title: Predmet C-535/14 P: Žalba koju je 24. studenoga 2014. podnio Vadzim Ipatau protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 23. rujna 2014. u predmetu T-646/11, Ipatau protiv Vijeća

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/20

         Žalba koju je 24. studenoga 2014. podnio Vadzim Ipatau protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 23. rujna 2014. u predmetu T-646/11, Ipatau protiv Vijeća
   (Predmet C-535/14 P)
   (2015/C 026/24)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Vadzim Ipatau (zastupnik: M. Michalauskas, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Žalbeni zahtjev

               —

               Poništiti presudu Općeg suda od 23. rujna 2014. (predmet T-646/11);

               —

               konačno odlučiti o sporu ili vratiti predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naložiti Vijeću snošenje troškova, uključujući troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj navodi četiri žalbena razloga u prilog svojoj žalbi.
   Kao prvo, žalitelj smatra da je Opći sud povrijedio pravo na djelotvornu sudsku zaštitu ne priznajući suspenzivni učinak podnošenju zahtjeva za pružanje pravne pomoći u roku predviđenom za podnošenje tužbe za poništenje osporavane odluke.
   Kao drugo, on prigovara da je Opći sud povrijedio prava na obranu. Naime, Opći sud je presudio da Vijeće nije bilo dužno obznaniti žalitelju elemente uzete u obzir niti mu dati mogućnost da bude saslušan prije usvajanja Odluke 2012/642/ZVSP (1) i Provedbene uredbe br. 1017/2012 (2).
   Kao treće, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava ocijenivši da su razlozi predviđeni u spornim aktima dovoljni.
   Konačno, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava ocijenivši da sporni akti nisu bili neproporcionalni.

      (1)  Odluka Vijeća 2012/642/ZVSP od 15. listopada 2012. o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 285, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str.257.).

      (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1017/2012 od 6. studenoga 2012. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 307, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 209.).


title: Predmet T-197/12: Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2013. — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones protiv OHIM-a — MIP Metro (METRO) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice METRO — Raniji figurativni žig zajednice GRUPOMETROPOLIS — Osnova za odbijanje — Nepostojanje opasnosti od zabune — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravo na pravičan postupak — Članak 6. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda — Članci 75. i 76. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/21

         Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2013. — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones protiv OHIM-a — MIP Metro (METRO)
   (Predmet T-197/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice METRO - Raniji figurativni žig zajednice GRUPOMETROPOLIS - Osnova za odbijanje - Nepostojanje opasnosti od zabune - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravo na pravičan postupak - Članak 6. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda - Članci 75. i 76. Uredbe br. 207/2009)
   2013/C 252/48
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnik): J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnik): A. Poch, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: J.-C. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. ožujka 2012. (predmet R 2440/2010-1) u postupku povodom prigovora između Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL i MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se snošenje troškova Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL.

      (1)  SL C 209, 14.7.2012.


title: Predmet T-720/15: Tužba podnesena 4. prosinca 2015. – Komisija protiv CINAR-a

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/38

         Tužba podnesena 4. prosinca 2015. – Komisija protiv CINAR-a
   (Predmet T-720/15)
   (2016/C 059/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Waelbroeck, odvjetnik, A. Duron, odvjetnik, S. Delaude, agent, L. Di Paolo, agent, i J. Estrada de Solà, agent)

      Tuženik: CINAR Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tuženiku naloži da tužitelju isplati 25 616 GBP-a;

               —

               tuženiku naloži plaćanje kamata na glavnicu u iznosu od 25 616 GBP-a, po kamatnoj stopi koju je Europska središnja banka primjenjivala na svoje glavne operacije refinanciranja dana 1. prosinca 2005 (2,09 %), uvećanu za jedan i pol postotni bod, a koje se odnose na razdoblje od 6. prosinca 2005. do dana primitka sredstava koja je potrebno vratiti; i

               —

               tuženiku naloži plaćanje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu tužbi tužitelj ističe jedan tužbeni razlog u okviru kojeg navodi da je tuženik povrijedio svoju ugovornu obvezu koja se odnosi na opravdanje zahtijevanih troškova. Budući da je financijski doprinos se duguje tuženiku manji od ukupnog iznosa koji je tužitelj već predujmio, tužitelj tvrdi da je tuženik na temelju ugovora obvezan isplatiti dugovani iznos.


title: Predmet C-263/16 P: Žalba koju je 12. svibnja 2016. podnio Schenker Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 29. veljače 2016. u predmetu T-265/12, Schenker Ltd protiv Europske komisije

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/24

         Žalba koju je 12. svibnja 2016. podnio Schenker Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 29. veljače 2016. u predmetu T-265/12, Schenker Ltd protiv Europske komisije
   (Predmet C-263/16 P)
   (2016/C 243/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Schenker Ltd (zastupnik: F. Montag, Rechtsanwalt, F. Hoseinian, odvjetnik, M. Eisenbarth, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 29. veljače 2016. u predmetu T-265/12 Schenker Ltd/Europska komisija;

               —

               poništi članak 1. stavak 1. točku (a) Komisijine odluke od 28. ožujka 2012. u predmetu COMP/39462 – Provoz (u daljnjem tekstu: Odluka) ili podredno vrati predmet Općem sudu na odlučivanje;

               —

               poništi, ili podredno, umanji novčane kazne iz članka 2. stavka 1. točke (a) Odluke ili podredno vrati predmet Općem sudu na odlučivanje; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge:

               1.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da se Komisija ispravno pouzdala u zahtjev za imunitet Deutsche Posta, da nije prekršeno načelo zabrane dvostrukog zastupanja i da Komisija nije trebala istraživati moguću povredu navedenog načela.

               2.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava tumačenjem članka 1. Uredbe 141/62 (1) kao neprimjenjivog na ponašanja koja se odnose na „Novi izvozni sustav Ujedinjene Kraljevine”.

               3.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je ponašanje „Novi izvozni sustav Ujedinjene Kraljevine”, bez obzira što je ograničeno na nadoplatu za uslugu vođenja dokumentacije vezano za pošiljke iz Ujedinjene Kraljevine u države izvan EGP-a, moglo osjetno utjecati na trgovinu među državama članicama.

               4.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da Komisija nije prekršila članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, načelo dobre uprave i obvezu obrazlaganja na temelju članka 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU-a) odlučivši da društvo The Brink’s Company nije solidarno odgovorno sa žaliteljem (kao slijednikom društva BAX Global (China) Co. Ltd.) za ponašanja koja se odnose na „UK New Export System”.

               5.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava kad je, iskrivivši sadržaj Odluke, prekoračivši ovlasti koje su mu dodijeljene člankom 264. UFEU-a i propustivši provesti ponderiranje prilikom primjene načela proporcionalnosti, zaključio da Komisija prilikom izračuna novčane kazne nije prekršila članak 23. Uredbe 1/2003 (2) kao ni načela proporcionalnosti te primjerenosti kazne.

               6.

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava potvrdivši stope umanjenja koje je Komisija primjenjivala na temelju Obavijesti o suradnji iz 2006. (3), te iskrivio sadržaj Odluke.

      (1)  EEZ: Uredba Vijeća br. 141 o izuzimanju prijevoza iz područja primjene Uredbe Vijeća br. 17

      SL 124, str. 2751.

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003. L 1., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)

      (3)  Obavijest Komisije o oslobađanju od kazni i smanjenju kazni u slučajevima kartela (SL 2006., C 298, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 62.)


title: Predmet T-711/15: Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Othman protiv Vijeća

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/33

         Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Othman protiv Vijeća
   (Predmet T-711/15)
   (2016/C 059/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Razan Othman (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužiteljevu tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               posljedično, naloži Uniji naknadu cjelokupne štete koju je pretrpio tužitelj u pravičnom iznosu koji utvrdi Opći sud;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbe ističe jedan tužbeni razlog koji se zasniva na neimovinskoj šteti koju je pretrpio, odnosno nanošenju štete njegovu ugledu, koja je nastala kao izravna posljedica mjera Vijeća Europske unije i za koju ono snosi odgovornost.


title: Predmet C-487/16 P: Žalba koju je 11. rujna 2016. podnijelo društvo Telefónica S.A. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 28. lipnja 2016. u predmetu T-216/13, Telefónica protiv Komisije

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/12

         Žalba koju je 11. rujna 2016. podnijelo društvo Telefónica S.A. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 28. lipnja 2016. u predmetu T-216/13, Telefónica protiv Komisije
   (Predmet C-487/16 P)
   (2016/C 428/13)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Telefónica S.A. (zastupnici: J. Folguera Crespo i P. Vidal Martínez, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti presudu i poništiti Odluku (1) zbog razloga navedenih u drugom žalbenom razlogu u kojem se navodi da u postupanju društva Telefónica ne postoji ograničenje s obzirom na cilj.

               —

               Podredno, ukinuti presudu zbog razloga navedenih u prvom žalbenom razlogu te vratiti predmet Općem sudu radi provođenja dokazivanja saslušanjem svjedoka, koje je bilo odbijeno, i odlučivanja o meritumu tužbe koju mu je bilo podnijelo društvo Telefónica radi poništenja uzimajući u obzir rezultat provedenog dokazivanja.

