title: Predmet T-115/15: Tužba podnesena 5. ožujka 2015. – Deza protiv ECHA-e

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/14

         Tužba podnesena 5. ožujka 2015. – Deza protiv ECHA-e
   (Predmet T-115/15)
   (2015/C 178/16)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Deza a.s. (Valašské Meziříčí, Češka Republika) (zastupnik: P. Dejl, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku ED/108/2014 izvršnog direktora Europske agencije za kemikalije od 12. prosinca 2014. kojom se postojeći unos za tvar DEHP ažurira i upotpunjuje na popisu tvari kandidatâ za eventualno unošenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 (1);

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na ultra vires karakteru pobijane odluke
               Tužitelj ističe da je pobijana odluka donesena ultra vires zbog toga što (i) Uredba br. 1907/2006 ne ovlašćuje tuženika na ažuriranje popisa za eventualni unos u Prilog XIV. u smislu članka 59. stavka 1. navedene uredbe, (ii) je donošenju pobijane odluke prethodio postupak tužitelja suprotan članku 59. Uredbe br. 1907/2006 i što (iii) pobijana odluka i postupak tužitelja koji joj je prethodio zaobilaze postupak koji su u tu svrhu propisali Vijeće Europske unije i Europski parlament.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je pobijanom odlukom povrijeđena pravna sigurnost
               U tom smislu tužitelj navodi da se pobijanom odlukom krši načelo pravne sigurnosti s obzirom na to da se njome (i) bis(2-etil-heksil)-ftalat (DEHP) identificira kao tvar koja ometa rad endokrinološkog sustava, iako pravo Unije ne definira ni tu tvar ni kriterije za njezinu identifikaciju i iako je tu definiciju i njezine kriterije donijela Komisija na osnovi uredaba i odluka Vijeća i Europskog parlamenta i (ii) da je odluka donesena u okviru postupka koji je još uvijek u tijeku, iako u odmaklom stadiju, o odobrenju tvari DEHP, koja je identificirana kao reproduktivno toksična tvar u smislu članka 57. točke (c) Uredbe br. 1907/2006.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na činjenici da pobijana odluka nije zasnovana na uvjerljivim i objektivnim znanstvenim tvrdnjama
               U tom kontekstu, tužitelj tvrdi da je pobijana odluka netočna jer se ne zasniva na uvjerljivim i objektivnim znanstvenim tvrdnjama na temelju kojih tvar DEHP zadovoljava sve kriterije navedene u članku 57. točki (f) Uredbe br. 1907/2006.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi tužiteljevih prava i načelâ iz Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
               U tom smislu tužitelj tvrdi da pobijana odluka i postupak tužitelja koji je prethodio odluci krše njegova prava kao i načela iz Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Povelje Europske unije o temeljnim pravima, osobito načelo pravne sigurnosti, pravo na pravičan postupak i pravo na mirno uživanje svoje imovine.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ I 2000/21/EZ (SL 2006 L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.).


title: Predmet T-360/15: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Dr Vita protiv EUIPO-a (69) („Žig Europske unije — Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije 69 — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/14

         Presuda Općeg suda od 8. rujna 2016. – Dr Vita protiv EUIPO-a (69)
   (Predmet T-360/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije 69 - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 383/19)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Dr Vita sp. z o.o. (Olsztyn, Poljska) (zastupnik: D. Rzążewska, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. travnja 2015. (predmet R 2513/2014-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka 69 kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Dr Vita sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 279, 24. 8. 2015.


title: Predmet T-627/13: Presuda Općeg suda od 2. listopada 2015. – The Tea Board protiv OHIM-a – Delta Lingerie (Darjeeling) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig Darjeeling — Raniji zajednički, verbalni i figurativni, žigovi Zajednice DARJEELING — Relativni razlozi za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/40

         Presuda Općeg suda od 2. listopada 2015. – The Tea Board protiv OHIM-a – Delta Lingerie (Darjeeling)
   (Predmet T-627/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Figurativni žig Darjeeling - Raniji zajednički, verbalni i figurativni, žigovi Zajednice DARJEELING - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 389/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Tea Board (Kolkata, Indija) (zastupnici: A. Nordemann i M. Maier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Delta Lingerie (Cachan, Francuska) (zastupnici: G. Marchais i P. Martini-Berthon, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. rujna 2013. (predmet R 1387/2012-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava The Tea Board i Delta Lingerie.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 11. rujna 2013. (predmet R 1387/2012-2) u dijelu u kojem se odnosi na proizvode obuhvaćene prijavljenim žigom i razredom 25. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za registraciju žigova od 15. lipnja 1957., kako je izmijenjena i dopunjena, i na „usluge maloprodaje ženskog donjeg rublja, parfema, toaletnih voda i kozmetike, tekstilne robe za kućanstvo i kupaonicu”, obuhvaćene prijavljenim žigom i razredom 35. u smislu navedenog sporazuma.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 45, 15. 2. 2014.


