title: Predmet T-53/16: Tužba podnesena 5. veljače 2016. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/30

         Tužba podnesena 5. veljače 2016. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije
   (Predmet T-53/16)
   (2016/C 145/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) i Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastupnici: G. Berrisch, E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, odvjetnici i B. Byrne, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi članke 1., 4., 5. i 6. odluke Komisije od 23. srpnja 2014. u predmetu iz područja državnih potpora SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) kojom je utvrđeno da su Ryanair i Airport Marketing Services primili nezakonitu državnu potporu, nespojivu s unutarnjim tržištem, putem niza ugovora koji se odnose na zračnu luku Nîmes-Garons; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, načela dobre uprave i tužiteljevog prava na obranu s obzirom na to da Komisija nije dopustila tužiteljima pravo uvida u spis istrage te im nije pružila mogućnost da valjano iznesu svoja očitovanja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Komisija odnosne mjere pogrešno pripisala državi.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Komisija pogrešno smatrala da su sredstva Veolia Transport Aéroport de Nîmes (VTAN), jednog od upravitelja zračne luke, državna sredstva.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a jer Komisija nije ispravno primijenila test subjekta u tržišnom gospodarstvu. Komisija je pogrešno odbila osloniti se na usporednu analizu koja bi ju dovela do zaključka o nepostojanju potpore tužiteljima. Podredno, Komisija nije pripisala odgovarajuću vrijednost marketinškim uslugama, nepravilno je odbila razloge na kojima se temeljila odluka zračne luke da stekne te usluge, pogrešno je odbila mogućnost da je dio marketinških usluga mogao biti stečen zbog općeg interesa, pogrešno je smatrala upravitelja zračne luke, Syndicat Mixte pour l’aménagement et le dévelopment de l’aéroport de Nîmes – Alès – Camargue – Cévennes (SMAN), i njegovog privatnog ugovaratelja VTAN jednim subjektom, utemeljila je svoje zaključke na nepotpunim i neodgovarajućim podacima pri izračunu profitabilnosti zračne luke, zanemarila mrežne eksternalije za koje je zračna luka mogla očekivati da će ih ostvariti na temelju suradnje s Ryanairom, i zanemarila usporediti podatke koje je zračna luka podnijela s onima uobičajeno povezanim sa zračnom lukom kojom se dobro upravlja. U svakom slučaju, čak i ako su tužitelji stekli prednost, Komisija nije utvrdila da se radilo o selektivnoj prednosti.

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se podredno ističe i koji se temelji na navodnoj povredi članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a jer je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je potpora Ryanairu i Airport Marketing Servicesu odgovarala iznosu kumulativnih graničnih gubitaka zračne luke (kako ih je izračunala Komisija) umjesto iznosu stvarne koristi za Ryanair i Airport Marketing Services. Komisija je trebala ispitati u kojoj je mjeri navodna korist bila stvarno prenesena putnicima Ryanaira. Nadalje, Komisija nije kvantificirala konkurentnu prednost koju je Ryanair imao zbog navodne potpore i nije dostatno objasnila zašto je povrat iznosa potpore naveden u odluci bio nužan za ponovnu uspostavu stanja koje je prethodilo isplati potpore.


title: Predmet T-325/14: Tužba podnesena 6. svibnja 2014. – mobile.international protiv OHIM-a – Rezon (mobile.de)

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/27

         Tužba podnesena 6. svibnja 2014. – mobile.international protiv OHIM-a – Rezon (mobile.de)
   (Predmet T-325/14)
   2014/C 235/37
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Njemačka) (zastupnik: T. Lührig, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Rezon OOD (Sofia, Bugarska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 9. siječnja 2014. u predmetu R 922/2013-1;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „mobile.de”, za proizvode i usluge iz razreda 9., 16., 35., 38. i 42. – žig Zajednice br. 9 376 989

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Rezon OOD

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: nacionalni figurativni žig, koji sadrži verbalni element „mobile”, za usluge iz razreda 35., 39. i 42.

      Odluka Odjela za poništaje: odbijanje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se prihvaća i predmet se vraća Odjelu za poništaje

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda čl. 57. st. 2. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 22. st. 2. Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda čl. 76. st. 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda čl. 15. st. 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda čl. 57. st. 2. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 22. st. 3. i 4. Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda čl. 78. st. 1. točke (f) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda prigovora zlouporabe prava u vezi s čl. 56. st. 1. točkom (b) Uredbe br. 207/2009 i čl. 54. st. 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda čl. 64. st. 1. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-500/12: Rješenje predsjednika Suda od 19. veljače 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/22

         Rješenje predsjednika Suda od 19. veljače 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-500/12) (1)

   2014/C 184/30
   Jezik postupka: poljski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet C-79/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. srpnja 2017. – Vijeće Europske unije protiv Hamasa, Europske komisije „Žalba — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Borba protiv terorizma — Mjere ograničavanja poduzete protiv određenih osoba i subjekata — Zamrzavanje financijskih sredstava — Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP — Članak 1. stavci 4. i 6. — Uredba (EZ) br. 2580/2001 — Članak 2. stavak 3. — Zadržavanje organizacije na popisu osoba, skupina i subjekata uključenih u teroristička djela — Pretpostavke — Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava — Odluka nadležnog tijela — Obveza obrazlaganja”

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/4

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. srpnja 2017. – Vijeće Europske unije protiv Hamasa, Europske komisije
   (Predmet C-79/15 P) (1)

   („Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Borba protiv terorizma - Mjere ograničavanja poduzete protiv određenih osoba i subjekata - Zamrzavanje financijskih sredstava - Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP - Članak 1. stavci 4. i 6. - Uredba (EZ) br. 2580/2001 - Članak 2. stavak 3. - Zadržavanje organizacije na popisu osoba, skupina i subjekata uključenih u teroristička djela - Pretpostavke - Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava - Odluka nadležnog tijela - Obveza obrazlaganja”)
   (2017/C 309/04)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen, G. Étienne, M. Bishop, agenti)

      Druge stranke u postupku: Hamas (zastupnik: L. Glock, odvjetnica), Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, M. Konstantinidis i R. Tricot, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas, F. Fize i G. de Bergues, agenti)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 17. prosinca 2014., Hamas/Vijeće (T-400/10, EU:T:2014:1095).

               2.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije na ponovno suđenje.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet C-287/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – Fidelidade-Companhia de Seguros, S.A. protiv Caisse Suisse de Compensation i dr.

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – Fidelidade-Companhia de Seguros, S.A. protiv Caisse Suisse de Compensation i dr.
   (Predmet C-287/16)
   (2016/C 326/17)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Fidelidade-Companhia de Seguros, S.A.

      Tuženici: Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Chrystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira

      Prethodno pitanje

   Protivi li se članku 3. stavku 1. Direktive 72/166/EEZ (1), članku 2. stavku 1. Direktive 84/5/EEZ (2) i članku 1. Direktive 90/232/EEZ (3) koje se odnose na usklađivanje zakonodavstava država članica o osiguranju od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila nacionalno zakonodavstvo na temelju kojeg je davanje lažne izjave o vlasništvu motornog vozila kao i identitetu njegova uobičajenog vozača razlog apsolutne ništavosti ugovora o osiguranju jer osoba koja je sklopila ugovor nema ekonomski interes upotrebljavati vozilo, a zainteresirane osobe (ugovaratelj osiguranja, vlasnik i uobičajeni vozač) prijevarno namjeravaju dobiti pokriće rizika koji proizlaze iz upotrebe motornog vozila (i) sklapanjem ugovora koji osiguravatelj ne bi sklopio da mu je bio poznat identitet ugovaratelja osiguranja; (ii) plaćanjem premije koja je niža od dugovane zbog dobi uobičajenog vozača?

      (1)  Direktiva Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakonodavstava država članica o osiguranju od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti

      (2)  Druga Direktiva Vijeća 84/5/EEZ od 30. prosinca 1983. o usklađivanju zakonodavstava država članica o osiguranju od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL 1984., L 8, str. 17.)

      (3)  Treća Direktiva Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990. o usklađivanju zakonodavstava država članica o osiguranju od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL 1990., L 129, str. 33.)


title: Predmet T-76/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Morningstar protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zlouporaba vladajućeg položaja — Svjetsko tržište konsolidiranih prijenosa podataka u realnom vremenu — Odluka kojom obveze koje je ponudio poduzetnik u vladajućem položaju postaju obvezujuće — Članak 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/25

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Morningstar protiv Komisije
   (Predmet T-76/14) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zlouporaba vladajućeg položaja - Svjetsko tržište konsolidiranih prijenosa podataka u realnom vremenu - Odluka kojom obveze koje je ponudio poduzetnik u vladajućem položaju postaju obvezujuće - Članak 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003”))
   (2016/C 392/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Morningstar, Inc. (Chicago, Illinois, Sjedinjene Države) (zastupnici: S. Kinsella, K. Daly, P. Harrison, solicitors, i M. Abenhaïm, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castilla Contreras, A. Dawes i F. Ronkes Agerbeek, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Thomson Reuters Corp. (Toronto, Kanada) i Reuters Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Nourry, G. Olsen i C. Ghosh, solicitors)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a, kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2012) 9635 od 20. prosinca 2012. o postupku primjene članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u [predmet COMP/D2/39.654 – Oznake Reutersovih financijskih instrumenata (RIC)].