               —

               Podredno, zbog razloga navedenih u trećem žalbenom razlogu,

                           —

                              ukinuti točku 1. izreke presude;

                           —

                              proglasiti manju težinu postupanja društva Telefónica i postojanje olakotnih okolnosti navedenih u trećem žalbenom razlogu; i

                           —

                              utvrditi postotak smanjenja iznosa novčane kazne koji proizlazi iz primjene smanjene težine postupanja i postojanja navedenih olakotnih okolnosti, a u skladu s onime što je izloženo u navedenom žalbenom razlogu.

               —

                  Naložiti Komisiji snošenje troškova društva Telefónica u prvostupanjskom postupku i u ovom postupku pred Sudom.

               —

                  Prihvatiti opseg ovog podneska koji neznatno premašuje opseg preporučen u praktičnim uputama Suda, a uzimajući u obzir gospodarski učinak predmeta na žalitelja kao i složenost izloženih argumenata.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Povreda članka 47. i članka 28. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te članka 68. Poslovnika Općeg suda zbog odbijanja zatraženog ispitivanja svjedoka. – Odbijanje Općeg suda da provede zatraženo dokazivanje saslušanjem svjedoka onemogućilo je obranu društvu Telefónica jer je odbijeno sredstvo dokazivanja koje je bitno i odlučujuće za pravilno razumijevanje predmeta. Protiv postupanja Općeg suda moguće je istaknuti četiri temeljna prigovora: (i) prigovor teleološke kontradiktornosti; (ii) prigovor neproporcionalnosti tereta dokazivanja; (iii) prigovor predviđanja rezultata dokazivanja saslušanjem svjedoka; i (iv) prigovor neravnoteže ocjenjivanja.

               2.

               Povreda članka 101. UFEU-a zbog pogrešne primjene sudske prakse koja se odnosi na ograničenja s obzirom na cilj te pogrešne primjene načela obrazlaganja i pretpostavke nedužnosti.

         Podredno:

               3.

               Pogrešna ocjena manje težine povrede i postojanja olakotnih okolnosti u postupanju društva Telefónica. – Društvo Telefónica smatra da Opći sud prilikom svoje ocjene nije uzeo u obzir dodatne čimbenike koji upućuju na manju težinu postupanja i koji bi bili doveli do smanjenja dodatne novčane kazne u odnosu na novčanu kaznu koju je Komisija već primijenila.

      (1)  Odluka Komisije C(2013)306 final od 23. siječnja 2013. o postupku primjene članka 101. UFEU-a (predmet COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom)


title: Predmet T-244/17: Tužba podnesena 26. travnja 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/29

         Tužba podnesena 26. travnja 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije
   (Predmet T-244/17)
   (2017/C 231/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: António Conde & Companhia, SA (Gafanha de Nazaré, Portugal) (zastupnik: J. García-Gallardo Gil-Fournier, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi da Europska komisija nije provela članak 14. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1386/2007 od 22. listopada 2007. o mjerama očuvanja i provedbe koje se primjenjuju na području koje regulira Organizacija za ribarstvo na sjeverozapadnom Atlantiku (SL 2007., L 318, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 4., str. 210.) jer je zatražila od Portugala da joj dostavi popis brodova koji plove pod portugalskom zastavom kojima je odobreno obavljanje ribolova na području koje regulira NAFO u sezoni za 2017. koji isključuje ribarsko plovilo CALVÃO tako da Komisija nije proslijedila NAFO-ovom tajništvu popis koji uključuje to plovilo;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svoje tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 14. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1386/2007 jer je nezakonito propustila dostaviti popis plovila koji uključuje tužiteljevo ribarsko plovilo CALVÃO radi dobivanja odobrenja za obavljanje ribolova u području koje regulira NAFO u sezoni za 2017.
   Tužitelj smatra da Komisija nije nadležna sudjelovati u sastavljanju popisa ovlaštenih plovila što je stvar isključive nadležnosti država članica. Tužitelj je od Komisije zatražio da se suzdrži od uplitanja u sastavljanje dotičnog popisa i pozvao je tu instituciju da izvrši svoju obvezu koja se odnosi na prosljeđivanje NAFO-ovom tajništvu popisa koji uključuje njegovo ribarsko plovilo CALVÃO.


title: Predmet C-193/13: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 16. siječnja 2014. – nfon AG protiv: Fon Wireless Ltd, Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Figurativni žig koji sadrži verbalni element „nfon”  — Prigovor nositelja figurativnog žiga Zajednice koji sadrži verbalni element „fon” i nacionalnog verbalnog žiga FON — Odbijanje prigovora od strane žalbenog vijeća OHIM-a)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/19

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 16. siječnja 2014. – nfon AG protiv: Fon Wireless Ltd, Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-193/13) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Figurativni žig koji sadrži verbalni element „nfon” - Prigovor nositelja figurativnog žiga Zajednice koji sadrži verbalni element „fon” i nacionalnog verbalnog žiga FON - Odbijanje prigovora od strane žalbenog vijeća OHIM-a))
   2014/C 112/23
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: nfon AG (zastupnik: V. von Bomhard, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Fon Wireless Ltd (zastupnik: L. Montoya Terán, odvjetnica), Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. siječnja 2013., Fon Wireless/OHIM – Nfon (Nfon) (T-283/11), kojom je Opći sud izmijenio odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), od 18. ožujka 2011. (predmet R 1017/2009 4), na način da se odbija žalba koju je žalbenom vijeću podnio nfon AG – Povreda članka 8. stavka. 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009., o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               nfon AG se nalaže, osim vlastitih, snošenje troškova Fon Wireless Ltd.

               3.

               Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet C-647/15: Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Mađarska/Vijeće Europske unije

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/43

         Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Mađarska/Vijeće Europske unije
   (Predmet C-647/15)
   (2016/C 038/56)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnik M. Z. Fehér, agent)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Mađarska tužbom od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (EU) 2015/1601 od 22. rujna 2015. o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke (1) (u daljnjem tekstu: pobijana odluka).

               —

               podredno, u slučaju da ne prihvati prvi dio tužbenog zahtjeva, poništi pobijanu odluku u dijelu koji se odnosi na Mađarsku.

               —

               Vijeću naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Mađarska vlada smatra da članak 78. stavak 3. UFEU-a nije prikladna pravna osnov za donošenje pobijane odluke Vijeća. Članak 78. stavak 3. UFEU-a ne ovlašćuje Vijeće da donese zakonodavni akt pa, prema tome, ni mjera utvrđenih u pobijanoj odluci, to jest mjera koje čine obvezujuće odstupanje od zakonodavnog akta, u ovom slučaju od Uredbe (EU) br. 604/2013 (2). S obzirom na sadržaj pobijane odluke, ona je zakonodavni akt – imajući u vidu da utvrđuje odstupanje od Uredbe br. 604/2013 – zbog čega se njezino donošenje ne može temeljiti na članku 78. stavku 3. UFEU-a koji Vijeće ovlašćuje isključivo na donošenje akata u nezakonodavnom postupku, to jest nezakonodavnih akata. Ako se, unatoč navedenom, utvrdi da članak 78. UFEU-a može biti osnova za donošenje pravnog akta koji uključuje odstupanje od zakonodavnog akta, mađarska vlada smatra da navedeno odstupanje ne može, kao što je to slučaj s pobijanom odlukom, utjecati na bit zakonodavnog akta i oduzeti smisao njegovim temeljnim odredbama.

               2.

               Mjera koja se provodi u razdoblju od 24 mjeseca – a u određenim slučajevima i u razdoblju od 36 mjeseci – a čiji se učinci, štoviše, nastavljaju i nakon tog razdoblja, nije u skladu s pojmom „privremenih mjera” iz članka 78. stavka 3. UFEU-a. Vijeće je pobijanom odlukom prekoračilo ovlast koja mu je priznata člankom 78. stavkom 3. UFEU-a, s obzirom na to da se prilikom utvrđivanja razdoblja važenja te odluke nije uzelo u obzir vremensko razdoblje potrebno za donošenje zakonodavnog akta utemeljenog na članku 78. stavku 2. UFEU-a.

               3.

               Donošenjem pobijane odluke Vijeće je povrijedilo članak 293. stavak 1. UFEU-a jer nije postiglo potrebnu jednoglasnost prilikom udaljavanja od Komisijina prijedloga .

               4.

               Pobijanom se odlukom utvrđuje odstupanje od zakonodavnog akta i ona sama s obzirom na svoj sadržaj čini zakonodavni akt, pa je prilikom njezina donošenja – čak i da je ono bilo moguće na temelju članka 78. stavka 3. UFEU-a – trebalo poštovati pravo nacionalnih parlamenata da daju mišljenje o zakonodavnim aktima, koje je priznato protokolima br. 1. i 2. priloženima Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije.

               5.

               Nakon savjetovanja s Europskim parlamentom Vijeće je bitno izmijenilo tekst Nacrta odluke, ali se o tom pitanju nije ponovno savjetovalo s Europskim parlamentom.

               6.

               Prilikom donošenja pobijane odluke Vijeća nacrt odluke nije bio dostupan na jezičnim verzijama službenih jezika Unije.

               7.

