title: Predmet T-515/13 i T-719/13: Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Španjolska protiv Komisije („Državne potpore — Brodogradnja — Porezne odredbe primjenjive na određene ugovore za financiranje i stjecanje plovila — Odluka kojom se potpora proglašava djelomično nespojivom s unutarnjim tržištem i djelomično određuje njezin povrat — Tužba za poništenje — Osobni utjecaj — Dopuštenost — Prednost — Selektivni karakter — Utjecaj na trgovinu među državama članicama — Narušavanje tržišnog natjecanja — Obveza obrazlaganja”)

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/16

         Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-515/13 i T-719/13) (1)

   ((„Državne potpore - Brodogradnja - Porezne odredbe primjenjive na određene ugovore za financiranje i stjecanje plovila - Odluka kojom se potpora proglašava djelomično nespojivom s unutarnjim tržištem i djelomično određuje njezin povrat - Tužba za poništenje - Osobni utjecaj - Dopuštenost - Prednost - Selektivni karakter - Utjecaj na trgovinu među državama članicama - Narušavanje tržišnog natjecanja - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 059/16)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Kraljevina Španjolska (zastupnici: N. Díaz Abad, zatim M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (predmet T-515/13); Lico Leasing, SA (Madrid, Španjolska) i Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (zastupnici: M. Merola i A. Sánchez, odvjetnici) (predmet T-719/13)

      Tuženik: Europska Komisija (zastupnici: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier i P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2014/200/EU od 17. srpnja 2013. koja se odnosi državnu potporu SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) koju je provela Španjolska – Porezni tretman određenih ugovora o financijskom leasingu također poznat kao „Španjolski sustav poreznog leasinga” (SL 2014, L 114, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije 2014/200/EU od 17. srpnja 2013. koja se odnosi na državnu potporu SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) koju je provela Španjolska – Porezni tretman određenih ugovora o financijskom leasingu također poznat kao „Španjolski sustav poreznog leasinga”.

               2.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove i troškove Kraljevine Španjolske, Lico Leasing, SA i Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA.

      (1)  SL C 336, 16. 11. 2013.


title: Predmet T-578/15: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2016. – Azur Space Solar Power protiv EUIPO-a (Prikaz bijelih linija i kockica na crnoj podlozi) („Žig Europske unije — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig koji prikazuje bijele linije i kockice na crnoj podlozi — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/28

         Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2016. – Azur Space Solar Power protiv EUIPO-a (Prikaz bijelih linija i kockica na crnoj podlozi)
   (Predmet T-578/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig koji prikazuje bijele linije i kockice na crnoj podlozi - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 022/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Njemačka) (zastupnici: J. Nicodemus i S. Stöcker, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Zaera Cuadrado, zatim A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. srpnja 2015. (predmet R 2780/2014-4) o međunarodnoj registraciji u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga koji prikazuje bijele linije i kockice na crnoj podlozi.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Azur Space Solar Power GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


title: Predmet C-102/13 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. srpnja 2014. – Savezna Republika Njemačka protiv Europske komisije (Žalba — Tužba za poništenje — Rok za podnošenje tužbe — Valjanost dostave odluke Komisije stalnom predstavništvu države članice — Određivanje datuma te dostave — Poslovnik Suda — Članak 181. — Očito neosnovana žalba)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/27

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. srpnja 2014. – Savezna Republika Njemačka protiv Europske komisije
   (Predmet C-102/13 P) (1)

   ((Žalba - Tužba za poništenje - Rok za podnošenje tužbe - Valjanost dostave odluke Komisije stalnom predstavništvu države članice - Određivanje datuma te dostave - Poslovnik Suda - Članak 181. - Očito neosnovana žalba))
   2014/C 315/42
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i J. Möller, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: R. Sauer i T. Maxian Rusche, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 164, 8.6.2013.


title: Predmet C-41/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court – Irska) – Gerard Dowling i dr. protiv Minister for Finance (Uredba br. 407/2010/EU — Mehanizam za europsku financijsku stabilnost — Provedbena odluka 2011/77/EU — Financijska pomoć Europske unije Irskoj — Dokapitalizacija nacionalnih banaka — Pravo društava — Druga direktiva 77/91/EEZ — Članci 8., 25. i 29. — Dokapitalizacija banke sudskim rješenjem — Povećanje temeljnog kapitala bez odluke glavne skupštine i bez ponude prava prvokupa za izdane dionice postojećim dioničarima — Izdavanje novih dionica po cijeni nižoj od njihove nominalne vrijednosti)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/10

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court – Irska) – Gerard Dowling i dr. protiv Minister for Finance
   (Predmet C-41/15) (1)

   ((Uredba br. 407/2010/EU - Mehanizam za europsku financijsku stabilnost - Provedbena odluka 2011/77/EU - Financijska pomoć Europske unije Irskoj - Dokapitalizacija nacionalnih banaka - Pravo društava - Druga direktiva 77/91/EEZ - Članci 8., 25. i 29. - Dokapitalizacija banke sudskim rješenjem - Povećanje temeljnog kapitala bez odluke glavne skupštine i bez ponude prava prvokupa za izdane dionice postojećim dioničarima - Izdavanje novih dionica po cijeni nižoj od njihove nominalne vrijednosti))
   (2017/C 006/11)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court (Irska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Tuženik: Minister for Finance

      uz sudjelovanje: Permanent TSB Group Holdings plc, prije Irish Life and Permanent Group Holdings plc, Permanent TSB plc, prije Irish Life and Permanent plc

      Izreka

   Članak 8. stavak 1. kao i članak 25. i članak 29. Druge direktive Vijeća 77/91/EEZ od 13. prosinca 1976. o koordinaciji zaštitnih mehanizama koje, radi zaštite interesa članica i ostalih, države članice zahtijevaju od trgovačkih društava u smislu članka [54. stavka 2. UFEU-a], s obzirom na osnivanje dioničkih društava i održavanje i promjenu njihovog kapitala, a s ciljem ujednačavanja tih zaštitnih mehanizama, treba tumačiti na način da im se ne protivi mjera, poput rješenja o kojem je riječ u glavnom postupku, koja je donesena u situaciji ozbiljnih poteškoća gospodarstva i financijskog sustava države članice koji je prijetnja financijskoj stabilnosti Unije i čiji je učinak povećanje kapitala dioničkog društva, bez odobrenja njegove glavne skupštine, izdavanjem novih dionica po cijeni nižoj od njihove nominalne vrijednosti i bez prava prvenstva pri upisu novih dionica postojećih dioničara.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet C-65/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail de Nivelles – Belgija) – Charlotte Rosselle protiv Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM) (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 92/85/EEZ — Mjere za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje — Članak 11. točke 2. i 4. — Javna službenica kojoj je odobreno mirovanje radnog odnosa iz osobnih razloga radi obavljanja djelatnosti zaposlene osobe — Odbijanje da joj se prizna pravo na davanje za majčinstvo jer tijekom obavljanja djelatnosti zaposlene osobe nije okončan probni rad kako bi joj se moglo priznati pravo na određena socijalna davanja)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/15

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail de Nivelles – Belgija) – Charlotte Rosselle protiv Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)
   (Predmet C-65/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 92/85/EEZ - Mjere za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje - Članak 11. točke 2. i 4. - Javna službenica kojoj je odobreno mirovanje radnog odnosa iz osobnih razloga radi obavljanja djelatnosti zaposlene osobe - Odbijanje da joj se prizna pravo na davanje za majčinstvo jer tijekom obavljanja djelatnosti zaposlene osobe nije okončan probni rad kako bi joj se moglo priznati pravo na određena socijalna davanja))
   (2015/C 236/20)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal du travail de Nivelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Charlotte Rosselle

      Tuženici: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)

      uz sudjelovanje: Institut pour l’égalité des femmes et des hommes (IEFH),

      Izreka

   Članak 11. točku 4. drugu alineju Direktive Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) treba tumačiti na način da mu je protivno odbijanje države članice da radnici prizna pravo na davanje za majčinstvo zbog toga što tijekom obavljanja djelatnosti zaposlene osobe, nakon što joj je kao javnoj službenici odobreno mirovanje radnog odnosa iz osobnih razloga radi obavljanja te djelatnosti, nije okončan probni rad koji je predviđen nacionalnim pravom kako bi joj se moglo priznati navedeno davanje za majčinstvo, iako je radila tijekom više od dvanaest mjeseci neposredno prije dana njena očekivanog poroda.

