title: Predmet C-513/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2017. uputio Amtsgericht Köln (Njemačka) – Postupak povodom globe protiv Josefa Baumgartnera

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/33

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2017. uputio Amtsgericht Köln (Njemačka) – Postupak povodom globe protiv Josefa Baumgartnera
   (Predmet C-513/17)
   (2017/C 382/40)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Köln

      Stranke glavnog postupka

   Josef Baumgartner

      Druge stranke u postupku: Bundesamt für Güterverkehr, Staatsanwaltschaft Köln

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 19. stavak 2. prvi podstavak Uredbe (EZ) br. 561/2006 (1) tumačiti na način da sankciju protiv poduzeća ili protiv odgovorne osobe u poduzeću prema člancima 30., 9. i 130. OWiG-a [Gesetz über Ordnungswidrigkeiten (Zakon o prekršajima)] za prekršaj koji je počinjen u sjedištu poduzeća može izreći samo država članica na čijem području to poduzeće ima sjedište? Jesu li su ipak i druge države članice ovlaštene izreći sankciju za taj prekršaj ako je potonji otkriven na njihovu državnom području?

      (1)  Uredba (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet i o izmjeni uredbi Vijeća (EEZ) br. 3821/85 i (EZ) br. 2135/98 te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85, SL L 102, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 6., str. 167. i ispravak SL 2016., L 195, str. 83.)


title: Predmet C-245/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. svibnja 2017. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – Pedro Viejobueno Ibáñez i Emilia de la Vara González protiv Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. svibnja 2017. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – Pedro Viejobueno Ibáñez i Emilia de la Vara González protiv Consejería de Educación de Castilla-La Mancha
   (Predmet C-245/17)
   (2017/C 382/32)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Pedro Viejobueno Ibáñez i Emilia de la Vara González

      Tuženik: Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se završetak predavanja u školskoj godini smatrati objektivnim razlogom koji opravdava različito postupanje prema gore navedenim privremeno zaposlenim nastavnicima u odnosu na stalno zaposlene nastavnike?

               2.

               Je li spojivo sa načelom nediskriminacije to što se privremeni nastavnici čiji je radni odnos prestao po završetku predavanja ne mogu koristiti godišnjim odmorom u obliku efektivnih dana odmora nego za te dane primaju odgovarajuću naknadu?

               3.

               Je li spojivo s načelom nediskriminacije navedenih nastavnika – obuhvaćenih pojmom radnika na određeno vrijeme – apstraktno pravno pravilo poput onog iz trinaeste dodatne odredbe Pokrajinskog zakona 5/2012 od 12. srpnja 2012. o općem proračunu vlade Autonomne zajednice Castilla-La Mancha za 2012. (Ley Regional 5/2012, de 12 de julio, de Presupuestos Generales de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha para 2012) koje zbog proračunskih ušteda i ispunjavanja ciljeva vezanih uz deficit, među ostalim mjerama, suspendira primjenu Sporazuma od 10. ožujka 1994. sklopljenog između Ministarstva obrazovanja i znanosti i sindikata ANPE (Acuerdo de 10 de marzo de 1994, suscrito entre el Ministerio de Educación y Ciencia y el Sindicato ANPE) i objavljenog u Odluci od 15. ožujka 1994. Glavne uprave za kadrovske poslove (Dirección General de Personal y Servicios) ((službeni glasnik Ministarstva obrazovanja i znanosti) od 28. ožujka 1994.) kada je riječ o novčanoj naknadi za godišnji odmor u srpnju i kolovozu kod zamjena duljih od pet i pol mjeseci te kod popunjenih slobodnih radnih mjesta i koje nalaže plaćanje naknade privremeno zaposlenim nesveučilišnim nastavnicima koja odgovara 22 radna dana ako su privremeno imenovani za čitavu školsku godinu odnosno razmjernom broju dana.


title: Predmet T-572/17: Tužba podnesena 21. kolovoza 2017. – UC protiv Parlamenta

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/31

         Tužba podnesena 21. kolovoza 2017. – UC protiv Parlamenta
   (Predmet T-572/17)
   (2017/C 369/43)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: UC (zastupnik: A. Tymen, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ovu tužbu osnovanom i dopuštenom

         i stoga,

               —

               poništi izvješće o ocjeni tužitelja za godinu 2015., kao i odluku o tome da mu se dodijeli samo dva boda za zasluge za tu godinu;

               —

               poništi odluku tijela za imenovanje od 9. svibnja 2017. o odbijanu tužiteljeve žalbe od 13. siječnja 2017.;

               —

               naloži tuženiku naknadu štete, određenu ex aequo et bono u iznosu od 9 000 eura, za popravljanje neimovinske štete tužitelju;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na, s jedne strane, povredi članka 41. Povelje o temeljnim pravima i članka 25. Pravilnika o osoblju i, s druge strane, povredi obveze obrazlaganja i prava obrane tužitelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje i članka 41. Povelje.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocijeni.


title: Predmet T-451/16: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Bester Papa) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Bester Papa — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/16

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Bester Papa)
   (Predmet T-451/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Bester Papa - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 369/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: sheepworld AG (Ursensollen, Njemačka) (zastupnik: S. von Rüden, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2016. (predmet R 94/2016-4) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Bester Papa kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu sheepworld AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet C-479/17 P: Žalba koju je 8. kolovoza 2017. podnio Guardian Europe Sàrl protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 7. lipnja 2017. u predmetu T-673/15, Guardian Europe protiv Europske unije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/4

         Žalba koju je 8. kolovoza 2017. podnio Guardian Europe Sàrl protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 7. lipnja 2017. u predmetu T-673/15, Guardian Europe protiv Europske unije
   (Predmet C-479/17 P)
   (2017/C 369/05)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Guardian Europe Sàrl (zastupnici: C. O’Daly, Solicitor, F. Louis, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska unija, koju zastupaju 1. Sud Europske unije i 2. Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               1.

               ukine pobijanu presudu u mjeri u kojoj je točkom 3. njezine izreke djelomično odbijen zahtjev za naknadu štete društva Guardian Europe, koji se temelji na članku 268. i članku 340. drugom stavku Ugovora o funkcioniranju Europske unije;

               2.

               utvrdi da Sud može samostalno odlučiti o osnovanosti žaliteljeva zahtjeva za naknadu štete i u skladu s time:

                           (a)

                           naloži Europskoj uniji, koju zastupa Sud Europske unije, da se društvu Guardian Europe naknadi šteta koja mu je uzrokovana time što Opći sud nije odlučio u razumnom roku, u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, odnosno sljedeće svote: (i) oportunitetni troškovi/izgubljena dobit u iznosu od 1 388 000 eura; (ii) dodatni troškovi jamstva u iznosu od 143 675,78; i (iii) neimovinska šteta izražena u odgovarajućem postotku od novčane kazne izrečene Guardianu u spornoj odluci;

                           (b)

                           naloži Europskoj uniji, koju zastupaju Europska komisija i Sud Europske unije, da se Guardianu naknadi šteta koja mu je uzrokovana time što su Komisija i Opći sud povrijedili načelo jednakog postupanja, odnosno sljedeće svote: (i) oportunitetni troškovi/izgubljena dobit u iznosu od 7 712 000 eura; i (ii) neimovinska šteta izražena u odgovarajućem postotku od novčane kazne izrečene Guardianu u spornoj odluci;

                           (c)

                           dodijeli kompenzacijske kamate na iznose navedene pod (a) (počevši od 27. srpnja 2010. do dana donošenja presude Suda u vezi s ovom žalbom) i (b) (počevši od 19. studenoga 2010. do dana donošenja presude Suda u vezi s ovom žalbom), po godišnjoj stopi inflacije koju je, za predmetno razdoblje, odredio Eurostat u državi članici (Luksemburg) u kojoj Guardian Europe ima sjedište;

                           (d)

                           dodijeli zatezne kamate na iznose navedene pod (a) i (b), počevši od dana donošenja presude Suda u vezi s ovom žalbom do podmirenja u cijelosti, po stopi koju je odredila Europska središnja banka (ESB) za svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda;

               3.

               u slučaju potrebe i podredno u odnosu na bilo koji od zahtjeva navedenih u točki 2. (a) do (d), predmet vrati Općem sudu na odlučivanje o osnovanosti tužbe; i

               4.

               naloži drugim strankama u postupku snošenje žaliteljevih troškova u vezi s ovom žalbom i postupkom pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1)

               U svojoj presudi, Opći sud povrijedio je članak 268. i članak 340. drugi stavak UFEU-a te nije primijenio pojam „poduzetnik” u smislu prava Unije time što je zaključio da Guardian Europe nije pretrpio nikakav gubitak dobiti zbog toga što Opći sud nije odlučio u razumnom roku u predmetu T-82/08, Guardian Industries Corp. i Guardian Europe Sàrl/Komisija;