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Morningstar, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet C-120/12 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. — Bernhard Rintisch protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni), Bariatrix Europe Inc. SAS (Žalba — Žig zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 74. stavak 2. — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 50. stavak 1. prvi i treći podstavak — Prigovor nositelja ranijeg žiga — Postojanje žiga — Dokazi izneseni u prilog prigovoru nakon isteka roka određenog u tu svrhu — Neuzimanje u obzir — Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća — Suprotna odredba — Okolnosti koje ne dopuštaju uzimanje u obzir novih ili dodatnih dokaza)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/24

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. — Bernhard Rintisch protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni), Bariatrix Europe Inc. SAS
   (Predmet C-120/12 P) (1)

   (Žalba - Žig zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 74. stavak 2. - Uredba (EZ) br. 2868/95 - Pravilo 50. stavak 1. prvi i treći podstavak - Prigovor nositelja ranijeg žiga - Postojanje žiga - Dokazi izneseni u prilog prigovoru nakon isteka roka određenog u tu svrhu - Neuzimanje u obzir - Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća - Suprotna odredba - Okolnosti koje ne dopuštaju uzimanje u obzir novih ili dodatnih dokaza)
   2013/C 344/40
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Bernhard Rintisch (zastupnik: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent), Bariatrix Europe Inc. SAS

      Predmet

   Žalba uložena protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 16. prosinca 2011., Rintisch/OHIM (T-62/12) kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje koju je podnio nositelj nacionalnih verbalnih i figurativnih žigova „PROTI”, „PROTIPOWER” i „PROTIPLUS” za proizvode klasificirane u 29. i 32. razredu i nacionalnog trgovačkog naziva „PROTITOP” za proizvode klasificirane u 29., 30. i 32. razredu, protiv odluke R 740/2008-4 četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 15. prosinca 2008. kojom se odbacuje tužba podnesena protiv odluke Odjela za prigovore kojom je odbijen prigovor tužitelja vezano uz registraciju verbalnog žiga „PROTI SNACK” za proizvode klasificirane u 5., 29., 30. i 32. razredu — Nepravodobno podnošenje dokumenata — Diskrecijska ovlast predviđena člankom. 74. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 76. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Bernhardu Rintischu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet T-125/14: Tužba podnesena 14. veljače 2014. – Gappol Marzena Porczyńska protiv OHIM-a – Gap (ITM) (GAPPol)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/40

         Tužba podnesena 14. veljače 2014. – Gappol Marzena Porczyńska protiv OHIM-a – Gap (ITM) (GAPPol)
   (Predmet T-125/14)
   2014/C 142/52
   Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

      Stranke

      Tužitelj: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Poljska) (zastupnik: J. Gwiazdowska, pravni savjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, Sjedinjene Američke Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 2. prosinca 2013. u predmetu R 686/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element „GAPPol” za proizvode i usluge iz razreda 20, 25 i 37 – prijava žiga Zajednice br. 8 346 165

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: verbalni žigovi Zajednice „GAP”; figurativni žigovi Zajednice koji sadrže verbalni element „GAP” kao i nacionalni verbalni žigovi „GAP” i nacionalni figurativni žigovi koji sadrže verbalni element „GAP” za proizvode iz razreda 25

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor se djelomično usvaja

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1.točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-27/13: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. lipnja 2015. – CX protiv Komisije (Javna služba — Stegovni postupak — Uloga i nadležnosti stegovnog povjerenstva i tijela za imenovanje — Stegovna mjera — Prelazak u niži razred popraćen odlukom o promaknuću — Proporcionalnost mjere)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/47

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. lipnja 2015. – CX protiv Komisije
   (Predmet F-27/13) (1)

   ((Javna služba - Stegovni postupak - Uloga i nadležnosti stegovnog povjerenstva i tijela za imenovanje - Stegovna mjera - Prelazak u niži razred popraćen odlukom o promaknuću - Proporcionalnost mjere))
   (2015/C 245/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: CX (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka o prelasku tužitelja u niži razred AD8 temeljem članka 9. stavka 1. točke (f) Priloga IX. Pravilniku o osoblju, te zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske i neimovinske štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               CX će snositi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 207, 20. 7. 2013., str. 56.


title: Predmet T-295/14: Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Autoneum Germany protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka — Tužba za poništenje — Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva — Nepostojanje novih elemenata — Nedopuštenost”)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/23

         Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Autoneum Germany protiv Komisije
   (Predmet T-295/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka - Tužba za poništenje - Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva - Nepostojanje novih elemenata - Nedopuštenost”))
   (2015/C 245/27)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme, M. Ringel i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju A. Luke i C. Maurer, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog članka 108. stavka 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije [Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva na način da se njime obuhvati Odluku Komisije C (2014) 8786 final od 25. studenoga 2014. glede državne potpore SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) koju je Savezna Republika Njemačka odobrila u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije, odbija se kao nedopušten.

               3.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               4.

               Autoneum Germany GmbH će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske komisije, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

               5.

               Nadzorno tijelo EFTA-e će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-554/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2014. uputio Sofiyski gradski sad (Bugarska) – Kazneni postupak protiv Atanasa Ognyanova

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2014. uputio Sofiyski gradski sad (Bugarska) – Kazneni postupak protiv Atanasa Ognyanova
      (Predmet C-554/14)
      (2015/C 073/17)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofiyski gradski sad

         Stranke glavnog postupka

         Osuđena osoba: Atanas Ognyanov

         Druga stranka u postupku: Državni odvjetnik pri Sofiyska gradska prokuratura

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Dopuštaju li odredbe Okvirne odluke 2008/909/PUP da država izvršiteljica naloga u postupku transfera smanji trajanje kazne oduzimanja slobode koju je izrekla država izdavateljica naloga na temelju obavljenog rada tijekom odsluženja te kazne u državi izdavateljici naloga kako slijedi:

                              A)

                              Smanjenje kazne posljedica je primjene prava države izvršiteljice naloga na izvršenje kazne u skladu s člankom 17. stavkom 1. [Okvirne odluke]. Dopušta li ta odredba da se pravo države izvršiteljice naloga o izvršenju kazne primijeni već u postupku transfera u pogledu okolnosti koje su nastale u razdoblju u kojem je osuđena osoba bila pod jurisdikcijom države izdavateljice naloga (tj. u pogledu rada obavljenog u zatvoru države izdavateljice naloga)?

                              B)

                              Smanjenje kazne proizlazi iz oduzimanja u skladu s člankom 17. stavkom 2. [Okvirne odluke]. Dopušta li ta odredba oduzimanje razdoblja koje je dulje nego trajanje zatvorske kazne određeno prema pravu države izdavateljice naloga ako se primjenjuje pravo države izvršiteljice naloga, na temelju čega dolazi do nove pravne ocjene okolnosti nastalih u državi izdavateljici naloga (tj. rada obavljenog u zatvoru države izdavateljice naloga)?

                  2.

                  U slučaju da su te ili druge odredbe Okvirne odluke primjenjive na smanjenje kazne o kojem je riječ, treba li državu izdavateljicu naloga o tome obavijestiti ako ona to izričito zatraži i treba li u slučaju njezinog protivljenja smanjenju kazne obustaviti postupak transfera? U slučaju postojanja obveze obavješćivanja, kakav treba biti način obavješćivanja – općenit i apstraktan o primjenjivom pravu ili o konkretnom smanjenju koje će sud odobriti konkretnoj osuđenoj osobi?

         Dodatno pitanje

      Ako bi Sud Europske unije utvrdio da odredbe članka 17. stavaka 1. i 2. Okvirne odluke 2008/909/PUP ne dopuštaju da država izvršiteljica naloga na temelju svojeg nacionalnog prava smanji kaznu (zbog rada obavljenog u državi izdavateljici naloga), je li tada u skladu s europskim pravom odluka nacionalnog suda o tome da se ipak primijeni nacionalno pravo jer je to povoljnije od članka 17. Okvirne odluke 2008/909/PUP?


title: Predmet F-71/11: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 8. svibnja 2013. — Z protiv Cour de justice

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/30

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 8. svibnja 2013. — Z protiv Cour de justice
   (Predmet F-71/11) (1)

   2013/C 252/84

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 355, 3.12.2011., str. 30.


title: Predmet C-458/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2014. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Promoimpresa srl protiv Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2014. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Promoimpresa srl protiv Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia
   (Predmet C-458/14)
   (2014/C 448/14)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Promoimpresa srl

      Tuženici: Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia

      Prethodno pitanje

   Jesu li načelima slobode poslovnog nastana, nediskriminacije i zaštite tržišnog natjecanja iz članaka 49., 56., i 106. UFEU-a te principu razumnosti koje ta načela uključuju, protivni nacionalni propisi koji uslijed naknadnih zakonodavnih intervencija, određuju ponovno produljenje vremena trajanja koncesija na gospodarski značajnim pomorskim dobrima te javnim dobrima jezera i rijeka, čije je trajanje zakonom produljeno na najmanje jedanaest godina, tako da isti koncesionar zadržava isključivo pravo gospodarskog iskorištavanja dobra, neovisno o isteku roka valjanosti određenog u dodijeljenoj mu koncesiji, što zainteresiranim gospodarskim subjektima oduzima svaku mogućnost dodjele dobra nakon provedbe postupaka javnih natječaja?