      (1)  SL C 129, 28.4.2014.


title: Predmet T-232/13: Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2014. – SCA Hygiène Products protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Okoliš — Direktiva 94/62/EZ — Ambalaža i ambalažni otpad — Direktiva 2013/2/EU — Kalemi, tube i valjci na koje se namataju fleksibilni materijali — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/53

         Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2014. – SCA Hygiène Products protiv Komisije
   (Predmet T-232/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Okoliš - Direktiva 94/62/EZ - Ambalaža i ambalažni otpad - Direktiva 2013/2/EU - Kalemi, tube i valjci na koje se namataju fleksibilni materijali - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   2014/C 315/90
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: SCA Hygiène Products (Tremblay-en-France, Francuska) (zastupnici: J.-M. Leprêtre i N. Chahid-Nouraï, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Alcover San Pedro i J.-F. Brakeland, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Direktive Komisije 2013/2/EU od 7. veljače 2013. o izmjeni Priloga I. Direktivi 94/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o ambalaži i ambalažnom otpadu (SL L 37, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 61., str. 288.) u dijelu u kojem Komisija kaleme, tube i valjke na koje se namataju fleksibilni materijali, osim kalema, tuba i valjaka koji su dio proizvodnih strojeva i ne rabe se za prezentiranje proizvoda kao prodajne jedinice uvrštava na popis ilustrativnih primjera za primjenu kriterija kojima se određuje pojam „ambalaža”.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se SCA Hygiène Products snošenje vlastitih troškova, kao i onih Europske komisije.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-792/16: Tužba podnesena 14. studenoga 2016. – N & C Franchise protiv EUIPO-a – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/41

         Tužba podnesena 14. studenoga 2016. – N & C Franchise protiv EUIPO-a – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)
   (Predmet T-792/16)
   (2017/C 022/56)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: N & C Franchise Ltd (Nikozija, Cipar) (zastupnici: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia i A. Vasilogamvrou, lawyers)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Eschenbach Optik GmbH (Nürnberg, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „ojo sunglasses”– žig Europske unije br. 13 224 761

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. rujna 2016. u predmetu R 32/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku,

               —

               naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-618/11 P: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — De Nicola protiv EIB-a ( „Žalba — Javna služba — Osoblje EIB-a — Ocjenjivanje — Napredovanje — Ocjenjivanje i napredovanje 2008. — Odluka žalbenog odbora — Doseg kontrole — Izvješće o ocjenjivanju — Prigovor protupravnosti — Razumni rok — Zahtjev za ukidanje — Odštetni zahtjev — Litispendencija” )

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/25

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-618/11 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Osoblje EIB-a - Ocjenjivanje - Napredovanje - Ocjenjivanje i napredovanje 2008. - Odluka žalbenog odbora - Doseg kontrole - Izvješće o ocjenjivanju - Prigovor protupravnosti - Razumni rok - Zahtjev za ukidanje - Odštetni zahtjev - Litispendencija)
   2013/C 313/50
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (zastupnik: L. Isola, avocat)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: prvotno T. Gilliams i F. Martin, zatim T. Gilliams i G. Nuvoli, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferroa, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda (prvo vijeće) od 28. rujna 2011., De Nicola/BEI (F-13/10, još neobjavljena u Recueil), kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 28. rujna 2011., De Nicola/BEI (F-13/10) u dijelu u kojem je odbijen zahtjev M. Carlo De Nicolae za ukidanje odluke žalbenog odbora Europske investicijske banke (EIB).

               2.

               U preostalom dijelu žalba se odbija.

               3.

               Odbacuje se tužba koju je podnio M. De Nicola Službeničkom sudu u predmetu F-13/10.

               4.

               Nalaže se M. De Nicola snošenje vlastitih troškova kao i jedne polovine troškova EIB-a, kako onih nastalih u postupku pred Službeničkim sudom tako i troškova postupka pred ovim sudom.

               5.

               Nalaže se EIB-u snošenje jedne polovine vlastitih troškova, kako onih nastalih u postupku pred Službeničkim sudom tako i troškova postupka pred ovim sudom.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet C-590/16: Tužba podnesena 21. studenoga 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/24

         Tužba podnesena 21. studenoga 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-590/16)
   (2017/C 030/29)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: Flavia Tomat i Aikaterini Kyratsou, agenti)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je u smislu članka 258. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, time što je donijela i zadržala na snazi propis koji omogućava stavljanje na raspolaganje bez primjene trošarina naftnih proizvoda na benzinskim crpkama društva „Hellenic Duty Free Shops SA” na graničnim prijelazima Kipoi na rijeci Evros, Kakavia i Euzone, koji se svi nalaze u pograničnim područjima s trećim državama – konkretno, s Turskom, Albanijom i bivšom jugoslavenskom republikom Makedonijom – Helenska Republika povrijedila obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 1. Direktive 2008/118/EZ (1);

               —

               naloži Helenskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               U obrazloženom mišljenju od 1. rujna 2014. poslanom grčkim tijelima, Europska komisija je navela da je Grčka, odobrivši stavljanje na raspolaganje naftnih proizvoda na koje se ne primjenjuju trošarine, na benzinskim crpkama kojima upravlja društvo „Hellenic Duty Free Shops SA” na graničnim prijelazima Kipoi na rijeci Evros, Kakavia i Euzone, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 1. Direktive 2008/118 o općim aranžmanima za trošarine, zato što ne smatra da takvo stavljanje na raspolaganje predstavlja stvarno puštanje u potrošnju. Komisija tvrdi da izravne isporuke goriva vozilima na navedenim benzinskim crpkama predstavljaju puštanje u potrošnju te da se na njih primjenjuju trošarine.

               2.

               Slučajeve izuzetaka od načelnog pravila prema kojem se porez obračunava u državi članici u kojoj dolazi do potrošnje, zakonodavac Unije izričito navodi. Primjena pojednostavljenih postupaka za izvoz u treću zemlju na stavljanje na raspolaganje naftnih proizvoda na koje se primjenjuju trošarine, u suprotnosti je s Direktivom 2008/118 jer ne ulazi u područje primjene jedne od njezinih relevantnih odredbi.

      (1)  SL L 9, 14. 1. 2009., str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 174.)


title: Predmet T-225/15: Tužba podnesena 4. svibnja 2015. – QuaMa Quality Management protiv OHIM-a – Microchip Technology (medialbo)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/21

         Tužba podnesena 4. svibnja 2015. – QuaMa Quality Management protiv OHIM-a – Microchip Technology (medialbo)
   (Predmet T-225/15)
   (2015/C 228/26)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: QuaMa Quality Management GmbH (Glashütten, Njemačka) (zastupnik: C. Russ, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Microchip Technology, Inc. (Chandler, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „medialbo” – prijava za registraciju br. 11 454 766

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. veljače 2015. u spojenim predmetima R 1809/2014-4 i R 1680/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 41. stavka 1. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-449/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2016. uputio Corte d’appello di Genova (Italija) – Kerly Del Rosario Martinez Silva protiv Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2016. uputio Corte d’appello di Genova (Italija) – Kerly Del Rosario Martinez Silva protiv Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
   (Predmet C-449/16)
   (2016/C 410/08)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte d’appello di Genova

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kerly Del Rosario Martinez Silva

      Tuženik: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

      Prethodna pitanja

               1.

               Predstavljaju li davanja poput onih predviđenih člankom 65. Zakona br. 448/1998, pod nazivom „davanja za obitelji s najmanje troje maloljetne djece” obiteljska davanja u smislu članka 3. stavka l. točke (j) Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1)?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora, protivi li se načelu jednakog postupanja iz članka 12. stavka 1. točke (e) Uredbe 2011/98/EU (2) propis, poput talijanskog, na temelju kojeg radnik državljanin treće zemlje koji raspolaže „jedinstvenom dozvolom za rad” (za razdoblje duljem od šest mjeseci) nema pravo na navedena „davanja za obitelji sa najmanje troje maloljetne djece” premda živi u zajednici s troje ili više maloljetne djece te su njegovi prihodi niži od zakonom propisanog iznosa?

      (1)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.).

      (2)  Direktiva 2011/98/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o jedinstvenom postupku obrade zahtjeva za izdavanje jedinstvene dozvole za boravak i rad državljanima trećih zemalja na državnom području države članice te o zajedničkom skupu prava za radnike iz trećih zemalja koji zakonito borave u državi članici (SL L 343, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 6., str. 303.).


title: Predmet T-581/15: Tužba podnesena 1. listopada 2015. – Syndial protiv Komisije

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/71

         Tužba podnesena 1. listopada 2015. – Syndial protiv Komisije
   (Predmet T-581/15)
   (2015/C 398/85)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Syndial SpA – Attività Diversificate (San Donato Milanese, Italija) (zastupnici: L. Acquarone i S. Grassi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da poništi i/ili preinači dopis Europske komisije – Glavno tajništvo Ref. Ares(20015)3238796 od 3. kolovoza 2015., naslovljen „Odluka Glavnog tajništva u ime Komisije na temelju članka 4. provedbenih odredaba Uredbe (EZ) br. 1049/2001”, predmet kojeg je „Ponovljeni zahtjev za pristup dokumentima u smislu Uredbe (EZ) br. 1049/2001 – GESTDEM 2015/2796”, kojim je potvrđeno odbijanje Opće uprave Europske komisije za okoliš od 16. lipnja 2015. dopisom ENV.D.2/MC/vf/ARES(2015) zahtjeva za pristup dokumentima koji je putem certificirane elektroničke pošte od 8. svibnja 2015. podnio Syndial S.p.A. dopisom INAMB-10/15 od 6. svibnja 2015. i da, slijedom toga, utvrdi pravo društva Syndial na upoznavanje sa sadržajem dokumentacije koja se odnosi na postupak utvrđivanja povrede br. 2009/4426 te, posljedično, odredi potpuno ili djelomično otkrivanje akata i dokumenata na koje se odnosi zahtjev za pristup iz spomenutog dopisa INAMB-10/15 od 6. svibnja 2015. podnesenog putem certificirane elektroničke pošte od 8. svibnja 2015., odnosno da utvrdi pravo društva Syndial na službeno saslušanje pred Komisijom u svrhu pojašnjenja i potvrde dostupnih podataka u okviru postupka utvrđivanja povrede o kojem je riječ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu i/ili pogrešnu primjenu članka 4. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1049/2001.