               2)

               U svojoj presudi, Opći sud povrijedio je članak 268. i članak 340. drugi stavak UFEU-a, nije primijenio pojam „poduzetnik” u smislu prava Unije te je došao do materijalno pogrešnih zaključaka, pri čemu njihova netočnost proizlazi iz dokumenata podnesenih Općem sudu, time što je utvrdio da je Guardian Europe pretrpio samo 82 % gubitaka povezanih s troškovima jamstva koji su trebali biti plaćeni tijekom razdoblja nerazumnog kašnjenja Općeg suda u predmetu T-82/08, Guardian Industries Corp. i Guardian Europe Sàrl/Komisija;

               3)

               U svojoj presudi, Opći sud povrijedio je članak 268. i članak 340. drugi stavak UFEU-a jer je zaključio da Guardian Europe nije pretrpio neimovinsku štetu jer u predmetu T-82/08, Guardian Industries Corp. i Guardian Europe Sàrl/Komisija presuda nije donesena u razumnom roku;

               4)

               U svojoj presudi, Opći sud povrijedio je članak 268. i članak 340. drugi stavak UFEU-a te nije primijenio pojam „poduzetnik” u smislu prava Unije time što je presudio da povreda načela jednakog postupanja u Odluci Komisije br. C(2007) 5791 final
                   (1) – Ravno staklo, i u presudi Općeg suda u predmetu T-82/08, Guardian Industries Corp. i Guardian Europe Sàrl/Komisija, nije prouzrokovala gubitak dobiti za društvo Guardian Europe;

               5)

               U svojoj presudi, Opći sud povrijedio je članak 268. i članak 340. drugi stavak UFEU-a time što je presudio da zbog povrede načela jednakog postupanja u Odluci Komisije br. C(2007) 5791 final – Ravno staklo i u presudi Općeg suda u predmetu T-82/08, Guardian Industries Corp. i Guardian Europe Sàrl/Komisija, Guardian Europe nije pretrpio neimovinsku štetu i

               6)

               U svojoj presudi, Opći sud povrijedio je članak 268. i članak 340. drugi stavak UFEU-a time što je utvrdio da samo sudska presuda donesena u posljednjem stupnju (i stoga ne presuda Općeg suda) može dovesti do odgovornosti za štetu zbog povrede prava Unije.

      (1)  Odluka Komisije C(2007) 5791 final od 28. studenoga 2007. koja se odnosi na postupak primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39165 — Ravno staklo).


title: Predmeti T-107/15 i T-347/15: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2017. – Uganda Commercial Impex protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela koji krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo — Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/7

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2017. – Uganda Commercial Impex protiv Vijeća
   (Predmeti T-107/15 i T-347/15) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela koji krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu”))
   (2017/C 369/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Uganda Commercial Impex Ltd (Kampala, Uganda) (zastupnici: u predmetu T-107/15, S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, K. Mittal, solicitors, i R. Blakeley, barrister, i, u predmetu T-347/15, S. Zaiwalla, P. Reddy, A. Meskarian, K. Mittal i R. Blakeley)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u predmetu T-107/15, B. Driessen i E. Dumitriu-Segnana, zatim B. Driessen i M. Veiga, agenti, i, u predmetu T-347/15, B. Driessen, E. Dumitriu-Segnana i M. Veiga)

      Predmet

   U predmetu T-107/15, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene odluke Vijeća 2014/862/ZVSP od 1. prosinca 2014. o provedbi Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2014., L 346, str. 36.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1275/2014 od 1. prosinca 2014. o provedbi članka 9. stavaka 1. i 4. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2014., L 346, str. 3.) te, u slučaju potrebe, da se članak 9. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1183/2005 od 18. srpnja 2005. o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2005., L 193, str. 1.) proglasi neprimjenjivim na tužitelja i, u predmetu T-347/15, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/620 od 20. travnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2015., L 102, str. 43.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/614 od 20. travnja 2015. o provedbi članka 9. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2015., L 102, str. 10.) te, u slučaju potrebe, da se članak 9. stavak 1. Uredbe br. 1183/2005 proglasi neprimjenjivim na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Predmeti T-107/15 i T-347/15 spajaju se u svrhu donošenja ove presude.

               2.

               Tužbe se odbijaju.

               3.

               Nalaže se društvu Uganda Commercial Impex Ltd snošenje troškova.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet T-315/16: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2017. – Tamasu Butterfly Europa protiv EUIPO-a – adp Gauselmann (Butterfly) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Butterfly — Raniji verbalni žig Europske unije i nacionalni trgovački naziv Butterfly — Relativni razlozi za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavci 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/13

         Presuda Općeg suda od 19. rujna 2017. – Tamasu Butterfly Europa protiv EUIPO-a – adp Gauselmann (Butterfly)
   (Predmet T-315/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Butterfly - Raniji verbalni žig Europske unije i nacionalni trgovački naziv Butterfly - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavci 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 369/18)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Tamasu Butterfly Europa GmbH (Moers, Njemačka) (zastupnik: C. Röhl, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Pethke i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Njemačka) (zastupnik: P. Koch Moreno, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. ožujka 2016. (predmet R 221/2015-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Tamasu Butterfly Europa i adp Gauselmann.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Tamasu Butterfly Europa GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 287., 8. 8. 2016.


title: Predmet T-543/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/28

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije
   (Predmet T-543/17)
   (2017/C 369/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska investicijska banka (zastupnici: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran i F. de Borja Oxangoiti Briones agenti, D. Arts, lawyer i T. Cusworth, solicitor)

      Tuženik: Sirijska Arapska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da naloži Siriji:

               —

               plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Syrian Healthcare Loan Agreementa duguje EU-u na temelju njezina prava na subrogaciju, a koji se sastoje od:

                           —

                           62 646 209,04 eura i 3 582 381,15 američkih dolara (USD), iznos koji duguje EU-u na dan 9. kolovoza, odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi (za bilo koje sljedeće razdoblje od jednog mjeseca), ovisno o tome koja je viša, koja je jednaka (i.) stopi koja se određuje uvećanjem EURIBOR-a za 2 % (200 baznih bodova) (osim bilo kojih otplata u američkim dolarima u kojima se primjenjuje stopa jednaka LIBOR-u uvećana za 2 % (200 baznih bodova) ili (ii.) po fiksnoj stopi koja se plaća na temelju članka 3.01 uvećanoj za 0,25 % (25 baznih bodova) do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               podredno (i.), i ako Opći sud utvrdi da na EU subrogacijom ne prelaze prava Banke, plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Syrian Healthcare Loan Agreementa duguje Banci, a koji se sastoji:

                           —

                           62 646 209,04 eura i 3 582 381,15 USD, iznos koji duguje Banci na dan 9. kolovoza 2017., odnosno glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi (za bilo koje sljedeće razdoblje od jednog mjeseca), ovisno o tome koja je viša, koja je jednaka (i.) stopi koja se određuje uvećanjem EURIBOR-a za 2 % (200 baznih bodova) (osim bilo kojih otplata u američkim dolarima u kojima se primjenjuje stopa jednaka LIBOR-u uvećana za 2 % (200 baznih bodova) ili (ii.) po fiksnoj stopi koja se plaća na temelju članka 3.01 uvećanoj za 0,25 % (25 baznih bodova) do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               u svakom slučaju, plaćanje iznosa koji duguje ili EU-u ili Banci, ovisno o slučaju, za obroke koji će dospjeti nakon podnošenja ove tužbe i koje Sirija propusti platiti, a koji se sastoji od:

                           —

                           cjelokupne glavnice i kamate za svaki obrok,

                           —

                           ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi (za bilo koje sljedeće razdoblje od jednog mjeseca), ovisno o tome koja je viša, koja je jednaka (i.) stopi koja se određuje uvećanjem EURIBOR-a za 2 % (200 baznih bodova) (osim bilo kojih otplata u američkim dolarima u kojima se primjenjuje stopa jednaka LIBOR-u uvećanoj za 2 % (200 baznih bodova) ili (ii.) po fiksnoj stopi koja se plaća na temelju članka 3.01 uvećanoj za 0,25 % (25 baznih bodova) od datuma dospijeća svakog obroka dok Sirija eventualno izvrši plaćanje.