title: Predmet T-634/15: Tužba podnesena 12. studenoga 2015. – Frinsa del Noroeste protiv OHIM-a – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/48

         Tužba podnesena 12. studenoga 2015. – Frinsa del Noroeste protiv OHIM-a – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)
   (Predmet T-634/15)
   (2016/C 016/57)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španjolska) (zastupnik: J. Botella Reyna, abogado)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Frigoríficos Unidos, SA (Riudellots de la Selva, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „FRINSA LA CONSERVERA” – prijava za registraciju br. 11 495 728

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. srpnja 2015. u predmetu R 2382/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlozi

               —

               Prava prvenstva na izraz FRINSA i mirni suživot navodno suprotstavljenih žigova na tržištu i u registru

               —

               Općepoznati karakter žiga FRINSA

               —

               Povreda članka 8. stavke 1. točke (b), Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-704/14: Tužba podnesena 3. listopada 2014. – Marine Harvest protiv Komisije

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/61

         Tužba podnesena 3. listopada 2014. – Marine Harvest protiv Komisije
   (Predmet T-704/14)
   2014/C 409/82
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marine Harvest ASA (Bergen, Norveška) (zastupnik: R. Subiotto, QC)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 23. srpnja 2014. u predmetu COMP/M.7184 – Marine Harvest/Morpol (članak 14. stavak 2. post.);

               —

               podredno, poništi novčane kazne koje su Marine Harvest izrečene temeljem te odluke;

               —

               još podrednije, bitno snizi novčane kazne koje su Marine Harvest izrečene temeljem te odluke;

               —

               u svakom slučaju, naloži Komisiji da snosi pravne i druge troškove i izdatke Marine Harvest vezane uz ovaj predmet; i poduzme sve druge mjere koje bude smatrao primjerenima.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim tvrdi da je prilikom donošenja odluke počinjena pogreška koja se tiče prava i činjenica jer je njome utvrđeno da je Marine Harvest trebao prijaviti da je stekao 48,5 % udjela u Morpolu u prosincu 2012. („stjecanje iz prosinca 2012.”) temeljem Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004, i suzdržati se od stjecanja 48,5 % dionica u Morpolu prije nego što dobije odobrenje u odnosu na taj element cjelokupne transakcije, pritom odbacujući jedinstvenu narav i primjenjivost članka 7. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 na stjecanje iz prosinca 2012. i naknadnu javnu ponudu koja je predviđena stjecanjem iz prosinca 2012. u skladu s norveškim propisima o javnom preuzimanju i koju je Marine Harvest uvijek namjeravao u kratkom roku realizirati kako bi stekao potpunu kontrolu nad Morpolom.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim tvrdi da je prilikom donošenja odluke počinjena pogreška koja se tiče prava i činjenica jer je njome utvrđeno da je Marine Harvest postupao s nepažnjom kada nije prijavio stjecanje iz prosinca 2012. i kada se nije suzdržao od stjecanja 48,5 % dionica u Morpolu prije nego što dobije odobrenje u odnosu na taj element cjelokupne transakcije, pritom zanemarujući činjenicu da Marine Harvest nije mogao razumno predvidjeti, ni objektivno ni subjektivno, da stjecanje iz prosinca 2012. i naknadna javna ponuda ne spadaju u područje primjene članka 7. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojim tvrdi da je donošenjem odluke kojom se Marine Harvest kažnjava zbog (i) propusta da prijavi stjecanje iz prosinca 2012. prije (ii) njegove provedbe stjecanjem 48,5 % dionica u Morpolu povrijeđeno načelo da nitko ne može dvaput biti kažnjen za istu povredu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog kojim se, podredno, tvrdi da se izricanjem novčane kazne Marine Harvest povrjeđuju načela pravne sigurnosti, „nullum crimen, nulla poena sine lege” i jednakog postupanja, zbog novih činjeničnih i pravnih pitanja u ovom predmetu i Komisijinog nedavnog postupanja u usporedivom slučaju, u kojem nije (i) pokrenula istragu, (ii) došla do konačnog i obvezujućeg zaključka o dosegu članka 7. stavka 1. i članka 7. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 i (iii) izrekla novčanu kaznu.

               5.

               Peti tužbeni razlog, kojim se, još podrednije, tvrdi da odluka sadrži očite pogreške koje se tiču prava i činjenica te nudi nedostatno obrazloženje u pogledu određivanja iznosa novčane kazne u ovom predmetu, jer (i) ne objašnjava kako su novčane kazne izračunate, (ii) naglašava ozbiljnost navodnih povreda tako što upućuje na okolnosti koje je ne potkrepljuju, (iii) u trajanje povrede uključuje razdoblja koja je u drugim predmetima isključivala na temelju pogrešnog obrazloženja da Marine Harvest nije dovoljno surađivala u razdoblju koje je prethodilo prijavi, (iv) izriče novčane kazne u iznosu koji je neproporcionalan u odnosu između ozbiljnosti i trajanja navodne povrede te u odnosu na ciljeve koje treba postići, te (v) ne uzima u obzir olakotne okolnosti, uključujući transparentnost i suradnju u postupku kontrole koncentracija, relevantnu raniju neosuđivanost i ispričivu zabludu prilikom počinjenja navodne povrede.


title: Predmet C-166/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Celle (Njemačka) 22. ožujka 2016. – Tui Deutschland GmbH protiv Stefana Dürena

text:
               27.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 232/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Celle (Njemačka) 22. ožujka 2016. – Tui Deutschland GmbH protiv Stefana Dürena
   (Predmet C-166/16)
   (2016/C 232/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Celle

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tui Deutschland GmbH

      Tuženik: Stefan Düren
   Predmet je rješenjem Suda od 21. travnja 2016. brisan iz sudskog upisnika.


title: Predmet F-95/13: Tužba podnesena 23. rujna 2013. — ZZ i dr. protiv Europske agencije za željeznice (ERA)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/26

         Tužba podnesena 23. rujna 2013. — ZZ i dr. protiv Europske agencije za željeznice (ERA)
   (Predmet F-95/13)
   2013/C 352/54
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnici: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis i E. Marchal, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za željeznice (ERA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom se ne mijenja ugovor o radu tužiteljâ kao privremenih djelatnika na određeno vrijeme u ugovor o radu na neodređeno vrijeme.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku kojom se odbija zahtjev tužiteljâ od 20. prosinca 2012. za izmjenom njihovog ugovora o radu privremenih djelatnika na određeno vrijeme u smislu članka 2. točke (a) Uvjeta zaposlenja za ostale djelatnike u ugovor o radu na neodređeno vrijeme na temelju članka 8. Uvjeta zaposlenja za ostale djelatnike na datum njihovog stvarnog stupanja na snagu;

               —

               naložiti Europskoj agenciji za željeznice snošenje troškova.


title: Predmet C-579/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 29. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Daniela Adama Popławskog (Zahtjev za prethodnu odluku — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Okvirna odluka 2002/584/PUP — Europski uhidbeni nalog i postupci predaje između država članica — Razlozi za moguće neizvršenje — Članak 4. točka 6. — Obveza države članice izvršenja da izvrši kaznu u skladu s odredbama svojeg domaćeg prava — Prenošenje — Obveza usklađenog tumačenja)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 29. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Daniela Adama Popławskog
   (Predmet C-579/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Europski uhidbeni nalog i postupci predaje između država članica - Razlozi za moguće neizvršenje - Članak 4. točka 6. - Obveza države članice izvršenja da izvrši kaznu u skladu s odredbama svojeg domaćeg prava - Prenošenje - Obveza usklađenog tumačenja))
   (2017/C 283/04)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

   Daniel Adam Popławski

      uz sudjelovanje: Openbaar Ministerie

      Izreka

               1.

               Članak 4. točku 6. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica treba tumačiti na način da mu se protivi zakonodavstvo države članice kojim se prenosi ta odredba, a koje – u slučaju da predaju stranog državljanina koji ima dozvolu stalnog boravka na području te države članice traži druga država članica radi izvršenja kazne oduzimanja slobode koja je tom državljaninu izrečena sudskom odlukom koja je postala pravomoćna – s jedne strane, ne dopušta takvu predaju, a, s druge strane, predviđa samo obvezu pravosudnih tijela prve države članice da obavijeste pravosudna tijela druge države članice da su spremna preuzeti izvršenje te presude a da na datum odbijanja predaje nije osigurano stvarno preuzimanje izvršenja i da se, nadalje, u slučaju da se to preuzimanje kasnije pokaže nemogućim, takvo odbijanje ne može dovesti u pitanje.

               2.

               Odredbe Okvirne odluke 2002/584 nemaju izravan učinak. Međutim, nadležni nacionalni sud, uzimajući u obzir cjelokupno nacionalno pravo i primjenom metoda tumačenja koje su njime priznate, mora protumačiti nacionalne odredbe o kojima je riječ u najvećoj mogućoj mjeri s obzirom na tekst i svrhu te okvirne odluke, što u predmetnom slučaju znači da u slučaju odbijanja izvršenja europskog uhidbenog naloga izdanog radi predaje osobe protiv koje je u državi članici izdavateljici izrečena pravomoćna presuda kojom se ona osuđuje na kaznu oduzimanja slobode pravosudna tijela države članice izvršenja imaju obvezu zajamčiti stvarno izvršenje kazne izrečene toj osobi.

