
         2
      )	SL 2014., L 159, str. 11.


201807060481994122018/C 259/461652017TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180614333422Predmet T-165/17: Presuda Općeg suda od 14. lipnja 2018. – Emcur protiv EUIPO-a – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije EMCURE — Raniji verbalni žig Europske unije i raniji nacionalni verbalni žig EMCUR — Relativni razlog za odbijanje — Sličnost proizvoda i usluga — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2592018HR3320120180614HR0046332342Presuda Općeg suda od 14. lipnja 2018. – Emcur protiv EUIPO-a – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Predmet T-165/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije EMCURE — Raniji verbalni žig Europske unije i raniji nacionalni verbalni žig EMCUR — Relativni razlog za odbijanje — Sličnost proizvoda i usluga — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2018/C 259/46Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Bad Ems, Njemačka) (zastupnik: K. Bröcker, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Bhosari, Indija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. prosinca 2016. (predmet R 790/2016-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems i Emcure Pharmaceuticals.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 13. prosinca 2016. (predmet R 790/2016-2) u dijelu koji se odnosi na usluge iz razreda 42. i 44. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za registraciju žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen.

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            EUIPO i Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH snosit će vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 129, 24. 4. 2017.


201807060101994362018/C 259/342812018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180424242521Predmet C-281/18 P: Žalba koju je 24. travnja 2018. podnio Repower AG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. veljače 2018. u predmetu T-727/16, Repower protiv EUIPO-a
 ---documentbreak--- C2592018HR2410120180424HR0034241252Žalba koju je 24. travnja 2018. podnio Repower AG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. veljače 2018. u predmetu T-727/16, Repower protiv EUIPO-a
   (Predmet C-281/18 P)2018/C 259/34Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelj: Repower AG (zastupnici: R. Kunz-Hallstein, H. P. Kunz-Hallstein, V. Kling, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, repowermap.org

      Žalbeni zahtjev

            —

            ukinuti prvu točku izreke presude Općeg suda od 21. veljače 2018., u predmetu T-727/16, u dijelu u kojem je tužba odbijena;

            —

            poništiti odluku petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. kolovoza 2016. [predmet R 2311/2014-5 (REV)];

            —

            naložiti EUIPO-u snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

            1.

            EUIPO nije bio ovlašten zamijeniti obrazloženje opoziva u okviru postupka pred Općim sudom. EUIPO je izmijenio predmet spora te povrijedio pravo na saslušanje i obvezu izvršavanja svoje diskrecijske ovlasti.

            2.

            Opće načelo prava koje dopušta povlačenje nezakonitog upravnog akta ne može se primijeniti u ovom slučaju. U zakonodavstvu nema pravnih praznina. Odredbe članaka 80. i 83. Uredbe br. 207/2009 su lex specialis.

            3.

            U skladu s člankom 83. Uredbe br. 207/2009, žalitelj ne snosi teret dokazivanja nepostojanja načela povlačenja nezakonitih upravnih akata u državama članicama.

            4.

            Čak i pod pretpostavkom da se takvo načelo može primijeniti u području žigovnog prava, pretpostavke za potpuno povlačenje nisu bile ispunjene zbog zaštite legitimnih očekivanja.

            5.

            Odluka žalbenog vijeća sadržava ozbiljne nedostatke u obrazloženju.


201807060671993982018/C 259/472942017TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180614343411Predmet T-294/17: Presuda Općeg suda od 14. lipnja 2018. – Lion's Head Global Partners protiv EUIPO-a – Lion Capital (Lion's Head) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig Lion’s Head — Raniji verbalni žig Europske unije LION CAPITAL — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001]”)
 ---documentbreak--- C2592018HR3410120180614HR0047341341Presuda Općeg suda od 14. lipnja 2018. – Lion's Head Global Partners protiv EUIPO-a – Lion Capital (Lion's Head)
   (Predmet T-294/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig Lion’s Head — Raniji verbalni žig Europske unije LION CAPITAL — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001]”)“2018/C 259/47Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Lion's Head Global Partners LLP (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: R. Nöske, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Lion Capital LLP (London) (zastupnici: D. Rose i J. Warner, solicitors)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. veljače 2017. (predmet R 1478/2016-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Lion Capital i Lion’s Head Global Partners.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Lion’s Head Global Partners LLP nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 231, 17. 7. 2017.