               —

               plaćanja svih troškova u vezi s ovim postupkom u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Prvi i jedini tužbeni razlog temelji se na navodu da je Sirija povrijedila svoje ugovorne obveze iz članaka 3.01. i 4.01. Syrian Healthcare Loan Agreementa o plaćanju obroka prema Syrian Healthcare Loan Agreementu po njihovom dospijeću i članka 3.02 Syrian Healthcare Loan Agreementa o plaćanju zatezne kamate za svaki dospjeli i neplaćeni obrok koja se određuje po godišnjoj stopi. Posljedično, Sirija je ugovorno obvezna u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Syrian Healthcare Loan Agreementa platiti sve dospjele iznose.


title: Predmet T-589/17: Tužba podnesena 30. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/33

         Tužba podnesena 30. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije
   (Predmet T-589/17)
   (2017/C 369/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska investicijska banka (zastupnici: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran i F. de Borja Oxangoiti Briones agenti, D. Arts, lawyer i T. Cusworth, solicitor)

      Tuženik: Sirijska Arapska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da naloži Siriji:

               —

               plaćanje svih iznosa koje mu duguje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. i 9.02. Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreementa, a koji se sastoje od:

                           —

                           820 451,35 eura, iznos koji mu duguje na dan 25. kolovoza 2017., odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 25. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi od 3,5 % (350 baznih bodova) do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih pravnih troškova, naknada i izdataka koji proizlaze u vezi sa sklapanjem i izvršenjem Loan Agreementa, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               u svakom slučaju, plaćanje iznosa koji mu duguje za obroke koji će dospjeti nakon podnošenja ove tužbe i koje Sirija propusti platiti, a koji se sastoji od:

                           —

                           cjelokupne glavnice i kamate za svaki obrok,

                           —

                           ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi od 3,5 % (350 baznih bodova), od datuma dospijeća svakog obroka dok Sirija ne izvrši plaćanje.

               —

               plaćanja svih troškova u vezi s ovim postupkom u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Prvi i jedini tužbeni razlog temelji se na navodu da je Sirija povrijedila svoje ugovorne obveze iz članaka 3.01. i 4.01. Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreementa o plaćanju obroka prema Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreementa po njihovom dospijeću i članka 3.02. Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreementa o plaćanju zatezne kamate za svaki dospjeli i neplaćeni obrok koja se određuje po godišnjoj stopi. Posljedično, Sirija je ugovorno obvezna u skladu s člancima 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 i 9.02 Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreementa platiti sve dospjele iznose.


title: Predmet T-629/17: Tužba podnesena 18. rujna 2017. – Češka Republika protiv Komisije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/39

         Tužba podnesena 18. rujna 2017. – Češka Republika protiv Komisije
   (Predmet T-629/17)
   (2017/C 369/53)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil i T. Müller, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije C (2017) 4682 final od 6. srpnja 2017. o ukidanju dijela pomoći Europskog socijalnog fonda za operativni program Osposobljavanje za konkurentnost u okviru ciljeva ‚Konvergencija’ i ‚Regionalna konkurentnost i zapošljavanje’ u Češkoj Republici kao i dijela pomoći Europskog fonda za regionalni razvoj za operativne programe Istraživanje i razvoj za inovacije u okviru cilja ‚Konvergencija’ u Češkoj Republici i Tehničke pomoći u okviru ciljeva ‚Konvergencija’ i ‚Regionalna konkurentnost i zapošljavanje’ u Češkoj Republici, i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 99. stavka 1. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (1) od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999 u vezi s člankom 16. točkom (b) Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ (2) od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama. Komisija je provela financijske ispravke zbog navodnih nepravilnosti u području javne nabave koje, međutim, predstavljaju postupke dozvoljene prema članku 16. točki (b) Direktive 2004/18. Komisija pogrešno smatra da se izuzeće od pravila za sklapanje ugovora o javnoj nabavi iz članka 16. točke (b) Direktive 2004/18, koje se odnosi na sadržaj programa, primjenjuje samo na javne naručitelje koji su radiotelevizijski subjekti.

      (1)  SL L 210, str. 25. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 120.)

      (2)  SL L 134, str. 114. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)


title: Predmet C-487/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji 10. kolovoza 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv Alfonsa Verlezza i dr.

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji 10. kolovoza 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv Alfonsa Verlezza i dr.
   (Predmet C-487/17)
   (2017/C 374/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

   Alfonso Verlezza, Riccardo Traversa, Irene Cocco, Francesco Rando, Carmelina Scaglione, Francesco Rizzi, Antonio Giuliano, Enrico Giuliano, Refecta Srl, E. Giovi Srl, Vetreco Srl, SE.IN Srl

      Prethodna pitanja

               1.

               Valja li, u pogledu razvrstavanja otpada kojem su dodijeljene zrcalne oznake, Prilog Odluci 2014/955/EU (1) i Uredbu EU br. 1357/2014 (2) tumačiti na način da proizvođač takvog otpada, čiji sastav nije poznat, mora pristupiti prethodnom obilježavanju i uz koja moguća ograničenja;

               2.

               Valja li ispitivanje prisutnosti opasnih tvari provoditi na temelju ujednačene i unaprijed utvrđene metodologije;

               3.

               Valja li ispitivanje prisutnosti opasnih tvari temeljiti na točnoj i reprezentativnoj provjeri u okviru koje se u obzir uzima sastav otpada u slučajevima u kojima je sastav poznat u trenutku utvrđivanju sastava otpada ili se ispitivanje opasnih tvari može provoditi na temelju kriterija vjerojatnosti uzimajući u obzir one tvari čiju je prisutnost opravdano očekivati u otpadu;

               4.

               Valja li, u slučaju sumnje ili nemogućnosti da se sa sigurnošću utvrdi prisutnost ili odsutnost opasnih tvari u otpadu, takav otpad razvrstati kao opasan i s njim tako postupati, u skladu s načelom opreznosti?

      (1)  2014/955/EU: Odluka Komisije оd 18. prosinca 2014. o izmjeni Odluke 2000/532/EZ o popisu otpada u skladu s Direktivom 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 370, 30.12.2014., str. 44.).

      (2)  Uredba komisije (EU) br. 1357/2014 оd 18. prosinca 2014. o zamjeni Priloga III. Direktivi 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o otpadu i stavljaju izvan snage određenih direktiva (SL L 365 str. 89.).


title: Predmet T-523/17: Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Eleveté Invest Group i drugi protiv Komisije i SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/38

         Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Eleveté Invest Group i drugi protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-523/17)
   (2017/C 374/57)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Eleveté Invest Group, S.L. (Madrid, Španjolska) i 19 drugih tužitelja (zastupnici: B. Cremades Román, F. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín i P. Marrodán Lázaro, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) br. SRB/EES/2017/08 i Odluku Komisije (EU) 2017/1246, obje donesene 7. lipnja 2017.;

               —

               naloži SRB-u i Europskoj komisiji da tužiteljima naknade štetu s osnove izvanugovorne odgovornosti;

               —

               utvrdi da je procjena neovisnog stručnjaka SRB-a ništava i, nakon izračuna neto vrijednosti aktive društva Banco Popular, naloži SRB-u i Europskoj komisiji da naknade štetu tužiteljima;

               —

               naloži SRB-u i Europskoj komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-465/15: Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH protiv Hauptzollamt Duisburg (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Oporezivanje energenata i električne energije — Direktiva 2003/96/EZ — Područje primjene — Članak 2. stavak 4. točka (b) — Električna energija koja se prvenstveno koristi u svrhu kemijske redukcije — Pojam)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/3

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH protiv Hauptzollamt Duisburg
   (Predmet C-465/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Oporezivanje energenata i električne energije - Direktiva 2003/96/EZ - Područje primjene - Članak 2. stavak 4. točka (b) - Električna energija koja se prvenstveno koristi u svrhu kemijske redukcije - Pojam))
   (2017/C 374/04)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Duisburg

      Izreka

   Članak 2. stavak 4. točku (b) treću alineju Direktive Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije treba tumačiti na način da električna energija korištena za pogon puhalica namijenjenih komprimiranju zraka, zatim korištenog u visokoj peći u postupku proizvodnje sirovog željeza kemijskom redukcijom željezne rudače, nije „električna energija koja se prvenstveno koristi u svrhu kemijske redukcije” u smislu te odredbe.

      (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet C-559/16: Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – Birgit Bossen, Anja Bossen i Gudula Gräßmann protiv Brussels Airlines SA/NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Promet — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 7. stavak 1. — Opća pravila o odšteti i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku — Let koji se sastoji od više dijelova — Pojam ‚udaljenost’ koja se uzima u obzir)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/8

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – Birgit Bossen, Anja Bossen i Gudula Gräßmann protiv Brussels Airlines SA/NV
   (Predmet C-559/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Promet - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 7. stavak 1. - Opća pravila o odšteti i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku - Let koji se sastoji od više dijelova - Pojam ‚udaljenost’ koja se uzima u obzir))
   (2017/C 374/11)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann

      Tuženik: Brussels Airlines SA/NV

      Izreka

   Članak 7. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da pojam „udaljenost” u slučaju zračnih linija s vezanim letovima obuhvaća samo udaljenost između mjesta prvog polijetanja i konačnog odredišta, koja se izračunava prema ortodromskoj metodi, neovisno o stvarno prijeđenoj udaljenosti leta.