               Pobijana odluka je također nezakonita jer je njezino donošenje protivno članku 68. UFEU-a i zaključcima koje je Europsko vijeće prihvatilo na sastanku održanom 25. i 26. lipnja 2015.

               8.

               Pobijanom se odlukom povređuju načela pravne sigurnosti i jasnoće regulative, s obzirom na to da se na više mjesta ne pojašnjava način na koji treba primjenjivati njezine odredbe i način na koji su one povezane s odredbama Uredbe br. 604/2013. Među ostalim se ističe pitanje primjene pravnih i postupovnih jamstava u vezi s donošenjem odluke o premještanju, osobito činjenica da se pobijanom odlukom jasno ne utvrđuju mjerila odabira za premještanje niti se na odgovarajući način uređuje status podnositelja zahtjeva u državi članici premještanja. Pobijana odluka protivna je Ženevskoj konvenciji o statusu izbjeglica (3) jer podnositeljima zahtjeva oduzima pravo na ostanak na području države članice u kojoj su podnijeli zahtjev i dopušta njihovo premještanje u drugu državu članicu čak i ako nije moguće uvijek dokazati postojanje materijalne veze između podnositelja zahtjeva i države članice premještanja.

               9.

               Pobijanom odlukom povređuju se načela nužnosti i proporcionalnosti. S jedne strane, uzimajući u obzir to da je Mađarska u odnosu na prvotni prijedlog Komisije isključena iz kruga država članica korisnica, pobijanom se odlukom neopravdano predviđa premještanje 120.000 podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu. Budući da se u pobijanoj odluci ne predviđa nikakvo premještanje iz Mađarske, utvrđivanje broja od 120.000 prvotno predloženog podnositelja zahtjeva čini se diskrecijskim i više nije ni na koji način povezano s okolnostima navedenima u Komisijinom prijedlogu, s kojima se konkretno trebalo suočiti. Nije prihvatljivo, osobito kada je riječ o privremenoj mjeri donesenoj u skladu s člankom 78. stavkom 3. UFEU-a, konačnu odluku o premještanju za gotovo polovicu mjerom obuhvaćenih podnositelja zahtjeva učiniti ovisnom o budućim prilikama.

               10.

               Podredno, mađarska vlada navodi da se pobijanom odlukom povređuje načelo proporcionalnosti na štetu Mađarske jer joj se kao državi članici domaćinu nameću obvezujuće kvote, iako je opće poznato da je riječ o zemlji na čije je područje ušao velik broj nezakonitih migranata koji su ondje podnijeli velik broj zahtjeva za međunarodnu zaštitu. Kada je riječ o Mađarskoj, pobijana odluka ne udovoljava odredbi članka 78. stavka 3. UFEU-a jer ne ispunjava njome utvrđeni uvjet prema kojem se mjere mogu donijeti u korist države članice suočene s iznenadnim priljevom državljana trećih zemalja, s obzirom na to da se njome u odnosu na jednu takvu državu članicu utvrđuju isključivo obveze.

      (1)  SL L 248, str. 80.

      (2)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL L 180, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.).

      (3)  Ženevska konvencija od 28. srpnja 1951. o statusu izbjeglica, dopunjena Protokolom iz New Yorka od 31. siječnja 1967.


title: Predmet T-492/12: Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2013. — von Storch i dr. protiv ESB-a ( „Tužba za poništenje — Odluke koje donosi ESB — Tehničke karakteristike monetarnih transakcija povezanih s vrijednosnim papirima Eurosustava — Mjere usmjerene na osiguranje dostupnosti instrumenta osiguranja — Privremene mjere koje se odnose na transakcije refinanciranja Eurosustava i prihvatljivost instrumenata osiguranja — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost” )

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/32

         Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2013. — von Storch i dr. protiv ESB-a
   (Predmet T-492/12) (1)

   (Tužba za poništenje - Odluke koje donosi ESB - Tehničke karakteristike monetarnih transakcija povezanih s vrijednosnim papirima Eurosustava - Mjere usmjerene na osiguranje dostupnosti instrumenta osiguranja - Privremene mjere koje se odnose na transakcije refinanciranja Eurosustava i prihvatljivost instrumenata osiguranja - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost)
   2014/C 45/53
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Sven A. von Storch (Berlin, Njemačka) i 5 216 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenja (zastupnici: M. Kerber i B. von Storch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: C. Kroppenstedt i G. Gruber, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamanna, odvjetnika)

      Predmet

   Prvenstveno, zahtjev za poništenje, s jedne strane, odluke ESB-a od 6. rujna 2012. koja se odnosi na tehničke karakteristike monetarnih transakcija povezanih s vrijednosnim papirima Eurosustava na sekundarnim tržištima suverenog duga i, s druge strane, odluke ESB-a od 6. rujna 2012. kojom se uvode dodatne mjere koje su usmjerene na osiguranje dostupnosti instrumenata osiguranja protivnim strankama s ciljem da im se omogući pristup transakcijama za održavanje likvidnosti Eurosustava te, podredno, Smjernice ESB-a 2012/641/EU od 10. listopada 2012. o izmjenama Smjernice BCE/2012/18 o dodatnim privremenim mjerama koje se odnose na transakcije refinanciranja Eurosustava i prihvatljivost instrumenata osiguranja (BCE/2012/23) (SL L 284, str. 14) [neslužbeni prijevod].

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Sven von Storch i 5 216 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu ovog rješenja snosit će svoje troškove i troškove Europske središnje banke (ESB).

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet T-398/13: Tužba podnesena 2. kolovoza 2013. — TVR Automotive protiv OHIM-a

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/18

         Tužba podnesena 2. kolovoza 2013. — TVR Automotive protiv OHIM-a
   (Predmet T-398/13)
   2013/C 274/40
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Ujedinjeno Kraljevstvo) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: TVR Italija Srl (Milano, Italija)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 14. svibnja 2013. u predmetu R 823/2011-2;

               —

               odbije žalbu od 14. travnja 2013. koju je podnio TVR Italia Srl protiv odluke B 313 248 Odjela za prigovore od 14. veljače 2011.;

               —

               naloži Uredu i TVR Italia Srl snošenje troškova u slučaju da potonji intervenira u postupak.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: TVR Italia Srl

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente TVR ITALIA za proizvode i usluge iz razreda 12, 25 i 37: prijava žiga Zajednice br. 5 699 954

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: nacionalni verbalni žig i verbalni žig Zajednice TVR za proizvode i usluge iz razreda 9, 11, 12, 25 i 41

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: odluka Odjela za prigovore je ukinuta i žalba odbijena

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009;

               —

               povreda načela res iudicata i ne bis in idem kao i članka 42. stavka 2. u vezi s člankom 15. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-427/14: Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – Almoauto protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/56

         Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – Almoauto protiv Komisije
   (Predmet T-427/14)
   2014/C 253/75
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Almoauto, SA [Alcorcón (Madrid), Španjolska] (zastupnici: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco i J. Corral García, abogados)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova koji proizlaze iz postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-392/14, Gutser protiv Komisije.


title: Predmet T-239/14: Tužba podnesena 20. travnja 2014. – Monard protiv Komisije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/36

         Tužba podnesena 20. travnja 2014. – Monard protiv Komisije
   (Predmet T-239/14)
   2014/C 212/46
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Eva Monard (Kessel-Lo, Belgija) (zastupnik: R. Antonini, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Poništi odluku Europske komisije br. Ref. Ares(2014) 321920 (br. SG.B.4/RH/rc-sg.dsg2.b.4(2014) 285433) koju je Glavni tajnik donio 10. veljače na temelju članka 4. provedbenih pravila za Uredbu (EZ) br. 1049/2001 u vezi s ponovnim zahtjevom Eve Monard za pristup dokumentima sukladno Uredbi (EZ) br. 1049/2001 (GESTDEM 4641/2011);

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog kojim navodi da je Komisija bila obvezna tužiteljici omogućiti pristup dokumentima u skladu s člankom 1. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), člancima 15. i 298. Ugovora o funkcioniranju europske unije (UFEU), temeljnim pravom pristupa dokumentima, člankom 6. stavkom 1. UEU-a u vezi s člankom 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima od 7. prosinca 2000., kako je 12. prosinca 2007. prilagođena u Strasbourgu (Povelja) i člankom 2. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskoga parlamenta, Vijeća i Komisije (Uredba br. 1049/2001). Navedeno proizlazi i iz primjene a contrario članka 4. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001. Propuštajući to učiniti i (pogrešno) se pozivajući na iznimke propisane člankom 4. stavkom 1. točkom (a) treća alineja i člankom 4. stavkom 2. druga i treća alineja Uredbe br. 1049/2001, Komisija je pogrešno primijenila relevantne odredbe i zloporabila je svoje ovlasti. Komisija je također propustila na ispravan način primijeniti članak 4. stavak 6. i članak 4. stavak 7. te je kod primjene tih odredbi zloporabila svoje ovlasti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim navodi da je Komisija propustivši pravovremeno postupiti po tužiteljičinom ponovnom zahtjevu i produljivši rok za odgovor na taj ponovni zahtjev u slučaju koji nije izvanredan povrijedila članak 1. UEU-a, članke 15. i 298. UFEU-a, temeljno pravo pristupa dokumentima, članak 6. stavak 1. UEU-a u vezi s člankom 42. Povelje i člankom 8. stavkom 1. i 2. Uredbe br. 1049/2001. Komisija je navedenim postupanjem zloporabila svoje ovlasti te je neopravdano odgodivši donošenje odluke povodom tužiteljičinog ponovnog zahtjeva pogrešno primijenila relevantne odredbe.


