title: Predmet T-154/14: Tužba podnesena 7. ožujka 2014. – ANKO protiv Komisije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/46

         Tužba podnesena 7. ožujka 2014. – ANKO protiv Komisije
   (Predmet T-154/14)
   2014/C 175/63
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atena, Grčka) (zastupnik: B. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da ukupan iznos od 185 664,10 eura koji je Komisija tužitelju već isplatila za projekt OASIS kao i ukupan iznos od 465 062,84 eura koji je Komisija tužitelju već isplatila za projekt PERFORM predstavljaju opravdane troškove;

               —

               utvrdi da iznos od 1 824,05 koji Komisija nije isplatila za projekt OASIS i iznos od 637 117,17 koji Komisija nije isplatila na ime financijske potpore za projekt PERFORM predstavljaju opravdane troškove, koje Komisija slijedom toga mora isplatiti ANKO-u, i

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova se tužba odnosi na odgovornost Komisije za ugovore br. 215 754 i br. 215 952 o izvršenju projekta OASIS i PERFORM, sukladno članku 272. UFEU-a.
   Tužitelj osobito tvrdi da je, unatoč tome što je on ispunio svoje ugovorne obveze, Komisija od njega tražila povrat isplaćenih mu iznosa smatrajući ih neopravdanima te mu je odbila isplatiti preostali iznos financijske potpore povrijedivši tako gore navedene ugovore, načela dobre vjere, zabrane zlouporabe prava i proporcionalnosti. Iz tog razloga tužitelj, kao prvo, tvrdi da je Komisija povrijedila ugovorne obveze u odnosu na njega kada je gotovo čitav iznos financijske potpore za projekte OASIS i PERFORM ocijenila neopravdanim. Kao drugo, tužitelj tvrdi da je zahtjev za povrat svih tih iznosa neproporcionalan i da predstavlja zloporabu.


title: Predmet C-85/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku: Cour de cassation, Francuska) — LBI hf, prije Landsbanki Islands hf protiv Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux (Prethodno pitanje — Restrukturiranje i likvidacija kreditnih institucija — Direktiva 2001/24/EZ — Članak 3., članak 9. i članak 32. — Akt nacionalnog zakonodavca kojim se uspostavljaju mjere restrukturiranja učinaka postupka likvidacije — Zakonska odredba kojom se zabranjuje ili odgađa sudski postupak protiv kreditne institucije nakon stupanja na snagu moratorija)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/6

         Presuda Suda (peto vijeće) od 24. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku: Cour de cassation, Francuska) — LBI hf, prije Landsbanki Islands hf protiv Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux
   (Predmet C-85/12) (1)

   (Prethodno pitanje - Restrukturiranje i likvidacija kreditnih institucija - Direktiva 2001/24/EZ - Članak 3., članak 9. i članak 32. - Akt nacionalnog zakonodavca kojim se uspostavljaju mjere restrukturiranja učinaka postupka likvidacije - Zakonska odredba kojom se zabranjuje ili odgađa sudski postupak protiv kreditne institucije nakon stupanja na snagu moratorija)
   2013/C 367/09
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: LBI hf, prije Landsbanki Islands hf

      Tuženici: Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Cour de cassation — Tumačenje članka 3., članka 9. i članka 32. Direktive 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. travnja 2001. o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija (SL L 125, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 8., str. 14.) — Tijela ovlaštena usvojiti mjere restrukturiranja i otvaranja postupka likvidacije kreditnih institucija — Upravna ili sudska tijela — Dopustivost mjera koje izravno proizlaze iz zakona države članice EFTA-e — Zakon mjerodavan za tekuće postupke u vezi s imovinom kreditne institucije koja se nalazi u drugoj državi članici — Učinci na primjenu u jednoj državi članici zakonske odredbe druge države članice kojom se zabranjuju ili odgađaju sudski postupci protiv kreditnih institucija nakon stupanja na snagu moratorija, u slučaju privremenih mjera usvojenih prije proglašenja moratorija

      Izreka

               1.

               Članak 3. i članak 9. Direktive 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. travnja 2001. o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija, treba tumačiti u smislu da se mjere restrukturiranja ili likvidacije financijske institucije, poput onih koji se zasnivaju na prijelaznim odredbama iz točke II. Zakona br. 44/2009 od 15. travnja 2009., trebaju smatrati mjerama koje je donijelo upravno ili sudsko tijelo u smislu navedenih članaka Direktive 2001/24, ukoliko spomenute prijelazne odredbe proizvode učinak samo putem sudskih odluka kojima se kreditnim institucijama određuje moratorij.

               2.

               Članak 32. Direktive 2001/24 treba tumačiti u smislu da on ne predstavlja prepreku za to da nacionalna odredba, kao što je to članak 98. Zakona br. 161/2002 o financijskim institucijama od 20. prosinca 2002. s izmjenama Zakonom br. 129/2008 od 13. studenoga 2008., koja je zabranjivala ili odgađala sudski postupak protiv kreditne institucije od trenutka kada je ona ostvarivala pravo na moratorij, proizvodi učinak u odnosu na privremene mjere, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, koje je donijela druga država članica prije proglašenja moratorija.

      (1)  SL C 118, 21.4.2012.


title: Predmet C-241/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2015. uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) – kazneni postupak protiv Niculaie Aurel Bob-Dogi

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2015. uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) – kazneni postupak protiv Niculaie Aurel Bob-Dogi
   (Predmet C-241/15)
   (2015/C 245/15)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranka glavnog postupka

   Niculaie Aurel Bob-Dogi

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li radi primjene članka 8. stavka 1. točke (c) Okvirne odluke [2002/584/PUP] (1) pod izrazom „dokaz o postojanju uhidbenog naloga” smatrati nacionalni, interni, uhidbeni nalog koji je izdan na temelju pravila kaznenog postupka države članice koja izdaje uhidbeni nalog i koji je, stoga, različiti od europskog uhidbenog naloga?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, može li nepostojanje nacionalnog, internog, uhidbenog naloga biti razlog za neizvršenje europskog uhidbenog naloga?

      (1)  Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.).


title: Predmet T-644/13: Rješenje Općeg suda od 11. travnja 2014. – Serco Belgium i dr. protiv Komisije

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/38

         Rješenje Općeg suda od 11. travnja 2014. – Serco Belgium i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-644/13) (1)

   2014/C 194/54
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet T-224/16: Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2017. – Messe Friedrichshafen protiv EUIPO-a – El Corte Inglés (Out Door) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig Europske unije Out Door — Raniji verbalni žig Europske unije OUTDOOR PRO — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 76. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/25

         Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2017. – Messe Friedrichshafen protiv EUIPO-a – El Corte Inglés (Out Door)
   (Predmet T-224/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Figurativni žig Europske unije Out Door - Raniji verbalni žig Europske unije OUTDOOR PRO - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 76. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 195/35)
   Jezik postupka:engleski

      Stranke

      Tužitelj: Messe Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Njemačka) (zastupnik: W. Schulte Hemming, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Eberl i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. veljače 2016. (predmet R 2302/2011-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava El Corte Inglés i Messe Friedrichshafen.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Messe Friedrichshafen GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 232, 27. 6. 2016.


title: Predmet T-147/13: Rješenje Općeg suda od 1. travnja 2014 . – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source protiv Komisije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/52

         Rješenje Općeg suda od 1. travnja 2014. – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source protiv Komisije
   (Predmet T-147/13) (1)

   2014/C 175/74
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 123, 27.4.2013.


title: Predmet C-197/13 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2014. – Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije (Žalba — Kohezijski fond — Smanjenje financijske potpore — Donošenje odluke od strane Europske komisije — Postojanje roka — Nepoštovanje određenog roka — Posljedice)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/15

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2014. – Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije
      (Predmet C-197/13 P) (1)

      ((Žalba - Kohezijski fond - Smanjenje financijske potpore - Donošenje odluke od strane Europske komisije - Postojanje roka - Nepoštovanje određenog roka - Posljedice))
      (2014/C 395/17)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: S. Pardo Quintillán i D. Recchia, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije, Španjolska/Komisija (T-540/10, EU:T:2013:49).

                  2.