      (1)  SL C 53, 20. 2. 2017.


title: Predmet T-238/15: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Novartis protiv EUIPO-a – Meda (Zimara) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Zimara — Raniji verbalni žig Europske unije FEMARA — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 — Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 — Obveza odlučivanja o cijeloj tužbi — Članak 64. stavak 1. prva rečenica Uredbe br. 207/2009”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/27

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Novartis protiv EUIPO-a – Meda (Zimara)
   (Predmet T-238/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Zimara - Raniji verbalni žig Europske unije FEMARA - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 - Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 - Obveza odlučivanja o cijeloj tužbi - Članak 64. stavak 1. prva rečenica Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 374/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Bâsel, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Meda AB (Solna, Švedska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. ožujka 2015. (predmet R 636/2014-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Novartis i Meda.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. ožujka 2015. (predmet R 636/2014-5) u dijelu u kojem je žalbeno vijeće propustilo odlučiti o žalbi koja mu je podnesena u vezi s „veterinarskim proizvodima”.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 228, 13. 7. 2015.


title: Predmet C-510/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2017. uputio Okresný súd Bratislava II (Slovačka) – Kazneni postupak protiv ML-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2017. uputio Okresný súd Bratislava II (Slovačka) – Kazneni postupak protiv ML-a
   (Predmet C-510/17)
   (2017/C 374/28)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Okresný súd Bratislava II

      Okrivljenik u glavnom postupku

   ML

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s člankom 4. Direktive 2012/13/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku (u daljnjem tekstu: Direktiva 2012/13/EU), člankom 8. stavkom 2. Direktive 2012/13/EU, pravom na slobodu i sigurnost iz članka 6. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), pravom na obranu iz članka 48. stavka 2. Povelje i pravom na pošteno suđenje iz članka 47. Povelje, činjenica da nacionalna tijela zadržanoj osobi za vrijeme zadržavanja ne daju u pisanom obliku sve (dakle u potpunosti) informacije iz članka 4. stavka 2. Direktive 2012/13/EU (posebno, pravo na pristup spisu predmeta), niti dopuštaju pobijanje propuštanja da se pruže takve informacije u smislu članka 8. stavka 2. Direktive 2012/13/EU. U slučaju negativnog odgovora na to pitanje, ima li takva povreda prava Europske unije utjecaja, u bilo kojem stadiju kaznenog postupka, na zakonitost oduzimanja osobne slobode putem zadržavanja i pritvora te zakonitost produljenja samog pritvora, imajući u vidu članak 6. Povelje i članak 5. stavak 1. točku (c) Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda? U kontekstu odgovora na prethodna pitanja, ima li značaja činjenica da je zadržana osoba optužena za teško kazneno djelo za koje je nacionalnim propisom zapriječena kazna zatvora u trajanju do 15 godina?

               2.

               Je li u skladu s člankom 4. Okvirne odluke Vijeća 2004/757/PUP (2) od 25. listopada 2004. o utvrđivanju minimalnih odredaba vezanih za elemente kaznenih djela i sankcija u području nezakonite trgovine drogom, načelom lojalne suradnje iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji i članka 267. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, člancima 82. i 83. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, pravom na pošteno suđenje predviđenim člankom 47. Povelje, načelom proporcionalnosti kazni predviđenim u članku 49. stavku 3. Povelje, te načelima proporcionalnosti, jedinstvenosti, učinkovitosti i prednosti prava Unije, nacionalni propis kao što je članak 172. stavak 3. slovačkog Kaznenog zakona kojim se kažnjava nezakonito trgovanje drogama, na temelju kojeg sud smije izreći kaznu zatvora u trajanju kraćem od 15 godina, bez mogućnosti uzimanja u obzir načela određenosti kazni? U kontekstu odgovora na navedeno pitanje, ima li značaja činjenica da nezakonito trgovanje drogom nije počinjeno od strane zločinačke organizacije u smislu prava Europske unije? Ima li pojam zločinačke organizacije u smislu odredbi članka 1. Okvirne odluke Vijeća 2008/841/PUP (3) od 24. listopada 2008. o borbi protiv organiziranog kriminala, samostalno značenje s obzirom na ustaljenu sudsku praksu Suda o uvjetima za ujednačenu primjenu prava Unije?

      (1)  SL 2012., L 142, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.)

      (2)  SL 2004., L 335, str. 8. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 80.)

      (3)  SL 2008., L 300, str. 42.


title: Predmet C-158/17 P: Žalba koju je 29. ožujka 2017. podnio Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 25. siječnja 2017. u predmetu T-187/16, Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/26

         Žalba koju je 29. ožujka 2017. podnio Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 25. siječnja 2017. u predmetu T-187/16, Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-158/17 P)
   (2017/C 382/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG (zastupnik: P. Koch, abogada)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
   Žalba je rješenjem Suda (šesto vijeće) od 20. rujna 2017. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet T-615/17: Tužba podnesena 8. rujna 2017. – Ardigo i UO protiv Komisije

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/50

         Tužba podnesena 8. rujna 2017. – Ardigo i UO protiv Komisije
   (Predmet T-615/17)
   (2017/C 382/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Nicola Ardigo (Lissone, Italija) i UO (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi i presudi,

                           —

                           poništavaju se odluke o potvrdi prijenosa mirovinskih prava tužitelja u [mirovinski sustav Europske unije (u daljnjem tekstu: MSIEU)];

                           —

                           Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 7. stavka 1. Općih provedbenih odredbi (u daljnjem tekstu: OPO) od 3. ožujka 2011. koju je počinilo tijelo nadležno za imenovanja prilikom izračuna odbitka iznosa koji predstavlja povećanje vrijednosti kapitala od datuma podnošenja zahtjeva za prijenos sredstava do datuma stvarnog prijenosa.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka, odnosno na tome da je tijelo nadležno za imenovanja povrijedilo svoje obveze obrazlaganja i određivanja, putem OPO-a, matematičke formule prema kojoj je izračunalo koeficijente potrebne za konverziju kapitala prenesenog u godine mirovinskog staža.


title: Predmet T-562/16: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2017. – Hanschmann protiv Europola („Javna služba — Europol — Neproduljenje ugovora — Odbijanje dodjele ugovora o radu na neodređeno vrijeme — Naknada — Odluka Službeničkog suda o poništenju — Izvršenje presuda u predmetima F-27/09 i F-104/12”)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/42

         Presuda Općeg suda od 26. rujna 2017. – Hanschmann protiv Europola
   (Predmet T-562/16) (1)

   ((„Javna služba - Europol - Neproduljenje ugovora - Odbijanje dodjele ugovora o radu na neodređeno vrijeme - Naknada - Odluka Službeničkog suda o poništenju - Izvršenje presuda u predmetima F-27/09 i F-104/12”))
   (2017/C 382/51)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Ingo Hanschmann (Taucha, Njemačka) (zastupnici: W. Dammingh i N. Dane, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija Europske unije za osposobljavanje u području izvršavanja zakonodavstva (zastupnici: D. Neumann i C. Falmagne, agenti, uz asistenciju D. Waelbroeck, A. Duron i I. Antypas, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju na članka 270. UFEU-a radi poništenja odluke Europola od 29. srpnja 2014. o neproduljenju na neodređeno vrijeme ugovora dodijeljenog tužitelju i radi toga da mu se dodijeli iznos od 10 000 eura zbog duljine postupka i produljivanja neizvjesnosti u kojoj se nalazio kao i poništenja odluke o odbijanju njegove žalbe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Ingu Hanschmannu snošenje troškova.