title: Mišljenje 2/15: Mišljenje Suda (puni sastav) od 16. svibnja 2017. – Europska komisija (Mišljenje na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a — Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i Republike Singapur — Sporazum ‚nove generacije’ o kojem se pregovaralo nakon stupanja na snagu UEU-a i UFEU-a — Nadležnost za sklapanje sporazuma — Članak 3. stavak 1. točka (e) UFEU-a — Zajednička trgovinska politika — Članak 207. stavak 1. UFEU-a — Trgovina robom i uslugama — Izravna strana ulaganja — Javne nabave — Komercijalni aspekti intelektualnog vlasništva — Trgovina s trećim zemljama i održivi razvoj — Socijalna zaštita radnika — Zaštita okoliša — Članak 207. stavak 5. UFEU-a — Usluge u području prometa — Članak 3. stavak 2. UFEU-a — Međunarodni sporazum koji može utjecati na zajednička pravila ili izmijeniti njihov opseg — Pravila sekundarnog prava Unije u području slobodnog pružanja usluga u području prometa — Strana ulaganja koja nisu izravna — Članak 216. UFEU-a — Sporazum nužan za ostvarivanje jednog od ciljeva iz Ugovorâ — Slobodno kretanje kapitala i platnog prometa između država članica i trećih zemalja — Sukcesija ugovora u području ulaganja — Zamjenjivanje sporazuma o ulaganjima između država članica i Republike Singapur — Institucionalne odredbe sporazuma — Rješavanje sporova između ulagača i država — Rješavanje sporova između stranaka)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/3

         Mišljenje Suda (puni sastav) od 16. svibnja 2017. – Europska komisija
   (Mišljenje 2/15) (1)

   ((Mišljenje na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a - Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i Republike Singapur - Sporazum ‚nove generacije’ o kojem se pregovaralo nakon stupanja na snagu UEU-a i UFEU-a - Nadležnost za sklapanje sporazuma - Članak 3. stavak 1. točka (e) UFEU-a - Zajednička trgovinska politika - Članak 207. stavak 1. UFEU-a - Trgovina robom i uslugama - Izravna strana ulaganja - Javne nabave - Komercijalni aspekti intelektualnog vlasništva - Trgovina s trećim zemljama i održivi razvoj - Socijalna zaštita radnika - Zaštita okoliša - Članak 207. stavak 5. UFEU-a - Usluge u području prometa - Članak 3. stavak 2. UFEU-a - Međunarodni sporazum koji može utjecati na zajednička pravila ili izmijeniti njihov opseg - Pravila sekundarnog prava Unije u području slobodnog pružanja usluga u području prometa - Strana ulaganja koja nisu izravna - Članak 216. UFEU-a - Sporazum nužan za ostvarivanje jednog od ciljeva iz Ugovorâ - Slobodno kretanje kapitala i platnog prometa između država članica i trećih zemalja - Sukcesija ugovora u području ulaganja - Zamjenjivanje sporazuma o ulaganjima između država članica i Republike Singapur - Institucionalne odredbe sporazuma - Rješavanje sporova između ulagača i država - Rješavanje sporova između stranaka))
   (2017/C 239/03)
   Jezik postupka: svi službeni jezici

      Podnositelj zahtjeva

   Europska komisija (zastupnici: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig i M. Kocjan, agenti)

      Izreka

   Predviđeni sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i Republike Singapur pripada isključivoj nadležnosti Unije, osim sljedećih odredbi, koje pripadaju podijeljenoj nadležnosti između Unije i država članica:

               —

               odredbe odjeljka A (Zaštita ulaganja) poglavlja 9. (Ulaganja) toga sporazuma, u dijelu u kojem se odnose na ulaganja između Unije i Republike Singapur koja nisu izravna;

               —

               odredbe odjeljka B (Rješavanje sporova između ulagača i država) toga poglavlja 9.; i

               —

               odredbe poglavlja 1. (Ciljevi i opće definicije), 14. (Transparentnost), 15. (Rješavanje sporova između stranaka), 16. (Mehanizam posredovanja) i 17. (Institucionalne, opće i završne odredbe) navedenog sporazuma, u dijelu u kojem se odnose na odredbe poglavlja 9. i kada potonje pripadaju podijeljenoj nadležnosti između Unije i država članica.

      (1)  SL C 363, 3. 11. 2015.


title: Predmet T-399/13: Rješenje Općeg suda od 10. listopada 2013. — KO-Invest protiv OHIM-a — Kraft Foods Schweiz (Milkshake For Active People)

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/20

         Rješenje Općeg suda od 10. listopada 2013. — KO-Invest protiv OHIM-a — Kraft Foods Schweiz (Milkshake For Active People)
   (Predmet T-399/13) (1)

   2013/C 359/38
   Jezik postupka: poljski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 284, 28.9.2013.


title: Predmet C-91/17 P: Žalba koju je 20. veljače 2017. podnio Cellnex Telecom S.A., prije Abertis Telecom S.A. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u spojenim predmetima T-37/15 i T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. i Telecom Castilla-La Mancha, S.A. protiv Europske komisije

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/8

         Žalba koju je 20. veljače 2017. podnio Cellnex Telecom S.A., prije Abertis Telecom S.A. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u spojenim predmetima T-37/15 i T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. i Telecom Castilla-La Mancha, S.A. protiv Europske komisije
   (Predmet C-91/17 P)
   (2017/C 129/10)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Cellnex Telecom S.A., prije Abertis Telecom S.A. (zastupnici: J. Buendía Sierra i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija i SES Astra

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu;

               —

               konačno odluči o tužbi za poništenje i poništi Komisijinu odluku; i

               —

               naloži Europskoj komisiji i SES Astri snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijanom presudom potvrđena je Komisijina odluka o državnim potporama u vezi s određenim mjerama koje su donijela javna tijela španjolske autonomne zajednice Kastilja-La Manche kako bi se osiguralo da digitalni zemaljski televizijski signal (DZT) dospije do udaljenih i manje urbaniziranih dijelova državnog područja u kojima živi samo 2,5 % stanovništva. U odluci je utvrđeno da, s materijalnog gledišta, tržište ne bi pružalo navedenu uslugu bez javne intervencije. Neovisno o tome, u odluci se dovodi u pitanje to što se u španjolskom zakonodavstvu ta djelatnost smatrala uslugom od općeg gospodarskog interesa (UOGI) navodeći da, s formalnog gledišta, ona nije bila „jasno” definirana ni povjerena od strane javnih tijela. Također je navedeno da u svakom slučaju ta tijela nisu ovlaštena odabrati određenu tehnologiju pri organizaciji UOGI-ja.
   U prilog osnovanosti žalbe, žalitelj ističe dva žalbena razloga, koji se odnose na pogreške koje se tiču prava počinjene u pobijanoj presudi prilikom tumačenja članka 14., članka 106. stavka 2. i članka 107. stavka 1. UFEU-a i njegova Protokola br. 26. o uslugama od općeg interesa.
   Osobito, u žalbi se navodi da pobijana presuda sadržava pogreške jer:

               —

               prekoračuje granicu „očite pogreške” u ispitivanju različitih akata kojima se definiraju i dodjeljuju UOGI-ji;

               —

               nepropisno ograničava „široku diskrecijsku ovlast” država članica, koja se primjenjuje i na definiciju i na organizaciju UOGI-ja i koja prema tome uključuje odabir načina pružanja UOGI-ja i odabir konkretne tehnologije, i to neovisno o tome jesu li navedeni u aktu kojim se definiraju ili u zasebnom aktu;

               —

               analizirajući primjenjivo španjolsko pravo, mijenja sadržaj analiziranih odredbi i sudske prakse koja ih tumači, tumačeći to pravo na način koji je očito protivan njegovu sadržaju i pripisujući određenim podacima doseg koji nije odgovarajući u odnosu na ostale podatke;

               —

               ne priznaje da „definicija” UOGI-ja i „dodjela” UOGI-ja jednom ili više poduzetnika može biti sadržana u jednom ili više akata;

               —

               ne priznaje da „definicija” UOGI-ja i „dodjela” ne zahtijevaju uporabu konkretne formule ili izraza, nego materijalnu i funkcionalnu analizu; i

               —

               brojčano izražava navodno primljenu prednost kao ukupni iznos ugovora koje su sklopila javna tijela, ne uzimajući u obzir da taj iznos nije bespovratna subvencija nego protučinidba za robu i usluge koje predmetni poduzetnik isporučuje državi.


title: Predmet C-547/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited protiv Secretary of State for Health (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Direktiva 2014/40/EU — Članak 7., članak 18. i članak 24. stavci 2. i 3. — Članak 8. stavak 3., članak 9. stavak 3., članak 10. stavak 1. točke (a), (c) i (g), članak 13. i članak 14. — Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda — Valjanost — Pravna osnova — Članak 114. UFEU-a — Načelo proporcionalnosti — Načelo supsidijarnosti — Temeljna prava Unije — Sloboda izražavanja — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 11.)

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/12

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited protiv Secretary of State for Health
   (Predmet C-547/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Direktiva 2014/40/EU - Članak 7., članak 18. i članak 24. stavci 2. i 3. - Članak 8. stavak 3., članak 9. stavak 3., članak 10. stavak 1. točke (a), (c) i (g), članak 13. i članak 14. - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda - Valjanost - Pravna osnova - Članak 114. UFEU-a - Načelo proporcionalnosti - Načelo supsidijarnosti - Temeljna prava Unije - Sloboda izražavanja - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 11.))
   (2016/C 243/11)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: The Queen, na zahtjev Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited

      Tuženik: Secretary of State for Health

      uz sudjelovanje: Imperial Tobacco Ltd, JT International SA, Gallaher Ltd, Tann UK Ltd, Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG, Benkert UK Ltd, Joh. Wilh. von Eicken GmbH

      Izreka

               1.

               Članak 24. stavak 2. Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ treba tumačiti na način da države članice mogu zadržati ili uvesti daljnje zahtjeve u odnosu na aspekte pakiranja duhanskih proizvoda koji nisu usklađeni tom direktivom.

               2.

               Članak 13. stavak 1. Direktive 2014/40 treba tumačiti na način da zabranjuje stavljanje na oznake jediničnih pakiranja, na vanjsko pakiranje kao i na sâm duhanski proizvod podataka koji su predmet te odredbe, čak i ako su materijalno točni.

               3.

               Ispitivanje prethodnih pitanja koje je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Visoki sud (Engleska i Wales), odjel Queen’s Bench (upravno vijeće)) nije otkrilo elemente koji bi utjecali na valjanost članka 7., članka 18. i članka 24. stavaka 2. i 3. Direktive 2014/40 kao ni na valjanost odredaba koje se nalaze u glavi II. poglavlju II. te direktive.

      (1)  SL C 56, 16. 2. 2015.


title: Predmet C-87/16 P: Žalba koju je 11. veljače 2016. podnio Kenzo Tsujimoto protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 2. prosinca 2015. u predmetu T-528/13, Kenzo protiv EUIPO-a – Tsujimoto (KENZO ESTATE)

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/2

         Žalba koju je 11. veljače 2016. podnio Kenzo Tsujimoto protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 2. prosinca 2015. u predmetu T-528/13, Kenzo protiv EUIPO-a – Tsujimoto (KENZO ESTATE)
   (Predmet C-87/16 P)
   (2016/C 428/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Kenzo Tsujimoto (zastupnici: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, W. von der Osten-Sacken, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Kenzo, Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Žalba je rješenjem Suda (deseto vijeće) od 21. srpnja 2016. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet F-104/11: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — Bartha protiv Komisije (Javna služba — Opći natječaj EPSO/AD/56/06 — Ponovno otvaranje natječaja — Mjere za provedbu presude F-50/08)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/20

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — Bartha protiv Komisije
   (Predmet F-104/11) (1)

   (Javna služba - Opći natječaj EPSO/AD/56/06 - Ponovno otvaranje natječaja - Mjere za provedbu presude F-50/08)
   2013/C 377/45
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Gabór Bartha (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: P. Homoki, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall, V. Bottka, A. Sipos, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje odluke EPSO-a o ponovnom otvaranju postupka općeg natječaja EPSO/AD/56/06 kao i odluke natječajne komisije o rezultatima natječaja EPSO/AD/56/06 — Administrator u razredu AD 5 s mađarskim državljanstvom te zahtjev za naknadu štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se g. Barthi snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 25, 28.1.2013., str. 68.


title: Predmet C-545/15: Rješenje predsjednika Suda od 16. ožujka 2016. – Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/36

         Rješenje predsjednika Suda od 16. ožujka 2016. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-545/15) (1)

   (2016/C 260/44)
   Jezik postupka: poljski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet T-428/15: Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Schräder protiv CPVO-a – Hansson (SUMOST-02)

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/18

         Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Schräder protiv CPVO-a – Hansson (SUMOST-02)
   (Predmet T-428/15)
   (2015/C 328/18)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Njemačka) (zastupnik: T. Leidereiter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Zajednice za biljnu raznolikost (CPVO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Jørn Hansson (Søndersø, Danska)

      Podaci o postupku pred CPVO-om

      Podnositelj zahtjeva: tužitelj

      Predmetno oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice:„SUMOST-02” – zahtjev br. 2001/1759

      Postupak pred CPVO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća CPVO-a od 24. veljače 2015. u predmetu A007/2014

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži CPVO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 48. stavka 4. Uredbe br. 2100/94;

               —

               povreda članka 7. Uredbe br. 2100/94 u vezi s pravilima o podjeli tereta dokazivanja i izvođenju dokaza.


title: Predmet C-105/16 P: Žalba koju je 19. veljače 2016. podnijela Republika Poljska protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 3. prosinca 2015. u predmetu T-367/13, Republika Poljska protiv Europske komisije

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/20

         Žalba koju je 19. veljače 2016. podnijela Republika Poljska protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 3. prosinca 2015. u predmetu T-367/13, Republika Poljska protiv Europske komisije
   (Predmet C-105/16 P)
   (2016/C 136/26)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Žalitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine u cijelosti presudu Općeg suda Europske unije od 25. prosinca 2015. u predmetu T 367/13, Republika Poljska/Komisija, u dijelu u kojem je tom presudom odbijen prvi prigovor u okviru prvog tužbenog razloga tužbe za poništenje Provedbene odluke 2013/214/EU od 2. svibnja 2013. godine (objavljene pod brojem C(2013) 2436) o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1), koji se odnosi na zahtjev da se najmanje 50 % financijske potpore namijeni za mjere restrukturiranja;

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije 2013/214/EU od 2. svibnja 2013. (objavljenu pod brojem C(2013) 2436) o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem ona nalaže primjenu ekstrapoliranog ispravka u visini od 11 % izdataka koje je Republika Poljska prijavila za potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva u iznosima od 4 583 950,92 eura i 39 583 726,30 eura;

               —

               naloži Europskoj Komisiji snošenje troškova postupka u oba stupnja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Republika Poljska zahtijeva ukidanje presude Općeg suda Europske unije od 3. prosinca 2015. u predmetu T-367/13, Republika Poljska/Europska Komisija, u dijelu u kojem je tom presudom odbijen prvi prigovor u okviru prvog tužbenog razloga tužbe za poništenje Komisijine Provedbene odluke 2013/214/EU od 2. svibnja 2013. godine (objavljene pod brojem C(2013) 2436) o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 123 od 4.5.2013., str. 11.), koji se odnosi na zahtjev da se najmanje 50 % financijske potpore namijeni za mjere restrukturiranja i za poništenje te presude u dijelu u kojem se njome nalaže primjenu ekstrapoliranog ispravka u visini od 11 % izdataka koje je Republika Poljska prijavila za potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva u iznosima od 4 583 950,92 eura i 39 583 726,30 eura, ta da se Europskoj Komisiji naloži snošenje troškova postupka u oba stupnja
   Pobijanom presudom Opći sud odbio je tužbu Republike Poljske za poništenje odluke Europske komisije kojom se predviđa obavljanje financijskog ispravka u iznosima od 8 292 783,94 eura i 71 610 559,39 eura, koje je Republika Poljska prijavila kao potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva.
   Komisija je Republici Poljskoj prigovorila zbog pet povreda u svezi s dodjelom sredstava za potporu za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva, među njima zbog neispunjenja zahtjeva da poljoprivrednik mora najmanje 50 % potpore namijeniti za mjere restrukturiranja, u skladu s člankom 33.b Uredbe br. 1257/1999 (2). Ta je povreda bila temelj za to da Komisija naloži primjenu ekstrapoliranog ispravka u visini od 11 % izdataka prijavljenih za potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva, koja odgovara postotku zahtjeva koji nisu ispunili uvjet da se najmanje polovica financijske potpore namijeni za mjere restrukturiranja, na uzorku od 100 spisa zahtjeva koje je Komisija prekontrolirala.
   S tim u svezi, Republika Poljska ističe protiv pobijane presude žalbeni razlog pogrešne primjene članka 33.b Uredbe br. 1257/1999, zbog utvrđenja da je uvjet za dodjelu potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva to da se najmanje 50 % potpore namijeni za mjere restrukturiranja, iako takav zahtjev nema temelj u propisima prava Unije.
   Posljedica usvajanja pogrešnog tumačenja te odredbe bilo je utvrđenje Suda da je Komisija u pobijanoj odluci ispravno zaključila da je Republika Poljska mogla odobriti samo one početne zahtjeve za dodjelu potpore u kojima su se poljoprivrednici koji žele koristiti te potpore posebno obvezali da će najmanje 50 % te potpore namijeniti za mjere restrukturiranja.
   Povreda koja se temelji na neispunjenju zahtjeva da poljoprivrednik mora najmanje 50 % potpore namijeniti za mjere restrukturiranja predstavljala je osnovu za primjenu ekstrapoliranog ispravka u visini od 11 % izdataka prijavljenih za potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva.
   Prema mišljenju Republike Poljske, zahtjev da poljoprivrednik mora najmanje 50 % potpore namijeniti za mjere restrukturiranja ne proizlazi iz prava Unije. Nijedna od odredaba prava Unije koje detaljno uređuju uvjete za dodjelu potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva ne propisuje uvjet da se najmanje 50 % potpore mora namijeniti za mjere restrukturiranja. Takav uvjet nije predviđen u članku 33.b Uredbe br. 1257/1999. Takav zahtjev nije ni Komisija odredila u Uredbi br. 141/2004 (3), kojom se utvrđuju provedbene odredbe za posebne mjere za ruralni razvoj, navedene u poglavlju IX.a Uredbe br. 1257/1999.
   Poljska tijela stoga nisu povrijedila svoju obvezu nadzora u svezi s gore navedenim uvjetima za dodjelu potpore u okviru mjere „Potpora za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva”. Stoga je neosnovano nametanje financijskog ispravka na temelju te povrede. Slijedom toga, Opći sud neutemeljeno je odbio tužbu za poništenje Provedbene odluke 2013/214/EU u dijelu u kojem ta odluka nalaže primjenu ekstrapoliranog ispravka u visini od 11 % izdataka koje je Republika Poljska prijavila za potpore za samoopskrbna poljoprivredna gospodarstva.