title: Predmet C-419/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2014. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – WebMindLicences Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2014. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – WebMindLicences Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (Predmet C-419/14)
   (2014/C 439/25)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: WebMindLicences Kft.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u okviru primjene članka 2. stavka 1. točke (c), članka 24. stavka 1. i članka 43. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (u daljnjem tekstu: Direktiva o PDV-u), kada se za potrebe PDV-a identificira pružatelj usluge za potrebe tumačenja, prilikom ispitivanja je li transakcija fiktivnog karaktera, bez stvarnog gospodarskog i trgovačkog sadržaja i usmjerena isključivo na ostvarenje porezne olakšice, relevantna činjenica da u okolnostima glavnog postupka upravitelj i 100-postotni vlasnik trgovačkog društva koje dodjeljuje licenciju fizička osoba koja je stvorila znanja i vještine prenesene ugovorom o licenciji?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, je li prilikom primjene članka 2. stavka 1. točke (c), članka 24. stavka 1. i članka 43. Direktive o PDV-u i ocjene o postojanju zloporabe, relevantna činjenica da ta fizička osoba neformalno utječe ili može utjecati na način na koji trgovačko društvo koje je dobilo licenciju istu iskorištava te na odluke tog poduzeća? Za potrebe tog tumačenja, je li mjerodavna okolnost da stvaratelj znanja i vještina sudjeluje ili može sudjelovati izravno ili neizravno, profesionalnim savjetovanjem ili pružanjem savjeta u pogledu razvoja i korištenja znanja i vještina, u donošenju poduzetničkih odluka u vezi s pružanjem usluga koje se temelje na tim znanjima i vještinama?

               3.

               U okolnostima glavnog postupka i uzimajući u obzir ono što je izloženo u drugom pitanju, je li relevantna, osim analize osnovne ugovorne transakcije, činjenica da stvaratelj znanja i vještina koji je fizička osoba vrši utjecaj, točnije odlučujući utjecaj, ili daje upute o načinu na koji se pruža usluga utemeljenom na tim znanjima i vještinama, kako bi za potrebe PDV-a identificirao pružatelj usluge?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje, prilikom određivanja dosega tog utjecaja i tih uputa, koje se okolnosti mogu uzeti u obzir ili konkretnije, na temelju kojih mjerila se može utvrditi da se vrši odlučujući utjecaj na pružanje usluge i da je ostvaren stvarni gospodarski sadržaj osnovne transakcije u korist poduzeća koje daje licenciju?

               5.

               U okolnostima glavnog postupka, prilikom ispitivanja je li ostvarena porezna olakšica, je li u trenutku analiziranja odnosa između gospodarskih subjekata i osoba koje su sudjelovale u transakciji relevantno to što su porezni obveznici koji su sudjelovali u spornoj ugovornoj transakciji usmjerenoj na izbjegavanje plaćanja poreza pravne osobe, kada nadležno porezno tijelo države članice fizičkoj osobi pripisuje donošenje strateških i operativnih odluka u pogledu korištenja [znanja i vještina]? U slučaju da je to tako, treba li uzeti u obzir u kojoj državi članici je fizička osoba donijela te odluke? U okolnostima poput onih u ovom postupku, u slučaju da se može utvrditi da ugovorni položaj stranaka nije odlučujući, je li za potrebe tumačenja relevantna činjenica da je podugovarateljima povjereno upravljanje tehničkim instrumentima, ljudskim resursima i financijskim transakcijama potrebnih za pružanje predmetnih usluga preko Interneta.

               6.

               U slučaju da se može utvrditi da odredbe ugovora o licenciji ne odražavaju stvarni gospodarski sadržaj, podrazumijevaju li izmjena ugovornih odredbi i povrat u stanje kakvo bi postojalo da nije bilo transakcije u kojoj se zloporaba konkretizira, to da nadležno porezno tijelo države članice može na drukčiji način odrediti državu članicu pružanja usluga i time mjesto naplate poreza, i čak i ako je poduzeće koje je dobilo licenciju podmirilo dugovani porez u državi članici u kojoj ima poslovni nastan sukladno zakonskim uvjetima određenima u toj državi članici?

