title: Predmet T-513/14: Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – GreenPack protiv OHIM-a (greenpack)

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/48

         Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – GreenPack protiv OHIM-a (greenpack)
   (Predmet T-513/14)
   2014/C 303/56
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GreenPack GmbH (Hennigsdorf, Njemačka) (zastupnici: P. Ruess i A. Doepner-Thiele, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. travnja 2014. u predmetu R 2324/2013-1;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „greenpack” za proizvode iz razreda 9 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 9 26  706

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-340/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2014. uputio Raad van State (Nizozemska) – R.L. Trijber, poslujući pod tvrtkom Amstelboats protiv College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2014. uputio Raad van State (Nizozemska) – R.L. Trijber, poslujući pod tvrtkom Amstelboats protiv College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam
   (Predmet C-340/14)
   2014/C 339/09
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: R.L. Trijber, poslujući pod tvrtkom Amstelboats

      Druga stranka u postupku: College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li prijevoz putnika u otvorenoj brodici unutarnjim plovnim putevima Amsterdama, kojemu je svrha obilazak i najam za posebne prilike u zamjenu za naknadu, kao što je to slučaj u ovom postupku, usluga na koju se primjenjuju odredbe Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.), uzimajući u obzir iznimku navedenu u članku 2. stavku 2. točki (d) te direktive u vezi s uslugama na području prijevoza?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, primjenjuje li se Poglavlje III. Direktive 2006/123 na isključivo interne situacije ili se na pitanje ocjene je li to poglavlje primjenjivo primjenjuje sudska praksa Suda o odredbama Ugovora o slobodi poslovnog nastana i slobodnom kretanju usluga u isključivo internim situacijama?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje da se sudska praksa Suda o odredbama Ugovora o slobodi poslovnog nastana i slobodnom kretanju usluga u isključivo internim situacijama primjenjuje na ocjenu je li Poglavlje III. Direktive 2006/123 primjenjivo,

                           a)

                           trebaju li nacionalni sudovi primijeniti odredbe Poglavlja III. Direktive 2006/123 u situaciji kao što je ona u ovom postupku, u kojoj se pružatelj usluga nije nastanio na prekograničnom temelju i ne pruža prekogranične usluge, ali se svejedno poziva na te odredbe?

                           b)

                           je li za odgovor na to pitanje relevantno da će se te usluge vjerojatno većinom pružati stanovnicima Nizozemske?

                           c)

                           je li za odgovor na to pitanje potrebno utvrditi jesu li poduzeća nastanjena u drugim državama članicama pokazala ili će pokazati istinski interes da pružaju takve ili slične usluge?

               4.

               Slijedi li iz članka 11. stavka 1. točke (b) Direktive 2006/123 da, ako je broj dozvola ograničen važnim razlogom u općem interesu, trajanje valjanosti dozvole također mora biti ograničeno, također uzimajući u obzir cilj te direktive da se osigura slobodan pristup tržištu usluga, ili je to pitanje u diskreciji nadležnog tijela države članice?


title: Presuda Suda od 29. srpnja 2016. u predmetu E-25/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Državne potpore – Članak 14. stavak 3. Dijela 2. Protokola 3. uz SCA – Neizvršenje povrata nezakonito odobrenih potpora)

text:
               6.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 108/12

         PRESUDA SUDA
   od 29. srpnja 2016.
   u predmetu E-25/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Državne potpore – Članak 14. stavak 3. Dijela 2. Protokola 3. uz SCA – Neizvršenje povrata nezakonito odobrenih potpora)
   (2017/C 108/10)
   U predmetu E-25/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da Island, ne poduzevši u propisanom roku sve potrebne mjere da od primatelja povrati državne potpore koje su proglašene nespojivima s funkcioniranjem Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru u člancima 2., 3., 4. i 5. odluke Nadzornog tijela EFTA-e br. 404/14/COL od 8. listopada 2014. o Sustavu poticaja za ulaganje na Islandu; ne poništivši u propisanom roku sve neisplaćene iznose potpore iz treće rečenice članka 7. te odluke; i ne pruživši u propisanom roku Nadzornom tijelu EFTA-e informacije iz članka 8. te odluke, nije ispunio svoje obveze iz članka 14. stavka 3. Dijela 2. Protokola 3. uz Sporazum između država EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda te iz članaka 6., 7. i 8. odluke Nadzornog tijela EFTA-e br. 404/14/COL, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 29. srpnja 2016. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 14. stavka 3. Dijela 2. Protokola 3. uz Sporazum između država EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda te iz članaka 6., 7. i 8. odluke Nadzornog tijela EFTA-e br. 404/14/COL od 8. listopada 2014. o Sustavu poticaja za ulaganje na Islandu zbog toga što u propisanim rokovima nije poduzeo sve potrebne mjere da od primatelja vrati državne potpore koje su u člancima, 3., 4. i 5. te odluke proglašene nespojivima s funkcioniranjem Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, nije poništio sve neisplaćene iznose potpore iz treće rečenice članka 7. te odluke i nije Nadzornom tijelu EFTA-e pružio informacije iz članka 8. te odluke.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet C-159/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Franz Lesar protiv Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a) — Članak 6. stavak 2. — Diskriminacija na temelju dobi — Određivanje mirovinskih prava bivših službenika — Razdoblja naukovanja i rada — Neuzimanje u obzir takvih razdoblja ostvarenih prije navršenih 18 godina života)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/8

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Franz Lesar protiv Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt
   (Predmet C-159/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a) - Članak 6. stavak 2. - Diskriminacija na temelju dobi - Određivanje mirovinskih prava bivših službenika - Razdoblja naukovanja i rada - Neuzimanje u obzir takvih razdoblja ostvarenih prije navršenih 18 godina života))
   (2016/C 305/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Franz Lesar

      Tuženik: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt

      Izreka

   Članak 2. stavak 1., članak 2. stavak 2. točku (a) i članak 6. stavak 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da im nije protivan nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, prema kojem se razdoblja naukovanja i rada koja je službenik ostvario prije navršenih 18 godina života ne uzimaju u obzir radi priznanja prava na mirovinu i izračuna njezine visine, s obzirom na to da je cilj tog propisa da se u sklopu službeničkog mirovinskog sustava ujednačeno utvrdi dob za stjecanje statusa osiguranika u tom sustavu kao i za stjecanje prava na mirovinska davanja koja se pružaju u okviru tog sustava.

      (1)  SL C 254, 3. 8. 2015.


title: Predmet T-313/15: Tužba podnesena 12. lipnja 2015. – Italija protiv Komisije

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/35

         Tužba podnesena 12. lipnja 2015. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-313/15)
   (2015/C 262/47)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: P. Gentili, avvocato dello Stato, i G. Palmieri, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi obavijest o natječaju EPSO/AD/301/15 – Administratori (AD 5);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti su oni koji su istaknuti u predmetu T-17/15, Talijanska Republika/Komisija (SL C 81od 9. ožujka 2015., str. 27.).


title: Predmet C-498/14 PPU: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – (Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.) protiv (Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.) („Prethodni postupak – Hitni prethodni postupak – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost, priznavanje i izvršenje odluka u bračnim stvarima i stvarima koje se odnose na roditeljsku odgovornost – Otmica djeteta – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Članak 11. stavci 7. i 8.”)

text:
                  2.3.2015

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 73/8

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – RG (*1) protiv SF (*1)

         (Predmet C-498/14 PPU) (1)

         („Prethodni postupak - Hitni prethodni postupak - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost, priznavanje i izvršenje odluka u bračnim stvarima i stvarima koje se odnose na roditeljsku odgovornost - Otmica djeteta - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 11. stavci 7. i 8.”)
         (2015/C 073/11)
         Jezik postupka: francuski

            Sud koji je uputio zahtjev

         Cour d'appel de Bruxelles

            Stranke glavnog postupka

            Tužitelj: RG (*1)

            Tuženik: SF (*1)

            Izreka

         Članak 11. stavke 7. i 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, treba tumačiti na način da im, u pravilu, nije protivno da država članica specijaliziranom sudu dodijeli nadležnost za pitanja predaje djeteta ili skrbi nad djetetom u okviru postupka predviđenog tim odredbama, čak i kad je pred nekim sudom već pokrenut meritorni postupak o roditeljskoj odgovornosti prema djetetu.

            (*1)  Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.