               3.

               Članak 4. točku 6. Okvirne odluke 2002/584 treba tumačiti na način da ne dopušta državi članici da odbije izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog radi predaje osobe protiv koje je donesena pravomoćna presuda kojom je se osuđuje na kaznu oduzimanja slobode samo zbog toga što ta država članica namjerava protiv te osobe pokrenuti kazneni postupak u vezi s istim djelima kao što su ona zbog kojih je ta presuda izrečena.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-228/15: Rješenje Suda (peto vijeće) od 7. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Catania – Italija) – kazneni postupak protiv Snezhane Velikove (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo državljana države članice na kretanje i boravak na području Europske unije — Nerelevantnost zahtjeva za prethodnu odluku za rješenje spora u glavnom postupku — Očita nedopuštenost)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/8

      Rješenje Suda (peto vijeće) od 7. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Catania – Italija) – kazneni postupak protiv Snezhane Velikove
      (Predmet C-228/15) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo državljana države članice na kretanje i boravak na području Europske unije - Nerelevantnost zahtjeva za prethodnu odluku za rješenje spora u glavnom postupku - Očita nedopuštenost))
      (2016/C 454/16)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Catania

         Stranka glavnog kaznenog postupka

      Snezhana Velikova

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Catania (Sud u Cataniji, Italija), odlukom od 7. siječnja 2015. očito je nedopušten.

         (1)  SL C 245, 27. 7. 2015..


title: Predmet T-669/13 P: Presuda Općeg suda od 5. studenog 2014. – Komisija protiv Thomé ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Zapošljavanje — Obavijest o natječaju — Odbijanje zapošljavanja — Postojanje diplome koja ispunjava uvjete iz obavijesti o natječaju zbog priznavanja — Financijska i neimovinska šteta” )

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/20

         Presuda Općeg suda od 5. studenog 2014. – Komisija protiv Thomé
   (Predmet T-669/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Zapošljavanje - Obavijest o natječaju - Odbijanje zapošljavanja - Postojanje diplome koja ispunjava uvjete iz obavijesti o natječaju zbog priznavanja - Financijska i neimovinska šteta”))
   (2014/C 448/26)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka u postupku: Florence Thomé (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 7. listopada 2013., Thomé/Komisija (F-97/12, ZbSS, EU:F:2013:142) kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 52, 22.2.2014.


title: Predmet T-550/17: Tužba podnesena 12. kolovoza 2017. – Troszczynski protiv Parlamenta

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/23

         Tužba podnesena 12. kolovoza 2017. – Troszczynski protiv Parlamenta
   (Predmet T-550/17)
   (2017/C 357/31)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Mylène Troszczynski (Noyon, Francuska) (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europskog parlamenta od 14. lipnja 2017. o zahtjevu za ukidanje imuniteta Mylène Troszczynski 2017/2019(IMM);

               —

               naloži Europskom parlamentu da isplati Mylène Troszczynski iznos od 35 000,00 eura s osnove nakade pretrpjele neimovinske štete;

               —

               naloži Europskom parlamentu da isplati Mylène Troszczynski iznos od 5 000,00 eura s osnove naknade troškova čiju je naknadu moguće tražiti;

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije (SL 2010., C 83, str. 266.; u daljnjem tekstu: Protokol).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. Protokola.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja i načela dobre uprave.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane i na nezakonitosti pobijane odluke.


title: Predmet T-339/17: Tužba podnesena 31. svibnja 2017. – Shenzhen Jiayz Photo Industrial protiv EUIPO-a – Seven (sevenoak)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/60

         Tužba podnesena 31. svibnja 2017. – Shenzhen Jiayz Photo Industrial protiv EUIPO-a – Seven (sevenoak)
   (Predmet T-339/17)
   (2017/C 239/72)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Kina) (zastupnik: M. de Arpe Tejero, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Seven SpA (Leinì, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „SEVENOAK” – prijava za registraciju br. 13 521 125

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. ožujka 2017. u predmetu R 1326/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi spornu odluku;

               —

               usvoji prijavu za registraciju žiga Europske unije br. 13 521 125 „SEVENOAK” za sve proizvode navedene u prijavi;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 81. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Spojeni predmeti C-204/12 do C-208/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Essent Belgium NV protiv Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (Zahtjev za prethodnu odluku — Regionalni program potpore koji za postrojenja koja proizvode električnu energiju iz obnovljivih izvora energije predviđa dodjelu zelenih certifikata kojima se može trgovati — Obveza dobavljača električne energije da regulatornom tijelu svake godine predaju određenu kvotu certifikata — Odbijanje da se u obzir uzmu jamstva o podrijetlu iz drugih država članica Europske unije i država stranaka Sporazuma o EGP-u — Administrativna novčana kazna u slučaju da certifikati ne budu predani — Direktiva 2001/77/EZ — Članak 5. — Slobodno kretanje robe — Članak 28. UEZ-a — Članci 11. i 13. Sporazuma o EGP-u — Direktiva 2003/54/EZ — Članak 3.)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgija) – Essent Belgium NV protiv Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt
   (Spojeni predmeti C-204/12 do C-208/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Regionalni program potpore koji za postrojenja koja proizvode električnu energiju iz obnovljivih izvora energije predviđa dodjelu zelenih certifikata kojima se može trgovati - Obveza dobavljača električne energije da regulatornom tijelu svake godine predaju određenu kvotu certifikata - Odbijanje da se u obzir uzmu jamstva o podrijetlu iz drugih država članica Europske unije i država stranaka Sporazuma o EGP-u - Administrativna novčana kazna u slučaju da certifikati ne budu predani - Direktiva 2001/77/EZ - Članak 5. - Slobodno kretanje robe - Članak 28. UEZ-a - Članci 11. i 13. Sporazuma o EGP-u - Direktiva 2003/54/EZ - Članak 3.))
   2014/C 409/03
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Essent Belgium NV

      Tuženik: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt

      uz sudjelovanje: Vlaams Gewest, Vlaamse Gemeenschap (C-204/12, C-206/12 i C-208/12),

      Izreka

               1.

               Članak 5. Direktive 2001/77/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2001. o promicanju električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije na unutarnjem tržištu električne energije treba tumačiti u smislu da mu nije protivan nacionalni program potpore, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim je određeno da nadležno regionalno regulatorno tijelo dodjeljuje certifikate, kojima je moguće trgovati, za zelenu električnu energiju proizvedenu na području regije u pitanju i prema kojem su dobavljači električne energije dužni, pod prijetnjom administrativne novčane kazne, svake godine navedenom tijelu predati određeni broj takvih certifikata koji odgovara udjelu ukupne količine električne energije koju su isporučili u toj regiji, pri čemu tim dobavljačima nije dopušteno navedenu obvezu ispuniti tako da upotrijebe jamstva o podrijetlu iz drugih država članica Europske unije ili iz trećih zemalja članica Europskoga gospodarskog prostora.

               2.

               Članke 28. i 30. UEZ-a kao i članke 11. i 13. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. treba tumačiti u smislu da im nije protivan nacionalni program potpore poput onog opisanog u točki 1. ove izreke, pod uvjetom da:

                           —

                           postoje mehanizmi koji osiguravaju uspostavljanje pravog tržišta certifikata na kojem se ponuda i potražnja stvarno mogu spojiti i uravnotežiti, tako da je dobavljačima i zainteresiranim korisnicima stvarno omogućeno da na njemu nabave certifikate pod poštenim uvjetima;

                           —

                           način izračuna i iznos administrativne novčane kazne koju moraju platiti dobavljači koji nisu ispunili obvezu navedenu u točki 1. ove izreke utvrđeni su tako da ne prelaze ono što je nužno u svrhu poticanja proizvođača da stvarno povećaju svoju proizvodnju električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i dobavljača podvrgnutih navedenoj obvezi da pristupe stvarnoj kupnji potrebnih certifikata, pri čemu osobito valja izbjegavati prekomjerno kažnjavanje spomenutih dobavljača.

               3.

               Pravila o zabrani diskriminacije sadržana u članku 18. UFEU-a, članku 4. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. i članku 3. stavku 1. Direktive 2003/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 96/92/EZ treba tumačiti u smislu da im nije protivan nacionalni program potpore poput onog opisanog u točki 1. ove izreke.

      (1)  SL C 227, 28.7.2012.


title: Predmet T-480/12: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Coca-Cola protiv OHIM-a – Mitico (Master) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Master — Raniji figurativni žig Zajednice Coca-Cola i raniji nacionalni figurativni žig C — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Sličnost znakova — Dokazi koji se odnose na komercijalnu uporabu žiga za kojeg je podnesena prijava za registraciju” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/45

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Coca-Cola protiv OHIM-a – Mitico (Master)
   (Predmet T-480/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Master - Raniji figurativni žig Zajednice Coca-Cola i raniji nacionalni figurativni žig C - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Sličnost znakova - Dokazi koji se odnose na komercijalnu uporabu žiga za kojeg je podnesena prijava za registraciju”))
   (2015/C 046/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Coca-Cola Company (Atlanta, Džordžija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Malynicz, barrister, D. Stone, L. Ritchie, solicitors, i S. Baran, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damask, Sirija) (zastupnik: A.-I. Malami, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. kolovoza 2012. (predmet R 2156/2011-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između The Coca-Cola Company i Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico).