                  Poništava se Odluka Komisije C (2010) 6154 od 13. rujna 2010. o smanjenju pomoći iz Kohezijskog fonda za stadije projekta nazvane „Brza pruga Madrid-Zaragoza-Barcelona-francuska granica. Odsjek Lérida-Martorell (platforma). Pododsjek IX-A” (CCI 2001.ES.16.C.PT.005), „Brza pruga Madrid-Zaragoza-Barcelona-francuska granica. Odsjek Lérida-Martorell (platforma). Pododsjek X-B (Avinyonet del Penedés-Sant Sadurní d’Anoia)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.008), „Brza pruga Madrid-Zaragoza-Barcelona-francuska granica. Odsjek Lérida-Martorell (platforma). Pododsjeci XI-A i XI-B (Sant Sadurní d’Anoia-Gelida)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.009), „Brza pruga Madrid-Zaragoza-Barcelona-francuska granica. Odsjek Lérida-Martorell (platforma). Pododsjek IX-C” (CCI 2001.ES.16.C.PT.010).

                  3.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova Kraljevine Španjolske i vlastitih troškova nastalih u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

         (1)  SL C 178, 22.6.2013.


title: Predmet F-26/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 18. studenoga 2015. – FH protiv Parlamenta (Javna služba — Dužnosnici — Primici od rada — Naknada za nastanjenje — Članak 5. stavak 2. Priloga VII. Pravilniku — Premještaj na novo mjesto rada — Članak 5. stavak 4. zadnja rečenica Priloga VII. Pravilniku — Isključenost naknade za nastanjenje u slučaju kad je dužnosnik koji ima pravo na naknadu za kućanstvo premješten na mjesto gdje boravi njegova obitelj — Potreba da se dužnosnik sa svojom obitelji nastani u mjestu rada — Faktični prestanak bračne zajednice — Posljedice — Nemogućnost primjene članka 5. stavka 4. zadnje rečenice Priloga VII. Pravilniku)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/35

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 18. studenoga 2015. – FH protiv Parlamenta
   (Predmet F-26/15) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Naknada za nastanjenje - Članak 5. stavak 2. Priloga VII. Pravilniku - Premještaj na novo mjesto rada - Članak 5. stavak 4. zadnja rečenica Priloga VII. Pravilniku - Isključenost naknade za nastanjenje u slučaju kad je dužnosnik koji ima pravo na naknadu za kućanstvo premješten na mjesto gdje boravi njegova obitelj - Potreba da se dužnosnik sa svojom obitelji nastani u mjestu rada - Faktični prestanak bračne zajednice - Posljedice - Nemogućnost primjene članka 5. stavka 4. zadnje rečenice Priloga VII. Pravilniku))
   (2016/C 007/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: FH (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: O. Caisou-Rousseau i N. Chemaï, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke kojom je odbijen tužiteljev zahtjev da mu se isplati naknada za nastanjenje, nakon njegova preseljenja iz Jemena u Bruxelles gdje mu boravi supruga od koje je rastavljen, te zahtjev da se tuženiku naloži da tužitelju isplati navedenu naknadu za nastanjenje uvećanu za kamate.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka od 15. travnja 2014. kojom je Europski parlament odbio zahtjev za naknadu za nastanjenje koji je podnio FH.

               2.

               Nalaže se Europskom parlamentu da FH-u na ime dugovane naknade za nastanjenje isplati iznos njegove jedne mjesečne osnovne plaće; taj iznos bit će uvećan za zatezne kamate obračunate po stopi koju određuje Europska središnja banka za glavne operacije refinanciranja, a koja se primjenjivala u dotičnom razdoblju, uvećana za dva boda, počevši od 11. veljače 2014. do dana stvarne isplate.

               3.

               Europski parlament snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova koje imao FH.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015., str. 44.


title: Predmet T-107/17: Tužba podnesena 16. veljače 2017. – Steinhoff i dr. protiv ESB-a

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/24

         Tužba podnesena 16. veljače 2017. – Steinhoff i dr. protiv ESB-a
   (Predmet T-107/17)
   (2017/C 129/37)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Frank Steinhoff (Hamburg, Njemačka), Ewald Filbry (Dortmund, Njemačka), Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG (Gräfenberg, Njemačka), Werner Bäcker (Rodgau, Njemačka), EMB Consulting SE (Mühital, Njemačka) (zastupnik: O. Hoepner, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da tuženiku naloži isplatu sljedećih iznosa uvećanih za kamate od 5 postotnih bodova iznad osnovne primjenjive stope računajući od dana podnošenja tužbe:

               —

               tužitelju pod 1.: 314 000 eura;

               —

               tužitelju pod 2.: 54 950 eura;

               —

               tužitelju pod 3.: 2 355 000 eura;

               —

               tužitelju pod 4.: 303 795 eura;

               —

               tužitelju pod 5.: 750 460 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetnom tužbom za naknadu štete tužitelji tuženiku stavljaju na teret povredu obveze koju je imao jer je u svom mišljenju od 17. veljače 2012. (CON/2012/12) koje se odnosi na vrijednosne papire koje je izdala i za koje jamči grčka država propustio ukazati na nezakonitost predloženog restrukturiranja grčkog javnog duga putem obvezne razmjene na temelju Zakona 4050/2012.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: neodgovarajuće ukazivanje na nezakonitost obveznog restrukturiranja u odnosu na načelo pacta sunt servanda, s obzirom na to da klauzule o izmjeni nisu mogle biti valjano naknadno unesene u postojeće obveze države.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: neodgovarajuće utvrđenje učinka izvlaštenja iz prijedloga zakona Grčke, koji je predviđao obveznu razmjenu a da u zakonu nije bila predviđena primjerena naknada, što je povreda članka 17. stavka 1. druge rečenice Povelje Europske unije o temeljnim pravima

               3.

               Treći tužbeni razlog: neodgovarajuće ukazivanje na povredu članka 63. UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: neodgovarajuće ukazivanje na povredu članka 124. UFEU-a.


title: Predmet T-747/16: Tužba podnesena 25. listopada 2016. – Vincenti protiv EUIPO-a

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/37

         Tužba podnesena 25. listopada 2016. – Vincenti protiv EUIPO-a
   (Predmet T-747/16)
   (2017/C 014/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Guillaume Vincenti (Alicante, Španjolska) (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi EUIPO-vu odluku kojom ne priznaje tužiteljevu potpunu i trajnu nesposobnost da izvršava svoje obveze i kojom odbija proglasiti njegovo umirovljenje

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na navodu da je tuženik povrijedio mjerodavne odredbe Pravilnika o osoblju, odnosno članke 7. do 9., 13., 33., i 78., te članke 13. do 16. Priloga VIII tom Pravilniku a osobito članak 53. Pravilnika o osoblju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na navodu da je tuženik povrijedio načelo legitimnih očekivanja i načelo dobre uprave (članak 41. stavak 1., članak 41. stavak 2. točke (a), (b) i (c), Povelje Europske unije o temeljim pravima) kao i tužiteljeva postupovna prava, također temeljeći osporavanu odluku na iskrivljenim činjenicama.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na navodu da je tuženik povrijedio članak 3. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

         U prilog gore navedenim tužbenim razlozima, tužitelj tvrdi osobito da tijelo za imenovanje nema nikakvu diskrecijsku ovlast u okviru postupka za proglašenje ništavosti sukladno mjerodavnim odredbama Pravilnika o osoblju da prizna ili ne prizna trajnu nesposobnost dužnosnika da izvršava svoje obveze, s obzirom da je odluka Odbora za invalidnost obvezujuća te, čak i pod pretpostavkom da tijelo za imenovanje ima diskrecijsku ovlast u okviru tog postupka, u tužiteljevom slučaju nema opravdanog razloga da se ne prizna njegova trajna nesposobnost.


title: Predmet C-131/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 14. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino protiv Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno (Zahtjev za prethodnu odluku — Poljoprivreda — Zajednička organizacija tržišta — Uredba (EZ) br. 565/2002 — Članak 3. stavak 3. — Carinska kvota — Češnjak argentinskog podrijetla — Uvozne dozvole — Neprenosivost prava koja proizlaze iz uvoznih dozvola — Izbjegavanje mjera — Zloporaba prava — Pretpostavke — Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 — Članak 4. stavak 3.)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/5

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 14. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino protiv Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno
      (Predmet C-131/14) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Zajednička organizacija tržišta - Uredba (EZ) br. 565/2002 - Članak 3. stavak 3. - Carinska kvota - Češnjak argentinskog podrijetla - Uvozne dozvole - Neprenosivost prava koja proizlaze iz uvoznih dozvola - Izbjegavanje mjera - Zloporaba prava - Pretpostavke - Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 - Članak 4. stavak 3.))
      (2016/C 211/05)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino

         Tuženici: Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

         uz sudjelovanje: Roberta Cervatija

         Izreka

      Članak 3. stavak 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 565/2002 od 2. travnja 2002. o utvrđivanju načina upravljanja carinskim kvotama i uspostavi sustava potvrda o podrijetlu za češnjak uvezen iz trećih zemalja i članak 4. stavak 3. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica treba tumačiti na način da im u načelu nije protivan mehanizam kao što je to onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, u kojem, nastavno na narudžbu jednog gospodarskog subjekta, koji je tradicionalni uvoznik u smislu te prve uredbe i koji je iskoristio svoje dozvole za uvoz po preferencijalnoj tarifi, drugom gospodarskom subjektu, koji je također tradicionalni uvoznik koji nema takve dozvole,

                  —

                  društvo povezano s tim drugim gospodarskim subjektom najprije prodaje robu izvan Europske unije trećem gospodarskom subjektu, koji je novi uvoznik u smislu navedene uredbe i nositelj je takvih dozvola,

                  —

                  da bi zatim taj treći gospodarski subjekt koristeći se preferencijalnom carinskom tarifom stavio tu robu u slobodan promet u Europskoj uniji i zatim je prodao drugom gospodarskom subjektu i

                  —

                  da bi naposljetku taj drugi gospodarski subjekt prenio tu robu prvom gospodarskom subjektu, koji na taj način stječe robu uvezenu u okviru carinske kvote predviđene tom istom prvom uredbom iako u tu svrhu nema potrebnu dozvolu.

         (1)  SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet C-467/14: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Bergamo – Italija) – kazneni postupak protiv Chiare Baldo (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Jednaka prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Sloboda pružanja usluga — Igre na sreću — Nacionalni propis — Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova — Novi postupak javne nabave — Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija — Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada — Ograničenje — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/8

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Bergamo – Italija) – kazneni postupak protiv Chiare Baldo
   (Predmet C-467/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Jednaka prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Sloboda pružanja usluga - Igre na sreću - Nacionalni propis - Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova - Novi postupak javne nabave - Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija - Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada - Ograničenje - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost))
   (2016/C 270/10)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Bergamo

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Chiara Baldo

      Izreka

               1.

               Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja te djelotvornosti treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo poput onoga u glavnom postupku koje predviđa organizaciju novog postupka javne nabave za koncesije kraćeg trajanja od onog prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova koncesija.

               2.

               Članke 49. i 56. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi ograničavajuća nacionalna odredba poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku koja obvezuje koncesionara igara na sreću da u slučaju prestanka djelatnosti zbog isteka koncesijskog razdoblja besplatno ustupi pravo na uporabu materijalne i nematerijalne imovine koju ima u vlasništvu i koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada ako to ograničenje prelazi ono što je nužno za ostvarenje stvarnog cilja te odredbe, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet T-248/16: Tužba podnesena 19. svibnja 2016. – Walfood protiv EUIPO-a – Romanov Holding (CHATKA)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/52

         Tužba podnesena 19. svibnja 2016. – Walfood protiv EUIPO-a – Romanov Holding (CHATKA)
   (Predmet T-248/16)
   (2016/C 270/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Walfood SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: E. Cornu, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „CHATKA” – Žig Europske unije br. 943670

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. u predmetu R 150/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 57. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-77/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2017. uputio Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) – X protiv Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2017. uputio Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) – X protiv Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Predmet C-77/17)
   (2017/C 144/37)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X

      Tuženik: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Prethodna pitanja

               A.

               Treba li članak 14. stavak 5. Direktive 2011/95/EZ (1) tumačiti na način da se njime stvara nova klauzula o isključenju iz statusa izbjeglice predviđenog u članku 13. iste direktive i, slijedom toga, iz članka 1. A Ženevske konvencije?

               B.

               U slučaju pozitivnog odgovora na pitanje A, je li tako protumačen članak 14. stavak 5.u skladu sa člankom 18. Povelje o temeljnim pravima i člankom 78. stavkom 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije koji osobito predviđaju usklađenost sekundarnog europskog prava sa Ženevskom konvencijom čija je klauzula o isključenju, predviđena u članku 1. F taksativna i treba je strogo tumačiti?

               C.

               U slučaju negativnog odgovora na pitanje A, treba li članak 14. stavak 5. Direktive 2011/95/EZ tumačiti na način da se njime uvodi razlog za ukidanje statusa izbjeglice koji nije predviđen u Ženevskoj konvenciji, a koja se mora poštovati na temelju članka 18. Povelje o temeljnim pravima i članka 78. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

               D.

               U slučaju pozitivnog odgovora na pitanje C, je li članak 14. stavak 5. prethodno navedene direktive u skladu s člankom 18. Povelje o temeljnim pravima i člankom 78. stavkom 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije koji osobito predviđaju usklađenost sekundarnog europskog prava sa Ženevskom konvencijom jer se njime uvodi razlog za odbijanje statusa izbjeglice bez ikakvog ispitivanja straha od proganjanja kao što zahtijeva članak 1. A, Ženevske konvencije?

               E.

               U slučaju negativnog odgovora na pitanja A i C, koje je tumačenje članka 14. stavka 5. prethodno navedene direktive u skladu s člankom 18. Povelje o temeljnim pravima i člankom 78. stavkom 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije koji osobito predviđaju usklađenost sekundarnog europskog prava sa Ženevskom konvencijom?

      (1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL L 337, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.)


title: Predmet C-410/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Dr. Falk Pharma GmbH protiv DAK-Gesundheit (Zahtjev za prethodnu odluku — Ugovori o javnoj nabavi — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 1. stavak 1. točka (a) — Pojam ‚ugovori o javnoj nabavi’ — Sustav nabave robe koji se sastoji u prihvaćanju kao dobavljača svakog gospodarskog subjekta koji ispunjava unaprijed određene uvjete — Isporuka lijekova koji podliježu povratu novca u okviru općeg sustava socijalne sigurnosti — Sporazumi između jednog fonda za zdravstveno osiguranje i svih dobavljača lijekova temeljenih na određenom aktivnom sastojku koji prihvaćaju dati rabat na prodajnu cijenu po unaprijed određenoj stopi — Zakonodavstvo koje predviđa, u načelu, zamjenu lijeka koji podliježe povratu novca, a koji je stavio na tržište subjekt koji nije sklopio takav sporazum, istovrsnim lijekom koji je stavio na tržište subjekt koji je sklopio takav sporazum)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/6

         Presuda Suda (peto vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Dr. Falk Pharma GmbH protiv DAK-Gesundheit
   (Predmet C-410/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Ugovori o javnoj nabavi - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 1. stavak 1. točka (a) - Pojam ‚ugovori o javnoj nabavi’ - Sustav nabave robe koji se sastoji u prihvaćanju kao dobavljača svakog gospodarskog subjekta koji ispunjava unaprijed određene uvjete - Isporuka lijekova koji podliježu povratu novca u okviru općeg sustava socijalne sigurnosti - Sporazumi između jednog fonda za zdravstveno osiguranje i svih dobavljača lijekova temeljenih na određenom aktivnom sastojku koji prihvaćaju dati rabat na prodajnu cijenu po unaprijed određenoj stopi - Zakonodavstvo koje predviđa, u načelu, zamjenu lijeka koji podliježe povratu novca, a koji je stavio na tržište subjekt koji nije sklopio takav sporazum, istovrsnim lijekom koji je stavio na tržište subjekt koji je sklopio takav sporazum))
   (2016/C 287/07)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dr. Falk Pharma GmbH

      Tuženik: DAK-Gesundheit

      Uz sudjelovanje: Kohlpharma GmbH

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 2. točku (a) Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama treba tumačiti na način da nije ugovor o javnoj nabavi u smislu te direktive sustav sporazuma poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim javni subjekt želi pribaviti robu na tržištu sklapanjem ugovora tijekom cijelog razdoblja valjanosti tog sustava sa svakim gospodarskim subjektom koji se obveže isporučiti odnosnu robu po unaprijed određenim uvjetima, bez obavljanja odabira između zainteresiranih subjekata i omogućavanjem tim subjektima da pristupe navedenom sustavu tijekom cijelog razdoblja njegove valjanosti.

               2.