201807060061994352018/C 259/352832018CJC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180425252511Predmet C-283/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2018. uputila Audiencia Provincial de Almería (Španjolska) – Liliana Beatriz Moya Privitello i Sergio Daniel Martín Durán protiv Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
 ---documentbreak--- C2592018HR2510120180425HR0035251251Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2018. uputila Audiencia Provincial de Almería (Španjolska) – Liliana Beatriz Moya Privitello i Sergio Daniel Martín Durán protiv Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
   (Predmet C-283/18)2018/C 259/35Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Almería

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Liliana Beatriz Moya Privitello i Sergio Daniel Martín Durán

      Druga stranka u postupku: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

      Prethodna pitanja

            1.

            Isključuje li primjena jednog od postojećih referentnih indeksa na tržištu prilikom sklapanja dugoročnih hipotekarnih kredita s promjenjivom kamatnom stopom, koji službeno objavljuje Banco de España (Španjolska središnja banka), ispitivanje njegove transparentnosti čak i kada se primjenjuju indeksi koji su izričito dopušteni posebnim zakonodavstvom, ako se navedenim zakonodavstvom strankama dopušta odabir indeksa i ako je navedena banka primijenila jedan od indeksa, a da pritom nije obavijestila klijenta da postoje drugi primjenjivi indeksi koji su povoljniji za potrošača?

            2.

            Budući da se navedenim propisima omogućava odabir primjenjivog referentnog indeksa među predviđenim indeksima, mogu li se nacionalni propisi poput onih u glavnom predmetu (i to ponajprije, među ostalim, Orden de 5 de mayo de 1994 sobre transparencia de las condiciones financieras de los préstamos hipotecarios (Uredba od 5. svibnja 1994. o transparentnosti financijskih uvjeta hipotekarnih kredita), Orden EHA/2899/2011, de 28 de octubre, de transparencia y protección del cliente de servicios bancarios (Uredba Ministarstva gospodarstva i financija EHA/2899/2011 od 28. listopada 2011. o transparentnosti i zaštiti korisnika bankarskih usluga), Circular 5/2012, de 27 de junio, del Banco de España, a entidades de crédito y proveedores de servicios de pago, sobre transparencia de los servicios bancarios y responsabilidad en la concesión de préstamos (Okružnica Španjolske središnje banke 5/2012 od 27. lipnja 2012. kreditnim institucijama i pružateljima usluga platnog prometa o transparentnosti bankarskih usluga i odgovornom kreditiranju), kojom se provode Ley 10/2014, de 26 de junio, de ordenación, supervisión y solvencia de entidades de crédito (Zakon 10/2014 od 26. lipnja 2014. o uređenju, nadzoru i solventnosti kreditnih institucija) to jest raniji članak 48. Ley 26/1988, de 29 de julio, sobre Disciplina e Intervención de las Entidades de Crédito (Zakon 26/1988 od 29. srpnja 1988. o disciplini i nadzoru kreditnih institucija)) smatrati „obveznim zakonskim ili regulatornim odredbama” prilikom sklapanja dugoročnih hipotekarnih kredita s promjenjivom kamatnom stopom u smislu članka 1. stavka 2. Direktive 93/13/EEZ (
                  1
               )?

      (
         1
      )	Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


201807060641994552018/C 259/483692017TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180607353511Predmet T-369/17: Presuda Općeg suda od 7. lipnja 2018. – Winkler protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Prijenos nacionalnih mirovinskih prava — Odluka o utvrđivanju broja godina mirovinskog staža — Razuman rok — Pravo na saslušanje — Pravna sigurnost — Jednako postupanje — Legitimna očekivanja — Odgovornost — Imovinska šteta”)
 ---documentbreak--- C2592018HR3510120180607HR0048351351Presuda Općeg suda od 7. lipnja 2018. – Winkler protiv Komisije
   (Predmet T-369/17) (
         1
      )
   „(„Javna služba — Dužnosnici — Prijenos nacionalnih mirovinskih prava — Odluka o utvrđivanju broja godina mirovinskog staža — Razuman rok — Pravo na saslušanje — Pravna sigurnost — Jednako postupanje — Legitimna očekivanja — Odgovornost — Imovinska šteta”)“2018/C 259/48Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Bernd Winkler (Grange, Irska) (zastupnik: A. Kässens, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Bohr i L. Radu Bouyon, agenti)

      Predmet

   Tužba na temelju članka 270. UFEU-a kojom se zahtijeva, s jedne strane, poništenje odluke Komisijinog Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO) od 26. rujna 2016. o utvrđivanju broja godina mirovinskog staža koje valja uzeti u obzir u mirovinskom sustavu institucija Europske unije nakon zahtjeva za prenošenje tužiteljevih mirovinskih prava stečenih prije stupanja u Unijinu službu i, s druge strane, naknada štete koju je on navodno pretrpio zbog Komisijinih nezakonitih radnji prilikom obrade svojeg zahtjeva za prijenos.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 249, 31. 7. 2017.