            (1)  SL C 19.1.2015., str. 16.


title: Predmet C-155/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. travnja 2015. uputio Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švedska) – George Karim protiv Migrationsverket

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. travnja 2015. uputio Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švedska) – George Karim protiv Migrationsverket
   (Predmet C-155/15)
   (2015/C 198/31)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: George Karim

      Tuženik: Migrationsverket

      Prethodna pitanja

               1.

               Znače li nove odredbe o učinkovitim pravnim lijekovima u Uredbi br. 604/2013 (1) (uvodna izjava 19. preambule i članak 27. stavci 1. i 5. navedene uredbe) da podnositelj zahtjeva za azil mora također biti u mogućnosti osporavati kriterije u Poglavlju III uredbe na temelju kojih će se njega ili nju poslati u državu članicu koja je pristala da njega ili nju primi, ili se pravo na učinkovit pravni lijek može ograničiti samo na pravo ispitivanja postoje li sustavni nedostaci u postupku azila i uvjetima prijema u državu članicu u koju se podnositelja zahtjeva šalje (u skladu s odlukom Suda u predmetu C-394/12)?

               2.

               Ako bi Sud smatrao da je moguće osporavati kriterije iz Poglavlja III uredbe, zahtijeva se odgovor na slijedeće pitanje. Znači li članak 19. stavak 2. Uredbe br. 604/2013 da se ta uredba ne može primijeniti ako podnositelj zahtjeva za azil dokaže da je on ili ona bio izvan državnog područja država članica najmanje tri mjeseca?

      (1)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (preinaka) (SL L 180, str. 31) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.).


title: Predmet C-643/13 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 17. srpnja 2014. – Melkveebedrijf Overenk BV i dr. protiv Europske komisije (Žalba — Izvanugovorna odgovornost — Uredba (EZ) br. 1468/2006 — Pristojba u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda — Očita nedopuštenost)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/30

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 17. srpnja 2014. – Melkveebedrijf Overenk BV i dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-643/13 P) (1)

   ((Žalba - Izvanugovorna odgovornost - Uredba (EZ) br. 1468/2006 - Pristojba u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda - Očita nedopuštenost))
   2014/C 315/48
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelji: Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel, Mathijs H. H. M. Moonen (zastupnici: P. E. Mazel i A van Beelen, advocaten)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: H. Kranenborg i Z. Malůšková, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel i Mathijs Moonen nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 52, 22.2.2014.


title: Predmet T-168/12: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Georgias i dr. protiv Vijeća i Komisije ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja prema određenim osobama i subjektima s obzirom na stanje u Zimbabveu — Zamrzavanje financijskih sredstava — Izvanugovorna odgovornost — Uzročna veza — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima — Očita pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja” )

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/10

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Georgias i dr. protiv Vijeća i Komisije
   (Predmet T-168/12) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja prema određenim osobama i subjektima s obzirom na stanje u Zimbabveu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Izvanugovorna odgovornost - Uzročna veza - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja”))
   2014/C 388/10
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Aguy Clement Georgias (Harare, Zimbabve); Trinity Engineering (Private) Ltd (Harare); i Georgiadis Trucking (Private) Ltd (Harare) (zastupnici: M. Robson, E. Goulder, solicitors, i H. Mercer, QC, potom M. Robson, H. Mercer i I. Quirk, barrister)

      Tuženici: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i G. Étienne, agent); i Europska komisija (zastupnici: M. Konstantinidis i S. Bartelt, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za naknadu štete koju su navodno pretrpjeli tužitelji nakon donošenja Uredbe Komisije (EZ) br. 412/2007 od 16. travnja 2007. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 314/2004 o određenim mjerama ograničavanja koje se odnose na Zimbabve (SL L 101, str. 6.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 93.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd i Georgiadis Trucking (Private) Ltd snose vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije i Europske komisije.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet T-328/14: Presuda Općeg suda od 18. veljače 2016. – Jannatian protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ograničenje ulaska — Tužba za poništenje — Obustava postupka — Izvanugovorna odgovornost — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima — Nematerijalna šteta”)

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/21

         Presuda Općeg suda od 18. veljače 2016. – Jannatian protiv Vijeća
   (Predmet T-328/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Ograničenje ulaska - Tužba za poništenje - Obustava postupka - Izvanugovorna odgovornost - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Nematerijalna šteta”))
   (2016/C 111/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mahmoud Jannatian (Teheran, Iran) (zastupnici: I. Smith Monnerville i S. Monnerville, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Naert i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, tužba za poništenje Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.), Odluke Vijeća 2010/644/ZVSP od 25. listopada 2010. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP (SL L 281, str. 81.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 255.), Uredbe Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 423/2007 (SL L 281, str. 1.) i Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.) te Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 350/2012 od 23. travnja 2012. (SL L 110, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str. 258.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 709/2012 od 2. kolovoza 2012. (SL L 208, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 227.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012. (SL L 282, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 122.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. (SL L 356, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 201.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 522/2013 od 6. lipnja 2013. (SL L 156, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 312.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1203/2013 od 26. studenoga 2013. (SL L 316, str. 1.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 397/2014 od 16. travnja 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 (SL L 119, str. 1), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja i, s druge strane, zahtjev za plaćanje naknade štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe u dijelu u kojem se odnosi na Odluku Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP, Odluku Vijeća 2010/644/ZVSP od 25. listopada 2010. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP, Uredbu Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 423/2007 i Uredbu Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 te Provedbenu uredbe Vijeća (EU) br. 350/2012 od 23. travnja 2012., Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 709/2012 od 2. kolovoza 2012., Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012., Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012., Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 522/2013 od 6. lipnja 2013., Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1203/2013 od 26. studenoga 2013. i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 397/2014 od 16. travnja 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               Mahmoud Jannatian i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 212, 7. 7. 2014.


title: Predmet T-708/15: Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Cham i Bena Properties protiv Vijeća

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/31

         Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Cham i Bena Properties protiv Vijeća
   (Predmet T-708/15)
   (2016/C 059/34)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Cham Holding Co. SA (Damask, Sirija) i Bena Properties Co. SA (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               tužbu tužiteljâ proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               posljedično, naloži Uniji naknadu štete koju su pretrpjeli tužitelji u pravičnom iznosu koji utvrdi Opći sud;

               —

               odredi imenovanje stručnjaka kako bi se utvrdio ukupni opseg štete koju su tužitelji pretrpjeli;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelji u prilog tužbe ističu tri glavna i jedan podredni razlog koji se zasnivaju na šteti koju su pretrpjeli i za koju je odgovorno Vijeće Europske unije.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na nezakonitost akata koje je donijelo Vijeće utoliko što je povrijedilo svoju obvezu savjesnosti i dužne pažnje time što je svoje odluke o uvrštavanju tužiteljâ na popise utemeljilo na nejasnim i nepreciznim razlozima, bez obzira na to što je sudska praksa od njega zahtijevala da detaljno obrazloži svoje odluke, i time što je zanemarilo svoju obvezu prethodnog saslušanja o zadržavanju tužiteljâ na popisima sankcija. Nadalje, mjere ograničavanja protiv tužiteljâ bile su neopravdane i neproporcionalne te su povrijedile njihovo pravo na ugled i vlasništvo.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na neimovinsku štetu koju su tužitelji pretrpjeli zbog toga što je njihovo uvrštavanje na popise sankcija nanijelo štetu njihovu ugledu.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na materijalnu štetu koju su tužitelji pretrpjeli zbog njihova uvrštavanja na popise osoba i subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja jer su zbog te činjenice izgubili brojne ugovore i izvore prihoda.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji je istaknut podredno, odnosi se na objektivnu odgovornost Europske unije za štetu uzrokovanu tužiteljima nakon njihova uvrštavanja na popise osoba i subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja protiv Sirije.


title: Predmet T-201/15: Tužba podnesena 22. travnja 2015. – Unicorn protiv OHIM-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/44

         Tužba podnesena 22. travnja 2015. – Unicorn protiv OHIM-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Predmet T-201/15)
   (2015/C 198/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Unicorn a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cipar)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „UNICORN” – žig Zajednice br. 5 992 805

      Postupak pred OHIM-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. veljače 2015. u predmetu R 1699/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               OHIM nije pravilno uzeo u obzir dokaze koje je podnio tužitelj;

               —

               OHIM nije uzeo u obzir dokaze na češkom jeziku;

