title: Predmet T-552/12: Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2013. — North Drilling protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana u cilju sprječavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Pogreška u utvrđenju činjenica — Odgoda učinaka poništenja” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/14

         Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2013. — North Drilling protiv Vijeća
   (Predmet T-552/12) (1)

   (Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana u cilju sprječavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pogreška u utvrđenju činjenica - Odgoda učinaka poništenja)
   2013/C 377/33
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (zastupnici: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea i J. Iriarte Ángel, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i A. De Elera, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenjem, s jedne strane, Odluke Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 58) i, s druge strane, Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012. o provedbi Uredba (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 16) u dijelu koji se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjenama odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana u dijelu u kojem se navodi ime North Drilling Co. u Prilogu II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP.

               2.

               Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012. kojom se provodi Uredba (UE) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana u dijelu u kojem se navodi ime North Drilling u Prilogu IX. Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010.

               3.

               Poništava se Prilog IX. Uredbe br. 267/2012 u dijelu koji se odnosi na North Drilling.

               4.

               Učinci odluke 2010/413, kako je izmijenjena odlukom 2012/635, održavaju se na snazi u odnosu North Drilling od dana njezinog stupanja na snagu, dvadesetog dana od objave u Službenom listu Europske unije, da dana stupanja na snagu djelomičnog poništenja Uredbe br. 267/2012.

               5.

               Vijeće Europske unije snosit će osim vlastitih troškova i troškove koji su nastali North Drillingu u okviru ovog postupka i postupka koji mu je prethodio.

      (1)  SL C 46, 16.2.2013.


title: Predmet T-628/14: Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (FORTIFY) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice FORTIFY — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/50

         Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (FORTIFY)
   (Predmet T-628/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice FORTIFY - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 027/63)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Raab i H. Lauf, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. lipnja 2014. (predmet R 249/2014-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka FORTIFY kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Hewlett Packard Development Company LP snositi će vlastite troškove kao i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet T-83/17: Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2017. – Heineken Romania protiv EUIPO-a – Lénárd (Csíki Sör)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/41

         Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2017. – Heineken Romania protiv EUIPO-a – Lénárd (Csíki Sör)
   (Predmet T-83/17) (1)

   (2017/C 256/49)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 121, 18. 4. 2017.


title: Presuda Suda od 10. prosinca 2014. u predmetu E-18/14 – Wow air ehf. protiv Islandskog nadležnog tijela za tržišno natjecanje (Samkeppniseftirlitið) te poduzetnikâ Isavia ohf. i Icelandair ehf. (Uredba (EEZ) br. 95/93 – Dodjela slotova u zračnim lukama EGP-a – Intervencija tijelâ za tržišno natjecanje – Ubrzani postupak)

text:
               4.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 183/9

         PRESUDA SUDA
   od 10. prosinca 2014.
   u predmetu E-18/14
   Wow air ehf. protiv Islandskog nadležnog tijela za tržišno natjecanje (Samkeppniseftirlitið) te poduzetnikâ Isavia ohf. i Icelandair ehf.
   (Uredba (EEZ) br. 95/93 – Dodjela slotova u zračnim lukama EGP-a – Intervencija tijelâ za tržišno natjecanje – Ubrzani postupak)
   (2015/C 183/10)
   U predmetu E-18/14, Wow air ehf. protiv Islandskog nadležnog tijela za tržišno natjecanje (Samkeppniseftirlitið) te poduzetnikâ Isavia ohf. i Icelandair ehf. – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) u vezi s tumačenjem Uredbe Vijeća (EEZ) br. 95/93 od 18. siječnja 1993. o zajedničkim pravilima za dodjelu slotova u zračnim lukama Zajednice, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, donio je 10. prosinca 2014., presudu kao u izreci:

               1.

               Člankom 4. stavkom 1. Uredbe (EEZ) br. 95/93 zahtijeva se od države članice EGP-a da, nakon savjetovanja sa stranama koje su ondje navedene, kao koordinatora zračne luke odredi kvalificiranu fizičku ili pravnu osobu. Člankom 4. stavkom 2. Uredbe (EEZ) br. 95/93 zahtijeva se da koordinator bude i pravno i činjenično neovisan od svih zainteresiranih strana od kojih mora biti odvojen i na operativnoj razini. Ako su ti uvjeti ispunjeni, države članice EGP-a imaju pravo diskrecije pri utvrđivanju statusa koordinatora. Na nacionalnom sudu je da, na temelju tih nalaza, donese potrebne zaključke kako bi se osigurala učinkovitost Uredbe (EEZ) br. 95/93.

               2.

               Žalbeni postupak utvrđen u članku 11. stavku 1. Uredbe (EEZ) br. 95/93 nije obvezan. Stoga se tim postupkom ne isključuje mogućnost da se pritužbe utemeljene na pravu tržišnog natjecanja podnose izravno nacionalnim nadležnim tijelima za tržišno natjecanje.

               3.

               Na temelju članka 8.b Uredbe (EEZ) br. 95/93 upute tijela javne vlasti o dodjeli vremenskih slotova radi poticanja tržišnog natjecanja smiju biti upućena zračnim prijevoznicima, ali ne i koordinatoru. Nadalje, ne bi imalo svrhe izdati upute upravnom tijelu zračne luke. Za razliku od primarne dodjele vremenskih slotova, što je isključiva odgovornost koordinatora, Uredbom (EEZ) br. 95/93 ne zabranjuje se prijenos vremenskih slotova nakon njihove dodjele ako je to potrebno na temelju prava tržišnog natjecanja. Slijedom toga nadležna tijela za tržišno natjecanje države članice EGP-a mogu dati upute dotičnim poduzetnicima ako se utvrdi da je takvo rješenje nužno na temelju primjenjivog nacionalnog prava ili prava EGP-a u pogledu tržišnog natjecanja.


title: Predmet C-413/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. srpnja 2015. uputio Supreme Court (Irska) – Elaine Farrell protiv Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland and the Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. srpnja 2015. uputio Supreme Court (Irska) – Elaine Farrell protiv Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland and the Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Predmet C-413/15)
   (2015/C 320/28)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Elaine Farrell

      Tuženici: Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland and the Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li test u pogledu pitanja što se može smatrati tijelom države članice kako je iznesen u t. 20 presude Foster and Others protiv British Gas plc (predmet C-188/89)tumačiti na temelju toga da se elementi testa primjenjuju

                           (a)

                           kumulativno

                           (b)

                           svaki pojedinačno?

               2.

               Ako se odvojene kategorije koje se spominju u presudi Foster and Others protiv British Gas plc (predmet C-188/89) mogu smatrati čimbenicima koji se valjano moraju uzeti u obzir prilikom donošenja općenite ocjene, postoji li temeljno načelo u pozadini odvojenih čimbenika identificiranih u toj odluci koje bi Sud trebao primijeniti prilikom obrazlaganja ocjene može li se konkretno tijelo smatrati državnim tijelom?

               3.

               Je li dovoljno, da bi se subjekt mogao smatrati tijelom države članice, da mu je država članica prenijela široku mjeru odgovornosti prividno u svrhu ispunjenja obveza koje ima prema europskom pravu ili je usto potrebno da takvo tijelo dodatno ima (a) posebne ovlasti (b) djeluje pod izravnom kontrolom ili nadzorom države članice?


title: Predmet T-537/14: Rješenje Općeg suda od 1. lipnja 2016. – Laboratoire Nuxe protiv EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/67

         Rješenje Općeg suda od 1. lipnja 2016. – Laboratoire Nuxe protiv EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Predmet T-537/14) (1)

   (2016/C 270/73)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeće vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 329, 22. 9. 2014.


title: Predmet T-446/17: Tužba podnesena 15. srpnja 2017. – TK protiv Parlamenta

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/15

         Tužba podnesena 15. srpnja 2017. – TK protiv Parlamenta
   (Predmet T-446/17)
   (2017/C 357/19)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: TK (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi predmetnu tužbu dopuštenom i osnovanom;

         slijedom toga:

               —

               poništi odluku predsjednika Europskog parlamenta od 26. kolovoza 2016. o odbijanju tužiteljevih zahtjeva od 28. travnja 2016.;

               —

               prema potrebi, poništi odluku predsjednika Europskog parlamenta od 5. travnja 2017. o odbijanju tužiteljevog prigovora od 25. studenoga 2016.;

               —

               naloži tuženiku da naknadi neimovinsku štetu koja je nastala tužitelju i koja je procijenjena ex aequo et bono u visini 25 000,00 eura;

               —

               poništi odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 26. travnja 2017. o odbijanju prigovora od 16. siječnja 2017. u dijelu u kojem nije naknađena tužiteljeva neimovinska šteta te naloži tuženiku da naknadi neimovinsku štetu koja je nastala tužitelju i koja je procijenjena ex aequo et bono u iznosu od 25 000,00 eura;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva glavna tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se u odnosu na odluke od 26. kolovoza 2016. i od 5. travnja 2017., sastoji se od tri dijela:

                           —

                           u odnosu na zahtjev za poništenje odluka o odbijanju prvog zahtjeva od 28. travnja 2016., prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), povredi članka 296. UFEU-a, povredi članka 25. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) i povredi obvezi dužne pažnje;

                           —

                           u odnosu na zahtjev za poništenje odluka o odbijanju drugog zahtjeva od 28. travnja 2016., prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 2. stavka 2. Priloga IX. Pravilniku i povredi članka 41. Povelje;

                           —

                           u odnosu na zahtjev za naknadu štete, tužitelj ističe da mu je odlukama nanesena neimovinska šteta koja se ne može popraviti poništenjem spornih odluka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u odnosu na odluku od 26. travnja 2017. temelji se na povredi članka 41. Povelje koju je počinio tuženik, kao i na povredi njegove obveze obrazlaganja i dužne pažnje, s obzirom na to da tuženik ističe da je odluka koju je tužitelj osporavao prigovorom bila poništena te da je donesena odluka o pokretanju istrage, kao i s obzirom na to da je iz toga zaključio da treba odbiti njegov zahtjev za naknadu štete. Tužitelj također smatra da je dokazao da je pretrpio zasebnu štetu koja se ne može popraviti poništenjem sporne odluke. Smatra da je tuženik bio dužan ne samo poništiti odluku donesenu povodom prigovora, već također popraviti tu štetu.


title: Predmet C-428/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2015. uputio Supreme Court (Irska) – Child and Family Agency (CAFA) protiv J. D.

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2015. uputio Supreme Court (Irska) – Child and Family Agency (CAFA) protiv J. D.
   (Predmet C-428/15)
   (2015/C 320/30)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Child and Family Agency (CAFA)

      Tuženik: J. D.

      Druga stranka: R.P.D

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuje li se članak 15. Uredbe 2201/2003 (1) na javnopravne tužbe lokalnog tijela države članice povodom skrbništva ako bi, u slučaju da se sud druge države članice proglasi nadležnim to dovelo do potrebe da drugo tijelo pokrene drugi postupak na temelju drugog pravnog akta te eventualno, a možda i vjerojatno, u pogledu različitog činjeničnog stanja?

               2.

               Ako je tome tako, u kojoj bi mjeri, i bi li uopće, sud u obzir trebao uzeti vjerojatan utjecaj bilo kakvog zahtjeva na temelju članka 15., pod pretpostavkom da se isti prihvati, na pravo slobode kretanja obuhvaćenih pojedinaca?

               3.

               Ako se „najbolji interes djeteta” iz članka 15. stavka 1. Uredbe br. 2201/2003 odnosi samo na odluku o sudskoj nadležnosti, koje čimbenike sud na tom temelju treba uzeti u obzir, a koji već nisu razmotreni prilikom utvrđivanja je li drugi sud „prikladniji”?

               4.

               Može li sud za potrebe članka 15. Uredbe br. 2201/2003 uzeti u obzir materijalno pravo, postupovne odredbe ili sudsku praksu dotične države članice?

               5.

               U kojoj bi mjeri nacionalni sud prilikom razmatranja članka 15. Uredbe br. 2201/2003, trebao uzeti u obzir posebne okolnosti slučaja, uključujući želju majke da se preseli izvan dosega socijalne službe njene domaće države te nakon toga rodi svoje dijete u drugoj državi čiji sustav socijalne službe smatra povoljnijim?

               6.

               Koje točno okolnosti nacionalni sud treba uzeti u obzir prilikom utvrđivanja koji je sud prikladniji za odlučivanje u predmetu?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2001/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, SL L 338, str. 1., SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19, svezak 3, str. 133.


title: Predmet T-600/14: Rješenje Općeg suda od 15. rujna 2015. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/60

         Rješenje Općeg suda od 15. rujna 2015. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća
   (Predmet T-600/14) (1)

   (2015/C 381/81)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet T-676/13: Tužba podnesena 18. prosinca 2013. — Italian international film protiv EACEA-e

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/42

         Tužba podnesena 18. prosinca 2013. — Italian international film protiv EACEA-e
   (Predmet T-676/13)
   2014/C 45/73
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Italian international film Srl (Rim, Italija) (zastupnici: A. Fratini i B. Bettelli, odvjetnici)

      Tuženik: Izvršna agencija za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu (EACEA)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati tužbu i posljedično poništi odluku Agencije od 8. listopada 2013. o odbijanju projekta koji se odnosi na film „Only God Forgives” u okviru poziva na podnošenje ponuda EACEA/21/12;

               —

               naloži Agenciji usvajanje svih posljedičnih mjera;

               —

               naloži Agenciji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova se tužba podnosi protiv odluke Izvršne agencije za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu o odbijanju projekta koji se odnosi na film „Only God Forgives” u okviru poziva na podnošenje ponuda EACEA721712 Agencije (MEDIA 2007. — Podrška transnacionalnoj distribuciji europskih filmova — „Selektivna” shema 2013) (2012/C 300/07).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članaka 296. UFEU-a, 41. Povelje o temeljnim pravima Europske unije i 133. stavka 3. Financijske uredbe zbog nedostatka obrazloženja.

                           —

                           U tom pogledu se posebno ističe da nije razvidno koji je razlog u konkretnom slučaju naveo tuženika na to da smatra da projekt koji je tužitelj prijavio nije prihvatljiv. Naime, obrazloženje glede odbijanja u pobijanoj odluci razlikuje se od upute iz prethodnog dopisa od 7. kolovoza 2013., ističući neispunjenje kriterija prihvatljivosti koji je prema smjernicama različit od onog u unaprijed ispisanom modelu iz navedenog dopisa (kinematografska distribucija filmova koju sâm tužitelj ne obavlja). Pobijanom odlukom se, međutim, odbija projekt pozivanjem na članak 5.1., peti podstavak, smjernica, prema kojem je podugovaranje dopušteno, iako u ograničenoj mjeri.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 167. UFEU-a i provedbenih pravila, uključujući Financijsku uredbu kao i točke 3. i 4. poziva na podnošenje ponuda EACEA/21/12.

                           —

                           U tom pogledu ističe se očita pogreška u obrazloženju pobijane odluke. Tužitelj u ovoj točki pojašnjava da je iz sadržaja pobijane odluke razvidno da je Agencija pogrešno i arbitrarno kvalificirala kao podugovaranje stvarni ugovorni odnos između tužitelja i Rai Cinema. Iz navedenog dopisa također proizlazi da je ista Agencija pomiješala podugovor i ugovor o povjeravanju djelatnosti „physical distribution” trećoj osobi.


title: Predmet T-431/14: Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Volkswagen protiv OHIM-a (CHOICE) („Žig Zajednice — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice CHOICE — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/30

         Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Volkswagen protiv OHIM-a (CHOICE)
   (Predmet T-431/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice CHOICE - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 414/39)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnik: U. Sander, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. travnja 2014. (predmet R 2019/2013-1) u vezi s prijavom za registraciju verbalnog znaka CHOICE kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Volkswagen AG-u nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet C-468/15 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. listopada 2016.– PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH (Žalba — Damping — Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011 i (EU) br. 1241/2012 — Uvoz određenih masnih alkohola i njihovih mješavina podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije — Uredba (EZ) br. 1225/2009 — Članak 2. stavak 10. točka (i) — Prilagodba — Poslovi slični poslovima posrednika koji posluje na temelju provizije — Članak 2. stavak 10. prvi podstavak — Simetrija između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene — Načelo dobre uprave)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/22

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 26. listopada 2016.– PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH
   (Predmet C-468/15 P) (1)

   ((Žalba - Damping - Provedbene uredbe (EU) br. 1138/2011 i (EU) br. 1241/2012 - Uvoz određenih masnih alkohola i njihovih mješavina podrijetlom iz Indije, Indonezije i Malezije - Uredba (EZ) br. 1225/2009 - Članak 2. stavak 10. točka (i) - Prilagodba - Poslovi slični poslovima posrednika koji posluje na temelju provizije - Članak 2. stavak 10. prvi podstavak - Simetrija između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene - Načelo dobre uprave))
   (2017/C 006/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (zastupnik D. Luff, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, uz asistenciju N. Tuominen, odvjetnice), Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i M. França, agenti) Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) snosit će vlastite troškove i troškove Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 354, 26. 10. 2015.


title: Predmet T-114/14: Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Vicentin protiv Vijeća

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/57

         Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Vicentin protiv Vijeća
   (Predmet T-114/14)
   2014/C 112/74
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentina) (zastupnici: J.-F. Bellis i R. Luff, lawyers)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; te

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da su institucije počinile očitu pogrešku u ocjeni činjenica time što su zaključile da je postojalo iskrivljavanje cijena soje u zrnu i sojina ulja koje opravdava primjenu članka 2. stavka 5. drugog podstavka Osnovne antidampinške uredbe (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se članak 2. stavak 5. drugi podstavak Osnovne antidampinške uredbe, suprotno mišljenju institucija u ovom predmetu, ne može primijeniti na članice WTO-a, s obzirom na to da nije u skladu sa Sporazumom o antidampingu WTO-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da ocjena povrede ne uzima u obzir čimbenike koji prekidaju uzročnu vezu između navodne povrede i navodnog dampinškog uvoza, čime je povrijeđen članak 3. stavak 7. Osnovne antidampinške uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009 L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.).


title: Predmet T-674/13: Tužba podnesena 18. prosinca 2013. — Gugler France protiv OHIM-a — Gugler (GUGLER)

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/13

         Tužba podnesena 18. prosinca 2013. — Gugler France protiv OHIM-a — Gugler (GUGLER)
   (Predmet T-674/13)
   2014/C 61/23
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Gugler France SA (Besançon, Francuska) (zastupnik: A. Grolée, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alexander Gugler (Maxdorf, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 16. listopada 2013. u predmetu R 356/2012-4;

               —

               poništi osporavani žig;

               —

               naloži tuženiku i drugoj stranci, ukoliko se uključi u postupak, snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: figurativni žig „GUGLER” za proizvode i usluge iz razreda 6, 17, 19, 22, 37, 39 i 42 — registracija žiga Zajednice br. 3 324 902

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: zahtjev se temelji na razlozima iz članka 52. stavka 1. točke (b) i članka 53. stavka 1. točke (c) u vezi s člankom 8. stavkom 4. Uredbe EZ br. 2007/2009

      Odluka Odjela za poništaj: osporavani žig zajednice proglašava se ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: pobijana odluka se poništava i odbacuje se zahtjev za proglašenje ništavosti

      Tužbeni razlozi: povreda članka 52. stavka 1. točke (b) i članka 53. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-57/13: Rješenje Općeg suda od 19. ožujka 2014. – Club Hotel Loutraki i dr. protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Državne potpore — Korištenje video automata za igre na sreću — Dodjela isključive licencije od strane Helenske Republike — Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Pismo upućeno podnositeljima pritužbe — Akt protiv kojeg nije dozvoljena žalba — Nedopuštenost” )

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/26

         Rješenje Općeg suda od 19. ožujka 2014. – Club Hotel Loutraki i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-57/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Korištenje video automata za igre na sreću - Dodjela isključive licencije od strane Helenske Republike - Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Pismo upućeno podnositeljima pritužbe - Akt protiv kojeg nije dozvoljena žalba - Nedopuštenost”))
   2014/C 159/36
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Club Hotel Loutraki AE (Loutraki, Grčka); Vivere Entertainment AE (Atena, Grčka); Theros International Gaming, Inc. (Patras, Grčka); Elliniko Casino Kerkyras (Atena); Casino Rodos (Rodos, Grčka); i Porto Carras AE (Alimos, Grčka) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Afonso i P.-J. Loewenthal, agenti)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: Helenska Republika (zastupnik: E.-M. Mamouna, agent); i Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (Atena) (zastupnici: K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor, L. Van den Hende i M. Sánchez Rydelski, odvjetnici, a zatim M. Petite i A. Tomtsis, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke koja je sadržana u pismu Komisije od 29. studenoga 2012. vezano uz pritužbu koju su uputili tužitelji u odnosu na postojanje državne potpore koju su navodno dodijelila grčka tijela OPAP-u.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos i Porto Carras AE snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije i Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP).

               3.

               Helenska Republika snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 114, 20.4.2013.


title: Predmet T-194/14: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Bristol Global protiv OHIM-a – Bridgestone (AEROSTONE) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice AEROSTONE — Raniji verbalni žigovi Zajednice STONE i BRIDGESTONE — Raniji neregistrirani figurativni nacionalni žig BRIDGESTONE — Relativni razlog za odbijanje — Djelomično odbijanje registracije”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/33

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Bristol Global protiv OHIM-a – Bridgestone (AEROSTONE)
   (Predmet T-194/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice AEROSTONE - Raniji verbalni žigovi Zajednice STONE i BRIDGESTONE - Raniji neregistrirani figurativni nacionalni žig BRIDGESTONE - Relativni razlog za odbijanje - Djelomično odbijanje registracije”))
   (2016/C 098/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bristol Global Co. Ltd (Birmingham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: F. Bozhinova, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Bridgestone Corp. (Tokyo, Japan) (zastupnik: M. Blair, solicitor, zatim S. Malynicz, barrister, C. Balme i K. Gilbert, solicitors)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. prosinca 2013. (predmet R 916/2013-2) vezane uz postupak povodom prigovora između Bridgestone Corp. i Bristol Global Co. Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Bristol Global Co. Ltd, pored svojih troškova, snosit će i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i društva Bridgestone Corp.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Predmet C-665/13: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 21. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugal) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins protiv Via Directa – Companhia de Seguros SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 3. Poslovnika – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Načela jednakosti i nediskriminacije – Nacionalni propisi kojima se uređuju smanjenja plaća za određene radnike u javnom sektoru – Izostanak provedbe prava Unije – Očita nenadležnost Suda)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/11

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 21. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugal) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins protiv Via Directa – Companhia de Seguros SA
      (Predmet C-665/13) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 3. Poslovnika - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Načela jednakosti i nediskriminacije - Nacionalni propisi kojima se uređuju smanjenja plaća za određene radnike u javnom sektoru - Izostanak provedbe prava Unije - Očita nenadležnost Suda)
      (2015/C 016/16)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal do Trabalho de Lisboa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

         Tuženik: Via Directa – Companhia de Seguros SA

         Predmet

      Sud Europske unije očito je nenadležan za odlučivanje o zahtjevu za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugal), odlukom od 28. listopada 2013. (predmet C-665/13).

         (1)  SL C 85, str. 22.3.2014.


title: Predmet C-505/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Münster – Njemačka) – Klausner Holz Niedersachsen GmbH protiv Land Nordrhein-Westfalen (Zahtjev za prethodnu odluku — Članci 107. i 108. UFEU-a — Državne potpore — Potpora dodijeljena protivno članku 108. stavku 3. UFEU-a — Odluka suda države članice kojom se utvrđuje valjanost ugovora o dodjeli te potpore — Pravomoćnost — Usklađeno tumačenje — Načelo djelotvornosti)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/12

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Münster – Njemačka) – Klausner Holz Niedersachsen GmbH protiv Land Nordrhein-Westfalen
   (Predmet C-505/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 107. i 108. UFEU-a - Državne potpore - Potpora dodijeljena protivno članku 108. stavku 3. UFEU-a - Odluka suda države članice kojom se utvrđuje valjanost ugovora o dodjeli te potpore - Pravomoćnost - Usklađeno tumačenje - Načelo djelotvornosti))
   (2016/C 016/14)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Münster

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Klausner Holz Niedersachsen GmbH

      Tuženik: Land Nordrhein-Westfalen

      Izreka

   U okolnostima poput onih u glavnom postupku, protivno je pravu Unije da primjena odredbe nacionalnog prava o načelu pravomoćnosti onemogućava nacionalnom sudu koji je utvrdio da ugovori koji su predmet spora koji se pred njim vodi predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, primijenjenu protivno članku 108. stavku 3. trećoj rečenici UFEU-a, da pri donošenju svoje odluke uzme u obzir tu povredu zbog pravomoćne nacionalne sudske odluke koja, bez razmatranja pitanja predstavljaju li ti ugovori državnu potporu, utvrđuje da oni ostaju na snazi.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet T-568/15: Tužba podnesena 24. rujna 2015. – Morgese i dr. protiv OHIM-a -All Star

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/68

         Tužba podnesena 24. rujna 2015. – Morgese i dr. protiv OHIM-a -All Star
   (Predmet T-568/15)
   (2015/C 398/82)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Giuseppe Morgese (Barletta, Italija), Pasquale Morgese (Barletta, Italija), Felice D’Onofrio (Barletta, Italija) (zastupnik: D. Russo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: All Star CV (Hilversum, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelji

      Predmetni sporni žig: Figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „2 STAR 2S” – Prijava za registraciju br. 1 0 1 61  065

      Postupak pred OHIM-om: Postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. srpnja 2015. u predmetu R 1906/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku i nalog žalbenog vijeća;

               —

               dodijeli tužiteljima naknadu troškova ovog postupka i postupka pred petim žalbenim vijećem te bilo kojeg daljnjeg ili drugog postupka koje bi Sud smatrao primjerenima.

      Tužbeni razlog

               —

               Pobijane odluka sadrži pogrešan zaključak o naravi žigova i njihovih elemenata, što je u značajnoj mjeri moglo utjecati na relevantne potrošače.


title: Predmet C-331/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2014. uputio Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma protiv Republike Slovenije – Ministrstvo za finance

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/30

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2014. uputio Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma protiv Republike Slovenije – Ministrstvo za finance
   (Predmet C-331/14)
   2014/C 303/38
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

      Tuženik: Republika Slovenija – Ministrstvo za finance

      Prethodno pitanje

   Treba li odredbe članka 2. stavka 1. i članak 4. stavka 1. Šeste direktive (1) tumačiti tako da, u okolnostima kakve su one u predmetnom slučaju (kada osoba kupuje zemljišta kao fizička osoba te joj se pritom ne obračunava ulazni PDV, na tim zemljištima kao samostalni poduzetnik izgradi trgovački centar, na temelju nacionalnih računovodstvenih pravila kao osnovna sredstva svog poduzeća uknjiži samo dio zemljišta na kojem izgradi trgovački centar, zatim taj trgovački centar zajedno sa zemljištima proda naručitelju gradnje), treba smatrati da ta osoba, već radi toga što nije uknjižila zemljišta kao osnovna sredstva svog poduzeća, ne uključuje ta zemljišta u sustav PDV-a i zato prilikom njihove prodaje nije porezni obveznik plaćanja izlaznog PDV-a?

      (1)  Šesta direktiva Vijeća od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (77/388/EEZ) (SL L 145, str. 1.).


title: Predmet T-589/10: Rješenje Općeg suda od 4. srpnja 2013. — Just Music Fernsehbetriebs protiv OHIM-a — France Télécom (Jukebox) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Opoziv ranijeg žiga Zajednice — Obustava postupka” )

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/32

         Rješenje Općeg suda od 4. srpnja 2013. — Just Music Fernsehbetriebs protiv OHIM-a — France Télécom (Jukebox)
   (Predmet T-589/10) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Opoziv ranijeg žiga Zajednice - Obustava postupka)
   2013/C 260/72
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Just Music Fernsehbetriebs (Landshut, Njemačka) (zastupnik: T. Kaus, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: France Télécom (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Bertheux Scotte, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. listopada 2010. (predmet R 1408/2009-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između France Télécom i Just Music Fernsehbetriebs GmbH.

      Izreka

               1.

               Nema mjesta odlučivanju o tužbi.

               2.

               Nalaže se Just Music Fernsehbetriebs GmbH i France Télécom snošenje vlastitih troškova kao i snošenje, svakome od njih, polovice troškova nastalih Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 72, 5.3.2011.


title: Predmet C-134/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2015. uputio Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Njemačka) – Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG protiv Freistaat Sachsen

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. ožujka 2015. uputio Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Njemačka) – Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG protiv Freistaat Sachsen
   (Predmet C-134/15)
   (2015/C 205/20)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sächsisches Oberverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG

      Tuženik: Freistaat Sachsen

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li članak 5. stavak 4. točka (b) Uredbe (EZ) br. 543/2008 (1) u skladu s člankom 6. stavkom 1. podstavkom 1. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) u vezi s člankom 15. stavkom 1. i člankom 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (Povelja)?

               2.

               Je li članak 5. stavak 4. točka (b) Uredbe (EZ) br. 543/2008 u skladu s člankom 40. stavkom 2. podstavkom 2. UFEU-a?

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 543/2008 od 16. lipnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu tržišnih standarada za meso peradi; SL L 157, str. 46.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 219.


title: Predmet T-517/15: Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Gruppe Nymphenburg Consult protiv EUIPO-a (Limbic® Sales) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Limbic® Sales — Nepostojanje opisnog karaktera — Apsolutni razlog za odbijanje — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/47

         Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Gruppe Nymphenburg Consult protiv EUIPO-a (Limbic® Sales)
   (Predmet T-517/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Limbic® Sales - Nepostojanje opisnog karaktera - Apsolutni razlog za odbijanje - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 104/66)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Njemačka) (zastupnici: R. Kunze i G. Würtenberger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. lipnja 2015. (predmet R 1972/2014-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Limbic® Sales kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 23. lipnja 2015. (predmet R 1972/2014-1).

               2.

               EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva Gruppe Nymphenburg Consult AG.

      (1)  SL C 354, 26. 10. 2015.


title: Predmet T-249/15: Tužba podnesena 3. srpnja 2015. – JT protiv OHIM-a – Carrasco Pirard i dr. (QUILAPAYÚN)

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/13

         Tužba podnesena 3. srpnja 2015. – JT protiv OHIM-a – Carrasco Pirard i dr. (QUILAPAYÚN)
   (Predmet T-249/15)
   (2015/C 337/16)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: JT (Pariz, Francuska) (zastupnik: A. Mena Valenzuela, odvjetnica)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago de Chile, Čile), Guillermo García Campos (Bruxelles, Belgija), Luis Hernán Gómez Larenas (Pariz, Francuska), Hugo Lagos Vásquez (Taverny, Francuska), Ismael Oddo Méndez (Santiago de Chile, Čile), Carlos Quezada Salas (Colombes, Francuska), Ricardo Venegas Carhart (Santiago de Chile, Čile), Sebastián Quezada (Pariz, Francuska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „QUILAPAYÚN” – prijava za registraciju br. 9 267 287

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. ožujka 2015. u predmetu R 354/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku; i

               —

               odbije prijavu za registraciju figurativnog žiga „QUILAPAYÚN” za proizvode i usluge iz razreda 9 i 41 koju su 16. rujna 2010. OHIM-u podnijeli Eduardo Carrasco Pirard, Guillermo García Campos, Luis Hernán Gómez Larenas, Hugo Lagos Vásquez, Ismael Oddo Méndez, Carlos Quezada Salas, Ricardo Venegas Carhart i Sebastián Quezada.

      Tužbeni razlog

   Pogrešno tumačenje članka 8. stavka 1. točke (b) i stavka 2. točke (c), u vezi s člankom 6.a stavkom 1. Pariške konvencije.


title: Predmet T-529/14: Tužba podnesena 14. srpnja 2014. – adp Gauselmann protiv OHIM-a (Multi Win)

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/53

         Tužba podnesena 14. srpnja 2014. – adp Gauselmann protiv OHIM-a (Multi Win)
   (Predmet T-529/14)
   2014/C 303/63
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Njemačka) (zastupnik: P. Koch Moreno, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. travnja 2014. u predmetu R 1326/2013-1;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „Multi Win” za proizvode i usluge iz razreda 9, 28 i 41 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 2 06  364

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-438/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Karlsruhe – Njemačka) – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff protiv Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe (Zahtjev za prethodnu odluku — Građanstvo Unije — Članak 21. UFEU-a — Sloboda kretanja i boravka u državama članicama — Zakon države članice kojim se ukidaju povlastice i kojim se zabranjuje dodjela novih plemićkih titula — Prezime punoljetne osobe, državljanina navedene države, stečeno tijekom uobičajenog boravka u drugoj državi članici čiji je također državljanin — Ime koje sadržava elemente plemstva — Boravište u prvoj državi članici — Odbijanje tijela prve države članice da u matičnu knjigu upiše ime stečeno u drugoj državi članici — Opravdanje — Javni poredak — Nespojivost s temeljnim načelima njemačkog prava)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Karlsruhe – Njemačka) – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff protiv Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe
   (Predmet C-438/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Građanstvo Unije - Članak 21. UFEU-a - Sloboda kretanja i boravka u državama članicama - Zakon države članice kojim se ukidaju povlastice i kojim se zabranjuje dodjela novih plemićkih titula - Prezime punoljetne osobe, državljanina navedene države, stečeno tijekom uobičajenog boravka u drugoj državi članici čiji je također državljanin - Ime koje sadržava elemente plemstva - Boravište u prvoj državi članici - Odbijanje tijela prve države članice da u matičnu knjigu upiše ime stečeno u drugoj državi članici - Opravdanje - Javni poredak - Nespojivost s temeljnim načelima njemačkog prava))
   (2016/C 287/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Karlsruhe

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

      Tuženici: Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

      Izreka

   Članak 21. UFEU-a treba tumačiti na način da tijela države članice nisu obvezna priznati promjenu prezimena i imena državljanina te države, ako je on istodobno državljanin druge države članice u kojoj je stekao ime koje je slobodno izabrao i koje sadržava više plemićkih elemenata, a koji nisu prihvatljivi prema pravu prve države članice, ako se utvrdi, a to je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, da je takvo odbijanje priznanja u tom kontekstu opravdano razlozima vezanima za javni poredak koji su prikladni i potrebni da bi se zajamčilo poštovanje načela jednakosti pred pravom svih građana navedene države članice.

      (1)  SL C 462, 22. 12. 2014.


title: Predmet T-324/13: Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Endoceutics protiv OHIM-a – Merck (FEMIVIA) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice FEMIVIA — Raniji verbalni žig Zajednice FEMIBION — Međunarodna registracija ranijeg figurativnog žiga femibion u kojoj se označava Europska zajednica — Relativni razlog odbijanja — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/43

         Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Endoceutics protiv OHIM-a – Merck (FEMIVIA)
   (Predmet T-324/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice FEMIVIA - Raniji verbalni žig Zajednice FEMIBION - Međunarodna registracija ranijeg figurativnog žiga femibion u kojoj se označava Europska zajednica - Relativni razlog odbijanja - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 292/53
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Endoceutics, Inc. (Québec, Kanada) (zastupnik: M. Wahlin, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Merck KGaA (Darmstadt, Njemačka) (zastupnici: M. Best, U. Pfleghar i S. Schäffner, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 15. travnja 2013. (predmet R 1021/2012-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Merck KGaA i društva Endoceutics, Inc.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Endoceutics, Inc. nalaže se snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet T-258/12: Rješenje Općeg suda od 2. srpnja 2013. — Mederer protiv OHIM-a — Katjes Fassin (SOCCER GUMS) ( „Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka” )

text:
               10.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 233/7

         Rješenje Općeg suda od 2. srpnja 2013. — Mederer protiv OHIM-a — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)
   (Predmet T-258/12) (1)

   (Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka)
   2013/C 233/17
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Mederer GmbH (Fürth, Njemačka) (zastupnici: O. Ruhl i C. Sachs, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnici: G. Marten i R. Pethke, agenti)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent pred Općim sudom: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich s. Rhein, Njemačka) (zastupnici: T. Schmitz i C. Osterrieth, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. travnja 2012. (predmet R 225/2011-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Mederer GmbH i Katjes Fassin GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Postupak po tužbi se obustavlja.

               2.

               Nalaže se tužitelju i intervenijentu da snose svaki svoje troškove, kao i da svaki od njih pojedinačno snosi polovicu troškova tuženika.

      (1)  SL C 217, 21.7.2012.


title: Predmet T-753/14: Tužba podnesena 14. studenoga 2014. – Ice Mountain Ibiza protiv OHIM-a – Etyam ( „ocean beach club ibiza” )

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/36

         Tužba podnesena 14. studenoga 2014. – Ice Mountain Ibiza protiv OHIM-a – Etyam („ocean beach club ibiza”)
   (Predmet T-753/14)
   (2015/C 026/47)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Španjolska) (zastupnici: J. L. Gracia Albero i F. Miazzetto, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Etyam, SL (Balearski otoci, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „ocean beach club ibiza” – prijava za registraciju br. 1 0 6 10  491

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom djelomičnog prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. srpnja 2014. u predmetu R 2293/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku; i

               —

               OHIM-u naloži snošenje troškova ovog postupka, uključujući i sve troškove koji su do trenutka podnošenja ove tužbe nastali u postupcima pred Odjelom za poništaje i prvim žalbenim vijećem OHIM-a, a koji su doveli do ove tužbe.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-594/14: Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Simona Kornhaas protiv Thomasa Dithmara kao stečajnog upravitelja nad imovinom Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Stečajni postupci — Uredba (EZ) br. 1346/2000 — Članak 4. stavak 1. — Određivanje primjenjivog prava — Propis države članice koji predviđa obvezu direktora društva da tom društvu vrati isplate izvršene nakon nastanka insolventnosti — Primjena tog propisa na društvo osnovano u drugoj državi članici — Članci 49. i 54. UFEU-a — Ograničenje slobode poslovnog nastana — Nepostojanje)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/5

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Simona Kornhaas protiv Thomasa Dithmara kao stečajnog upravitelja nad imovinom Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd
   (Predmet C-594/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Stečajni postupci - Uredba (EZ) br. 1346/2000 - Članak 4. stavak 1. - Određivanje primjenjivog prava - Propis države članice koji predviđa obvezu direktora društva da tom društvu vrati isplate izvršene nakon nastanka insolventnosti - Primjena tog propisa na društvo osnovano u drugoj državi članici - Članci 49. i 54. UFEU-a - Ograničenje slobode poslovnog nastana - Nepostojanje))
   (2016/C 048/07)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Simona Kornhaas

      Tuženik: Thomas Dithmar kao stečajni upravitelj nad imovinom Kornhaas Montage und Dienstleistung Ltd

      Izreka

               1.

               Članak 4. Uredbe (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku treba tumačiti na način da u njegovo područje primjene ulazi tužba stečajnog upravitelja pred njemačkim sudom protiv direktora društva engleskoga ili velškoga prava koje je predmet stečajnog postupka u Njemačkoj, s ciljem, na temelju nacionalne odredbe poput članka 64. stavka 2. prve rečenice Zakona o društvima s ograničenom odgovornošću, povrata isplata koje je taj direktor izvršio prije otvaranja stečajnog postupka, ali nakon datuma na koji je utvrđen nastanak insolventnosti tog društva.

               2.

               Članci 49. i 54. UFEU-a ne protive se primjeni nacionalne odredbe, poput članka 64. stavka 2. prve rečenice Zakona o društvima s ograničenom odgovornošću, na direktora društva prema engleskom ili velškom pravu koje je predmet stečajnog postupka pokrenutog u Njemačkoj.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet T-250/17: Tužba podnesena 24. travnja 2017. – avanti protiv EUIPO-a (avanti)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/43

         Tužba podnesena 24. travnja 2017. – avanti protiv EUIPO-a (avanti)
   (Predmet T-250/17)
   (2017/C 195/58)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: avanti GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: M. Bahmann, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „avanti” – prijava za registraciju br. 14 646 038

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. veljače 2017. u predmetu R 801/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               dopusti registraciju žiga prijavljenog Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) 6. listopada 2015. pod br. 14 646 038 te u nastavku postupka registracije objavi žig.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 7. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-605/16 P: Žalba koju je 24. studenoga 2016. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-120/14, PT Ciliandra Perkasa protiv Vijeća

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/34

         Žalba koju je 24. studenoga 2016. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-120/14, PT Ciliandra Perkasa protiv Vijeća
   (Predmet C-605/16 P)
   (2017/C 030/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: PT Ciliandra Perkasa, Europska komisija, Europski odbor za biodizel (EBB)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 15. rujna 2016., koja je Vijeću dostavljena 16. rujna 2016., u predmetu T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Vijeće Europske unije;

               —

               odbije tužbu za poništenje pobijane uredbe u prvostupanjskom postupku i

               —

               naloži tužitelju u prvostupanjskom postupku snošenje troškova Vijeća u tom i u ovom postupku.

         Ili, podredno, da:

               —

               vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naknadno odluči o troškovima prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

                  Kao prvo, Opći sud je primijenio pogrešan pravni kriterij prilikom ocjenjivanja je li Vijeće raspolagalo dokazima koji bi opravdali odluku o tome da su domaće cijene sirovina, iskazane u evidencijama relevantnih indonezijskih izvoznika, toliko poremećene da je opravdano ne uzeti ih u obzir i primijeniti metodu iz članka 2. stavka 5. podstavka 2. osnovne uredbe (1). Opći sud je na taj način spomenutoj instituciji nametnuo pretežak teret dokazivanja.

               2.

                  Kao drugo, nije valjano obrazložen zaključak Općeg suda prema kojem dokazi što su ih ponudile institucije nisu bili dovoljni da bi potvrdili znatne poremećaje cijena sirovina u Indoneziji koje bi se moglo pripisati DET sustavu.

               3.

                  Kao treće, izreka pobijane presude, kojom se poništavaju antidampinške pristojbe u dijelu koji se odnosi na tužitelja u prvostupanjskom postupku, neproporcionalna je u odnosu na jedini tužbeni razlog za poništenje koji je prihvatio Opći sud i daje utvrđenju nezakonitosti pretjerane učinke.

               4.

               Vijeće će pokazati da pobijana presuda sadržava više pogrešaka koje se tiču prava, a koje utječu na njezinu valjanost. K tome, spomenuta institucija navodi da su činjenice koje je tužitelj u prvostupanjskom postupku istaknuo u okviru trećeg tužbenog razloga u dovoljnoj mjeri potkrijepljene da bi Sud mogao odlučiti o tom tužbenom razlogu i odbiti tužbu.

               5.

               Vijeće stoga uljudno zahtijeva ukidanje pobijane presude i odbijanje tužbe za poništenje pobijane uredbe podnesene u prvostupanjskom postupku.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009., L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.; osnovna uredba)


title: Predmet T-174/15: Tužba podnesena 8. travnja 2015. – EFB protiv Komisije

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/35

         Tužba podnesena 8. travnja 2015. – EFB protiv Komisije
   (Predmet T-174/15)
   (2015/C 205/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Federation of Biotechnology (EFB) (Liège, Belgija) (zastupnici: M. Troncoso Ferrer i S. Moya Izquierdo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               naloži Europskoj komisiji da tužitelju plati 36  457,79 EUR;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Svojom tužbom tužitelj od Općeg suda traži da utvrdi kako je Europska komisija povrijedila svoje ugovorne obveze na temelju ugovora od 24. siječnja 2007. o projektu za European Federation of Biotechnology Latin American Action on Functional Foods, pod brojem CT-2006-043158 (u daljnjem tekstu: ugovor), te zahtijeva isplatu konačnog iznosa od 36  457,79 EUR.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se odnosi na očite pogreške u ocjeni u pogledu nekoliko prihvatljivih troškova što predstavlja pogrešku u ocjeni dokaza, koja je protivna članku 1315 belgijskog građanskog zakonika.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se odnosi na povredu članaka II.20 i II.6 Općih uvjeta ugovora.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se odnosi na povredu članka 1134. belgijskog građanskog zakonika i načela izvršenja ugovora u dobroj vjeri.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se odnosi na izostanak obrazloženja Europske komisije prilikom odbijanja povrata nekih troškova.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se odnosi na povredu zaštite legitimnih očekivanja.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se odnosi na nedovoljnu jasnoću pravila koja su primjenjiva na 6. Okvirni program za istraživanje i tehnološki razvoj („FP6”).


title: Predmet C-110/13: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – HaTeFo GmbH protiv Finanzamt Haldensleben (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo društava — Preporuka 2003/361/EZ — Definicija mikro, malih i srednjih poduzetnika — Vrste poduzetnika koje se uzimaju u obzir za izračun broja zaposlenika i financijskih iznosa — Povezana društva — Pojam „skupine fizičkih osoba koje djeluju zajedno” )

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/15

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – HaTeFo GmbH protiv Finanzamt Haldensleben
   (Predmet C-110/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo društava - Preporuka 2003/361/EZ - Definicija mikro, malih i srednjih poduzetnika - Vrste poduzetnika koje se uzimaju u obzir za izračun broja zaposlenika i financijskih iznosa - Povezana društva - Pojam „skupine fizičkih osoba koje djeluju zajedno”))
   2014/C 112/17
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: HaTeFo GmbH

      Tuženik: Finanzamt Haldensleben

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Bundesfinanzhof – Tumačenje članka 3. stavka 3. četvrtog podstavka Priloga Preporuci Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. o definiciji mikro, malih i srednjih poduzetnika (SL L 124, str. 36.) – Vrste poduzetnika koji se uzimaju u obzir za izračun broja zaposlenika i financijskih iznosa – Povezana društva – Pojam skupine fizičkih osoba koje djeluju zajedno

      Izreka

   Članak 3. stavak 3. četvrti podstavak Priloga Preporuci Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. o definiciji mikro, malih i srednjih poduzetnika treba tumačiti tako da se poduzetnici mogu smatrati „povezanima” u smislu tog članka ako iz analize kako pravnih tako i gospodarskih odnosa kojima su povezani proizlazi da oni predstavljaju jedinstven gospodarski subjekt preko fizičke osobe ili skupine fizičkih osoba koje djeluju zajedno, iako između njih formalno ne postoji neki od odnosa iz članka 3. stavka 3. prvog podstavka tog priloga.
   Smatra se da djeluju zajedno u smislu članka 3. stavka 3. četvrtog podstavka tog priloga fizičke osobe koje se usklađuju kako bi izvršile utjecaj na poslovne odluke predmetnih poduzetnika, tako da se ti poduzetnici ne mogu smatrati gospodarski neovisnima jedan o drugome. Ostvarenje tog uvjeta ovisi o okolnostima predmeta i ne mora nužno ovisiti o postojanju ugovornih odnosa između tih osoba ni o utvrđenju njihove namjere izbjegavanja definicije mikro, malih ili srednjih poduzetnika u smislu te preporuke.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet C-471/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. rujna 2013. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) — Peter Link protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/45

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. rujna 2013. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) — Peter Link protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-471/13)
   2013/C 344/78
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Peter Link

      Tuženik: Condor Flugdienst GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Postoji li pravo na odštetu sukladno članku 6. i 7. Uredbe (EZ) 261/2004 (1) i u slučaju kada dolazak prvotno rezerviranog leta kasni više od 3 sata, a putnici su u međuvremenu — nakon što je već nastupilo značajno zakašnjenje odlaznog leta — dobrovoljno, samostalno i na vlastiti trošak pronašli nadomjesni let kod drugog zračnog prijevoznika i zato se nisu ukrcali na prvotno rezervirani let, pri čemu su putnici nadomjesnim letom prispjeli u odredišnu zračnu luku više od 3 sata kasnije u odnosu na planirano vrijeme dolaska prvotno rezerviranog leta?

               2.

               Ukoliko na prvo pitanje treba dati potvrdan odgovor: Je li za nastanak prava sukladno člancima 6. i 7. Uredbe (EZ) 261/2004 bitno to što je dobrovoljan i samostalan izbor nadomjesnog leta kod drugog zračnog prijevoznika uslijedio u trenutku u kojem je zakašnjenje u svakom slučaju — sukladno članku 6. stavku 1. točki (c) iii) i članku 8. stavku 1. točki (a) Uredbe (EZ) 261/2004 — već iznosilo pet sati?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91; SL L 46, str. 1.


title: Predmet T-66/15: Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Alsharghawi protiv Vijeća

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/39

         Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Alsharghawi protiv Vijeća
   (Predmet T-66/15)
   (2015/C 146/53)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Republika Južna Afrika) (zastupnik: É. Moutet, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi i presudi da Vijeće nije ispunilo svoje obveze u skladu s UFEU-om jer nije preispitalo njegovu situaciju;

               —

               naloži Vijeću preispitivanje njegove situacije;

               —

               naloži Vijeću snošenje, osim vlastitih troškova, i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe samo jedan tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da Vijeće nije ispunilo svoje obveze u skladu s propisima i sudskom praksom Europske unije jer nije dostavilo nikakav odgovor na tužiteljev zahtjev za preispitivanje.


title: Predmet C-133/16: Presuda Suda (peto vijeće) od 13. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Christian Ferenschild protiv JPC Motor SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Prodaja robe široke potrošnje i jamstva za takvu robu — Direktiva 1999/44/EZ — Članak 5. stavak 1. — Razdoblje prodavateljeve odgovornosti — Rok zastare — Članak 7. stavak 1. drugi podstavak — Rabljena roba — Ugovorno ograničenje prodavateljeve odgovornosti)

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 13. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Christian Ferenschild protiv JPC Motor SA
   (Predmet C-133/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Prodaja robe široke potrošnje i jamstva za takvu robu - Direktiva 1999/44/EZ - Članak 5. stavak 1. - Razdoblje prodavateljeve odgovornosti - Rok zastare - Članak 7. stavak 1. drugi podstavak - Rabljena roba - Ugovorno ograničenje prodavateljeve odgovornosti))
   (2017/C 293/09)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Mons

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Christian Ferenschild

      Tuženik: JPC Motor SA

      Izreka

   Članak 5. stavak 1. i članak 7. stavak 1. drugi podstavak Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o određenim aspektima prodaje robe široke potrošnje i o jamstvima za takvu robu treba tumačiti na način da im se protivi pravilo države članice kojim se dopušta da je za predmetnu rabljenu robu rok zastare za tužbu potrošača kraći od dvije godine od isporuke robe kada se navedena država članica koristila mogućnošću koju nudi druga od tih odredaba Direktive i kada su prodavatelj i potrošač ugovorili rok prodavateljeve odgovornosti kraći od dvije godine, to jest godinu dana.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-222/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Pécsi Törvényszék – Mađarska) – Hőszig Kft. protiv Alstom Power Thermal Services (Zahtjev za prethodnu odluku — Klauzula o prenošenju nadležnosti — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 23. — Klauzula dodana u opće uvjete — Pristanak stranaka na navedene uvjete — Valjanost i preciznost takve klauzule)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/20

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Pécsi Törvényszék – Mađarska) – Hőszig Kft. protiv Alstom Power Thermal Services
   (Predmet C-222/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Klauzula o prenošenju nadležnosti - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 23. - Klauzula dodana u opće uvjete - Pristanak stranaka na navedene uvjete - Valjanost i preciznost takve klauzule))
   (2016/C 335/27)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Pécsi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hőszig Kft.

      Tuženik: Alstom Power Thermal Services

      Izreka

   Članak 23. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da klauzula o prenošenju nadležnosti poput one u glavnom postupku, koja je, s jedne strane, predviđena u općim uvjetima poslovanja nalogodavca, koji su navedeni u dokumentima od kojih se sastoje ugovori među tim strankama i koji su uručeni prilikom njihova sklapanja, i koja, s druge strane, određuje kao nadležne sudove jednog grada države članice, udovoljava zahtjevima te odredbe koji se odnose na pristanak stranaka i preciznost sadržaja navedene klauzule.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015.


title: Predmet T-419/15: Tužba podnesena 28. srpnja 2015. – Cofely Solelec i dr. protiv Parlamenta

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/27

         Tužba podnesena 28. srpnja 2015. – Cofely Solelec i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-419/15)
   (2015/C 337/28)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburg) i Cofely Fabricom (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Marx, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi:

                           —

                           odluku br. D(2015)24297 od 29. svibnja 2015. Opće uprave Europskog parlamenta za infrastrukturu i logistiku kojom je poništen postupak javne nabave INLO-D-UPIL-T-14-AO4 – grupa 75. „električna energija – jake struje” povodom projekta proširenja i osuvremenjivanja zgrade Konrad Adenauer u Luksemburgu;

                           —

                           odluku br. D(2015)28116 od 11. lipnja 2015. Opće uprave Europskog parlamenta za infrastrukturu i logistiku kojom je poništen postupak javne nabave INLO-D-UPIL- T-14-AO4 – grupa 75. „električna energija – jake struje” povodom projekta proširenja i osuvremenjivanja zgrade Konrad Adenauer u Luksemburgu;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na nepostojanje obrazloženja, budući da je tuženik samo opravdao odluke o poništenju od 29. svibnja 2015. i 11. lipnja 2015. tako što su druge zaprimljene ponude u bitnome prekoračile procjenu tržišne vrijednosti koju je kao osnovu prethodno koristio javni naručitelj, a da ta vrijednost nije precizirana u navedenim odlukama. Naime, tužitelj je naznačio navedeni procijenjeni iznos tek u kasnijem dopisu od 18. lipnja 2015.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji je istaknut podredno, temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni. Tužitelji ističu da tuženikova procjena vrijednosti tržišta ne odgovora tržišnoj stvarnosti i da je nevaljana zbog očitog podcjenjivanja.


title: Predmet T-821/14: Tužba podnesena 20. prosinca 2014. – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. protiv Komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/44

         Tužba podnesena 20. prosinca 2014. – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. protiv Komisije
   (Predmet T-821/14)
   (2015/C 065/60)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. Snc (Porto Viro, Italija) (zastupnik: V. Migliorini, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi ništavim i u svakom slučaju poništi dopis Europske komisije – Glavnog direktora za poljoprivredu i ruralni razvoj Jerryja Plewe, Prot. SM/FUN S/2622874 od 28. srpnja 2014., upućen Glavnom direktoru za međunarodne politike i Europsku uniju u Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva Italije Feliceu Assenzi, za koji je tužitelj doznao nakon izvršenog uvida u spis dana 19. studenoga 2014., u dijelu u kojemu se odbija zahtjev Italije u odnosu na mjere potpore, i to od 6. do 9., koje se traže u smislu članka 220. Uredbe (EU) 1308/2013, osobito one koje se odnose na poduzeća za klanje životinja koje se usmrćuju zbog izvršavanja sanitarnih mjera protiv širenja ptičje gripe i na povezanu poslovnu štetu, kao i Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 1071/2014 оd 10. listopada 2014. o izvanrednim mjerama potpore za sektore jaja i mesa peradi u Italiji, objavljena u SLEU od 11. listopada 2014., u dijelu u kojemu se isključuju iz mjera potpore u smislu članka 220. Uredbe (EU) 1308/2013 poduzeća za klanje životinja koje se usmrćuju zbog izvršavanja sanitarnih mjera protiv širenja ptičje gripe i na povezanu poslovnu štetu;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti su istovjetni onima koji su istaknuti u predmetu T-820/14, Delta Group agroalimentare/Komisija.


title: Predmet F-114/12: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. siječnja 2014. — Jelenkowska-Luca protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Plaća — Naknada za život u inozemstvu — Uvjeti predviđeni u članku 4. stavku 1. točki (b) Priloga VII. Pravilniku — Državljanstvo države na čijem području se nalazi mjesto rada — Uobičajeno boravište)

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/19

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. siječnja 2014. — Jelenkowska-Luca protiv Komisije
   (Predmet F-114/12) (1)

   (Javna služba - Dužnosnici - Plaća - Naknada za život u inozemstvu - Uvjeti predviđeni u članku 4. stavku 1. točki (b) Priloga VII. Pravilniku - Državljanstvo države na čijem području se nalazi mjesto rada - Uobičajeno boravište)
   2014/C 78/40
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Jelenkowska-Luca (Rim, Italija) (zastupnik: P. K. Rosiak, odvjetnik)

      Tuženik: Komisija (zastupnici: K. Herrmann i V. Joris, u svojstvu agenata)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o neodobravanju naknade za život u inozemstvu tužitelju.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               E. Jelenkowska-Luca snosi svoje troškove i nalaže joj se snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013, str. 71.


title: Predmet T-661/14: Tužba podnesena 11. rujna 2014. – Republika Latvija protiv Europske komisije

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/56

      Tužba podnesena 11. rujna 2014. – Republika Latvija protiv Europske komisije
      (Predmet T-661/14)
      (2014/C 395/69)
      Jezik postupka: latvijski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Latvija (zastupnici: Inguss Kalniņš i Dace Pelše)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije C(2014)4479 (1) od 9. lipnja 2014. u mjeri u kojoj se ona odnosi na Republiku Latviju i iz financiranja Unije isključuju izdaci u visini od 739 393,95 eura koje je u financijskom razdoblju od 2009. do 2012. imalo akreditirano tijelo za plaćanja u Latviji u vezi s utvrđivanjem uvjeta višestruke sukladnosti.

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova Republike Latvije.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  U okviru prvog tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je Komisija pogriješila prilikom tumačenja članka 5. stavka 1. Uredbe br. 1782/2003 (1) i članka 6. stavka 1. Uredbe br. 73/2009 (2) iz sljedećih razloga:

                              —

                              iz članka 5. Uredbe br. 1782/2003 i sudske prakse Suda proizlazi da države članice, vodeći računa o posebnim karakteristikama predmetnih površina, raspolažu marginom prosudbe prilikom utvrđivanja dobrih poljoprivrednih i okolišnih uvjeta.

                              —

                              problemi navedeni u prilogu Uredbi br. 1782/2003 mogu se riješiti pojedinačnim razmatranjem problema i nametanjem najprikladnijih standarda među onima koji su propisani navedenom Uredbom, uz oslanjanje na nacionalni kontekst.

                              —

                              uzimajući u obzir načelo proporcionalnosti, odnosno ako uvođenje pojedinog uvjeta pogađa isključivo mala poljoprivredna gospodarstva te stvara administrativno opterećenje i troškove koji znatno nadvisuju prihode, države članice mogu utvrditi osnovne uvjete samo ako se njima omogućuje ostvarenje ciljeva iz Uredbe br. 1782/2003.

                              —

                              Komisija nije zauzela dosljedan pristup u pogledu obvezujuće naravi i presudne važnosti uvjeta iz priloga III. Uredbi br. 1782/2003; jednako tako, povrijedila je načelo zaštite legitimnih očekivanja time što nije postupala sve do jeseni 2009.

                  2.

                  U okviru drugog tužbenog razloga tužitelj navodi da je Komisija pri izračunu financijskog ispravka za Latviju pogrešno primijenila Uredbu br. 1290/2005 (2) i Smjernice br. VI/5330/97 (Smjernice za izračun financijskih posljedica prilikom donošenja odluke o poravnanju računa Komponente za jamstva EFSJP-a) iz sljedećih razloga:

                              —

                              nije poštovala načelo proporcionalnosti jer nije naznačila rizik kojem su izloženi fondovi niti je uzela u obzir poravnanja koja je prikazala Republika Latvija, a na temelju kojih je taj rizik bio manji.

                              —

                              povrijedila je Smjernice prema kojima se kriterij za financijski ispravak u paušalnom iznosu treba primjenjivati samo onda kada se, uz raspoložive podatke, ne mogu izračunati gubici, unatoč tome što joj je Republika Latvija dostavila precizan podatak na temelju kojeg je bilo moguće izračunati rizik za fondove.

         (1)  Provedbena odluka Komisije 2014/458/EU od 9. lipnja 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 205, str. 62.)

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, te o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (SL L 270, str. 1.).

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (SL L 30, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.).


title: Predmet T-253/13: Tužba podnesena 6. svibnja 2013. — Orthogen protiv OHIM-a — Arthrex Medizinische Instrumente (IRAP)

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/10

         Tužba podnesena 6. svibnja 2013. — Orthogen protiv OHIM-a — Arthrex Medizinische Instrumente (IRAP)
   (Predmet T-253/13)
   (2013/C 207/67)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-189/15: Tužba podnesena 15. travnja 2015. – TMG Landelijk Media i Willems protiv Komisije

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/30

         Tužba podnesena 15. travnja 2015. – TMG Landelijk Media i Willems protiv Komisije
   (Predmet T-189/15)
   (2015/C 190/34)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelji: TMG Landelijk Media BV (Amsterdam, Nizozemska) i Menzo Willems (Voorburg, Nizozemska) (zastupnici: R. Le Poole i L. Broers, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Komisije od 17. veljače 2015.,

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba se podnosi protiv odluke Komisije kojom je ona odbila zahtjev za pristup prepisci između Nizozemske i Komisije u vezi s europskom odlukom o naknadnoj naplati protiv Nizozemske 2014.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 1049/2001 (1). Tužitelji ističu da Komisija nezakonito nije otkrila određene dokumente s obrazloženjem da bi se time ugrozila zaštita javnog interesa koji se odnosi na financijsku, monetarnu ili ekonomsku politiku Unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001. Komisija nije u dostatnoj mjeri dokazala da je proces odlučivanja bio ozbiljno ugrožen. Usto je pogriješila kada nije ispitala postojanje prevladavajućeg javnog interesa za otkrivanje dotičnog dokumenta.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1049/2001 u vezi s anonimizacijom suradnika koji nisu na vodećim pozicijama. Tužitelji smatraju da zbog toga nisu mogli utvrditi na kojoj je razini vođena prepiska i je li se stvarno odnosila na takve suradnike.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 5. Uredbe br. 1049/2001. Komisija je pogriješila kada je prihvatila zahtjev Nizozemske da određene dokumente koji potječu iz Nizozemske ne otkrije zbog razloga navedenih u članku 4. stavcima 1. i 3. Uredbe br. 1049/2001. U tom dijelu tužitelji upućuju na svoja izlaganja u okviru drugog i trećeg tužbenog razloga.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).


title: Predmet T-89/14: Tužba podnesena 10. veljače 2014. – Export Development Bank of Iran protiv Vijeća

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/49

         Tužba podnesena 10. veljače 2014. – Export Development Bank of Iran protiv Vijeća
   (Predmet T-89/14)
   2014/C 135/63
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Export Development Bank of Iran (Téhéran, Iran) (zastupnik: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               poništi Odluku Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               utvrdi da Uredba Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. nije primjenjiva u odnosu na tužitelja;

               —

               utvrdi da Odluka 2010/413 ZVSP nije primjenjiva u odnosu na tužitelja;

               —

               podredno, s učinkom od 20. siječnja 2014., poništi Provedbenu uredbu i odluku koje su navedene u prve dvije točke ovog tužbenog zahtjeva;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe devet tužbenih razloga od kojih je osam u bitnome istovjetno ili slično onima u okviru predmeta T-65/14, Bank Refah Kargaran protiv Vijeća.
   Osim toga, tužitelj ističe tužbeni razlog u okviru kojeg se navodi povreda načela proporcionalnosti i zabrane diskriminacije.


title: Predmet T-553/15: Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Export Development Bank of Iran protiv Vijeća

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/60

         Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Export Development Bank of Iran protiv Vijeća
   (Predmet T-553/15)
   (2015/C 398/75)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (zastupnik: J.-M. Thouvenin, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da presudi da:

               —

               je time što je donijelo i što zadržava na snazi mjeru ograničavanja koju je Vijeće Europske unije donijelo protiv EDBI-ja, a koja je poništena presudom Općeg suda od 6. rujna 2013. (predmeti T-4/11 i T-5/11), Vijeće Europske unije dovelo do izvanugovorne odgovornosti Europske unije;

               —

               je posljedično, Europska unija dužna nadoknaditi štetu koja je iz toga proizašla za tužitelja;

               —

               materijalna šteta iznosi 5 6 4 70  860 USD, odnosno 5 0 5 08  718 eura prema trenutačnom tečaju, čemu treba nadodati zakonske zatezne kamate, i svaki drugi opravdani iznos;

               —

               nematerijalna šteta iznosi 7 4 1 32  366 USD, odnosno 6 6 20  613 eura prema trenutačnom tečaju, čemu treba nadodati zakonske zatezne kamate, i svaki drugi opravdani iznos;

               —

               podredno, cjelokupni iznos koji se zahtijeva na ime nematerijalne štete ili njegov dio treba smatrati materijalnom štetom, i na tom temelju ga zaračunati; i

               —

               nalaže Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj navodi šest tužbenih razloga, od kojih se dva odnose na izvanugovornu odgovornost Europske unije, a četiri na štetu proizašlu iz nezakonitog postupanja Vijeća Europske unije.

               —

               Izvanugovorna odgovornost Europske unije

                           1.

                           Prvi tužbeni razlog temelji se na nezakonitosti postupanja koje se stavlja na teret Vijeću (donošenje i zadržavanje na snazi zamrzavanja tužiteljevih financijskih sredstava), koja je uredno utvrđena presudom od 6. rujna 2013., Export Development Bank of Iran/Vijeće, T-4/11 i T-5/11, EU:T:2013:400.

                           2.

                           Drugi tužbeni razlog temelji se na činjenici da nezakonito postupanje Vijeća predstavlja dovoljno ozbiljnu povredu pravnih pravila kojima je cilj dodijeliti prava pojedincima.

               —

               Šteta proizašla iz nezakonitog postupanja Vijeća Europske unije

                           3.

                           Treći tužbeni razlog temelji se na prestanku tužiteljeva poslovanja u području dokumentarnih akreditiva, kao izravnoj posljedici nezakonite mjere.

                           4.

                           Četvrti tužbeni razlog temelji se na izmakloj dobiti uslijed tužiteljeve nemogućnosti pristupa svojim zamrznutim financijskih sredstvima u Europskoj uniji.

                           5.

                           Peti tužbeni razlog temelji se na šteti proizašloj iz prekida deviznih prijenosa.

                           6.

                           Šesti tužbeni razlog temelji se na nematerijalnoj šteti.


title: Predmet T-411/11: Rješenje Općeg suda od 10. ožujka 2014. – Hemofarm protiv OHIM-a – Laboratorios Diafarm (HEMOFARM) ( „Žig Zajednice  — Postupak povodom prigovora  — Povlačenje prigovora  — Obustava postupka” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/36

         Rješenje Općeg suda od 10. ožujka 2014. – Hemofarm protiv OHIM-a – Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)
   (Predmet T-411/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   2014/C 135/45
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac (Vršac, Srbija) (zastupnik: D. Cañadas Arcas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Laboratorios Diafarm, SA (Barberà del Vallès, Španjolska) (zastupnik: E. Sugrañes Coca, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. svibnja 2011. (predmet R 298/2010-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između Laboratorios Diafarm, SA i Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi.

               2.

               Svaka stranka snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 311, 22.10.2011.


title: Predmet T-436/14: Tužba podnesena 9. lipnja 2014. – Neka Novin protiv Vijeća

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/60

         Tužba podnesena 9. lipnja 2014. – Neka Novin protiv Vijeća
   (Predmet T-436/14)
   2014/C 253/81
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Neka Novin (Yusef Abad, Iran) (zastupnik: L. Vidal, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku koju je donijelo Vijeće o održavanju na snazi sankcije protiv tužitelja kako je navedeno u obavijesti od 15. ožujka 2014.;

               —

               Vijeću naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog zbog pogreške koja se tiče prava, u dijelu u kojem razlog koji se navodi za održavanje na snazi mjera ograničavanja protiv tužitelja nije dovoljan.

               2.

               Drugi tužbeni razlog zbog očite pogreške u ocjeni, u dijelu u kojem tuženik pogrešno smatra da je tužitelj nabavio specijalni materijal koji se može izravno primijeniti u iranskom nuklearnom programu.

               3.

               Treći tužbeni razlog zbog povrede načela proporcionalnosti i prava na vlasništvo.