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 29. kolovoza 2012. (predmet R 2156/2011-2).

               2.

               OHIM snosi uz vlastite i troškove The Coca-Cola Company.

               3.

               Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet C-466/13 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 22. listopada 2014. – Repsol YPF SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (Žalba – Žig zajednice – Uredba (EZ) br.207/2009 – Članak 8. stavak 1. točka (b) – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Figurativni znak koji prikazuje slovo ‘R’)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/11

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 22. listopada 2014. – Repsol YPF SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
      (Predmet C-466/13 P) (1)

      (Žalba - Žig zajednice - Uredba (EZ) br.207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Figurativni znak koji prikazuje slovo ‘R’)
      (2015/C 016/15)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Repsol YPF SA (zastupnici: J.-B. Devaureix i L. Montoya Terán, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu Repsol YPF SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 313 od 26.10.2013.


title: Predmet T-218/09: Presuda Općeg suda od 12. rujna 2013. — Italija protiv Komisije ( „Pravila o jeziku — Obavijesti o otvorenim natječajima za zapošljavanje asistenata — Jezik testova — Izbor drugog jezika između tri službena jezika” )

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/19

         Presuda Općeg suda od 12. rujna 2013. — Italija protiv Komisije
   (Predmet T-218/09) (1)

   (Pravila o jeziku - Obavijesti o otvorenim natječajima za zapošljavanje asistenata - Jezik testova - Izbor drugog jezika između tri službena jezika)
   2013/C 313/35
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno J. Currall i J. Baquero Cruz, zatim J. Curall i G. Gattinara, agenti)

      Intervenijent koji podupire tužitelja: Republika Latvija (zastupnik: K. Drēviņa, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje obavijesti o otvorenim natječajima EPSO/AST/91/09 u svrhu dobivanja popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje asistenata (AST 3) u području „ofset“ i EPSO/AST/92/09 u svrhu dobivanja popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje asistenata (AST 3) u području „predtisak“, koji su objavljeni u Službenom listu Europske unije od 18. ožujka 2009. (SL C 63 A, str. 1).

      Izreka

               1.

               Poništavaju se obavijesti o otvorenim natječajima EPSO/AST/91/09 u svrhu dobivanja popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje asistenata (AST 3) u području „ofset“ i EPSO/AST/92/09 u svrhu dobivanja popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje asistenata (AST 3) u području „predtisak“, koji su objavljeni u Službenom listu Europske unije od 18. ožujka 2009.

               2.

               Talijanska Republika, Republika Latvija i Europska komisija snosit će svoje vlastite troškove.

      (1)  SL C 180, 1.8.2009.


title: Predmet T-725/14: Presuda Općeg suda od 1. veljače 2017. – Aalberts Industries protiv Europske unije („Izvanugovorna odgovornost — Članak 47. Povelje o temeljnim pravima — Razumni rok suđenja — Specifične okolnosti postupka — Značaj spora — Složenost spora — Ponašanje stranaka i postupovna pitanja — Nepostojanje neopravdanog razdoblja neaktivnosti”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/21

         Presuda Općeg suda od 1. veljače 2017. – Aalberts Industries protiv Europske unije
   (Predmet T-725/14) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Članak 47. Povelje o temeljnim pravima - Razumni rok suđenja - Specifične okolnosti postupka - Značaj spora - Složenost spora - Ponašanje stranaka i postupovna pitanja - Nepostojanje neopravdanog razdoblja neaktivnosti”))
   (2017/C 078/27)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Aalberts Industries NV (Utrecht, Nizozemska) (zastupnici: R. Wesseling i M. Tuurenhout, odvjetnici)

      Tuženik: Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije (zastupnici: A. Placco, zatim J. Inghelram i E. Beysen, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: S. Noë, P. van Nuffel i V. Bottka, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a radi naknade štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog trajanja postupka pred Općim sudom, u predmetu u kojem je donesena presuda od 24. ožujka 2011., Aalberts Industries i dr./Komisija (T-385/06, EU:T:2011:114).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Europskoj uniji, koju zastupa Sud Europske unije, da osim vlastitih, snosi i troškove Aalberts Industries NV u vezi s prigovorom nedopuštenosti koji je podnio Sud Europske unije, i koji je doveo do rješenja od 13. veljače 2015, Aalberts Industries/Europska unija (T-725/14, neobjavljeno, EU:T:2015:107).

               3.

               Nalaže se Aalberts Industries da, osim vlastitih, snosi i troškove Unije koju zastupa Sud Europske unije, a koji se odnose na tužbu povodom koje je donesena ova presuda.

               4.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet C-510/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. rujna 2013. uputio Kúria (Mađarska) — E.ON Földgáz Trade protiv Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. rujna 2013. uputio Kúria (Mađarska) — E.ON Földgáz Trade protiv Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
   (Predmet C-510/13)
   2014/C 15/02
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: E.ON Földgáz Trade Zrt.

      Tuženik: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe članka 25. Direktive 2003/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima unutarnjeg tržišta prirodnog plina i ukidanju Direktive 98/30/EZ (u daljnjem tekstu: Direktiva iz 2003) (1), kojima se određuju osobe ovlaštene na podnošenje žalbe, primijeniti u slučaju administrativne odluke donesene pod tom direktivom, ili treba voditi računa, u sudskom postupku koji je u tijeku, o odredbama sadržanim u članku 41. Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (u daljnjem tekstu: Direktiva iz 2009.) (2), koja je stupila na snagu tijekom postupka, uzimajući u obzir članak 54. stavak 1. drugi podstavak navedene direktive prema kojem se te odredbe trebaju primjenjivati počevši od 3. ožujka 2011.?

               2.

               U slučaju da treba primijeniti Direktivu iz 2009., može li se, u žalbi na odluku kojom se odobrava pravila mreže ili se određuje njihov sadržaj, smatrati „oštećenom stranom” u smislu članka 41. stavka 17. navedene direktive pregovarača s odobrenjem, koji ima ekonomski interes, kao što je to u predmetnom slučaju, ili oštećena strana može biti samo upravitelj mreže ovlašten za pokretanje postupka odobravanja pravila?

               3.

               U slučaju da treba primijeniti Direktivu iz 2003., je li odobrenje ili izmjena, ovisno o slučaju, pravila mreže o kojima je riječ u konkretnom primjeru, a u mjeri u kojoj se ona odnosi na razmatranje zahtjevâ za dodjelu kapaciteta, obuhvaćeno slučajevima iz članka 25. stavaka 5. ili 6. navedene direktive?

               4.

               Ukoliko da se ovdje radi o situaciji koja je obuhvaćena člankom 25. stavkom 6. Direktive iz 2003., može li se u žalbi na odluku kojom se odobravaju pravila mreže ili se određuje njihov sadržaj, „oštećenom stranom” smatrati pregovarača s odobrenjem, koji ima ekonomski interes, kao što je to u predmetnom slučaju, ili oštećena strana može biti samo upravitelj mreže ovlašten za pokretanje postupka odobravanja pravila?

               5.

               Kako bi trebalo tumačiti članak 25. stavak 11. Direktive iz 2003, koji predviđa da pritužbe spomenute u stavcima 5. i 6. ne dovode u pitanje prava na pravni lijek u skladu s pravom Zajednice i nacionalnim pravom, ako bi iz odgovora na prethodna pitanja proizlazilo da nacionalno pravo ograničava pravo priziva uvjetima koji su stroži od onih koji slijede iz navedene direktive ili iz prava Zajednice?

      (1)  SL L 176, 2003., str. 57.

      (2)  SL L 211, 2009., str. 94.


title: Predmet F-60/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 2. ožujka 2016. – Ruiz Molina protiv OHIM-a „Javna služba — Član privremenog osoblja — Osoblje OHIM-a — Ugovor na određeno vrijeme s odredbom o raskidu — Odredba o raskidu ugovora u slučaju da član osoblja ne bude uvršten na rezervnu listu natječaja — Raskid ugovora primjenom odredbe o raskidu — Dan kada odredba o raskidu počinje proizvoditi učinke — Opći natječaj OHIM/AD/01/13 i OHIM/AST/02/13”

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/47

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 2. ožujka 2016. – Ruiz Molina protiv OHIM-a
   (Predmet F-60/15) (1)

   („Javna služba - Član privremenog osoblja - Osoblje OHIM-a - Ugovor na određeno vrijeme s odredbom o raskidu - Odredba o raskidu ugovora u slučaju da član osoblja ne bude uvršten na rezervnu listu natječaja - Raskid ugovora primjenom odredbe o raskidu - Dan kada odredba o raskidu počinje proizvoditi učinke - Opći natječaj OHIM/AD/01/13 i OHIM/AST/02/13”)
   (2016/C 136/67)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Španjolska) (zastupnici: N. Lhoëst, odvjetnik, zatim N. Lhoëst i S. Michiels, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: B. Wägenbaur, odvjetnik, zatim A. Lukošiūtė, agent, B. Wägenbaur, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke predsjednika OHIM-a od 4. lipnja 2014. o prestanku tužiteljeva ugovora kao člana privremenog osoblja kao i zahtjev za ponovno zapošljavanje u OHIM-u, ako je to moguće, odnosno, ako to nije moguće, zahtjev za pravičnu novčanu naknadu zbog navodnog nezakonitog otkaza njegova ugovora te, naposljetku, zahtjev za naknadu štete zbog navodno pretrpljene nematerijalne štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se J. L. Ruizu Molini snošenje vlastitih troškova i polovice troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni).