               7.

               Treba li članke 49. i 56. UFEU-a tumačiti u smislu da im je protivan ugovorni sadržaj, poput onoga koji je predmet glavnog postupka koji može predstavljati zloporabu slobode poslovnog nastana i slobodnog pružanja usluga i u kojem poduzeće koje je porezni obveznik jedne države članice putem ugovora o licenciji prenosi drugom poduzeću, poreznom obvezniku u drugoj državi članici, znanja i vještine za pružanje usluga distribucije sadržaja za odrasle putem interaktivne tehnologije na Internetu i pravo koristiti ga, u okolnostima u kojima je teret PDV-a na tako prenesenu uslugu pogodniji u državi sjedišta primatelja licencije?

               8.

               U okolnostima poput onih u ovom postupku, koliku važnost treba dati, pored porezne olakšice koja se navodno može ostvariti, tržišnim razlozima kojima se vodilo poduzeće davatelj licencije? U tom kontekstu, je li za potrebe tumačenja relevantna činjenica da je 100-postotni vlasnik i upravitelj trgovačkog društva koje daje licenciju fizička osoba koja je izvorno stvorila znanja i vještine?

               9.

               Mogu li se pri analizi zloporabe uzeti u obzir okolnosti slične onima u glavnom postupku, poput tehničkih podataka i infrastrukture povezanih s uvođenjem i obavljanjem usluge koja je predmet sporne transakcije te pripreme i ljudskih potencijala kojima raspolaže poduzeće koje daje licenciju za pružanje predmetne usluge, i kolika je njihova važnost u slučaju potvrdnog odgovora?

               10.

               Treba li u okolnostima koje su analizirane u ovom predmetu članak 2. stavak 1. točku (c), članak 24. stavak 1., članak 43. i članak 273. Direktive o PDV-u, u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU-a i člankom 325. UFEU-a, tumačiti u smislu da za potrebe djelotvornog ispunjavanja obveze država članica Unije da učinkovito i na vrijeme ubiru cjeloviti iznos PDV-a te izbjegnu proračunski gubitak koji nastaje utajom i izbjegavanjem plaćanja poreza prelaskom granica država članica, u slučaju transakcije vezane uz pružanje usluga i u cilju identifikacije njezina pružatelja, porezno tijelo države članice može u dokaznom dijelu poreznog upravnog postupka, kako bi razjasnilo činjenice, prihvatiti podatke, informacije i dokazna sredstva koje je tijelo istrage nadležnog poreznog tijela pribavilo u okviru kaznenog postupka bez znanja poreznog obveznika, primjerice snimke presretane komunikacije, kako bi ih koristilo i na njima temeljilo svoju ocjenu poreznih činjenica, dok upravni sud koji odlučuje o tužbi protiv upravne odluke nadležnog poreznog tijela države članice ima pravo ocjenjivati te dokazne elemente prilikom kontrole njihove zakonitosti?

               11.

               Treba li u okolnostima koje su analizirane u ovom predmetu članak 2. stavak 1. točku (c), članak 24. stavak 1., članak 43. i članak 273. Direktive o PDV-u, u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU-a i člankom 325. UFEU-a, tumačiti na način da za potrebe djelotvornog ispunjavanja obveze država članica Unije da učinkovito i na vrijeme ubiru cjeloviti iznos PDV-a i da osiguraju poštovanje obveza poreznog obveznika diskrecijski prostor u pogledu korištenja sredstava kojima raspolaže nadležno porezno tijelo države članice uključuje mogućnost da navedeno tijelo koristi dokazna sredstva koje je prvotno pribavilo u svrhu kaznenog postupka kako bi spriječilo izbjegavanje plaćanja poreza, čak i onda kada samo nacionalno pravo ne dopušta pribavljanje informacija bez znanja zainteresiranog u okviru upravnog postupka radi sprečavanja izbjegavanja plaćanja poreza, ili takvo pribavljanje podvrgava u okviru kaznenog postupka jamstvima koja nisu predviđena u poreznom upravnom postupku, istovremeno priznajući nadležnom poreznom tijelu mogućnost da postupa sukladno načelu slobodne ocjene dokaza?