201807060711993912018/C 259/623312018TC25920180723HR01HRINFO_JUDICIAL20180531464722Predmet T-331/18: Tužba podnesena 31. svibnja 2018. – Szécsi i Somossy protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2592018HR4620120180531HR0062462472Tužba podnesena 31. svibnja 2018. – Szécsi i Somossy protiv Komisije
   (Predmet T-331/18)2018/C 259/62Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: István Szécsi (Szeged, Mađarska) i Nóra Somossy (Szeged) (zastupnik: D. Lazar, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            tuženiku naloži da mu plati 38330542,83 forinte na ime naknade štete;

            —

            tuženiku naloži da mu na glavnu tražbinu plati kamate počevši od 20. travnja 2016. po stopi od 11,95 % godišnje;

            —

            tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe sljedeći tužbeni razlog.
   Tužitelj tvrdi da je Komisija povrijedila svoju obvezu nadzora prema članku 17. UEU-a, s obzirom na to da nije usvojila prikladne mjere kako bi osigurala to da mađarski sudovi primjenjuju članak 13. Direktive 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (
         1
      ) i mjerodavni mađarski propis kojim je potonja prenesena.
   (
         1
      )	Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101. i ispravak SL 2016., L 332, str. 25.)


201808030492050212018/C 294/143642017CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180627111111Predmet C-364/17: Presuda Suda (šesto vijeće) od 27. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „Varna Holideis” EOOD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Isporuka nekretnine do koje je došlo prije pristupanja Republike Bugarske Europskoj uniji — Ništavost ugovora o kupoprodaji utvrđena nakon pristupanja — Obveza ispravka prvotno provedenog odbitka — Tumačenje — Nadležnost Suda)
 ---documentbreak--- C2942018HR1110120180627HR0014111111Presuda Suda (šesto vijeće) od 27. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „Varna Holideis” EOOD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Predmet C-364/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Isporuka nekretnine do koje je došlo prije pristupanja Republike Bugarske Europskoj uniji — Ništavost ugovora o kupoprodaji utvrđena nakon pristupanja — Obveza ispravka prvotno provedenog odbitka — Tumačenje — Nadležnost Suda)“2018/C 294/14Jezik postupka: bugarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad – Varna

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„Varna Holideis” EOOD

      Tuženik: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Izreka

   Sud Europske unije nije nadležan za davanje odgovora na pitanja koja je uputio Administrativen sad – Varna (Upravni sud u Varni, Bugarska).
   (
         1
      )	SL C 269, 14. 8. 2017.


201808030292049802018/C 294/154592017CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180627111222Spojeni predmeti C-459/17 et C-460/17: Presuda Suda (šesto vijeće) od 27. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17) protiv Ministre de l'Action et des Comptes publics (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Pravo na odbitak pretporeza — Materijalni uvjeti prava na odbitak — Stvarna isporuka robe)
 ---documentbreak--- C2942018HR1120120180627HR0015112122Presuda Suda (šesto vijeće) od 27. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17) protiv Ministre de l'Action et des Comptes publics
   (Spojeni predmeti C-459/17 et C-460/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Pravo na odbitak pretporeza — Materijalni uvjeti prava na odbitak — Stvarna isporuka robe)“2018/C 294/15Jezik postupka: francuski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17)

      Tuženik: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Izreka

   Članak 17. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 91/680/EEZ od 16. prosinca 1991., treba tumačiti na način da je za uskraćivanje poreznom obvezniku koji je primatelj računa prava na odbitak PDV-a koji je naveden na tom računu dovoljno da porezna uprava utvrdi da transakcije na koje se taj račun odnosi nisu bile stvarno provedene.
   (
         1
      )	SL C 347, 16. 10. 2017.


201808030322050142018/C 294/165122017CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180628121321Predmet C-512/17: Presuda Suda (peto vijeće) od 28. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu – Poljska) – postupak koji je pokrenuo HR (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članak 8. stavak 1. — Uobičajeno boravište djeteta — Dojenče — Odlučujuće okolnosti za utvrđivanje tog boravišta)
 ---documentbreak--- C2942018HR1210120180628HR0016121132Presuda Suda (peto vijeće) od 28. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu – Poljska) – postupak koji je pokrenuo HR
   (Predmet C-512/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članak 8. stavak 1. — Uobičajeno boravište djeteta — Dojenče — Odlučujuće okolnosti za utvrđivanje tog boravišta)“2018/C 294/16Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: HR

      uz sudjelovanje: KO, Prokuratura Rejonowa Poznań Stare Miasto w Poznaniu

      Izreka

   Članak 8. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, treba tumačiti na način da uobičajeno boravište djeteta u smislu te uredbe odgovara mjestu gdje se stvarno nalazi središte njegovih životnih interesa. Na nacionalnom je sudu da utvrdi gdje se nalazi to središte u trenutku podnošenja zahtjeva u vezi s roditeljskom odgovornošću prema djetetu na temelju skupa suglasnih činjeničnih elemenata. U tom pogledu, u predmetu poput onog u glavnom postupku, s obzirom na činjenice koje je utvrdio taj sud, odlučujuće okolnosti zajedno čine:

            —

            činjenica da je dijete od rođenja do rastave svojih roditelja uobičajeno s njima živjelo na određenom mjestu;

            —

            okolnost da roditelj koji nakon rastave para faktično skrbi o djetetu i dalje s njim svakodnevno boravi na tom mjestu i ondje obavlja svoju profesionalnu aktivnost u okviru radnog odnosa na neodređeno vrijeme i

            —

            činjenica da dijete u navedenom mjestu ima redovite kontakte sa svojim drugim roditeljem, koji i dalje boravi na tom istom mjestu.

      Nasuprot tomu, u predmetu poput onog u glavnom postupku ne mogu se smatrati odlučujućima sljedeće okolnosti:

            —

            boravci roditelja koji faktično skrbi o djetetu koje je u prošlosti ostvario s njim na području države članice svojeg podrijetla u okviru godišnjih odmora ili praznika;

            —

            podrijetlo predmetnog roditelja, kulturološke veze djeteta u pogledu te države članice koje iz tog proizlaze i njegove veze s obitelji koja boravi u navedenoj državi članici i

            —

            eventualna namjera tog roditelja da se u budućnosti s djetetom nastani u toj istoj državi članici.

      (
         1
      )	SL C 412, 4. 12. 2017.


title: Predmet T-444/14: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Furukawa Electric protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište električnih kablova — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Jedinstvena i trajna povreda — Dokaz o povredi — Trajanje sudjelovanja — Izračun visine novčane kazne — Težina povrede — Neograničena nadležnost”)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/35

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Furukawa Electric protiv Komisije
      (Predmet T-444/14) (1)

      ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište električnih kablova - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Jedinstvena i trajna povreda - Dokaz o povredi - Trajanje sudjelovanja - Izračun visine novčane kazne - Težina povrede - Neograničena nadležnost”))
      (2018/C 328/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokio, Japan) (zastupnici: C. Pouncey, A. Luke i L. Geary, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Biolan, C. Giolito i H. van Vliet, agenti, uz asistenciju M. Johanssona, odvjetnika)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Viscas Corp. (Tokio, Japan) (zastupnik: J.-F. Bellis, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, djelomično poništenje Odluke Komisije C(2014) 2139 final od 2. travnja 2014. o postupku primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o [EGP-u] (predmet AT.39610 – Električni kablovi), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja i, s druge strane, smanjenje iznosa novčane kazne koja mu je izrečena.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Furukawa Electric Co. Ltd nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Europske komisije.

                  3.

                  Viscas Corp. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-241/18: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria provinciale di Napoli – Italija) – easyJet Airline Co. Ltd protiv Regione Campania (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Nepostojanje dovoljnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom okviru glavnog postupka i razlozima koji bi opravdavali potrebu odgovora na prethodna pitanja — Očita nedopuštenost)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/24

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione tributaria provinciale di Napoli – Italija) – easyJet Airline Co. Ltd protiv Regione Campania
      (Predmet C-241/18) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda - Nepostojanje dovoljnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom okviru glavnog postupka i razlozima koji bi opravdavali potrebu odgovora na prethodna pitanja - Očita nedopuštenost))
      (2018/C 328/31)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Commissione tributaria provinciale di Napoli

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: easyJet Airline Co. Ltd

         Tuženik: Regione Campania

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je Commissione tributaria provinciale di Napoli (Pokrajinski porezni sud u Napulju, Italija) podnio odlukom od 5. ožujka 2018. je očito nedopušten.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: Predmet T-9/17: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – RI protiv Vijeća („Javna služba — Dužnosnici — Invalidska mirovina — Članak 78. peti stavak Pravilnika o osoblju — Odbijanje priznavanja invalidnosti kao posljedice profesionalne bolesti — Pogrešno shvaćanje pojma profesionalne bolesti — Obveza obrazlaganja”)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/45

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – RI protiv Vijeća
      (Predmet T-9/17) (1)

      ((„Javna služba - Dužnosnici - Invalidska mirovina - Članak 78. peti stavak Pravilnika o osoblju - Odbijanje priznavanja invalidnosti kao posljedice profesionalne bolesti - Pogrešno shvaćanje pojma profesionalne bolesti - Obveza obrazlaganja”))
      (2018/C 328/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: RI (zastupnici: T. Bontinck, A. Guillerme i M. Forgeois, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke Vijeća od 8. veljače 2016. o odbijanju priznavanja invalidnosti tužiteljice kao posljedice profesionalne bolesti po osnovi članka 78. petog stavka Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Vijeća Europske unije od 8. veljače 2016. o odbijanju priznavanja invalidnosti RI kao posljedice profesionalne bolesti po osnovi članka 78. petog stavka Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.