               3.

               Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) snosit će polovicu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015., str. 48.


title: Predmet T-386/10: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Dornbracht protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme — Odluka koja utvrđuje povredu članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u — Usklađivanje povećanja cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Prigovor protupravnosti — Težina povrede — Olakotne okolnosti — Jednako postupanje — Proporcionalnost — Zabrana povratnog djelovanja” )

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/26

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Dornbracht protiv Komisije
   (Predmet T-386/10) (1)

   (Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme - Odluka koja utvrđuje povredu članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u - Usklađivanje povećanja cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Prigovor protupravnosti - Težina povrede - Olakotne okolnosti - Jednako postupanje - Proporcionalnost - Zabrana povratnog djelovanja)
   2013/C 325/46
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Njemačka) (zastupnici: H. Janssen, T. Kapp i M. Franz, zatim H. Janssen i T. Kapp, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre i A. Antoniadis, agenti, uz asistenciju A. Böhlkea, odvjetnik)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Simm i F. Florindo Gijón, agenti)

      Predmet

   Glavni zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C(2010) 4185 final od 23. lipnja 2010. koja se odnosi na postupak primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39092 — Kupaonska oprema), i, podredno, zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne koja je tužitelju izrečena tom odlukom.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG snosi svoje troškove i troškove Europske komisije.

               3.

               Vijeće Europske unije snosi svoje vlastite troškove.

      (1)  SL C 301, 6.11.2010.


title: Predmet C-654/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta domstolen – Švedska) – Länsförsäkringar AB protiv Matek A/S (Zahtjev za prethodnu odluku — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 9. stavak 1. točka (b) — Članak 15. stavak 1. — Članak 51. stavak 1. točka (a) — Opseg isključivog prava nositelja — Petogodišnje razdoblje nakon registracije)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/18

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta domstolen – Švedska) – Länsförsäkringar AB protiv Matek A/S
   (Predmet C-654/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 9. stavak 1. točka (b) - Članak 15. stavak 1. - Članak 51. stavak 1. točka (a) - Opseg isključivog prava nositelja - Petogodišnje razdoblje nakon registracije))
   (2017/C 053/22)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta domstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Länsförsäkringar AB

      Tuženik: Matek A/S

      Izreka

   Članak 9. stavak 1. točku (b) Uredbe Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu [Europske unije] u vezi s člankom 15. stavkom 1. i člankom 51. stavkom 1. točkom (a) te uredbe treba tumačiti na način da tijekom razdoblja od pet godina nakon registracije žiga Europske unije njegov nositelj može, u slučaju vjerojatnosti dovođenja u zabludu, zabraniti trećim osobama da u trgovačkom prometu koriste znak koji je istovjetan ili sličan onomu za koji je taj žig registriran, bez obveze dokazivanja stvarne uporabe toga žiga za svoje proizvode ili usluge.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet C-441/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2013. uputio Handelsgericht Wien (Austrija) — Pez Hajduk protiv EnergieAgentur.NRW GmbH

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2013. uputio Handelsgericht Wien (Austrija) — Pez Hajduk protiv EnergieAgentur.NRW GmbH
   (Predmet C-441/13)
   2013/C 313/18
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Handelsgericht Wien

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Pez Hajduk

      Tuženik: EnergieAgentur.NRW GmbH

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 5. točku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (1) tumačiti tako da u sporu o povredi autorskom pravu srodnih prava koja je počinjena tako što je fotografija učinjena dostupnom na internetskoj stranici pri čemu se ta internetska stranica vodi pod vršnom domenom države članice koja je različita od one u kojoj nositelj prava ima prebivalište, nadležnost postoji samo

               —

               u državi članici u kojoj navodni povreditelj prava ima svoje sjedište; kao i

               —

               u državi članici/država članicama prema kojoj/kojima je ona po sadržaju internetske stranice usmjerena?

      (1)  SL 2001, L 12, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.


title: Predmet C-565/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2016. uputio Eirinodikeio Lerou (Grčka) – Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2016. uputio Eirinodikeio Lerou (Grčka) – Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina
   (Predmet C-565/16)
   (2017/C 022/19)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Eirinodikeio Lerou (Grčka)

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelji zahtjeva: Alessandro Saponaro Kalliopi-Chloi Xylina

      Prethodno pitanje

   U slučaju kad su grčkom sudu roditelji djeteta s uobičajenim boravištem u Italiji podnijeli zahtjev za odobrenje za odricanje od nasljedstva i u svrhu utvrđivanja je li prorogacija nadležnosti u skladu s člankom 12. stavkom 3. točkom (b) Uredbe 2201/2003 (1): (a) znači li samo podnošenje zahtjeva grčkom sudu nedvosmislen prihvat prorogacije nadležnosti od roditelja, (b) je li državni odvjetnik jedna je od stranaka u postupku koje moraju prihvatiti prorogaciju nadležnosti u trenutku podnošenja zahtjeva s obzirom na to da u skladu s odredbama grčkog prava ima zakonsko pravo sudjelovati u tom postupku; (c) je li prorogacija nadležnosti u interesu djeteta s obzirom na to da potonje i njegovi roditelji, u svojstvu podnositelja zahtjeva, imaju uobičajeno boravište u Italiji, dok je ostaviteljevo prebivalište u trenutku smrti bilo u Grčkoj i njegova ostavina se nalazi u Grčkoj?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (SL 2003., L 338, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133.)


title: Predmet F-131/14: Tužba podnesena 16. studenoga 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/61

         Tužba podnesena 16. studenoga 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-131/14)
   (2015/C 007/80)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Komisije o nepovećanju plaće tužitelja, člana ugovornog osoblja, nakon povećanja radnog vremena na 40 sati tjedno, kao posljedice stupanja na snagu novog Pravilnika 1. siječnja 2014.

      Tužbeni zahtjev

               —

               poništiti tužiteljev obračun plaće za siječanj 2014., u dijelu u kojem predstavlja i potvrđuje diskriminaciju u odnosu na plaće, između njega i jednog kolege koji, iako radi u istom sektoru i ima manje odgovornosti, prima veću bruto plaću od njega;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova postupka.


title: Predmet C-430/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 1. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – Secretary of State for Work and Pensions protiv Tolley (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Naknada za uzdržavanje osoba s invaliditetom (dio za njegu) (disability living allowance) — Osoba osigurana za slučaj starosti koja je trajno prestala obavljati profesionalnu djelatnost — Pojmovi ‚davanje za slučaj bolesti’ i ‚davanje za slučaj invalidnosti’ — Prenosivost)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/17

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 1. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – Secretary of State for Work and Pensions protiv Tolley
   (Predmet C-430/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Naknada za uzdržavanje osoba s invaliditetom (dio za njegu) (disability living allowance) - Osoba osigurana za slučaj starosti koja je trajno prestala obavljati profesionalnu djelatnost - Pojmovi ‚davanje za slučaj bolesti’ i ‚davanje za slučaj invalidnosti’ - Prenosivost))
   (2017/C 104/25)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretary of State for Work and Pensions

      Tuženik: Tolley

      Izreka

               1.

               Davanje, kao što je to naknada za uzdržavanje osoba s invaliditetom (dio za njegu) (disability living allowance), predstavlja davanje za slučaj bolesti u smislu Uredbe (EEZ) br. 1408/71. od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji koja je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 307/1999 od 8. veljače1999.

               2.

               Članak 13. stavak 2. točku (f) Uredbe br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, kako je izmijenjena Uredbom br. 307/1999, treba tumačiti na način da činjenica da je osoba stekla pravo na starosnu mirovinu na temelju doprinosa koji su uplaćeni u određenom razdoblju u sustav socijalne sigurnosti države članice ne isključuje mogućnost da se zakonodavstvo te države članice naknadno prestane primjenjivati na tu osobu. Na nacionalnom je sudu da s obzirom na okolnosti spora koji se pred njim vodi i s obzirom na odredbe primjenjivog nacionalnog prava utvrdi trenutak kada se to zakonodavstvo prestalo primjenjivati na navedenu osobu.

               3.

               Članak 22. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, kako je izmijenjena Uredbom br. 307/1999, treba tumačiti na način da mu se protivi to da se zakonodavstvom nadležne države članice uvjetuje ostvarenje prava na naknadu, poput onog o kojemu je riječ u glavnom postupku, uvjetom boravišta i prisutnosti na državnom području te države članice.
               Članak 22. stavak 1. točku (b) i članak 22. stavak 2. Uredbe br. 1408/71, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom br. 118/97, kako je izmijenjena Uredbom br. 307/1999, treba tumačiti na način da osoba koja se nalazi u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku zadržava pravo primati davanja propisana tom prvonavedenom odredbom nakon što je prenijela svoje boravište u državu članicu koja nije nadležna država, pod uvjetom da je u tu svrhu ishodila suglasnost.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015.


title: Predmet C-574/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2015. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A. protiv Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. prosinca 2015. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A. protiv Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Predmet C-574/14)
   (2015/C 089/03)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Najwyższy

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A.

      Tuženik: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 107. [UFEU-a] u vezi s člankom 4. stavkom 3. [UEU-a] i člankom 4. stavkom 2. Odluke Komisije od 25. rujna 2007. (1) tumačiti tako da u slučaju kada Europska komisija državnu potporu smatra spojivom sa zajedničkim tržištem nacionalni sud nije ovlašten ispitivati jesu li nacionalni propisi koji su se smatrali dopuštenom državnom potporom usklađeni s načelima Komunikacije Komisije koja se odnosi na metodologiju za analiziranje državnih potpora povezanih s izgubljenim investicijama (u daljnjem tekstu: metodologija za izgubljene investicije)?

               2.

               Treba li članak 107. [UFEU-a] u vezi s člankom 4. stavkom 3. [UEU-a] i članke 1. i 2. Odluke Europske komisije od 25. rujna 2007. s obzirom na točke 3.3 i 4.2 metodologije za izgubljene investicije tumačiti tako da prilikom provedbe programa državne potpore čiju je spojivost sa zajedničkim tržištem utvrdila Europska komisija, godišnja prilagodba izgubljenih investicija za proizvođače koji su dio koncerna provodi pod pretpostavkom da je odlučujuća jedino pripadnost proizvođača koncernu prema stanju u skladu s prilozima pravnom aktu koji je Europska komisija ispitala ili u svakoj godini u kojoj se provodi prilagodba izgubljenih investicija treba ispitati pripada li korisnik programa državne potpore u vezi s izgubljenim investicijama u tom razdoblju zaista koncernu kojemu pripadaju i drugi proizvođači koji su obuhvaćeni programom potpore?

      (1)  2009/287/EZ: Odluka Komisije od 25. rujna 2007. o državnoj potpori koju je Poljska dodijelila u okviru dugoročnih ugovora o kupnji električne energije te o državnoj potpori koju Poljska namjerava dodijeliti u okviru isplate naknade za dobrovoljni otkaz dugoročnih ugovora o kupnji električne energije (SL 2009, L 83, str. 1.).


title: Predmet T-545/15: Presuda Općeg suda od 29. studenoga 2016. – Pi-Design protiv EUIPO-a – Société des produits Nestlé (PRESSO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija — Zahtjev za teritorijalnim proširenjem zaštite — Verbalni žig PRESSO — Raniji nacionalni verbalni žig PRESSO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/26

         Presuda Općeg suda od 29. studenoga 2016. – Pi-Design protiv EUIPO-a – Société des produits Nestlé (PRESSO)
   (Predmet T-545/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija - Zahtjev za teritorijalnim proširenjem zaštite - Verbalni žig PRESSO - Raniji nacionalni verbalni žig PRESSO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 022/34)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Pi-Design AG (Triengen, Švicarska) (zastupnik: M. Apelt, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. srpnja 2015. (predmet R 428/2014-1) o postupku povodom prigovora između Société des produits Nestlé i Pi-Design.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Pi-Design AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Odluka Suda od 22. srpnja 2013. u predmetu E-9/12 – Island protiv Nadzornog tijela EFTA-e (tužba radi poništenja odluke Nadzornog tijela EFTA-e – državne potpore – prodaja zemljišta koju provode javna tijela – načelo tržišnog ulagača – smjernice o državnim potporama – dobro oglašen postupak nadmetanja usporediv s dražbom – očita pogreška u procjeni – načelo dobrog upravljanja – obveza obrazloženja)

text:
               24.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/5

         ODLUKA SUDA
   od 22. srpnja 2013.
   u predmetu E-9/12
   Island protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (tužba radi poništenja odluke Nadzornog tijela EFTA-e – državne potpore – prodaja zemljišta koju provode javna tijela – načelo tržišnog ulagača – smjernice o državnim potporama – dobro oglašen postupak nadmetanja usporediv s dražbom – očita pogreška u procjeni – načelo dobrog upravljanja – obveza obrazloženja)
   2013/C 309/05
   U slučaju E-9/12, Island protiv Nadzornog tijela EFTA-e – ZAHTJEV za djelomičnim poništenjem Odluke Nadzornog tijela EFTA-e br. 261/12/COL od 4. srpnja 2012. o mjerama općinskog poreza, prodaji nekretnina i prodaji električne energije društvu Verne Holdings ehf, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, i suci Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, donio je 22. srpnja 2013. odluku kao u izreci:
   Sud izjavljuje sljedeće:

               1.

               Odbacuje zahtjev.

               2.

               Nalaže tužitelju plaćanje troškova postupka.


title: Predmet C-176/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 30. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans protiv État belge (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje kapitala — Članci 63. i 65. UFEU-a — Članak 4. UEU-a — Izravno oporezivanje — Oporezivanje dividendi — Bilateralni ugovor o sprječavanju dvostrukog oporezivanja — Treća država — Područje primjene)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/16

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 30. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Liège – Belgija) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans protiv État belge
   (Predmet C-176/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje kapitala - Članci 63. i 65. UFEU-a - Članak 4. UEU-a - Izravno oporezivanje - Oporezivanje dividendi - Bilateralni ugovor o sprječavanju dvostrukog oporezivanja - Treća država - Područje primjene))
   (2016/C 335/21)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Guy Riskin, Geneviève Timmermans

      Tuženik: État belge

      Izreka

   Članke 63. i 65., u vezi s člankom 4. UEU-a,, treba tumačiti na način da im se ne protivi da država članica, u situaciji poput one u glavnom postupku, ne proširuje povoljniji tretman odobren dioničaru rezidentu – koji proizlazi iz dvostranog ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja zaključenog između te države članice i treće države, na temelju kojeg se porez po odbitku zadržanom u trećoj državi bezuvjetno uračunava u porez koji treba platiti u državi članici u kojoj je dioničar rezident – na dioničara rezidenta koji primi dividende koje potječu iz države članice s kojom je ta ista država članica u kojoj je taj dioničar rezident zaključila bilateralni ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja u kojemu je odobravanje takvog uračunavanja podvrgnuto dodatnim uvjetima predviđenima nacionalnim pravom.

      (1)  SL C 221, 6. 7. 2015.


title: Predmet C-577/14 P: Žalba koju je 11. prosinca 2014. podnio Brandconcern BV protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 30. rujna 2014. u predmetu T-51/12, Scooters India Ltd protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/3

         Žalba koju je 11. prosinca 2014. podnio Brandconcern BV protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 30. rujna 2014. u predmetu T-51/12, Scooters India Ltd protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-577/14 P)
   (2015/C 089/04)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Brandconcern BV (zastupnik: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte, G. Casucci, N. Ferretti, odvjetnici)

      Druge strane u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Scooters India Ltd

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu Općeg suda od 30. rujna 2014. i odbije tužbu koju je Scooters India Ltd podnio protiv sporne odluke žalbenog vijeća od 1. prosinca 2011. u predmetu R 2312/2010-1,

               —

               podredno, ukine pobijanu presudu u dijelu u kojem se njome poništava sporna odluka zbog toga što je njome odbijena tužba društva Scooters India Limited u pogledu „vozila; uređaja za kretanje po zemlji, po vodi ili po zraku”,

               —

               naloži tuženiku i društvu Scooters India Ltd snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj svoju žalbu temelji na dva žalbena razloga koja se odnose na povredu članka 50. stavka 1. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 (1) od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice i, kao drugo, povredu pravila postupka od strane Općeg suda time što nije odbio tužbu za poništenje koju je podnio Scooters India Ltd u dijelu u kojem ju je proglasio neosnovanom.
   Scooters India Ltd nositelj je žiga Zajednice LAMBRETTA koji je registriran, uz ostalo, za „vozila; uređaje za kretanje po zemlji, po vodi ili po zraku” unutar razreda 12. međunarodne klasifikacije. Žalitelj je podnio zahtjev za opoziv žiga u odnosu na, među inim, proizvode obuhvaćene razredom 12., na temelju članka 50. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 iz razloga što žig nije bio stvarno rabljen. Odjel za poništaje OHIM-a prihvatio je ovaj zahtjev. Tužbu koju je podnio Scooters India Ltd kao neosnovanu je odbilo prvo žalbeno vijeće OHIM-a. U pobijanoj presudi Opći je sud poništio odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a. Opći sud je utvrdio da je OHIM bio obvezan, na temelju načela pravne sigurnosti, uzeti u obzir proizvode iz razreda 12. u odnosu na koje je istaknuta stvarna uporaba, iako ti proizvodi nisu bili obuhvaćeni definicijom proizvoda za koje je žig registriran.
   Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava zahtijevajući da OHIM ispita stvarnu uporabu žiga LAMBRETTA istaknutu u odnosu na određene proizvode, kao što su zamjenski dijelovi, iako ti proizvodi nisu obuhvaćeni definicijom proizvoda za koje je žig LAMBRETTA registriran unutar razreda 12. Žalitelj tvrdi da ispravno tumačenje članka 50. stavka 1. točke (a) Uredbe 207/2009 nalaže da se može uzeti u obzir samo uporaba u odnosu na proizvode koji su obuhvaćeni definicijom podataka sadržanih u registraciji. Žalitelj navodi da je Opći sud trebao primijeniti presudu Suda od 19. lipnja 2012., Chartered Institute of Patent Attorneys (C-307/10, Zb., EU:C:2012:361).
   Žalitelj stoga tvrdi da se pobijana presuda mora ukinuti i da tužba za poništenje sporne odluke žalbenog vijeća mora biti odbijena.
   Žalitelj nadalje, u okviru drugog žalbenog razloga, navodi da čak i uzevši da je OHIM bio dužan uzeti u obzir proizvode iz razreda 12. u odnosu na koje je istaknuta stvarna uporaba, Opći sud je počinio povredu postupka poništivši spornu odluku bez ikakvog ograničenja. Nakon što je u pobijanoj presudi utvrdio da nositelj žiga LAMBRETTA nije dokazao stvarnu uporabu žiga u odnosu na proizvode za koje je žig registriran (ali obvezujući OHIM da ipak uzme u obzir uporabu izvršenu u odnosu na druge proizvode iz istog razreda), Opći sud je trebao potvrditi spornu odluku u dijelu u kojem žalbeno vijeće nije utvrdilo stvarnu uporabu u odnosu na proizvode za koje je žig registriran.