      (1)  SL L 123, str. 11.

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1257/1999 od 17. svibnja 1999. o potpori Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP) ruralnom razvoju kojom se izmjenjuju i stavljaju izvan snage određene uredbe (SL L 160, str. 80.(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 1., str. 93.).

      (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 141/2004 od 28. siječnja 2004. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1257/1999 u vezi s prijelaznim mjerama za ruralni razvoj koje se primjenjuju na Češku, Estoniju, Cipar, Latviju, Litvu, Mađarsku, Maltu, Poljsku, Sloveniju i Slovačku (SL L 24, str. 25.).


title: Predmet C-529/12: Rješenje predsjednika Suda od 11. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Hamburg – Njemačka) – Andrea Lange protiv ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/22

         Rješenje predsjednika Suda od 11. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Hamburg – Njemačka) – Andrea Lange protiv ERGO Lebensversicherung AG
   (Predmet C-529/12) (1)

   2014/C 184/31
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 38, 9.2.2013.


title: Predmet T-708/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Cham i Bena Properties protiv Vijeća

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/35

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Cham i Bena Properties protiv Vijeća
   (Predmet T-708/15) (1)

   (2016/C 410/61)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet C-678/13: Tužba podnesena 19. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/5

         Tužba podnesena 19. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-678/13)
   2014/C 61/08
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Lozano Palacios i D. Milanowska, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               na temelju članka 258. stavka 1. UFEU-a utvrdi da, primjenjujući sniženu stopu PDV-a na isporuke

                           —

                           medicinske oprema, pomagala i ostalih sredstava koja nisu namijenjena isključivo za osobnu uporabu invalidnih osoba i/ili koja se obično ne koriste za olakšavanje ili liječenje invalidnosti,

                           —

                           proizvoda kao što su, među ostalim, dezinfekcijska sredstva, proizvodi i pripravci koji se koriste u farmaceutske svrhe te proizvodi za toplice, koji nisu ni farmaceutski proizvodi koji se obično koriste za zdravstvenu njegu, sprečavanje bolesti, te za liječenje u medicinske i veterinarske svrhe ni proizvodi koji se koriste za kontracepciju i sanitarnu zaštitu,

                     nabrojanih u prilogu III. poljskog zakona o porezu na dodanu vrijednost [ustawa o podatku VAT] koji se odnosi na medicinsku opremu, medicinske i farmaceutske proizvode, Republika Poljska nije ispunila obveze koje za nju proizlaze iz članaka 96. do 98. Direktive o porezu na dodanu vrijednost (1) u vezi s Prilogom III. toj direktivi,

               —

               naloži Republici Poljskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, Komisija ističe da Republika Poljska primjenjuje sniženu stopu PDV-a na proizvode koji ne pripadaju niti jednoj od kategorija proizvoda nabrojanih u prilogu III. Direktivi o porezu na dodanu vrijednost. Naprotiv, na te se proizvode trebala primjenjivati standardna stopa, s obzirom na to da ne spadaju pod iznimku iz članka 98. stavka 2. navedene direktive.
   Prema Komisiji, sporni proizvodi se ne mogu smatrati ni farmaceutskim proizvodima koji se obično koriste za zdravstvenu njegu, sprečavanje bolesti, te za liječenje u medicinske i veterinarske svrhe ni opremom koja se obično koristi za olakšavanje ili liječenje invalidnosti i koja je namijenjena isključivo za osobnu uporabu invalidnih osoba. Nadalje, mnoge kategorije proizvoda na koje se primjenjuje snižena stopa PDV-a na temelju odredaba poljskog prava nisu jasne niti su precizno definirane, što onemogućava da se odredi na koje se proizvode zapravo odnose.

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-172/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. lipnja 2014. – Stahlwerk Bous protiv Komisije ( „Postupak privremene pravne zaštite  — Državne potpore  — Nacionalno poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora  — Odluka Komisije o otvaranju službenog istražnog postupka u pogledu državnih potpora  — Zahtjev za suspenziju primjene  — Hitnost  — Fumus boni juris” )

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/14

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. lipnja 2014. – Stahlwerk Bous protiv Komisije
   (Predmet T-172/14 R)
   ((„Postupak privremene pravne zaštite - Državne potpore - Nacionalno poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora - Odluka Komisije o otvaranju službenog istražnog postupka u pogledu državnih potpora - Zahtjev za suspenziju primjene - Hitnost - Fumus boni juris”))
   2014/C 329/17
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Stahlwerk Bous GmbH (Bous, Njemačka) (zastupnici: H. Höfler, C. Kahle i V. Winkler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju pravnih učinaka odluke kojom je Komisija otvorila službeni istražni postupak u pogledu državnih potpora, u vezi s njemačkim zakonom o električnoj energiji iz obnovljivih izvora.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               Ukida se odluka od 7. travnja 2014., Stahlwerk Bous/Komisija (T-172/14 R).

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-200/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Susanne de Winder protiv TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Susanne de Winder protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-200/17)
   (2017/C 231/13)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Susanne de Winder

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koji nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga izraditi novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam mogućnosti izbjegavanja na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-261/17: Tužba podnesena 5. svibnja 2017. – Bayer protiv EUIPO-a – UNI – Pharma (SALOSPIR)

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/34

         Tužba podnesena 5. svibnja 2017. – Bayer protiv EUIPO-a – UNI – Pharma (SALOSPIR)
   (Predmet T-261/17)
   (2017/C 221/48)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bayer AG (Leverkusen, Njemačka) (zastupnik: V. von Bomhard, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: UNI – Pharma Kleon Tsetis Pharmaceutical Laboratories Industrial and Commercial SA (Kifisia, Grčka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „SALOSPIR” – prijava za registraciju br. 12 351 458

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. veljače 2017. u predmetu R 2444/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i društvu Uni-Pharma, ako se to društvo uključi u spor kao intervenijent, snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavaka 4. i 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-30/16: Tužba podnesena 18. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/12

         Tužba podnesena 18. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-30/16)
   (2016/C 090/16)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Hottiaux i G. Braun, agenti)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da odluči kako slijedi:

               —

               utvrdi da Savezna Republika Njemačka nije ispunila svoje obveze iz Direktive 2006/126/EZ (1) jer nije u potpunosti prenijela članak 4. stavak 1. i stavak 3. točku (b), stavak 4. točke (d), (f) i (h), članak 6. stavak 2. i članak 7. stavak 2. točku (b) te direktive;

               —

               naloži Saveznoj Republici Njemačkoj snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Potrebni propisi trebali su biti doneseni i objavljeni najkasnije do 19. siječnja 2011. i primjenjivani od 19. siječnja 2013.

      (1)  Direktiva 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama (preinačena); SL L 403, str. 18. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 107.)


title: Predmet F-68/13: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. studenoga 2014. – CY protiv ESB-a (Smrt tužitelja — Ponovno otvaranje usmenog dijela postupka — Odustanak pravnog sljednika od nastavljanja postupka — Obustava postupka)

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/38

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. studenoga 2014. – CY protiv ESB-a
   (Predmet F-68/13) (1)

   ((Smrt tužitelja - Ponovno otvaranje usmenog dijela postupka - Odustanak pravnog sljednika od nastavljanja postupka - Obustava postupka))
   (2014/C 448/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CY (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: E. Carlini i F. Feyerbacher, agenti, B. Wägenbaur, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, odluke o okončanju upravne istrage u svezi s uznemiravanjem koje je tužitelj navodno pretrpio i, s druge strane, istražnog izvješća, kao i dosuđivanje naknade štete i kamata za navodno pretrpljenu nematerijalnu štetu.

      Izreka rješenja

               1.

               Obustavlja se postupak.

               2.

               Svaka stranka snosi svoje troškove.