               Pod uvjetom da predmet postupka odobrenja sudjelovanja u sustavu sporazuma poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku ima određeni prekogranični interes, taj postupak mora biti osmišljen i organiziran u skladu s temeljnim pravilima UFEU-a, posebice s načelima nediskriminacije i jednakog postupanja prema gospodarskim subjektima te obvezom transparentnosti koja iz njih proizlazi.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet T-176/13: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – DTL Corporación protiv OHIM-a – Vallejo Rosell (Generia) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice Generia — Raniji figurativni žig Zajednice Generalia generación renovable — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 63. stavak 2. i članak 75. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/35

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – DTL Corporación protiv OHIM-a – Vallejo Rosell (Generia)
   (Predmet T-176/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice Generia - Raniji figurativni žig Zajednice Generalia generación renovable - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 63. stavak 2. i članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 034/40)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: DTL Corporación, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. Zuazo Araluze, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Mar Vallejo Rosell (Pinto, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. siječnja 2013. (predmet R 661/2012-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između M. Vallejo Rosell i društva DTL Corporación, SL.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu DTL Corporación, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet T-548/15: Tužba podnesena 22. rujna 2015. – Guiral Broto protiv OHIM-a – Gastro & Soul (Café del Sol)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/58

         Tužba podnesena 22. rujna 2015. – Guiral Broto protiv OHIM-a – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (Predmet T-548/15)
   (2015/C 398/73)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Ramón Guiral Broto (Marbella, España) (zastupnik: J. de Castro Hermida, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Café del Sol” – prijava za registraciju br. 6 1 05  985

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. srpnja 2015. u predmetu R 2755/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku, proglašavajući dopuštenim prigovor utemeljen na ranijem žigu čiji je nositelj podnositelj prigovora D. Ramón Guiral Broto, španjolskom žigu br. 2348110, u razredu 42 Nicanske klasifikacije;

               —

               nakon ocjene spomenutog prigovora dopuštenim, potvrdi odluku Odjela za prigovore kojom je odbijena prijava žiga Zajednice br. 006104608 CAFE DEL SOL za „usluge pružanja hrane i pića, privremenog smještaja i cateringa” iz razreda 43 Nicanske klasifikacije, koju je podnio njemački gospodarski subjekt Gastro & Soul GmbH ili da, ako nije nadležan, uputi predmet žalbenom vijeću Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu, nalažući mu da prigovor proglasi dopuštenim;

               —

               prihvati kao dokaze, uz one koji su podneseni u upravnom postupku, dokumente priložene predmetnoj tužbi i označene brojevima 1 do 4, kako su određeni u dostavljenom popisu priloženih dokumenata.

      Tužbeni razlozi

               —

               Žalbeno vijeće je u pobijanoj odluci postupilo „extra petita” s obzirom na to da u okviru žalbenih razloga tužitelj nije isticao nedopuštenost prigovora.

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-110/15: Presuda Općeg suda od 26. svibnja 2016. – International Management Group protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na OLAF-ovu istragu — Odbijanje pristupa — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija — Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Kategorije dokumenata”)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/27

         Presuda Općeg suda od 26. svibnja 2016. – International Management Group protiv Komisije
   (Predmet T-110/15) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na OLAF-ovu istragu - Odbijanje pristupa - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija - Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Kategorije dokumenata”))
   (2016/C 251/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: International Management Group (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: koji su zastupali M. Burgstaller, solicitor, i E. Wright, barrister, potom A. Tymen i L. Levi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i S. Bartelt, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Odluke THOR/C4/LL/el/(S) (2015) 4287 Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) od 6. veljače 2015. kojom je odbijen tužiteljev zahtjev za pristup dokumentima koji se odnose na istragu koja se protiv njega vodila.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               International Management Groupu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/29

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 26. lipnja 2013. — BU protiv EMA-e
   (Spojeni predmeti F-135/11, F-51/12, F-110/12): (1)

   2013/C 252/75

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 65, 3.3.2012., str. 24.; SL C 209, 14.7.2012., str. 14.; SL C 379, od 8.12.2012., str. 34.


title: Predmet C-229/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. svibnja 2017. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Evonik Degussa GmbH protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. svibnja 2017. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Evonik Degussa GmbH protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-229/17)
   (2017/C 256/02)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Evonik Degussa GmbH

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Prethodna pitanja

               1.

               Postoji li „proizvodnja vodika” u smislu Priloga I. dijela 2. Odluci 2011/278/EU (1) samo u slučaju kada je molekula vodika H2 nastala kemijskom sintezom dvaju vodikovih atoma H ili pojam proizvodnje također obuhvaća postupak u kojem se, u slučaju smjese plinova koja sadržava vodik – bez sinteze – povećava relativni udio vodika H2 u toj smjesi na način da se druge komponente plina – bilo fizikalnim ili kemijskim putem – uklone kako bi se dobio – kao što je to navedeno u Prilogu I. dijelu 2. Odluci 2011/278/EU – „proizvod izražen kao (neto) utrživa proizvodnja i 100 % čista tvar”?

               2.

               U slučaju da se na prvo pitanje odgovori na način da pojam proizvodnje ne obuhvaća postupak povećanja relativnog udjela vodika H2 u smjesi plinova, postavlja se sljedeće pitanje:
               Treba li izraz „elementi procesa koji su izravno ili neizravno povezani s proizvodnjom vodika i odjeljivanjem vodika i ugljikovog monoksida” tumačiti na način da su samo dva elementa zajedno („i”) obuhvaćena granicama sustava referentnih vrijednosti za vodik opisanih u Prilogu I. dijelu 2. Odluke Komisije od 27. travnja 2011. (2011/278/EU) ili element procesa „Odjeljivanje vodika i ugljikovog monoksida” može postojati i izolirano kao neovisan element procesa unutar granica sustava?

               3.

               U slučaju da se na drugo pitanje odgovori na način da element procesa „Odjeljivanje vodika i ugljikovog monoksida” može postojati i izolirano kao neovisan element procesa unutar granica sustava, postavlja se sljedeće pitanje:
               Postoji li element procesa „Odjeljivanje vodika i ugljikovog monoksida” samo kada se vodik H2 odjeljuje isključivo od ugljikovog monoksida CO ili element procesa „Odjeljivanje vodika i ugljikovog monoksida” postoji i kada taj proces obuhvaća odjeljivanje vodika ne samo od ugljikovog monoksida nego i od drugih tvari, npr. ugljičnog dioksida CO2 ili CnHn?

               4.

               U slučaju da se tužitelju sudskom odlukom prizna pravo na dodatnu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica, postavlja se pitanje treba li treću točku izreke presude Suda Europske unije od 28. travnja 2014. (C-191/14) tumačiti na način

                           a)

                           da se međusektorski faktor korekcije iz članka 4. i Priloga II. Odluci 2013/448/EU u izvornoj verziji primjenjuje na dodjele za 2013. do 2020. koje su nadležna tijela država članica utvrdila prije 1. ožujka 2017., i

                           b)

                           da se međusektorski faktor korekcije iz članka 4. i Priloga II. Odluci 2013/448/EU u izvornoj verziji primjenjuje na dodatne dodjele za 2013. do 2017. koje su sudska tijela dodijelila nakon 1. ožujka 2017., i

                           c)

                           da se međusektorski faktor korekcije iz članka 4. i Priloga II. Odluci 2013/448/EU u verziji Odluke 2017/126/EU važećoj od 1. ožujka 2017. primjenjuje na dodatne dodjele za 2018. do 2020. koje su sudska tijela dodijelila nakon 1. ožujka 2017.?

      (1)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2772) (SL L 130, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.)


title: Predmet C-213/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Consiglio di Stato (Italija) 23. travnja 2013. — Impresa Pizzarotti & C. Spa protiv Comune di Bari

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Consiglio di Stato (Italija) 23. travnja 2013. — Impresa Pizzarotti & C. Spa protiv Comune di Bari
   (Predmet C-213/13)
   (2013/C 207/20)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-561/15: Presuda Općeg suda od 1. prosinca 2016. – Universidad Internacional de la Rioja protiv EUIPO-a – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR — Raniji verbalni žig Europske unije UNIRIOJA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/27

         Presuda Općeg suda od 1. prosinca 2016. – Universidad Internacional de la Rioja protiv EUIPO-a – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR)
   (Predmet T-561/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR - Raniji verbalni žig Europske unije UNIRIOJA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 022/35)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logroño, Španjolska) (zastupnici: C. Lema Devesa i A. Porras Fernandez-Toledano, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Universidad de la Rioja (Logroño, Španjolska) (zastupnici: J. Diez-Hochleitner Rodríguez, D. Garayalde Niño i A. I. Alpera Plazas, odvjetnici, zatim J. Diez-Hochleitner Rodríguez i D. Garayalde Niño)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. lipnja 2015. (predmet R 1914/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Universidad de la Rioja i Universidad Internacional de la Rioja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Universidadu Internacional de la Rioja, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 389, 23. 11. 2015.


