title: Predmet C-297/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht München – Njemačka) – Data I/O GmbH protiv Hauptzollamt München (Zahtjev za prethodnu odluku — Tarifno razvrstavanje — Zajednička carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Odsjek XVI. napomena 2. — Tarifni brojevi 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 i 8473 — Pojmovi „dijelovi” i „proizvodi”  — Dijelovi i pribor (motori, jedinice za napajanje, laseri, generatori, kabeli i strojevi za zamatanje termoskupljajućom folijom) za funkcioniranje sustava za programiranje — Izostanak prioritetnog razvrstavanja pod tarifni broj 8473 u odnosu na druge tarifne brojeve poglavlja 84 i 85)

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/10

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht München – Njemačka) – Data I/O GmbH protiv Hauptzollamt München
   (Predmet C-297/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tarifno razvrstavanje - Zajednička carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Odsjek XVI. napomena 2. - Tarifni brojevi 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 i 8473 - Pojmovi„dijelovi” i„proizvodi” - Dijelovi i pribor (motori, jedinice za napajanje, laseri, generatori, kabeli i strojevi za zamatanje termoskupljajućom folijom) za funkcioniranje sustava za programiranje - Izostanak prioritetnog razvrstavanja pod tarifni broj 8473 u odnosu na druge tarifne brojeve poglavlja 84 i 85))
   2014/C 212/10
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Data I/O GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt München

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Finanzgericht München – Tumačenje Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.) kako je izmijenjena Uredbama Komisije (EZ) br. 2031/2001 od 6. kolovoza 2001. (SL L 279, str. 1.), br. 1832/2002 od 1. kolovoza 2002. (SL L 290, str. 1.), br. 1789/2003 od 11. rujna 2003. (SL L 281, str. 1.), kao i br. 1810/2004 od 7. rujna 2004. (SL L 327, str. 1.) i, osobito, njezina odsjeka XVI., napomene 2.(a) i(b) – Razvrstavanje dijelova i pribora (motori, generatori, laseri, kabeli i strojevi za zamatanje termoskupljajućom folijom) namijenjenih za sustave za programiranje pod tarifni broj 8473 – Eventualno prvenstvo tog tarifnog broja u odnosu na druge tarifne brojeve poglavlja 84. i 85.

      Izreka

   Napomenu 2.(a) odsjeka XVI. kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verzijama koje uzastopno proizlaze iz Uredbe Komisije (EZ) br. 2031/2001 od 6. kolovoza 2001., Uredbe Komisije (EZ) br. 1832/2002 od 1. kolovoza 2002., Uredbe Komisije (EZ) br. 1789/2003 od 11. rujna 2003. i Uredbe Komisije (EZ) br. 1810/2004 od 7. rujna 2004., treba tumačiti na način da robu, koju se može razvrstati istodobno pod tarifni broj 8473 te nomenklature, kao dio stroja obuhvaćenog tarifnim brojem 8471 navedene nomenklature, i pod jedan od tarifnih brojeva 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 i 8544 te nomenklature, kao samostalni proizvod, treba razvrstati, kao takvu, pod jedan od potonjih tarifnih brojeva, ovisno o njegovim vlastitim značajkama.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet T-660/14: Tužba podnesena 12. rujna 2014. – SV Capital protiv EBA

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/29

         Tužba podnesena 12. rujna 2014. – SV Capital protiv EBA
   (Predmet T-660/14)
   (2014/C 431/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: SV Capital OÜ (Tallinn, Estonia) (zastupnik: M. Greinoman, odvjetnik)

      Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi u cijelosti odluku EBA-e br. EBA C 2013 002 od 21. veljače 2014.;

               —

               poništi odluku Odbora za žalbe europskih nadzornih tijela br. BoA 2014-CI-02 u dijelu u kojem odbija žalbu;

               —

               vrati predmet na ponovno odlučivanje nadležnom tijelu EBA-a kako bi preispitalo ispitalo osnovanost pritužbe društva SV Capital OÜ od 24. listopada 2012. (kako je nadopunjena);

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka pred Općim sudom, uključujući troškove izvršenja presude ili rješenja navedenog suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na pogreške koje se tiču činjenica budući da je u pobijanoj odluci br. EBA C 2013 002 navedeno da „ni gđa [RR] ni g. [OP] nisu bili voditelji podružnice Nordea Bank Finland ili nositelji ključnih funkcija u smislu Smjernica EBA-e za procjenu primjerenosti” iako je Odbor za žalbe prihvatio tužiteljev protudokaz.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na tuženikov propust u prosuđivanju budući da nije uzeo u obzir slijedeće činjenice: i) da je Nordea među 29 svjetski sustavno bitnih financijskih institucija Vijeća za financijsku stabilnost (Financial Stability Bord), ii) da je financijski konglomerat, iii) da je njezina estonska podružnica bitna podružnica, iv) da su navodne povrede ozbiljne naravi.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 39. stavka 1. EBA Uredbe (1) i članka 16. EBA-inog Kodeksa dobrog administrativnog ponašanja (2) budući da tužitelj nije imao mogućnost očitovati se o tuženikovom obrazloženju i utvrđenju činjenica prije no što je donesena pobijana odluka br. EBA C 2013 002 jer tuženik nije obavijestio tužitelja o svojoj namjeri da ne pokrene zatraženu istragu nad Nordea Bank Finland, niti je takvu svoju odluku obrazložio.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 3. stavka 3., članka 4. i članka 5. Unutarnjih pravila EBA-e (3) jer, na temelju anonimiziranih informacija, zamjenik predsjednika EBA-e nije bio obaviješten o namjeravanoj odluci da se ne pokrene istraga.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na zlouporabu prava i nerazumno postupanje EBA-e budući da je tuženik bio pristran pa, uzimajući u obzir količinu vremena i truda koji je tuženik uložio u ispitivanje pritužbe i njezine dopuštenosti, nije bilo razloga za okončanje postupka bez donošenja odluke o meritumu.

      (1)  Uredba (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ (SL 2010 L 331, str. 12) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 12., str. 80.).

      (2)  Odluka DC 006 Upravnog odbora od 12. siječnja 2011. o EBA-inom Kodeksu dobrog administrativnog ponašanja.

      (3)  Odluka DC 054 Odbora nadzornih tijela od 5. srpnja 2012. o unutarnjim pravilima postupanja prilikom provođenja istrage zbog povreda prava Europske unije.


title: Predmet C-179/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2015. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – Daimler AG protiv Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2015. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – Daimler AG protiv Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.
   (Predmet C-179/15)
   (2015/C 228/05)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Daimler AG

      Tuženik: Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 5. stavak 1. točku (b) Prve direktive Vijeća 89/104/EEZ (1) od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, tumačiti na način da nositelj žiga može zabraniti trećoj osobi navedenoj u internetskom oglasu da upotrebljava na njemu vidljiv znak za koji postoji opasnost dovođenja u zabludu s registriranim žigom, a koji se odnosi na usluge treće osobe istovjetne uslugama ili proizvodima za koje je žig registriran, tako da se u javnosti može stvoriti pogrešan dojam o postojanju službenog poslovnog odnosa između poduzeća te treće osobe i nositelja žiga, čak i kad internetski oglas nije objavila osoba koja je u njemu navedena niti je to učinjeno za njen račun, ili kad se internetskom oglasu može pristupiti unatoč tome što je osoba koja je u njemu naznačena bezuspješno pokušala učiniti sve što se od nje moglo očekivati kako bi oglas uklonila s Interneta?

      (1)  SL 1989, L 40, str. 1.; [neslužbeni prijevod].


title: Predmet C-449/16: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte d'appello di Genova – Italija) – Kerly Del Rosario Martinez Silva protiv Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Članak 3. — Obiteljska davanja — Direktiva 2011/98/EU — Članak 12. — Pravo na jednako postupanje — Državljani treće zemlje koji su nositelji jedinstvene dozvole)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/19

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 21. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte d'appello di Genova – Italija) – Kerly Del Rosario Martinez Silva protiv Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
   (Predmet C-449/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 3. - Obiteljska davanja - Direktiva 2011/98/EU - Članak 12. - Pravo na jednako postupanje - Državljani treće zemlje koji su nositelji jedinstvene dozvole))
   (2017/C 277/26)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte d'appello di Genova

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kerly Del Rosario Martinez Silva

      Tuženici: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

      Izreka

   Članak 12. Direktive 2011/98/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o jedinstvenom postupku obrade zahtjeva za izdavanje jedinstvene dozvole za boravak i rad državljanima trećih zemalja na državnom području države članice te o zajedničkom skupu prava za radnike iz trećih zemalja koji zakonito borave u državi članici treba tumačiti na način da mu je protivan nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg državljanin treće zemlje koji je nositelj jedinstvene dozvole u smislu članka 2. točke (c) te direktive ne može ostvariti pravo na davanje poput doplatka za kućanstva s barem troje maloljetne djece, koji je uspostavljen na temelju leggea n. 448 – Misure di finanza pubblica per la stabilizzazione e lo sviluppo (Zakon br. 448 o mjerama javnih financija za stabilizaciju i razvoj) od 23. prosinca 1998.

      (1)  SL C 410, 7. 11. 2016.


title: Predmet T-396/15: Rješenje Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Herm. Sprenger protiv EUIPO-a – web2get (Oblik zglobnog stremena) „Žig Europske unije — Zahtjev za proglašenje ništavosti — Povlačenje zahtjeva za proglašenje ništavosti — Obustava postupka”

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/48

         Rješenje Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Herm. Sprenger protiv EUIPO-a – web2get (Oblik zglobnog stremena)
   (Predmet T-396/15) (1)

   („Žig Europske unije - Zahtjev za proglašenje ništavosti - Povlačenje zahtjeva za proglašenje ništavosti - Obustava postupka”)
   (2017/C 283/74)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Njemačka) (zastupnik: V. Schiller, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Söder i A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. travnja 2015. (predmet R 520/2014-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava web2get GmbH & Co. KG i Herm. Sprenger GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe se obustavlja.

               2.

               Nalaže se društvu Herm. Sprenger GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet T-34/11: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Canon Europa protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Carinska unija — Zajednička carinska tarifa — Tarifna i statistička nomenklatura — Razvrstavanje u kombiniranu nomenklaturu — Tarifni podbrojevi — Carine primjenjive na robu razvrstanu u te tarifne podbrojeve — Regulatorni akt koji sadrži provedbene mjere — Nedopuštenost” )

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/38

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Canon Europa protiv Komisije
   (Predmet T-34/11) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Carinska unija - Zajednička carinska tarifa - Tarifna i statistička nomenklatura - Razvrstavanje u kombiniranu nomenklaturu - Tarifni podbrojevi - Carine primjenjive na robu razvrstanu u te tarifne podbrojeve - Regulatorni akt koji sadrži provedbene mjere - Nedopuštenost”))
   2014/C 409/54
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Canon Europa NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: P. De Baere i P. Muñiz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i L. Keppenne, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Priloga Uredbi Komisije (EU) br. 861/2010 od 5. listopada 2010. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 284, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nije potrebno odlučiti o zahtjevima za intervenciju Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH i Olivetti SpA.

               3.

               Canon Europa NV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 80, 12.3.2011.


title: Predmet T-244/15: Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – Klyuyev protiv Vijeća

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/23

         Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – Klyuyev protiv Vijeća
   (Predmet T-244/15)
   (2015/C 228/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukrajina) (zastupnik: R. Gherson, Solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015. L 62, str. 25.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015. L 62, str. 1.) u dijelu u kojoj se odnose na tužitelja;

               —

               podredno, utvrdi da su članak 1. stavak 1. Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena) i članak 3. stavak 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena) zbog nezakonitosti neprimjenjivi u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da je Odluka Vijeća 2014/199/ZVSP od 5. ožujka 2014. (kako je izmijenjena), u dijelu u kojem uvodi mjere ograničavanja protiv tužitelja, u suprotnosti s ciljevima koji su u toj odluci izričito navedeni (osobito demokracijom, vladavinom prava, poštovanjem ljudskih prava) i nije obuhvaćena načelima i ciljevima zajedničke vanjske i sigurnosne politike (ZVSP) propisnima člankom 21. UEU-u. Dakle odluka ne ispunjava uvjete koji dopuštaju pozivanje na članak 29. UEU-a. Budući da je Odluka bila nevaljana, Vijeće se nije moglo pozvati na članak 215. stavak 2. UFEU-a kako bi donijelo Uredbu Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. kako je izmijenjena (u daljnjem tekstu Uredba). Nedavni događaji pokazali su da ukrajinski organi kaznenog progona i sudska tijela neće pravično, neovisno i nepristrano postupati prema tužiteljunje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da tužitelj nije ispunio uvjete za uvrštavanje u Prilog Odluci i Uredbi (u daljnjem tekstu: pobijani akti). Protiv tužitelja, na datum njegova uvrštenja na popis, ukrajinske vlasti nisu vodile kazneni postupak zbog zloupotrebe državnih sredstava ili imovine ili zloupotrebe ovlasti koji su uzrokovali gubitak ukrajinskih državnih sredstava i imovine.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Vijeće povrijedilo tužiteljeva prava na obranu i djelotvornu sudsku zaštitu. Tužitelju nije pružen ozbiljan, vjerodostojan ili konkretan dokaz koji bi opravdao uvođenje mjera ograničavanja. Osobito, ne postoji nikakav dokaz o pažljivom i nepristranom ispitivanju o tome jesu li navedeni razlozi koja opravdavaju ponovno uvrštavanje na popis osnovani uzimajući u obzir argumente tužitelja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da Vijeće nije dostatno obrazložilo njegovo uvrštavanje na popis. Obrazloženje ne sadrži nikakvo pojašnjenje i sastoji se samo od jedne općenite i stereotipne formulacije.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tome da je Vijeće teško povrijedilo tužiteljeva temeljna prava na vlasništvo i ugled. Mjere ograničavanje nisu „propisane zakonom”; usvojene su bez odgovarajućih zaštitnih mehanizama na temelju kojih bi tužitelj mogao učinkovito iznijeti svoje argumente pred Vijeće; nisu ograničene na konkretnu imovinu za koju se tvrdi da je dio zloupotrijebljenih državnih sredstava niti im je postavljena gornja granica do iznosa sredstava za koje se tvrdi da su zloupotrijebljena; smatra ih se pokazateljem krivnje koji dovodi do štetnih postupaka pred drugim sudovima.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tome da se Vijeće pozvalo na materijalno netočne činjenice. Tvrdnja da ukrajinske vlasti vode kazneni postupak protiv tužitelja zbog zloupotrebe državnih sredstava ili imovine ili zloupotrebe ovlasti koji su uzrokovali gubitak ukrajinskih državnih sredstava i imovine ili da postoji osnovana sumnja da je tužitelj kriv za navedeno, očito je pogrešna.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, istaknut u prilogu izjavi o nezakonitosti, temelji se na činjenici da ako članak 1. stavak 1. Odluke i članak 3. stavak 1. Uredbe treba tumačiti na način da obuhvaćaju a) svaku istragu ukrajinskih vlasti neovisno o tome postoji li odluka ili sudski postupak na kojem se temelji istraga, kontrolira ju ili ju nadzire i/ili b) svaku „zloupotrebu svog položaj radi pribavljanja nepripadajuće koristi” neovisno o tome postoji li tvrdnja o zloupotrebi državnih sredstava, kriterij uvrštavanja na popis je, s obzirom na opseg i proizvoljno područje primjene koje je posljedica širokog tumačenja, lišen relevantne pravne osnove i/ili nerazmjeran ciljevima Odluke i Uredbe. Kriterij uvrštavanja na popis je dakle nezakonit.


title: Predmet F-88/08 RENV: Rješenje Službeničkog suda od 30. travnja 2014. – Michel protiv ETF-a

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/47

         Rješenje Službeničkog suda od 30. travnja 2014. – Michel protiv ETF-a
   (Predmet F-88/08 RENV)
   2014/C 184/80
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.


title: Predmet T-200/14: Tužba podnesena 27. ožujka 2014. – Ben Ali protiv Vijeća

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/23

         Tužba podnesena 27. ožujka 2014. – Ben Ali protiv Vijeća
   (Predmet T-200/14)
   2014/C 202/30
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Francuska) (zastupnik: A. de Saint Remy, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odredi mjeru upravljanja postupkom na temelju članka 64. Poslovnika Općeg suda kako bi se osiguralo da Komisija otkrije „sve dokumente o usvajanju” pobijane uredbe;

               —

               poništi, kao prvo, Odluku br. 2014/49/ZVSP Vijeća Europske unije od 30. siječnja 2014. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu te, kao drugo, Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 81/2014. od 30. siječnja 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 101/2011 o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Tunisu;

               —

               naloži Vijeću Europske unije da tužitelju isplati ukupni iznos od 100.000 eura u svrhu naknade cjelokupne štete;

               —

               naloži Vijeću Europske unije da tužitelju isplati iznos od 30.000 eura za troškove obrane u povodu ove tužbe te, također, u skladu s člankom 91. Poslovnika Općeg suda za troškove čiju je naknadu moguće tražiti;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga koji su u bitnome isti ili slični kao oni istaknuti u predmeta T-301/11, Ben Ali/Conseil (1).

      (1)  SL 2011, C 226, str. 29.


title: Spojeni predmeti C-629/15 P i C-630/15 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 28. lipnja 2017. – Novartis Europharm Ltd protiv Europske komisije, Teva Pharma BV (C-629/15 P), Hospira UK Ltd (C-630/15 P) (Žalba — Lijekovi za humanu primjenu — Odobrenje za stavljanje na tržište — Uredba (EEZ) br. 2309/93 — Centralizirani postupak na razini Unije — Razvoj lijeka za koji je izdano odobrenje za stavljanje u promet za druge terapijske indikacije — Zasebno odobrenje za stavljanje u promet i novi komercijalni naziv — Direktiva 2001/83/EZ — Članak 6. stavak 1. drugi podstavak i članak 10. stavak 1. — Pojam „globalno odobrenje” — Razdoblje zakonske zaštite podataka)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/4

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 28. lipnja 2017. – Novartis Europharm Ltd protiv Europske komisije, Teva Pharma BV (C-629/15 P), Hospira UK Ltd (C-630/15 P)
   (Spojeni predmeti C-629/15 P i C-630/15 P) (1)

   ((Žalba - Lijekovi za humanu primjenu - Odobrenje za stavljanje na tržište - Uredba (EEZ) br. 2309/93 - Centralizirani postupak na razini Unije - Razvoj lijeka za koji je izdano odobrenje za stavljanje u promet za druge terapijske indikacije - Zasebno odobrenje za stavljanje u promet i novi komercijalni naziv - Direktiva 2001/83/EZ - Članak 6. stavak 1. drugi podstavak i članak 10. stavak 1. - Pojam „globalno odobrenje” - Razdoblje zakonske zaštite podataka))
   (2017/C 283/05)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Novartis Europharm Ltd (zastupnik: C. Schoonderbeek, advocaat)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: K. Mifsud-Bonnici, A. Sipos i M. Šimerdová, agenti), Teva Pharma BV (zastupnici: K. Bacon, QC, koju je ovlastio M. C. Firth, solicitor) (C-629/15 P), Hospira UK Ltd (zastupnici: J. Stratford, QC, koju su ovlastili E. Vickers i N. Stoate, solicitors) (C-630/15 P)

      Izreka

               1.

               Žalbe u predmetima C-629/15 P i C-630/15 P odbijaju se.

               2.

               Društvu Novartis Europharm Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i onih koji su nastali Europskoj komisiji i društvima Teva Pharma BV i Hospira UK Ltd u predmetima C-629/15 P i C-630/15 P.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet F-34/13: Tužba podnesena 16. travnja 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/14

         Tužba podnesena 16. travnja 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-34/13)
   (2013/C 207/97)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-296/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 8. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenija) – Medisanus d.o.o. protiv Splošna Bolnišnica Murska Sobota (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava — Lijekovi za humanu primjenu — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 2. i članak 23. stavci 2. i 8. — Članci 34. i 36. UFEU-a — Javna nabava za opskrbu bolnice — Nacionalni propis koji zahtijeva prioritetnu opskrbu bolnice lijekovima proizvedenima iz nacionalne plazme — Načelo jednakog postupanja)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/3

         Presuda Suda (treće vijeće) od 8. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenija) – Medisanus d.o.o. protiv Splošna Bolnišnica Murska Sobota
   (Predmet C-296/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Lijekovi za humanu primjenu - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 2. i članak 23. stavci 2. i 8. - Članci 34. i 36. UFEU-a - Javna nabava za opskrbu bolnice - Nacionalni propis koji zahtijeva prioritetnu opskrbu bolnice lijekovima proizvedenima iz nacionalne plazme - Načelo jednakog postupanja))
   (2017/C 249/03)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Medisanus d.o.o.

      Tuženik: Splošna Bolnišnica Murska Sobota.

      Izreka

   Članak 2. i članak 23. stavke 2. i 8. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama kao i članak 34. UFEU-a u vezi s člankom 36. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi klauzula u dokumentaciji za nadmetanje određene javne nabave koja, sukladno zakonodavstvu države članice javnog naručitelja, zahtijeva da su lijekovi iz plazme koji su predmet dotične javne nabave proizvedeni iz plazme prikupljene u toj državi članici.

      (1)  SL C 346, 19. 10. 2015.


title: Predmet C-450/15: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 28. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA „Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 23. stavak 2. točka (a) — Tumačenje s obzirom na načelo proporcionalnosti — Utvrđivanje iznosa novčane kazne — Kriteriji — Smjernice za utvrđivanje novčanih kazni — Nacionalna praksa — Prilagodba osnovnog iznosa novčane kazne — Uzimanje u obzir otegotnih ili olakotnih okolnosti — Primjena najvišeg utvrđenog praga od 10 % ukupnog prometa — Nenadležnost Suda — Očita nenadležnost”

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/13

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 28. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA
   (Predmet C-450/15) (1)

   („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 23. stavak 2. točka (a) - Tumačenje s obzirom na načelo proporcionalnosti - Utvrđivanje iznosa novčane kazne - Kriteriji - Smjernice za utvrđivanje novčanih kazni - Nacionalna praksa - Prilagodba osnovnog iznosa novčane kazne - Uzimanje u obzir otegotnih ili olakotnih okolnosti - Primjena najvišeg utvrđenog praga od 10 % ukupnog prometa - Nenadležnost Suda - Očita nenadležnost”)
   (2016/C 343/19)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Tuženik: Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

      Izreka

   Sud je očito nenadležan za odgovaranje na zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato (Državno vijeće, Italija) odlukom od 16. lipnja 2015.

      (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet C-336/16: Tužba podnesena 15. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/27

         Tužba podnesena 15. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-336/16)
   (2016/C 343/39)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Hermann i E. Manhaeve)

      Tuženik: Republika Poljska

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrđenje da je, time što,

                           —

                           su od 2007. do, u najmanju ruku, 2013. u 35 područja kvalitete zraka prekoračene dnevne granične vrijednosti, a u 9 područja kvalitete zraka godišnje granične vrijednosti za PM10 i nisu dostavljene informacije iz kojih bi proizlazilo da se ta situacija poboljšala,

                           —

                           programi za kvalitetu zraka nisu uključivali odgovarajuće mjere kako bi se što je moguće više smanjilo razdoblje u kojem su granične vrijednosti za PM10 u zraku prekoračene,

                           —

                           su dnevne granične vrijednosti uvećano za granicu tolerancije od 1. siječnja 2010. do 10. lipnja 2011. u području 14.17 – Grad Radom –, u području 14.18 – Pruszków-Żyrardów – i u području 16.15 – Kędzierzyn-Koźle – te od 1. siječnja 2011. do 10. lipnja 2011. u području 30.3 – Ostrów-Kępno – bile prekoračene, i

                           —

                           članak 23. stavak 1. podstavak 2. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu nije pravilno prenesen,

                     Republika Poljska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 13. stavka 1. u vezi s Prilogom XI., članka 23. stavka 1. podstavka 2. i članka 22. stavka 3. u vezi s Prilogom XI. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (1);

               —

               Nalaganje snošenja troškova Republici Poljskoj.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Od 2007. su bile prekoračene dnevne granične vrijednosti i godišnje granične vrijednosti za PM10 u 35 odnosno u 9 područja. Usprkos toj povredi članka 13. stavka 1. u vezi s Prilogom XI. Direktive 2008/50/EZ, Republika Poljska protivno članku 23. stavku 1. podstavku 2. Direktive 2008/50/EZ u planove za kvalitetu zraka nije uključila djelotvorne mjere kako bi ta prekoračenja trajala što je moguće kraće.
   Nepostojanje učinkovitosti odgovarajućih mjera među ostalim proizlazi iz vremenskog razdoblja prekoračenja graničnih vrijednosti kao i činjenice da pravnim propisima nisu utvrđene vrijednosti emisija za goriva u području individualne proizvodnje toplinske energije i emisijskih standarda za individualne toplane.

      (1)  SL L 152, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 169.)


title: Predmet C-200/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2014. uputio Tribunalul Sibiu (Rumunjska) – Silvia Georgiana Câmpean protiv Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2014. uputio Tribunalul Sibiu (Rumunjska) – Silvia Georgiana Câmpean protiv Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Predmet C-200/14)
   2014/C 235/06
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunalul Sibiu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Silvia Georgiana Câmpean

      Tuženici: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Prethodno pitanje

   Mogu li se članak 6. Ugovora o Europskoj uniji, članci 17., 20., članak 21. stavak 1., članak 47. Povelje Europske unije o ljudskim pravima, načelo koje se temelji na sudskoj praksi Suda Europske unije o povratu poreza koji su prema pravu Unije zabranjeni, Preporuka 16/2003 Odbora ministara Vijeća Europe [i] Rezolucija br. 1787/2011 Parlamentarne skupštine Vijeća Europe tumačiti u smislu da im je protivno pravilo kao što je članak XV. Zakonskog dekreta br. 8/2014?


title: Predmet C-375/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 28. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Handelsgericht Wien – Austrija) – Harald Kolassa protiv Barclays Bank plc (Područje slobode, sigurnosti i pravde — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Sudska nadležnost u građanskim i trgovačkim stvarima — Potrošački ugovori — Potrošač s domicilom u jednoj državi članici koji je vrijednosne papire koje je izdala banka sa sjedištem u drugoj državi članici kupio od posrednika sa sjedištem u trećoj državi članici — Nadležnost za odlučivanje o tužbi protiv banke izdavateljice tih vrijednosnih papira)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/4

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 28. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Handelsgericht Wien – Austrija) – Harald Kolassa protiv Barclays Bank plc
      (Predmet C-375/13) (1)

      ((Područje slobode, sigurnosti i pravde - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Sudska nadležnost u građanskim i trgovačkim stvarima - Potrošački ugovori - Potrošač s domicilom u jednoj državi članici koji je vrijednosne papire koje je izdala banka sa sjedištem u drugoj državi članici kupio od posrednika sa sjedištem u trećoj državi članici - Nadležnost za odlučivanje o tužbi protiv banke izdavateljice tih vrijednosnih papira))
      (2015/C 107/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Handelsgericht Wien

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Harald Kolassa

         Tuženik: Barclays Bank plc

         Izreka

                  1.

                  Članak 15. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da se u okolnostima poput onih u glavnom postupku tužitelj koji je kao potrošač od treće osobe-poslovnog subjekta stekao obveznicu na donositelja a da nije sklopio ugovor s izdavateljem te obveznice – što je sud koji je uputio zahtjev dužan provjeriti – ne može pozivati na nadležnost predviđenu tom odredbom u pogledu tužbe protiv izdavatelja te obveznice na temelju uvjeta obveznice, povrede obveze obavještavanja i provjere kao i po osnovi odgovornosti u vezi s prospektom.

                  2.

                  Članak 5. točku 1. podtočku (a) Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da se u okolnostima poput onih u glavnom postupku tužitelj koji je od treće osobe stekao obveznicu na donositelja a da izdavatelj te obveznice nije slobodnom voljom preuzeo neku obvezu prema tom tužitelju – što je sud koji je uputio zahtjev dužan provjeriti – ne može pozivati na nadležnost predviđenu tom odredbom u pogledu tužbe protiv tog izdavatelja na temelju uvjeta obveznice, povrede obveze obavještavanja i provjere kao i po osnovi odgovornosti u vezi s prospektom.

                  3.

                  Članak 5. točku 3. Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da se primjenjuje na tužbu kojom se želi utvrditi odgovornost izdavatelja certifikata na temelju relevantnog prospekta kao i po osnovi povrede drugih obveza obavještavanja kojima taj izdavatelj podliježe, osim ako je ta odgovornost pitanje ugovornog odnosa u smislu članka 5. točke 1. navedene uredbe. Na temelju točke 3. istog članka 5., sudovi tužiteljeva domicila nadležni su voditi postupak povodom takve tužbe s obzirom na nastanak štete, među ostalim, ako navodna šteta izravno nastane na tužiteljevu bankovnom računu kod banke sa sjedištem na području nadležnosti tih sudova.

                  4.

                  U okviru provjere nadležnosti prema Uredbi br. 44/2001 ne treba provesti opsežan dokazni postupak o spornim činjenicama koje su važne kako za pitanje nadležnosti tako i za osnovanost istaknutog zahtjeva. Međutim, sud koji vodi postupak slobodno može ispitati svoju međunarodnu nadležnost na temelju svih informacija kojima raspolaže, uključujući eventualna tuženikova osporavanja.

         (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-339/15: Tužba podnesena 27. lipnja 2015. – Polski Koncern Naftowy Orlen protiv OHIM-a (oblik benzinske crpke)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/46

         Tužba podnesena 27. lipnja 2015. – Polski Koncern Naftowy Orlen protiv OHIM-a (oblik benzinske crpke)
   (Predmet T-339/15)
   (2015/C 279/57)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Poljska) (zastupnik: M. Siciarek, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig: trodimenzionalni žig Zajednice (oblik benzinske crpke) – prijava br. 12 411 071

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. travnja 2015. u predmetu R 2245/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, uključujući troškove koji su tužitelju nastali u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a i pred Općim sudom.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b), članka 7. stavka 2. i članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-71/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Information Rights) – Ujedinjena Kraljevina) – East Sussex County Council protiv Information Commissionera (Zahtjev za prethodnu odluku — Arhuška konvencija — Direktiva 2003/4/EZ — Članci 5. i 6. — Javni pristup informacijama o okolišu — Naknada za davanje informacija o okolišu — Pojam ‚razumnog iznosa’ — Troškovi održavanja baze podataka i opći troškovi — Pristup pravosuđu — Upravni i sudski nadzor odluke kojom se naplaćuje naknada)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/6

         Presuda Suda (peto vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Information Rights) – Ujedinjena Kraljevina) – East Sussex County Council protiv Information Commissionera
   (Predmet C-71/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Arhuška konvencija - Direktiva 2003/4/EZ - Članci 5. i 6. - Javni pristup informacijama o okolišu - Naknada za davanje informacija o okolišu - Pojam ‚razumnog iznosa’ - Troškovi održavanja baze podataka i opći troškovi - Pristup pravosuđu - Upravni i sudski nadzor odluke kojom se naplaćuje naknada))
   (2015/C 389/07)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Information Rights)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: East Sussex County Council

      Tuženik: Information Commissioner,

      uz sudjelovanje: Property Search Group, Local Government Association

      Izreka

               1.

               Članak 5. stavak 2. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2003/4/EZ od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o okolišu i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/313/EEZ treba tumačiti na način da naknada za davanje određene vrste informacija o okolišu ne može obuhvaćati nijedan dio troškova održavanja baze podataka poput one u glavnom postupku, kojom se u tu svrhu koristi tijelo javne vlasti, ali može sadržavati opće troškove koji se odnose na vrijeme osoblja tog tijela utrošeno za odgovaranje na pojedinačne zahtjeve za informacije, uzimajući u obzir pravilan način određivanja te naknade, pod uvjetom da ukupan iznos te naknade ne prelazi razuman iznos.

               2.

               Članak 6. Direktive 2003/4 treba tumačiti na način da mu nije protivan nacionalni propis prema kojem je razuman karakter naknade koja se naplaćuje za davanje određene vrste informacija o okolišu predmet samo ograničenog upravnog i sudskog nadzora, kako je predviđeno engleskim pravom, pod uvjetom da se taj nadzor provodi na temelju objektivnih kriterija i, sukladno načelima jednakosti i učinkovitosti, odnosi na pitanje je li javno tijelo koje naplaćuje tu naknadu poštovalo uvjete predviđene člankom 5. stavkom 2. te direktive, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 102, 7. 4. 2014.


title: Predmet F-6/16: Tužba podnesena 29. siječnja 2016. – ZZ i dr. protiv ESVD-a

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/38

         Tužba podnesena 29. siječnja 2016. – ZZ i dr. protiv ESVD-a
   (Predmet F-6/16)
   (2016/C 145/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnici: N. de Montigny i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

      Predmet i opis spora

   Poništenje obračunskih isprava za isplatu plaća tužitelja za ožujak 2015. i onih koje su sastavljene kasnije, u dijelu u kojem se u njima primjenjuje odluka ESVD-a o smanjenju naknade za životne uvjete s 15 % na 10 %.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               proglasiti odluku glavnog upravnog direktora ESVD-a od 23. veljače 2015. neprimjenjivom na tužitelje;

               —

               posljedično, poništiti njihove obračunske isprave za isplatu plaća za ožujak 2015. i one koji su sastavljeni kasnije, u dijelu u kojem se u njima primjenjuje naknada za životne uvjete u visini od 10 %;

               —

               naložiti ESVD-u snošenje troškova.


title: Predmet T-170/16: Tužba podnesena 19. travnja 2016. – Guardian Glass España, Central Vidriera protiv Komisije

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/35

         Tužba podnesena 19. travnja 2016. – Guardian Glass España, Central Vidriera protiv Komisije
   (Predmet T-170/16)
   (2016/C 243/38)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Guardian Glass España, Central Vidriera, S.L. (Llodio, Španjolska) (zastupnici: M. Araujo Boyd, D. Armesto Macías i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi dopuštenima tužbu za poništenje i u njoj iznesene tužbene razloge;

               —

               prihvati navedene tužbene razloge i poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži pokretanje formalnog istražnog postupka na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a kako bi tužitelj mogao ostvariti svoja postupovna prava, a Komisija formalno i na zakonit način ispitati sumnje u spojivost predmetnih potpora te

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba podnesena je protiv odluke Europske komisije o proglašavanju nespojivima s pravom Unije određenih potpora koje je primilo društvo Guardian, koja je španjolskim vlastima priopćena Komisijinim dopisom od 15. srpnja 2015. naslovljenim „Porezna pitanja u Baskiji (Alava) – Neformalna obavijest u pogledu dodatnih tvrdnji o sukladnosti sa Smjernicama o regionalnoj pomoći (DAR) iz 1998.”, koji su španjolske vlasti dostavile tužitelju 19. veljače 2016.
   U prilog tužbi tužitelj iznosi dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog
               Tužitelj ponajprije tvrdi da je Komisija odluku o nespojivosti pojedinačne potpore s unutarnjim tržištem donijela povrijedivši, s jedne strane, članak 250. UFEU-a i načelo kolegijalnosti jer tu odluku nije donio Kolegij povjerenika i, s druge strane, članak 108. stavak 2. UFEU-a te članke 4. i 13. Uredbe 659/1999 (1) jer nije pokrenula formalni postupak prije donošenja odluke.

               2.

               Drugi tužbeni razlog
               Tužitelj se podredno poziva na povredu članka 107. stavka 3. UFEU-a, smatrajući da je Komisija počinila pogrešku kada je u pobijanoj odluci ispitivala spojivost predmetne potpore s unutarnjim tržištem.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet T-103/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 6. svibnja 2014. – Frucona Košice protiv Komisije ( „Privremena pravna zaštita — Državne potpore — Alkohol i jaka alkoholna pića — Otpis poreznog duga u okviru kolektivnog stečajnog postupka — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem te se nalaže njezin povrat — Zahtjev za odgodu izvršenja — Nepostojanje hitnosti — Nepostojanje fumus boni juris” )

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/23

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 6. svibnja 2014. – Frucona Košice protiv Komisije
   (Predmet T-103/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Državne potpore - Alkohol i jaka alkoholna pića - Otpis poreznog duga u okviru kolektivnog stečajnog postupka - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem te se nalaže njezin povrat - Zahtjev za odgodu izvršenja - Nepostojanje hitnosti - Nepostojanje fumus boni juris”))
   2014/C 202/29
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovačka) (zastupnici: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, i O. Geiss, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Walkerová i L. Armati, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za odgodu izvršenja Odluke Komisije C (2013) 6261 final od 16. listopada 2013. o državnoj potpori SA.18211 (C 25/2005) (ranije NN 21/2005) koju je Republika Slovačka dodijelila društvu Frucona Košice a.s., te kojom se Republici Slovačkoj nalaže da provede povrat potpore.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-532/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Sofia Zoo protiv Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita vrsta divlje faune i flore — Uredba (EZ) br. 338/97 — Članak 11. — Ništavost uvozne dozvole ograničena na primjerke životinja koji su zaista pogođeni razlogom ništavosti)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/20

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Sofia Zoo protiv Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
      (Predmet C-532/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita vrsta divlje faune i flore - Uredba (EZ) br. 338/97 - Članak 11. - Ništavost uvozne dozvole ograničena na primjerke životinja koji su zaista pogođeni razlogom ništavosti))
      (2014/C 395/25)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Sofia Zoo

         Tuženik: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

         Izreka

      Članak 11. stavak 2. točke (a) i (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 338/97 od 9. prosinca 1996. o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine njima treba tumačiti tako da uvoznu dozvolu koja ne poštuje uvjete te uredbe treba smatrati ništavom isključivo u dijelu u kojem se odnosi na primjerke koji su zaista pogođeni razlogom ništavosti te uvozne dozvole, pa su stoga ti primjerci jedini koji će morati biti predmet oduzimanja i eventualne zapljene koje provodi nadležno tijelo države članice u kojoj se nalaze.

         (1)  SL C 15, 18.1.2014.


title: Predmet T-703/13: Tužba podnesena 30. prosinca 2013. — Liberbank protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/47

         Tužba podnesena 30. prosinca 2013. — Liberbank protiv Komisije
   (Predmet T-703/13)
   2014/C 52/90
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Liberbank (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači AIE-a utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Predmet T-510/13: Tužba podnesena 23. rujna 2013. — Italija protiv Komisije

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/27

         Tužba podnesena 23. rujna 2013. — Italija protiv Komisije
   (Predmet T-510/13)
   2013/C 336/60
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Poništi obavijest o otvorenim natječajima EPSO/AD/260/13, 261/13, 262/13, 263/13, 264/13, 265/13, 266/13 u svrhu dobivanja popisa uspješnih kandidata na temelju kojega institucije zapošljavaju pismene prevoditelje za danski, engleski, francuski, talijanski, malteški, nizozemski, slovenski jezik objavljenog u Službenom listu Europske unije od 11. srpnja 2013. br. C 199 A;

               —

               Naloži Komisiji naknadu troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti su oni navedeni u predmetu T-275/13, Italija/Komisija.


title: Predmet F-52/12: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 7. studenoga 2013. — Cortivo protiv Parlamenta (Javna služba — Službenici — Mirovine — Korektivni koeficijent — Država članica boravišta — Pojam — Stalno boravište — Boravište u dvjema državama članicama — Dokazna dokumentacija — Legitimno očekivanje)

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/32

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 7. studenoga 2013. — Cortivo protiv Parlamenta
      (Predmet F-52/12) (1)

      (Javna služba - Službenici - Mirovine - Korektivni koeficijent - Država članica boravišta - Pojam - Stalno boravište - Boravište u dvjema državama članicama - Dokazna dokumentacija - Legitimno očekivanje)
      (2014/C 71/62)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Maria Luisa Cortivo (Sagone, Francuska) (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Ecker i S. Alves, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke kojom se Luksemburg određuje kao glavno boravište tužiteljice i odluke koja sadrži obavijest o izmjeni prava tužiteljice na mirovinu te ukida korektivni koeficijent za Francusku počevši od 1. siječnja 2010.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  M. L. Cortivo će, osim vlastitih, snositi i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 200, 7.7.2012., str.22.


title: Predmet T-61/14: Presuda Općeg suda od 6. listopada 2015. – Monster Energy protiv OHIM-a – Balaguer (icexpresso + energy coffee) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnoga žiga Zajednice icexpresso + energy coffee — Raniji verbalni žigovi Zajednice X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY i MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/42

         Presuda Općeg suda od 6. listopada 2015. – Monster Energy protiv OHIM-a – Balaguer (icexpresso + energy coffee)
   (Predmet T-61/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnoga žiga Zajednice icexpresso + energy coffee - Raniji verbalni žigovi Zajednice X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY i MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 398/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Sjedinjene Države) (zastupnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Luis Yus Balaguer (Movera, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenoga vijeća OHIM-a od 15. studenoga 2013. (predmet R 821/2013-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Monster Energy Company i Luisa Yusa Balaguera.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Monster Energy Company nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet T-67/17: Tužba podnesena 1. veljače 2017. – Italytrade protiv EUIPO-a – Tpresso (tèespresso)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/57

         Tužba podnesena 1. veljače 2017. – Italytrade protiv EUIPO-a – Tpresso (tèespresso)
   (Predmet T-67/17)
   (2017/C 104/79)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Italytrade Srl (Bari, Italija) (zastupnik: N. Clemente, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Tpresso SA (Zürich, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „tèespresso” – prijava za registraciju br. 13 543 517

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. studenoga 2016. u predmetu R 959/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               preinači pobijanu odluku na temelju članka 65. stavka 3. Uredbe br. 207/2009 i stoga na temelju važećih pravila;

               —

               na temelju članka 134. Poslovnika Općeg suda naloži EUIPO-u i eventualnim intervenijentima snošenje troškova koje je Italytrade srl imao u ovom postupku;

               —

               na temelju članka 134. Poslovnika Općeg suda preinači presudu i u dijelu koji se odnosi na snošenje troškova te naloži EUIPO-u i intervenijentu koji nisu uspjeli u postupku snošenje troškova postupka pred žalbenim vijećem i odjelom za poništaje.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-261/13 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 9. prosinca 2014. – Peter Schönberger protiv Europskog parlamenta (Žalba — Peticija upućena Europskom parlamentu — Odluka o pohranjivanju peticije — Tužba za poništenje — Pojam „akt koji se može pobijati” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/8

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 9. prosinca 2014. – Peter Schönberger protiv Europskog parlamenta
   (Predmet C-261/13 P) (1)

   ((Žalba - Peticija upućena Europskom parlamentu - Odluka o pohranjivanju peticije - Tužba za poništenje - Pojam „akt koji se može pobijati”))
   (2015/C 046/10)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Peter Schönberger (zastupnik: O. Mader, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: U. Rösslein i E. Waldherr, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Peteru Schönbergeru nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-469/15: Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Bena Properties protiv Vijeća

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/36

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Bena Properties protiv Vijeća
   (Predmet T-469/15)
   (2015/C 337/39)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Bena Properties Co. SA (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu koju je podnio tužitelj dopuštenom i osnovanom;

               —

               sukladno tomu, poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. i njene naknadne provedbene akte, u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbi ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični razlozima koji su istaknuti u okviru predmeta T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13.


title: Predmet T-753/15: Presuda Općeg suda od 11. listopada 2016. – Guccio Gucci protiv EUIPO-a – Guess? IP Holder (Prikaz četiri isprepletena slova G) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji predstavlja četiri isprepletena slova G — Raniji figurativni žig Europske unije i raniji nacionalni figurativni žig G — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/16

         Presuda Općeg suda od 11. listopada 2016. – Guccio Gucci protiv EUIPO-a – Guess? IP Holder (Prikaz četiri isprepletena slova G)
   (Predmet T-753/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji predstavlja četiri isprepletena slova G - Raniji figurativni žig Europske unije i raniji nacionalni figurativni žig G - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 428/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Guccio Gucci SpA (Firenca, Italija) (zastupnici: P. L. Roncaglia, F. Rossi i N. Parrotta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, California, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: D. McFarland, barrister)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. listopada 2015. (predmet R 1703/2014-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Guccio Gucci i Guess? IP Holder.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Guccio Gucci SpA nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove društva Guess? IP Holder LP pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 78, 29. 2. 2016.


title: Predmet F-103/13: Tužba podnesena 14. listopada 2013. — ZZ protiv EMA-e

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/41

         Tužba podnesena 14. listopada 2013. — ZZ protiv EMA-e
   (Predmet F-103/13)
   2013/C 367/75
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Rodrigues, A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: EMA

      Predmet i opis spora

   Poništenje izvješća o ocjeni tužitelja za razdoblje od 15. rujna 2010. do 16. siječnja 2012.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništenje izvješća o ocjeni rada tužitelja za razdoblje od 15. rujna 2010. do 15. rujna 2012., u konačnoj verziji od 16. siječnja 2013.;

               —

               poništenje u mjeri u kojoj je potrebno, odluku zamjenika izvršnog direktora EMA-e od 2. srpnja 2013. kojom se djelomično odbacuje njegova žalba od 6. ožujka 2013. protiv gore navedene odluke;

               —

               naložiti EMA-i snošenje troškova žalitelja za ovaj žalbeni postupak.


title: Predmet T-128/14: Tužba podnesena 21. veljače 2014. – Daimler protiv Komisije

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/25

         Tužba podnesena 21. veljače 2014. – Daimler protiv Komisije
   (Predmet T-128/14)
   2014/C 151/33
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: odvjetnici C. Arhold, B. Schirmer i N. Wimmer)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tuženika od 13. prosinca 2013. – SG.B.5/MF/rc – sg.dsg1.b.5(2013) 3963453 – GESTDEM 2013/4643;

               —

               tuženiku naloži snošenje troška postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj se protivi odluci Komisije o drugom zahtjevu tužitelja za pristup dokumentima u vezi s postupkom prema članku 29. Direktive 2007/46/EZ (1) u vezi s odbijanjem Francuske Republike da registrira određena vozila tužitelja.
   U prilog tužbi tužitelj navodi sljedeće tužbene razloge:

               1.

               Povreda prava na uvid u spis

                           —

                           Tužitelj s tim u svezi navodi da je Komisija pogriješila kada je odbila zahtjev za uvid u spis prema članku 41. stavku 2. točki (b) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Tužitelj tvrdi da se postupak prema članku 29. Direktive 2007/46 izravno i osobno odnosi na njega. Prema tome tužitelj ima pravo na uvid u spis koji se na njega odnosi, što je nužna pretpostavka učinkovitog ostvarenja temeljnog prava na saslušanje.

               2.

               Povreda prava tužitelja iz Aarhuške konvencije (2)

                           —

                           Tužitelj se ovdje poziva na povredu Aarhuške konvencije u vezi s Uredbom (EZ) br. 1367/2006 (3). Što se tiče dokumenata za koje tužitelj traži pristup, riječ je o informacijama o okolišu. Odbijanje na temelju zaštite istražnih postupaka u tijeku nije osnovano kako na temelju pravnih tako i činjeničnih razloga, a takvo odbijanje posebno nije u skladu s odredbama Aarhuške konvencije.

               3.

               Povreda prava na pristup dokumentima u skladu s člankom 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, člankom 15. stavkom 3. UFEU-a i Uredbom (EZ) br. 1049/2001 (4)

                           —

                           Tužitelj navodi je pobijanom odlukom učinjena povreda članka 2. stavka 1. Uredbe br. 1049/2001, a time i članka 15. stavka 3. UFEU-a i članka 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, s obzirom na to da tužitelj ima zahtjev za pristup traženim dokumentima, a nisu postojali razlozi isključenja za odbijanje pristupa.

                           —

                           Tužitelj nadalje tvrdi da je Komisija protupropisno odbila provesti pojedinačni konkretni istražni postupak u vezi s traženim dokumentima te je svoju odluku pogrešno utemeljila na općoj iznimci. Pored toga javni interes za upoznavanje sa sadržajem navedenih dokumenata je jači u ovom slučaju. Komisija je to protivno propisima pogrešno ocijenila. Komisija je propustila provesti procjenu propisanu člankom 4. Uredbe br. 1049/2001 te se bez posebnog obrazloženja pozvala na zaštitu cilja istražnih postupaka.

               4.

               Povreda članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima

                           —

                           Tužitelj ovdje tvrdi da Komisija nije dovoljno obrazložila svoju odluku u skladu sa zahtjevima iz članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

      (1)  Direktiva 2007/46/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (SL L 263, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 103.).

      (2)  Konvencija o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša potpisana u Aarhusu 25. lipnja 1998.

      (3)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.).

      (4)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.).


title: Predmet T-483/13: Tužba podnesena 10. rujna 2013. — Oikonomopoulos protiv Komisije

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/59

         Tužba podnesena 10. rujna 2013. — Oikonomopoulos protiv Komisije
   (Predmet T-483/13)
   2013/C 344/108
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Athanassios Oikonomopoulos (Atena, Grčka) (zastupnici: N. Korogiannakis i I. Zarzoura, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               dosudi naknadu štete;

               —

               proglasi da je niz OLAF-ovih radnji i mjera pravno nepostojeći i da predstavlja nedopuštene dokaze.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog

                           —

                           kojim se tvrdi da je OLAF zloporabio ovlasti jer nije bio ovlašten provesti istragu u okviru ugovornih odnosa između Komisije i treće stranke i da je postupao ultra vires u istrazi o kojoj je riječ, povrijedivši nekoliko članaka relevantnog pravnog okvira kao što su Uredba Vijeća br. 2185/96 (1) i Uredba br. 1073/1999 (2).

               2.

               Drugi tužbeni razlog

                           —

                           kojim se tvrdi da je povrijeđena Uredba br. 45/2001 (3) o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka, povrijeđen članak 8. Uredbe br. 1073/1999, povrijeđena obveza održavanja povjerljivosti, povrijeđeno pravo na privatni život, povrijeđeno načelo dobrog upravljanja, jer su OLAF i razni GU-ovi Komisije postupali nezakonito prilikom obrade osobnih podataka tužitelja i prosljeđivali takve osobne podatke unutar Komisije i trećih stranaka.

               3.

               Treći tužbeni razlog

                           —

                           kojim se tvrdi da je povrijeđeno pravo na obranu jer tužitelj ima vrlo ograničene podatke o činjenicama koje se na njega odnose u kontekstu predmetne istrage, te mu slijedom toga nije bila pružena mogućnost da se brani od eventualnih optužbi.

      (1)  Uredba Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih nepravilnosti (SL 1996. L 292, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 57.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) (SL 1999. L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 2., str. 100.).

      (3)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001. L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., stranica 6.).


title: Predmet C-84/16 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 26. srpnja 2017. – Continental Reifen Deutschland GmbH protiv Compagnie générale des établissements Michelin, Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Figurativni žig koji sadrži verbalni element „XKING” — Prigovor nositelja nacionalnih žigova i u vezi s međunarodnom registracijom koja sadrži verbalni element „X” — Odbijanje prigovora od strane žalbenog vijeća — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Iskrivljavanje dokaza)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/8

         Presuda Suda (peto vijeće) od 26. srpnja 2017. – Continental Reifen Deutschland GmbH protiv Compagnie générale des établissements Michelin, Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-84/16 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Figurativni žig koji sadrži verbalni element „XKING” - Prigovor nositelja nacionalnih žigova i u vezi s međunarodnom registracijom koja sadrži verbalni element „X” - Odbijanje prigovora od strane žalbenog vijeća - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Iskrivljavanje dokaza))
   (2017/C 309/10)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Continental Reifen Deutschland GmbH (zastupnici: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, Köhn-Gerdes i J. Schumacher, Rechtsanwalwälte)

      Druge stranke u postupku: Compagnie générale des établissements Michelin (zastupnica: E. Carrillo, abogada), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Continental Reifen Deutschland GmbH snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova koji su nastali društvu Compagnie générale des établissements Michelin.

               3.

               Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet T-383/16: Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2017. – Tri Ocean Energy protiv Vijeća

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/33

         Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2017. – Tri Ocean Energy protiv Vijeća
   (Predmet T-383/16) (1)

   (2017/C 178/51)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 350, 26. 9. 2016.


title: Predmet C-612/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. studenoga 2016. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – C & J Clark International Ltd protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. studenoga 2016. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – C & J Clark International Ltd protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Predmet C-612/16)
   (2017/C 038/17)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C & J Clark International Ltd

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuje li se sustav zastare na naplatu antidampinških pristojbi uvedenih Provedbenom Uredbom Komisije (EU) 2016/1395 (1) od 18. kolovoza 2016. i Provedbenom Uredbom Komisije (EU) 2016/1647 (2) od 13. rujna 2016. (u daljnjem tekstu: sporne uredbe), i ako je to tako, na temelju koje pravne odredbe?

               2.

               Jesu li sporne uredbe nevaljane jer nemaju valjanu pravnu osnovu, i kao takve povrjeđuju članak 5. stavke 1. i 2. UEU-a?

               3.

               Jesu li sporne uredbe nevaljane jer povrjeđuju članak 266. UFEU-a zbog toga što njima nisu poduzete potrebne mjere kako bi se postupilo sukladno presudi Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 C&J Clark International?

               4.

               Jesu li sporne uredbe nevaljane jer povrjeđuju članak 10. stavak 1. Uredbe (EU) 2016/1036 (3) ili načelo pravne sigurnosti (zabrana retroaktivnosti) uvođenjem antidampinške pristojbe na uvoz određene kožne obuće podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama do kojeg je došlo tijekom razdoblja primjene Uredbe Vijeća (EZ) 1472/2006 (4) i Uredbe Vijeća (EU) 1294/2009 (5)?

               5.

               Jesu li sporne uredbe nevaljane jer povrjeđuju članak 21. Uredbe (EU) 2016/1036 ponovnim uvođenjem antidampinške pristojbe, a da pritom nije izvršena nova ocjena interesa Unije?

      (1)  Provedbena Uredba Komisije (EU) 2016/1395 od 18. travnja 2016. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine koju proizvode trgovačka društva Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. i Win Profile Industries Ltd i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 SL L 225, str. 52.

      (2)  Provedbena Uredba Komisije (EU) 2016/1647 оd 13. rujna 2016. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama koju proizvode trgovačka društva Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. i njegovo povezano trgovačko društvo Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 SL L 245, str. 16.

      (3)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije SL L 176, str. 21.

      (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1472/2006 od 5. listopada 2006. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama SL L 275, str. 1. [neslužbeni prijevod]

      (5)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) br. 1294/2009 od 22. prosinca 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama i podrijetlom iz Narodne Republike Kine, kako je proširena na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože koja se otprema iz Posebnog upravnog područja Makaa, bez obzira na to je li prijavljena kao proizvod podrijetlom iz Posebnog upravnog područja Makaa ili nije, nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera prema članku 11. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 384/96 SL L 352, str. 1. [neslužbeni prijevod]


title: Predmet T-522/12: Rješenje Općeg suda od 14. veljače 2014. – Alfa-Beta Vassilopoulos protiv OHIM-a – Henkel (AB terra Leaf)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/54

         Rješenje Općeg suda od 14. veljače 2014. – Alfa-Beta Vassilopoulos protiv OHIM-a – Henkel (AB terra Leaf)
   (Predmet T-522/12) (1)

   2014/C 142/69
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet C-62/16: Rješenje predsjednika Suda od 8. srpnja 2016. – Europska komisija protiv Rumunjske

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/20

      Rješenje predsjednika Suda od 8. srpnja 2016. – Europska komisija protiv Rumunjske
      (Predmet C-62/16) (1)

      (2016/C 454/36)
      Jezik postupka: rumunjski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 145, 25. 4. 2016.


title: Predmet C-358/14: Tužba podnesena 22. srpnja 2014. – Republika Poljska protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/42

         Tužba podnesena 22. srpnja 2014. – Republika Poljska protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije
   (Predmet C-358/14)
   2014/C 315/69
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna)

      Tuženici: Europski parlament, Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Republika Poljska zahtijeva da se:

               —

               ponište članak 2. točka 25., članak 6. stavak 2. točka (b), članak 7. stavak 1. do 5. te stavak 7. prva rečenica i stavak 12. do 14. kao i članak 13. stavak 1. točka (c) Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (1);

               —

               Europskom parlamentu i Vijeću Europske unije naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U svojoj tužbi Republika Poljska iznosi da osporene odredbe sadrže kompleksna i nova pravila koja su prvi puta iznesena u Direktivi 2014/40/EU, čiji je cilj da putem uvođenja zabrane stavljanja na tržište duhanskih proizvoda s karakterističnom aromom i kroz određivanje popratnih mjera te zabrane, potpuno isključe takve proizvode, uključujući mentol cigarete, iz unutarnjeg tržišta. S obzirom na udio koji mentol cigarete imaju u tržištu Europske unije duhanskih proizvoda, ta zabrana sa sobom nosi ozbiljne posljedice po proizvodnju mentol cigareta.
   Republika Poljska iznosi sljedeće prigovore osporenim odredbama:

               Kao prvo – povredu članka 114. UFEU-a. Zabrana stavljanja na tržište mentol cigareta uvedena je iako nije bilo nikakvih razlika između nacionalnih zakonskih odredbi koje bi mogle ograničiti kretanje robe. Ta zabrana ne doprinosi poboljšanju funkcioniranja unutarnjeg tržišta, već naprotiv, proizvodi prepreke koje nisu postojale prije donošenja Direktive.

               Kao drugo – povredu načela proporcionalnosti. Zabrana stavljanja na tržište mentol cigareta nije prikladan način postizanja ciljeva Direktive. Nadalje, ta zabrana je protivna zahtjevu prema kojem poduzete mjere moraju biti nužne za postizanje ciljeva. Troškovi uvođenja zabrane daleko nadmašuju bilo koju potencijalnu korist.

               Kao treće – povredu načela supsidijarnosti. Zabrana stavljanja na tržište mentol cigareta protivna je načelu supsidijarnosti utoliko što je pitanje potrošnje mentol cigareta, u odnosu i na utjecaj na javno zdravlje i na potencijalne društvene i gospodarske troškove zabrane njihove prodaje, lokalnog karaktera koji je ograničen na usku skupinu država članica. Iz tog razloga to pitanje treba riješiti na nacionalnoj razini, i to samo u onim državama članicama u kojima postoji visoka razina potrošnje i proizvodnje tih proizvoda.

      (1)  SL L 127, str. 1


title: Predmet T-487/13: Tužba od 6. rujna 2013. — Navarra de Servicios y Tecnologías protiv Komisije

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/34

         Tužba od 6. rujna 2013. — Navarra de Servicios y Tecnologías protiv Komisije
   (Predmet T-487/13)
   2013/C 313/64
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Navarra de Servicios y Tecnologías SA (Pamplona, Španjolska) (zastupnik: A. Andérez González, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se tiče njegovih interesa i izričito naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
               U tom pogledu tužitelj ističe:

                           —

                           nepostojanje državne potpore, jer u predmetnom slučaju nije bilo državne intervencije putem prijenosa državnih sredstava, nije dana prednost subjektima koji obavljaju određenu gospodarsku djelatnost, nije narušeno tržišno natjecanje niti postoji prijetnja trgovini između država članica.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 106. stavka 2. UFEU-a kao i Protokola o sustavu javnog emitiranja u državama članicama priloženog Ugovoru iz Amsterdama od 2. listopada 1997.
               U tom pogledu tužitelj ističe:

                           —

                           zakonito oblikovanje usluga od općeg gospodarskog interesa za čije se uređenje, organizaciju i financiranje državama članicama priznaje široka margina prosudbe;

                           —

                           nepostojanje povoljnijeg položaja na tržištu na strani tužitelja; i

                           —

                           poštivanje kriterija iz presude Altmark u predmetnom slučaju, jer su obveze u obavljanju javne usluge jasno određene i izrijekom naložene, te je izvršena detaljna i objektivna ekonomska procjena koja ne premašuje troškove nastale izvršavanjem obveza u obavljanju javne usluge.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 107. stavka 2. točke (c) UFEU-a, jer u predmetnom slučaju postoji cilj od općeg interesa za ostvarenje kojeg se osporavana mjera pokazuje prikladnom i proporcionalnom i ne izaziva nepotrebne poremećaje na tržištu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na zloupotrebu ovlasti u smislu nesukladnosti predmeta pobijane odluke s krajnjim ciljem koji se njome želi postići, kao i očite neproporcionalnosti između željenog teoretskog cilja i posljedica do kojih dovodi njezina primjena, a koje se pokazuju protivnima općem interesu i daju prednost komercijalnim i gospodarskim interesima određenih operatera.


title: Predmet T-442/16: Tužba podnesena 4. kolovoza 2016. – Šroubárna Ždánice protiv Vijeća

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/42

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2016. – Šroubárna Ždánice protiv Vijeća
   (Predmet T-442/16)
   (2016/C 392/55)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Šroubárna Ždánice a.s. (Kyjov, Češka Republika) (zastupnik: M. Osladil, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Europska unija dužna tužitelju isplatiti iznos od 75 502 534 čeških kruna (CZK) s naslova naknade štete;

               —

               naloži Europskoj uniji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, kojim navodi da su ispunjene sve pretpostavke za uspostavljanje izvanugovorne odgovornosti Europske unije za štetu u skladu s člankom 268. UFEU-a u vezi s drugim stavkom članka 340. UFEU-a jer je:

               —

               nametanjem antidampinških pristojbi na uvoz određenih željeznih ili čeličnih pričvršćivača podrijetlom iz Narodne Republike Kine, koje su kasnije proširene na uvoz iz Malezije, Europska unija povrijedila obveze koje ima kao članica WTO-a, točnije one navedene u Sporazumu o antidampingu;

               —

               povreda Sporazuma o antidampingu dovela do povrede članka 216. stavka 2. UFEU-a;

               —

               kao posljedica nezakonitog djelovanja Europske unije za tužitelja nastala šteta u iznosu od 75 502 534 CZK;

               —

               između iznosa štete i nezakonitog djelovanja Europske unije postojala uzročno-posljedična veza.


title: Spojeni predmeti C-217/13 i C-218/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundespatentgericht – Njemačka) – Oberbank AG C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13) protiv Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV (Zahtjev za prethodnu odluku — Žigovi — Direktiva 2008/95/EZ — Članak 3. stavci 1. i 3. — Žig koji se sastoji od crvene boje bez obrisa, registriran za bankarske usluge — Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim — Razlikovni karakter stečen uporabom — Dokaz — Ispitivanje javnog mnijenja — Trenutak u kojem se uporabom stječe razlikovni karakter — Teret dokazivanja)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/12

         Presuda Suda (treće vijeće) od 19. lipnja 2014. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundespatentgericht – Njemačka) – Oberbank AG C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13) protiv Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV
   (Spojeni predmeti C-217/13 i C-218/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Žigovi - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 3. stavci 1. i 3. - Žig koji se sastoji od crvene boje bez obrisa, registriran za bankarske usluge - Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim - Razlikovni karakter stečen uporabom - Dokaz - Ispitivanje javnog mnijenja - Trenutak u kojem se uporabom stječe razlikovni karakter - Teret dokazivanja))
   2014/C 282/17
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundespatentgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Oberbank AG C-217/13) Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13)

      Tuženik: Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV

      Izreka

               1.

               Članak 3. stavke 1. i 3. Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti u smislu da se protivi tumačenju nacionalnog prava prema kojem je, u postupcima u kojima se postavlja pitanje je li žig koji se sastoji od boje bez obrisa uporabom stekao razlikovni karakter, u svim slučajevima potrebno da taj žig u ispitivanju javnog mnijenja dosegne stupanj prepoznatljivosti od najmanje 70 %.

               2.

               Kada država članica nije iskoristila mogućnost predviđenu u članku 3. stavku 3. drugoj rečenici Direktive 2008/95, članak 3. stavak 3. prvu rečenicu Direktive treba tumačiti u smislu da je, u okviru postupka za proglašavanje žiga lišenog bitnog razlikovnog karaktera ništavim, potrebno ispitati je li taj karakter stečen prije datuma podnošenja prijave za registraciju tog žiga, kako bi se moglo ocijeniti je li taj žig uporabom stekao razlikovni karakter. S tim u svezi nebitno je što nositelj osporavanog žiga tvrdi da je taj žig u svakom slučaju uporabom stekao razlikovni karakter nakon podnošenja prijave za registraciju, ali prije registracije.

               3.

               Kada država članica nije iskoristila mogućnost predviđenu u članku 3. stavku 3. drugoj rečenici Direktive 2008/95, članak 3. stavak 3. prvu rečenicu navedene direktive treba tumačiti u smislu da se ne protivi tomu da se, u okviru postupka za proglašavanje žiga ništavim, osporavani žig proglasi ništavim ako je lišen bitnog razlikovnog karaktera i ako njegov nositelj ne uspije dokazati da je taj žig prije datuma podnošenja prijave za registraciju uporabom stekao razlikovni karakter.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet T-315/13: Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Kompas MTS protiv Parlamenta i dr. ( „Tužba za naknadu štete — Šteta koja je navodno pretrpljena prijenosom direktive iz područja proizvodnje, predstavljanja i prodaje duhanskih proizvoda u austrijsko pravo — Označavanje duhanskih proizvoda — Mjere ograničavanja uvoza duhanskih proizvoda — Očito neosnovana tužba” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/60

         Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Kompas MTS protiv Parlamenta i dr.
   (Predmet T-315/13) (1)

   ((„Tužba za naknadu štete - Šteta koja je navodno pretrpljena prijenosom direktive iz područja proizvodnje, predstavljanja i prodaje duhanskih proizvoda u austrijsko pravo - Označavanje duhanskih proizvoda - Mjere ograničavanja uvoza duhanskih proizvoda - Očito neosnovana tužba”))
   2014/C 315/101
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Kompas mejni turistični servis d.d. (Kompas MTS d.d.) (Ljubljana, Slovenija) (zastupnik: J. Tischler, odvjetnik)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i P. Schonard, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Simm i J. Herrmann, agenti) i Europska komisija (zastupnici: prvotno C. Cattabriga i F. Schatz, zatim C. Cattabriga i S. Grünheid, agenti)

      Predmet

   Tužba za naknadu štete koja se temelji na odredbama članka 268. UFEU-a u vezi s odredbama članka 340. drugog podstavka UFEU-a, kojom se zahtijeva naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio kao posljedicu količinskih ograničenja na uvoz duhanskih proizvoda na austrijsko područje koja su uvedena nakon donošenja Direktive 2001/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2001. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih proizvoda (SL L 194, str. 26.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 49.)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kompas mejni turistični servis d.d. (Kompas MTS d.d.) snosit će, osim vlastitih troškova, troškove Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije.

      (1)  SL C 233,10.8.2013.


title: Predmet C-262/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) 14. svibnja 2013. — Ekkehard Aleweld protiv Condor FlugdienstGmbH

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) 14. svibnja 2013. — Ekkehard Aleweld protiv Condor FlugdienstGmbH
   (Predmet C-262/13)
   2013/C 215/09

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Presuda Suda оd 22. prosinca 2016. u predmetu E-6/16 – Fjarskipti hf. protiv islandske uprave za poštu i telekomunikacije (Pružanje telekomunikacijskih usluga – Direktiva 2002/21/EZ – Elektronička komunikacijska mreža – Elektronička komunikacijska usluga – Javna komunikacijska mreža)

text:
               27.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 133/6

         PRESUDA SUDA
   оd 22. prosinca 2016.
   u predmetu E-6/16
   Fjarskipti hf. protiv islandske uprave za poštu i telekomunikacije
   (Pružanje telekomunikacijskih usluga – Direktiva 2002/21/EZ – Elektronička komunikacijska mreža – Elektronička komunikacijska usluga – Javna komunikacijska mreža)
   (2017/C 133/06)
   U predmetu E-6/16 Fjarskipti hf. protiv islandske uprave za poštu i telekomunikacije – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) za tumačenje članka 2. Direktive 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva), Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen, sudac izvjestitelj i Páll Hreinsson, suci, presudio je 22. prosinca 2016. Kao u izreci:

               1.

               Definiciju pojma „elektronička komunikacijska mreža” iz članka 2. točke (a) Direktive 2002/21/EZ treba tumačiti na način da obuhvaća sustav koji omogućuje prijenos signala napisan u obliku SMS poruke na uređaju krajnjeg korisnika povezanom web-preglednikom, putem interneta, s PHP izvršnim programom na web-domeni telekomunikacijskog poduzeća, koje prima signale, obrađuje ih te ih naizmjence prenosi SMS poslužitelju u komunikacijskom sustavu poduzeća, koji ih potom putem mreže prenosi na telefonski broj primatelja.

               2.

               Definicija pojma „elektronička komunikacijska usluga” iz članka 2. točke (c) Direktive 2002/21/EZ obuhvaća uslugu koja se sastoji od prijenosa signala koji se odvija u komunikacijskoj mreži opisanoj u prvom pitanju, neovisno o tome ubire li se naknada za takvu uslugu, uz uvjet da se usluga u pravilu naplaćuje.

               3.

               Definiciju pojma „javna komunikacijska mreža” iz članka 2. točke (d) Direktive 2002/21/EZ treba tumačiti na način da obuhvaća mrežu opisanu u prvom pitanju, koja se upotrebljava za pružanje usluga opisanih u drugom pitanju, neovisno o tome jesu li te usluge dostupne samo pretplatnicima određenog poduzeća, uz uvjet da se mreža koristi u cijelosti ili pretežno za pružanje takvih javno dostupnih usluga.