      (1)  SL C 274, 21.09.2013., str. 31.


title: Predmet T-425/15: Tužba podnesena 29. srpnja 2015. – Schräder protiv CPVO-a – Hansson (Seimora)

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/16

         Tužba podnesena 29. srpnja 2015. – Schräder protiv CPVO-a – Hansson (Seimora)
   (Predmet T-425/15)
   (2015/C 328/16)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Njemačka) (zastupnik: T. Leidereiter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Zajednice za biljnu raznolikost (CPVO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Jørn Hansson (Søndersø, Danska)

      Podaci o postupku pred CPVO-om

      Nositelj oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetno oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice: biljna sorta Zajednice EU 8536 „SEIMORA”

      Postupak pred CPVO-om: postupak proglašavanja oplemenjivačkog prava ništavim

      Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća CPVO-a od 24. veljače 2015. u predmetu A003/2014

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i ukine oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice SEIMORA s učinkom od 4. listopada 2005.

               —

               podredno prethodnom, poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži CPVO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 48. stavka 4. Uredbe br. 2100/94;

               —

               povreda članka 21. stavka 1. u vezi s člankom 65. Uredbe br. 2100/94.


title: Predmet C-519/14 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. listopada 2015. – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. protiv Europske komisije, Kraljevine Nizozemske, Nederlandse Zuivelorganisatie (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Poljoprivreda — Uredba (EZ) br. 510/2006 — Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla — Registracija naziva, Gouda Holland‘ — Proizvođači koji koriste naziv, gouda‘ — Nepostojanje pravnog interesa)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/15

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. listopada 2015. – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. protiv Europske komisije, Kraljevine Nizozemske, Nederlandse Zuivelorganisatie
   (Predmet C-519/14 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Poljoprivreda - Uredba (EZ) br. 510/2006 - Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla - Registracija naziva, Gouda Holland‘ - Proizvođači koji koriste naziv, gouda‘ - Nepostojanje pravnog interesa))
   (2016/C 038/20)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (zastupnici: M. Loschelder i V. Schoene, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: B. Schima, J. Guillem Carrau i G. von Rintelen, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i B. Koopman, agenti), Nederlandse Zuivelorganisatie (zastupnici: P. van Ginneken i G. Béquet, advocaten)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Schutzgemeinschaftu Milch und Milcherzeugnisse e.V. nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Kraljevina Nizozemska i Nederlandse Zuivelorganisatie snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 16, 19. 1. 2015.


title: Predmet F-146/15: Tužba podnesena 27. studenoga 2015. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/45

         Tužba podnesena 27. studenoga 2015. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-146/15)
   (2016/C 068/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Parlamenta kojom se odbija zahtjev da se izvješća o ocjeni tužitelja nakon njegova promaknuća u razred AD 12 pretvore u bodove za zasluge.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku tijela za imenovanje od 8. travnja 2015. kojom se odbija zahtjev da se izvješća o ocjeni tužitelja nakon njegova promaknuća u razred AD 12 pretvore u bodove za zasluge;

               —

               naložiti Parlamentu snošenje troškova.


title: Predmet C-183/15: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – TSI GmbH protiv Hauptzollamt Aachen (Prethodni postupak — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Podbroj 9027 10 10 — Ultraljubičasti aerodinamični granulometri — Prijenosna brojila čestica)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/6

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – TSI GmbH protiv Hauptzollamt Aachen
   (Predmet C-183/15) (1)

   ((Prethodni postupak - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Podbroj 9027 10 10 - Ultraljubičasti aerodinamični granulometri - Prijenosna brojila čestica))
   (2016/C 048/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: TSI GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Aachen

      Izreka

   Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1031/2008 od 19. rujna 2008., treba tumačiti na način da ultraljubičasti aerodinamični granulometri i prijenosna brojila čestica, poput onih iz glavnog postupka, ne ulaze u njezin podbroj 9027 10 10.

      (1)  SL C 254, 3. 8. 2015.


title: Predmet T-426/15: Tužba podnesena 29. srpnja 2015. – Schräder protiv CPVO-a – Hansson (Seimora)

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/17

         Tužba podnesena 29. srpnja 2015. – Schräder protiv CPVO-a – Hansson (Seimora)
   (Predmet T-426/15)
   (2015/C 328/17)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Njemačka) (zastupnik: T. Leidereiter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Zajednice za biljnu raznolikost (CPVO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Jørn Hansson (Søndersø, Danska)

      Podaci o postupku pred CPVO-om

      Nositelj oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetno oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice: biljna sorta Zajednice EU 8536 „SEIMORA”

      Postupak pred CPVO-om: postupak proglašavanja oplemenjivačkog prava ništavim

      Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća CPVO-a od 24. veljače 2015. u predmetu A002/2014

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži CPVO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 2100/94;

               —

               povreda članka 20. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 2100/94 u vezi s člankom 11. stavkom 1., člankom 54. stavkom 2. i člankom 76. Uredbe br. 2100/94 kao i člankom 51. Uredbe br. 874/2009.


title: Predmet T-657/13: Tužba podnesena 11. prosinca 2013. — BH Stores protiv OHIM-a — Alex Toys (ALEX)

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/11

         Tužba podnesena 11. prosinca 2013. — BH Stores protiv OHIM-a — Alex Toys (ALEX)
   (Predmet T-657/13)
   2014/C 61/19
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BH Stores BV (Curaçao) (zastupnici: T. Dolde i M. Hawkins, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alex Toys LLC (Greenwich, Sjedinjene Američke Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 16. rujna 2013. u predmetu R 1950/2012-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „ALEX” za proizvode iz razreda 16, 20 i 28 — prijava žiga Zajednice br. 6 540 173

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: njemačka registracija žiga br. 1 049 274 i br. 648 968 za verbalni žig „ALEX” i njemačka registracija žiga br. 39 925 705 za figurativni žig koji sadrži verbalni element „ALEX” za proizvode iz razreda 28

      Odluka odjela za prigovore: prigovor se odbacuje

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda članka 75. i članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-243/17: Tužba podnesena 24. travnja 2017. – Ecolab Deutschland i Lysoform Dr. Hans Rosemann protiv ECHA-e

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/31

         Tužba podnesena 24. travnja 2017. – Ecolab Deutschland i Lysoform Dr. Hans Rosemann protiv ECHA-e
   (Predmet T-243/17)
   (2017/C 221/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Njemačka) i Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard i P. Sellar, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi odluku Europske agencije za kemikalije (ECHA) kojom je društvo Sasol Chemie GmbH & Co. KG, aktivni dobavljač tvari 1-Propanol, uključeno u popis iz članka 95. stavka 1. Uredbe (EU) br. 528/2012 (1) (dalje u tekstu: popis iz članka 95.) za proizvode tipa 1., 2. i 4.;

               —

               naloži ECHA-i snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na navodnoj povredi članka 95. stavka 1. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 528/2012

                           —

                           Tužitelji ističu da ECHA nije poštovala pravne pretpostavke za uključivanje u popis iz članka 95. društva poput društva Sasol koje su predviđene člankom 95. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 528/2012, jer društvo Sasol nije moglo podnijeti cjelokupan spis ECHA-i. Prema tužiteljima, njihov spis nije mogao uključiti ni presliku testa Comet Assay ni odobrenja za pristup kojim su dodijeljena prava na pristup tom testu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nediskriminacije

                           —

                           Tužitelji ističu da je ECHA postupala različito prema društvima u sličnoj situaciji a da nije imala objektivno opravdanje, čime je povrijedila načelo nediskriminacije jer je prihvatila kao potpun spis koji je podnijelo društvo Sasol radi uključenja u popisa iz članka 95.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi ujednačenih uvjeta uspostavljenih Uredbom (EU) br. 528/2012 kao i na stvaranju nelojalne konkurencije

                           —

                           Tužitelji ističu da je uključivanjem društva Sasol u popis iz članka 95. ECHS povrijedila pravila iz članaka 62. i 63. Uredbe (EU) br. 528/2012 čija je svrha osigurati ujednačene uvjete između društava poput tužiteljâ koji su sudjelovali u preispitivanju 1-Propanola i društva poput društva Sasol, koji nisu u tome sudjelovali.

      (1)  Uredba (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda Tekst značajan za EGP (SL 2010., L 167, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 181. i ispravak u SL-u 2015., L 297., str. 10.).


title: Predmet T-294/14: Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Klemme protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/43

         Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Klemme protiv Komisije
   (Predmet T-294/14)
   2014/C 223/46
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka prema članku 108. stavku 2. UFEU-a protiv Savezne Republike Njemačke zbog poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i ograničavanja nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća, državna potpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), u dijelu u kojem se odnosi na ograničenje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: pretpostavka stavljanja u povoljniji položaj u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj tvrdi da ograničenje nameta iz Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneubarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG), a koje je predviđeno tim zakonom za energetski intenzivna poduzeća, nije potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. S tim u svezi, tužitelj pojašnjava da poduzeća s velikom potrošnjom struje već samim pravnim uređenjem nisu stavljena u povoljniji položaj. Posebno korekcijsko uređenje više je naknada za izvanredne namete koji u sklopu poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije posebno pogađaju tužitelja i slična poduzeća te ono služi ponovnoj uspostavi konkurentnosti poduzeća s velikom potrošnjom struje koja bi plaćanjem posebnog nameta na temelju EEG-a u startu bila stavljena u vrlo nepovoljan položaj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: pretpostavka državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj pored toga tvrdi da posebno korekcijsko uređenje nije mjera koju „dodjeljuje država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava”. S tim u svezi pojašnjava da ni sâm poseban namet na temelju EEG-a nije državno sredstvo pa stoga odricanje od tih sredstava putem posebnog korekcijskog uređenja ne može predstavljati mjeru koja se dodjeljuje putem državnih sredstava.