               —

               OHIM je počinio pogrešku u ocjeni ugleda ranijih žigova.


title: Predmet T-231/14 P: Žalba koju je 15. travnja 2014. podnijela Europska agencija za lijekove protiv presude Službeničkog suda od 5. veljače 2014. u predmetu F-29/13, Drakeford protiv EMA-e

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/27

         Žalba koju je 15. travnja 2014. podnijela Europska agencija za lijekove protiv presude Službeničkog suda od 5. veljače 2014. u predmetu F-29/13, Drakeford protiv EMA-e
   (Predmet T-231/14 P)
   2014/C 202/34
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska agencija za lijekove (EMA) (zastupnici: T. Jabłoński i N. Rampal Olmedo, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Druga stranka u postupku: David Drakeford (Dublin, Irska)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda u predmetu F-29/13 u dijelu u kojem je poništena odluka EMA-e kojom se ne obnavlja ugovor tuženika;

               —

               prihvati zahtjeve žalitelja istaknute u prvostupanjskom postupku, to jest da tužbu u cijelosti odbije kao neosnovanu;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova nastalih u žalbenom postupku te onih nastalih u postupku pred Službeničkim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog navodi da je Službenički sud povrijedio pravo u vezi s tumačenjem članka 8. stavka 1. Uvjeta koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije utoliko što je pojmove „svako sljedeće produženje” tumačio tako da se odnose na svaki postupak kojim privremeni službenik u smislu članka 2. točke (a) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, na kraju njegovog zaposlenja na ograničeno vrijeme, u tom svojstvu nastavlja odnos zaposlenja s svojim poslodavcem, čak iako je takvo produženje praćeno s napredovanjem u stupnju ili promjeni u izvršenim poslovima.

               2.

               Drugi žalbeni razlog navodi da je Službenički sud povrijedio pravo u vezi s iznimkom od tumačenja članka 8. stavka 1. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije.

               3.

               Treći žalbeni razlog navodi pogrešnu primjenu prava od strane Službeničkog suda time što je iskoristio neograničenu nadležnost.


title: Predmet C-558/12 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 23. siječnja 2014. — Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) protiv riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG (prije Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG), Lidl Stiftung & Co. KG (Žalba — Žig Zajednice — Verbalni žig WESTERN GOLD — Prigovor nositelja verbalnih žigova: nacionalnih, međunarodnog i žiga Zajednice WeserGold, Wesergold i WESERGOLD)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/9

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 23. siječnja 2014. — Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) protiv riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG (prije Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG), Lidl Stiftung & Co. KG
   (Predmet C-558/12 P) (1)

   (Žalba - Žig Zajednice - Verbalni žig WESTERN GOLD - Prigovor nositelja verbalnih žigova: nacionalnih, međunarodnog i žiga Zajednice WeserGold, Wesergold i WESERGOLD)
   2014/C 85/15
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Druge stranke u postupku: riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG (prije Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG) (zastupnik: T. Melchert, Rechtsanwalt), Lidl Stiftung & Co. KG (zastupnici: M. Wolter i A. K. Marx, Rechtsanwälte)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 21. rujna 2012., Wesergold Getränkeindustrie/OHIM — Lidl Stiftung (T-278/10), kojom je Opći sud poništio odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. ožujka 2010. (predmet R 770/2009-1), koja se odnosila na postupak povodom prigovora između Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG i Lidl Stiftung & Co. KG — Prijava za registraciju verbalnog znaka „WESTERN GOLD” kao žiga Zajednice — Vjerojatnost dovođenja u zabludu u vezi s verbalnim žigovima: nacionalnim, međunarodnim i žigom Zajednice „WeserGold”, „Wesergold” i „WESERGOLD” — Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 21. rujna 2012., Wesergold Getränkeindustrie/OHIM — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD) (T-278/10).

               2.

               Predmet se vraća na ponovno suđenje Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet T-652/14: Tužba podnesena 8. rujna 2014. – AF Steelcase protiv OHIM-a

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/21

         Tužba podnesena 8. rujna 2014. – AF Steelcase protiv OHIM-a
   (Predmet T-652/14)
   2014/C 380/28
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: AF Steelcase, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: S. Rodríguez Bajón, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku OHIM-a od 8. srpnja 2014. o isključenju AF Steelcasea iz predmetnog postupka javne nabave;

               —

               poništi sve druge s tim povezane odluke OHIM-a koje se tiču javne nabave o kojoj je riječ, uključujući, po potrebi, i one o dodjeli ugovora koji je predmet tog postupka, vraćajući time postupak javne nabave u stanje prije isključenja AF Steelcasea kako bi se ocijenila njegova ponuda;

               —

               podredno, u slučaju da povrat u prijašnje stanje nije moguć, naloži OHIM-u da tužitelju isplati iznos od 20  380 eura na ime imovinske štete koju je AF Steelcase pretrpio zbog odluke o isključenju. K tome, tužitelj traži da se OHIM-u naloži plaćanje iznosa od 24  000 eura na ime neimovinske štete koja je AF Steelcaseu nastala navedenom odlukom, te da

               —

               OHIM-u naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba podnosi se protiv isključenja ponude koju je tužitelj podnio u postupku javne nabave za dostavu i ugradnju namještaja i dodatne opreme (predmet nabave 1) te oznaka (predmet nabave 2) u sjedištu OHIM-a (SLEU 214/S 023-035020 od 1. veljače 2014.).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na nedostacima u obrazloženju i promjeni mjerila prilikom donošenja odluke o isključenju AF Steelcasea iz predmetnog postupka javne nabave.

                           —

                           U tom se pogledu iznosi tvrdnja da je administracija, neovisno o oskudnom obrazloženju odluke o isključenju, izmijenila mjerila, čime je tužitelj doveden u bezizlazan položaj jer da je od samog početka bilo naznačeno da je osnova za isključenje ponude bila izmjena u stupcu 20 koja ju je učinila nepotpunom, argumenti u prilog zahtjevu za dodatno ispitivanje bili bi drugačiji jer bi se temeljili na takvom obrazloženju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela dobre uprave i proporcionalnosti kojima se vodi europska administracija u svojem postupanju.

                           —

                           U tom se pogledu navodi OHIM-ova obveza da u predmetnom slučaju, nakon što je utvrdio različit oblik Priloga 20., kontaktira AF Steelcase radi potrebnih pojašnjenja, imajući u vidu da je OHIM trebao postupati brižljivo i razborito pri ispitivanju i ocjeni ponude o kojoj je riječ.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije.

                           —

                           U tom pogledu navodi se da je OHIM propustio sukladno članku 158. stavku 3. navedene uredbe zatražiti od AF Steelcasea potrebna pojašnjenja koja u ovom predmetu ne bi utjecala na bitne uvjete ponude.


title: Predmet C-654/13: Rješenje Suda (treće vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV) (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — PDV — Direktiva 2006/112/EZ— Članak 183. — Povrat odbitka PDV-a — Nacionalni sustav koji isključuje plaćanje zateznih kamata na PDV za koji nije bilo moguće provesti povrat u razumnom roku zbog uvjeta koji je proglašen protivnim pravu Unije — Načelo ekvivalentnosti)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/31

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Predmet C-654/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 183. - Povrat odbitka PDV-a - Nacionalni sustav koji isključuje plaćanje zateznih kamata na PDV za koji nije bilo moguće provesti povrat u razumnom roku zbog uvjeta koji je proglašen protivnim pravu Unije - Načelo ekvivalentnosti))
   2014/C 315/49
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Izreka

   Pravo Unije, a osobito članak 183. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, mora se tumačiti tako da se protivi propisu i praksi države članice, kao što su oni u glavnom postupku, koji isključuju mogućnost plaćanja zateznih kamata na iznose poreza na dodanu vrijednost za koji nije bilo moguće provesti povrat u razumnom roku zbog nacionalne odredbe u odnosu na koju je presuđeno da je protivna pravu Unije. S obzirom na nedostatak zakonodavstva Unije u tom području, na temelju nacionalnog prava valja utvrditi, poštujući načela ekvivalentnosti i djelotvornosti, načine plaćanja takvih kamata koji ne smiju biti nepovoljniji od onih koji vrijede za tužbe koje se temelje na nepoštovanju unutarnjeg prava, kojih su predmet i temelj slični kao kod tužbi koje se temelje na povredi prava Unije, niti uređeni tako da u praksi onemogućuju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje pravâ koja proizlaze iz pravnog poretka Unije, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri u predmetu za koji je nadležan. Nacionalni su sudovi dužni, kad je to potrebno, izuzeti iz primjene sve odredbe nacionalnog zakonodavstva koje su protivne pravu Unije.