               12.

               Protivi li se članak 8. stavak 2. EKLJP-a, u vezi s člankom 52. stavkom 2. Povelje, tome da se nadležnom poreznom tijelu države članice prizna nadležnost na koju se odnose deseto i jedanaesto pitanje ili se u okolnostima ovog predmeta može smatrati opravdanim, za potrebe borbe protiv izbjegavanja plaćanja poreza, koristiti u okviru poreznog upravnog postupka zaključke koji proizlaze iz informacija pribavljenih bez znanja zainteresiranog radi učinkovitog ubiranja poreza i „gospodarskog blagostanja zemlje”?

               13.

               U mjeri u kojoj iz odgovorâ na deseto do dvanaesto pitanje proizlazi da nadležno porezno tijelo države članice može koristiti takva sredstva dokazivanja u upravnom postupku, ima li nadležno porezno tijelo države članice apsolutnu obvezu, kako bi se zajamčila djelotvornost prava na dobru upravu i prava na obranu sukladno odredbama članaka 7., 8., 41. i 48. Povelje, u vezi s njezinim člankom 51. stavkom 1., saslušati poreznog obveznika tijekom upravnog postupka, osigurati mu pristup zaključcima koji proizlaze iz informacija pribavljenih bez njegovog znanja i poštovati svrhu radi koje su pribavljeni podaci koji se nalaze u tim dokaznim sredstvima ili, u tom posljednjem kontekstu, okolnost da je informacija prikupljena bez znanja zainteresiranoga namijenjena isključivo kaznenoj istrazi u korijenu sprječava korištenje takvih dokaznih sredstava?

               14.

               Pod pretpostavkom pribavljanja i korištenja dokaznih sredstava povredom odredaba članaka 7., 8., 41. i 48. Povelje, u vezi s njezinim člankom 47., udovoljava li pravu na djelotvoran pravni lijek nacionalna odredba prema kojoj osporavanje u sudskom postupku postupovne zakonitosti odluka donesenih u poreznim predmetima može uspjeti i dovesti do njihova poništenja samo ako prema okolnostima slučaja postoji konkretna mogućnost da bi pobijana odluka bila različita da nije bilo povreda pravila postupka i ako je, k tome, navedena povreda pravila postupka utjecala na materijalnopravni položaj tužitelja, ili se na taj način počinjene povrede pravila postupka trebaju uzeti u obzir u širem kontekstu, neovisno o utjecaju koji povreda pravila postupka kojom se krše odredbe Povelje ima na ishod postupka?

               15.

               Da li djelotvornost članka 47. Povelje zahtijeva da u procesnoj situaciji poput predmetne upravni sud koji odlučuje o tužbi protiv upravne odluke nadležnog poreznog tijela države članice nadzire zakonitost pribavljanja dokaznih sredstava u kaznene svrhe i bez znanja zainteresiranog u okviru kaznenog postupka, osobito kada porezni obveznik protiv kojeg se paralelno vodi kazneni postupak nije upoznat s tom dokumentacijom niti je mogao pred sudom osporavati njenu zakonitost?

               16.

               Uzimajući u obzir šesto pitanje, treba li Uredbu Vijeća (EU) br. 904/2010 (2) o administrativnoj suradnji i suzbijanju prijevare u području poreza na dodanu vrijednost, osobito u svjetlu njezine sedme uvodne izjave, sukladno kojoj za potrebe prikupljanja dužnog poreza države članice trebaju surađivati kako bi pomogle osigurati ispravno utvrđivanje PDV-a i stoga ne trebaju samo nadzirati ispravnu primjenu poreza dužnog na vlastitom državnom području, već trebaju također osigurati pomoć drugim državama članicama za osiguranje ispravne primjene poreza koji se odnosi na djelatnost provedenu na njihovom vlastitom državnom području, ali dužnog u drugoj državi članici, tumačiti u smislu da u činjeničnoj situaciji poput one u ovom predmetu, nadležno porezno tijelo države članice koje otkrije porezni dug treba uputiti zahtjev nadležnom poreznom tijelu države članice u kojoj je porezni obveznik na kojeg se odnosi porezni nadzor već ispunio svoju obvezu plaćanja poreza?

               17.