title: Predmet T-679/13: Rješenje Općeg suda od 11. rujna 2014. – AEMN protiv Parlamenta

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/65

         Rješenje Općeg suda od 11. rujna 2014. – AEMN protiv Parlamenta
   (Predmet T-679/13) (1)

   2014/C 409/88
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 85, 22.3.2014.


title: Predmet T-94/17: Tužba podnesena 13. veljače 2017. – ACTC protiv EUIPO-a – Taiga (tigha)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/44

         Tužba podnesena 13. veljače 2017. – ACTC protiv EUIPO-a – Taiga (tigha)
   (Predmet T-94/17)
   (2017/C 112/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ACTC GmbH (Erkrath, Njemačka) (zastupnici: V. Hoene, D. Eickemeier i S. Gantenbrink, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Taiga AB (Varberg, Švedska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „tigha” – prijava za registraciju br. 11 459 617

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. prosinca 2016. u predmetu R 693/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 42. stavka 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-498/13: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Nanu-Nana Joachim Hoepp protiv OHIM-a –Vincci Hoteles (NAMMU) (Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Zajednice NAMMU — Relativni razlog za odbijanje — Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 57. stavci 2. i 3 . Uredbe (EZ) br. 207/2009 i pravilo 22. stavci 2. do 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95)

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/37

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Nanu-Nana Joachim Hoepp protiv OHIM-a –Vincci Hoteles (NAMMU)
   (Predmet T-498/13) (1)

   ((Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice NAMMU - Relativni razlog za odbijanje - Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 57. stavci 2. i 3 . Uredbe (EZ) br. 207/2009 i pravilo 22. stavci 2. do 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95))
   (2015/C 034/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Njemačka) (zastupnici: A. Nordemann, T. Boddien i M. Maier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. lipnja 2013. (predmet R 611/2012-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG i Vincci Hoteles SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.


title: Predmet C-185/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2015. uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Marjan Kostanjevec protiv F&S LEASING, G.m.b.H.

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2015. uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Marjan Kostanjevec protiv F&S LEASING, G.m.b.H.
   (Predmet C-185/15)
   (2015/C 254/05)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Marjan Kostanjevec

      Tuženik: F&S LEASING, G.m.b.H.

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li pojam protutužbe, u smislu članka 6. točke 3. Uredbe br. 44/2001 (1), tumačiti na način da obuhvaća i tužbu koja je kao protutužba po nacionalnom pravu podnesena nakon što je, u revizijskom postupku, ukinuta pravomoćna i ovršna presuda donesena u postupku po prvotnoj tužbi tuženika te je isti predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje, a tužitelj svojom protutužbom zbog stjecanja bez osnove traži povrat iznosa koji je bio dužan isplatiti na temelju ukinute presude iz postupka po prvotnoj tužbi tuženika?

               2.

               Treba li pojam stvari „koja se odnosi na ugovor koji sklapa osoba-potrošač” iz članka 15. točke 1. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da obuhvaća i situaciju u kojoj potrošač podnosi tužbu zbog stjecanja bez osnove kao protutužbu po nacionalnom pravu u vezi s prvotnom tužbom u kojoj je riječ o stvari koja se odnosi na ugovor koji sklapa osoba-potrošač u smislu spomenute odredbe Uredbe br. 44/2001, pri čemu tužitelj – potrošač svojom tužbom traži povrat iznosa koji je bio dužan isplatiti na temelju (kasnije) ukinute presude donesene u postupku po prvotnoj tužbi tuženika, odnosno traži povrat iznosa koji potječe iz stvari koja se odnosi na ugovor koji sklapa osoba-potrošač?

               3.

               Ako se u opisanom slučaju nadležnost ne može utemeljiti niti na pravilima o nadležnosti za protutužbu niti na pravilima o nadležnosti za potrošačke ugovore, postavljaju se sljedeća pitanja:

                           a)

                           Treba li pojam „stvari koje se odnose na ugovore” iz članka 5. točke 1. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da obuhvaća i tužbu koju tužitelj podnosi zbog stjecanja bez osnove, ali koju podnosi kao protutužbu po nacionalnom pravu, u vezi s prvotnom tužbom tuženika koja se odnosi na ugovorni odnos između stranaka, pri čemu je predmet zahtjeva koji se odnosi na stjecanje bez osnove povrat iznosa koji je bio dužan isplatiti na temelju (kasnije) ukinute presude donesene u postupku po prvotnoj tužbi tuženika, odnosno povrat iznosa koji potječe iz stvari koja se odnosi na ugovore;
                           ako je na prethodno pitanje moguće odgovoriti potvrdno:

                           b)

                           u opisanom slučaju, treba li nadležnost prema mjestu u kojem treba biti izvršena obveza, u smislu članka 5. točke 1. Uredbe (EZ) br. 44/2001, utvrđivati na temelju pravila primjenjivih na izvršenje obveza koje proizlaze iz zahtjeva zbog stjecanja bez osnove?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 12 od 16.1.2001., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3.. str.30.)


title: Predmet C-555/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 6 de Murcia – Španjolska) – IOS Finance EFC SA protiv Servicio Murciano de Salud (Zahtjev za prethodnu odluku — Borba protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama — Direktiva 2011/7/EU — Poslovne transakcije između privatnih poduzetnika i javnih vlasti — Nacionalni propis koji trenutačnu isplatu glavnice uvjetuje odricanjem od kamata za zakašnjelo plaćanje i od naknade za troškove naplate)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia – Španjolska) – IOS Finance EFC SA protiv Servicio Murciano de Salud
   (Predmet C-555/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Borba protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama - Direktiva 2011/7/EU - Poslovne transakcije između privatnih poduzetnika i javnih vlasti - Nacionalni propis koji trenutačnu isplatu glavnice uvjetuje odricanjem od kamata za zakašnjelo plaćanje i od naknade za troškove naplate))
   (2017/C 112/02)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no6 de Murcia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: IOS Finance EFC SA

      Tuženik: Servicio Murciano de Salud

      Izreka

   Direktivu 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama, a osobito njezin članak 7. stavke 2. i 3., treba tumačiti na način da joj nije protivan nacionalni propis, kao što je onaj iz glavnog postupka, koji vjerovniku dopušta da se odrekne kamata za zakašnjelo plaćanje i naknade za troškove naplate, u zamjenu za trenutačnu isplatu glavnice dospjelih tražbina, pod uvjetom da je pristanak na takvo odricanje slobodno dan, što je dužan provjeriti nacionalni sud.

      (1)  SL C 56, 16. 2. 2015.


title: Predmet C-140/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Slovenije (Povreda obveze države članice — Direktive 2008/98/EZ i 1999/31/EZ — Sprečavanje i zbrinjavanje odlaganja građevnog i drugog otpada — Odlagališta otpada — Izostanak donošenja mjera za zbrinjavanje i skladištenje toga otpada — Uporaba pravnih sredstava)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/10

         Presuda Suda (treće vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-140/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktive 2008/98/EZ i 1999/31/EZ - Sprečavanje i zbrinjavanje odlaganja građevnog i drugog otpada - Odlagališta otpada - Izostanak donošenja mjera za zbrinjavanje i skladištenje toga otpada - Uporaba pravnih sredstava))
   (2015/C 311/10)
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Sanfrutos Cano i M. Žebre, agenti)

      Tuženik: Republika Slovenija (zastupnik: J. Morela, agent)

      Izreka

               1.

               Republika Slovenija,

                           —

                           time što je odobrila odlaganje građevnog otpada na zemljišnu česticu br. 115/1 u općini Teharje (Bukovžlak) a da pritom nije osigurala to da nijedan drugi otpad nije prethodno ili istovremeno bio prihvaćen na to odlagalište i s obzirom na to da nije poduzela nijednu mjeru kako bi uklonila od potonjeg otpad za koji nije izdana dozvola s toga odlagališta, navedeno odlagalište treba smatrati nezakonitim odlagalištem koje nije u skladu s uvjetima i zahtjevima predviđenima, s jedne strane, člankom 13. i člankom 36. stavkom 1. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva i, s druge strane, člankom 5. stavkom 3. točkom (e) i člankom 6. zajedno s Odlukom Vijeća 2003/33/EZ od 19. prosinca 2002. kojom se utvrđuju kriteriji i postupci prihvata otpada na odlagališta, u skladu s člankom 16. i Prilogom II. Direktive 1999/31/EZ, člancima 7. do 9., 11. i 12. Direktive Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada kao i Prilozima I. do III. te direktive, i

                           —

                           time što nije poduzela, od travnja 2009., mjere koje su dovoljne kako bi se spriječilo, a potom i uklonilo odlaganje građevinskog otpada koje je obuhvaćeno rubrikom klasifikacije 17 05 06 (otpadni mulj koji nije predviđen brojem 17 05 05) i 17 05 05 (otpadni mulj koji sadrži opasne tvari) na gradilištu općinske infrastrukture za poslovnu zonu Gaberje-jug tako da se to odlagalište također može smatrati nezakonitim odlagalištem koje nije u skladu s navedenim odredbama Direktive 1999/31 i Direktive 2008/98 kao i člancima 12., 15. i 17. potonje direktive,
                           je povrijedila svoje obveze koje ima na temelju tih odredaba.

               2.

               Republika Slovenija snosit će troškove.

      (1)  SL C 184, 16. 6. 2014.


title: Predmet F-47/13: Tužba podnesena 17. svibnja 2013. — ZZ protiv Vijeća

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/15

         Tužba podnesena 17. svibnja 2013. — ZZ protiv Vijeća
   (Predmet F-47/13)
   (2013/C 207/110)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-470/15: Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Cham protiv Vijeća

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/36

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Cham protiv Vijeća
   (Predmet T-470/15)
   (2015/C 337/40)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Cham Holding (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu koju je podnio tužitelj dopuštenom i osnovanom;

               —

               sukladno tomu, poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. i njene naknadne provedbene akte, u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbi ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični razlozima koji su istaknuti u okviru predmeta T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13.


title: Predmet T-399/15: Tužba podnesena 20. srpnja 2015. – Morgan & Morgan protiv OHIM-a – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/56

         Tužba podnesena 20. srpnja 2015. – Morgan & Morgan protiv OHIM-a – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
   (Predmet T-399/15)
   (2015/C 311/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. (Conegliano, Italija) (zastupnici: F. Gatti i F. Caricato, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Grupo Morgan & Morgan (Ciudad de Panamá, Panama)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „Morgan & Morgan” – prijava za registraciju br. 11 596 087

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 7. svibnja 2015. u predmetu R 1657/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba koju je podnio tužitelj dopuštena i osnovana i takvom je proglasi,

               —

               preinači pobijanu odluku,

               —

               odobri konačnu registraciju žiga Zajednice br. 11 596 087 u ime društva Morgan & Morgan International Insurance Brokers s.r.l. u razredu 36,

               —

               naloži OHIM-u snošenje pristojbi i troškova triju postupaka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-531/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Elda Otero Ramos protiv Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Elda Otero Ramos protiv Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social
   (Predmet C-531/15)
   (2015/C 429/14)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Elda Otero Ramos

      Tuženici: Servicio Galego de Saúde i Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Prethodna pitanja

               1.

               Mogu li se pravila o teretu dokazivanja, koja su utvrđena u članku 19. Direktive 2006/54/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka), primijeniti na opasnosti za prirodno dojenje, koje su utvrđene u članku 26. stavku 4., u vezi sa stavkom 3. istog članka španjolskog Zakona o zaštiti na radu (Ley de Prevención de Riesgos Laborales), kojim se prenosi članak 5. stavak 3. Direktive Vijeća 92/85/EEZ (2) od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, Može li se na temelju postojanja opasnosti za prirodno dojenje prilikom obavljanja zanimanja medicinske sestre na hitnom bolničkom prijemu, koje je u obrazloženom izvješću utvrdio liječnik koji je ujedno i voditelj hitnog bolničkog prijema na kojem je radnica zaposlena, zaključiti da postoji izravna ili neizravna diskriminacija u smislu članka 19. Direktive 2006/54/EZ?“

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, je li to što se radno mjesto navedene radnice ne nalazi na zbirnom popisu radnih mjesta s izvorima opasnosti koji je sastavio poslodavac nakon prethodnog savjetovanja s predstavnicima radnika i to što je služba za preventivnu medicinu i sprečavanje opasnosti na radu bolnice o kojoj je riječ izdala uvjerenje o osposobljenosti, pri čemu nijedan od tih dokumenata ne sadrži daljnja pojašnjenja o razlozima za takve zaključke, dostatno da se u svim slučajevima i bez mogućnosti osporavanja dokaže da nije došlo do povrede načela jednakog postupanja u smislu članka 19. Direktive 2006/54/EZ?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na drugo i niječnog odgovora na treće pitanje, nakon što se dokaže da rad predstavlja opasnost za majku ili dijete koje ona doji, na kojoj je od stranaka – na radnici tužiteljici ili na tuženom poslodavcu –, u skladu s člankom 19. Direktive 2006/54/EZ, teret dokazivanja da (1) nije moguća prilagodba radnih uvjeta ili radnog vremena ili da, unatoč takvoj prilagodbi, uvjeti radnog mjesta mogu negativno utjecati na zdravlje trudne radnice ili radnice koja doji (članak 26. stavak 2., u vezi sa stavkom 4. istog članka španjolskog Zakona o zaštiti na radu, kojim se prenosi članak 5. stavak 2. Direktive 92/85/EEZ) te da je (2) promjena radnog mjesta tehnički ili objektivno neizvediva ili je zbog opravdanih razloga nije moguće razumno zahtijevati (članak 26. stavak 3., u vezi sa stavkom 4. istog članka, španjolskog Zakona o zaštiti na radu, kojim se prenosi članak 5. stavak 3. Direktive 92/85/EEZ)?

      (1)  SL L 204, str. 23. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)

      (2)  SL L 348, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 73.)


title: Predmet F-141/11: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 30. svibnja 2013. — Marcuccio protiv Komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/31

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 30. svibnja 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-141/11) (1)

   2013/C 252/90

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 65, 3.3.2012., str. 25.


title: Predmet T-856/16: Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2017. – Rare Hospitality International protiv EUIPO-a (LONGHORN STEAKHOUSE) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije LONGHORN STEAKHOUSE — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Jednako postupanje i načelo dobre uprave”)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/27

         Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2017. – Rare Hospitality International protiv EUIPO-a (LONGHORN STEAKHOUSE)
   (Predmet T-856/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije LONGHORN STEAKHOUSE - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Jednako postupanje i načelo dobre uprave”))
   (2017/C 256/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Rare Hospitality International, Inc. (Orlando, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: I. Lázaro Betancor, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. rujna 2016. (predmet R 2149/2015-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka LONGHORN STEAKHOUSE kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Rare Hospitality International, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 22, 23. 1. 2017.


title: Predmet T-386/17: Tužba podnesena 23. lipnja 2017. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik protiv EUIPO-a (Лидер)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/40

         Tužba podnesena 23. lipnja 2017. – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik protiv EUIPO-a (Лидер)
   (Predmet T-386/17)
   (2017/C 256/46)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Njemačka) (zastupnik: A. Lingenfelser, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Лидер” – prijava br. 15 466 791

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2017. u predmetu R 2066/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Presuda Suda od 27. listopada 2015. u predmetu E-11/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/83/EU o pravima potrošača)

text:
               15.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 467/24

         PRESUDA SUDA
   od 27. listopada 2015.
   u predmetu E-11/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/83/EU o pravima potrošača)
   (2016/C 467/11)
   U predmetu E-11/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točaka 7.a, 7.e i 7.i Priloga XIX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 27. listopada 2015. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točaka 7.a, 7.e i 7.i Priloga XIX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-423/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – De Masi protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/15

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – De Masi protiv Komisije
   (Predmet T-423/16)
   (2016/C 371/17)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Fabio De Masi (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: A. Fischer-Lescano, profesor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi tuženikovu odluku od 20. svibnja 2016. o zahtjevu za pristup dokumentima skupine Code of Conduct;

               —

               poništi tuženikovu odluku od 13. srpnja 2016. o zahtjevu za pristup dokumentima skupine Code of Conduct;

               —

               tuženiku u skladu s člankom 87. stavkom 2. Poslovnika Općeg suda naloži snošenje troškova postupka i mogućih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 8. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1)

               Tužitelj ističe da tuženikove odluke od 20. svibnja 2016. i 13. srpnja 2016. povređuju pravo na primjerenu odluku o ponovnom zahtjevu propisano u gore navedenoj odredbi.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 15. stavka 3. UFEU-a u vezi s člankom 2. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001
               Nadalje, tužitelj ističe da odbijanje potpunog pristupa dokumentima u vezi sa skupinom koju je osnovalo Vijeće „Kodeks postupanja” (oporezivanje poduzetnika) usto povređuje i njegovo pravo na uvid u te dokumente koje je zajamčeno gore navedenim odredbama.
               S tim u vezi tužitelj ističe da se u ovom slučaju ne primjenjuju izuzeci od načela transparentnosti, propisani člankom 4. stavkom 3. i stavkom 1. točkom (a) četvrtom alinejom Uredbe (EZ) br. 1049/2001.
               Usto tuženik nije dostatno odvagnuo i obrazložio a postoji i prevladavajući javni interes za otkrivanje dokumenata.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001, L 145, str. 43) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Ispravak priopćenja u Službenom listu u predmetu T-698/16 (SL C 441, 28.11.2016.)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/57

         Ispravak priopćenja u Službenom listu u predmetu T-698/16
   (
         Službeni list Europske unije C 441 od 28. studenoga 2016.
      )
   (2017/C 006/72)
   Priopćenje u predmetu T-698/16 Trasta Komercbanka i dr. protiv ESB-a treba glasiti kako slijedi:

      Tužba podnesena 23. rujna 2016. – Trasta Komercbanka i drugi protiv ESB-a
      (Predmet T-698/16)
      (2016/C 441/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Trasta Komercbanka AS (Riga, Latvija) i šest drugih tužitelja (zastupnici: O. Behrends, L. Feddern i M. Kirchner, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku ESB-a od 11. srpnja 2016. kojom se od Trasta Komercbanka AS oduzima bankarska licenca; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio članak 24. Uredbe o SSM-u (1) i povezane odredbe u svezi s preispitivanjem ranijih odluka ESB-a od strane Administrativnog odbora za preispitivanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, u kojem se navodi da ESB nije ispitao, te pažljivo i nepristrano ocijenio sve činjenice uključujući među ostalim to da ESB nije na odgovarajući način uzeo u obzir činjenicu da su informacije i dokumentacija koju je lokalno latvijsko regulatorno tijelo podnijelo bili netočni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načelo proporcionalnosti time što nije priznao dostupnost alternativnih mjera.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načelo jednakog postupanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio članak 19. i uvodnu izjavu 75. Uredbe o SSM-u i počinio détournement de pouvoir.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio procesna pravila uključujući i pravo na saslušanje, pravo na pristup dokumentima, pravo na dovoljno obrazloženu odluku i povreda članka 83. stavka 1. Okvirne uredbe o SSM-u.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).


title: Predmet T-473/12: Presuda Općeg suda od 5. veljače 2015. – Aer Lingus protiv Komisije (Državna potpora — Irski porez na putnike u zračnom prometu — Snižena tarifa za odredišta koja se nalaze najviše 300 km od zračne luke Dublin — Odluka o proglašenju potpore nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaganje njezina povrata — Prednost — Selektivni karakter — Identifikacija korisnika potpore — Članak 14. Uredbe (EZ) br. 659/1999 — Obveza obrazlaganja)

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/12

         Presuda Općeg suda od 5. veljače 2015. – Aer Lingus protiv Komisije
   (Predmet T-473/12) (1)

   ((Državna potpora - Irski porez na putnike u zračnom prometu - Snižena tarifa za odredišta koja se nalaze najviše 300 km od zračne luke Dublin - Odluka o proglašenju potpore nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaganje njezina povrata - Prednost - Selektivni karakter - Identifikacija korisnika potpore - Članak 14. Uredbe (EZ) br. 659/1999 - Obveza obrazlaganja))
   (2015/C 096/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aer Lingus Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: K. Bacon, D. Scannell, D. Bailey, barristers, i A. Burnside, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, D. Grespan i T. Maxian Rusche, u svojstvu agenata)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Irska (zastupnici: E. Creedon, A. Joyce i J. Quaney, u svojstvu agenata, uz asistenciju E. Regana, SC, i B. Dohertyja, barrister)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2013/199/EU od 25 srpnja 2012. o državnoj potpori SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Različite porezne tarife koje Irska primjenjuje na zračni prijevoz (SL 2013, L 119, str. 30.).

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 4. Odluke Komisije 2013/199/EU od 25. srpnja 2012. o državnoj potpori SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Različite porezne tarife koje Irska primjenjuje na zračni prijevoz, u dijelu u kojem se njime nalaže povrat potpore od korisnika u iznosu određenom u visini od osam eura po putniku u uvodnoj izjavi 70. navedene odluke.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje, osim vlastitih, i polovice troškova društva Aer Lingus Ltd.

               4.

               Aer Lingus snosit će polovicu vlastitih troškova.

               5.

               Irska će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-34/15: Tužba podnesena 22. siječnja 2015. – Wolf Oil protiv OHIM-a – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/38

         Tužba podnesena 22. siječnja 2015. – Wolf Oil protiv OHIM-a – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (Predmet T-34/15)
   (2015/C 089/46)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgija) (zastupnici: P. Maeyaert i J. Muyldermans, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: UAB SCT Lubricants (Klaipeda, Litva)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: međunarodna registracija žiga, u kojoj je naznačena Europska unija „CHEMPIOIL” – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 0 76  327

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. listopada 2014. u predmetu R 1596/2013-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u i intervenijentu snošenje vlastitih troškova kao i troškova društva Wolf Oil.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b), članka 75. i članka 76. stavka 1. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-112/14: Tužba podnesena 17. listopada 2014. – ZZ i drugi protiv Komisije

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/47

         Tužba podnesena 17. listopada 2014. – ZZ i drugi protiv Komisije
   (Predmet F-112/14)
   (2015/C 026/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje Odlukâ tijela za imenovanje o svrstavanju tužiteljâ, prema novim pravilima o karijeri i promaknuću koja se primjenjuju nakon izmjene Pravilnika o osoblju od 1. siječnja 2014., na radno mjesto „glavni administrator u prijelaznom razdoblju” čime ih se, prema njihovom mišljenju, lišava mogućnosti promaknuća u razred AD 14, zatim utvrditi nezakonitost članka 30. stavka 3. Priloga XIII. Pravilniku.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti odluke kojima se tužitelje klasificira na radno mjesto „glavnog administratora u prijelaznom razdoblju”;

               —

               Utvrditi nezakonitost članka 30. stavka 3. Priloga XIII. Pravilniku;

               —

               Naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-251/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio Tribunal de commerce de Bruxelles — Belgija) — Christian van Buggenhout i Ilse van de Mierop u svojstvu stečajnih upravitelja društva Grontimmo SA protiv Banque Internationale à Luxembourg (Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba Vijeća (EZ) br. 1346/2000 — Stečajni postupci — Članak 24. stavak 1. — Ispunjenje obveze „u korist dužnika nad kojim je otvoren stečajni postupak” — Plaćanje izvršeno vjerovniku ovog dužnika)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/29

         Presuda Suda (treće vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio Tribunal de commerce de Bruxelles — Belgija) — Christian van Buggenhout i Ilse van de Mierop u svojstvu stečajnih upravitelja društva Grontimmo SA protiv Banque Internationale à Luxembourg
   (Predmet C-251/12) (1)

   (Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba Vijeća (EZ) br. 1346/2000 - Stečajni postupci - Članak 24. stavak 1. - Ispunjenje obveze „u korist dužnika nad kojim je otvoren stečajni postupak” - Plaćanje izvršeno vjerovniku ovog dužnika)
   2013/C 344/50
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Christian van Buggenhout i Ilse van de Mierop u svojstvu stečajnih upravitelja društva Grontimmo SA

      Tuženik: Banque Internationale à Luxembourg

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunal de commerce de Bruxelles — Tumačenje članka 24. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku (SL L 160., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.) — Izvršenje plaćanja izvršeno vjerovniku stečajnog dužnika, po zahtjevu stečajnog dužnika, u nedostatku mjere objave odluke o otvaranju stečajnog postupka u drugoj državi članici — Oslobođenje punomoćnika koji postupa u dobroj vjeri — Polje primjene rationae personae — Pojam „ispunjenje u korist dužnika” koji uključuje i plaćanje izvršeno stečajnom dužniku i plaćanje izvršeno stečajnom vjerovniku.

      Izreka

   Članak 24. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku valja tumačiti na način da u njegov doseg ne ulazi plaćanje koje je po nalogu dužnika nad kojim je otvoren stečajni postupak izvršeno njegovom vjerovniku.