      (1)  SL C 354, 26. 10. 2015 (predmet je najprije bio upisan u upisnik Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-119/15 i prenesen je Općem sudu Europske unije 1. rujna 2016).


title: Predmet T-600/17: Tužba podnesena 4. rujna 2017. – Remolcadores Nosa Terra i drugi protiv Komisije i SRB-a

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/48

         Tužba podnesena 4. rujna 2017. – Remolcadores Nosa Terra i drugi protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-600/17)
   (2017/C 382/60)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Remolcadores Nosa Terra, SA (Vigo, Španjolska), Grupo Nosa Terra 2000, SLU (Vigo), Hospital Povisa, SA (Vigo) i Industrias Lácteas Asturianas, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. Otero Novas, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije [od 7. lipnja 2017.] kojom je potvrđena prethodna odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora, donesena istoga dana, kojom se uspostavlja sanacijski program za subjekt Banco Popular Español i koju u Španjolskoj provodi Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (Fond za uredno restrukturiranje bankarskih institucija, FROB), u dijelu u kojem se na ime prava tužiteljâ u Banco Popular predviđa naknada u iznosu od nula eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-321/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29 svibnja 2017. uputio tribunal du travail de Nivelles (Belgija) – OJ (*) protiv Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

text:
                  13.11.2017

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 382/27

            Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29 svibnja 2017. uputio tribunal du travail de Nivelles (Belgija) –  OJ (*1) protiv Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      (Predmet C-321/17)
      (2017/C 382/33)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail de Nivelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:
          OJ (*1)

         Tuženici: Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      Rješenjem od 5. listopada 2017., Sud (osmo vijeće) proglasio je zahtjev za prethodnu odluku očito nedopuštenim.

         (*1)  Informacije su izbrisane u okviru zaštite pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka.


title: Predmet C-474/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Sociedad de Transportes SA

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Sociedad de Transportes SA
   (Predmet C-474/17)
   (2017/C 382/38)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tuženik i revident: Savezna Republika Njemačka

      Tužitelj i protivnik revidenta: Sociedad de Transportes SA Prethodna pitanja

      Prethodna pitanja

               1.

               Jesu li članku 67. stavku 2. UFEU-a kao i člancima 22. i 23. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama), protivne odredbe nacionalnog prava države članice, kojima se autobusnim prijevoznicima koji obavljaju linijski promet preko unutarnje schengenske granice, u osnovi nalaže da kontroliraju putne dokumente svojih putnika prije prelaska unutarnje granice, kako bi se spriječio prijevoz stranaca bez putovnice i boravišne dozvole na državno područje Savezne Republike Njemačke (1)?
               Posebno:

                           a)

                           Predstavlja li opća zakonska obveza ili upravna obveza usmjerena na pojedine prijevoznike, prema kojoj se strance ne smije prevoziti na državno područje Savezne Republike Njemačke bez potrebne putovnice ili boravišne dozvole, koja se može ispuniti samo kontrolom putnih isprava svih putnika prije prelaska unutarnjih granica, kontrolu osoba na unutarnjim granicama, u smislu članka 22. Zakonika o schengenskim granicama, odnosno valja li je izjednačiti s njome?

                           b)

                           Treba li nametanje obveza navedenih u točki 1. ocjenjivati s obzirom na članak 23. točku (a) Zakonika o schengenskim granicama, iako prijevoznici ne raspolažu „policijskim ovlastima” u smislu te odredbe, te se na iste – time što im država nameće obvezu provođenja kontrola – niti formalno ne prenose javne ovlasti?

                           c)

                           Ako se na pitanje 1.b dade potvrdan odgovor: Krije li se iza kontrola koje se zahtijevaju od prijevoznika s obzirom na kriterije iz članka 23. točke (a) druge rečenice Zakonika o schengenskim granicama, nedopuštena mjera učinka istovjetna graničnoj kontroli?

                           d)

                           Treba li nametanje obveza navedenih u točki 1., u dijelu u kojem se odnose na autobusne prijevoznike koji obavljaju linijski promet, ocjenjivati u skladu s člankom 23.točkom (b) Zakonika o schengenskim granicama, prema kojemu ovlaštenje prijevoznika da provode sigurnosne provjere u lukama i zračnim lukama ne utječe na postojanje graničnih kontrola na unutarnjim granicama? Da li iz toga proizlazi nedopuštenost kontrola u smislu pitanja 1. i izvan luka i zračnih luka, ako iste ne predstavljaju sigurnosne provjere i ne provode se i nad osobama koje putuju unutar države članice?

               2.

               Dopuštaju li članci 22. i 23. Zakonika o schengenskim granicama nacionalne propise prema kojima se u svrhu poštovanja obveze protiv autobusnog prijevoznika mogu izreći zabrana i novčana kazna, ako su se zbog neprovedenih kontrola na državno područje Savezne Republike Njemačke prevozili i stranci bez putovnice i dozvole boravka?

      (1)  SL. L 77, str. 1.


title: Predmet C-646/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Zahtjev za prethodnu odluku — Izravno oporezivanje — Sloboda poslovnog nastana — Slobodno pružanje usluga — Slobodno kretanje kapitala — ‚Trust’ — ‚Trusteeji’ — Ostale pravne osobe — Pojam — Porez na kapitalnu dobit povezanu s imovinom koju drži trust na osnovi prijenosa porezne rezidentnosti trusteejâ u drugu državu članicu — Određivanje iznosa poreza u trenutku tog prijenosa — Plaćanje poreza bez odgađanja — Opravdanje — Proporcionalnost)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Predmet C-646/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Izravno oporezivanje - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno pružanje usluga - Slobodno kretanje kapitala - ‚Trust’ - ‚Trusteeji’ - Ostale pravne osobe - Pojam - Porez na kapitalnu dobit povezanu s imovinom koju drži trust na osnovi prijenosa porezne rezidentnosti trusteejâ u drugu državu članicu - Određivanje iznosa poreza u trenutku tog prijenosa - Plaćanje poreza bez odgađanja - Opravdanje - Proporcionalnost))
   (2017/C 382/12)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Izreka

   U okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, u kojima se trusteeji u skladu s nacionalnim pravom smatraju jedinstvenom i trajnom skupinom osoba, različitom od osoba koje tijekom vremena mogu obnašati funkciju trusteeja, odredbama UFEU-a o slobodi poslovnog nastana protivi se zakonodavstvo države članice poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koje predviđa oporezivanje neostvarene kapitalne dobiti povezane s imovinom koju drži trust ako većina trusteeja prenese svoje boravište u drugu državu članicu, bez omogućavanja odgođenog plaćanja tako dugovanog poreza.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet C-111/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Udine – Italija) – kazneni postupak protiv Giorgia Fidenata, Leandra Taboge, Luciana Taboge (Zahtjev za prethodnu odluku — Poljoprivreda — Genetski modificirana hrana i hrana za životinje — Hitne mjere — Nacionalna mjera koja zabranjuje uzgoj genetski modificiranog kukuruza MON 810 — Zadržavanje ili produljenje mjere — Uredba (EZ) br. 1829/2003 — Članak 34. — Uredba (EZ) br. 178/2002 — Članci 53. i 54. — Uvjeti primjene — Načelo predostrožnosti)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/16

         Presuda Suda (treće vijeće) od 13. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Udine – Italija) – kazneni postupak protiv Giorgia Fidenata, Leandra Taboge, Luciana Taboge
   (Predmet C-111/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Genetski modificirana hrana i hrana za životinje - Hitne mjere - Nacionalna mjera koja zabranjuje uzgoj genetski modificiranog kukuruza MON 810 - Zadržavanje ili produljenje mjere - Uredba (EZ) br. 1829/2003 - Članak 34. - Uredba (EZ) br. 178/2002 - Članci 53. i 54. - Uvjeti primjene - Načelo predostrožnosti))
   (2017/C 382/18)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Udine

      Stranke glavnog kaznenog postupka

   Giorgio Fidenato, Leandro Taboga, Luciano Taboga

      Izreka

               1.

               S obzirom na sva prethodna razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti tako da članak 34. Uredbe (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje u vezi s člankom 53. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane treba tumačiti na način da Europska komisija nije obvezna donijeti hitne mjere u smislu potonjeg članka kad je država članica u skladu s člankom 54. stavkom 1. potonje uredbe službeno obavijesti o nužnosti donošenja takvih mjera, ako nije očito da proizvod odobren na temelju Uredbe br. 1829/2003 ili u skladu s njom može predstavljati ozbiljan rizik za zdravlje ljudi, životinja ili okoliš.

               2.

               Članak 34. Uredbe br. 1829/2003 u vezi s člankom 54. Uredbe br. 178/2002 treba tumačiti na način da država članica može, nakon što je službeno obavijestila Europsku komisiju o nužnosti donošenja hitnih mjera i ako ona nije donijela nikakvu mjeru u skladu s člankom 53. Uredbe br. 178/2002, s jedne strane, donijeti takve mjere na nacionalnoj razini i, s druge strane, zadržati ih ili produljiti tako dugo dok Komisija ne donese, u skladu s člankom 54. stavkom 2. potonje uredbe, odluku kojom se nalaže njihovo produljenje, izmjena ili prestanak.

               3.