                  2.

                  Vijeću se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 70, 6. 3. 2017.


title: Predmet C-340/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2018. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv EK, AH, CX

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2018. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv EK, AH, CX
      (Predmet C-340/18)
      (2018/C 328/32)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog postupka

      EK, AH, CX
      Rješenjem Suda od 3. srpnja 2018. ovaj je predmet brisan iz upisnika Suda.


title: Predmet T-445/14: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – ABB protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište električnih vodova — Odluka o utvrđivanju povrede članka 101. UFEU-a — Jedinstvena i trajna povreda — Dokaz povrede — Predmetni proizvodi — Javno distanciranje — Trajanje sudjelovanja — Jednako postupanje”)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/35

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – ABB protiv Komisije
      (Predmet T-445/14) (1)

      ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište električnih vodova - Odluka o utvrđivanju povrede članka 101. UFEU-a - Jedinstvena i trajna povreda - Dokaz povrede - Predmetni proizvodi - Javno distanciranje - Trajanje sudjelovanja - Jednako postupanje”))
      (2018/C 328/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: ABB Ltd (Zürich, Švicarska) i ABB AB (Västerås, Švedska) (zastupnici: I. Vandenborre i S. Dionnet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Giolito, H. van Vliet i J. Norris-Usher, agenti, uz asistenciju A. Bodnara, barrister)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2014) 2139 final od 2. travnja 2014. o postupku primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o [EGP-u] (predmet AT.39610 – električni vodovi) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvima ABB Ltd i ABB AB nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-129/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV protiv Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA (Zahtjev za prethodnu odluku — Žig Europske unije — Direktiva 2008/95/EZ — Članak 5. — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 9. — Pravo nositelja žiga da se usprotivi tomu da treća strana ukloni sve znakove istovjetne tom žigu i da proizvode identične onima za koje je navedeni žig registriran obilježi novim znakovima radi njihova uvoza ili stavljanja na tržište u Europskom gospodarskom prostoru (EGP))

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/14

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV protiv Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA
      (Predmet C-129/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Žig Europske unije - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 5. - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 9. - Pravo nositelja žiga da se usprotivi tomu da treća strana ukloni sve znakove istovjetne tom žigu i da proizvode identične onima za koje je navedeni žig registriran obilježi novim znakovima radi njihova uvoza ili stavljanja na tržište u Europskom gospodarskom prostoru (EGP)))
      (2018/C 328/16)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van beroep te Brussel

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV

         Tuženici: Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA

         Izreka

      Članak 5. Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima i članak 9. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije treba tumačiti na način da se nositelj žiga može usprotiviti tomu da treća strana bez njegova odobrenja ukloni sve znakove istovjetne tom žigu i drugim znakovima obilježi proizvode stavljene u postupak carinskog skladišta, kao što je to slučaj u glavnom postupku, radi njihova uvoza ili stavljanja na tržište u EGP-u, gdje ranije nisu bili komercijalizirani.

         (1)  SL C 161, 22. 5. 2017.


title: Predmet T-41/17: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Lotte protiv EUIPO-a – Nestlé Unternehmungen Deutschland (Prikaz koale) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje koale — Raniji nacionalni trodimenzionalni žig KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001) — Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga — Ovlast preinačavanja”)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/46

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Lotte protiv EUIPO-a – Nestlé Unternehmungen Deutschland (Prikaz koale)
      (Predmet T-41/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje koale - Raniji nacionalni trodimenzionalni žig KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga - Ovlast preinačavanja”))
      (2018/C 328/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japan) (zastupnik: M. Knitter, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: A. Jaeger-Lenz, S. Cobet-Nüse i C. Elkemann, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. listopada 2016. (predmet R 0250/2016-5), u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Nestlé Schöller GmbH & Co. KG i Lotte.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 28. listopada 2016. (predmet R 250/2016-5), u dijelu u kojem je žalbeno vijeće u njoj uvažilo prigovor za „[k]olače punjene kremom od čokolade; čokoladu; slatkiše; slastice; kekse; grickalice; jestive sladolede; slastice i slatkiše” iz razreda 30.

                  2.

                  Odbija se prigovor društva Nestlé Schöller GmbH & Co. KG, pravnog prednika društva Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, za „[k]olače punjene kremom od čokolade; čokoladu; slatkiše; slastice; kekse; grickalice; jestive sladolede; slastice i slatkiše” iz razreda 30.

                  3.

                  EUIPO će snositi vlastite troškove te troškove koje je Lotte Co. Ltd imao u postupku pred Općim sudom.

                  4.

                  Nestlé Unternehmungen Deutschland snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 95, 27. 3. 2017.


title: Predmet C-360/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2018. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) – Cargill Deutschland GmbH protiv Hauptzollamt Krefeld

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2018. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) – Cargill Deutschland GmbH protiv Hauptzollamt Krefeld
      (Predmet C-360/18)
      (2018/C 328/33)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Cargill Deutschland GmbH

         Tuženik: Hauptzollamt Krefeld

         Prethodno pitanje

      Treba li izvršiti povrat pristojbi na proizvodnju u sektoru šećera za koje su, na temelju Uredbe Vijeća (EU) br. 1360/2013 od 2. prosinca 2013. o utvrđivanju pristojbi na proizvodnju u sektoru šećera za tržišne godine 2001./2002., 2002./2003., 2003./2004., 2004./2005. i 2005./2006., koeficijenta potrebnog za izračun dodatnih pristojbi za tržišne godine 2001./2002. i 2004./2005. i iznosa koji proizvođači šećera trebaju platiti (1) prodavateljima šećerne repe u pogledu razlike između maksimalne pristojbe i pristojbe koju treba naplatiti za tržišne godine 2002./2003., 2003./2004. i 2005./2006., potrebni drukčiji izračuni od prethodnih, uzimajući u obzir načela ekvivalentnosti i djelotvornosti u skladu s nacionalnim pravom i osobito uz primjenu zastare koja se uređuje tim pravom?

         (1)  SL 2013, L 343, str. 2.


title: Predmet C-123/16 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. – Orange Polska SA protiv Europske komisije, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), ranije European Competitive Telecommunications Association (Žalba — Tržišno natjecanje — Članak 102. UFEU-a — Zloporaba vladajućeg položaja — Poljsko veleprodajno tržište nepokretnog pristupa širokopojasnom internetu — Odbijanje pristupa mreži i isporuke veleprodajnih proizvoda — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 7. stavak 1. — Članak 23. stavak 2. točka (a) — Opravdani interes za utvrđivanje povrede koja je prestala — Izračun novčane kazne — Smjernice iz 2006. o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 — Težina — Olakotne okolnosti — Ulaganja koja je ostvario poduzetnik koji je kriv za povredu — Nadzor zakonitosti — Nadzor na temelju neograničene nadležnosti — Izmjena obrazloženja)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/2

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. – Orange Polska SA protiv Europske komisije, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), ranije European Competitive Telecommunications Association
      (Predmet C-123/16 P) (1)

      ((Žalba - Tržišno natjecanje - Članak 102. UFEU-a - Zloporaba vladajućeg položaja - Poljsko veleprodajno tržište nepokretnog pristupa širokopojasnom internetu - Odbijanje pristupa mreži i isporuke veleprodajnih proizvoda - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 7. stavak 1. - Članak 23. stavak 2. točka (a) - Opravdani interes za utvrđivanje povrede koja je prestala - Izračun novčane kazne - Smjernice iz 2006. o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 - Težina - Olakotne okolnosti - Ulaganja koja je ostvario poduzetnik koji je kriv za povredu - Nadzor zakonitosti - Nadzor na temelju neograničene nadležnosti - Izmjena obrazloženja))
      (2018/C 328/02)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Orange Polska SA (zastupnici: S. Hautbourg, avocat, P. Paśnik i M. Modzelewska de Raad, adwokaci, A. Howard, Barrister, D. Beard, QC)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Szczodrowski, L. Malferrari i E. Gippini Fournier, agenti), Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (zastupnik: P. Litwiński, adwokat, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), ranije European Competitive Telecommunications Association (zastupnici: G. I. Moir i J. MacKenzie, solicitors)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Orangeu Polska SA nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

                  3.

                  Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji i European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA) snosit će svaki svoje troškove.

         (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-139/17 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. srpnja 2018. – QuaMa Quality Management GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Microchip Technology, Inc. (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Postupak povodom prigovora — Prijava registracije verbalnog žiga medialbo — Raniji žig MediaLB — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Prigovor koji je podnijela osoba koja nije bila nositelj ranijeg žiga — Izostanak formalne prijave za registraciju prijenosa ranijeg žiga prije isteka roka za prigovor — Nedopuštenost)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/15

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. srpnja 2018. – QuaMa Quality Management GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Microchip Technology, Inc.
      (Predmet C-139/17 P) (1)

      ((Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Uredba (EZ) br. 2868/95 - Postupak povodom prigovora - Prijava registracije verbalnog žiga medialbo - Raniji žig MediaLB - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Prigovor koji je podnijela osoba koja nije bila nositelj ranijeg žiga - Izostanak formalne prijave za registraciju prijenosa ranijeg žiga prije isteka roka za prigovor - Nedopuštenost))
      (2018/C 328/17)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: QuaMa Quality Management GmbH (zastupnik: C. Russ, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Botis i M. Fischer, agenti), Microchip Technology, Inc. (zastupnik: C. Bergmann, Rechtsanwalt)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbacuje.

                  2.

                  Društvu QuaMa Quality Management GmbH se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 357, 23. 10. 2017.


title: Predmet T-514/15: Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2018. – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych protiv Komisije (Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Zahtjev za pristup detaljnim mišljenjima izdanim u okviru postupka prijave na temelju Direktive 98/34/EZ — Dokumenti u vezi s postupkom zbog povrede obveze — Odbijanje pristupa — Otkrivanje nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/47

      Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2018. – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych protiv Komisije
      (Predmet T-514/15) (1)

      ((Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Zahtjev za pristup detaljnim mišljenjima izdanim u okviru postupka prijave na temelju Direktive 98/34/EZ - Dokumenti u vezi s postupkom zbog povrede obveze - Odbijanje pristupa - Otkrivanje nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka))
      (2018/C 328/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varšava, Poljska) (zastupnik: P. Hoffman, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Clotuche-Duvieusart i M. Konstantinidis, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson i L. Swedenborg, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna, M. Kamejsza-Kozłowska i B. Paziewska, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijinih odluka GESTDEM 2015/1291 od 12. lipnja i 17. srpnja 2015. kojima se tužitelju odbija odobriti pristup detaljnom mišljenju koje je dala Komisija i detaljnom mišljenju koje je dala Republika Malta u okviru postupka prijave 2014/537/PL.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                  Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych i Europska komisija će snositi vlastite troškove.

                  3.

                  Kraljevina Švedska i Republika Poljska će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet C-140/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej protiv Gmina Ryjewo (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 167., 168. i 184. — Odbitak pretporeza — Ispravak — Nepokretna imovina stečena kao kapitalna dobra — Prvotno korištenje za aktivnost koja ne daje pravo na odbitak a potom i za aktivnost koja podliježe PDV-u — Javno tijelo — Svojstvo poreznog obveznika u trenutku oporezive transakcije)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/15

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej protiv Gmina Ryjewo
      (Predmet C-140/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 167., 168. i 184. - Odbitak pretporeza - Ispravak - Nepokretna imovina stečena kao kapitalna dobra - Prvotno korištenje za aktivnost koja ne daje pravo na odbitak a potom i za aktivnost koja podliježe PDV-u - Javno tijelo - Svojstvo poreznog obveznika u trenutku oporezive transakcije))
      (2018/C 328/18)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Tuženik: Gmina Ryjewo

         Izreka

      Članke 167., 168. i 184. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost i načelo neutralnosti poreza na dodanu vrijednost (PDV) treba tumačiti na način da im se ne protivi to da javnopravno tijelo ima pravo na ispravak odbitaka PDV-a na nepokretnu imovinu stečenu kao kapitalno dobro u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj prilikom stjecanja tog dobra, s jedne strane, potonje može po svojoj prirodi biti korišteno i za oporezovane i za neoporezovane aktivnosti, ali je prvo korišteno za neoporezovane aktivnosti, i, s druge strane, to javno tijelo nije izričito izrazilo namjeru da to dobro koristi za oporezovanu aktivnost, ali nije ni isključilo da će se možda koristiti u takvu svrhu, pod uvjetom da iz ispitivanja svih činjeničnih okolnosti, a što je na nacionalnom sudu da izvrši, proizlazi da je ispunjen uvjet postavljen člankom 168. Direktive 2006/112, prema kojem porezni obveznik mora djelovati u svojem svojstvu poreznog obveznika u trenutku u kojem je izvršio to stjecanje.

         (1)  SL C 202, 26. 6. 2017.


title: Predmet C-449/18 P: Žalba koju je 6. srpnja 2018. podnio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 26. travnja 2018. u predmetu T-554/14, Messi Cuccittini protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) – J. M.-E. V. e hijos

text:
               29.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/3

      Žalba koju je 6. srpnja 2018. podnio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 26. travnja 2018. u predmetu T-554/14, Messi Cuccittini protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) – J. M.-E. V. e hijos
      (Predmet C-449/18 P)
      (2018/C 392/06)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druge stranke u postupku: Lionel Andrés Messi Cuccittini i J. M.-E. V. e hijos, S. R. L.