      (1)  SL C 85, 22.3.2014.


title: Predmet C-608/13 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 9. lipnja 2016. – Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Članak 81. UEZ-a — Tržište cestovnog bitumena u Španjolskoj — Podjela tržišta i usklađivanje cijena — Predugo trajanje postupka pred Općim sudom Europske unije — Predugo trajanje postupka pred Europskom komisijom — Žalba u vezi s troškovima postupka)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 9. lipnja 2016. – Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA protiv Europske komisije
   (Predmet C-608/13 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Članak 81. UEZ-a - Tržište cestovnog bitumena u Španjolskoj - Podjela tržišta i usklađivanje cijena - Predugo trajanje postupka pred Općim sudom Europske unije - Predugo trajanje postupka pred Europskom komisijom - Žalba u vezi s troškovima postupka))
   (2016/C 296/05)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA (zastupnici: O. Armengol i Gasull i J.M. Rodríguez Cárcamo, abogados)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Urraca Caviedes i F. Castillo de la Torre, uz asistenciju J. Rivasa Andrésa, avocat)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet C-582/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Patrick Breyer protiv Bundesrepublik Deutschland (Zahtjev za prethodnu odluku — Obrada osobnih podataka — Direktiva 95/46/EZ — Članak 2. točka (a) — Članak 7. točka (f) — Pojam „osobni podaci” — Adrese internetskog protokola — Pohranjivanje koje provodi pružatelj usluga internetskih medija — Nacionalni propis koji ne omogućuje da nadzornik uzme o obzir postavljeni zakoniti interes)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/3

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Patrick Breyer protiv Bundesrepublik Deutschland
   (Predmet C-582/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Obrada osobnih podataka - Direktiva 95/46/EZ - Članak 2. točka (a) - Članak 7. točka (f) - Pojam „osobni podaci” - Adrese internetskog protokola - Pohranjivanje koje provodi pružatelj usluga internetskih medija - Nacionalni propis koji ne omogućuje da nadzornik uzme o obzir postavljeni zakoniti interes))
   (2016/C 475/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Patrick Breyer

      Tuženik: Bundesrepublik Deutschland

      Izreka

               1.

               Članak 2. točku (a) Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka treba tumačiti na način da dinamična IP adresa koju pohrani pružatelj usluga informatičkih medija prilikom posjeta osobe internetskoj stranici koju taj pružatelj čini dostupnom javnosti predstavlja, u odnosu na tog pružatelja, osobni podatak u smislu te odredbe, ako raspolaže pravnim sredstvima koji mu omogućuju identifikaciju navedene osobe pomoću dodatnih informacija kojima raspolaže pružatelj internetskog pristupa te osobe.

               2.

               Članak 7. točku (f) Direktive 96/45 treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice prema kojem pružatelj usluga internetskih medija može prikupljati i koristiti osobne podatke korisnika tih usluga bez njegove dozvole samo u dijelu u kojem su to prikupljanje i to korištenje potrebni kako bi omogućio i obračunao konkretno korištenje tih usluga od tog korisnika a da cilj osiguranja općeg funkcioniranja tih usluga ne može opravdati korištenje tim podacima nakon sesije njegova posjeta.

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Spojeni predmeti C-145/15 i C-146/15: Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Raad van State – Nizozemska) – K. Ruijssenaars, A. Jansen (C-145/15), J. H. Dees-Erf (C-146/15) protiv Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (Zračni prijevoz — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 7. — Naknada štete putnicima u slučaju otkazivanja leta ili u slučaju kašnjenja leta više od tri sata — Članak 16. — Nacionalna tijela odgovorna za provođenje uredbe — Nadležnost — Donošenje prisilnih mjera protiv zračnog prijevoznika radi isplate odštete putniku u zračnom prijevozu)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/17

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Raad van State – Nizozemska) – K. Ruijssenaars, A. Jansen (C-145/15), J. H. Dees-Erf (C-146/15) protiv Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Spojeni predmeti C-145/15 i C-146/15) (1)

   ((Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 7. - Naknada štete putnicima u slučaju otkazivanja leta ili u slučaju kašnjenja leta više od tri sata - Članak 16. - Nacionalna tijela odgovorna za provođenje uredbe - Nadležnost - Donošenje prisilnih mjera protiv zračnog prijevoznika radi isplate odštete putniku u zračnom prijevozu))
   (2016/C 156/24)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: K. Ruijssenaars, A. Jansen (C-145/15), J. H. Dees-Erf (C-146/15)

      Tuženik: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      uz sudjelovanje: Royal Air Maroc SA (C-145/15), Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (C-146/15)

      Izreka

   Članak 16. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da tijelo, koje odredi svaka država članica u skladu sa stavkom 1. tog članka, kojem je podnesena individualna pritužba putnika nakon odbijanja zračnog prijevoznika da mu isplati odštetu propisanu člankom 7. stavkom 1. te uredbe, ne mora donijeti prisilne mjere protiv tog prijevoznika kako bi ga prisililo da isplati tu odštetu.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet C-626/13 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. siječnja 2017. – Villeroy & Boch Austria GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru — Usklađivanje cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Jedinstvena povreda — Dokaz — Novčane kazne — Neograničena nadležnost — Razuman rok — Proporcionalnost)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. siječnja 2017. – Villeroy & Boch Austria GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-626/13 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru - Usklađivanje cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Jedinstvena povreda - Dokaz - Novčane kazne - Neograničena nadležnost - Razuman rok - Proporcionalnost))
   (2017/C 104/10)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Villeroy & Boch Austria GmbH (zastupnici: A Reidlinger i J. Weichbrodt, Rechtsanwälte)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: M. Kellerbauer, L Malferrari i F. Ronkes Agerbeek, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Villeroy & Boch Austria GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 39, 8. 2. 2014.


title: Predmet C-440/14 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. ožujka 2016. – National Iranian Oil Company protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije (Žalba — Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana — Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Provedbena uredba (EU) br. 945/2012 — Pravna osnova — Kriterij koji se odnosi na materijalnu, logističku ili financijsku potporu iranskoj vladi)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/9

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. ožujka 2016. – National Iranian Oil Company protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
   (Predmet C-440/14 P) (1)

   ((Žalba - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Provedbena uredba (EU) br. 945/2012 - Pravna osnova - Kriterij koji se odnosi na materijalnu, logističku ili financijsku potporu iranskoj vladi))
   (2016/C 156/12)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: National Iranian Oil Company (zastupnik: J.-M. Thouvenin, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i V. Piessevaux, agenti), Europska komisija (zastupnici: A. Aresu, D. Gauci i L. Gussetti, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               National Iranian Oil Company snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 421, 24. 11. 2014.


title: Predmet C-253/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Ramazan Dündar i dr. protiv Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Ramazan Dündar i dr. protiv Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   (Predmet C-253/17)
   (2017/C 300/16)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ramazan Dündar, Carolin Wenzel, Antonia Genovese, Jan-Maximilian Mügge

      Tuženik: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   Predsjednik Suda Europske unije odredio je odlukom od 20. lipnja 2017. brisanje ovog predmeta iz upisnika.


title: Predmet F-18/16: Tužba podnesena 31. ožujka 2016. – ZZ protiv Komisije

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/49

         Tužba podnesena 31. ožujka 2016. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-18/16)
   (2016/C 251/56)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: F. Sciaudone i R. Sciaudone, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Komisije kojom nije priznala da tužitelj obavlja posebne odgovornosti na temelju čega bi bio razvrstan u vrstu radnog mjesta „načelnik odjela ili jednakovrijedno mjesto” ili „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto”, u skladu s člankom 30. stavkom 3. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, kao i utvrđenje nezakonitosti Komunikacije Komisije SEC (2013) 691 od 18. prosinca 2013. o izmjeni pravila o sastavu kabineta članova Komisije i glasnogovornicima.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku o odbijanju njegova zahtjeva da mu se prizna jednak status kao da obavlja posebne odgovornosti na temelju kojeg bi bio razvrstan u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto”, u skladu s člankom 30. stavkom 3. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju;

               —

               podredno, ako izostane potpuna i nediskriminirajuća provedba članka 30. stavka 3. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, poništiti Komunikacije iz 2013. g. (i Komunikaciju iz 2014. u dijelu u kojem ona preuzima Komunikaciju iz 2013.);

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-53/17: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 11. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt. protiv Nemzetgazdasági Minisztérium (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Potpore koje su dodijelile države članice — Odstupanja od zabrane potpora — Potpore koje se mogu smatrati spojivima s unutarnjim tržištem — Uredba (EZ) br. 800/2008 — Definicija mikro, malih i srednjih poduzeća — Povezana poduzeća — Poduzeća koja obavljaju djelatnost na istom tržištu i koja su dio globalne skupine poduzeća u vlasništvu članova iste obitelji — Pojam „skupina fizičkih osoba koje zajedno djeluju”)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/14

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 11. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt. protiv Nemzetgazdasági Minisztérium
   (Predmet C-53/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Potpore koje su dodijelile države članice - Odstupanja od zabrane potpora - Potpore koje se mogu smatrati spojivima s unutarnjim tržištem - Uredba (EZ) br. 800/2008 - Definicija mikro, malih i srednjih poduzeća - Povezana poduzeća - Poduzeća koja obavljaju djelatnost na istom tržištu i koja su dio globalne skupine poduzeća u vlasništvu članova iste obitelji - Pojam „skupina fizičkih osoba koje zajedno djeluju”))
   (2017/C 249/21)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt.

      Tuženik: Nemzetgazdasági Minisztérium

      Izreka

   Članak 3. stavak 3. Priloga I. Uredbi Komisije (EZ) br. 800/2008 od 6. kolovoza 2008. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora sukladnima sa zajedničkim tržištem u primjeni članaka [107. i 108. UFEU-a] (Uredba o općem skupnom izuzeću), treba tumačiti na način da se poduzeća mogu smatrati „povezanim”, u smislu te odredbe, kada iz analize i pravnih i ekonomskih odnosa koji postoje među njima proizlazi da ona čine, kroz fizičku osobu ili skupinu fizičkih osoba koje zajedno djeluju, jedinstveni gospodarski subjekt, čak i ako formalno nisu u jednom od takvih odnosa iz članka 3. stavka 3. prvog podstavka tog priloga. Smatra da se zajedno djeluju u smislu članka 3. stavka 3. četvrtog podstavka, navedenog priloga fizičke osobe koje se usklađuju kako bi izvršile utjecaj na poslovne odluke dotičnih poduzeća na način da se ta poduzeća ne mogu smatrati gospodarski neovisnima jedno od drugog. Ispunjenje takvog uvjeta ovisi o okolnostima predmeta i nije nužno podređeno postojanju ugovornih odnosa između tih osoba niti utvrđenju njihove namjere da zaobiđu definiciju mikro, malih i srednjih poduzeća u smislu Priloga I Uredbi br. 800/2008.

      (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet C-438/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Taus Magamadov

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Taus Magamadov
   (Predmet C-438/17)
   (2017/C 347/10)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Revident: Savezna Republika Njemačka

      Druga strana u postupku revizije: Taus Magamadov

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se prijelaznoj odredbi iz članka 52. stavka 1. Direktive 2013/32/EU (1) primjena nacionalne odredbe, u skladu s kojom je, u prijenosu ovlaštenja iz članka 33. stavka 2. točke (a) Direktive 2013/32/EU, koje je prošireno u odnosu na prethodni propis, zahtjev za međunarodnu zaštitu nedopušten, ako je podnositelju zahtjeva dodijeljena supsidijarna zaštita u drugoj državi članici, u mjeri u kojoj se nacionalno zakonodavstvo u nedostatku nacionalnih prijelaznih pravila primjenjuje i na zahtjeve podnesene prije 20. srpnja 2015.? Vrijedi li to i u slučaju da je zahtjev za azil sukladno članku 49. Uredbe (EU) br. 604/2013 još u potpunosti obuhvaćen područjem primjene Uredbe (EZ) br. 343/2003?

               2.

               Konkretno, dozvoljava li prijelazna odredba iz članka 52. stavka 1. Direktive 2013/32/EU državama članicama retroaktivni prijenos proširenog ovlaštenja iz članka 33. stavka 2. točke (a) Direktive 2013/32/EU uz posljedicu da su nedopušteni i zahtjevi za azil podneseni prije stupanja na snagu Direktive 2013/32/EU i prije prijenosa u nacionalno pravo tog proširenog ovlaštenja, ali o kojima u vrijeme prijenosa još uvijek nije bilo konačno odlučeno?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, SL L 180., str. 60. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)


title: Predmet F-86/14: Tužba podnesena 1. rujna 2014. – ZZ i drugi protiv Europske komisije

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/33

         Tužba podnesena 1. rujna 2014. – ZZ i drugi protiv Europske komisije
   (Predmet F-86/14)
   2014/C 388/43
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i drugi (zastupnik: O. Mader, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka kojima se smanjuje ukupni broj dana godišnjeg odmora i utvrđenje da se članak 6. Priloga X. Pravilniku o osoblju kako je izmijenjen člankom 1. točkom 70. Uredbe br. 1023/2013, s primjenom od 1. siječnja 2014., ne može primijeniti.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelji od Službeničkog suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluke koje su im upućene putem sustava Sysper2 u pogledu njihovog novog prava na osnovni godišnji odmor;

               —

               utvrdi da se članak 1. točka 70. podtočka (a) Uredbe (EU, Euratom) br. 1023/2013 kojim se mijenja članak 6. Priloga X. Pravilniku o osoblju („Posebne i iznimne odredbe koje se primjenjuju na dužnosnike koji rade u trećoj zemlji”) kao i Odluka Komisije C(2013) 9051 final od 16. prosinca 2013., u dijelu u kojem se njima smanjuje pravo na broj dana godišnjeg odmora tužitelja, ne mogu primijeniti;

               —

               poništi Odluku Komisije od 23. svibnja 2014. (R/123/14) kojom se odbijaju žalbe tužitelja u dijelu u kojem se odnose na godišnji odmor;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet T-321/14: Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Volkswagen protiv OHIM-a (STREET) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice STREET — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/33

         Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Volkswagen protiv OHIM-a (STREET)
   (Predmet T-321/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice STREET - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 354/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnik: U. Sander, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. ožujka 2014. (predmet R 2025/2013-1) o prijavi za registraciju verbalnog znaka STREET kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Volkswagen AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 212, 7. 7. 2014.


title: Predmet T-512/14: Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2017. – Green Source Poland protiv Komisije („Tužba za poništenje — EFRR — Članak 41. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 — Odbijanje dodjele financijskih doprinosa velikom projektu — Poduzetnik odgovoran za provedbu projekta — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/17

         Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2017. – Green Source Poland protiv Komisije
   (Predmet T-512/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - EFRR - Članak 41. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 - Odbijanje dodjele financijskih doprinosa velikom projektu - Poduzetnik odgovoran za provedbu projekta - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   (2017/C 195/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Green Source Poland sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnici: M. Merola i L. Armati, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku M. Clausen i B.-R. Killmann, a zatim B.-R. Killmann i R. Lyal, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja odluke Komisije C(2014) 2289 final od 7. travnja 2014. kojom je odbijena dodjela financijskog doprinosa Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) velikom projektu „Kupnja i primjena inovativne tehnologije za proizvodnju biokomponenti radi proizvodnje biogoriva”, koji je dio operativnog programa „Inovativno gospodarstvo” za strukturnu pomoć u okviru cilja „Konvergencija” u Poljskoj.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Green Source Poland sp. z.o.o. snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 395, 10. 11. 2014.


title: Predmet T-584/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – POA protiv Komisije („Tužba za poništenje — Zahtjev za registraciju zaštićene oznake izvornosti („Halloumi” ili „Hellim”) — Odluka o objavi u Službenom listu, serija C, zahtjeva za registraciju zaštićene oznake izvornosti u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 — Pripremni akt — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/46

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – POA protiv Komisije
   (Predmet T-584/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zahtjev za registraciju zaštićene oznake izvornosti („Halloumi” ili „Hellim”) - Odluka o objavi u Službenom listu, serija C, zahtjeva za registraciju zaštićene oznake izvornosti u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 - Pripremni akt - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”))
   (2016/C 402/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Latsia, Cipar) (zastupnik: N. Korogiannakis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis i J. Guillem Carrau, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje odluke Komisije o objavi u Službenom listu Europske unije (SL 2015, C 246, str. 9.) zahtjeva za registraciju CY/PDO/0005/01243, koji je podnijela Republika Cipar, u mjeri u kojoj je smatrala da taj zahtjev ispunjava uvjete određene Uredbom (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (JO 2012, L 343, str. 1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 25., str. 31.), kako su određeni u njezinom članku 50. stavku 1.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 406, 7. 12. 2015.


title: Predmet F-58/15: Rješenje Službeničkog suda od 17. prosinca 2015. – FW/Komisije

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/102

         Rješenje Službeničkog suda od 17. prosinca 2015. – FW/Komisije
   (Predmet F-58/15) (1)

   (2016/C 048/120)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015., str. 47.


title: Predmet T-356/14: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – CareAbout protiv OHIM-a – Florido Rodríguez (Kerashot) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice Kerashot — Raniji nacionalni figurativni žig K KERASOL — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Djelomično odbijanje registracije od strane žalbenog vijeća”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/47

         Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – CareAbout protiv OHIM-a – Florido Rodríguez (Kerashot)
   (Predmet T-356/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice Kerashot - Raniji nacionalni figurativni žig K KERASOL - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Djelomično odbijanje registracije od strane žalbenog vijeća”))
   (2016/C 048/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CareAbout GmbH (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier i A. Kramer, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: José Luis Florido Rodríguez (Sevilla, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. ožujka 2014. (predmet R 1569/2013-4), u vezi s postupkom povodom prigovora između José Luis Florido Rodrígueza i CareAbout GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se CareAbout GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-265/13: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Polo/Lauren protiv OHIM-a – FreshSide (Prikaz dječaka na biciklu koji drži čekić) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice koji predstavlja dječaka na biciklu koji drži čekić — Raniji figurativni žigovi Zajednice i nacionalni žigovi koji predstavljaju igrača pola — Relativni razlozi za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/14

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Polo/Lauren protiv OHIM-a – FreshSide (Prikaz dječaka na biciklu koji drži čekić)
   (Predmet T-265/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice koji predstavlja dječaka na biciklu koji drži čekić - Raniji figurativni žigovi Zajednice i nacionalni žigovi koji predstavljaju igrača pola - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 388/17
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Polo/Lauren Company, LP (New York, New York, Sjedinjene Države) (zastupnici: S. Davies, solicitor, J. Hill, barrister i R. Black, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: FreshSide Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: N. Lockett, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. ožujka 2013. (predmet R 15/2012-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava The Polo/Lauren Company, LP i FreshSide Ltd.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 1. ožujka 2013. (predmet R 15/2012-2).

               2.

               Nalaže se OHIM-u snošenje vlastitih, i troškova The Polo/Lauren Company, LP-a.

               3.

               Nalaže se FreshSide Ltd-u snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-211/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. listopada 2016. – Orange bivši France Télécom protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Državne potpore — Potpora koju je Francuska Republika dodijelila France Télécomu — Reforma načina financiranja mirovina državnih službenika pripojenih France Télécomu — Smanjenje protučinidbe koju France Télécom treba isplatiti državi — Odluka koja potporu proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima — Pojam „potpore” — Pojam „gospodarske prednosti” — Selektivna narav — Utjecaj na tržišno natjecanje — Iskrivljavanje činjenica — Nedostatak u obrazloženju — Izmjena obrazloženja)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/14

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. listopada 2016. – Orange bivši France Télécom protiv Europske komisije
   (Predmet C-211/15 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Državne potpore - Potpora koju je Francuska Republika dodijelila France Télécomu - Reforma načina financiranja mirovina državnih službenika pripojenih France Télécomu - Smanjenje protučinidbe koju France Télécom treba isplatiti državi - Odluka koja potporu proglašava sukladnom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima - Pojam „potpore” - Pojam „gospodarske prednosti” - Selektivna narav - Utjecaj na tržišno natjecanje - Iskrivljavanje činjenica - Nedostatak u obrazloženju - Izmjena obrazloženja))
   (2017/C 006/17)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Orange, bivši France Télécom (zastupnici: S. Hautbourg i S. Cochard-Quesson, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: B. Stomsky i L. Flynn, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Orangeu snošenje troškova.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015.


title: Predmet C-372/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2016. uputio Oberlandesgericht München (Njemačka) – Soha Sahyouni protiv Raja Mamisch

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/33

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2016. uputio Oberlandesgericht München (Njemačka) – Soha Sahyouni protiv Raja Mamisch
   (Predmet C-372/16)
   (2016/C 343/45)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Soha Sahyouni

      Tuženik: Raja Mamisch

      Prethodna pitanja

               1.

               Ulaze li u područje primjene sukladno članku 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 1259/2010 (1) od 20. prosinca 2010. o provedbi pojačane suradnje u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu i slučajevi privatnog razvoda braka – u predmetnom slučaju razvod braka putem jednostrane izjave jednog bračnog druga pred vjerskim sudom u Siriji na temelju šerijatskog prava?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje:
               Treba li kod primjene Uredbe (EU) br. 1259/2010 u okviru ispitivanja iz njezina članka 10. u slučajevima privatnog razvoda braka

                           (1)

                           poći in abstracto od usporedbe na temelju koje pravo primjenjivo u skladu s člankom 8. doduše odobrava pristup razvodu braka i drugom bračnom drugu, ali taj razvod zbog njegova spola čini ovisnim o drugim postupovnim i materijalnim pretpostavkama koje se razlikuju od onih za pristup prvoga bračnoga druga,
                           ili

                           (2)

                           primjenjivost te norme ovisi o tome da primjena in abstracto diskriminatornog stranog prava bude diskriminatorna i u konkretnom pojedinačnom slučaju?

               3.

               U slučaju pozitivnog odgovora na točku 2. drugog pitanja:
               Predstavlja li suglasnost diskriminiranog bračnog druga s razvodom braka – također u obliku odobrenog prihvata naknade – već jedan razlog za neprimjenjivanje odredbe?

      (1)  SL L 343, str. 10. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 172.)


title: Predmet T-472/15 P: Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2017. – ESVD protiv Grossa („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Promaknuće — Promaknuća za 2013. — Neuvrštavanje na popis promaknutih dužnosnika — Nepostojanje pogreške koja se tiče prava”)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/26

         Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2017. – ESVD protiv Grossa
   (Predmet T-472/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Promaknuće - Promaknuća za 2013. - Neuvrštavanje na popis promaknutih dužnosnika - Nepostojanje pogreške koja se tiče prava”))
   (2017/C 121/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, zatim S. Marquardt, agenti, uz asistenciju M. Troncosa Ferrera, S. Moye Izquierda i F.-M. Hislairea, odvjetnika)

      Druga stranka u postupku: Philipp Oliver Gross (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 3. lipnja 2015., Gross/ESVD (F-78/14, EU:F:2015:52), kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) će snositi vlastite troškove, kao i troškove Philippa Olivera Grossa u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 346, 19. 10. 2015.


title: Predmet T-130/14 P: Žalba koju je 24. veljače 2014. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Službeničkog suda od 12. prosinca 2013. u predmetu F-142/11, Simpson protiv Vijeća

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/53

         Žalba koju je 24. veljače 2014. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Službeničkog suda od 12. prosinca 2013. u predmetu F-142/11, Simpson protiv Vijeća
   (Predmet T-130/14 P)
   2014/C 135/68
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, u svojstvu agenata)

      Druga stranka u postupku: Erik Simpson (Bruxelles, Belgija)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. u predmetu F-142/11 Erik Simpson protiv Vijeća, u dijelu kojim ona poništava odluku Vijeća Europske Unije od 9. prosinca 2010. i nalaže Vijeću Europske unije snošenje njegovih troškova i troškova E. Simpsona;

               —

               vrati predmet Službeničkom sudu; i

               —

               naloži tužitelju u prvom stupnju snošenje troškova ovog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbe, podnositelj žalbe oslanja se na jedan žalbeni razlog, navodeći da je zaključak Službeničkog suda, prema kojem je pobijana odluka nezakonita zbog povrede obveze obrazlaganja, temeljen na pogrešnoj pretpostavci zbog iskrivljavanja dokaza te se stoga ne može prihvatiti.


