title: Predmet C-185/16 SA: Zahtjev za dozvolu pljenidbe podnesen 29. ožujka 2016. – Yukos Universal Ltd protiv Europske investicijske banke

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/15

         Zahtjev za dozvolu pljenidbe podnesen 29. ožujka 2016. – Yukos Universal Ltd protiv Europske investicijske banke
   (Predmet C-185/16 SA)
   (2016/C 175/17)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Podnositelj zahtjeva: Yukos Universal Ltd (zastupnik: H. Boularbah, odvjetnik)

      Protivnik zahtjeva: Europska investicijska banka

      Zahtjev

               —

               naložiti Europskoj investicijskoj banci da objavi razloge, iznose i uvjete tražbina koje prema njoj ima Ruska Federacija;

               —

               ovlastiti društvo YUL za obavljanje preventivne pljenidbe i provedbu ovrhe tih tražbina od Europske investicijske banke, ili barem svih iznosa koje Europska investicijska banka, kao izdavateljica obveznica koje je upisala Ruska Federacija, duguje ili će dugovati Ruskoj Federaciji, uključujući i kamate na te obveznice i njihovu otplatu u skladu s detaljnim pravilima propisanim u ugovoru, odnosno ugovorima o izdavanju obveznica ili u odgovarajućem prospektu, odnosno prospektima, i to u iznosu koji uključuje glavnicu i kamate u visini od 1 690 886 892,20 eura i koji se, po potrebi, revalorizira tijekom postupka (iznos tražbine društva prema Ruskoj Federaciji);

               —

               u svakom slučaju, naložiti Europskoj investicijskoj banci snošenje troškova ovog postupka.


title: Predmet T-172/16: Tužba podnesena 15. travnja 2016. – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni protiv Komisije

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/61

      Tužba podnesena 15. travnja 2016. – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni protiv Komisije
      (Predmet T-172/16)
      (2016/C 211/76)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni SRL (Catania, Italija) (zastupnik: E. Castorina, avvocato)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Komisije (EU) 2016/195 final C(2015) 5549 od 14. kolovoza 2015., objavljenu u Službenom listu Europske unije od 18. veljače 2016. u dijelu (članak 4. stavak 5.) u kojem se navodi da „Italija obustavlja plaćanje svih neisplaćenih potpora iz svih programa iz članka 1. s učinkom od dana donošenja ove odluke” te svih onih dijelova na temelju kojih može doći do zastare zahtjeva tužitelja za povrat iznosa plaćenog Agenzia delle entrate koji prelazi 10 % paušalnog iznosa njihove porezne obveze (godine 1990.-1992.) u smislu članka 9. stavka 17. Zakona br. 289/2002, prava na kojem se temelji odluka suda u talijanskom pravnom sustavu.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.

                  —

                  U tom se pogledu ističe da se, iako je Komisija u pobijanoj odluci utvrdila (za razliku od drugih poduzetnika koji su uplatu ograničili na 10 % dužnog iznosa), što zbog činjeničnih, što zbog pravnih razloga, objektivnu nemogućnost povrata državne potpore, ne može nijekati – a da se pritom ne povrijede navedena načela – postojanje prava tužitelja na povrat iznosâ koji su plaćeni a koji prelaze obvezu predviđenu Zakonom br. 289/2002; drukčija bi odluka dovela do neželjenog i u najtežem obliku različitog postupanja između tužitelja i poduzetnika Regije Catania koji su odlukom sada u potpunosti isključeni od plaćanja 90 % iznosa neplaćenog poreza.

            Naime, upravo zbog učinka pobijane odluke Europske komisije nastaje na štetu tužitelja neosnovana tržišna prednost za sve druge poduzetnike, u odnosu na štetu koju je tužitelj pretrpio uslijed prirodne katastrofe koja je nastala pred više od deset godina prije dana donošenja odluke od 14. kolovoza 2015. Sukladno talijanskim propisima poduzetnici nisu dužni čuvati upravne i računovodstvene dokumente dulje od 10 godina. Stoga tužitelj više ne može dokazati da je pretrpio štetu koja bi bila usporediva s onom iz članka 107. UFEU-a, čime se očito krše načela jednakosti, prava obrane, zaštite legitimnih očekivanja (članak 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članci 2., 6., 9. I 21. UEU-a) i narušavanja tržišnog natjecanja u uvjetima jednakog tretmana gospodarskih subjekta.


title: Predmet T-501/13: Tužba podnesena 18. rujna 2013. — May protiv OHIM-a — Constantin Film Produktion (WINNETOU)

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/27

         Tužba podnesena 18. rujna 2013. — May protiv OHIM-a — Constantin Film Produktion (WINNETOU)
   (Predmet T-501/13)
   2013/C 336/59
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt M. Pejman)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Ostali sudionici postupka pred žalbenim vijećem: Constantin Film Produktion GmbH (München, Njemačka)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku prvog žalbenog vijeća u predmetu R 125/2012-1 od 9. srpnja 2013.;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig WINNETOU za proizvode i usluge iz razreda 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 39, 41, 42 i 43 (žig Zajednice br. 2 735 017)

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Podnositelj zahtjeva u postupku za proglašavanje žiga ništavim: Constantin Film Production GmbH

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: članak 52. stavak 1. točka (a) u vezi s člankom 7. Uredbe br. 207/2009

      Odluka odjela za poništaje: odbijanje zahtjeva za proglašavanje ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: ukidanje odluke odjela za poništaje i djelomično proglašavanje žiga Zajednice ništavim

      Tužbeni razlozi: povreda načela autonomije i neovisnosti žiga Zajednice i sustava žiga Zajednice kao i povreda članka 76. i članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-380/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — X BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Tarifni broj — Neobojena zemlja — Poglavlje 25. Kombinirane nomenklature — Tarifni broj 2508 — Pojam „pranih proizvoda” — Otklanjanje nečistoće bez promjene strukture proizvoda — Poglavlje 38. Kombinirane nomenklature — Tarifni broj 3802 )

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/9

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — X BV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-380/12) (1)

   (Tarifni broj - Neobojena zemlja - Poglavlje 25. Kombinirane nomenklature - Tarifni broj 2508 - Pojam „pranih proizvoda” - Otklanjanje nečistoće bez promjene strukture proizvoda - Poglavlje 38. Kombinirane nomenklature - Tarifni broj 3802)
   2014/C 93/14
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X BV

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Hoge Raad der Nederlanden — Zajednička carinska tarifa — Razvrstavanje roba — Neobojena zemlja — Razvrstavanje u podbroj 2508 40 00 ili u podbroj 3802 90 00 Kombinirane nomenklature — Pojam otklanjanja nečistoće u smislu napomene 1. poglavlja 25. Kombinirane nomenklature

      Izreka

               1.

               Pojam „otklanjanja nečistoća” iz napomene 1. poglavlja 25. Kombinirane nomenklature Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006., treba tumačiti na način da uključuje otklanjanje kemijskih sastojaka koji se nalaze u mineralnom proizvodu u neobrađenom stanju uslijed prirodnih okolnosti u mjeri u kojoj to otklanjanje poboljšava kapacitet navedenih proizvoda pridonoseći namjeni koja im je svojstvena, a što provjerava nacionalni sud.

               2.

               Navedenu napomenu 1. poglavlja 25. Kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi br. 2658/87, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom br. 1549/2006, treba tumačiti na način da proizvodi koji su bili podvrgnuti tretmanu koji podrazumijeva uporabu kemijskih tvari i obuhvaća otklanjanje nečistoća mogu biti razvrstani u tarifni broj 2508 te kombinirane nomenklature samo ako navedeni tretman nije izmijenio njihovu površinsku strukturu, a što utvrđuje nacionalni sud.

      (1)  SL C 303, 6.10.2012.


               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/27

         Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2015. – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto protiv OHIM-a – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE)
   (Predmet T-659/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Zajednice PORT CHARLOTTE - Ranije oznake izvornosti „porto” i „port” - Razlozi za ništavost - Članak 52. stavak 1. točka (a), članak 53. stavak 1. točka (c) i stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 1. točke (c) i (g) i stavak 2. Uredbe br. 207/2009 - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 - Članak 118.m stavak 2. Uredbe (EZ) br. 491/2009”))
   (2016/C 007/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (Peso da Régua, Portugal) (zastupnik: P. Sousa e Silva, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Bruichladdich Distillery Co. Ltd (Argyll, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: S. Havard Duclos, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. srpnja 2014. (predmet R 946/2013-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP i Bruichladdich Distillery Co. Ltd.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 8. srpnja 2014. (predmet R 946/2013-4) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP i Bruichladdich Distillery Co. Ltd.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               OHIM-u se nalaže snošenje troškova, uključujući i onih nastalih u postupku pred žalbenim vijećem.

               4.

               Bruichladdich Distillery snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 388, 3. 11. 2014.


title: Predmet C-497/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemska) – F. Faber protiv Autobedrijf Hazet Ochten BV (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 1999/44/EZ — Prodaja robe široke potrošnje i jamstvo za takvu robu — Status kupca — Svojstvo potrošača — Nesukladnost isporučene robe — Obveza obavještavanja prodavatelja — Nesukladnost koja se pojavila u roku od šest mjeseci od isporuke robe — Teret dokazivanja)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemska) – F. Faber protiv Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Predmet C-497/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 1999/44/EZ - Prodaja robe široke potrošnje i jamstvo za takvu robu - Status kupca - Svojstvo potrošača - Nesukladnost isporučene robe - Obveza obavještavanja prodavatelja - Nesukladnost koja se pojavila u roku od šest mjeseci od isporuke robe - Teret dokazivanja))
   (2015/C 236/08)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: F. Faber

      Tuženik: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Izreka

               1.

               Direktivu 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o određenim aspektima prodaje robe široke potrošnje i o jamstvima za takvu robu treba tumačiti na način da je nacionalni sudac koji odlučuje o sporu koji se odnosi na ugovor koji bi mogao ući u područje primjene te direktive dužan, kada raspolaže potrebnim pravnim i činjeničnim elementima ili njima može raspolagati na jednostavan zahtjev za pojašnjenje, provjeriti može li se kupac okvalificirati kao potrošač, iako se potonji nije pozvao na to svojstvo.

               2.

               Članak 5. stavak 3. Direktive 1999/44 treba tumačiti na način da ga treba smatrati pravnim pravilom istovjetnim nacionalnom pravilu koje unutar nacionalnog pravnog poretka ima isti status kao pravno pravilo javnog poretka i da je nacionalni sudac dužan po službenoj dužnosti primijeniti svaku odredbu svojeg nacionalnog prava kojom se jamči njegov prijenos u nacionalno pravo.

               3.

               Članak 5. stavak 2. Direktive 1999/44 treba tumačiti na način da mu nije protivno nacionalno pravilo koje predviđa da potrošač mora, kako bi se koristio pravima koja ima na temelju te direktive, pravodobno obavijestiti prodavatelja o nesukladnosti, pod uvjetom da taj potrošač za davanje te obavijesti ima rok koji nije kraći od dva mjeseca od dana kada je utvrdio tu nesukladnost, da se obavijest koju treba dati odnosi samo na postajanje navedene nesukladnosti i da se na takvo obavještavanje ne primjenjuju pravila dokazivanja koja bi onemogućavala ili pretjerano otežavala ostvarivanje pravâ navedenog potrošača.

               4.

               Članak 5. stavak 3. Direktive 1999/44 treba tumačiti na način da se pravilo prema kojem se smatra da je nesukladnost postojala u trenutku isporuke robe

                           —

                           primjenjuje kada potrošač dokaže da prodana roba nije u skladu s ugovorom i da se predmetna nesukladnost pojavila, to jest da se fizički otkrila u roku od šest mjeseci od isporuke robe. Potrošač nije dužan dokazati koji je uzrok te nesukladnosti niti da se njezin izvor može pripisati prodavatelju;

                           —

                           može izuzeti iz primjene samo ako prodavatelj dokaže u skladu s pravnim standardima da je uzrok ili izvor navedene nesukladnosti okolnost koja se pojavila nakon isporuke robe.

      (1)  SL C 367, 14.12.2013.


title: Predmet T-607/13: Tužba podnesena 25. studenog 2013. — Granette & Starorežná Distilleries protiv OHIM-a — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/36

         Tužba podnesena 25. studenog 2013. — Granette & Starorežná Distilleries protiv OHIM-a — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)
   (Predmet T-607/13)
   2014/C 45/62
   Jezik na kojem je tužba podnesena: češki

      Stranke

      Tužitelj: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Češka Republika) (zastupnik: T. Chleboun, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lihtenštajn)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               postupak u ovom predmetu spoji s postupkom u predmetu T-435/12;

               —

               odbije žalbu koju je druga stranka u postupku podnijela žalbenom vijeću protiv odluke tuženika od 9. srpnja 2012. u predmetu R 2100/2011-2 (predmet T-435/12);

               —

               tuženikovu odluku od 16. rujna 2013. u predmetu R 1605/2012-2 izmijeni tako da odbije žalbu druge stranke u postupku br. B 1753550 protiv prijave žiga Zajednice „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.”;

               —

               tuženiku i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem naloži snošenje tuženikovih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.”

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Bacardi Co. Ltd

      Navedeni žig ili znak: međunarodni i nacionalni žigovi s verbalnim elementom „42 BELOW”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je prihvaćen u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet C-410/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – „Baltlanta” UAB protiv Lietuvos valstybė (Zahtjev za prethodnu odluku — Strukturni fondovi — Ekonomska, socijalna i teritorijalna kohezija — Uredba (EZ) br. 1260/1999 — Članak 38. — Uredba (EZ) br. 2792/1999 — Članak 19. — Ribarstvo — Sudski postupak na nacionalnoj razini — Obveza države članice da poduzme mjere koje su potrebne da se osigura odgovarajuća provedba odluke o dodjeli pomoći nakon što je sudski postupak okončan)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/19

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – „Baltlanta” UAB protiv Lietuvos valstybė
      (Predmet C-410/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Strukturni fondovi - Ekonomska, socijalna i teritorijalna kohezija - Uredba (EZ) br. 1260/1999 - Članak 38. - Uredba (EZ) br. 2792/1999 - Članak 19. - Ribarstvo - Sudski postupak na nacionalnoj razini - Obveza države članice da poduzme mjere koje su potrebne da se osigura odgovarajuća provedba odluke o dodjeli pomoći nakon što je sudski postupak okončan))
      (2014/C 395/23)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„Baltlanta” UAB

         Tuženik: Lietuvos valstybė

         uz sudjelovanje: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos finansų ministerija

         Izreka

      Članak 38. stavak 1. točku (e) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1260/1999 od 21. lipnja 1999. o utvrđivanju općih odredaba o strukturnim fondovima, članak 19. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2792/1999 od 17. prosinca 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila i postupaka u vezi sa strukturnom pomoći Zajednice u području ribarstva, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 2369/2002 od 20. prosinca 2002. i odjeljke 6. i 7. smjernica o okončanju pomoći (2000.-2006.) iz strukturnih fondova, usvojenih Odlukom Komisije COM(2006)3424 final od 1. kolovoza 2006. treba tumačiti tako da predmetna javna tijela ne obvezuju ni da obavijeste Komisiju o postojanju pravnog spora koji se odnosi na upravnu odluku o prihvatljivosti zahtjeva za financijsku pomoć poput one u glavnom postupku, ni da poduzmu potrebne mjere da se sredstva koja su dodijeljena zadrže za spornu pomoć dok se konačno ne odluči o pitanju dodjele pomoći.

         (1)  SL C 284, 28.9.2013.


title: Predmet T-394/10: Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2013. — Grebenshikova protiv OHIM-a — Volvo Trademark (SOLVO) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava registracije figurativnog žiga Zajednice SOLVO — Raniji verbalni žig Zajednice VOLVO — Relativni razlog za odbijanje — Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Nedostatak sličnosti između znakova — Članak 8. stavak. 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/18

         Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2013. — Grebenshikova protiv OHIM-a — Volvo Trademark (SOLVO)
   (Predmet T-394/10) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava registracije figurativnog žiga Zajednice SOLVO - Raniji verbalni žig Zajednice VOLVO - Relativni razlog za odbijanje - Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nedostatak sličnosti između znakova - Članak 8. stavak. 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 24/30
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Elena Grebenshikova (St. Petersburg, Rusija) (zastupnik: M. Björkenfeldt, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švedska) (zastupnici: prvotno T. Dolde, V. von Bomhard i A. Renck, odvjetnici, zatim V. von Bomhard, A. Renck, i I. Fowler, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. lipnja 2010. (predmet R 861/2010-1), u vezi s postupkom povodom prigovora između Volvo Trademark Holding AB i Elene Grebenshikove.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 9. lipnja 2010. u predmetu R 861/2010-1.

               2.

               OHIM će, pored vlastitih troškova, snositi i dvije trećine troškova Elene Grebenshikove.

               3.

               Volvo Trademark Holding AB će, pored vlastitih troškova, snositi i jednu trećinu troškova E. Grebenshikove.

      (1)  SL C 301, 6.11.2010.


title: Predmet T-163/12: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Ternavsky protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ograničavanja ulaska i prolaska kroz područje Unije — Pogreška u ocjeni”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/26

         Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Ternavsky protiv Vijeća
   (Predmet T-163/12) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa - Zamrzavanje financijskih sredstava - Ograničavanja ulaska i prolaska kroz područje Unije - Pogreška u ocjeni”))
   (2015/C 213/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Anatoly Ternavsky (Moskva, Rusija) (zastupnici: C. Rapin i E. Van den Haute, odvjetnici, zatim G. Berrisch, A. Polcyn, odvjetnici, i N. Chesaites, barrister, a potom G. Berrisch)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Naert i M.-M. Joséphidès, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Vijeća 2012/171/ZVSP od 23. ožujka 2012. o provedbi Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 87, str. 95.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 279.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 265/2012 od 23. ožujka o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 87, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 271.), Odluke Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 288, str. 69.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 288, str. 1.), Provedbene odluke Vijeća 2014/24/ZVSP od 20. siječnja 2014. o provedbi Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 16, str. 32.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 46/2014. od 20. siječnja 2014. o provedbi Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 16, str. 3.), u dijelovima koji se odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se Provedbena odluka Vijeća 2012/171/ZVSP od 23. ožujka 2012. o provedbi Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa, Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 265/2012 od 23. ožujka o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, Odluka Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus u dijelovima koji se odnose na Anatolija Ternavskog.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Vijeće Europske unije snosi vlastite troškove kao i polovicu troškova A. Ternavskog u ovom postupku.

               4.

               A. Ternavsky snosi polovicu vlastitih troškova u ovom postupku. On također snosi vlastite troškove i troškove Vijeća u postupku privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 157, 2. 6. 2012.


title: Predmet T-336/13 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 17. srpnja 2013. — Borghezio protiv Parlamenta ( „Privremena pravna zaštita — Europski parlament — Akt o isključenju zastupnika iz njegovog kluba zastupnika — Zahtjev za odgodu primjene — Očita nedopuštenost tužbe — Nedopuštenost zahtjeva — Nepostojanje hitnosti” )

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/33

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 17. srpnja 2013. — Borghezio protiv Parlamenta
   (Predmet T-336/13 R)
   (Privremena pravna zaštita - Europski parlament - Akt o isključenju zastupnika iz njegovog kluba zastupnika - Zahtjev za odgodu primjene - Očita nedopuštenost tužbe - Nedopuštenost zahtjeva - Nepostojanje hitnosti)
   2013/C 260/75
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Mario Borghezio (Torino, Italija) (zastupnik: H. Laquay, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz, N. Görlitz i M. Windisch, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za odgodu primjene akta Europskog parlamenta, donesenog u obliku izjave njegovog predsjednika na plenarnoj sjednici od 10. lipnja 2013., prema kojoj se od 3. lipnja 2013. zastupnika smatra nezavisnim zastupnikom pa ga se stoga isključuje, počevši od tog datuma, iz kluba zastupnika „Europe Libertés Démocratie”.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbacuje.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-431/14 P: Žalba koju je 19. rujna 2014. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 16. srpnja 2014. u predmetu T-52/12, Grčka protiv Komisije

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/27

      Žalba koju je 19. rujna 2014. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 16. srpnja 2014. u predmetu T-52/12, Grčka protiv Komisije
      (Predmet C-431/14 P)
      (2014/C 395/32)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Žalitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias i A. Vasilopoulou)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

                  —

                  prihvatiti predmetnu žalbu,

                  —

                  poništiti u cijelosti pobijanu presudu Općeg suda Europske unije,

                  —

                  zbog razloga koji su podrobnije izloženi, prihvatiti tužbu Helenske Republike,

                  —

                  poništiti pobijanu odluku Europske komisije,

                  —

                  naložiti Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog temelji se na povredi prava Unije, i to na bitnoj povredi postupka. U prvom dijelu žalbenog razloga se navodi da je Opći sud pogrešno protumačio i primijenio pojam državna sredstva iz članka 107. stavka 1. UFEU-a, odnosno da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče činjenica kada je kvalificirao kao državno sredstvo iznos obveznih doprinosa koje su uplatili poljoprivrednici korisnici potpore koji su osigurani kod Organismos Ellinikon Georgikon Asfaliseon (ELGA, grčka agencija za osiguranja u poljoprivredi), dok se u drugom dijelu žalbenog razloga navodi da je donošenjem presude Općeg suda počinjena bitna povreda postupka, s obzirom na to da Opći sud nije ispitao ili posebno obrazložio u kojoj mjeri iznosi koji su uplaćeni od strane poljoprivrednika korisnika državne potpore i koji se smatraju nezakonitima, njima daju neopravdanu prednost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, i to prednost koja može narušiti tržišno natjecanje, te se navodi da je Opći sud pogrešno protumačio i primijenio takvu odredbu prešutno odbijajući taj argument.
      U drugom žalbenom razlogu navodi se da je donošenjem pobijane presude počinjena povreda prava Unije, osobito time što je Opći sud pogrešno primijenio i protumačio članak 107. stavak 1. UFEU-a kada je zaključio da naknade iz 2009. za korisnike predstavljaju selektivnu gospodarsku prednost koja može dovesti do narušavanja tržišnog natjecanja i trgovinu između država članica, a da pritom nije vodio računa o izvanrednim okolnostima koji su obilježavali i koji obilježuju grčko gospodarstvo.
      U trećem žalbenom razlogu navodi se, s jedne strane, da je Opći sud pogrešno protumačio i primijenio članak 107. stavak 3. točku (b) UFEU-a, s obzirom na to da je u odnosu na sporne naknade iz 2009. ograničio područje primjene takve odredbe na uvjete iz Okvira podrške Zajednice bez obzira na izvanredne okolnosti koji su u to vrijeme obilježavale grčko gospodarstvo (prvi dio trećeg žalbenog razloga) i, s druge srane, da je pobijana presuda nedovoljno obrazložena, s obzirom na to da nije dana nikakva ocjena u odnosu na prigovor Helenske Republike prema kojemu je odluka Europske komisije neproporcionalna jer predviđa povrat potpora u prosincu 2011. (drugi dio trećeg žalbenog razloga).


title: Predmet C-534/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2014. uputio Tribunale di Bergamo (Italija) – kazneni postupak protiv Andree Gaitija i dr.

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2014. uputio Tribunale di Bergamo (Italija) – kazneni postupak protiv Andree Gaitija i dr.
   (Predmet C-534/14)
   (2015/C 034/15)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Bergamo

      Stranke glavnog postupka

   Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 49. i slijedeće UFEU-a te članak 56. i slijedeće UFEU-a tumačiti sukladno načelima koja su izražena u presudi Suda Europske unije od 16. veljače 2012. [u spojenim predmetima C-72/10 i C-77/10] tako da zabranjuju raspisivanje poziva na nadmetanje za koncesije koje su kraćeg trajanja od onih koje su dodijeljene ranije?

               2.

               Treba li članak 49. i slijedeći UFEU-a te članak 56. i slijedeći UFEU-a tumačiti sukladno načelima koja su izražena u presudi Suda Europske unije od 16. veljače 2012. tako da zabranjuju da usklađivanje vremena prestanka koncesije predstavlja osnovano opravdanje da trajanje koncesije koje su predmet poziva na nadmetanje bude kraće od trajanja ranije dodijeljenih koncesija?

               3.

               Treba li tumačiti članak 49. i slijedeći UFEU-a te članak 56. i slijedeći UFEU-a sukladno načelima koja su izražena u presudi Suda Europske unije od 16. veljače 2012. tako da zabranjuju predviđanje obveze nenaplatnog prijenosa korištenja materijalnih i nematerijalnih dobara u vlasništvu koji čine mrežu za upravljanje i ubiranje uloga u slučaju prestanka poslovanja zbog proteka trajanja koncesije ili zbog opoziva zbog neispunjenja ili poništenja odluke o dodjeli koncesije?


title: Predmet T-774/14: Rješenje Općeg suda od 16. prosinca 2017. – Ica Foods protiv EUIPO-a – San Lucio (GROK) („Žig Europske unije — Postupak za proglašenje ništavosti — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka”)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/29

         Rješenje Općeg suda od 16. prosinca 2017. – Ica Foods protiv EUIPO-a – San Lucio (GROK)
   (Predmet T-774/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašenje ništavosti - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”))
   (2017/C 053/35)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Ica Foods SpA (Pomezia, Italija) (zastupnik: A. Nespega, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: San Lucio Srl (San Gervasio Bresciano, Italija) (zastupnik: F. Sangiacomo, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. rujna 2014 (predmet R 1815/2013-2) koja se odnosi na postupak za proglašenje ništavosti između društava San Lucio Sri i Ica Foods SpA.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Društvima Ica Foods SpA i San Lucio Sri nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i svakom polovica troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015.


20150731013616652015/C 270/202582015CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150601161721Predmet C-258/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. lipnja 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) – Gorka Salaberria Sorondo protiv Academia Vasca de Policía y Emergencias
 ---documentbreak--- C2702015HR1610120150601HR0020161172Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. lipnja 2015. uputio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) – Gorka Salaberria Sorondo protiv Academia Vasca de Policía y Emergencias
   (Predmet C-258/15)2015/C 270/20Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Gorka Salaberria Sorondo

      Tuženik: Academia Vasca de Policía y Emergencias

      Prethodno pitanje

   Je li određivanje gornje dobne granice od 35 godina kao uvjeta za sudjelovanje na natječaju za popunjavanje radnog mjesta policijskog službenika autonomne baskijske policije sukladno tumačenju članka 2. stavka 2., članka 4. stavka 1. i članka 6. stavka 1. točke (c) Direktive Vijeća 2000/78/EZ (
         1
      ) od 27. studenoga 2000.?
   (
         1
      )	Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)


title: Predmet T-254/13: Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Stayer Ibérica protiv OHIM-a – Korporaciya „Masternet” (STAYER) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice STAYER — Raniji međunarodni verbalni žig STAYER — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/33

         Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Stayer Ibérica protiv OHIM-a – Korporaciya „Masternet” (STAYER)
   (Predmet T-254/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice STAYER - Raniji međunarodni verbalni žig STAYER - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 236/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Španjolska) (zastupnik: S. Rizzo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: ZAO Korporaciya „Masternet” (Moskva, Rusija) (zastupnik: N. Bürglen, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. ožujka 2013. (predmet R 2196/2011-2) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava ZAO Korporaciya „Masternet” i Stayer Ibérica, SA.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 4. ožujka 2013. (predmet R 2196/2011-2) u dijelu u kojem je njome utvrđena ništavost figurativnog žiga Zajednice STAYER za „dijelove dijamantnih strojeva za rezanje i poliranje; svrdla i diskovi za rezanje za industrije mramora, granita, kamena, pješčenjaka, ploča, cigle i općenito alati za rezanje kao dijelovi strojeva iz razreda 7.” iz razreda 7., kao i za „ručni alat za struganje (diskovi i brusevi)” iz razreda 8.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               OHIM-u, društvima Stayer Ibérica, SA i ZAO Korporaciya „Masternet” nalaže se svakom snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-194/14 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. listopada 2015. – AC-Treuhand AG protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europska tržišta kositrenih stabilizatora i toplinskih stabilizatora ESBO/esteri — Članak 81. stavak 1. UEZ-a — Područje primjene — Poduzetnik konzultant koji ne obavlja djelatnost na predmetnom tržištu — Pojmovi „sporazuma među poduzetnicima” i „usklađenog djelovanja” — Izračun iznosa novčanih kazni — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. godine — Neograničena nadležnost)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. listopada 2015. – AC-Treuhand AG protiv Europske komisije
   (Predmet C-194/14 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europska tržišta kositrenih stabilizatora i toplinskih stabilizatora ESBO/esteri - Članak 81. stavak 1. UEZ-a - Područje primjene - Poduzetnik konzultant koji ne obavlja djelatnost na predmetnom tržištu - Pojmovi „sporazuma među poduzetnicima” i „usklađenog djelovanja” - Izračun iznosa novčanih kazni - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. godine - Neograničena nadležnost))
   (2015/C 414/06)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: AC-Treuhand AG (zastupnici: C. Steinle, I. Bodenstein i C. von Köckritz, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek i R. Sauer, agenti)

      Izreka

               1)

               Žalba se odbija.

               2)

               Nalaže se AC-Treuhand AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 184, 16. 6. 2014.


title: Predmet T-367/14: Presuda Općeg suda od 18. listopada 2016. – August Storck protiv EUIPO-a – Chiquita Brands (Fruitfuls) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Europske unije Fruitfuls — Stvarna uporaba — Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/15

      Presuda Općeg suda od 18. listopada 2016. – August Storck protiv EUIPO-a – Chiquita Brands (Fruitfuls)
      (Predmet T-367/14) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Europske unije Fruitfuls - Stvarna uporaba - Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
      (2016/C 441/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: August Storck KG (Berlin, Njemačka) (zastupnici: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum, T. Melchert i T. Reher, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: u početku A. Poch, zatim G. Schneider i D. Gája, te naposljetku D. Gája, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Chiquita Brands LLC (Charlotte, Sjeverna Karolina, Sjedinjene Države) (zastupnik: L. Bakers, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. ožujka 2014. (predmet R 1580/2013-5) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Chiquita Brands i August Storck.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 27. ožujka 2014. (predmet R 1580/2013-5) u dijelu u kojem je potvrdila odluku Odjela za poništaje kojom se opoziva osporavani žig u pogledu „slatkiša” iz razreda 30. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 261, 11. 8. 2014.


title: Predmet T-752/14: Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2017. – Combaro protiv Komisije („Carinska unija — Sporazum o pridruživanju između Europske zajednice i Republike Latvije — Članak 239. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 — Povrat i otpust uvoznih carina — Uvoz lanenih tkanina iz Latvije — Klauzula pravičnosti — Poseban slučaj — Prijevara ili očita nemarnost — Odluka Komisije kojom se otpust uvoznih carina utvrđuje neopravdanim”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/30

         Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2017. – Combaro protiv Komisije
   (Predmet T-752/14) (1)

   ((„Carinska unija - Sporazum o pridruživanju između Europske zajednice i Republike Latvije - Članak 239. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 - Povrat i otpust uvoznih carina - Uvoz lanenih tkanina iz Latvije - Klauzula pravičnosti - Poseban slučaj - Prijevara ili očita nemarnost - Odluka Komisije kojom se otpust uvoznih carina utvrđuje neopravdanim”))
   (2017/C 283/44)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Combaro SA (Lausanne, Švicarska) (zastupnik: D. Ehle, odvjetnik)

      Tuženik: Eurospka komisija (zastupnici: A. Caeiros i B.-R. Killmann, agenti)

      Predmet

   Tužba na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije C(2014) 4908 final od 16. srpnja 2014., kojom se odbija tužiteljev zahtjev za otpust uvozne carine u iznosu od 461 415,12 eura.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C(2014) 4908 final od 16. srpnja 2014., kojom se odbija zahtjev društva Combaro SA za otpust uvozne carine u iznosu od 461 415,12 eura.

               2.

               Europska komisija snosi vlastite troškove kao i troškove društva Combaro.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet C-567/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) 5. studenoga 2013. — Nóra Baczó i János István Vizsnyiczai protiv Raiffeisen Bank Zrt.

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) 5. studenoga 2013. — Nóra Baczó i János István Vizsnyiczai protiv Raiffeisen Bank Zrt.
      (Predmet C-567/13)
      (2014/C 71/02)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Nóra Baczó i János István Vizsnyiczai

         Tuženik: Raiffeisen Bank Zrt.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li smatrati da je postupak za potrošača štetan kada on u tužbi kojom pokreće postupak pred mjesnim sudom radi proglašenja ništetnosti ugovora (opći uvjeti ugovora) ne može također zahtijevati da se jednu od ugovornih odredbi proglasi nepoštenom bez da to dovede do nadležnosti područnog suda (törvényszék)? U okviru postupka koji je pokrenuo suugovarač, potrošač se zaista pred mjesnim sudom može pozvati na nepoštenost ugovorne odredbe (1) dok upućivanje na sud provincije podrazumijeva nametanje potrošaču većih troškova.

                  2.

                  Bi li ravnoteža bila ponovno uspostavljena kada bi se potrošač u okviru postupka koji je pokrenuo pred mjesnim sudom radi proglašenja ništetnosti ugovora također mogao pozvati na nepoštenu narav određenih odredaba tog ugovora, a da time/pritom ne uzrokuje prestanak nadležnosti istog mjesnog suda?

         (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.).


title: Predmet T-553/13: Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2015. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Zajedničkog poduzeća Fusion for Energy („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Isporuka usluga informacijskih tehnologija, savjetovanja, razvoja softvera, interneta i pomoćnih usluga — Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovorâ drugim ponuditeljima — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/41

         Presuda Općeg suda od 2. prosinca 2015. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Zajedničkog poduzeća Fusion for Energy
   (Predmet T-553/13) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Isporuka usluga informacijskih tehnologija, savjetovanja, razvoja softvera, interneta i pomoćnih usluga - Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovorâ drugim ponuditeljima - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2016/C 027/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: D. Mabger i I. Ampazis, odvjetnici)

      Tuženik: Europsko zajedničko poduzeće za ITER i razvoj energije fuzije (zastupnici: H. Jahreiss, R. Hanak, A. Verpont, I. Costin i A. Nagy, potom R. Hanak, A. Verpont, I. Costin i A. Nagy, agenti, uz asistenciju P. Wytinck i B. Hoorelbeke, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije od 7. kolovoza 2013., donesene u okviru poziva na nadmetanje F4E-ADM-0464, koji se odnosi na usluge informacijskih tehnologija, savjetovanja, razvoja softvera, interneta i pomoćnih usluga (SL 2012/S 213 – 352451), kojom se odbija ponuda koju je podnijelo društvo European Dynamics Luxembourg SA i kojom se ugovori dodjeljuju drugim ponuditeljima, i s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima European Dynamics Luxembourg SA i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 367, 14. 12. 2013.


title: Predmet F-83/13: Tužba podnesena 4. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/69

         Tužba podnesena 4. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-83/13)
   2013/C 344/128
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: P. Joassart, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o premještaju tužiteljice.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku voditelja odjela O.I.B.-a, priopćenu elektroničkom poštom 1. veljače 2013. kojom se tužiteljicu udaljuje s dužnosti medicinske sestre i premješta u salu za dohranu novorođenčadi od 4. veljače 2013.,

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-453/15: Tužba podnesena 6. kolovoza 2015. – Trinity Haircare protiv OHIM-a – Advance Magazine Publishers (VOGUE)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/46

         Tužba podnesena 6. kolovoza 2015. – Trinity Haircare protiv OHIM-a – Advance Magazine Publishers (VOGUE)
   (Predmet T-453/15)
   (2015/C 320/64)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Trinity Haircare AG (Herisau, Švicarska) (zastupnici: J. Kroher i K. Bach, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Sjedinjene Države)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: figurativni crno-bijeli žig Zajednice s verbalnim elementom „VOGUE” – žig Zajednice br. 9 944 547

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. svibnja 2015. u predmetu R 2426/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i proglasi ništavim žig Zajednice br. 009 944 547 VOGUE,

               —

               naloži OHIM-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-235/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. svibnja 2014. uputio Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Safe Interenvios, S.A. protiv Liberbank, S.A. i drugih

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. svibnja 2014. uputio Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Safe Interenvios, S.A. protiv Liberbank, S.A. i drugih
   (Predmet C-235/14)
   2014/C 235/13
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Safe Interenvios, S.A.

      Tuženici: Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A. i Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               U pogledu tumačenja članka 11. stavka 1. Direktive 2005/60/EZ (1):

                           a)

                           Je li zakonodavac Zajednice doista imao namjeru, u vezi s člankom 7. iste Direktive, utvrditi iznimku od mogućnosti da kreditne institucije primijene postupak temeljite identifikacije vlastitih klijenata kada je riječ o institucijama za platni promet podvrgnutima vlastitom sustavu nadzora ili je jednostavno riječ o tome da je odobrio predviđanje takve iznimke?

                           b)

                           Može li nacionalni zakonodavac, u vezi s člankom 5. Direktive, prenijeti iznimku sadržanu u odredbi o kojoj je riječ koristeći izričaj različit od onog u tekstu te odredbe?

                           c)

                           Može li se iznimka iz članka 11. stavka 1. primjenjivati na proširene postupke temeljite identifikacije pod uvjetima koji vrijede za postupke temeljite identifikacije?

               2.

               Podredno, ako odgovori na prethodna pitanja dopuštaju mogućnost da kreditne institucije primjenjuju proširene postupke temeljite identifikacije i postupke temeljite identifikacije institucija za platni promet:

                           a)

                           Dokle doseže mogućnost kreditnih institucija da nadziru djelovanje institucija za platni promet? Može li se smatrati da su temeljem odredaba Direktive 2005/60/EZ ovlaštene provoditi nadzor nad postupcima temeljite identifikacije koje su primijenile same institucije za platni promet ili je to pravo rezervirano za javne institucije na koje upućuje Direktiva 2007/64/CE (2), što je u predmetnom slučaju Banco de España?

                           b)

                           Zahtijeva li izvršavanje ovlasti primjene postupaka kojom raspolažu kreditne institucije poseban razlog koji se može izvesti iz akata institucije za platni promet ili se ta ovlast može izvršavati općenito, samo zbog toga što se institucija za platni promet izlaže rizičnoj aktivnosti poput transfera novca u inozemstvo?

                           c)

                           U slučaju da se ocijeni da treba postojati konkretan razlog da bi kreditne institucije mogle primijeniti postupke temeljite identifikacije institucija za platni promet:

                                       i.

                                       Koja su to relevantna postupanja koja bankarska institucija treba uzeti u obzir radi primjene postupaka temeljite identifikacije?

                                       ii.

                                       Može li se kreditna institucija smatrati ovlaštenom da u tu svrhu ocjenjuje postupke temeljite identifikacije koje primjenjuje institucija za platni promet?

                                       iii.

                                       Je li korištenje te ovlasti uvjetovano činjenicom da je bankarska institucija otkrila određeno postupanje institucije za platni promet koje izaziva sumnju u njeno sudjelovanje u pranju novca odnosno financiranju terorizma?

               3.

               Nadalje, u slučaju ocjene da su kreditne institucije ovlaštene primjenjivati proširene postupke temeljite identifikacije institucija za platni promet:

                           a)

                           Je li prihvatljivo u okviru tih postupaka zatražiti od institucije za platni promet dostavu podataka o identitetu klijenata od kojih potječu transferirana financijska sredstva te podataka o identitetu primatelja tih sredstava?

                           b)

                           Može li se obveza institucija za platni promet da podatke svojih klijenata priopćavaju kreditnim institucijama s kojima su prinuđene poslovati i s kojima se istodobno natječu na tržištu smatrati sukladnom Direktivi 95/46/EZ (3) Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka?

      (1)  Direktiva 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma (SL L 309, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 116.)

      (2)  Direktiva 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o platnim uslugama na unutarnjem tržištu i o izmjeni direktiva 97/7/EZ, 2002/65/EZ, 2005/60/EZ i 2006/48/EZ te stavljanju izvan snage Direktive 97/5/EZ (SL L 319, str. 1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 10., svezak 2., str. 172.)

      (3)  (SL L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.)


title: Predmet T-135/16: Tužba podnesena 29. ožujka 2016. – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres protiv ESB-a

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/32

         Tužba podnesena 29. ožujka 2016. – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres protiv ESB-a
   (Predmet T-135/16)
   (2016/C 175/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Francuska) (zastupnik: H. Savoie, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske središnje banke od 29. siječnja 2016. (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/101) donesenu na temelju članka 4. stavka 1. točke (e) Uredbe (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke i na temelju članaka L. 511–13, L. 511–52, L. 511–58, L. 612–23-1 i R. 612-29-3 francuskog Monetarnog i financijskog zakonika.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su u svojoj biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ESB.


title: Predmet T-454/15: Tužba podnesena 10. kolovoza 2015. – Laboratorios Ern protiv OHIM-a – Werner (Dynamic Life)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/47

         Tužba podnesena 10. kolovoza 2015. – Laboratorios Ern protiv OHIM-a – Werner (Dynamic Life)
   (Predmet T-454/15)
   (2015/C 320/65)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: M. Pérez Serres, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Matthias Werner (Neufahrn, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice u bijelom, crvenom, narančastom, žutom, zelenom i plavo-ljubičastom s verbalnim elementima „Dynamic Life” – prijava za registraciju br. 11 303 468.

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. svibnja 2015. u predmetu R 441/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi spornu odluku i odbije prijavu žiga Zajednice br. 011303468 DYNAMIC LIFE i dizajna za razrede 5 i 32,

               —

               naloži OHIM-u i Matthiasu Werneru, u slučaju da odluči intervenirati, snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-385/14: Presuda Općeg suda od 30. rujna 2015. – Volkswagen protiv OHIM-a (ULTIMATE) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice ULTIMATE — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/51

         Presuda Općeg suda od 30. rujna 2015. – Volkswagen protiv OHIM-a (ULTIMATE)
   (Predmet T-385/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice ULTIMATE - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 389/57)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnik: U. Sander, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. ožujka 2014. (predmet R 1787/2013 1) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka ULTIMATE kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Volkswagen AG nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet C-662/16 P: Žalba koju je 21. prosinca 2016. podnio Laboratoire de la mer protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 18. listopada 2016. u predmetu T- 109/16: Laboratoire de la mer protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/20

         Žalba koju je 21. prosinca 2016. podnio Laboratoire de la mer protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 18. listopada 2016. u predmetu T- 109/16: Laboratoire de la mer protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-662/16 P)
   (2017/C 277/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Laboratoire de la mer (zastupnik: J. Blanchard, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Rješenjem od 20. lipnja 2017. Sud (šesto vijeće) utvrdio je da je žalba nedopuštena.


title: Predmet C-535/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. listopada 2013. uputio Protodikeío Athinón (Grčka) — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha protiv Marije Patmanídi

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. listopada 2013. uputio Protodikeío Athinón (Grčka) — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha protiv Marije Patmanídi
   (Predmet C-535/13)
   2013/C 377/13
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Protodikeío Athinón

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha

      Tuženik: Maria Patmanídi

      Prethodna pitanja

   Koje je područje primjene odredbi članka 7. Direktive 89/104/EEZ (1) (koji je postao članak 7. Direktive 2008/95/EZ (2)) i članka 13. Uredbe (EZ) 40/94/EZ (3) (koji je postao članak 13. Uredbe br. 207/2009 (4)) koje se odnose na pravo nositelja žiga da zabrani usporedni uvoz na području Europske unije i Europskog gospodarskog prostora svojih proizvoda, i to rezervnih dijelova za sve vrste motornih vozila, koji su proizvedeni i prvi put stavljeni u promet u trećoj državi u odnosu na EU i EGP, posebno kada se radi o proizvodima koje karakterizira visoka profitna marža i znatna marža na smanjenje cijena i/ili za koje usporedni uvoz može dovesti do bitnog smanjenja cijena za krajnjeg potrošača, što pogoduje i njemu i tržišnom natjecanju, imajući u vidu slijedeće odredbe, sagledavajući ih svaku posebno ili zajedno:

               a)

               članci 101. i 102. UFEU-a,

               b)

               članak I., članak XI. stavak 1., članak ΙΙΙ. stavak 4. i članak XX. točka (d), GΑΤΤ-a iz 1994., kao i općenito odredbe tog sporazuma, i

               c)

               članci I. i [Χ]XIV. GΑΤΤ-a iz 1994., te posebno vezano uz pitanje proširuju li navedene odredbe primjenu članaka 7. stavka 1. Direktive 2008/95/EZ i članka 13. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (…) na proizvode koji su stavljeni u promet u državama potpisnicama GΑΤΤ-a iz 1994., i postoji li nesuglasje među tim odredbama?

      (1)  Prva direktiva Vijeća 89/104/EZZ od 21. prosinca 1988 o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL L 40, 11.2.1989., str. 1.-7.)

      (2)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (Kodificirana verzija) (Tekst značajan za EGP) (SL L 299, str. 25.-33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu zajednice (SL L 11, 14.1.1994., str. 1.-36.)

      (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (Kodificirana verzija) (Tekst značajan za EGP) (SL L 78, 24.3.2009., str. 1.-42.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet C-65/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. veljače 2016. uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Istanbul Lojistik Ltd protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. veljače 2016. uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Istanbul Lojistik Ltd protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Predmet C-65/16)
   (2016/C 175/05)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Istanbul Lojistik Ltd

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 4. Odluke br. 1/95 Vijeća za pridruživanje EZ – Turska tumačiti na način da porez, poput onoga koji je uređen mađarskim Zakonom o porezu na promet motornih vozila, koji se u skladu s navedenim zakonom plaća na teretno vozilo turskih registracijskih oznaka koje upotrebljava turski prijevoznik za prijevoz robe, zbog prelaska mađarske granice kako bi iz Turske, prelazeći preko Mađarske kao države članice provoza, stigao u drugu državu članicu, predstavlja namet s istovrsnim učinkom kao carina i stoga nije u skladu s navedenim člankom?

               2.

                           (a)

                           Ako je odgovor na prvo prethodno pitanje negativan, treba li članak 5. Odluke br. 1/95 Vijeća za pridruživanje EZ – Turska tumačiti na način da porez, poput onoga koji je uređen mađarskim Zakonom o porezu na promet motornih vozila, koji se u skladu s navedenim zakonom plaća na teretno vozilo turskih registracijskih oznaka koje upotrebljava turski prijevoznik za prijevoz robe, zbog prelaska mađarske granice kako bi iz Turske, prelazeći preko Mađarske kao države članice provoza, stigao u drugu državu članicu, predstavlja mjeru s istovrsnim učinkom kao količinska ograničenja i stoga nije u skladu s navedenim člankom?

                           (b)

                           Treba li članak 7. Odluke br. 1/95 Vijeća za pridruživanje EZ-Turska tumačiti na način da se, pozivajući se na razloge sigurnosti cestovnog prometa i primjene zakona, može primijeniti porez, poput onoga koji je uređen mađarskim Zakonom o porezu na promet motornih vozila, koji se u skladu s navedenim zakonom plaća na teretno vozilo turskih registracijskih oznaka koje upotrebljava turski prijevoznik za prijevoz robe, zbog prelaska mađarske granice kako bi iz Turske, prelazeći preko Mađarske kao države članice provoza, stigao u drugu državu članicu?

               3.

               Treba li članak 3. stavak 2. UFEU-a i članak 1. stavke 2. i 3. točku (a) Uredbe (EZ) br. 1072/2009 (1) tumačiti na način da im se protivi to da na temelju dvostranog sporazuma u području prometa sklopljenog s Turskom država članica provoza primijeni porez, poput onoga koji je uređen mađarskim Zakonom o porezu na promet motornih vozila, koji se u skladu s navedenim zakonom plaća na teretno vozilo turskih registracijskih oznaka koje upotrebljava turski prijevoznik za prijevoz robe, zbog prelaska mađarske granice kako bi iz Turske, prelazeći preko Mađarske kao države članice provoza, stigao u drugu državu članicu?

               4.

               Treba li članak 9. Sporazuma o pridruživanju između [EEZ-a] i Turske […] tumačiti na način da porez, poput onoga koji je uređen mađarskim Zakonom o porezu na promet motornih vozila, koji se u skladu s navedenim zakonom plaća na teretno vozilo turskih registracijskih oznaka koje upotrebljava turski prijevoznik za prijevoz robe, zbog prelaska mađarske granice kako bi iz Turske, prelazeći preko Mađarske kao države članice provoza, stigao u drugu državu članicu, predstavlja diskriminaciju na temelju nacionalnosti i stoga nije u skladu s navedenim člankom?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o zajedničkim pravilima za pristup tržištu međunarodnog cestovnog prijevoza teret (SL L 300, str. 72.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 5., str. 235.)


title: Predmet T-696/13: Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2017. – Meta Group protiv Komisije

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/55

         Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2017. – Meta Group protiv Komisije
   (Predmet T-696/13) (1)

   (2017/C 283/87)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 52, 22. 2. 2014.


title: Predmet T-562/12: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Dalli protiv Komisije („Član Komisije — Istraga OLAF-a — Navodna usmena odluka predsjednika Komisije o razrješenju dužnosti osobe u pitanju — Tužba za poništenje — Nepostojanje akta protiv kojeg je moguće podnijeti tužbu — Nedopuštenost — Tužba radi naknade štete”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/29

         Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Dalli protiv Komisije
   (Predmet T-562/12) (1)

   ((„Član Komisije - Istraga OLAF-a - Navodna usmena odluka predsjednika Komisije o razrješenju dužnosti osobe u pitanju - Tužba za poništenje - Nepostojanje akta protiv kojeg je moguće podnijeti tužbu - Nedopuštenost - Tužba radi naknade štete”))
   (2015/C 213/50)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: John Dalli (St. Julians, Malta) (zastupnici: L. Levi, A.-M Alamanou i S. Rodrigues, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Smulders, J. Baquero Cruz i J.-P. Keppenne, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje usmene odluke o razrješenju dužnosti tužitelja kao člana Komisije koju je 16. listopada 2012. navodno donio predsjednik Komisije i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio slijedom te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               John Dalliju nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 46, 16. 2. 2013.


title: Predmet C-335/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 21. siječnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Les Jardins de Jouvence SCRL protiv État belge (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Šesta direktiva o PDV-u — Izuzeća — Članak 13. slovo A stavak 1. točka (g) — Izuzeće isporuka usluga usko povezanih sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom koju obavljaju tijela javnog prava ili druga tijela koja se priznaju kao tijela posvećena socijalnoj dobrobiti — Pojam isporuke usluga i isporuke robe, usko povezanih sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom — Tijela koja se priznaju kao tijela posvećena socijalnoj dobrobiti — Pansion za starije osobe)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 21. siječnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Les Jardins de Jouvence SCRL protiv État belge
   (Predmet C-335/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Šesta direktiva o PDV-u - Izuzeća - Članak 13. slovo A stavak 1. točka (g) - Izuzeće isporuka usluga usko povezanih sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom koju obavljaju tijela javnog prava ili druga tijela koja se priznaju kao tijela posvećena socijalnoj dobrobiti - Pojam isporuke usluga i isporuke robe, usko povezanih sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom - Tijela koja se priznaju kao tijela posvećena socijalnoj dobrobiti - Pansion za starije osobe))
   (2016/C 098/08)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Mons

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Les Jardins de Jouvence SCRL

      Tuženik: État belge

      uz sudjelovanje: AXA Belgium SA

      Izreka

   Članak 13. slovo A stavak 1. točku (g) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica, treba tumačiti na način da, u pogledu usluga koje pruža pansion za starije osobe, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, za koji nacionalni sud mora ocijeniti je li riječ o tijelu posvećenom socijalnoj dobrobiti, uzimajući osobito u obzir elemente navedene u ovoj presudi, izuzeće iz te odredbe može se primijeniti na one koje se sastoje od stavljanja na raspolaganje smještajnih jedinica prilagođenih za starije osobe. Na druge usluge koje isporučuje taj pansion za starije osobe također se može primijeniti to izuzeće, ponajprije pod uvjetom da usluge koje su pansioni za starije osobe dužni nuditi u skladu s relevantnim nacionalnim propisima, imaju za cilj pružanje podrške i skrbi starijim osobama i da odgovaraju onima koje su domovi umirovljenika također dužni nuditi u skladu s nacionalnim propisima.
   U tom pogledu nije važno prima li pansion za starije osobe o kojem je riječ od tijela javne vlasti poticaje ili bilo koji drugi oblik pogodnosti ili financijske potpore.

      (1)  SL C 339, 29. 9. 2014.


title: Predmet T-436/10: Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – HIT Groep protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište čelika za prednapinjanje — Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Pravila koja se odnose na pripisivost protutržišnih praksi društva kćeri njegovom društvu majci — Pretpostavka stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja — Razuman rok”)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/40

         Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – HIT Groep protiv Komisije
   (Predmet T-436/10) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište čelika za prednapinjanje - Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Pravila koja se odnose na pripisivost protutržišnih praksi društva kćeri njegovom društvu majci - Pretpostavka stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja - Razuman rok”))
   (2015/C 302/50)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: HIT Groep BV (Haarlem, Nizozemska) (zastupnici: G. van der Wal, G. Oosterhuis i H. Albers, zatim G. van der Wal i G. Oosterhuis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel, S. Noë i V. Bottka, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. u vezi s postupkom primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), izmijenjene Odlukom Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010., i Odlukom Komisije C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo HIT Groep BV snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 317, 20. 11. 2010.


title: Predmet C-213/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2017. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam (Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2017. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam (Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-213/17)
   (2017/C 239/30)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X

      Tuženik: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 23. stavak 3. Dublinske uredbe (1) tumačiti na način da je Italija postala država članica koja je odgovorna za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je tužitelj 23. listopada 2014. podnio u toj državi, iako je Nizozemska država članica koja u prvom redu bila odgovorna zbog zahtjevâ za međunarodnu zaštitu u smislu članka 2. točke (d) te uredbe koji su prethodno podneseni u toj državi, od kojih se posljednji u ovom trenutku još uvijek razmatra u Nizozemskoj, jer odjel za upravno pravo Raada van State (Državno vijeće, Nizozemska) još nije odlučio o žalbi koju je tužitelj podnio protiv odluke AWB 14/13866 rechtbanka [Den Haag, zittingsplaats Middelburg] od 7. srpnja 2014.?

               2.

               Proizlazi li iz članka 18. stavka 2. Dublinske uredbe da su nizozemska tijela nakon podnošenja zahtjeva za ponovni prihvat od 5. ožujka 2015. morala odmah prekinuti razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koje je još uvijek bilo u tijeku u Nizozemskoj u vrijeme podnošenja tog zahtjeva i okončati to razmatranje nakon isteka roka iz članka 24., tako da povuku ili izmjene prethodnu odluku od 11. lipnja 2014. o odbijanju zahtjeva za azil od 4. lipnja 2014.?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, je li za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je podnio tužitelj ostala odgovorna Nizozemska, te nadležnost za isto nije prenesena na Italiju, jer tuženik nije povukao ni izmijenio odluku od 11. lipnja 2014.?

               4.

               Jesu li nizozemska tijela time što nisu spomenula da je u Nizozemskoj pred odjelom za upravno pravo Raada van State (Državno vijeće) u tijeku žalbeni postupak u drugom postupku za odobravanje azila povrijedila obvezu na temelju članka 24. stavka 5. Dublinske uredbe da talijanskim tijelima pruži informacije pomoću kojih bi mogla provjeriti je li Italija odgovorna državna članica na temelju kriterija utvrđenih u toj uredbi?

               5.

               U slučaju potvrdnog odgovora na četvrto pitanje, dovodi li ta povreda do zaključka da zbog toga odgovornost za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu nije prenesena na Italiju, nego je ostala na nizozemskim tijelima?

               6.

               Ako odgovornost nije ostala na Nizozemskoj, jesu li nizozemska tijela, s obzirom na činjenicu da je Italija izručila tužitelja Nizozemskoj u okviru kaznenog postupka koji se odnosi na njega, na temelju članka 17. stavka 1. Dublinske uredbe i odstupajući od njezina članka 3. stavka 1., trebala razmotriti zahtjev za međunarodnu zaštitu koji je on podnio u Italiji, i ne proizlazi li iz toga da nizozemska tijela razumno gledajući nisu trebala uporabiti ovlast iz članka 24. stavka 1. Dublinske uredbe da zatraže o talijanskih tijela ponovni prihvat tuženika?

      (1)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL 2013., L 180, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.)


title: Predmet F-21/15: Tužba podnesena 5. veljače 2015. – ZZ protiv Odbora regija

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/41

         Tužba podnesena 5. veljače 2015. – ZZ protiv Odbora regija
   (Predmet F-21/15)
   (2015/C 127/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Odbor regija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom se utvrđuje da tužitelj nakon promaknuća u razred AST 5 nije više mogao zahtijevati fiksnu naknadu za sate prekovremenog rada i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske i neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku br. 0112/2014 o ukidanju fiksne naknade tužitelju za sate prekovremenog rada s učinkom od 1. srpnja 2014., koju je 3. lipnja 2014. donio v.d. direktora za upravu i financije;

               —

               naložiti Odboru regija da tužitelju ponovno isplaćuje tu naknadu, s učinkom od tog datuma, zajedno s kamatama po stopi ECB-a za operacije refinanciranja na iznos koji odgovara naknadama koje mu nisu dodijeljene, računajući od dana kada su trebale biti dodijeljene do potpune isplate;

               —

               naložiti Odboru regija da tužitelju plati iznos privremeno procijenjen na 1  000 eura, na ime naknade imovinske štete uzrokovane spornom odlukom, i iznos koji će Opći sud procijeniti, na ime neimovinske štete;

               —

               naložiti Odboru regija snošenje troškova.


title: Predmet T-638/14: Tužba podnesena 26. kolovoza 2014. – Frinsa del Noroeste protiv OHIM-a – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/17

         Tužba podnesena 26. kolovoza 2014. – Frinsa del Noroeste protiv OHIM-a – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)
   (Predmet T-638/14)
   2014/C 380/23
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Riveira, Španjolska) (zastupnik: J. Botella Reyna, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Frisa Frigorífico Rio Doce, SA (Espirito Santo, Brazil)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               donese rješenje kojim se odbija registracija žiga Zajednice br. 1 0 3 29  721 FRISA za proizvode iz razreda 29 i usluge iz razreda 35 i 39.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementom „FRISA” za proizvode i usluge iz razreda 29, 35 i 39 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 3 29  721

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig s verbalnim elementom „Frinsa” za proizvode iz razreda 29

      Odluka Odjela za prigovore: djelomično prihvaćanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: poništenje odluke Odjela za prigovore i odbijanje prigovora u cijelosti

      Tužbeni razlozi: U odluci koju je četvrto žalbeno vijeće Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) donijelo 1. srpnja 2014. u spojenim predmetima R 1547/2013-4 i R 1851/2013-4 ono nije ispitalo tužiteljeve argumente nego je predmete riješilo na istovjetan način, ograničivši se na ocjenu dokaza o uporabi koji je podnesen tijekom postupka.


title: Predmet F-136/15: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. srpnja 2016. – HD protiv Parlamenta (Javna služba — Dužnosnici — Primici od rada — Obiteljske naknade — Naknada za obrazovanje — Pretpostavke za odobravanje — Članak 67. stavak 2. Pravilnika o osoblju — Smanjenje naknade slične naravi koja se prima iz drugih izvora — Članak 85. Pravilnika o osoblju — Povrat preplaćenih iznosa)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/40

      Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. srpnja 2016. – HD protiv Parlamenta
      (Predmet F-136/15) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Obiteljske naknade - Naknada za obrazovanje - Pretpostavke za odobravanje - Članak 67. stavak 2. Pravilnika o osoblju - Smanjenje naknade slične naravi koja se prima iz drugih izvora - Članak 85. Pravilnika o osoblju - Povrat preplaćenih iznosa))
      (2016/C 364/48)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HD (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Ecker i L. Deneys, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje, s jedne strane odluke Parlamenta o uređivanju tužiteljeve situacije u vezi s pravom na naknadu za obrazovanje i, s druge strane, odluke o povratu iznosa koje je tužitelj navodno primio s toga naslova.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 7, 11. 1. 2016., str. 38.


title: Predmet F-8/16: Tužba podnesena 5. veljače 2016. – ZZ protiv EMA-e

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/39

         Tužba podnesena 5. veljače 2016. – ZZ protiv EMA-e
   (Predmet F-8/16)
   (2016/C 145/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje izvješća o ocjeni tužitelja za 2014. i odluke tijela nadležnog za sklapanje ugovora od 1. travnja 2015. da se tužitelju ne obnovi ugovor kao članu privremenog osoblja te zahtjev za naknadu štete zbog navodno pretrpljene neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti izvješće o ocjeni tužitelja koje obuhvaća razdoblje od 16. veljače 2014. do 31. prosinca 2014., koje je 31. ožujka 2015. dovršio drugostupanjski ocjenjivač (Assessor) i 14. travnja 2015. potpisao tužitelj;

               —

               poništiti odluku tijela nadležnog za sklapanje ugovora od 1. travnja 2015. da se tužitelju ne obnovi ugovor kao članu privremenog osoblja;

               —

               poništiti dvije odluke tijela nadležnog za sklapanje ugovora od 26. listopada 2015. kojima su odbijene dvije žalbe tužitelja od 30. lipnja 2015. protiv dvije gore navedene odluke;

               —

               dodijeliti tužitelju naknadu štete u iznosu od 10 000 eura;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet F-102/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 12. svibnja 2016. – FS protiv EGSO-a (Javna služba — Članovi privremenog osoblja — Članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Pravo svake osobe na pristup svojem spisu — Pristup dokumentima koji se odnose na pokušaj posredovanja — Pokušaj posredovanja koji je pokrenuo sadašnji predsjednik EGSO-a i koji se provodi pod vodstvom bivšeg predsjednika EGSO-a — Pravo na pristup izvještaju sastavljenom nakon tog posredovanja — Upravna istraga pokrenuta nakon posredovanja — Članak 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/38

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 12. svibnja 2016. – FS protiv EGSO-a
   (Predmet F-102/15) (1)

   ((Javna služba - Članovi privremenog osoblja - Članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Pravo svake osobe na pristup svojem spisu - Pristup dokumentima koji se odnose na pokušaj posredovanja - Pokušaj posredovanja koji je pokrenuo sadašnji predsjednik EGSO-a i koji se provodi pod vodstvom bivšeg predsjednika EGSO-a - Pravo na pristup izvještaju sastavljenom nakon tog posredovanja - Upravna istraga pokrenuta nakon posredovanja - Članak 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju))
   (2016/C 222/49)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: FS (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (zastupnici: K. Gambino, X. Chamodraka, M. Pascua Mateo, A. Carvajal i L. Camarena Januzec, agenti, B. Wägenbaur, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka EGSO-a kojima se odbija tužiteljev zahtjev za pristup dokumentima kao i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske štete.

      Izreka presude

               1.

               Odluka predsjednika Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (EGSO) od 19. studenoga 2014. poništava se u dijelu u kojem je FS-u odbijeno dostaviti izvještaj koji se na njega odnosi, koji je na zahtjev sadašnjeg predsjednika EGSO-a sastavio bivši predsjednik EGSO-a.

               2.

               Zahtjev za poništenje bespredmetan je u preostalom dijelu.

               3.

               Europskom gospodarskom i socijalnom odboru nalaže se da FS-u nadoknadi iznos od 1 000 eura na osnovi neimovinske štete koju je pretrpio.

               4.

               Europski gospodarski i socijalni odbor snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova FS-a.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015., str. 70.


title: Predmet C-343/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. lipnja 2017. uputio Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) – Fremoluc NV protiv Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) i dr., intervenijent: Vlaams Gewest

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. lipnja 2017. uputio Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) – Fremoluc NV protiv Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) i dr., intervenijent: Vlaams Gewest
   (Predmet C-343/17)
   (2017/C 300/18)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Fremoluc NV

      Tuženici: Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP), Vlaams Financieringsfonds voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant, Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen NV (VMSW), Christof De Knop, Valérie De Knop, Melissa De Knop, Joanna De Keersmaecker, Marie-Jeanne Thielemans

      Intervenijent: Vlaams Gewest

      Prethodna pitanja

   Treba li članke 21., 45., 49. i 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članke 22. i 24. Direktive 2004/38/EZ od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice (1) tumačiti na način da im se protivi uređenje prema kojem javno tijelo razvija zemljišta s ciljem njihove ponude pod povoljnim uvjetima na tržištu za kupnju i najam parcela i stanova prije svega osobama koje imaju usku društvenu, gospodarsku, socijalnu ili kulturnu povezanost s područjem djelovanja tog tijela, pri čemu vrijede uvjeti u vezi s prihodom koje velika većina tih osoba može ispuniti, kao u slučaju uređenja u skladu s:

               —

               Dekretom vijeća provincije Flamanski Brabant od 25. veljače 2014. o provincijalnoj uredbi o funkcioniranju i upravljanju Agencije za zemljišnu i stambenu politiku u Flamanskom Brabantu – Vlabinvest APB, u vezi s

               —

               člankom 2. stavkom 2. Dekreta flamanske vlade od 29. rujna 2006. o uvjetima prijenosa zemljišta preko Flamanskog udruženja za socijalne stanove i udruženjâ za izgradnju socijalnih stanova radi provedbe flamanskog Zakonika o stanovanju (kao i člankom 17. stavcima 2. do 6. Dekreta flamanske vlade od 12. listopada 2007. o uređenju sustava socijalnog najma radi provedbe glave VII. flamanskog Zakonika o stanovanju)?

      (1)  SL 2004., L 158, str. 77. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42. i ispravak SL 2016., L 87, str. 36.)


title: Predmet T-95/15: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Printeos i dr. protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Europsko tržište standardnih kataloških omotnica i posebnih ispisanih omotnica — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Usklađivanje prodajnih cijena i podjela kupaca — Postupak nagodbe — Novčane kazne — Osnovni iznos — Iznimna prilagodba — Granica od 10 % ukupnog prihoda — Članak 23. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Obveza obrazlaganja — Jednako postupanje”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/43

         Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Printeos i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-95/15) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Europsko tržište standardnih kataloških omotnica i posebnih ispisanih omotnica - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Usklađivanje prodajnih cijena i podjela kupaca - Postupak nagodbe - Novčane kazne - Osnovni iznos - Iznimna prilagodba - Granica od 10 % ukupnog prihoda - Članak 23. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Obveza obrazlaganja - Jednako postupanje”))
   (2017/C 030/47)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Španjolska), Tompla Sobre Exprés, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Švedska), Tompla France SARL (Fleury-Mérogis, Francuska), Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Njemačka) (zastupnici: H. Brokelmann i P. Martínez-Lage Sobredo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández i C. Urraca Caviedes, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se, kao glavni zahtjev, zahtijeva djelomično poništenje Odluke Komisije C(2014) 9295 final od 10. prosinca 2014. o postupku primjene članka [101. UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (AT.39780 – Omotnice) i, kao podredni zahtjev, smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužiteljima.

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 2. stavak 1. točka (e) Odluke Komisije C(2014) 9295 final od 10. prosinca 2014. o postupku primjene članka [101. UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (AT.39780 – Omotnice).

               2.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje troškova.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet F-32/15: Tužba podnesena 23. veljače 2015. – ZZ i dr. protiv Vijeća

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/51

         Tužba podnesena 23. veljače 2015. – ZZ i dr. protiv Vijeća
   (Predmet F-32/15)
   (2015/C 146/72)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet i opis spora

   Poništenje potvrda o plaći isplaćenoj tuženicima za svibanj 2014. jer sadrže usklađivanje mirovine od 0 % za 2011. i 0,8 % za 2012., i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti pobijane odluke te, ako je potrebno, odluke kojima se odbijaju žalbe;

               —

               naložiti tuženiku da tužiteljima plati zaostatke naknada koji odgovaraju usklađivanju njihovih plaća i mirovina po stopi od 1,7 % u 2011. i 2012. kao naknadu financijske imovinske štete, zajedno sa zateznim kamatama prema stopi Europske središnje banke, uvećanoj za 2 boda, od dana donošenja presude;

               —

               naložiti Europskoj komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-451/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. rujna 2014. uputio Rajonen sad Sofia (Bugarska) – Rumjana Asenova Petrus protiv Republike Bugarske

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. rujna 2014. uputio Rajonen sad Sofia (Bugarska) – Rumjana Asenova Petrus protiv Republike Bugarske
   (Predmet C-451/14)
   (2015/C 138/33)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rajonen sad Sofia

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: Rumjana Asenova Petrus

      Tuženik: Republika Bugarska
   Rješenjem od 5. veljače 2015. Sud (peto vijeće) je odlučio da je očito nenadležan za davanje odgovora na pitanje koje je uputio Rajonen sad Sofia (Bugarska).


title: Predmet T-110/16: Presuda Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Savant Systems protiv EUIPO-a – Savant Group (SAVANT) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Europske unije SAVANT — Stvarna uporaba žiga — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/38

         Presuda Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Savant Systems protiv EUIPO-a – Savant Group (SAVANT)
   (Predmet T-110/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Europske unije SAVANT - Stvarna uporaba žiga - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 283/57)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Savant Systems LLC (Osterville, Massachusetts, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: O. Nilgen i A. Kockläuner, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Lukošiūtė, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Savant Group Ltd (Burton in Kendal, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: G. Hollingworth, barrister, K. Gilbert i G. Lodge, solicitors)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. siječnja 2016. (predmet R 33/2015-4), u vezi s postupkom povodom opoziva između društava Savant Systems i Savant Group.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Savant Systems LLC nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.