               Članak 34. Uredbe br. 1829/2003 u vezi s načelom predostrožnosti, kako je propisano člankom 7. Uredbe br. 178/2002, treba tumačiti na način da državama članicama ne daje mogućnost da u skladu s člankom 54. Uredbe br. 178/2002 donesu privremene hitne mjere samo na temelju tog načela a da nisu ispunjeni materijalni uvjeti predviđeni člankom 34. Uredbe br. 1829/2003.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet T-521/17: Tužba podnesena 6. kolovoza 2017. – Hernández Díaz protiv SRB-a

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/46

         Tužba podnesena 6. kolovoza 2017. – Hernández Díaz protiv SRB-a
   (Predmet T-521/17)
   (2017/C 382/57)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Alberto Hernández Díaz (San Martin del Rey Aurelio, Španjolska) (zastupnik: L. Hernández Cabeza, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku o sanaciji Banco Popular zbog ozbiljnih i neotklonjivih nepravilnosti koje uzrokuju njezinu ništavost, a to je da se temelji na izvješću društva Deloitte koje nije bilo neovisno, da dioničare izlaže gubicima koji su znatno veći od onih kojima bi bili izloženi u stečajnom postupku i da nije primijenjen instrument unutarnje dokapitalizacije;

               —

               poništi prodaju Banco Popular banci stjecatelju za jedan euro zbog netransparentnosti postupka prodaje kojim su teško povrijeđena načela transparentnosti i tržišnog natjecanja;

               —

               naloži SRB-u da zbog oduzetih dionica dioničarima naknadi štetu, čiji je iznos trenutačno nemoguće odrediti zbog netransparentnosti postupka prodaje.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-648/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. rujna 2017. – Republika Austrija protiv Savezne Republike Njemačke (Članak 273. UFEU-a — Spor između država članica o kojem je pokrenut postupak pred Sudom na temelju arbitražnog sporazuma među strankama — Oporezivanje — Dvostrani ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja — Oporezivanje kamata od vrijednosnih papira — Pojam „potraživanja sa sudjelovanjem u dobiti”)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/12

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. rujna 2017. – Republika Austrija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-648/15) (1)

   ((Članak 273. UFEU-a - Spor između država članica o kojem je pokrenut postupak pred Sudom na temelju arbitražnog sporazuma među strankama - Oporezivanje - Dvostrani ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja - Oporezivanje kamata od vrijednosnih papira - Pojam „potraživanja sa sudjelovanjem u dobiti”))
   (2017/C 382/13)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Republika Austrija (zastupnici: C. Pesendorfer, F. Koppensteiner i H. Jirousek, agenti)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i J. Möller, agenti)

      Izreka

               1.

               Pojam „potraživanja sa sudjelovanjem u dobiti”, koji je upotrijebljen u članku 11. stavku 2. Abkommen zwischen der Republik Österreich und der Bundesrepublik Deutschland zur Vermeidung der Doppelbesteuerung auf dem Gebiet der Steuern vom Einkommen und vom Vermögen (Ugovor između Republike Austrije i Savezne Republike Njemačke o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja porezima na dohodak i na imovinu) od 24. kolovoza 2000., treba tumačiti na način da ne uključuje vrijednosne papire poput onih u glavnom postupku.

               2.

               Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet C-18/16: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem – Nizozemska) – K. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Zahtjev za prethodnu odluku — Standardi za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu — Direktiva 2013/32/EU — Članak 9. — Pravo na ostanak u državi članici do završetka razmatranja zahtjeva — Direktiva 2013/33/EU — Članak 8. stavak 3. prvi podstavak točke (a) i (b) — Zadržavanje — Provjera identiteta ili državljanstva — Utvrđivanje elemenata na kojima se temelji zahtjev za međunarodnu zaštitu — Valjanost — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članci 6. i 52. — Ograničenje — Proporcionalnost)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/13

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem – Nizozemska) – K. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-18/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Standardi za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Direktiva 2013/32/EU - Članak 9. - Pravo na ostanak u državi članici do završetka razmatranja zahtjeva - Direktiva 2013/33/EU - Članak 8. stavak 3. prvi podstavak točke (a) i (b) - Zadržavanje - Provjera identiteta ili državljanstva - Utvrđivanje elemenata na kojima se temelji zahtjev za međunarodnu zaštitu - Valjanost - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 6. i 52. - Ograničenje - Proporcionalnost))
   (2017/C 382/15)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: K.

      Tuženik: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Izreka

   Ispitivanje članka 8. stavka 3. prvog podstavka točaka (a) i (b) Direktive 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu ne otkriva nijedan element koji utječe na valjanost te odredbe s obzirom na članak 6. i članak 52. stavke 1. i 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

      (1)  SL C 98, 14. 3. 2016.


title: Predmet T-394/16: Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Omnicom International Holdings protiv EUIPO-a – eBay (DATABAY)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/61

         Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2017. – Omnicom International Holdings protiv EUIPO-a – eBay (DATABAY)
   (Predmet T-394/16) (1)

   (2017/C 382/76)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet T-768/15: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2017. – RP Technik protiv EUIPO-a – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig Europske unije RP ROYAL PALLADIUM — Raniji verbalni žig Europske unije RP — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/10

         Presuda Općeg suda od 19. rujna 2017. – RP Technik protiv EUIPO-a – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)
   (Predmet T-768/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Figurativni žig Europske unije RP ROYAL PALLADIUM - Raniji verbalni žig Europske unije RP - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 369/13)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: RP Technik GmbH Profilsysteme (Bönen, Njemačka) (zastupnik: P.-J. Henrichs, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Tecnomarmi Snc Di Gatto Omar & C. (Treviso, Italija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. listopada 2015. (predmet R 2061/2014-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava RP Technik i Tecnomarmi.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu RP Technik GmbH Profilsysteme snošenje troškova.

      (1)  SL C 78., 29. 2. 2016.


title: Predmet T-535/17: Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Asociación de Consumidores de Navarra „Irache” protiv SRB-a

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/22

         Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Asociación de Consumidores de Navarra „Irache” protiv SRB-a
   (Predmet T-535/17)
   (2017/C 369/34)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Asociación de Consumidores de Navarra „Irache” (Pamplona, Španjolska) (zastupnik: J. Sanjurjo San Martín, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ništavost pobijane odluke; oduzme učinak provedenim radnjama, ponovno uspostavljajući vlasništvo dioničara i nositelja zahvaćenih obveznica nad Banco Popular Español, S.A. kako je bilo prije intervencije;

               —

               ako to ne bi bilo moguće, u svakom slučaju oduzme učinak konverziji obveznica u dionice, zadržavajući za nositelje obveznica istu situaciju kakva je bila 6. lipnja 2017. Tužitelj također zahtijeva da se nositeljima dionica nadoknadi šteta isplatom stvarne vrijednosti banke i, dakle, dionica, na dan 30. lipnja 2016.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-218/17 P: Žalba koju je 26. travnja 2017. podnio Natural Instinct Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. veljače 2017. u predmetu T-30/16, M. I. Industries protiv EUIPO-a – Natural Instinct

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/2

         Žalba koju je 26. travnja 2017. podnio Natural Instinct Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. veljače 2017. u predmetu T-30/16, M. I. Industries protiv EUIPO-a – Natural Instinct
   (Predmet C-218/17 P)
   (2017/C 369/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Natural Instinct Ltd (zastupnici: C. Spintig, Rechtsanwalt, S. Pietzcker, Rechtsanwalt, B. Brandreth, Barrister)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, M. I. Industries, Inc.
   Žalba je rješenjem Suda Europske unije (šesto vijeće) od 7. rujna 2017. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-494/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2017. uputio Corte di Appello di Trento (Italija) – Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR protiv Fabia Rossata, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2017. uputio Corte di Appello di Trento (Italija) – Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR protiv Fabia Rossata, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti
   (Predmet C-494/17)
   (2017/C 374/26)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte di Appello di Trento

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR

      Protužalitelj: Fabio Rossato

      Druga stranka u postupku: Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 5. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, u prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ (1) od 28. lipnja 1999., tumačiti na način da mu se protivi primjena članka 1. stavaka 95., 131. i 132. Zakona br. 107 iz 2015. države Italije, kojim se predviđa stabilizacija radnog odnosa nastavnika na zaposlenih određeno vrijeme za ubuduće i koja pritom nema retroaktivni učinak niti uključenu naknadu štete, kao proporcionalne, dovoljno učinkovite i odvraćajuće mjere kojima se jamči puna djelotvornost odredbi Okvirnog sporazuma u slučaju povrede istog zlouporabom višestrukog sklapanja ugovora na određeno vrijeme za razdoblje koje je prethodilo onom u kojemu su mjere iz navedenih odredbi trebale proizvoditi pravne učinke?