      (1)  SL C 200, 7.7.2012.


title: Predmet C-445/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2016. uputio cour d'appel de Mons (Belgija) – Docteur De Bruyne SPRL protiv État belge

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. kolovoza 2016. uputio cour d'appel de Mons (Belgija) – Docteur De Bruyne SPRL protiv État belge
   (Predmet C-445/16)
   (2016/C 410/06)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Mons

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Docteur De Bruyne SPRL

      Tuženik: État belge

      Prethodna pitanja

   Je li u skladu s pravilima o izradi bilance iz Četvrte direktive Vijeća od 25. srpnja 1978. o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava (Direktiva 78/660/EEZ, SL L 222od 14. kolovoza 1978., str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 16.), na temelju kojih:

               —

               godišnji financijski izvještaji daju istinit i pošten prikaz aktive i pasive društva, njegovo financijsko stanje te dobit ili gubitak. (članak 2. stavak 3. Direktive);

               —

               namjena rezerviranja za obveze i rashode je da pokrije gubitke ili dugove čija je priroda jasno definirana, a za koje je na datum bilance vjerojatno ili izvjesno da će nastati, ali postoji neizvjesnost u pogledu iznosa ili datuma kada će nastati (članak 20. stavak 1. Direktive);

               —

               procjena treba biti izvršena na razumnoj osnovi, a posebno:

                           —

                           može se uključiti samo dobit koja se ostvari s datumom bilance;

                           —

                           treba uzeti u obzir sve predvidive obveze i potencijalne gubitke koji proizlaze tijekom financijske godine o kojoj je riječ ili one prethodne, čak i ako takve obveze ili gubici postanu očiti tek između datuma bilance i datuma kad je bilanca sastavljena (članak 31. stavak 1. točka (c) podtočke (aa) i (bb) Direktive);

               —

               mora se voditi računa o prihodima i rashodima koji se odnose na financijsku godinu bez obzira na datum primitka ili plaćanja takvog prihoda ili rashoda (članak 31. stavak 1. točka (d) Direktive);

               —

               posebno se moraju procijeniti sastavni dijelovi stavki aktive i pasive (članak 31. stavak 1. točka (e) Direktive);

         to da društvo koje izdaje dioničku opciju njezinu prodajnu cijenu može uknjižiti kao prihod u računovodstvenom razdoblju u kojoj je ta opcija realizirana ili u kojem je dospjela, kako bi uzelo u obzir rizik koji snosi izdavatelj opcije zbog obveze koju je preuzeo, [a ne] u poreznom razdoblju u kojem je opcija prodana te je za nju konačno dobivena prodajna cijena, pri čemu se rizik koji je preuzeo izdavatelj opcije ocjenjuje zasebno, knjiženjem rezerve?


title: Predmet C-345/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. srpnja 2014. Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „Maxima Latvija” protiv Konkurences padome

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. srpnja 2014. Augstākā tiesa (Latvija) – SIA „Maxima Latvija” protiv Konkurences padome
   (Predmet C-345/14)
   2014/C 329/06
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: SIA „Maxima Latvija”

      Druga stranka u postupku: Konkurences padome

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se sporazum kao što je onaj u glavnom postupku koji je sklopljen između zakupodavca poslovnih prostora i trgovca na malo (referentnog zakupnika), koji ograničava pravo zakupodavca da samostalno, bez suglasnosti navedenog referentnog zakupca, odlučuje o drugom davanju u zakup poslovnih prostora mogućim konkurentima referentnog zakupnika, smatrati sporazumom među poduzetnicima koji ima za cilj sprječavanje, ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja u smislu članka 101. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

               2.

               Treba li i s kojim ciljem ispitati strukturu tržišta prilikom procjene spojivosti tog sporazuma s odredbom iz članka 101. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

               3.

               Jesu li tržišna moć sudionika sporazuma u predmetnom slučaju i njezino moguće povećanje okolnost koju je nužno uzeti u obzir prilikom procjene spojivosti tog sporazuma s odredbom iz članka 101. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

               4.

               Ako je za provjeru bîti sporazuma i dokazivanja da postoje sastavni dijelovi zabranjenog sporazuma potrebno provjeriti može li taj sporazum utjecati na trgovinu, može li ta mogućnost utjecanja na trgovinu istodobno biti dovoljna za utvrđenje da sporazum odgovara pojmu zabranjenog sporazuma, a da se pritom ne ocjenjuje jesu li zaista nastali nepovoljni učinci?


title: Predmet C-78/14 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 29. listopada 2015. – Europska komisija protiv ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Žalba — Arbitražna klauzula — Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.) — Ugovori o financijskoj podršci Europske unije projektima Perform i Oasis — Nepravilnosti utvrđene prilikom revizije drugih projekata — Komisijina odluka o obustavi isplate naknade za iznose koje je korisnik predujmio — Prihvatljivi troškovi — Iskrivljavanje elemenata spisa)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 29. listopada 2015. – Europska komisija protiv ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias
   (Predmet C-78/14 P) (1)

   ((Žalba - Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.) - Ugovori o financijskoj podršci Europske unije projektima Perform i Oasis - Nepravilnosti utvrđene prilikom revizije drugih projekata - Komisijina odluka o obustavi isplate naknade za iznose koje je korisnik predujmio - Prihvatljivi troškovi - Iskrivljavanje elemenata spisa))
   (2015/C 429/03)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou, B. Conte i R. Lyal, agenti)

      Druga stranka u postupku: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, dikigoroi)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 102, 7. 4. 2014.


title: Predmet T-208/14: Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – Richard Anton protiv ECHA

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/25

         Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – Richard Anton protiv ECHA
   (Predmet T-208/14)
   2014/C 202/32
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Richard Anton KG (Grâfelfing, Njemačka) (zastupnici: M. Ahlhaus i J. Schrotz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da su odluka Europske agencije za kemikalije br. SME(2013) 4524 od 21. siječnja 2014. kao i račun br. 10046841 od 23. siječnja 2014. ništavi; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova, uključujući i troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi nedostatak nadležnosti tuženika.

                           —

                           Tuženik nije bio nadležan da usvoji pobijanu odluku SME(2013) 4525. Ni Uredba (EZ) br. 1907/2006 (1) ni Uredba (EZ) 340/2008 (2) tuženika ne ovlašćuju na donošenje odvojene odluke u povodu toga da se podnositelj prijave ne pridržava kriterija za SMP.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi povredu Uredbe br. 1 od 15. travnja 1958.

                           —

                           U cjelokupnoj prepisci s tužiteljem, tuženik je zanemario svoju obvezu da se obrati osobi koja je podvrgnuta suverenitetu države članice na službenom jeziku te države. Ta je povreda tužitelja spriječila u ispunjavanju zahtjeva koji su mu bili određeni u vezi s dokazivanjem statusa malog poduzeća.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi da su pobijane odluke neopravdane i da je zaračunata administrativna pristojba neproporcionalna.

                           —

                           Pobijane odluke pogrešne su u sadržaju. Tužitelj je prema Uredbi (EZ) 340/2008 imao pravo na smanjenje naknada. Tuženikov račun u vezi s administrativnom pristojbom nije opravdan jer mu je ta pristojba zaračunata na temelju pogrešnog postupka. Administrativna pristojba se ne temelji na ispravnoj pravnoj osnovi te je neproporcionalna.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL, L 396, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 340/2008 od 16. travnja 2008. o naknadama i pristojbama plativima Europskoj agenciji za kemikalije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL. L 107, str.. 6) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 25., str. 263.).


title: Predmet F-84/12: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 16. rujna 2013. — CN protiv Vijeća (Javna služba — Članak 78. Pravilnika o osoblju — Odbor za utvrđivanje invalidnosti — Liječnički nalaz — Medicinski podaci psihijatrijske ili psihološke naravi — Liječnička tajna — Pristup — Tužba za poništenje — Tužba za naknadu štete)

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/33

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 16. rujna 2013. — CN protiv Vijeća
      (Predmet F-84/12) (1)

      (Javna služba - Članak 78. Pravilnika o osoblju - Odbor za utvrđivanje invalidnosti - Liječnički nalaz - Medicinski podaci psihijatrijske ili psihološke naravi - Liječnička tajna - Pristup - Tužba za poništenje - Tužba za naknadu štete)
      (2014/C 71/64)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: C.N. (Brumath, Francuska) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J. Herrmann i M. Bauer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke kojom se tužitelju odbija izravan pristup završnom izvješću zaključaka Odbora za utvrđivanje invalidnosti i pristup dijagnozi trećeg liječnika ovog Odbora.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  C.N. snosi svoje troškove i nalaže mu se snošenje troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 295 29.09.12 str. 35.