                           —

                           Tužitelj smatra da u predmetu o kojem je riječ nepravilno ocijenjeno ograničenje izuzeća koje je navela Komisija, glede pristupa dokumentima koji se odnose na postupak utvrđivanja povrede br. 2009/4426, pri čemu se to ograničenje odnosi na „prevladavajući javni interes za objavu” iz zadnjeg dijela spomenutog članka 4. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1049/2001.

                           —

                           Projekt sanacije, koje je bio odobren i koji je na području Cengio neposredno trebalo provesti društvo Syndial (vlasnik područja), u potpunosti je u skladu s načelima Zajednice o saniranju u prošlosti zagađenih područja.

                           —

                           Čini se da Talijanska Republika u postupku br. 2009/4426 svojim stajalištem neočekivano žrtvuje javni interes koji se ostvaruje na nacionalnoj razini tako što se nekritički pridružuje Komisijinim prigovorima, zaboravljajući pritom da je postupku koji je doveo do odobrenja projekta sanacije područja prethodio postupak dodjele odobrenja predviđen na nacionalnoj razini, i to pri istom onom ministarstvu koje danas nastoji osporiti njegovu valjanost. Omogućavanje društvu Syndial da provjeri nadzire li se i dalje konkretno usklađenost s načelima Zajednice predstavlja stoga relevantni i prevladavajući javni interes u smislu članka 4. stavka 2.

                           —

                           Interes na kojem se temelje zahtjevi društva Syndial nije privatne naravi, što bi bilo legitimno, već obuhvaća značajniji interes javne naravi, čiji je cilj djelotvorna zaštita interesa pravilnog odvijanja postupka Zajednice o kojem je riječ i nacionalnog upravnog djelovanja (koji je predmet izričite zaštite na temelju članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 97. Ustava Talijanske Republike) i koji je povezan ne samo s pravom na obranu pojedinca (na kojeg se učinci odluke donesene u postupku utvrđivanja povrede izravno odnose), već i, posebno, s temeljnim pravom na informiranje o okolišu koje je potvrđeno načelima prava Unije (članak 191. stavak 2. i stavak 3., podstavak 1. u vezi s načelom iz članka 11. UFEU-a, koji se, među ostalim, provodi pristupanjem Europske unije Aarhuškoj konvenciji od 27. lipnja 1998.).

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu i/ili pogrešnu primjenu članka 4. stavka 6. Uredbe (EZ) br. 1049/2001. Nezakonito odbijanje djelomičnog pristupa.

                           —

                           Opća pretpostavka za neotkrivanje, predviđena člankom 4. stavkom 2. podstavkom 3. Uredbe br. 1049/2001 „ne isključuje pravo zainteresiranih osoba da dokažu da se na određeni dokument, čije se otkrivanje zahtijeva, ne primjenjuje spomenuta pretpostavka ili da postoji prevladavajući javni interes koji opravdava otkrivanje dokumenta u smislu članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001” (vidjeti presudu Općeg suda od 2. ožujka 2015. u predmetu T-456/13, t. 64.).

                           —

                           U ovom predmetu riječ je o zahtjevu za pristup dokumentima čije otkrivanje nije u suprotnosti ni sa kakvim javnim interesom, već doprinosi ostvarenju tog interesa, s obzirom na to da je samo upoznavanjem sa sadržajem tih dokumenata iz istih moguće izvući korisne elemente, koji mogu, ne samo s tehničkog i pravnog aspekta pobiti prigovore istaknute u postupku utvrđivanja povrede, već i dokazati zakonitost primijenjenog postupka, s punom suglasnošću nadležnih tijela, za odabir najprikladnijeg projekta sanacije područja Cengio, bivšeg ACNA, u skladu s načelima Zajednice o saniranju u prošlosti zagađenih područja i održivosti mjera vezanih uz okoliš, kao i za ostvarenje tog projekta.

                           —

                           Pristup se mogao ograničiti na dokumente koje je u spis uložila Talijanska Republika, nakon uklanjanja ostalih dokumenata iz spisa postupka.


title: Predmet C-583/13 P: Žalba koju je 15. studenoga 2013. podnio Deutsche Bahn AG i dr. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 6. rujna 2013. u spojenim predmetima T-289/11, T-290/11 i T-521/11, Deutsche Bahn AG i. dr. protiv Europske komisije

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/9

         Žalba koju je 15. studenoga 2013. podnio Deutsche Bahn AG i dr. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 6. rujna 2013. u spojenim predmetima T-289/11, T-290/11 i T-521/11, Deutsche Bahn AG i. dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-583/13 P)
   2014/C 24/17
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelji: Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) (zastupnici: W. Deselaers, E. Venot, J. Brückner, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Španjolska, Vijeće Europske unije, Nadzorno tijelo EFTA-e

      Zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 6. rujna 2013. u spojenim predmetima T-289/11, T-290/11 i T-521/11;

               —

               poništi odluke Komisije K(2011) 1774 od 14. ožujka 2011., K(2011) 2365 od 30. ožujka 2011. i K(2011) 5230 od 14. srpnja 2011. kojima su naložene pretrage sukladno članku 20. stavku 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 kod Deutsche Bahn AG kao i svih njezinih društava kćeri (predmeti COMP/39.678 i COMP/39.731);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji svoju žalbu temelje na četiri žalbena razloga:

               Kao prvo, Opći sud je pogrešno protumačio i primijenio temeljno pravo na nepovredivost doma odnosno odgovarajuću sudsku praksu Europskoga suda za ljudska prava. Upravo uzimajući u obzir intenzitet zadiranja u temeljno pravo i rizik nastanka nepopravljive štete neproprocionalno je kada Komisija koja djeluje i kao istražno tijelo te raspolaže širokim ovlastima, pretrage provodi bez prethodnog sudskog naloga.

               Opći sud je, kao drugo, pogrešno protumačio i primijenio temeljno pravo na djelotvornu pravnu zaštitu. Samo naknadni sudski nadzor ne pruža djelotvornu pravnu zaštitu za dotične poduzetnike prilikom pretraga Komisije.

               Kao treće, Opći sud je dokumente o navodnim povredama prava tržišnog natjecanja koji su u okviru pretrage dobiveni nevezano za predmetni slučaj, pogrešno ocijenio kao slučajne nalaze, iako oni podliježu zabrani korištenja. Službene osobe Komisije su još prije početka ove pretrage obaviještene o indicijama o predmetu nevezanom za predmetni slučaj. Time je Komisija umjetno proizvela slučajnost i nedopušteno potencijalno proširila izuzetak slučajnog pronalaska Suda (1) koji treba restriktivno tumačiti.

               Naposljetku, Opći sud je pogrešno protumačio pravila o teretu dokaza. Vjerojatno je, odnosno barem ne može biti isključeno, da su određeni dokumenti dobiveni kao „slučajni nalazi” samo zbog prethodnog nedozvoljenog obavještavanja službenih osoba, tj. o predmetu nevezanom za predmetni slučaj. Kako žalitelji ne mogu dokazati takvu uzročno-posljedičnu vezu te im se ova okolnost ne može staviti na teret, nužna je prebacivanje tereta dokaza prema kojem bi teret dokaza da su ovi dokumenti zaista bili slučajni nalazi bio na Komisiji.

      (1)  Presuda Suda od 17. listopada 1989., Dow Benelux/Komisija, 85/87, Recueil 1989., str. 3137.


title: Predmet T-720/14: Tužba podnesena 10. listopada 2014. – Rotenberg protiv Vijeća

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/37

         Tužba podnesena 10. listopada 2014. – Rotenberg protiv Vijeća
   (Predmet T-720/14)
   (2015/C 007/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Arkady Romanovich Rotenberg (Sankt Peterburg, Rusija) (zastupnici: D. Pannick, QC, M. Lester, barrister, S. Hey i H. Brunskill, solicitors)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća 2014/508/ZVSP i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 826/2014, u mjeri u kojoj se primjenjuju na njega;

               —

               naloži vijeću snošenje njegovih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom tvrdi se da Vijeće nije pružilo odgovarajuće i dostatno obrazloženje za uvrštenje tužitelja na popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju mjere ograničavanja u pogledu situacije u Ukrajini.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom tvrdi se daje Vijeće očito pogriješilo smatrajući da je bilo koji od uvjeta za uvrštenje na popis osporavanih mjera bio ispunjen u tužiteljevom slučaju.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom tvrdi se da je Vijeće prekršilo načela zaštite podataka.

               4.

               Četvrtim tužbenim razlogom tvrdi se da Vijeće nije zaštitilo tužiteljevo pravo na obranu i učinkovit sudski nadzor.

               5.

               Petim tužbenim razlogom navodi se da je Vijeće neopravdano i neproporcionalno povrijedilo tužiteljeva temeljna prava, uključujući pravo na zaštitu imovine, poslovanja i ugleda.


title: Predmet C-453/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2013. podnio High Court of Justice (Engleska i Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) — The Queen on application of Newby Foods Ltd protiv Food Standards Agency

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/42

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2013. podnio High Court of Justice (Engleska i Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) — The Queen on application of Newby Foods Ltd protiv Food Standards Agency
   (Predmet C-453/13)
   2013/C 344/72
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (England i Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Newby Foods Ltd

      Tuženik: Food Standards Agency

      Prethodna pitanja

               1.

               Znače li riječi „uništenje ili promjena strukture mišićnih vlakana” iz članka 1. 14 Priloga I Uredbe (EZ) br. 853/2004 (1)„bilo koje uništavanje ili promjenu strukture mišićnih vlakana” koja je vidljiva uporabom uobičajene mikroskopske tehnike? (Isti izrazi su također prisutni u članku 3.(n) Uredbe (EZ) broj 999/2001 (2), izmijenjene Uredbom (EZ) broj 1923/2006 (3)).

               2.

               Može li mesni proizvod biti klasificiran kao priprema mesa u smislu članka 1.15 Priloga I ukoliko je prisutno uništavanje ili promjena strukture njegovih mišićnih vlakana koji su vidljivi uporabom standardne mikroskopske tehnike?

               3.

               Ukoliko je odgovor na 1. ne, a odgovor na 2. da, je li stupanj uništenja ili promjene strukture mišićnih vlakana koji je dovoljan da se mesni proizvod može klasificirati kao MSM prema članku 1.14 Priloga, isti kao onaj koji je potreban da bi se uništile značajke svježeg mesa u smislu članka 1.15?

               4.

               Do kojeg stupnja značajke svježeg mesa moraju biti smanjene prije nego što je moguće utvrditi da su uništene u smislu članka 1.15?

               5.

               Ukoliko je odgovor na 1. ne, odgovor na 2. je također ne:

                           (a)

                           Koji stupanj promjene strukture mišićnih vlakana je potreban kako bi navedeni proizvod bio klasificiran kao MSM?

                           (b)

                           Koje kriterije trebaju koristiti nacionalni sudovi da bi utvrdili je li struktura mišićnih vlakana izmijenjena do tog stupnja?

      (1)  Uredba (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog prodrijetla (SL 2004, L 139, str. 55.) (SL L, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 11., str. 3.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 999/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o utvrđivanju pravila za sprečavanje, kontrolu i iskorjenjivanje određenih transmisivnih spongiformnih encefalopatija (SL 2001, L 147, str. 1.) (SL L, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 15., str. 3.).

      (3)  Uredba (EZ) br. 1923/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 999/2001 o utvrđivanju pravila za sprečavanje, kontrolu i iskorjenjivanje određenih transmisivnih spongiformnih encefalopatija (SL L 404, 30.12.2006., str. 1.) (SL L, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 33., str. 222.).


title: Predmet T-745/16: Tužba podnesena 28. listopada 2016. – BPCE protiv ESB-a

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/40

         Tužba podnesena 28. listopada 2016. – BPCE protiv ESB-a
   (Predmet T-745/16)
   (2017/C 006/50)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: BPCE (Pariz, Francuska) (zastupnici: A. Gosset-Grainville, C. Renner i P. Kupka, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske središnje banke br. ECB/SSM/2016-9695005MSXI0YEMGDF46/195 od 24. kolovoza 2016.;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskoj središnjoj banci snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti kojom je navodno zahvaćena odluka Europske središnje banke (ESB) od 24. kolovoza 2016. o odbijanju tužiteljeva zahtijeva za isključenje izloženosti prema Caisse des dépôt et consignations, koje proizlaze iz centraliziranih fondova prikupljenih u okviru regulirane štednje, iz izračuna omjera financijske poluge (u daljnjem tekstu: pobijana odluka), jer ESB nije bio nadležan za odbijanje dodjele zahtijevanog isključenja nakon što je utvrdio da su ispunjeni svi uvjeti utvrđeni primjenjivim odredbama Unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na više pogrešaka koje se tiču prava koje je počinio tuženik. Naime, tužitelj smatra da pobijana odluka, čak i da je ESB bio nadležan za njezino donošenje, nije valjana jer sadrži više pogrešaka koje se tiču prava u odnosu na Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.; u daljnjem tekstu: Uredba br. 575/2013) i namjere zakonodavca Europske unije zbog pogrešnog načina na koji je ESB tumačio predmetni propis i tako donio odluku koja:

                           —

                           je u suprotnosti s ciljevima i svrhom pravila o omjeru financijske poluge jer ne uzima u obzir ne samo cilj samog propisa o omjeru financijske poluge već ni namjeru zakonodavca izraženu donošenjem članka 429. stavka 14. Uredbe br. 575/2013;

                           —

                           mijenja osnovnu odredbu uzimajući u obzir dva nova uvjeta koji nisu predmet odredbe o kojoj je riječ;

                           —

                           lišava korisnog učinka članak 429. stavak 14. Uredbe br. 575/2013

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na više očitih pogrešaka u ocjeni kojima je zahvaćena pobijana odluka, osobito kad je riječ o prirodi centraliziranih fondova regulirane štednje, posljedicama upisivanja fondova u bilancu banke i učincima mehanizma prilagodbe centraliziranih iznosa.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi više općih načela prava Unije, odnosno načela proporcionalnosti, načela pravne sigurnosti i načela dobre uprave jer je ESB povrijedio svoju obvezu dužne pažnje.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju pobijane odluke jer je ESB imao posebno naglašenu obvezu obrazlaganja, a navedena odluka je nedostatno i dvosmisleno obrazložena.


title: Predmet T-818/16: Tužba podnesena 22. studenoga 2016. – Netflix International i Netflix protiv Komisije

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/51

         Tužba podnesena 22. studenoga 2016. – Netflix International i Netflix protiv Komisije
   (Predmet T-818/16)
   (2017/C 030/59)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Netflix International BV (Amsterdam, Nizozemska) i Netflix, Inc. (Los Gatos, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: C. Alberdingk Thijm, S. van Schaik i S. van Velze, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Komisijinu odluku od 1. rujna 2016. kojom se sedma verzija zakona o mjerama za promicanje njemačke kinematografije proglašava spojivom s unutarnjim tržištem (1); i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi Direktive o audiovizualnim medijskim uslugama (2).

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 13. stavak 1. DAMU-a time što je odlučila da je njemačka mjera u skladu s tim člankom s obzirom na predloženu izmjenu.

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 2. stavke 1. i 2. i članak 3. DAMU-a time što je odlučila da njemačka mjera ne krši načelo zemlje podrijetla.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 110. UFEU-a.

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 110. UFEU-a time što je zaključila da njemačka mjera ne diskriminira pružatelje audiovizualnih medijskih usluga na zahtjev koji imaju poslovni nastan izvan Njemačke, ali su im usluge usmjerene na njemačku publiku.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 56. UFEU-a.

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 56. UFEU-a time što je propustila ocijeniti krši li njemačka mjera slobodu pružanja usluga, a ona to čini.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 49. UFEU-a.

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 49. UFEU-a time što je propustila ocijeniti krši li njemačka mjera slobodu poslovnog nastana, a ona to čini.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a.

                           —

                           Komisija je povrijedila članak 107. UFEU-a time što je zaključila da je njemačka mjera vrsta državne potpore koja se može opravdati svojim kulturnim ciljem te je spojiva s unutarnjim tržištem.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi bitnih postupovnih zahtjeva.

                           —

                           Komisija je povrijedila bitne postupovne zahtjeve time što nije zadovoljila standarde obrazlaganja kako su propisani člankom 296. stavkom 2. UFEU-a i prava na dobru upravu kako je navedeno u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

      (1)  Odluka Komisije (EU) 2016/2042 оd 1. rujna 2016. o programu potpore SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N) koji Njemačka planira provesti za financiranje proizvodnje i distribucije filmova (priopćeno pod brojem dokumenta C(2016) 5551) (SL 2016., L 314, str. 63).

      (2)  Direktiva 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2010. o koordinaciji određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama o pružanju audiovizualnih medijskih usluga (Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama) (u daljnjem tekstu: DAMU) (SL 2010., L 95, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 160.)


title: Predmet T-679/13: Tužba podnesena 16. prosinca 2013. — AEMN protiv Parlamenta

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/21

         Tužba podnesena 16. prosinca 2013. — AEMN protiv Parlamenta
   (Predmet T-679/13)
   2014/C 85/36
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Alliance européenne des mouvements nationaux (AEMN) (Matzenheim, Francuska) (zastupnik: J.-P. Le Moigne, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općega suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europskog parlamenta od 7. listopada 2013., djelomično ponovljenu Odlukom od 14. listopada 2013., kojom je konačna naknada koju Europski parlament dodjeljuje Alliance Européenne des Mouvements Nationaux za 2012. određena u iznosu od 186 292,12 eura i kojom je slijedom toga odlučeno da Alliance Européenne des Mouvements Nationaux mora vratiti iznos od 45 476,00 eura imajući u vidu da je iznos od 231 412,80 eura tužitelju već dodijeljen;

               —

               naloži Europskom parlamentu da snosi sve troškove i da s tog naslova Alliance Européenne des Mouvements Nationaux isplati iznos od 20 000,00 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su u osnovi identični ili slični onima istaknutim u okviru predmeta T-678/13, AEMN/Parlament.


title: Predmet T-459/13: Tužba od 23. kolovoza 2013. — Larrañaga Otaño protiv OHIM-a (GRAPHENE)

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/32

         Tužba od 23. kolovoza 2013. — Larrañaga Otaño protiv OHIM-a (GRAPHENE)
   (Predmet T-459/13)
   2013/C 313/61
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Španjolska) i Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (zastupnik: F. Bueno Salamero, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „GRAPHENE“ za proizvode i usluge iz razreda 2, 6, 10 i 22 — prijava žiga Zajednice br. 10 892 446.

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave žiga

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlog: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-474/16: Tužba podnesena 25. kolovoza 2016. – Société wallonne des aéroports protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/28

         Tužba podnesena 25. kolovoza 2016. – Société wallonne des aéroports protiv Komisije
   (Predmet T-474/16)
   (2016/C 371/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société wallonne des aéroports SA (SOWEAR) (Namur, Belgija) (zastupnici: A. Lepièce i H. Baeyens, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužiteljev zahtjev u vezi sa spajanjem ovog predmeta s predmetom T-818/14 dopušten i osnovan;

               —

               utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana,

         slijedom toga,

               —

               poništi članke 3., 4., 5. i 6. Odluke Komisije od 1. listopada 2014. br. SA.14093 o mjerama koje je provela Belgija u korist Brussels South Charleroi Airport i Ryanaira;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj iznosi četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Komisija počinila time što je naknade koje je Brussels South Charleroi Airport (BSCA) platio tužitelju razmatrala u odnosu na članak 107. UFEU-a, iako su odluke o ulaganju, o pristupanju izgradnji infrastrukture zračne luke i o njezinu stavljanju na raspolaganje BSCA-u bile donesene prije objave presude od 12. prosinca 2000., Aéroports de Paris/Komisija (T-128/98, EU:T:2000:290), koju je Sud potvrdio svojom presudom od 24. listopada 2002., Aéroports de Paris/Komisija (C-82/01 P, EU:C:2002:617).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Komisija počinila time što je Instrument Landing System (ILS) i uslugu postavljanja oznaka na pistama okvalificirala kao opremu i usluge gospodarske naravi.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da se obrazloženje Komisije za određivanje godišnje tržišne pristojbe na teret BSCA-a temeljilo na pogrešnoj metodi i pogrešnim faktorima izračuna koji bitno utječu na iznos potpore, pa je ono stoga zahvaćeno očitim nedostatkom u obrazloženju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Komisija počinila, s jedne strane, time što je u iznos pristojbe koju BSCA treba vratiti uključila potporu dodijeljenu za sigurnost (odnosno subvenciju „zaštita od požara-održavanje”) i, s druge strane, time što nije uzela u obzir smanjenje „subvencije zaštita od požara održavanje” u 2014. i 2015.


title: Predmet C-156/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. ožujka 2017. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Köln-Aktienfonds Deka protiv Staatssecretaris van Financiën

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. ožujka 2017. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Köln-Aktienfonds Deka protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-156/17)
   (2017/C 168/34)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Köln-Aktienfonds Deka

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Druge stranke: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 56. UEZ-a (sada članak 63. UFEU-a) to da se investicijskom fondu sa sjedištem izvan Nizozemske, zbog toga što nije obvezan na obustavljanje nizozemskog poreza na dividende, ne odobri povrat nizozemskog poreza na dividende, koji je bio obustavljen od dividendi koje je primio od društava sa sjedištem u Nizozemskoj, dok se povrat poreza na dividende odobrava poreznom subjektu za zajednička ulaganja koji svoje prihode od investicija godišnje isplaćuje svojim nositeljima udjela ili dioničarima uz obustavljanje nizozemskog poreza na dividende?

               2.

               Protivi li se članku 56. UEZ-a (sada članak 63. UFEU-a) to da se investicijskom fondu sa sjedištem izvan Nizozemske, zbog toga što nije učinio vjerojatnim da njegovi imatelji udjela ili dioničari ispunjavaju pretpostavke utvrđene nizozemskim propisima, ne odobrava povrat nizozemskog poreza na dividende, koji je bio obustavljen od dividendi koje je primio od društava sa sjedištem u Nizozemskoj?

               3.

               Protivi li se članku 56. UEZ-a (sada članak 63. UFEU-a) to da se investicijskom fondu sa sjedištem izvan Nizozemske, zbog toga što svoje prihode od investicija ne isplaćuje u cijelosti svojim imateljima udjela ili dioničarima godišnje najkasnije u roku od osam mjeseci od isteka poslovne godine, ne odobrava povrat nizozemskog poreza na dividende, koji je bio obustavljen od dividendi koje je primio od društava sa sjedištem u Nizozemskoj, čak i ako se u njegovoj državi sjedišta u skladu s ondje važećim zakonskim propisima njegovi prihodi od investicija, ako nisu bili isplaćeni, (a) smatraju isplaćenima i/ili (b) se prilikom oporezivanja imatelja udjela ili dioničara u državi sjedišta uključuju kao da je dobit bila isplaćena, dok se povrat poreza na dividende odobrava poreznom subjektu za zajednička ulaganja sa sjedištem u Nizozemskoj koji svoje prihode od investicija godišnje u cijelosti isplaćuje svojim nositeljima udjela ili dioničarima uz obustavljanje nizozemskog poreza na dividende?


title: Predmet T-467/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Drex Technologies protiv Vijeća

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/34

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Drex Technologies protiv Vijeća
   (Predmet T-467/15) (1)

   (2016/C 410/53)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet C-426/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. kolovoza 2016. uputio Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen i dr. protiv Vlaams Gewest

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. kolovoza 2016. uputio Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen i dr. protiv Vlaams Gewest
   (Predmet C-426/16)
   (2016/C 383/06)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, Islamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

      Tuženik: Vlaams Gewest

      Intervenijent: Global Action in the Interest of Animals, VZW

      Prethodno pitanje

   Je li članak 4. stavak 4. u vezi s člankom 2. točkom (k) Uredbe (EZ) br. 1099/2009 (1) od 24. rujna 2009. o zaštiti životinja u trenutku usmrćivanja zbog povrede članka 9. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava, članka 10. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i/ili članka 13. Ugovora o funkcioniranju Europske unije nevaljan jer propisuje da se u slučaju da su životinje podvrgnute posebnim metodama klanja koje propisuju religijski obredi one smiju klati bez omamljivanja samo u klaonici koja je obuhvaćena područjem primjene Uredbe (EZ) br. 853/2004 (2), dok u regiji Flandriji takve klaonice nemaju dovoljno kapaciteta kako bi se zadovoljila potražnja za životinjama koje su ritualno zaklane bez omamljivanja povodom godišnje islamske svetkovine žrtvovanja životinja, a za troškove privremene prenamjene obrta za klanje, koju vlasti dopuštaju i kontroliraju za potrebe islamske svetkovine žrtvovanja, u klaonice koje su obuhvaćene područjem primjene Uredbe (EZ) br. 853/2004 ne čini se da pridonose ostvarenju postavljenog cilja zaštite životinja i javnog zdravlja i ne čini se da su mu proporcionalni?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1099/2009 od 24. rujna 2009. o zaštiti životinja u trenutku usmrćivanja (SL L 2009., L 303, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 223.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla (SL 2004., L 139, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 11., str. 3.)


title: Predmet T-588/15: Rješenje Općeg suda od 13. lipnja 2016. – GABO:mi protiv Komisije („Sedmi okvirni program Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) — Sporazumi o dodjeli bespovratnih sredstava — Obustava plaćanjâ — Ukidanje obustave — Obustava postupka”)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/35

         Rješenje Općeg suda od 13. lipnja 2016. – GABO:mi protiv Komisije
   (Predmet T-588/15) (1)

   ((„Sedmi okvirni program Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) - Sporazumi o dodjeli bespovratnih sredstava - Obustava plaćanjâ - Ukidanje obustave - Obustava postupka”))
   (2016/C 305/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Njemačka) (zastupnici: M. Ahlhaus i C. Mayer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i M. Siekierzyńska, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje, kao prvo, Komisijinih odluka od 29. srpnja i 19. kolovoza 2015. o obustavi svih plaćanja koja bi uprave E „Zdravlje” i F „Biogospodarstvo” njezine glavne uprave (GU) za istraživanje i inovacije mogle izvršiti u korist tužitelja, kao drugo, Komisijine odluke od 25. kolovoza 2015. kojom je koordinatoru projekta Biofector naloženo da tužitelju ne isplati nikakav iznos u okviru navedenog projekta, kao treće, Komisijine odluke od 28. kolovoza 2015. o zadržavanju obustave plaćanja od strane uprava E njezina GU-a za istraživanje i inovacije, kao četvrto, Komisijine odluke od 15. rujna 2015. kojom je koordinatorima projekata „The hip trial” i EU-CERT-ICD naloženo da tužitelju ne isplate nikakav iznos u okviru navedenih projekata, kao peto, Komisijine odluke od 5. listopada 2015., naslovljene na koordinatora projekta NENO, o utvrđivanju nenaknadivosti tužiteljevih troškova i, posljedično, prilagodbi plaćanja dugovanih tužitelju, kao šesto, Komisijine odluke od 14. listopada 2015., naslovljene na koordinatora projekta Procardio, o obustavi plaćanja od strane uprave G „Energija” njezina GU-a za istraživanje i inovacije, a koja su bila namijenjena tužitelju, kao sedmo, Komisijinih odluka od 23. listopada i 6. studenoga 2015. kojima se provodi gorenavedena odluka od 28. kolovoza 2015., naslovljenih na koordinatore projekata LENA i Re-liver, i, kao osmo, Komisijine odluke od 11. studenoga 2015., naslovljene na koordinatora projekta ENS@T-Cancer, o utvrđivanju nenaknadivosti tužiteljevih troškova i, posljedično, prilagodbi plaćanja dugovanih tužitelju.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak pokrenut ovom tužbom.

               2.

               Društvo GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG i Europska komisija snosit će svaki vlastite troškove.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-509/11: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku, Verwaltungsgerichtshof — Austrija) — postupak pokrenut na zahtjev ÖBB Personenverkehr AG (Uredba (EZ) br. 1371/2007 — Prava i obveze putnika u željezničkom prometu — Članak 17. — Naknada cijene prijevozne karte u slučaju kašnjenja — Isključivanje u slučaju više sile — Dopuštenost — Članak 30. stavak 1. prvi podstavak — Ovlasti nacionalnog tijela nadležnog za primjenu navedene uredbe — Mogućnost nalaganja željezničkom prijevozniku da izmijeni svoje uvjete za isplatu naknade putnicima)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/12

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku, Verwaltungsgerichtshof — Austrija) — postupak pokrenut na zahtjev ÖBB Personenverkehr AG
   (Predmet C-509/11) (1)

   (Uredba (EZ) br. 1371/2007 - Prava i obveze putnika u željezničkom prometu - Članak 17. - Naknada cijene prijevozne karte u slučaju kašnjenja - Isključivanje u slučaju više sile - Dopuštenost - Članak 30. stavak 1. prvi podstavak - Ovlasti nacionalnog tijela nadležnog za primjenu navedene uredbe - Mogućnost nalaganja željezničkom prijevozniku da izmijeni svoje uvjete za isplatu naknade putnicima)
   2013/C 344/19
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

   ÖBB Personenverkehr AG

      Uz sudjelovanje: Schienen-Control Kommission, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Verwaltungsgerichtshof — Tumačenje članka 17. i članka 30. stavka 1. prvog podstavka Uredbe (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o pravima i obvezama putnika u željezničkom prometu (SL L 315, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 10., str. 143.) — Uvjeti za naknadu — Dopuštenost isključivanja naknade u slučaju više sile — Mogućnost da tijelo nadležno za primjenu Uredbe zamijeni ugovorne klauzule koje ne zadovoljavaju uvjete iz navedene uredbe klauzulama koje su im sukladne

      Izreka

               1.

               Članak 30. stavak 1. prvi podstavak Uredbe (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o pravima i obvezama putnika u željezničkom prometu treba tumačiti na način da nacionalno tijelo nadležno za primjenu te uredbe ne može, u odsustvu odgovarajuće nacionalne odredbe, nametnuti željezničkom prijevozniku čiji uvjeti za naknadu cijene karte ne udovoljavaju kriterijima utvrđenima u članku 17. navedene uredbe, konkretan sadržaj tih uvjeta.

               2.

               Članak 17. Uredbe br. 1371/2007 treba tumačiti na način da željeznički prijevoznik nema pravo u svoje opće uvjete prijevoza uključiti klauzulu koja ga oslobađa obveze naknade cijene karte uslijed kašnjenja, kad se kašnjenje pripisuje slučaju više sile ili jednom od razloga nabrojanih u članku 32. stavku 2. Jedinstvenih pravila Ugovora o međunarodnom željezničkom prijevozu putnika i prtljage Konvencije o međunarodnom željezničkom prijevozu od 9. svibnja 1980., kako je izmijenjena Protokolom iz Vilniusa od 3. lipnja 1999.

      (1)  SL C 13, 14.1.2012.


title: Predmet T-351/14: Presuda Općeg suda od 17. veljače 2017. – Construlink protiv EUIPO-a – Wit-Software (GATEWIT) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije GATEWIT — Raniji figurativni žig Europske unije wit software — Ranija tvrtka društva Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/40

         Presuda Općeg suda od 17. veljače 2017. – Construlink protiv EUIPO-a – Wit-Software (GATEWIT)
   (Predmet T-351/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije GATEWIT - Raniji figurativni žig Europske unije wit software - Ranija tvrtka društva Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 104/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Construlink – Tecnologias de Informação, SA (Lisabon, Portugal) (zastupnici: M. Lopes Rocha i A. Bertrand, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Lukošiūtė i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA (Lisabon, Portugal) (zastupnici: F. Teixeira Baptista i C. Tomás Pedro, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. ožujka 2014. (predmet R 1059/2013-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel i Construlink – Tecnologias de Informação.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Construlink – Tecnologias de Informação, SA snosit će vlastite troškove i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nastale u okviru ovog postupka i troškove društva Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA u okviru postupka pred žalbenim vijećem.

      (1)  SL C 261, 11. 8. 2014.


title: Predmet C-598/13: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 22. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani protiv Polixeni Guletsou („Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Istovjetno prethodno pitanje — Socijalna sigurnost radnika migranata — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Članak 7. stavak 2. točka (c) — Primjenjivost konvencija o socijalnom osiguranju između država članica — Izbjeglica povratnik porijeklom iz jedne države članice — Dovršenje razdobljâ zaposlenja na području druge države članice — Zahtjev za dodjelu starosne mirovine — Odbijanje”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/10

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 22. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Suceava – Rumunjska) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani protiv Polixeni Guletsou
   (Predmet C-598/13) (1)

   ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Istovjetno prethodno pitanje - Socijalna sigurnost radnika migranata - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članak 7. stavak 2. točka (c) - Primjenjivost konvencija o socijalnom osiguranju između država članica - Izbjeglica povratnik porijeklom iz jedne države članice - Dovršenje razdobljâ zaposlenja na području druge države članice - Zahtjev za dodjelu starosne mirovine - Odbijanje”))
   (2015/C 213/15)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Suceava

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Tuženica: Polixeni Guletsou

      Izreka

   Članak 7. stavak 2. točka (c) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana na temelju Uredbe (EZ) br. 118/97 Vijeća od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena na temelju Uredbe (EZ) br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. treba tumačiti na način da se Dvostrani sporazum o doprinosima za socijalno osiguranje državljana jedne države potpisnice koji su imali svojstvo političkih izbjeglica na području druge države potpisnice, a koji je sklopljen u vrijeme kada jedna od država potpisnica još uvijek nije bila pristupila Uniji i koji nije naveden u Prilogu III. toj uredbi, ne primjenjuje na situaciju političkih izbjeglica koje su se vratile u državu porijekla prije sklapanja Dvostranog sporazuma i prije stupanja na snagu navedene uredbe.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet T-233/12: Presuda Općeg suda od 19. studenoga 2014. – Ntouvas protiv ECDC-a ( „Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Članak 4. stavak 2. treća alineja — Završna izvješća o reviziji koju je u ECDC-u provela Komisijina služba za unutarnju reviziju — Uskrata pristupa — Obveza obrazlaganja — Obveza provođenja konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Prevladavajući javni interes” )

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/30

         Presuda Općeg suda od 19. studenoga 2014. – Ntouvas protiv ECDC-a
   (Predmet T-233/12) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Članak 4. stavak 2. treća alineja - Završna izvješća o reviziji koju je u ECDC-u provela Komisijina služba za unutarnju reviziju - Uskrata pristupa - Obveza obrazlaganja - Obveza provođenja konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Prevladavajući javni interes”))
   (2015/C 007/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Grčka) (zastupnici: E. Mylonas i V. Kolias, odvjetnici)

      Tuženik: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) (zastupnici: R. Trott, zatim J. Mannheim i A. Daume, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke ECDC-a od 27. ožujka 2012. (DIR-12-0636-MSrukr) kojom se tužitelju uskraćuje pristup završnim izvješćima revizije koju je u ECDC-u izvršila služba za unutarnju reviziju Europske komisije.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) od 27. ožujka 2012. (DIR-12-0636-MSrukr) kojom se Ioannisu Ntouvasu uskraćuje pristup završnim izvješćima revizije koju je u ECDC-u izvršila služba za unutarnju reviziju Europske komisije.

               2.

               Nalaže se ECDC-u snošenje troškova.

      (1)  SL C 227, 28.7.2012.


title: Predmet T-78/16: Tužba podnesena 16. veljače 2016. – Sartour protiv Parlamenta

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/40

         Tužba podnesena 16. veljače 2016. – Sartour protiv Parlamenta
   (Predmet T-78/16)
   (2016/C 118/47)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sartour (Beveren, Belgija) (zastupnik: M. Cherchi, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ovu tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom.

         Slijedom toga da:

               —

               poništi odluku Parlamenta iz dopisa od 18. prosinca 2015. kojim je ta institucija tužitelja obavijestila o odbijanju ponude koju je podnio u okviru poziva na nadmetanje br. 06B40/2015/M073 za koncesiju mediteranske prehrane u zgradi Altiero Spinelli u kojoj se Europski parlament nalazi u Bruxellesu;

               —

               poništi odluku Parlamenta od nepoznatog datuma o dodjeli koncesije mediteranske prehrane u zgradi Altiero Spinelli;

               —

               u svakom slučaju, naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj navodi tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela kojim se uređuju kriteriji kvalitativnog odabira minimalnih pragova koje moraju imati pružatelji usluga u vezi s razinom njihovih prihoda, načela konkurentskog nadmetanja i načela jednakosti kandidata.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja akata institucija Europske unije.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti, jednakosti i otvorenosti tržišta javne nabave, na očitoj pogrešci u ocjeni, na jednakom postupanju prema kandidatima i na poštovanju slobodnog tržišnog natjecanja između kandidata.


title: Predmet F-139/14: Tužba podnesena 17. prosinca 2014. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/46

         Tužba podnesena 17. prosinca 2014. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-139/14)
   (2015/C 089/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: F. Moyse, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o nemogućnosti prijenosa u 2013. godinu onih dana godišnjeg odmora koje tužitelj zbog bolovanja nije iskoristio u 2012. i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske i neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluke od 12. veljače 2014. i 15. rujna 2014. i

               —

               po potrebi odrezak od mirovine za travanj 2013.;

               —

               naložiti Parlamentu da tužitelju naknadi štetu u iznosu od 26  677,56 eura;

               —

               naložiti Parlamentu snošenje troškova.


title: Predmet C-318/14: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s. protiv Krajský úřad Olomouckého kraje (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Članci 49. i 52. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Uredba (EZ) br. 1370/2007 — Javni željeznički i cestovni prijevoz — Autobusni prijevoz na gradskim linijama javnog prijevoza — Prijevoznik sa sjedištem u drugoj državi članici koji izvršava djelatnost posredstvom podružnice — Obveza ishođenja posebne suglasnosti — Diskrecijska ovlast nadležnog tijela — Ugovor o javnim uslugama)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/8

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. svibnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s. protiv Krajský úřad Olomouckého kraje
   (Predmet C-318/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Članci 49. i 52. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Uredba (EZ) br. 1370/2007 - Javni željeznički i cestovni prijevoz - Autobusni prijevoz na gradskim linijama javnog prijevoza - Prijevoznik sa sjedištem u drugoj državi članici koji izvršava djelatnost posredstvom podružnice - Obveza ishođenja posebne suglasnosti - Diskrecijska ovlast nadležnog tijela - Ugovor o javnim uslugama))
   (2015/C 320/11)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší správní soud

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Slovenská autobusová doprava Trnava a.s.

      Tuženik: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Izreka

   Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da mu je protivan propis države članice koji samo od stranih prijevoznika koji imaju podružnicu u toj državi članici, zahtijeva ishođenje posebne suglasnosti koju diskrecijski daju nadležna tijela, u svrhu izvršavanja djelatnosti skupnog gradskog cestovnog prijevoza na državnom području samo te jedne države članice.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet C-53/16 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 24. siječnja 2017. – Carsten René Beul protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Tužba za poništenje — Funkcioniranje financijskih tržišta — Zahtjevi za provođenje zakonske revizije godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja subjekata od javnog interesa — Uredba (EU) br. 537/2014 — Pravila o organizaciji i odabiru ovlaštenih revizora i revizorskih društava od strane subjekata od javnog interesa — Nedostatak osobnog utjecaja — Očita nedopuštenost)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/23

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 24. siječnja 2017. – Carsten René Beul protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije
   (Predmet C-53/16 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Tužba za poništenje - Funkcioniranje financijskih tržišta - Zahtjevi za provođenje zakonske revizije godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja subjekata od javnog interesa - Uredba (EU) br. 537/2014 - Pravila o organizaciji i odabiru ovlaštenih revizora i revizorskih društava od strane subjekata od javnog interesa - Nedostatak osobnog utjecaja - Očita nedopuštenost))
   (2017/C 104/34)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Carsten René Beul (zastupnici: H.-M. Pott i T. Eckhold, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Europski parlament (zastupnici: D. Warin i P. Schonard, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Balta i R. Wiemann, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Carstenu Renéu Beulu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-507/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio rechtbank van Koophandel te Gent – Belgija) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd protiv Petersime NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Samozaposleni trgovački zastupnici — Direktiva 86/653/EEZ — Usklađivanje prava država — Belgijski zakon o prijenosu — Ugovor o trgovačkom zastupanju — Nalogodavac s poslovnim nastanom u Belgiji i trgovački zastupnik s poslovnim nastanom u Turskoj — Klauzula o izboru belgijskog prava — Neprimjenjivo pravo — Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska — Sukladnost)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/8

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio rechtbank van Koophandel te Gent – Belgija) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd protiv Petersime NV
   (Predmet C-507/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Samozaposleni trgovački zastupnici - Direktiva 86/653/EEZ - Usklađivanje prava država - Belgijski zakon o prijenosu - Ugovor o trgovačkom zastupanju - Nalogodavac s poslovnim nastanom u Belgiji i trgovački zastupnik s poslovnim nastanom u Turskoj - Klauzula o izboru belgijskog prava - Neprimjenjivo pravo - Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska - Sukladnost))
   (2017/C 112/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agro Foreign Trade & Agency Ltd

      Tuženik: Petersime NV

      Izreka

   Direktivu Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih trgovačkih zastupnika i Sporazum o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske, koji su u Ankari 12. rujna 1963. potpisale Republika Turska, s jedne strane, i države članice EEZ a i Zajednica, s druge strane, te koji je sklopljen, odobren i potvrđen u ime Zajednice Odlukom Vijeća 64/732/EEZ od 23. prosinca 1963., treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se ta direktiva prenosi u pravo predmetne države članice, koji iz svojeg područja primjene isključuje ugovor o trgovačkom zastupanju u okviru kojeg trgovački zastupnik ima poslovni nastan u Turskoj gdje obavlja djelatnosti iz tog ugovora a nalogodavac ima poslovni nastan u navedenoj državi članici tako da se, u takvim okolnostima, trgovački zastupnik ne može pozivati na prava koja se navedenom direktivom jamče trgovačkim zastupnicima nakon prestanka takvog ugovora o trgovačkom zastupanju.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


title: Predmet F-82/11: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. listopada 2013. — Loukakis i dr. protiv Parlamenta (Javna služba — Odbor zaposlenih Parlamenta — Izbori — Nepravilnosti u izbornom postupku)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/28

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. listopada 2013. — Loukakis i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet F-82/11) (1)

   (Javna služba - Odbor zaposlenih Parlamenta - Izbori - Nepravilnosti u izbornom postupku)
   2014/C 9/44
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Nicolaos Loukakis i dr. (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i M. Ecker, agenti, prvotno uz asistenciju D. Waelbroecka, odvjetnika, a potom A. Durona, odvjetnika)

      Intervenijenti: Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens, Fédération de la fonction publique européenne i Pluralist (zastupnik: J. Choucroun, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za utvrđivanje nezakonitosti izbora za odbor zaposlenih Parlamenta i propuštanja Europskog parlamenta da intervenira protiv različitih nezakonitosti koje su utjecale na izborni postupak.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se prešutna odluka Europskog parlamenta od 20. svibnja 2011. Da se ne sankcioniraju nepravilnosti tijekom izbora za odbor zaposlenih iz studenoga 2010.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europski parlament će, osim vlastitih, snositi i troškove tužitelja.

               4.

               Sindikalne organizacije Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens, Fédération de la fonction publique européenne, s jedne strane, i sindikalna organizacija Pluralist, s druge strane, snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 340, 19.11.2011, str. 41.


title: Predmet T-226/16: Rješenje Općeg suda od 24. travnja 2017. – Ipuri protiv EUIPO-a – van Graaf (IPURI)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/72

         Rješenje Općeg suda od 24. travnja 2017. – Ipuri protiv EUIPO-a – van Graaf (IPURI)
   (Predmet T-226/16) (1)

   (2017/C 239/84)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 232, 27. 6. 2016.


title: Predmet C-14/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – VAR Srl protiv Iveco Orecchia SpA

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – VAR Srl protiv Iveco Orecchia SpA
   (Predmet C-14/17)
   (2017/C 168/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: VAR Srl

      Tuženik: Iveco Orecchia SpA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 34. stavak 8. Direktive 2004/17/EZ (1) tumačiti na način da zahtijeva da dokaz jednakovrijednosti robe koju treba isporučiti i originala treba biti podnesen već u ponudi?

               2.

               Podredno u odnosu na prvo pitanje, u slučaju niječnog odgovora na pitanje tumačenja iz [točke 1.]: na koji način treba osigurati poštovanje načela jednakog postupanja i nepristranosti, slobodnog tržišnog natjecanja i dobre upravlje, kao i prava obrane i kontradiktornosti drugih ponuditelja?

      (1)  Direktiva 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L 134, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 43.)


title: Predmet C-444/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. kolovoza 2015. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) – Associazione Italia Nostra Onlus protiv Comune di Venezia i dr.