title: Predmet T-24/17: Tužba podnesena 17. siječnja 2017. – LA Superquimica protiv EUIPO-a – D- Tack (D-TACK)

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/30

         Tužba podnesena 17. siječnja 2017. – LA Superquimica protiv EUIPO-a – D- Tack (D-TACK)
   (Predmet T-24/17)
   (2017/C 086/39)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LA Superquimica, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: D-Tack GmbH (Hüttlingen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „D-TACK – prijava za registraciju br. 9 650 847

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. studenoga 2016. u predmetu R 1983/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi EUIPO-vu odluku od 15. studenoga 2016.;

               —

               naloži EUIPO-u i onima koji se protive ovom zahtjevu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               žalbeno vijeće nije uzelo u obzir izvatke iz baze podataka Sitadex koje je podnio tužitelj, a koji se odnose na registracije španjolskih žigova br. 2515958, 2516679, 2542249, 2591412 i 2668711;

               —

               žalbeno vijeće nije uzelo u obzir dokaz upotrebe koji je podnio tužitelj.


title: Predmet C-523/15 P: Žalba koju je 30. rujna 2015. podnio Westfälische Drahtindustrie GmbH i dr. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2015. u predmetu T-393/10, Westfälische Drahtindustrie GmbH i dr. protiv Europske komisije

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/21

         Žalba koju je 30. rujna 2015. podnio Westfälische Drahtindustrie GmbH i dr. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2015. u predmetu T-393/10, Westfälische Drahtindustrie GmbH i dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-523/15 P)
   (2015/C 389/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelji: Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (zastupnik: C. Stadler, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da,

               1.

               ukine pobijanu presudu u dijelu u kojem je za njih nepovoljna;

               2.

               podredno, u cijelosti ukine pobijanu presudu i poništi članak 2. stavak 8. Odluke Komisije C(2010)4387 final od 30. lipnja 2010. u postupku prema članku 101. UFEU-a i članku 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38.344 – Čelik za prednapinjanje), kako je izmijenjena Odlukom Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010. i Odlukom Komisije C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011., kao i dopisa glavnog direktora Glavne uprave za tržišno natjecanje od 14. veljače 2011., u dijelu u kojem se tiču žalitelja;
               podredno, smanji novčanu kaznu koja je žaliteljima određena u članku 2. stavku 8. navedene Komisijine odluke,

               3.

               podredno točkama 1. i 2. zahtjeva, predmet vrati Općem sudu na ponovno odlučivanje,

               4.

               da tuženiku u prvostupanjskom postupku naloži snošenje troškova cijelog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba je uložena protiv presude šestog vijeća Općeg suda Europske unije od 15. srpnja 2015.
   Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG i Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG ističu sljedeće razloge u prilog žalbi:
   Kao prvo, Opći sud je povrijedio članak 261. UFEU-a i članak 31. Uredbe br. 1/2003 (1), sustav raspodjele nadležnosti i institucionalne ravnoteže kao i načelo zaštite prava na djelotvoran pravni lijek jer je propustio uzeti u obzir granice ovlasti koje su mu dodijeljene u pogledu neograničene nadležnosti nadzora i nije preispitao pobijanu Komisijinu odluku, nego je samostalno odlučio o novčanoj kazni. Na taj je način on preuzeo ulogu uprave pa je žaliteljima onemogućio osporavanje činjeničnih utvrđenja, s obzirom na to da se žalbe protiv odluka Općeg suda mogu odnositi samo na pravna pitanja.
   Kao drugo, pobijana presuda krši članak 261. UFEU-a i članak 31. Uredbe br. 1/2003, s obzirom na to da Opći sud nije uzeo u obzir mjerodavni trenutak za ocjenjivanje činjeničnog i pravnog stanja i da se prilikom izvršavanja svoje neograničene nadležnosti nadzora – koje je, kako proizlazi iz prethodne točke, pogrešno – oslonio na pravno i činjenično stanje u trenutku donošenja svoje odluke odnosno na činjenice koje su nastale u razdoblju od 2011. do 2013., to jest nakon donošenja pobijane odluke Komisije. Odluke na koje se Opći sud „u tom smislu” pozvao ne potvrđuju takvo shvaćanje, nego, naprotiv, iz sudske prakse sudova Unije proizlazi da se dodatne informacije mogu uzeti u obzir, s jedne strane, samo u prilog dotičnom poduzetniku i, s druge strane, samo ako su već postojale u trenutku kada je Komisija donosila odluku.
   Kao treće, Opći sud povrijedio je temeljna prava žaliteljâ jer nije poštovao načela proporcionalnosti i jednakog postupanja. Budući da nije uzeo u obzir načelo izraženo u točki 35. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni, prema kojem poduzetnici kojima je naloženo obročno plaćanje novčane kazne moraju biti u stanju platiti kaznu u pravilu u razdoblju od tri do pet godina, Opći sud je žaliteljima odredio neprimjerenu novčanu kaznu koju bi oni u svakom slučaju mogli platiti samo u iznimno dugom razdoblju. Opći sud je prilikom analize u pogledu načela jednakog postupanja s obzirom na primjenu načela razvijenih na temelju točke 35. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni kao i u pogledu mjerodavnog trenutka propustio uzeti u obzir usporedivost činjeničnih situacija.
   Na kraju, Opći sud je pobijanom presudom žaliteljima povrijedio njihovo postupovno temeljno pravo na djelotvoran pravni lijek jer se prilikom izvršavanja svoje neograničene nadležnosti nadzora sakrio iza Komisijinih izračuna novčane kazne i činjenica koje su navele stranke. To nije dovoljno u okviru potpunog i neograničenog nadzora koji u skladu s pravom na djelotvoran pravni lijek protiv Komisijinih odluka o novčanim kaznama mora provesti neutralno tijelo.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet C-415/13 P: Rješenje predsjednika Suda od 22. svibnja 2014. – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Impexmetal S.A.

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/19

         Rješenje predsjednika Suda od 22. svibnja 2014. – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), Impexmetal S.A.
   (Predmet C-415/13 P) (1)

   2014/C 261/32
   Jezik postupka: poljski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet C-573/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2014. uputio Conseil d'État (Belgija) – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides protiv Mostafe Lounanija

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/36

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2014. uputio Conseil d'État (Belgija) – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides protiv Mostafe Lounanija
   (Predmet C-573/14)
   (2015/C 046/43)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Tuženik: Mostafa Lounani

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 12. stavak 2. točku (c) Direktive Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite (1) tumačiti na način da nužno podrazumijeva, kako bi se njime predviđena klauzula o isključenju mogla primijeniti, da je tražitelj azila bio osuđen za jedno od terorističkih kaznenih djela predviđenih člankom 1. stavkom 1. Okvirne odluke Vijeća 2002/475/PUP od 13. lipnja 2002. o suzbijanju terorizma (2), koja je u belgijsko nacionalno pravo prenesena Zakonom o terorističkim kaznenim djelima od 19. prosinca 2003.?

               2.

               Ako ne, mogu li se djela, kao što su ona navedena u točki 5.9.2. pobijane presude br. 96.933 koju je donio Conseil du contentieux des étrangers, a koja je objavljena 12. veljače 2013., pripisana protivnoj strani presudom koju je donio Tribunal correctionnel de Bruxelles 16. veljače 2006. i za koja je ona osuđena zbog sudjelovanja u terorističkoj organizaciji, smatrati djelima koja su u suprotnosti s ciljevima i načelima Ujedinjenih naroda u smislu članka 12. stavka 2. točke (c) gore navedene Direktive 2004/83/EZ?

               3.

               U okviru ispitivanja isključenja podnositelja zahtjeva iz međunarodne zaštite zbog njegovog sudjelovanja u terorističkoj organizaciji, je li njegova osuda zbog vođenja terorističke organizacije, kojom se utvrđuje da podnositelj zahtjeva za međunarodnu zaštitu nije ni počinio, ni pokušao počiniti, ni zaprijetio počinjenjem terorističkog čina, dovoljna da bi se moglo utvrditi postojanje čina sudjelovanja ili poticanja u smislu članka 12. stavka 3. Direktive 2004/83/EZ, koji se može pripisati podnositelju zahtjeva, ili je nužno pristupiti pojedinačnom ispitivanju okolnosti slučaja i dokazati sudjelovanje u izvršenju terorističkog kaznenog djela ili poticanje na terorističko kazneno djelo iz članka 1. Okvirne odluke 2002/475/PUP od 13. lipnja 2002. o suzbijanju terorizma?