      (1)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: Predmet C-331/15 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. rujna 2017. – Francuska Republika protiv Carla Schlytera, Europske komisije, Republike Finske, Kraljevine Švedske (Žalba — Pravo javnog pristupa dokumentima institucija Europske unije — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Članak 4. stavak 2. treća alineja — Izuzeća od prava na pristup dokumentima — Zaštita svrhe istraga — Direktiva 98/34/EZ — Članci 8. i 9. — Detaljno mišljenje Europske komisije o nacrtu tehničkog propisa — Odbijanje pristupa)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/2

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. rujna 2017. – Francuska Republika protiv Carla Schlytera, Europske komisije, Republike Finske, Kraljevine Švedske
   (Predmet C-331/15 P) (1)

   ((Žalba - Pravo javnog pristupa dokumentima institucija Europske unije - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 4. stavak 2. treća alineja - Izuzeća od prava na pristup dokumentima - Zaštita svrhe istraga - Direktiva 98/34/EZ - Članci 8. i 9. - Detaljno mišljenje Europske komisije o nacrtu tehničkog propisa - Odbijanje pristupa))
   (2017/C 374/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas, G. de Bergues, B. Fodda i F. Fize, agenti)

      Intervenijent u potporu žalitelju: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil i D. Hadroušek, agenti)

      Druge stranke u postupku: Carl Schlyter (zastupnici: S. Schubert, Rechtsanwalt i O. W. Brouwer, advocaat), Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz, A. Tokár i F. Clotuche-Duvieusart, agenti), Republika Finska (zastupnik: S. Hartikainen, agent), Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, N. Otte Widgren, U. Persson, A. Falk, E. Karlsson i L. Swedenborg, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Francuska Republika, Carl Schlyter i Europska komisija snose vlastite troškove.

               3.

               Češka Republika snosi vlastite troškove.

               4.

               Republika Finska i Kraljevina Švedska snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.


title: Predmet T-454/16: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2017. – Arrigoni protiv EUIPO-a – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig Arrigoni Valtaleggio — Raniji nacionalni figurativni žig ARRIGONI — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 57. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/33

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2017. – Arrigoni protiv EUIPO-a – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio)
   (Predmet T-454/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig Arrigoni Valtaleggio - Raniji nacionalni figurativni žig ARRIGONI - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 57. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 374/49)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Arrigoni SpA (Rim, Italija) (zastupnik: P. Di Gravio, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Arrigoni Battista SpA (Bergamo, Italija) (zastupnici: S. Verea, M. Balestriero i K. Muraro, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. svibnja 2016. (predmet R 2922/2014-1) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Arrigoni i Arrigoni Formaggi SpA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Arrigoni SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet C-413/14 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. rujna 2017. – Intel Corp. protiv Europske komisije, Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Žalba — Članak 102. UFEU-a — Zloporaba vladajućeg položaja — Rabati za vjernost — Nadležnost Komisije — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 19.)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 6. rujna 2017. – Intel Corp. protiv Europske komisije, Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)
   (Predmet C-413/14 P) (1)

   ((Žalba - Članak 102. UFEU-a - Zloporaba vladajućeg položaja - Rabati za vjernost - Nadležnost Komisije - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 19.))
   (2017/C 374/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Intel Corp. (zastupnici: D. Beard QC, A. Parr i R. Mackenzie, solicitors)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou, V. Di Bucci, M. Kellerbauer i N. Khan, agenti), Association for Competitive TechnologyInc. (zastupnik: J.-F. Bellis, odvjetnik), Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 12. lipnja 2014., Intel/Komisija (T-286/09, EU:T:2014:547).

               2.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije na ponovno odlučivanje.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 295, 10. 11. 2014.


title: Predmet T-582/17: Tužba podnesena 22. kolovoza 2017. – Boshab i dr. protiv Vijeća

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/41

         Tužba podnesena 22. kolovoza 2017. – Boshab i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-582/17)
   (2017/C 374/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) i 7 drugih tužitelja (zastupnici: P. Chansay-Wilmotte, A. Kalambay Ndaya i P. Okito Omole, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi ništavost predmetnih mjera ograničavanja, odnosno,

                           —

                           Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2017/904 od 29. svibnja 2017. o provedbi članka 9. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje, prema stajalištu Vijeća, krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo;

                           —

                           Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2017/905 od 29. svibnja 2017. o provedbi Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Kongo;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelji u biti ističu jedan tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da je obrazloženje pobijanih akata nejasno i da je nedvojbeno zahvaćeno očitim pogreškama u ocjeni. Prema mišljenju tužitelja, mjere ograničavanja koje je protiv njih donijelo Vijeće nisu ni činjenično ni pravno osnovane. Među ostalim, Vijeće je počinilo više nepravilnosti, i na temelju svake od njih se može tražiti poništenje pobijanih akata.


title: Predmet T-779/16: Presuda Općeg suda od 28. rujna 2017. – Rühland protiv EUIPO-a – 8 seasons design (Lampa u obliku zvijezde) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje dizajna ništavim — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje lampu u obliku zvijezde — Raniji žig Zajednice — Razlog za ništavost — Individualni karakter — Drugačiji ukupni dojam — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/45

         Presuda Općeg suda od 28. rujna 2017. – Rühland protiv EUIPO-a – 8 seasons design (Lampa u obliku zvijezde)
   (Predmet T-779/16) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje lampu u obliku zvijezde - Raniji žig Zajednice - Razlog za ništavost - Individualni karakter - Drugačiji ukupni dojam - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”))
   (2017/C 382/55)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lothar Rühland (Wendeburg, Njemačka) (zastupnici: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus i J. Engberding, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: u početku S. Hanne, a zatim M. Fischer, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: 8 seasons design GmbH (Eschweiler, Njemačka) (zastupnik: A. Haberl, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. srpnja 2016. (predmet R 878/2015-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje dizajna ništavim između društva 8 seasons design i L. Rühlanda.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Lotharu Rühlandu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 14, 16. 1. 2017.


title: Predmet T-789/16: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – InvoiceAuction B2B protiv EUIPO-a (INVOICE AUCTION) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije INVOICE AUCTION — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/35

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – InvoiceAuction B2B protiv EUIPO-a (INVOICE AUCTION)
   (Predmet T-789/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije INVOICE AUCTION - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 374/52)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: InvoiceAuction B2B GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: C. Jonas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. kolovoza 2016. (predmet R 2201/2015-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka INVOICE AUCTION kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu InvoiceAuction B2B GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 14, 16. 1. 2017.


title: Predmet C-409/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias – Grčka) – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton protiv Maria-Eleni Kalliri (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 76/207/EEZ — Jednakost postupanja prema muškarcima i ženama u području zapošljavanja i rada — Diskriminacija na temelju spola — Natječaj za upis u policijsku školu u nekoj državi članici — Propis te države članice koji svim kandidatima za primanje na taj natječaj nameće zahtjev minimalne visine)

text:
               11.12.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 424/10

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias – Grčka) – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton protiv Maria-Eleni Kalliri
   (Predmet C-409/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 76/207/EEZ - Jednakost postupanja prema muškarcima i ženama u području zapošljavanja i rada - Diskriminacija na temelju spola - Natječaj za upis u policijsku školu u nekoj državi članici - Propis te države članice koji svim kandidatima za primanje na taj natječaj nameće zahtjev minimalne visine))
   (2017/C 424/13)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Tuženik: Maria-Eleni Kalliri

      Izreka

   Odredbe Direktive Vijeća 76/207/EEZ od 9. veljače 1976. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pogledu pristupa zapošljavanju, strukovnom osposobljavanju i napredovanju te uvjeta rada, kako je izmijenjena Direktivom 2002/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002., treba tumačiti na način da im se protivi propis države članice, poput onog u pitanju u glavnom postupku, koji primanje kandidata na natječaj za upis u policijsku školu te države članice uvjetuje zahtjevom da su kandidati, kojeg god bili spola, visoki najmanje 1,70 metara, s obzirom na to da taj propis stavlja u nepovoljniji položaj mnogo veći broj osoba ženskog spola nego muškog spola i da nije prikladan i nužan za postizanje legitimnog cilja kojemu teži, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 392, 24. 10. 2016.


title: Predmet C-255/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 20. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Københavns Byret – Danska) – kazneni postupak protiv Benta Falberta, Poula Madsena, JP/Politikens Hus A/S (Zahtjev za prethodnu odluku — Postupak pružanja informacija u području tehničkih standarda i propisa — Nacionalno zakonodavstvo kojim se precizira ili uvodi zabrana nuđenja igara na sreću, lutrija i klađenja bez posjedovanja dozvole i kojim se uvodi zabrana oglašavanja igara na sreću, lutrija i klađenja bez dozvole)

text:
               26.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 20. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Københavns Byret – Danska) – kazneni postupak protiv Benta Falberta, Poula Madsena, JP/Politikens Hus A/S
   (Predmet C-255/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Postupak pružanja informacija u području tehničkih standarda i propisa - Nacionalno zakonodavstvo kojim se precizira ili uvodi zabrana nuđenja igara na sreću, lutrija i klađenja bez posjedovanja dozvole i kojim se uvodi zabrana oglašavanja igara na sreću, lutrija i klađenja bez dozvole))
   (2018/C 072/13)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Københavns Byret