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. kolovoza 2015. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) – Associazione Italia Nostra Onlus protiv Comune di Venezia i dr.
   (Predmet C-444/15)
   (2015/C 381/17)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Associazione Italia Nostra Onlus

      Tuženici: Comune di Venezia, Ministero per i beni e le attività culturali, Regione del Veneto, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero della Difesa Capitaneria di Porto di Venezia, Agenzia del Demanio

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li stavak 3. članka 3. Direktive 2001/42/EZ (1), u dijelu u kojemu se odnosi i na slučaj iz stavka 2. točke (b) istog članka, valjan u odnosu na odredbe Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Povelje o temeljnim pravima iz područja zaštite okoliša, u dijelu u kojem se iz sustavne strateške procjene okoliša izuzimaju planovi i programi za koje se smatra da je potrebna ocjena prihvatljivosti utjecaja iz članaka 6. i 7. Direktive 92/43/EEZ (2)?

               2.

               U slučaju da se potvrdi valjanost citirane odredbe, treba li stavke 2. i 3. članka 3. Direktive 2001/42/EZ, u smislu uvodne izjave 10. iste direktive, prema kojoj „svi planovi i programi za koje je utvrđeno da zahtijevaju procjenu prema Direktivi Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, mogli bi imati značajan učinak na okoliš i u pravilu bi trebali biti podložni sustavnoj procjeni okoliša”, tumačiti na način da se protive zakonodavstvu, kao što je nacionalno, u kojemu se za definiranje pojma „malih površina na lokalnoj razini” iz članka 3. stavka 3. Direktive 2001/42/EZ upućuje na podatke koji su isključivo količinski?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prethodno pitanje, treba li stavke 2. i 3. članka 3. Direktive 2001/42/EZ, u smislu uvodne izjave 10. iste direktive, prema kojoj „svi planovi i programi za koje je utvrđeno da zahtijevaju procjenu prema Direktivi Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, mogli bi imati značajan učinak na okoliš i u pravilu bi trebali biti podložni sustavnoj procjeni okoliša”, tumačiti na način da se protive zakonodavstvu, kao što je nacionalno, u kojemu su izuzeti iz automatskog i obveznog postupka strateške procjene okoliša svi projekti razvoja urbanih područja, novih ili onih nastali širenjem, površine do 40 hektara, odnosno preustroja ili razvoja urbanih područja unutar postojećih urbanih područja površine do 10 hektara, bez obzira što je u odnosu na njih, vodeći računa o mogućim učincima na područja, utvrđena potreba ocjene prihvatljivosti utjecaja iz članaka 6. i 7. Direktive 92/43/EEZ?

      (1)  Direktiva 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš (SL L 197., str. 30.) (SL, posebno izdane na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 17.)

      (2)  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL L 206., str. 7.) (SL, posebno izdane na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.)


title: Predmet C-424/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2015. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Xabier Ormaetxea Garai i Bernardo Lorenzo Almendros protiv Administración del Estado

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2015. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Xabier Ormaetxea Garai i Bernardo Lorenzo Almendros protiv Administración del Estado
   (Predmet C-424/15)
   (2015/C 363/26)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Xabier Ormaetxea Garai i Bernardo Lorenzo Almendros

      Tuženik: Administración del Estado

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. (1) o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge tumačiti na način da joj je, s gledišta djelotvorne zaštite općih interesa za koju je zaduženo nacionalno regulatorno tijelo u tom području, sukladno to što je nacionalni zakonodavac ustanovio regulatorno i nadzorno tijelo koje odgovara nespecijaliziranom institucionalnom modelu pa objedinjava tijela nadzora koja su, među ostalima, dotada postojala u područjima energije, telekomunikacija i tržišnog natjecanja.

               2.

               Trebaju li uvjeti „neovisnosti” nacionalnih regulatornih tijela u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, o kojima govori članak 3. stavci 2. i 3.a Direktive 2002/21/EZ, izmijenjene Direktivom 2009/140/EZ (2), biti jednaki onima koji se sukladno članku 28. Direktive 95/46/EZ (3) zahtijevaju od nacionalnih nadzornih tijela za zaštitu osobnih podataka?

               3.

               Je li moguće primijeniti doktrinu sadržanu u presudi Suda Europske unije od 8. travnja 2014. (4) na slučaj u kojemu su odgovorne osobe u nacionalnom regulatornom tijelu za telekomunikacije razriješene prije isteka mandata, zbog potreba novog pravnog okvira kojim se uspostavlja nadzorno tijelo koje objedinjava različita nacionalna regulatorna tijela u reguliranim sektorima? Može li se navedeno prijevremeno razrješenje do kojeg je došlo zbog stupanja na snagu novog nacionalnog zakona, a ne zbog toga što nositelji funkcija više ne ispunjavaju uvjete za njihovo obnašanje, unaprijed utvrđene u nacionalnom pravu, smatrati spojivim s odredbom članka 3. stavka 3.a Direktive 2002/21/EZ?

      (1)  SL L 108, str. 33. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 25.)

      (2)  SL L 337, str. 37. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 68.)

      (3)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka
   (SL L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.)

      (4)  C-288/12, EU:C:2014:237


title: Predmet C-597/12: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2013. — Isdin, SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Bial-Portela & Ca SA (Žalba — Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za verbalnim žigom Zajednice ZEBEXIR — Raniji verbalni žig ZEBINIX — Relativni razlozi za odbijanje — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Obveza obrazlaganja)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/20

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2013. — Isdin, SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Bial-Portela & Ca SA
   (Predmet C-597/12) (1)

   (Žalba - Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za verbalnim žigom Zajednice ZEBEXIR - Raniji verbalni žig ZEBINIX - Relativni razlozi za odbijanje - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Obveza obrazlaganja)
   2013/C 367/35
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Isdin, SA (zastupnici: G. Marín Raigal i P. López Ronda, abogados)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent), Bial-Portela & Ca, SA

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 9. listopada 2012. u predmetu T-366/11, Bial-Portela & Ca/Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) kojom je Opći sud poništio odluku R 1212/2009-1 prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 6. travnja 2011., odbivši žalbu protiv odluke odjela za prigovore o odbacivanju prigovora koji je nositelj verbalnog žiga Zajednice „ZEBENIX” za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 42 podnio protiv prijave za registraciju verbalnog žiga „ZEBEXIR” za proizvode iz razreda 3 i 5 — Čl. 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Vjerojatnost dovođenja u zabludu

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 9. listopada 2012., Bial-Portela/OHIM — Isdin (ZEBEXIR) (T-366/11).

               2.

               Predmet se vraća pred Opći sud Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet T-79/14: Tužba podnesena 5. veljače 2014. — Secop protiv Komisije

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/23

         Tužba podnesena 5. veljače 2014. — Secop protiv Komisije
   (Predmet T-79/14)
   2014/C 85/40
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Secop GmbH (Flensburg, Njemačka) (zastupnici: U. Schnelle i C. Aufdermauer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 18. prosinca 2013., Aiuto di Stato SA.37640, C(2013) 9119 final — Aiuti per il salvataggio a favore di ACC Compressors S.p.A., Italia (državna potpora SA.37640 C(2013) 9119 final; potpora za sanaciju u korist ACC Compressors S.p.A., Italija), na temelju članka 264. stavka. 1. UFEU-a;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova na temelju članka 87. stavka 2. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti svoje tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 296. UFEU-a

                           —

                           Tužitelj ističe nedostatak u obrazloženju pobijane odluke. Tvrdi da Komisija, unatoč saznanju o činjeničnim okolnostima, koje su joj poznate iz usporednog postupka nadzora spajanja glede stjecanja imovine koja pripada društvu kćeri korisnika potpore, nije uzela u obzir posljedice koje iz tih okolnosti proizlaze za ispunjavanje uvjeta za potporu na strani korisnika potpore, ni posebne učinke odluke o odobrenju potpore na tužitelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda Ugovorâ

                           —

                           Tužitelj ističe povredu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a. U tom pogledu, među ostalim, ističe da se korisnika potpore trebalo smatrati nekonkurentnim i novim poduzetnikom nastalim kao posljedica mjere restrukturiranja. Korisnik potpore izgubio je potrebna sredstva za nastavak djelatnosti jer je tužitelj stekao imovinu društva koje pripada njegovoj grupi, a bez te imovine on nije mogao nastaviti ili ponovno početi obavljati djelatnost.

                           —

                           Osim toga, postoji povreda članka 108. stavaka 2.i 3. UFEU-a. Tužitelj ističe da je Komisija morala utvrditi da postoje znatne teškoće koje se odnose na spojivost potpore sa zajedničkim tržištem te je morala pokrenuti glavni ispitni postupak.

                           —

                           Na kraju, u okviru drugog tužbenog razloga, tužitelj ističe povredu načela jednakog postupanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: zloporaba ovlasti

                           —

                           Tužitelj ovim tužbenim razlogom ističe da je Komisija počinila zloporabu ovlasti jer nije uzela u razmatranje važne činjenice relevantne za ispitivanje i izvršavanje svoje diskrecijske ovlasti zbog čega je donijela odluku na temelju nepotpune činjenične osnove.