      (1)  SL L 78, str. 1.


title: Predmet C-478/16 P: Žalba koju je 2. rujna 2016. podnio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv presude Općeg suda od 29. lipnja 2016. u predmetu T-567/14, GROUP protiv EUIPO-a – ILIEV (GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/7

         Žalba koju je 2. rujna 2016. podnio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv presude Općeg suda od 29. lipnja 2016. u predmetu T-567/14, GROUP protiv EUIPO-a – ILIEV (GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL)
   (Predmet C-478/16 P)
   (2017/C 078/10)
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: A. Folliard-Monguiral, D. Stojanova-Valčanova)

      Druga stranka u postupku:„Group” OOD, Kosta Iliev

      Žalbeni zahtjev

   EUIPO od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu;

               —

               društvu Group OOD, tužitelju u postupku pred Općim sudom, naloži snošenje troškova nastalih EUIPO-u.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   EUIPO ističe dva žalbena razloga, koji se temelje, kao prvo, na povredi članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 (1) u vezi s pravilom 50. stavkom 1. Uredbe br. 2868/95 (2) i, kao drugo, na povredi članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 19. stavkom 2. točkom (d) Uredbe br. 2868/95.

      Povreda članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 50. stavkom 1. Uredbe br. 2868/95

               —

               Člankom 8. stavkom 4. Uredbe br. 207/2009 izričito se predviđaju četiri kumulativna i međusobno neovisna uvjeta od kojih su dva uređena pravom Unije, a preostala dva konkretnim zakonodavstvom na koje se oslanja podnositelj prigovora. Sud Europske unije presudio je da podnositelj prigovora osim ispunjavanjem dvaju uvjeta uređenih konkretnim zakonodavstvom mora podnijeti dokaze o sadržaju tog zakonodavstva. Riječ je o preduvjetima i samostalnim uvjetima neispunjavanje kojih se, ako podnositelj prigovora pred Odjelom za prigovore nije pravodobno pružio podatke o tom zakonodavstvu, ne može otkloniti pred žalbenim vijećem.

               —

               Kako bi činjenice i dokazna sredstva koji se prvi put iznose pred žalbenim vijećem bili obuhvaćeni područjem primjene članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 50. stavkom 1. Uredbe br. 2868/95, moraju biti podneseni kao dodatak ili nadopuna činjenica i dokumenata koji su već podneseni u pogledu istog uvjeta.

               —

               Opći sud nepravilno je zaključio da je u slučaju podnošenja informacija o nacionalnom zakonodavstvu načelno riječ o nadopuni dokaznih sredstava koja su već podnesena u vezi s uvjetom navedenim u članku 8. stavku 4. Uredbe br. 207/2009.

               —

               Opći sud, bez ikakvog obrazloženja, nije ispitao postoji li dovoljno uska ili bilo kakva veza između podataka o nacionalnom pravu iznesenih pred žalbenim vijećem i pravodobno podnesenih dokaznih sredstava pred Odjelom za prigovore. Ako nema te povezanosti, riječ je o „novim” dokazima, a ne o njihovu „dodatku ili nadopuni”, kako se to zahtijeva prema članku 76. stavku 2. Uredbe br. 207/2009.

      Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 19. stavkom 2. točkom (d) Uredbe br. 2868/95

               —

               Svojim utvrđenjem prema kojem ne postoje nikakvi formalni zahtjevi u vezi s dokazivanjem konkretnog nacionalnog zakonodavstva, Opći sud postupio je protivno pravilu 19. stavku 2. Uredbe br. 2868/95. Kako bi se jamčila tuženikova prava obrane u postupku inter partes, nužno je poštovanje određenih formalnih pravila.

               —

               U pogledu „usporednosti oblika” treba na odgovarajući način primijeniti zahtjeve u pogledu dokaza o registraciji žiga (pravilo 19. stavak 2. točka (a) podtočka i. Uredbe br. 2868/95) prilikom dokazivanja odredbi nacionalnog zakonodavstva na temelju kojeg neregistrirani žig ima pravne učinke.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (kodificirana verzija) (Tekst značajan za EGP) (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice (SL 1995., L 303, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.).


title: Predmet T-698/13 P: Žalba koju je 30. prosinca 2013. podnio Luigi Marcuccio protiv rješenja Službeničkog suda od 17. listopada 2013. u predmetu F-127/12, Marcuccio protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/44

         Žalba koju je 30. prosinca 2013. podnio Luigi Marcuccio protiv rješenja Službeničkog suda od 17. listopada 2013. u predmetu F-127/12, Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-698/13 P)
   2014/C 52/85
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka postupka: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj traži od Općeg suda da:

               —

               u cijelosti i bez iznimke ukine pobijano rješenje;

               —

               predmet vrati Službeničkom sudu na ponovno odlučivanje.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi žalitelj ističe da je pobijano rješenje očito nepravedno, neopravdano i nezakonito zbog potpunog nedostatka obrazloženja i zbog propusta u izvođenju dokaza, jer je paušalno, suvišno, arbitrarno, zbog pogrešnog predstavljanja i iskrivljavanja činjenica, kao i zbog pogrešne primjene materijalnog prava.


title: Predmet T-512/16: Rješenje Općeg suda od 24. studenoga 2016. – ED protiv EUIPO-a („Javna služba — Član privremenog osoblja — Rad na daljinu — Zahtjev za produljenje — Odbijanje — Tužba — Naknadno priznavanje invalidnosti — Obustava postupka”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/36

         Rješenje Općeg suda od 24. studenoga 2016. – ED protiv EUIPO-a
   (Predmet T-512/16) (1)

   ((„Javna služba - Član privremenog osoblja - Rad na daljinu - Zahtjev za produljenje - Odbijanje - Tužba - Naknadno priznavanje invalidnosti - Obustava postupka”))
   (2017/C 022/50)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ED (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Lukošiūtė, P. Saba i D. Botis, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje – podnesen na temelju članka 270. UFEU-a – odluke EUIPO-a od 15. siječnja 2014. o odbijanju tužiteljičina zahtjeva od 26. rujna 2013. da mu se u osnovi odobri nastavak rada na daljinu iz Barcelone (Španjolska) dok se zdravstveno ne oporavi.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po ovoj tužbi.

               2.

               ED će snositi trećinu vlastitih troškova.

               3.

               Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) snosit će vlastite troškove i dvije trećine troškova ED-a.

      (1)  SL C 184, 16. 6. 2014. (predmet najprije upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-35/14 i proslijeđen Općem sudu Europske unije 1.9.2016.)


title: Predmet T-443/16: Tužba podnesena 9. kolovoza 2016. – Italija protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/21

         Tužba podnesena 9. kolovoza 2016. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-443/16)
   (2016/C 371/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi obavijesti o otvorenim natječajima EPSO/AD/323/16 i EPSO/AD/324/16.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj pred Općim sudom pobija obavijesti o otvorenim natječajima EPSO/AD/323/16 i EPSO/AD/324/16 u svrhu dobivanja popisa 40 uspješnih kandidata na temelju kojeg se popunjavaju slobodna radna mjesta administratora (AD 7) za profil istražitelja: rashodi EU-a, suzbijanje korupcije, carina i trgovina, duhan i krivotvorena roba; odnosno popisa 10 uspješnih kandidata na temelju kojeg se popunjavaju slobodna radna mjesta administratora (AD 9) za profil istražitelja: voditelji tima, objavljene u Službenom listu Europske unije od 26. svibnja 2016., broj C 187 A.
   O istim obavijestima o otvorenim natječajima riječ je u predmetu T-401/16, Španjolska/Komisija.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima iznesenima u tom predmetu.
   Tužitelj osobito ističe povredu članaka 18., 24. i 342. UFEU-a, članka 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, povredu Pravilnika o osoblju za dužnosnike, načela zaštite legitimnih očekivanja, načela proporcionalnosti i meritornih odredbi koje odgovaraju naravi i ciljevima obavijesti o natječajima, postojanje zlouporabe ovlasti i povredu članaka 1. i 6. Uredbe 1/58.