               4.

               U okviru ispitivanja isključenja podnositelja zahtjeva iz međunarodne zaštite, zbog njegovog sudjelovanja u terorističkoj organizaciji, kao vođe, ako je primjenjivo, treba li čin poticanja ili sudjelovanja, iz članka 12. stavka 3. Direktive 2004/83/EZ, biti povezan s počinjenjem terorističkog kaznenog djela, kako je utvrđeno u članku 1. Okvirne odluke 2002/475/PUP od 13. lipnja 2002. o suzbijanju terorizma ili može biti povezan sa sudjelovanjem u terorističkoj skupini, iz članka 2. spomenute Okvirne odluke?

               5.

               U pitanjima terorizma, je li isključenje iz međunarodne zaštite, predviđeno člankom 12. stavkom 2. točkom (c) Direktive 2004/83/EZ, moguće ako ne postoji počinjenje, poticanje ili sudjelovanje u nasilnom činu osobito okrutne prirode iz članka 1. Okvirne odluke 2002/475/PUP od 13. lipnja 2002. o suzbijanju terorizma?

      (1)  SL L 304, str. 12.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 64

      (2)  SL L 164, str. 3.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 9., str. 214.


title: Predmet C-408/12 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. rujna 2014. – YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Tržišta patentnih zatvarača i drugih zatvarača i strojeva za pričvršćivanje — Uzastopna odgovornost — Zakonska maksimalna visina novčane kazne — Članak 23. stavak 2. Uredbe br. 1/2003 — Pojam „poduzetnika” — Osobna odgovornost — Načelo proporcionalnosti — Odvraćajući množitelj)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/5

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. rujna 2014. – YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH protiv Europske komisije
      (Predmet C-408/12 P) (1)

      ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Tržišta patentnih zatvarača i drugih zatvarača i strojeva za pričvršćivanje - Uzastopna odgovornost - Zakonska maksimalna visina novčane kazne - Članak 23. stavak 2. Uredbe br. 1/2003 - Pojam „poduzetnika” - Osobna odgovornost - Načelo proporcionalnosti - Odvraćajući množitelj))
      (2014/C 395/05)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH (zastupnici: D. Arts, W. Devroe, E. Winter i F. Miotto, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i R. Sauer, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Poništava se presuda Općeg suda Europske unije YKK i dr./Komisija (EU:T:2012:322) u dijelu koji se odnosi na primjenu, u svrhu utvrđivanja maksimalnog iznosa novčane kazne, u okviru suradnje u krugovima Basel-Wuppertal i Amsterdam na tržištu metalnih i plastičnih zatvarača i strojeva za pričvršćivanje, gornje granice od 10 % izračunate na osnovi prihoda YKK grupe u godini koja prethodi godini donošenja Odluke Komisije C(2007) 4257 final, od 19. rujna 2007., o postupku primjene članka [81. UEZ-a] (predmet COMP/39.168 – PO/Metalni i plastični galanterijski artikli: zatvarači), u odnosu na razdoblje trajanja povrede za koje se YKK Stocko smatra isključivo odgovornim.

                  2.

                  U preostalom dijelu žalba se odbija.

                  3.

                  Poništava se članak 2. stavak 2. navedene Odluke C(2007) 4257 final u dijelu koji se odnosi na izračun novčane naknade za koji se YKK Stocko smatra isključivo odgovornim, u okviru suradnje u krugovima Basel-Wuppertal i Amsterdam.

                  4.

                  Određuje se novčana kazna YKK Stocko Fasteners GmbH za povredu za koju je isključivo odgovoran, u okviru suradnje u krugovima Basel-Wuppertal i Amsterdam, u iznosu od 2 792 800 eura.

                  5.

                  Nalaže se YKK Corporation, YKK Holding Europe BV i YKK Stocko Fasteners GmbH snošenje svojih troškova i tri četvrtine troškova Europske komisije koji se odnose na prvostupanjski postupak i žalbeni postupak.

                  6.

                  Nalaže se Europskoj komisiji snošenje jedne četvrtine svojih troškova koji se odnose na prvostupanjski postupak i žalbeni postupak

         (1)  SL C 343, 10.11.2012.


title: Predmet T-64/15: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2015. – Shoe Branding Europe protiv OHIM-a (Paralelne pruge na hlačama) („Žig Zajednice — Prijava žiga Zajednice koji se sastoji od dvije paralelne pruge na hlačama — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/49

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2015. – Shoe Branding Europe protiv OHIM-a (Paralelne pruge na hlačama)
   (Predmet T-64/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava žiga Zajednice koji se sastoji od dvije paralelne pruge na hlačama - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 048/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgija) (zastupnik: J. Løje, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Geroulakos, zatim D. Gája, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. prosinca 2014. (predmet R 2563/2013-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju znaka koji se sastoji od dvije paralelne pruge na hlačama kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Shoe Branding Europe BVBA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.


title: Predmet C-668/13: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 22. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani protiv Evangeli Paraskevopoulou („Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Istovjetno prethodno pitanje — Socijalna sigurnost radnika migranata — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Članak 7. stavak 2. točka (c) — Primjenjivost konvencija o socijalnom osiguranju između država članica — Izbjeglica povratnik porijeklom iz jedne države članice — Dovršenje razdobljâ zaposlenja na području druge države članice — Zahtjev za dodjelu starosne mirovine — Odbijanje”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/12

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 22. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani protiv Evangeli Paraskevopoulou
   (Predmet C-668/13) (1)

   ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Istovjetno prethodno pitanje - Socijalna sigurnost radnika migranata - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članak 7. stavak 2. točka (c) - Primjenjivost konvencija o socijalnom osiguranju između država članica - Izbjeglica povratnik porijeklom iz jedne države članice - Dovršenje razdobljâ zaposlenja na području druge države članice - Zahtjev za dodjelu starosne mirovine - Odbijanje”))
   (2015/C 213/17)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Suceava

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Tuženik: Evangeli Paraskevopoulou

      Izreka

   Članak 7. stavak 2. točka (c) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana na temelju Uredbe (EZ) br. 118/97 Vijeća od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena na temelju Uredbe (EZ) br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. treba tumačiti na način da se Dvostrani sporazum o doprinosima za socijalno osiguranje državljana jedne države potpisnice koji su imali svojstvo političkih izbjeglica na području druge države potpisnice, a koji je sklopljen u vrijeme kada jedna od država potpisnica još uvijek nije bila pristupila Uniji i koji nije naveden u Prilogu III. toj uredbi, ne primjenjuje na situaciju političkih izbjeglica koje su se vratile u državu porijekla prije sklapanja Dvostranog sporazuma i prije stupanja na snagu navedene uredbe.

      (1)  SL C 85, 22. 3. 2014.


title: Predmet T-78/17: Tužba podnesena 30. siječnja 2017. – Jumbo Africa protiv EUIPO-a – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/60

         Tužba podnesena 30. siječnja 2017. – Jumbo Africa protiv EUIPO-a – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO)
   (Predmet T-78/17)
   (2017/C 104/84)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Jumbo Africa, SL (L'Hospitalet de Llobregat, Španjolska) (zastupnici: M. Buganza González i E. Torner Lasalle, odvjetnice)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: ProSiebenSat.1 Licensing GmbH (Unterföhring, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „JUMBO” – žig Zajednice br. 10 492 131

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. listopada 2016. u predmetu R 227/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 7. Uredbe br. 207/2009. Konkretno, tužitelj tvrdi da žig „JUMBO” nije obuhvaćen nijednom zabranom iz stavka 1. navedenog članka. Taj žig nije opisan u odnosu na proizvode koje označuje.


title: Predmet T-54/15: Presuda Općeg suda od 28. travnja 2016. – Jääkiekon SM-liiga protiv EUIPO-a (Liiga) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije Liiga — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/49

      Presuda Općeg suda od 28. travnja 2016. – Jääkiekon SM-liiga protiv EUIPO-a (Liiga)
      (Predmet T-54/15) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije Liiga - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
      (2016/C 211/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Jääkiekon SM-liiga Oy (Helsinki, Finska) (zastupnik: L. Laaksonen, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: A. Schifko i E. Śliwińska, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. prosinca 2014. (predmet R 576/2014-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka Liiga kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Jääkiekon SM-liiga Oy nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.