                           —

                           Namet na temelju EEG-a ne ubire, njime ne upravlja niti ga raspodjeljuje država ili javna odnosno privatna institucija koju je imenovala ili osnovala država. Operator prijenosnog sustava zapravo može neposredno ubirati namet EEG-a na temelju odgovarajućeg građanskopravnog zahtjeva. Namet na temelju EEG-a nije prihod državnog proračuna pa prema tome posebno korekcijsko uređenje nikako ne umanjuje državne prihode, bilo posredno bilo neposredno.

                           —

                           Sredstva iz EEG-a ne stoje na raspolaganju državnim tijelima. Također ne postoji javni nadzor nad sredstvima EEG-a od strane npr. Savezne službe za gospodarstvo i nadzor izvoza (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle – BAFA) ili Savezne agencije za mreže (Bundesnetzagentur).


title: Predmet T-842/14: Presuda Općeg suda od 5. veljače 2016. – Airpressure Bodyforming protiv OHIM-a (Slim legs by airpressure bodyforming) („Žig Zajednice — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice Slim legs by airpressure bodyforming — Odbijanje registracije od strane ispitivača — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/34

         Presuda Općeg suda od 5. veljače 2016. – Airpressure Bodyforming protiv OHIM-a (Slim legs by airpressure bodyforming)
   (Predmet T-842/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice Slim legs by airpressure bodyforming - Odbijanje registracije od strane ispitivača - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 106/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Airpressure Bodyforming GmbH (Berchtesgaden, Njemačka) (zastupnik: S. Merz, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: C. Martini i M. Fischer, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. listopada 2014. (predmet R 1570/2014-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Slim legs by airpressure bodyforming kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Airpressure Bodyforming GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet C-29/14: Tužba podnesena 21. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/17

         Tužba podnesena 21. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-29/14)
   2014/C 85/32
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Gheorghiu i M. Owsiany-Hornung, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska

      Tužbeni zahtjev

   Komisija zahtijeva da Sud:

               —

               utvrdi da je Poljska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 31. Direktive 2004/23/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju standarda kvalitete i sigurnosti za postupke darivanja, prikupljanja, testiranja, obrade, čuvanja, skladištenja i distribucije tkiva i stanica (1), članka 3. točke (b), članka 4. stavka 2. i članka 7. te Priloga III. Direktivi Komisije 2006/17/EZ od 8. veljače 2006. o provedbi Direktive 2004/23/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća o određenim tehničkim zahtjevima kod darivanja, pribavljanja i testiranja tkiva i stanica ljudskog podrijetla [neslužbeni prijevod] (2) i članka 11. Direktive Komisije 2006/86/EZ od 24. listopada 2006. o provedbi Direktive 2004/23/EZ Europskog parlamenta i Vijeća s obzirom na zahtjeve za sljedivost, prijavu ozbiljnih štetnih reakcija i događaja te određene tehničke zahtjeve za označivanje, obradu, čuvanje, skladištenje i distribuciju ljudskih tkiva i stanica (3), izuzevši reproduktivne stanice i tkivo embrija i fetusa iz područja primjene odredbi nacionalnog prava za prijenos tih direktiva;

               —

               naloži Republici Poljskoj snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Prijenos direktiva 2004/23, 2006/17 i 2006/86 od strane Poljske u poljsko pravo je nepotpun s obzirom na to da područje primjene Zakona od 1. srpnja 2005. o prikupljanju, skladištenju i transplantaciji stanica, tkiva i organa, kojim su te direktive prenesene u poljsko pravo, te propisi za provedbu tog zakona ne obuhvaćaju reproduktivne stanice i tkivo embrija i fetusa.
   Slijedom toga, poljsko pravo ne sadrži odredbe za prijenos direktiva 2004/23 i 2006/86 s obzirom na to da se te direktive odnose na reproduktivne stanice i tkivo embrija i fetusa.
   Također nisu prenesene odredbe Direktive 2006/17 koje se odnose na reproduktivne stanice, to jest članak 3. točka (b) i članak 4. stavak 2. te Prilog III.
   U postupku koji je prethodio sudskom postupku, Republika Poljska je, iako potvrdivši da nema odgovarajućih odredbi u nacionalnom pravu, naglasila sljedeće: „U kontekstu reproduktivnih stanica i tkiva embrija i fetusa, odredbe direktiva su u velikoj mjeri primijenjene u svakodnevnoj kliničkoj praksi — one su prenesene na razini stručnjaka…”
   Komisija smatra da sporne odredbe moraju biti prenesene u potpunosti putem zakonski obvezujućih mjera.

      (1)  SL 2004 L 102, str. 48. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 14., str. 31.).

      (2)  SL 2006 L 38, str. 40.

      (3)  SL 2006 L 294, str. 32., (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 15., str. 31.).


title: Predmet C-662/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG protiv BIOS Naturprodukte GmbH

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG protiv BIOS Naturprodukte GmbH
   (Predmet C-662/15)
   (2016/C 118/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

      Tuženik: BIOS Naturprodukte GmbH

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 1. stavak 2. točku (f), članak 11., Prilog I. točku 13. i Prilog VII. točku 3. zadnju alineju Direktive Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (1) tumačiti na način da je za distribuciju medicinskog proizvoda klase rizika I. koji je proizvođač podvrgnuo postupku ocjenjivanja sukladnosti i koji zakonito nosi CE oznaku sukladnosti potreban dodatni postupak ocjenjivanja sukladnosti ako su podaci o farmaceutskom centralnom broju (Pharmazentralnummer) na vanjskom pakiranju medicinskog proizvoda prelijepljeni naljepnicom koja sadržava podatke o uvozniku i centralni farmakološki broj koji mu je dodijeljen, a preostali podaci ostaju vidljivi?

      (1)  SL. L 169, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 5.)


title: Predmet T-505/17: Tužba podnesena 4. kolovoza 2017. – Inverni i drugi protiv Komisije i SRB-a

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/37

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2017. – Inverni i drugi protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-505/17)
   (2017/C 347/48)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Inverni, SL (Madrid, Španjolska), Inverindesa, SL (Madrid) i Isaac Ignacio Fernández Fernández (Oviedo, Španjolska) (zastupnici: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín i B. Fernández García, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da poništi sljedeće akte:

               —

               Odluku (SRB/EES/2017/08) Jedinstvenog sanacijskog odbora s njegove izvršne sjednice od 7. lipnja 2017., o usvajanju sanacijskog programa za financijsku instituciju Banco Popular Español, S.A.

               —

               Odluku Komisije (EU) 2017/1246 od 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores i Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor te T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-100/17 P: Žalba koju je 24. veljače 2017. podnio Gul Ahmed Textile Mills Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u predmetu T-199/04 RENV: Gul Ahmed Textile Mills Ltd protiv Vijeća Europske unije

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/21

         Žalba koju je 24. veljače 2017. podnio Gul Ahmed Textile Mills Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u predmetu T-199/04 RENV: Gul Ahmed Textile Mills Ltd protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-100/17 P)
   (2017/C 168/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, J. Beck, Solicitor)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je žalba dopuštena i utemeljena;

               —

               ukine presudu Općeg suda;

               —

               presudi o meritumu i poništi Uredbu 397/2004 (1) ili vrati predmet Općem sudu na odlučivanje o meritumu tužbe za poništenje;

               —

               naloži Vijeću snošenje žaliteljevih troškova u žalbenom postupku i postupku pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svom zahtjevu žalitelj ističe sljedeće argumente:

               —

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava kad je utvrdio da žalitelj više nema pravni interes za isticanje drugog i trećeg tužbenog razloga. Prilikom odlučivanja ima li žalitelj i dalje pravni interes u predmetu Opći sud treba uzeti u obzir sve dokaze i informacije koje su mu podnesene i razmotriti opći kontekst. Pogreške Vijeća u izračunima dampinške marže su metodološke i moguće je da će se ponovno pojaviti u budućnosti.

               —

               Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava kad je utvrdio, a da nije odgovarajuće, odnosno u nekim slučajevima uopće, uzeo u obzir žaliteljeve argumente o tome da se preusmjeravanjem industrije Europske unije u proizvodnju posteljine višeg cjenovnog razreda na tržištu Europske unije i povećanjem uvoza posteljine u Europsku uniju od turskih proizvođača povezanih s industrijom Europske unije nije prekinula uzročna veza između navodnog dampinga i navodne materijalne povrede industrije Europske unije. Nadalje, utvrđenja Općeg suda temelje se na iskrivljavanju činjenica iz Uredbe br. 397/2004 i nepravilnoj pravnoj kvalifikaciji činjenica.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 397/2004 od 2. ožujka 2004. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz pamučne posteljine podrijetlom iz Pakistana (SL 2004., L 66, str. 1.).


title: Predmet T-710/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Drex Technologies protiv Vijeća

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/36

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Drex Technologies protiv Vijeća
   (Predmet T-710/15) (1)

   (2016/C 410/63)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.