               U slučaju potvrdnog odgovora na šesnaesto pitanje, ako se pred sudom ospori i potvrdi da su odluke koje je donijelo nadležno porezno tijelo države članice nezakonite zbog postupovnih povreda, to jest zbog propuštanja da se prikupe obavijesti i podnese zahtjev nadležnim tijelima druge države članice, što mora poduzeti sud koji odlučuje o tužbi protiv upravnih odluka nadležnog poreznog tijela države članice, uzimajući u obzir navedeno u četrnaestom pitanju?

      (1)  (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

      (2)  (SL L 268, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 343.)


title: Predmet C-473/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2014. uputio Symvoulio tis Epikrateias (Grčka) – Općina Cropia-Attica protiv Ministarstva okoliša, energetike i klimatskih promjena

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2014. uputio Symvoulio tis Epikrateias (Grčka) – Općina Cropia-Attica protiv Ministarstva okoliša, energetike i klimatskih promjena
   (Predmet C-473/14)
   (2015/C 007/19)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Symvoulio tis Epikrateias

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Općina Cropia-Attica

      Tuženik: Ministarstvo okoliša, energetike i klimatskih promjena

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li prostorni plan gradske metropolitanske aglomeracije, koji utvrđuje opće ciljeve, smjernice i programe za prostorno i urbanističko planiranje šire površine aglomeracije, postavljajući pojedinačno, među svojim posebnim ciljevima, cilj zaštite planinskih masiva koji je okružuju kao i ograničavanje gradskog širenja, plan koji nadležnom upravnom tijelu može dopustiti da procjeni okoliša iz članka 3. Direktive 2001/42/EZ (1) (SL L 197) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 17.), kako ga Sud Europske unije tumači u presudi od 22. ožujka 2012. u predmetu C-567/10, Inter Environnement Bruxelles i dr., točka 42., ne podvrgne plan koji je naknadno donesen dekretom na temelju zakonskog odobrenja i koji je sadržavao gore navedeni prostorni plan te kojim su uspostavljena područja zaštite za jedan od gore navedenih planinskih masiva i za njime dopuštene uporabe i djelatnosti u cilju točnog određivanja i ostvarivanja ciljeva zaštite planinskih masiva i ograničavanja gradskog širenja?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje, postavlja se pitanje je li, u slučaju kada u trenutku donošenja plana specifikacije u okviru hijerarhijskog niza akata prostornog planiranja nije bila provedena strateška procjena okoliša predviđena Direktivom 2001/42/EZ, spomenuta u 1. pitanju, takvu procjenu potrebno provesti prilikom donošenja akta specifikacije navedenog plana koji ulazi u vremensko područje primjene direktive?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na 2. pitanje, postavlja se pitanje može li se dekret – koji sadrži odredbe o mjerama zaštite, aktivnostima i dopuštenoj uporabi na području koje je obuhvaćeno nacionalnim dijelom mreže NATURA poput SIC (područje od značaja za Zajednicu), ZSC (posebno područje očuvanja) i ZPS (područje posebne zaštite), i premda se tim odredbama uvodi sustav apsolutne zaštite prirode koji dopušta samo postavljanje protupožarnih uređaja, upravljanje šumama i izletničke staze, ali iz pripremnih akata za donošenje tih odredbi ne proizlazi da su u obzir bili uzeti ciljevi očuvanja tih područja, odnosno posebne značajke okoliša na temelju kojih su odabrane da budu dio mreže NATURA; u slučaju u kojem na temelju istih odredbi na predmetnom području i dalje postoje uporabe koje već više nisu dopuštene samo zato što su bile u skladu s prijašnjim sustavom zaštite – smatrati planom upravljanja u smislu članka 6. stavka 3. Direktive 92/43/EEZ (2) (SL L 206), prije čijeg donošenja, prema tom članku u vezi s člankom 3. stavkom 2. točkom (b) gore spomenute Direktive 2001/42/EZ, nije postojala obveza provedbe strateške procjene okoliša?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na 3. pitanje, konačno se postavlja pitanje je li, ako je donesen akt prostornog planiranja koji se odnosi na šire jedinstveno zemljopisno područje koji načelno, u skladu s člankom 3. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2001/42/EZ u vezi s člankom 6. stavkom 3. Direktive (92/43/EEZ), zahtijeva provedbu strateške procjene okoliša koja nije provedena i ako se usto utvrdi da je prethodna procjena okoliša zatražena samo za neka područja tog prostora – zbog propisa koji su nedavno doneseni i koji se odnose na uporabu i dopuštene djelatnosti koje nisu planovi upravljanja – ali ne za većinu njih, s obzirom na to da doneseni propis u dijelu koji se odnosi na potonja područja predstavlja plan upravljanja za koji se u smislu članka 3. stavka 2. točke (b) Direktive 2001/42/EZ u vezi s člankom 6. stavkom 3. Direktive 92/43/EEZ zahtijeva procjena, moguće, u smislu Direktive 2001/42/EZ, utvrđenje djelomične nevaljanosti svih predmetnih odredbi i posljedično stavljane izvan snage propisa samo u odnosu na one dijelove koji se odnose na područja za koja se zahtijeva prethodna procjena okoliša – u skladu s novim pravnim pravilima u tom području – čija bi dodatna posljedica, nakon njihovog djelomičnog stavljanja izvan snage, bila da stratešku procjenu okoliša treba provesti samo za takva područja, a ne za čitavu površinu?