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  naloži tužitelju pred Općim sudom snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      EUIPO smatra da pobijanu presudu valja ukinuti jer je Opći sud povrijedio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe o žigu Europske unije iz sljedećih razloga:

                  —

                  Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer je razmatrajući konceptualnu sličnost znakova uzeo u razmatranje samo percepciju znatnog dijela relevantne javnosti, pri čemu nije utvrdio važnost ostatka relevantne javnosti kod koje konceptualna različitost znakova ne može neutralizirati njihovu vizualnu ili fonetsku sličnost.

                  —

                  Posljedično, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je odbacio postojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu zbog konceptualne percepcije koju u pogledu suprotstavljenih žigova ima „znatan dio” javnosti, umjesto da je ocijenio postoji li navedena vjerojatnost dovođenja u zabludu kod nezanemarivog dijela relevantne javnosti, kako se to zahtijeva sudskom praksom.


title: Predmet T-68/15: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2018. – HH Ferries i dr. protiv Komisije („Državne potpore — Potpora u korist stalne veze željezničko-cestovnog pravca preko Oresundskog tjesnaca — Javno financiranje koje su švedska i danska država dodijelile infrastrukturnom projektu stalne veze preko Oresundskog tjesnaca — Državna jamstva — Fiskalne potpore — Odluka o neospornosti — Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Tužba za poništenje — Akt koji se može pobijati — Dopuštenost — Nepokretanje formalnog istražnog postupka — Ozbiljne poteškoće — Pojam programa potpora — Potpore za promicanje provedbe važnog projekta od zajedničkog europskog interesa — Ocjena elementa potpore sadržanog u jamstvu — Ograničenost potpore sadržane u određenom jamstvu — Proporcionalnost — Legitimna očekivanja”)

text:
               29.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/20

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2018. – HH Ferries i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-68/15) (1)

      ((„Državne potpore - Potpora u korist stalne veze željezničko-cestovnog pravca preko Oresundskog tjesnaca - Javno financiranje koje su švedska i danska država dodijelile infrastrukturnom projektu stalne veze preko Oresundskog tjesnaca - Državna jamstva - Fiskalne potpore - Odluka o neospornosti - Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Tužba za poništenje - Akt koji se može pobijati - Dopuštenost - Nepokretanje formalnog istražnog postupka - Ozbiljne poteškoće - Pojam programa potpora - Potpore za promicanje provedbe važnog projekta od zajedničkog europskog interesa - Ocjena elementa potpore sadržanog u jamstvu - Ograničenost potpore sadržane u određenom jamstvu - Proporcionalnost - Legitimna očekivanja”))
      (2018/C 392/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: HH Ferries I/S, prije Scandlines Øresund I/S (Elseneur, Danska), HH Ferries Helsingor ApS (Elseneur), HH Ferries Helsingborg AB, prije HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborg, Švedska) (zastupnici: M. Johansson, R. Azelius, P. Remnelid i L. Sandberg-Mørch, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, S. Noë, R. Sauer i L. Armati, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Kraljevina Danska (zastupnici: u početku C. Thorning, a zatim J. Nymann-Lindegren, agenti, uz asistenciju R. Holdgaarda, odvjetnika), Kraljevina Švedska (zastupnici: u početku E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson i N. Otte Widgren, a zatim A. Falk, C. Meyer-Seitz, L. Zettergren i H. Shev, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijine Odluke C(2014) 7358 final od 15. listopada 2014. da određene mjere ne kvalificira kao potpore ili da ne osporava nakon prethodnog istražnog postupka predviđenog člankom 108. stavkom 3. UFEU-a državne potpore SA.36558 (2014/NN) i SA.38371 (2014/NN) – Danska, kao i SA.36662 (2014/NN) – Švedska, koje se odnose na javno financiranje infrastrukturnog projekta stalne veze željezničko-cestovnog pravca preko Oresundskog tjesnaca (SL 2014., C 418, str. 1. i SL 2014., C 437, str. 1.)

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka C(2014) 7358 final Europske komisije od 15. listopada 2014. u dijelu u kojem se njome odlučuje ne istaknuti prigovore u pogledu fiskalnih potpora koje se odnose na amortizaciju imovine i prenesene gubitke koje je Kraljevina Danska dodijelila Øresundsbro Konsortietu i jamstava koja su Kraljevina Danska i Kraljevina Švedska dodijelile Øresundsbro Konsortietu.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Komisija će, uz vlastite, snositi i troškove društava HH Ferries I/S, HH Ferries Helsingor ApS i HH Ferries Helsingborg AB.

                  4.

                  Kraljevina Danska i Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.