      Stranke glavnog kaznenog postupka

   Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

      Izreka

   Članak 1. Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih standarda i propisa te pravila o uslugama informacijskog društva, kako je izmijenjena Direktivom 98/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. srpnja 1998., treba tumačiti na način da nacionalna odredba kao što je ona iz glavnog postupka, koja predviđa kaznene sankcije u slučaju nuđenja igara na sreću, lutrija ili klađenja na nacionalnom državnom području bez dozvole, ne predstavlja tehnički propis u smislu te odredbe koji podliježe obvezi obavješćivanja na temelju članka 8. stavka 1. te direktive. Suprotno tomu, nacionalna odredba kao što je ona iz glavnog postupka, koja predviđa kaznene sankcije u slučaju oglašavanja nedopuštenih igara na sreću, lutrija ili klađenja, predstavlja tehnički propis u smislu te odredbe koji podliježe obvezi obavješćivanja na temelju članka 8. stavka 1. te direktive ako iz pripremnih akata za tu odredbu nacionalnog prava jasno proizlazi da je za predmet i svrhu imala proširenje postojeće zabrane oglašavanja na usluge online igara na sreću, što je dužan utvrditi nacionalni sud.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet C-696/17 P: Žalba koju je 8. prosinca 2017. podnio Alex SCI protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 10. listopada 2017. u predmetu T-841/16, Alex protiv Komisije

text:
               26.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/28

         Žalba koju je 8. prosinca 2017. podnio Alex SCI protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 10. listopada 2017. u predmetu T-841/16, Alex protiv Komisije
   (Predmet C-696/17 P)
   (2018/C 072/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Alex SCI (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

               —

               Ukinuti sve točke rješenja Općeg suda Europske unije od 10. listopada 2017., osim dijela u kojemu se priznaje pobojnost Komisijine odluke od 21. rujna 2016.
               Ponovno odlučiti kako slijedi:

                           —

                           poništiti Odluku Europske komisije od 21. rujna 2016.;

                           —

                           proglasiti nezakonitima i nespojivima sa zajedničkim tržištem potpore koje su CABAB-u isplatili EFRR, Francuska država, Regionalno vijeće Akvitanije i Opće vijeće Atlantskih Pireneja;

                           —

                           Europskoj komisiji naložiti snošenje svih troškova postupka, uključujući odvjetničke troškove u visini od 5 000 eura.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   A.   Dopuštenost
   Žalitelj zahtijeva da se odlukom Općeg suda potvrdi pobojnost Odluke. Akt od 21. rujna 2016. pobojan je u smislu odredaba članka 263. stavka 1. UFEU-a.
   Što se tiče aktivne procesne legitimacije i pravnog interesa društva Alex SCI, žalitelj zahtijeva izmjenu rješenja Općeg suda. Postoji utjecaj na njegov gospodarski položaj u smislu članka 263. stavka 4. UFEU-a.
   B.   Meritum
   Prvi žalbeni razlog temelji se na formalnopravnoj nezakonitosti zbog nedostatka u obrazloženju. U Odluci od 21. rujna 2016. ne spominje se nikakav pravni temelj, nikakav akt niti sudska praksa, pa ni nakon njezina čitanja, Alex SCI, zastupan po svojem upravitelju, ne uspijeva razumjeti je. Nedovoljno pravno i činjenično obrazložena, Odluka je formalnopravno nezakonita.
   Drugi žalbeni razlog temelji se materijalnoj nezakonitosti (postojanje državne potpore i njezino neprijavljivanje). Communauté d’Agglomération Côte-basque – Adour (CABAB) htio je, u okviru svoje ekonomske strategije, izgraditi „Technocité” u Bayonneu kako bi uspostavio platformu specijaliziranu za područje zrakoplovstva. U tu je svrhu zatražio od EFRR-a, Francuske države, Regionalnog vijeća Akvitanije i Općeg vijeća Atlantskih Pireneja da zajednički financiraju njegov projekt na način da svaki od njih uplati iznos od 1 000 000 eura.
   S jedne strane, budući da su pretpostavke državne potpore ispunjene, te su uplate neprijavljene državne potpore i protive se članku 108. UFEU-a.
   S druge strane, te su uplate nespojive sa zajedničkim tržištem. Projekt Technocité zapravo je industrijska i tercijarna platforma specijalizirana za razvoj najnaprednijih tehnologija u području zrakoplovstva, svemira i ukrcajnih sustava. Taj je sektor očito otvoren za tržišno natjecanje. Stoga se te potpore protive članku 107. UFEU-a.
   Naposljetku, što se tiče neizvršavanja ugovora o isplati potpora, valja podsjetiti da je predmet tih ugovora financirati projekt „Zrakoplovni centar Technocité”, namijenjen njegovoj izgradnji i uspostavi „platforme specijalizirane za istraživanje i razvoj najnaprednijih tehnologija u području zrakoplovstva, svemira i ukrcajnih sustava”. Zona Technocité obuhvaća djelatnosti svih vrsta koje obavljaju razna društva poput društava Fidal, Avantis, Decra, Sepa, Trescal, KPMG, Capgemini…, to jest društva koja ne djeluju u području zrakoplovstva.
   Konačno, državne potpore treba poništiti, a isplaćene iznose vratiti (vidjeti osobito uredbe br. 734/2013 (1) i 2988/95 (2), članak 4. stavke 1. i 4.; Conseil d’État français (CE), 2. lipnja 1992., Zb. str. 165.; CE, 6. studenoga 1998., Zb. str. 397.; CJCE, 11. srpnja 1996., SFEI predmet C-39/94).

      (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 734/2013 od 22. srpnja 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 204, str. 7.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 5.)


title: Predmet C-434/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona – Španjolska) – Asociación Profesional Elite Taxi protiv Uber Systems Spain, SL (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 56. UFEU-a — Članak 58. stavak 1. UFEU-a — Usluge u području prometa — Direktiva 2006/123/EZ — Usluge na unutarnjem tržištu — Direktiva 2000/31/EZ — Direktiva 98/34/EZ — Usluge informacijskog društva — Usluga posredovanja koja putem aplikacije za pametni telefon omogućuje povezivanje uz naknadu vozača koji se prijevozom ne bave profesionalno i koriste se vlastitim vozilom i osoba koje traže gradski prijevoz — Zahtjev ovlaštenja)

text:
               26.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Španjolska) – Asociación Profesional Elite Taxi protiv Uber Systems Spain, SL
   (Predmet C-434/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 56. UFEU-a - Članak 58. stavak 1. UFEU-a - Usluge u području prometa - Direktiva 2006/123/EZ - Usluge na unutarnjem tržištu - Direktiva 2000/31/EZ - Direktiva 98/34/EZ - Usluge informacijskog društva - Usluga posredovanja koja putem aplikacije za pametni telefon omogućuje povezivanje uz naknadu vozača koji se prijevozom ne bave profesionalno i koriste se vlastitim vozilom i osoba koje traže gradski prijevoz - Zahtjev ovlaštenja))
   (2018/C 072/02)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Asociación Profesional Elite Taxi

      Tuženik: Uber Systems Spain, SL

      Izreka

   Članak 56. UFEU-a u vezi s člankom 58. stavkom 1. UFEU-a, članak 2. stavak 2. točku (d) Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu i članak 1. točku 2. Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa, kako je izmijenjena Direktivom 98/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. srpnja 1998., na koji upućuje članak 2. točka (a) Direktive 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine (Direktiva o elektroničkoj trgovini), treba tumačiti na način da uslugu posredovanja poput one u glavnom postupku – koja se sastoji od povezivanja uz naknadu putem aplikacije za pametni telefon vozača koji se prijevozom ne bave profesionalno i koji se koriste vlastitim vozilom i osoba koje traže gradski prijevoz – treba smatrati neodvojivo povezanom s uslugom prijevoza i stoga obuhvaćenom kvalifikacijom „usluga u području prometa” u smislu članka 58. stavka 1. UFEU-a. Prema tome, takva usluga mora biti isključena iz područja primjene članka 56. UFEU-a, Direktive 2006/123 i Direktive 2000/31.

      (1)  SL C 363, 3. 11. 2015.