      (1)  Direktiva 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš.

      (2)  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore.


title: Predmet C-225/14: Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal d'instance de Dieppe – Francuska) – Facet SA protiv Jean Henrija

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/32

         Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal d'instance de Dieppe – Francuska) – Facet SA protiv Jean Henrija
   (Predmet C-225/14) (1)

   (2015/C 146/41)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14.7.2014.


title: Predmet T-380/08: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Nizozemska protiv Komisije ( „Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Zahtjev za pristup određenim povjerljivim odlomcima konačne Odluke Komisije o zabranjenom sporazumu — Uskrata pristupa — Obveza obrazlaganja — Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Izuzeće koji se odnosi na zaštitu privatnog života i integriteta pojedinca — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu poslovnih interesa treće strane — Iznimka koja se odnosi na zaštitu svrhe istrage — Prevladavajući javni interes — Lojalna suradnja” )

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/16

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Nizozemska protiv Komisije
   (Predmet T-380/08) (1)

   (Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Zahtjev za pristup određenim povjerljivim odlomcima konačne Odluke Komisije o zabranjenom sporazumu - Uskrata pristupa - Obveza obrazlaganja - Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Izuzeće koji se odnosi na zaštitu privatnog života i integriteta pojedinca - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu poslovnih interesa treće strane - Iznimka koja se odnosi na zaštitu svrhe istrage - Prevladavajući javni interes - Lojalna suradnja)
   2013/C 313/28
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels, M. de Mol i M. de Ree, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i P. Costa de Oliveira, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije od 30. lipnja 2008. o odbijanju pristupa određenim povjerljivim odlomcima Odluke C(2006) 4090 final (predmet COMP/F/38.456 — Bitumen (Nizozemska)).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kraljevina Nizozemska snosit će svoje troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 285, 8.11.2008.


title: Predmet T-614/15: Tužba podnesena 29. listopada 2015. – Azur Space Solar Power protiv OHIM-a (Prikaz crne linije)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/64

         Tužba podnesena 29. listopada 2015. – Azur Space Solar Power protiv OHIM-a (Prikaz crne linije)
   (Predmet T-614/15)
   (2016/C 038/86)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Njemačka) (zastupnik: J. Nicodemus, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija (prikaz crne linije) – prijava za registraciju br. 1 201 652

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM od 2. rujna 2015. u predmetu R 3233/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-376/16: Rješenje Općeg suda od 2. ožujka 2017.– Oberösterreichische Landesbank protiv SRB-a

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/28

         Rješenje Općeg suda od 2. ožujka 2017.– Oberösterreichische Landesbank protiv SRB-a
   (Predmet T-376/16) (1)

   (2017/C 202/44)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 343, 19. 9. 2016.


title: Predmet T-41/15: Rješenje Općeg suda od 2. prosinca 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Mabxience (HERTIXAN) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/58

         Rješenje Općeg suda od 2. prosinca 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Mabxience (HERTIXAN)
   (Predmet T-41/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”))
   (2016/C 038/77)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Mabxience SA (Montevideo, Urugvaj)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. listopada 2014. (predmet R 2550/2013-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Novartis AG i Mabxience SA.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Društvu Novartis AG nalaže se snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.


title: Predmet F-100/13: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 25. rujna 2014. – Julien-Malvy i dr. protiv EEAS-a (Javna služba — Plaća — Osoblje EEAS-a zaposleno u trećim zemljama — Odluka tijela za imenovanje kojom se mijenja popis trećih zemalja za koje su životni uvjeti jednaki onima u Uniji — Akt opće primjene — