title: Predmet T-648/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/62

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica protiv Parlamenta
   (Predmet T-648/15)
   (2016/C 048/70)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Latvia) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8361 C Europskog parlamenta od 15. rujna 2015. o odbijanju ponovnog zahtjeva tužitelja za pristup određenim dokumentima u vezi s informacijama o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće izdatke i troškovima za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu snošenje troškova tužitelja u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da zatraženi osobni podaci nisu zaštićeni na temelju zakonodavstva Zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001, s obzirom na to da je pristup zatraženim informacijama odbijen iako su uvjeti za njihovo otkrivanje ispunjeni.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi opće obveze ispitivanja svakog pojedinačnog dokumenta, koja proizlazi iz članaka 2. i 4. Uredbe 1049/2001 povezanih s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001, jer odbijanje djelomičnog pristupa nije opravdano.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja kako je to propisano člankom 7. stavkom 1. i člankom 8. stavkom 1. Uredbe 1049/2001, jer se Parlament nije osvrnuo na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Spojeni predmeti T-159/13 i T-372/14: Presuda Općeg suda od 26. studenog 2015. – HK Intertrade protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba za poništenje — Rok za podnošenje tužbe — Dan od kojega rok počinje teći — Dopuštenost — Pravo na saslušanje — Obveza obavješćivanja — Obveza obrazlaganja — Prava na obranu — Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/30

         Presuda Općeg suda od 26. studenog 2015. – HK Intertrade protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-159/13 i T-372/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba za poništenje - Rok za podnošenje tužbe - Dan od kojega rok počinje teći - Dopuštenost - Pravo na saslušanje - Obveza obavješćivanja - Obveza obrazlaganja - Prava na obranu - Očita pogreška u ocjeni”))
   (2016/C 027/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong-Kong, Kina) (zastupnici: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington i D. Sellers, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   U predmetu T-159/13, zahtjev za poništenje Odluke Odluka Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 71.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 207.), kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 55.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 201.) i, u predmetu T-372/14, zahtjev za poništenje odluke Vijeća sadržane u dopisu od 14. ožujka 2014. kojom se zadržavaju mjere ograničavanja u odnosu na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               HK Intertrade Co. Ltd snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 147, 25. 5. 2013.


title: Postupak koji je pokrenulo Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kraljevine Norveške 28. lipnja 2013 . (Predmet E-9/13)

text:
               3.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/13

         Postupak koji je pokrenulo Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kraljevine Norveške 28. lipnja 2013.
   (Predmet E-9/13)
   2013/C 287/09
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Xavier Lewis i Markus Schneider, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium, pokrenulo je 28. lipnja 2013. postupak protiv Kraljevine Norveške pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da (i) nedonošenjem svih mjera potrebnih za provedbu akta iz točke 16.a Poglavlja II. Priloga XIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva Komisije 2010/48/EU od 5. srpnja 2010. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive 2009/40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih prikolica) prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1. (osim u slučaju stavka 3. Priloga II. Direktivi o potvrdama o tehničkoj ispravnosti vozila koja se provodi samo do 31. prosinca 2013.), ili (ii) neobavješćivanjem Nadzornog tijela o tim mjerama u predviđenom roku Kraljevina Norveška nije ispunila svoje obveze u skladu s tim aktom i člankom 7. Sporazuma;

               2.

               da se Kraljevini Norveškoj naloži da snosi troškove postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da Norveška nije ispunila svoje obveze iz članka 2. Direktive 2010/48/EU i iz članka 7. Sporazuma o EGP-u jer nije donijela sve mjere potrebne za provedbu tog akta i da nije obavijestila tijelo o tim mjerama u predviđenom roku (osim u slučaju stavka 3. Priloga II. Direktivi o potvrdama o tehničkoj ispravnosti vozila koja se provodi samo do 31. prosinca 2013.).


title: Predmeti T-56/09 i T-73/09: Presuda Općeg suda od 27. ožujka 2014. – Saint-Gobain Glass France i dr. protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište automobilskog stakla — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a — Sporazumi o podjeli tržišta i razmjeni tržišno osjetljivih informacija — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Prigovor nezakonitosti — Novčane kazne — Retroaktivna primjena Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Vrijednost prodaje — Ponavljanje povrede — Dodatni iznos — Pripisivanje protupravnog ponašanja — Gornja granica novčane kazne — Ukupni prihod grupe” )

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/16

         Presuda Općeg suda od 27. ožujka 2014. – Saint-Gobain Glass France i dr. protiv Komisije
   (Predmeti T-56/09 i T-73/09) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište automobilskog stakla - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a - Sporazumi o podjeli tržišta i razmjeni tržišno osjetljivih informacija - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Prigovor nezakonitosti - Novčane kazne - Retroaktivna primjena Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Vrijednost prodaje - Ponavljanje povrede - Dodatni iznos - Pripisivanje protupravnog ponašanja - Gornja granica novčane kazne - Ukupni prihod grupe”))
   2014/C 151/20
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Francuska); Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aachen, Njemačka); Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Francuska) (zastupnici: B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, E. Venot i M. Guillaumond, zatim B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring i E. Venot, odvjetnici) (predmet T-56/09); i Compagnie de Saint-Gobain SA (Courbevoie) (zastupnici: P. Hubert i E. Durand, odvjetnici) (predmet T-73/09)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer i N. von Lingen, zatim A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer i F. Ronkes Agerbeek, agenti)

      Intervenijent koji podupire tuženika: Vijeće Europske unije (zastupnici: E. Karlsson i F. Florindo Gijón, agenti)

      Predmet

   Zahtjevi za poništenje Odluke Komisije C (2008) 6815 final od 12. studenoga 2008. koja se odnosi na postupak primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (COMP/39.125 – Automobilsko staklo), kako je izmijenjena Odlukom Komisije C (2009) 863 final od 11. veljače 2009. i Odlukom C (2013) 1118 final od 28. veljače 2013., u dijelu u kojem se ona odnosi na tužitelje, te, podredno, zahtjev za poništenje članka 2. te odluke u dijelu u kojem se izriče novčana kazna tužiteljima ili, podredno, zahtjevi za smanjenje te novčane kazne.

      Izreka

               1.

               Predmeti T-56/09 i T-73/09 spajaju se u svrhu presude.

               2.

               Novčana kazna izrečena solidarno Saint-Gobain Glass France SA, Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Sekurit France SAS i Compagnie de Saint-Gobain SA u članku 2. točki (b) Odluke Komisije C (2008) 6815 final od 12. studenoga 2008. koja se odnosi na postupak primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (COMP/39.125 – Automobilsko staklo), kako je izmijenjena Odlukom Komisije C (2009) 863 final od 11. veljače 2009. i Odlukom C (2013) 1118 final od 28. veljače 2013., utvrđuje se na 715 milijuna eura.

               3.

               U preostalom dijelu tužbe se odbijaju.

               4.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove, osim Vijeća Europske unije, čije će troškove snositi Saint-Gobain Glass France, Saint-Gobain Sekurit Deutschland i Saint-Gobain Sekurit France.

      (1)  SL C 90, 18.4.2009.


title: Predmet F-16/14: Tužba podnesena 24. veljače 2014 . – ZZ protiv Komisije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/54

         Tužba podnesena 24. veljače 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-16/14)
   2014/C 175/77
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke koja se odnosi na prijenos mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Unije koji primjenjuje nove OPO koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Proglasiti nezakonitim članak 9. općih provedbenih odredbi članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju;

               —

               poništiti odluku od 24. svibnja 2013. o uračunavanju mirovinskih prava koja je tužitelj stekao prije svojeg stupanja u službu, u okviru prijenosa tih prava u mirovinski sustav institucija Europske unije, u skladu s općim provedbenim propisima članka 11 stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-375/14: Rješenje Općeg suda od 21. ožujka 2016. – Al Naggar protiv Vijeća

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/20

         Rješenje Općeg suda od 21. ožujka 2016. – Al Naggar protiv Vijeća
   (Predmet T-375/14) (1)

   (2016/C 165/23)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet C-133/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën protiv Q (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje kapitala — Porezno zakonodavstvo — Porez na darovanje — Izuzeće kada se radi o „poljoprivrednom imanju”  — Neizuzeće kada se radi o imanju koje se nalazi na području druge države članice)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën protiv Q
   (Predmet C-133/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje kapitala - Porezno zakonodavstvo - Porez na darovanje - Izuzeće kada se radi o „poljoprivrednom imanju” - Neizuzeće kada se radi o imanju koje se nalazi na području druge države članice))
   (2015/C 065/06)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

      Tuženik: Q

      Izreka

   Članak 63. UFEU-a treba tumačiti na način da mu nije protivno zakonodavstvo države članice, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg je izuzeće od plaćanja poreza na darovanje koje se odnosi na određena imanja koja se štite zbog toga što pripadaju nacionalnoj kulturnoj i povijesnoj baštini, ograničeno na ona imanja koja se nalaze na području te države članice, ako to izuzeće nije isključeno onda kad je riječ o imanjima koja je moguće povezati s kulturnom i povijesnom baštinom navedene države članice, unatoč činjenici da se ta imanja nalaze na području druge države.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-673/14: Rješenje Općeg suda od 8. prosinca 2015. – Italija protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Prijevoz — Osnivanje društva Airport Handling SpA — Odluka o pokretanju formalnog istražnog postupka predviđenog člankom 108. stavkom 2. UFEU-a — Akt koji se ne može pobijati — Mjere potpore koje su u cijelosti provedene na datum podnošenja tužbe — Nedopuštenost”)

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/18

         Rješenje Općeg suda od 8. prosinca 2015. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-673/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Prijevoz - Osnivanje društva Airport Handling SpA - Odluka o pokretanju formalnog istražnog postupka predviđenog člankom 108. stavkom 2. UFEU-a - Akt koji se ne može pobijati - Mjere potpore koje su u cijelosti provedene na datum podnošenja tužbe - Nedopuštenost”))
   (2016/C 059/19)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju S. Fiorentina i A. De Stefana, avvocati dello Stato)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Conte i S. Noë, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2014) 4537 final od 9. srpnja 2014. o pokretanju formalnog istražnog postupka na temelju čl. 108. st. 2. UFEU-a koji se odnosi na osnivanje društva Airport Handling [državna potpora SA.21420 (2014/C) (ex 20 14/NN) (ex 20 13/PN)].

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet T-196/16: Tužba podnesena 29. travnja 2016. – Banca Tercas protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/32

         Tužba podnesena 29. travnja 2016. – Banca Tercas protiv Komisije
   (Predmet T-196/16)
   (2016/C 222/40)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (Teramo, Italija) (zastupnici: A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro, F. Mazzocchi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije br. C(2015) 9526 final od 23. prosinca 2015., priopćenu tužitelju 22. veljače 2016. o državnoj potpori SA39451 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je Italija provela u korist Banca Tercas (Cassa di risparmio della Provincia di Teramo S.p.A.);

               —

               podredno, zbog razloga iz sedmog tužbenog razloga, poništi članke 2., 3. i 4. gore navedene odluke;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odluka koja je predmetom ove tužbe je ista ona koja se pobija u predmetu T-98/16, Italija/Komisija.
   U potporu svoje tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom Banca Tercas (u daljnjem tekstu: tužitelj ili Tercas) ističe povredu i pogrešnu primjenu članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 296. UFEU-a od strane Komisije zbog nepostojanja i/ili nedostatnosti obrazloženja u odnosu na potrebno postojanje preduvjeta „državnih sredstava” i „pripisivanja odgovornosti državi”, u dijelu u kojemu je Komisija dala prednost analizi kriteriju državnih sredstava prema kriteriju pripisivosti odgovornosti državi te u dijelu u kojem je propustila samostalno provjeriti postojanje uvjeta državnih sredstava, konstitutivnog elementa državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom tužitelj ističe povredu i pogrešnu primjenu članka 107. stavka 1. UFEU-a koja je počinjena time što je Komisija pogrešno utvrdila korištenje državnih sredstava od strane Fonda di Garanzia di Tutela dei Depositi (u daljnjem tekstu: Fond ili FITD). Tužitelj smatra da je Komisija počinila bitnu pogrešku u ocjeni kada je navela da se sredstva FITD-a mogu smatrati, sukladno kriterijima razvijenim u sudskoj praksi Suda, pod javnim nadzorom ili na raspolaganju talijanske države. Talijanski je zakonodavac u cijelosti prepustio jamstvenim sustavima pregovaračku slobodu definiranja predmeta, opsega i konkretnih uvjeta alternativnih mjera isplate deponentima. Alternativne mjere iz članka 29. Statuta Fonda može donijeti Fond kada smatra da predstavljaju manji teret u odnosu na onog koji bi nastao u slučaju intervencije kod likvidacije subjekta i uglavnom odgovaraju privatnim interesima banaka članicama Fonda te se ne može reći da se radi o javnim ovlastima.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom tužitelj ističe povredu i pogrešnu primjenu članka 107. stavka 1. UFEU-a u dijelu u kojem je Komisija smatrala da se mjere u korist Tercasa mogu pripisati talijanskoj državi. U tom se pogledu navodi da je mjeru svjesno donio FITD te je zaključak Komisije, prema kojem Banca d’Italia predstavlja tijelo upravljanja (navodnim) javnim sredstvima, pogrešan jer se pritom ne uzima u obzir stvarni smisao funkcija koje su talijanskim zakonodavstvom dane središnjoj banci. Djelovanje Bance d’Italia usmjereno je na osiguranje poštovanja pravila o održivom i opreznom upravljanju, koje se provodi samo na temelju ispitivanja pravilnosti i zakonitosti, uz izuzetak privatnih samostalnih odluka subjekata nad kojima Banca d’Italia izvršava svoj nadzor. Osim toga, očito je da konkretni pokazatelji sudjelovanja javnih tijela, koje je utvrdila Komisija u odnosu na mjere poduzete u korist Tercasa, nisu takve naravi da mogu potkrijepiti zaključak Komisije.

               4.

               Četvrtim tužbenim razlogom tužitelj ističe povredu članka 107. stavka 1. UFEU-a u odnosu na pogrešnu i nepravilnu primjenu kriterija privatnog ulagača u tržišnom gospodarstvu. U tom se pogledu ističe da Komisija nije provjerila je li sudjelovanje FITD-a bilo u skladu s kriterijem ekonomske opravdanosti, s obzirom na elemente koje je FITD pažljivo razmotrio prilikom procjene mogućih posljedica poduzimanja mjere. Komisiji se posebno prigovara da nije provjerila bi li, u istovjetnim uvjetima, privatni subjekt veličine koja je usporediva s onom FITD-a poduzeo ekonomske radnje koje su po naravi slične onima koje Komisija stavlja na teret. Naposljetku, isključenje troškova isplate deponenata iz primjene testa privatnog ulagača – ako se radi o obliku obveza koje država preuzima u svojstvu tijela javne vlasti – nije opravdana u ovom slučaju te je u suprotnosti s novijom sudskom praksom Suda Europske unije.

               5.

               Petim tužbenim razlogom se navode razlozi zbog kojih je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni kada je utvrdila da predmetne mjere nisu spojive s unutarnjim tržištem. Posebno, Komisija je počinila pogrešku smatrajući da otpis podređenog duga, koji je ratione temporis predviđen isključivo u njenoj bakarskoj komunikaciji iz 2013., predstavlja bitni preduvjet za zaključak o spojivosti mjera s unutarnjim tržištem. Posebno, ona nije vodila računa o pravnoj nemogućnosti raspodjele troškova između korisnika podređenog duga. Osim toga, Komisija nije uzela u obzir to da su troškovi sudjelovanja već bili znatno umanjeni znatnim mjerama burden sharinga. Spojivost mjera proizlazi iz plana oporavka profitabilnosti Tercasa i iz postojanja mjera kojima se može ograničiti navodno narušavanje tržišnog natjecanja koje je nastalo djelovanjem FITD-a. Stoga tužitelj ističe i očiti nedostatak provođenja dokaznog postupka.

               6.

               Šestim tužbenim razlogom tužitelj ističe pogrešku koja se tiče činjenica i pogrešku koja se tiče pravne kvalifikacije koje je Komisija počinila kada je navela da je naplaćeno jamstvo od 30 milijuna eura te da je takva mjera istovjetna bespovratnim sredstvima odobrenima u korist Tercasa i da stoga predstavlja državnu potporu.

               7.

               Naposljetku, sedmim tužbenim razlogom, kao podrednim, Tercas ističe povredu članka 16. stavka 1. Uredbe (EU) 2015/1589, koja je počinjena time što je Komisija naložila talijanskoj državi povrat, iako je to u suprotnosti s općim načelima EU-a, i to pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja i proporcionalnosti.


title: Predmet C-458/16 P: Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias i dr. protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/16

         Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias i dr. protiv Komisije
   (Predmet C-458/16 P)
   (2016/C 392/20)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (zastupnici: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti presudu Općeg suda od 2. lipnja 2016. u predmetima T-438/12 do T-441/12, a osobito u predmetu T-441/12, Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. protiv Europske komisije.

               —

               Naložiti Europskoj komisiji snošenje troškova ovog postupka i troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je proglasio nedopuštenim tužbeni razlog koji se odnosio na povredu prava obrane žalitelja.

               2.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je primijenio pogrešan pravni standard prilikom ocjenjivanja drugog zahtjeva za uzimanje u obzir nesposobnosti plaćanja i, naposljetku, prilikom ocjenjivanja dopuštenosti pravnog sredstva.

               3.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je ocjenjivao dokaze odnosno očito iskrivljavanje dokaza, povredu obveze preispitivanja u okviru neograničene nadležnosti, povredu prava na djelotvornu pravnu pomoć i nedostatak obrazloženja.


title: Predmet C-242/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. svibnja 2014. uputio Landgericht Mannheim (Njemačka) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH protiv Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgena Vogela i Gerharda Vogela

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. svibnja 2014. uputio Landgericht Mannheim (Njemačka) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH protiv Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgena Vogela i Gerharda Vogela
   (Predmet C-242/14)
   2014/C 303/12
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Mannheim

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Tuženici: Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel

      Prethodna pitanja

               —

               Je li poljoprivrednik koji je koristio reprodukcijski materijal zaštićene sorte dobiven sadnjom a da o tome nije sklopio ugovor s nositeljem dužan isplatiti razumnu naknadu u skladu s člankom 94. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94 (1) od 27. srpnja 1994. o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice i – u slučaju namjere ili nemara – naknadu svake daljnje štete nastale zbog povrede oplemenjivačkih prava na biljnu sortu u skladu s člankom 94. stavkom 2. te Uredbe već ako još nije ispunio svoju obvezu plaćanja primjerene naknade (iznosa koji se naplaćuje za sadnju) u skladu s člankom 14. stavcima 3. i četvrtom alinejom te Uredbe u vezi s člancima 5. i sljedećima Uredbe Komisije (EZ) br. 1768/95 (2) od 24. srpnja 1995. o provedbenim pravilima za poljoprivredno izuzeće predviđeno u članku 14. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 2100/94 u trenutku kada zaista upotrijebi proizvode za žetvu u reprodukcijske svrhe razmnožavanja na tom području?

               —

               Ako na prvo pitanje treba odgovoriti u smislu da poljoprivrednik svoju obvezu plaćanja razumnog iznosa koji se naplaćuje za sadnju može ispuniti i nakon što je zaista upotrijebio proizvode za žetvu u reprodukcijske svrhe na tom području: treba li navedene odredbe tumačiti tako da određuju rok unutar kojeg poljoprivrednik koji je koristio reprodukcijski materijal zaštićene sorte dobiven sadnjom mora ispuniti svoju obvezu plaćanja odgovarajuće naknade za naknadnu sadnju da se sadnja može smatrati „ovlaštenom” u smislu članka 94. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 2100/94 u vezi s člankom 14. ove Uredbe?

      (1)  (SL L 227, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 3.).

      (2)  (SL L 173, str.14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 39.).


title: Predmet T-640/13: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Sto protiv OHIM-a – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice CRETEO — Raniji nacionalni verbalni žigovi StoCretec i STOCRETE — Relativni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter stečen uporabom — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/32

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Sto protiv OHIM-a – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
   (Predmet T-640/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice CRETEO - Raniji nacionalni verbalni žigovi StoCretec i STOCRETE - Relativni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter stečen uporabom - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 098/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Sto SE & Co. KGaA, ranije Sto AG (Stühlingen, Njemačka) (zastupnici: K. Kern i J. Sklepek, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Baar, Švicarska) (zastupnici: K. Lochner i C. Thomas, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. rujna 2013. (predmet R 905/2012-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Sto AG i Fixit Trockenmörtel Holding AG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Sto SE & Co. KGaA snošenje troškova.

      (1)  SL C 39, 8. 2. 2014.


title: Predmet T-477/17: Tužba podnesena 31. srpnja 2017. – Haswani protiv Vijeća

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/34

         Tužba podnesena 31. srpnja 2017. – Haswani protiv Vijeća
   (Predmet T-477/17)
   (2017/C 347/43)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: George Haswani (Yabroud, Sirija) (zastupnik: G. Karouni, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2016/850 od 27. svibnja 2016. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2016/840 od 27. svibnja 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji;

               —

               poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2017/917 od 29. svibnja 2017. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2017/907 od 29. svibnja 2017. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji;

               —

               poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2017/1245 od 10. srpnja 2017. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2017/1241 od 10. srpnja 2017. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji;

               —

               slijedom toga,

                           —

                           naloži brisanje imena Georgea Haswania iz priloga gore navedenim aktima;

                           —

                           naloži Vijeću da tužitelju plati iznos od 100 000,00 eura s osnova naknade štete;

                           —

                           naloži Vijeću snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja, koji si zadržava pravo njihovog opravdavanja tijekom postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja iz članka 296. stavka 2. UFEU-a. Tužitelj prigovara Vijeću Europske unije da su mu bili dovoljni nejasni i općeniti navodi te da nije posebno i konkretno izložio razloge zbog kojih, prilikom izvršavanja svoje diskrecijske ovlasti u ocjeni, smatra da je protiv tužitelja trebalo odrediti predmetne mjere ograničavanja. Nije istaknut niti jedan objektivan i konkretan element koji bi se mogao staviti na teret tužitelju i koji bi mogao opravdati predmetne mjere.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi zahtjeva proporcionalnosti prilikom ograničavanja temeljnih prava. Tužitelj smatra da sporne mjere treba staviti izvan snage, s obzirom na to da su neproporcionalne imajući u vidu utvrđeni cilj te predstavljaju prekomjerno uplitanje u poduzetničku slobodu i pravo vlasništva, koji su zaštićeni člancima 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Neproporcionalnost se sastoji u tome što se mjere odnose na svaku utjecajnu gospodarsku aktivnost, a da pritom nema drugog kriterija.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i na nepostojanju dokaza, jer je Vijeće, u potporu mjera ograničavanja, u svojem naknadnom obrazloženju navelo elemente koji su očito činjenično neosnovani, jer su istaknute činjenice bez ikakvog ozbiljnog osnova.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se sastoji od zahtjeva za naknadu štete, jer optužba za teška djela koja nisu dokazana izlaže tužitelja i njegovu obitelj opasnostima, što ukazuje na težinu pretrpjele štete koja opravdava zahtjev za naknadu štete.


title: Predmet F-47/14: Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Leon-Gonzalez i Vander Velde protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/48

         Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Leon-Gonzalez i Vander Velde protiv Komisije
   (Predmet F-47/14) (1)

   (2016/C 222/73)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 212, 7. 7. 2014., str. 47


title: Predmet T-9/15: Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2017. – Ball Beverage Packaging Europe protiv EUIPO-a – Crown Hellas Can (limenke) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje tri limenke — Raniji dizajn — Razlog za ništavost — Individualni karakter — Različit ukupan dojam — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 — Skupina proizvoda koji čine jedinstven predmet — Opseg opisa registriranog dizajna Zajednice — Obveza obrazlaganja — Zamjena stranke u sporu”)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/23

         Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2017. – Ball Beverage Packaging Europe protiv EUIPO-a – Crown Hellas Can (limenke)
   (Predmet T-9/15) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje tri limenke - Raniji dizajn - Razlog za ništavost - Individualni karakter - Različit ukupan dojam - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Skupina proizvoda koji čine jedinstven predmet - Opseg opisa registriranog dizajna Zajednice - Obveza obrazlaganja - Zamjena stranke u sporu”))
   (2017/C 249/34)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ball Beverage Packaging Europe Ltd (Luton, Ujedinjena Kraljevina), kojemu je dopušteno da zamijeni društvo Ball Europe GmbH (zastupnik: A. Renck, avocat)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Crown Hellas Can SA (Atena, Grčka) (zastupnici: N. Coulson i J. Koepp, solicitors)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. rujna 2014. (predmet R 1408/2012-3) koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između društava Crown Hellas Can i Ball Europe.

      Izreka

               1.

               Društvu Ball Beverage Packaging Europe Ltd dopušta se da kao tužitelj zamijeni društvo Ball Europe GmbH.

               2.

               Tužba se odbija.

               3.

               Društvu Ball Beverage Packaging Europe nalaže se snošenje troškova, uključujući i nužne troškove koje je društvo Crown Hellas Can SA snosilo u cilju postupka pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Predmet T-457/10: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2013. — Evropaïki Dynamiki protiv Komisije ( „Ugovori o javnoj nabavi usluga — Postupci po pozivu na nadmetanje — Pružanje vanjskih usluga razvoja, istraživanja i potpore informacijskim sustavima (ESP DESIS II) — Rangiranje ponuditelja — Dodjela ugovora — Konzorcij ponuditelja — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Transparentnost — Jednako postupanje — Očita pogreška u ocjeni — Izvanugovorna odgovornost” )

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/12

         Presuda Općeg suda od 15. listopada 2013. — Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-457/10) (1)

   (Ugovori o javnoj nabavi usluga - Postupci po pozivu na nadmetanje - Pružanje vanjskih usluga razvoja, istraživanja i potpore informacijskim sustavima (ESP DESIS II) - Rangiranje ponuditelja - Dodjela ugovora - Konzorcij ponuditelja - Dopuštenost - Obveza obrazlaganja - Transparentnost - Jednako postupanje - Očita pogreška u ocjeni - Izvanugovorna odgovornost)
   2013/C 352/21
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: N. Korogiannakis i M. Dermitzakis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: početno S. Delaude i N. Bambara, zatim S. Delaude, agenti, početno uz asistenciju P. Wytincka, zatim de B. Hoorelbekea, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke Komisije od 16. srpnja 2010. kojom je ponuda tužitelja podnesena u okviru poziva za nadmetanje DIGIT/R2/PO/2009/045 za „Pružanje vanjskih usluga razvoja, istraživanja i potpore informacijskim sustavima” (ESP DESIS II) (SL 2009/S 198-283663) rangirana za grupu br. 2 „Razvojni projekti izvan sjedišta” na treće, a ne na prvo mjesto, i kojom su prva i druga pozicija dodijeljene drugim ponuditeljima, kao i sve odluke Opće uprave za informatiku Komisije koje su s njom povezane, uključujući one o dodjeli odnosnih ugovora ponuditeljima koji su rangirani na prvu i drugu poziciju, te, s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 346, 18.12.2010.


title: Predmet C-545/14 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 1. prosinca 2015. – Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd protiv Vijeća Europske Unije, Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Tužba za naknadu štete — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Zimbabveu — Uklanjanja imena predmetne osobe s popisa osoba i subjekata na koje se te mjere odnose — Naknada navodno pretrpljene štete)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/16

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 1. prosinca 2015. – Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd protiv Vijeća Europske Unije, Europske komisije
   (Predmet C-545/14 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Tužba za naknadu štete - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Zimbabveu - Uklanjanja imena predmetne osobe s popisa osoba i subjekata na koje se te mjere odnose - Naknada navodno pretrpljene štete))
   (2016/C 038/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd (zastupnici: H. Mercer QC, I. Quirk, Barrister)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Étienne i B. Driessen, agenti), Europska komisija (zastupnici: S. Bartelt i M. Konstantinidis, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Aguyu Clementu Georgijasu, društvu Trinity Engineering (Private) Ltd i društvu Georgiadis Trucking (Private) Ltd snošenje, osim njihovih vlastitih troškova, i troškova Vijeća Europske unije i Europske komisije.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet C-250/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Finanzgericht Baden-Württemberg (Njemačka) 7. svibnja 2013. — Birgit Wagener protiv Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Villingen-Schwenningen

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Finanzgericht Baden-Württemberg (Njemačka) 7. svibnja 2013. — Birgit Wagener protiv Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Villingen-Schwenningen
   (Predmet C-250/13)
   2013/C 260/33

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-101/15: Tužba podnesena 26. veljače 2015. – Red Bull protiv OHIM-a – Optimum Mark (Prikaz žiga plave i srebrne boje)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/61

         Tužba podnesena 26. veljače 2015. – Red Bull protiv OHIM-a – Optimum Mark (Prikaz žiga plave i srebrne boje)
   (Predmet T-101/15)
   (2015/C 138/79)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitel: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austrija) (zastupnik: A. Renck, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Optimum Mark (Varšava, Poljska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: prikaz žiga plave i srebrne boje – žig Zajednice br. 2 5 34  774

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. prosinca 2014. u predmetu R 2037/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, kao i, u slučaju da postane intervenijent, drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 4. i članka 7. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda načela legitimnih očekivanja koje je temeljem prava Zajednice utvrdio Sud.


title: Predmet C-310/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Bundesgerichtshofs (Njemačka) 6. lipnja 2013. — Novo Nordisk Pharma GmbH protiv Corinne Silber

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Bundesgerichtshofs (Njemačka) 6. lipnja 2013. — Novo Nordisk Pharma GmbH protiv Corinne Silber
   (Predmet C-310/13)
   2013/C 260/37

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-462/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. kolovoza 2017. uputio Landgerichts Hamburg (Njemačka) – Tänzer & Trasper GmbH protiv Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. kolovoza 2017. uputio Landgerichts Hamburg (Njemačka) – Tänzer & Trasper GmbH protiv Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft
   (Predmet C-462/17)
   (2017/C 347/17)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tänzer & Trasper GmbH

      Tuženik: Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

      Prethodna pitanja

   Je li kod sastojaka nabrojanih u točki 41. Priloga II. Uredbi (EZ) br. 110/2008 (1) riječ o sastojcima koje alkoholno piće najmanje mora sadržavati da bi moglo nositi trgovački naziv liker od jaja (minimalni zahtjevi), ili se u točki 41. Priloga II. Uredbi (EZ) br. 110/2008 taksativno nabrajaju dopušteni sastojci proizvoda koji želi koristiti trgovački naziv „liker od jaja”?

      (1)  Uredba (EZ) br. 110/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o definiciji, opisivanju, prezentiranju, označavanju i zaštiti zemljopisnih oznaka jakih alkoholnih pića i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1576/89, SL 2008., L 39., str. 16.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 62., str. 171.


title: Predmet T-37/12: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Advance Magazine Publishers protiv OHIM-a – López Cabré (TEEN VOGUE) ( „Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice TEEN VOGUE — Raniji nacionalni verbalni žig VOGUE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Istovjetnost proizvoda — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 — Pravilo 22. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Djelomično odbijanje registracije” )

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/33

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Advance Magazine Publishers protiv OHIM-a – López Cabré (TEEN VOGUE)
   (Predmet T-37/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice TEEN VOGUE - Raniji nacionalni verbalni žig VOGUE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Istovjetnost proizvoda - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 - Pravilo 22. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Djelomično odbijanje registracije”))
   2014/C 102/52
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Alkin, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Bullock, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Eduardo López Cabré (Barcelona, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. studenog 2011. (predmet R 1763/2010-4), koja se odnosi na postupak prigovora između Eduarda Lópeza Cabré i Advance Magazine Publishers, Inc.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Advance Magazine Publishers, Inc. se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 73, 10.3.2012.


title: Predmet C-367/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnijela Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 1. srpnja 2013. — Pier Paolo Fabretti protiv Agenzia delle Entrate

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnijela Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) 1. srpnja 2013. — Pier Paolo Fabretti protiv Agenzia delle Entrate
   (Predmet C-367/13)
   2013/C 260/56
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Pier Paolo Fabretti

      Tuženik: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Roma — Ufficio Controlli

      Prethodno pitanje

   Je li podvrgavanje u fiskalne svrhe osoba koje imaju status rezidenta u Italiji obvezama prijave i oporezivanja dobitaka ostvarenih u pravnim osobama država članica Europske unije koje imaju pravo priređivati igre na sreću, kao što to čini članak 67. točka (d) Uredbe br. 917 Predsjednika Republike od 22. prosinca 1986. (TUIR), u suprotnosti s člankom 49. UEZ-a ili ga treba smatrati opravdanim razlozima javnog morala, javnog poretka ili javne sigurnosti, u smislu članka 46. UEZ-a?


title: Predmet C-429/13 P: Žalba Kraljevstva Španjolske od 26. srpnja 2013. na presudu Općeg suda (prvo vijeće) donesenu 29. svibnja 2013. u predmetu T-384/10, Kraljevstvo Španjolske protiv Europske komisije

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/30

         Žalba Kraljevstva Španjolske od 26. srpnja 2013. na presudu Općeg suda (prvo vijeće) donesenu 29. svibnja 2013. u predmetu T-384/10, Kraljevstvo Španjolske protiv Europske komisije
   (Predmet C-429/13 P)
   2013/C 260/71
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevstvo Španjolske (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

               —

               u svakom slučaju prihvatiti žalbu i djelomično ukinuti presudu Općeg suda od 29. svibnja 2013. u predmetu T-384/10, Kraljevstvo Španjolske protiv Europske komisije;

               —

               kako je ranije naznačeno, djelomično poništiti Odluku Komisije br. C(2010) 4147 od 30. lipnja 2010. kojom se smanjuje financijska potpora iz Kohezijskog fonda za sljedeće projekte (i grupe projekata): „Vodoopskrba stanovništva nastanjenog u hidrografskom bazenu rijeke Guadiana: okrug Andévalo” (2000.ES.16.C.PE.133), „Sanacija i čišćenje bazena rijeke Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe i EE NN PP Guadalquivir” (2000.16.C.PE.066) i „Opskrba vodom nadopćinskih sustava provincijâ Granada i Málaga” (2002.ES.16.C.PE.061); i

               —

               u svakom slučaju naložiti tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Pogrešna primjena prava u odnosu na pojam rada, uslijed utvrđenja Općeg suda da svaka mreža predstavlja jedinstven rad u smislu članka 1. točke (c) Direktive Vijeća 93/37/EEZ (1) od 14. lipnja 1993. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima.
   Pobijana se presuda udaljava od sudske prakse sadržane u presudi od 5. listopada 2000., Komisija protiv Francuske (C-16/98, Recueil, str. I-8315.), ne uzimajući u obzir nužnost zemljopisnog kontinuiteta svih radova i njihovu međuovisnost, to jest nužnost uzajamne povezanosti za pružanje usluge.

      (1)  SL L 199, 9.8.1993., str. 54.


title: Predmet T-557/15 P: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2016. – De Esteban Alonso protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Članak 24. Pravilnika o osoblju — Zahtjev za pomoć — Kazneni postupak pred nacionalnim sudom — Odluka institucije da postavi imovinskopravni zahtjev — Odbacivanje tužbe kao očito neosnovane u prvostupanjskom postupku — Postupovne nepravilnosti — Uvjeti primjene članka 24. Pravilnika o osoblju”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/40

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2016. – De Esteban Alonso protiv Komisije
   (Predmet T-557/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Članak 24. Pravilnika o osoblju - Zahtjev za pomoć - Kazneni postupak pred nacionalnim sudom - Odluka institucije da postavi imovinskopravni zahtjev - Odbacivanje tužbe kao očito neosnovane u prvostupanjskom postupku - Postupovne nepravilnosti - Uvjeti primjene članka 24. Pravilnika o osoblju”))
   (2016/C 392/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Francuska) (zastupnik: C. Huglo, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i C. Ehrbar, zatim C. Ehrbar i G. Berscheid, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 15. srpnja 2015., De Esteban Alonso/Komisija (F-35/15, EU:F:2015:87), kojom se zahtijeva ukidanje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Fernando De Esteban Alonso snosit će vlastite troškove kao i troškove koje je Europska komisija imala u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet C-303/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2017. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Headlog Limited protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. svibnja 2017. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Headlog Limited protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Predmet C-303/17)
   (2017/C 269/08)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Headlog Limited

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li radi davanja odgovora na pitanja koja je Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság uputio u postupku povodom zahtjeva za prethodnu odluku u predmetu [C-3/17], relevantno to što upravna sankcija nije novčana kazna, nego to što su elektronički podaci privremeno nedostupni u razdoblju od 90 dana, pri čemu je to sankcija koja ima bitno različita obilježja od novčane kazne (primjerice, privremeno se prekida pružanje usluge, ne obavještava se o odluci o sankciji i protiv nje nije moguće podnijeti učinkovit pravni lijek) te je nacionalno tijelo u istom aktu može također kumulativno odrediti uz novčanu kaznu?

               2.

               Vodeći računa o prirodi, težini i načinu propisivanja upravne sankcije, a osobito o nemogućnosti podnošenja učinkovitog pravnog lijeka protiv iste, može li se u skladu s člankom 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) smatrati da je navedena sankcija kojom su elektronički podaci privremeno nedostupni u razdoblju od 90 dana sama po sebi neproporcionalno strogo ograničenje članka 56. UFEU-a i članka 17. stavka 1. i članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, koje se, u svojem trenutačnom obliku, ne može opravdati ciljevima zaštite potrošača koje odredi država članica u području igara na sreću?

               3.

               Je li radi davanja odgovora na šesto prethodno pitanje koje je Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság uputio u predmetu [C-3/17] relevantno to što država članica ne osigurava donošenje pravnih pravila potrebnih za ishođenje — pozivima na nadmetanje za dodjelu koncesija ili dostavljanjem ponude [za sklapanje ugovora] — odobrenja za priređivanje kasino igara putem interneta, zbog čega pružatelji usluga ne mogu ishoditi upravne dozvole nužne da bi nudili takvu uslugu?


title: Predmet T-138/13: Presuda Općeg suda od 19. studenoga 2014. – Evonik Oil Additives protiv OHIM-a – BRB International (VISCOTECH) (Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice VISCOTECH — Nacionalni i međunarodni raniji verbalni žigovi VISCOPLEX — Dokaz teritorijalnog opsega i valjanosti ranijeg nacionalnog žiga — Pravilo 19. stavak 2. i pravilo 20. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. pod (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/32

         Presuda Općeg suda od 19. studenoga 2014. – Evonik Oil Additives protiv OHIM-a – BRB International (VISCOTECH)
   (Predmet T-138/13) (1)

   ((Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice VISCOTECH - Nacionalni i međunarodni raniji verbalni žigovi VISCOPLEX - Dokaz teritorijalnog opsega i valjanosti ranijeg nacionalnog žiga - Pravilo 19. stavak 2. i pravilo 20. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. pod (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009))
   (2015/C 007/35)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Evonik Oil Additives GmbH (Darmstadt, Njemačka) (zastupnik: J. Albrecht, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: BRB International BV (Ittervoort, Nizozemska) (zastupnik: A. Bekema, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. prosinca 2012. (predmet R 907/2012-5) koja se odnosila na postupak povodom prigovora između Evonik Degussa GmbH-a i BRB International BV-a.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Evonik Oil Additives GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 141, 18.5.2013.


title: Predmet T-576/11: Presuda Općeg suda od 16. travnja 2015. – Schenker Customs Agency protiv Komisije („Carinska unija — Naknadna naplata uvoznih carina — Uvoz glifosata s podrijetlom iz Tajvana — Zahtjev za otpust uvoznih carina koji je podnio špediter na granici — Članak 239. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 — Klauzula pravičnosti — Postojanje posebnog slučaja — Deklaracije o puštanju robe u slobodni promet — Pogrešne potvrde o podrijetlu — Pojam očite nemarnosti — Odluka Komisije kojom se utvrđuje da je otpust carina neopravdan”)

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/9

         Presuda Općeg suda od 16. travnja 2015. – Schenker Customs Agency protiv Komisije
   (Predmet T-576/11) (1)

   ((„Carinska unija - Naknadna naplata uvoznih carina - Uvoz glifosata s podrijetlom iz Tajvana - Zahtjev za otpust uvoznih carina koji je podnio špediter na granici - Članak 239. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 - Klauzula pravičnosti - Postojanje posebnog slučaja - Deklaracije o puštanju robe u slobodni promet - Pogrešne potvrde o podrijetlu - Pojam očite nemarnosti - Odluka Komisije kojom se utvrđuje da je otpust carina neopravdan”))
   (2015/C 190/10)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Schenker Customs Agency BV (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnici: J. Biermasz i A. Jansen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku L. Keppenne i F. Wilman, kasnije A. Caeiros i B.-R. Killmann, agenti, uz asistenciju Y. Van Gervena, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 5208 final od 27. srpnja 2011. kojom je u posebnom slučaju utvrđeno da nije opravdano provesti otpust uvoznih carina (slučaj REM 01/2010).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Schenker Customs Agency BV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet T-310/16: Tužba podnesena 20. lipnja 2016. – Foshan Lihua Ceramic protiv Komisije

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/40

         Tužba podnesena 20. lipnja 2016. – Foshan Lihua Ceramic protiv Komisije
   (Predmet T-310/16)
   (2016/C 305/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan City, Kina) (zastupnici: B. Spinoit i D. Philippe, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu Provedbenu odluku C(2016)2136 final od 15. travnja 2016. kojom se odbija zahtjev za dodjelu statusa novog proizvođača izvoznika s obzirom na konačne antidampinške mjere koje su Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 917/2011 određene za uvoz keramičkih pločica porijeklom iz Narodne Republike Kine;

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se iznimkom koju je primijenila Komisija krši članak 11. stavci 4. i 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice kao i članak 9.5. Sporazuma o WTO-u.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja, jer je Komisija nedavno primijenila odredbe članka 11. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 o reviziji novog izvoznika na predmet koji uključuje korejskog izvoznika.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u činjeničnoj ocjeni.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi tužiteljeva temeljnog prava na obranu. Tužitelj ističe da Komisija upućuje, te da svoje odluke temelji na (i) postojanju društva koje nije moglo i nije izvozilo tijekom izvorne istrage, te koje ne može biti i nije zakonita korporativna poveznica s drugim izvoznicima; (ii) podacima kojima tužitelj nije nikada imao pristup te ih nije mogao komentirati, te (iii) navodnim događajima na saslušanju o kojima ne postoje ni zapisi ni zapisnik.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na zloporabi ovlasti jer je Komisija utemeljila svoju odluku na navodnom neslaganju između, s jedne strane, revidiranih podataka o proizvodnji koje je tužitelj priopćio nakon izvorne istrage i, s druge strane, podataka s internetske stranice koji su bili pod komercijalnim utjecajem.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u pravnoj ocjeni jer je Komisija utemeljila svoju odluku na pravnim konceptima koji ne postoje ni u propisima ni u praksi.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da obrazloženje nije utemeljeno na činjenicama nego na pretpostavkama i povredi prava na saslušanje. Kao prvo, tužitelj ističe da točke 17. do 22. pobijane odluke sadrže očite pogreške u ocjeni utemeljene na neosnovanim pretpostavkama. Kao drugo, prema mišljenju tužitelja, činjenica da su potpuno zanemarene važne i osnovne činjenice, te argumenti koje je podnio tužitelj jest povreda tužiteljevog prava na to da ga Komisija „stvarno” sasluša.


title: Predmet C-656/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Finmeccanica SpA protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Finmeccanica SpA protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Predmet C-656/16)
   (2017/C 121/15)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Finmeccanica SpA

      Tuženik: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prethodna pitanja

   Protivi li se pravilnoj primjeni članka 5. stavka 4. podstavka 2. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/25/EZ od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje (1), s obzirom na opća načela utvrđena u članku 3. stavku 1. te direktive, kao i na pravilnu primjenu općih načela europskog prava koja se odnose na pravnu sigurnost, zaštitu legitimnih očekivanja, proporcionalnost, razumnost, transparentnost i nediskriminaciju, nacionalni propis, poput članka 106. stavka 3. točke (d) podtočke (2) Zakonodavnog dekreta br. 58 od 24. veljače 1998. (konsolidirani tekst odredbi u području financijskog posredovanja, u skladu s člancima 8. i 21. Zakona br. 52. od 6. veljače 1996.), kako je izmijenjen, i članka 47. (g) Odluke Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob br. 11971 od 14. svibnja 1999. (Uredba o provedbi Zakonodavnog dekreta br. 58. od 24. veljače 1998. o uređenju ciljnih društava), kako je izmijenjena, u dijelu u kojem navedene odredbe omogućuju CONSOB-u da povisi cijenu ponude za preuzimanje iz navedenog članka 106. kad je ispunjen uvjet da je „došlo do tajnog sporazuma između ponuditelja ili osoba koje s njime djeluju usklađeno i jednog ili više prodavatelja”, bez navođenja posebnih ponašanja koja čine takav slučaj i dakle bez jasnog utvrđivanja okolnosti i kriterija na temelju kojih je Consob ovlašten povisiti cijenu ponude za preuzimanje?

      (1)  SL L 142, str. 12.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 141.


title: Predmet C-112/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Oberster Gerichtshof (Austrija) 8. ožujka 2013. — A protiv B i dr.

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Oberster Gerichtshof (Austrija) 8. ožujka 2013. — A protiv B i dr.
   (Predmet C-112/13)
   (2013/C 226/03)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet F-51/15: Rješenje Službeničkog suda od 12. svibnja 2016. – FR protiv AESA-e

text:
               27.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 232/37

         Rješenje Službeničkog suda od 12. svibnja 2016. – FR protiv AESA-e
   (Predmet F-51/15) (1)

   (2016/C 232/47)
   Jezik postupka: francuski
   Sudac pojedinac odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015., str. 37.


title: Spojeni predmeti C-256/13 i C-264/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Provincie Antwerpen protiv Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13) (Zahtjev za prethodnu odluku — Elektroničke komunikacijske mreže i usluge — Direktiva 2002/20/EZ — Članak 6. — Uvjeti koji se mogu postaviti uz opće ovlaštenje i prava na korištenje radijskih frekvencija i brojeva te posebne obveze — Članak 13. — Naknade za korištenje i instalaciju opreme — Regionalni propis prema kojemu poduzeća podliježu plaćanju poreza na poslovne jedinice)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/16

      Presuda Suda (treće vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Provincie Antwerpen protiv Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)
      (Spojeni predmeti C-256/13 i C-264/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacijske mreže i usluge - Direktiva 2002/20/EZ - Članak 6. - Uvjeti koji se mogu postaviti uz opće ovlaštenje i prava na korištenje radijskih frekvencija i brojeva te posebne obveze - Članak 13. - Naknade za korištenje i instalaciju opreme - Regionalni propis prema kojemu poduzeća podliježu plaćanju poreza na poslovne jedinice))
      (2014/C 395/19)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van beroep te Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Provincie Antwerpen

         Tuženici: Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)

         Izreka

      Članke 6. i 13. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) treba tumačiti tako da se ne protive oporezivanju operatorâ koji pružaju elektroničke komunikacijske mreže ili usluge općim porezom na poslovne jedinice, i to na temelju činjenice da se na javnom dobru ili privatnoj nekretnini nalaze jarboli, stupovi ili antene mobilne radiotelefonije koji su im potrebni za obavljanje djelatnosti.

         (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-467/13: Tužba podnesena 28. kolovoza 2013. — Arrow Group i Arrow Generics protiv Komisije

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/32

         Tužba podnesena 28. kolovoza 2013. — Arrow Group i Arrow Generics protiv Komisije
   (Predmet T-467/13)
   2013/C 313/62
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Arrow Group ApS (Roskilde, Danska) i Arrow Generics Ltd. (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Kon, C. Firth i C. Humpe, Solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članke 1., 2. i 3. Odluke Komisije C(2013) 3803 final od 19. lipnja 2013. u predmetu COMP/39.226 — Lundbeck, u dijelu u kojima se odnose na Arrow ili

               —

               alternativno, poništi članak 2. Odluke Komisije C(2013) 3803 final od 19. lipnja 2013. u predmetu COMP/39.226 — Lundbeck, u dijelu u kojem je Arrowu određena novčana kazna u odnosu na sporazume koji se tiču Ujedinjene Kraljevine i Danske ili

               —

               u daljnjoj alternativi, poništi članak 2. Odluke Komisije C(2013) 3803 final od 19. lipnja 2013. u predmetu COMP/39.226 — Lundbeck, u dijelu u kojem je Arrowu određena novčana kazna u odnosu na sporazum koji se tiče Danske i da shodno tome smanji novčanu kaznu ili

               —

               u konačnoj alternativi, smanji novčanu kaznu određenu sukladno članku 2. Odluke Komisije C(2013) 3803 final od 19. lipnja 2013. u predmetu COMP/39.226 — Lundbeck i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova Arrow-a.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Kao prvi tužbeni razlog navodi se da je Komisija povrijedila bitne procesne pretpostavke u postupku donošenja Odluke, propustivši (i) pokrenuti postupak i provesti istragu u razumnom roku, (ii) osigurati pravovremen i odgovarajući pristup spisu i (iii) izdati dodatnu obavijest o prigovorima.

               2.

               Kao drugi tužbeni razlog navodi se da Komisija nije pružila dovoljno dokaza da su Arrow i Lundbeck bili potencijalni konkurenti u vrijeme kad je sklopljen svaki od sporazuma.

               3.

               Kao treći tužbeni razlog navodi se da Komisija nije pružila dovoljno dokaza da je svaki od sporazuma imao za cilj ograničiti tržišno natjecanje u suprotnosti s člankom 101. UFEU-a.

               4.

               Kao četvrti tužbeni razlog navodi se da je Komisija povrijedila načelo proporcionalnosti, načelo nullum crimen nulla poena sine lege i načelo pravne sigurnosti time što je Arrowu odredila novčanu kaznu.

               5.

               Kao peti tužbeni razlog alternativno se navodi da je Komisija pogriješila u ocjeni da sporazum koji se odnosi na Ujedinjenu Kraljevinu i sporazum koji se odnosi na Dansku predstavljaju jedinstvenu i trajnu povredu članka 101. UFEU-a i da je povrijedila članak 25. Uredbe 1/2003 (1) time što je Arrowu odredila novčanu kaznu u odnosu na sporazum koji se tiče Danske nakon isteka roka zastare za izricanje novčanih kazni.

               6.

               Kao šesti tužbeni razlog navodi se u daljnjoj alternativi da je Komisija pogrešno izračunala iznos novčane kazne, time što je odredila novčanu kaznu koja je nerazmjerna u odnosu na težinu navodnih povreda članka 101. UFEU-a.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet C-242/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA protiv Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA i dr.

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA protiv Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA i dr.
   (Predmet C-242/14)
   (2017/C 283/21)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA

      Tuženici: Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se pravu Europske unije, posebno članku 18. stavku 7. Direktive 2009/28/EZ (1), u vezi s [Provedbenom] odlukom Komisije 2011/438/EU od 19. srpnja 2011. (2), nacionalni propis sadržan u međuministarskoj odluci od 23. siječnja 2012., posebno od članaka 8. i 12. iste, kojim su naložene posebne obveze koje su različite i šire od onih ispunjenih pristupanjem dobrovoljnom sustavu koji je predmet odluke Europske komisije donesene u skladu sa stavkom 4. navedenog članka 18?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prethodno pitanje, treba li gospodarske subjekte u lancu isporuke proizvoda, i u slučaju kada se radi o subjektima koji imaju samo ulogu tradera te koji djeluju isključivo kao posrednici koji ne raspolažu fizički proizvodom, smatrati tako da se na njih primjenjuje europski propis naveden u prethodnom [pitanju]?

      (1)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL 2009., L 140, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 11., str. 39.)

      (2)  Provedbena odluka Komisije od 19. srpnja 2011. o priznavanju sustava International Sustainability and Carbon Certification za dokazivanje usklađenosti s kriterijima održivosti prema direktivama 2009/28/EZ i 2009/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2011., L 190, str. 79.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 30., str. 34.)


title: Predmet F-42/12: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 4. svibnja 2016. – Bouvret protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Mirovinska prava stečena prije stupanja u službu Unije na temelju nacionalnog mirovinskog sustava — Prijenos u mirovinski sustav Unije — Prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koji je zainteresirana strana prihvatila i koji je utemeljen na novim općim provedbenim odredbama — Prigovor nedopuštenosti — Pojam akta kojim se nanosi šteta — Članak 83. Poslovnika)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/42

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 4. svibnja 2016. – Bouvret protiv Komisije
   (Predmet F-42/12) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Mirovinska prava stečena prije stupanja u službu Unije na temelju nacionalnog mirovinskog sustava - Prijenos u mirovinski sustav Unije - Prijedlog za uračunavanje razdoblja osiguranja koji je zainteresirana strana prihvatila i koji je utemeljen na novim općim provedbenim odredbama - Prigovor nedopuštenosti - Pojam akta kojim se nanosi šteta - Članak 83. Poslovnika))
   (2016/C 222/54)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Florence Bouvret (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal i S. Orlandi, odvjetnici, a zatim D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis i S. Orlandi, odvjetnici, i konačno J.-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Martin i J. Baquero Cruz, agenti, zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti, a zatim G. Gattinara, agent, i konačno G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje prijedloga prijenosa mirovinskih prava stečenih prije stupanja u službu u Komisiji na temelju izračuna koji uzima u obzir nove opće provedbene odredbe koje su stupile na snagu nakon tužiteljevog zahtjeva za prijenos.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Florence Bouvret snosi vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 184, 23. 6. 2012., str. 25.


title: Predmet T-660/11: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – Polytetra protiv OHIM-a – EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice POLYTETRAFLON — Raniji verbalni žig Zajednice TEFLON — Nepostojanje stvarne uporabe ranijega žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Konačni proizvod koji uključuje sastavni dio — Uporaba ranijeg žiga u odnosu na konačne proizvode trećih osoba — Obveza obrazlaganja”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/15

         Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – Polytetra protiv OHIM-a – EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)
   (Predmet T-660/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice POLYTETRAFLON - Raniji verbalni žig Zajednice TEFLON - Nepostojanje stvarne uporabe ranijega žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Konačni proizvod koji uključuje sastavni dio - Uporaba ranijeg žiga u odnosu na konačne proizvode trećih osoba - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 262/19)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Polytetra GmbH (Mönchengladbach, Njemačka) (zastupnik: R. Schiffer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Bullock, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: E. Armijo Chávarri, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. rujna 2011. (predmet R 2005/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između EI du Pont de Nemoursa and Company i Polytetre GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 29. rujna 2011. (predmet R 2005/2010-1).

               2.

               OHIM snosi vlastite troškove i troškove Polytetre GmbH.

               3.

               EI du Pont de Nemours and Company snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 65, 3. 3. 2012.


title: Predmet C-330/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Gergely Szemerey protiv Miniszterelnökséget vezető miniszter, pravni sljednik Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička poljoprivredna politika — Mjere potpore ruralnom razvoju — Agroekološka plaćanja — Uredba (EZ) br. 1122/2009 — Članci 23. i 58. — Uredba (EZ) br. 1698/2005 — Uredba (EZ) br. 1975/2006 — Potpora za uzgoj rijetke biljne vrste — Zahtjev za plaćanje — Sadržaj — Potvrda kao pretpostavka — Kazne u slučaju nepodnošenja)

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/10

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Gergely Szemerey protiv Miniszterelnökséget vezető miniszter, pravni sljednik Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Predmet C-330/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička poljoprivredna politika - Mjere potpore ruralnom razvoju - Agroekološka plaćanja - Uredba (EZ) br. 1122/2009 - Članci 23. i 58. - Uredba (EZ) br. 1698/2005 - Uredba (EZ) br. 1975/2006 - Potpora za uzgoj rijetke biljne vrste - Zahtjev za plaćanje - Sadržaj - Potvrda kao pretpostavka - Kazne u slučaju nepodnošenja))
   (2016/C 068/13)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Gergely Szemerey

      Tuženik: Miniszterelnökséget vezető miniszter, pravni sljednik Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Izreka

               1.

               Članak 23. Uredbe Komisije (EZ) br. 1122/2009 od 30. studenoga 2009. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, u okviru programa izravne potpore za poljoprivrednike predviđene u navedenoj Uredbi, kao i za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu višestruke sukladnosti u okviru programa potpore predviđenog za sektor vina, u vezi s uredbom Vijeća (EZ) br. 1698/2005 od 20. rujna 2005. o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 473/2009 od 25. svibnja 2009., i u vezi s Uredbom Komisije (EZ) br. 1975/2006 od 7. prosinca 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 u pogledu provedbe postupaka kontrole i višestruke sukladnosti za mjere potpore ruralnom razvoju, kako je izmijenjena Uredbom Komisije br. 484/2009 od 9. lipnja 2009., treba tumačiti na način da mu nije protivan nacionalni propis poput onoga iz glavnog postupka, koji zahtijeva da podnositelj zahtjeva za agroekološku potporu agenciji za plaćanja istodobno sa svojim zahtjevom za potporu podnese potvrdu o rijetkoj biljnoj vrsti koja mu daje pravo na plaćanje te potpore, pod uvjetom da taj propis zainteresiranim gospodarskim subjektima omogućava da u razumnim uvjetima udovolje njegovim zahtjevima, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

               2.

               Članak 58. stavak 3. Uredbe br. 1122/2009 treba tumačiti na način da se kazna predviđena tom odredbom ne primjenjuje na podnositelja zahtjeva za agroekološku potporu koji je svojem zahtjevu za potporu propustio priložiti dokument poput potvrde o kojoj je riječ u glavnom postupku koja mu daje pravo na plaćanje te potpore. Članak 23. stavak 1. podstavak 3. te uredbe treba tumačiti na način da takav propust načelno dovodi do nedopuštenosti zahtjeva za plaćanje agroekološke potpore.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-264/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2014. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) – Skatteverket protiv David Hedqvist

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2014. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) – Skatteverket protiv David Hedqvist
   (Predmet C-264/14)
   2014/C 245/09
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Skatteverket

      Tuženik: David Hedqvist

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. stavak 1. Direktive o PDV-u (1) tumačiti tako da transakcije opisane kao zamjena virtualne valute za tradicionalnu valutu i obratno, koje se obavljaju uz plaćanje naknade koju dobavljač dodaje prilikom utvrđivanja tečaja, predstavljaju isporuku usluge uz naknadu?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li članak 135. stavak 1. tumačiti tako da je gore navedena transakcija zamjene izuzeta od poreza?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-548/16: Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2017. – Clarke protiv EUIPO-a

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/32

         Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2017. – Clarke protiv EUIPO-a
   (Predmet T-548/16) (1)

   (2017/C 357/41)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 221, 6. 7. 2015. (predmet je najprije bio upisan u upisnik Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-63/15 i prenesen je Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet C-143/14: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – TMK Europe GmbH protiv Hauptzollamt Frankfurt (Odra) (Zahtjev za prethodnu odluku — Damping — Uvoz određenih cijevi od željeza ili čelika — Uredba (EZ) br. 384/96 — Članak 3. stavak 7. — Šteta nanesena industriji — Poznati čimbenici — Uzročna veza — Neuzimanje u obzir istrage koja se bavi protutržišnim praksama poduzetnika Zajednice u dotičnom sektoru — Uredba (EZ) br. 2320/97 — Valjanost)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/13

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – TMK Europe GmbH protiv Hauptzollamt Frankfurt (Odra)
   (Predmet C-143/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Damping - Uvoz određenih cijevi od željeza ili čelika - Uredba (EZ) br. 384/96 - Članak 3. stavak 7. - Šteta nanesena industriji - Poznati čimbenici - Uzročna veza - Neuzimanje u obzir istrage koja se bavi protutržišnim praksama poduzetnika Zajednice u dotičnom sektoru - Uredba (EZ) br. 2320/97 - Valjanost))
   (2015/C 198/16)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Berlin-Brandenburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: TMK Europe GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Frankfurt (Odra)

      Izreka

   Ispitivanje prethodnog pitanja nije pokazalo nikakav element koji bi mogao utjecati na valjanost Uredbe Vijeća br. 2320/97 (EZ) od 17. studenoga 1997. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili nelegiranog čelika podrijetlom iz Mađarske, Poljske, Rusije, Češke Republike, Rumunjske i Slovačke Republike, kojom se ukida Uredba (EEZ) br. 1189/93 i obustavlja postupak koji se odnosi na takav uvoz podrijetlom iz Republike Hrvatske.

      (1)  SL C 235, 21.7.2014.


title: Predmet T-85/13: Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2014. – K-Swiss protiv OHIM-a – Künzli SwissSchuh (Usporedne trake na cipeli) ( „Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig zajednice koji predstavlja usporedne trake na cipeli — Apsolutni razlog za odbijanje — Nedostatak razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)” )

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/13

         Presuda Općeg suda od 13. lipnja 2014. – K-Swiss protiv OHIM-a – Künzli SwissSchuh (Usporedne trake na cipeli)
   (Predmet T-85/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig zajednice koji predstavlja usporedne trake na cipeli - Apsolutni razlog za odbijanje - Nedostatak razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)”))
   2014/C 245/18
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: K-Swiss, Inc. (Westlake, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Niebel i K. Tasma, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Künzli SwissSchuh AG (Windish, Švicarska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 30. listopada 2012. (predmet R 174/2011-2), donesene u postupku za proglašavanje žiga ništavim između Künzli SwissSchuh AG i K-Swiss, Inc.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se K-Swiss, Inc. snošenje troškova.

      (1)  SL C 123, 27.4.2013.


title: Predmet T-276/13: Tužba podnesena 15. svibnja 2013. — Growth Energy i Renewable Fuels Association protiv Vijeća

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/5

         Tužba podnesena 15. svibnja 2013. — Growth Energy i Renewable Fuels Association protiv Vijeća
   (Predmet T-276/13)
   (2013/C 226/19)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-438/10: Rješenje Općeg suda od 4. prosinca 2013. — Forgital Italy protiv Vijeća ( „Tužba za poništenje — Zajednička carinska tarifa — Privremena suspenzija autonomnih carina iz zajedničke carinske tarife za određene industrijske proizvode, poljoprivredne proizvode i proizvode ribarstva — Izmjena opisa određenih suspenzija — Regulatorni akt koji sadrži provedbene mjere — Nedopuštenost” )

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/19

         Rješenje Općeg suda od 4. prosinca 2013. — Forgital Italy protiv Vijeća
   (Predmet T-438/10) (1)

   (Tužba za poništenje - Zajednička carinska tarifa - Privremena suspenzija autonomnih carina iz zajedničke carinske tarife za određene industrijske proizvode, poljoprivredne proizvode i proizvode ribarstva - Izmjena opisa određenih suspenzija - Regulatorni akt koji sadrži provedbene mjere - Nedopuštenost)
   2014/C 39/32
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Forgital Italy SpA (Velo d’Astico, Italija) (zastupnici: V. Turinetti di Priero i R. Mastroianni, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: prvotno M. F. Florindo Gijón i A. Lo Monaco, zatim M. Florindo Gijón i K. Pellinghelli, agenti)

      Intervenijent koji podupire tuženika: Europska komisija (zastupnici: D. Recchia i L. Keppenne, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe Vijeća (EU) br. 566/2010 od 29. lipnja 2010. kojom se mijenja Uredba (EZ) br. 1255/96 o privremenoj suspenziji autonomnih carina iz zajedničke carinske tarife za određene industrijske proizvode, poljoprivredne proizvode i proizvode ribarstva (SL L 163, str. 4.), u dijelu u kojem se mijenja opis robe za koju su autonomne carine iz zajedničke carinske tarife suspendirane.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Forgital Italy SpA se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 317, 20.11.2010.


title: Spojeni predmeti C-532/14 i C-533/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemska) – Toorank Productions BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Tarifni broj 2206 — Tarifni broj 2208 — Alkoholna pića dobivena fermentacijom i zatim pročišćavanjem — Dodavanje aditiva alkoholnim pićima dobivenima fermentacijom i zatim pročišćavanjem — Pića koja su izgubila svojstva pića koja potpadaju pod tarifni broj 2206)

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemska) – Toorank Productions BV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Spojeni predmeti C-532/14 i C-533/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Tarifni broj 2206 - Tarifni broj 2208 - Alkoholna pića dobivena fermentacijom i zatim pročišćavanjem - Dodavanje aditiva alkoholnim pićima dobivenima fermentacijom i zatim pročišćavanjem - Pića koja su izgubila svojstva pića koja potpadaju pod tarifni broj 2206))
   (2016/C 243/10)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Toorank Productions BV

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

               1.

               Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verzijama koje proizlaze iz Uredbe Komisije (EZ) br. 1719/2005 od 27. listopada 2005. i Uredbe Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007., treba tumačiti na način da piće poput Ferm Fruita, nastalo fermentacijom koncentrata jabuke, namijenjeno da se upotrebljava čisto ili kao osnova za druga alkoholna pića, neutralne boje, mirisa i okusa zbog pročišćavanja, uključujući ultrafiltraciju, i koje bez dodavanja destiliranog alkohola ima volumni udjel alkohola od 16 %, potpada pod tarifni broj 2208 te nomenklature.

               2.

               Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi br. 2658/87, u verzijama koje proizlaze iz Uredbe br. 1719/2005 i Uredbe br. 1214/2007, treba tumačiti na način da pića čiji je volumni udio alkohola 14 %, koja su proizvedena tako da su Ferm Fruitu dodani šećer, arome, bojila, tvari za poboljšavanje okusa, zgušnjivači, konzervansi i u slučaju jednog od njih vrhnje, i koja ne sadržavaju destilirani alkohol potpadaju pod tarifni broj 2208 te nomenklature.

               3.

               Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi br. 2658/87, u verzijama koje proizlaze iz Uredbe br. 1719/2005 i Uredbe br. 1214/2007, treba tumačiti na način da piće čiji je volumni udio alkohola 13,4 %, koje se proizvodi tako da se Ferm Fruitu dodaju šećer, arome, bojila, tvari za poboljšavanje okusa, zgušnjivači, konzervansi i destilirani alkohol, pri čemu destilirani alkohol prema obujmu i sadržaju ne čini više od 49 % alkohola sadržanog u tom piću, dok preostalih 51 % nastaje postupkom fermentacije, potpada pod tarifni broj 2208 te nomenklature.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.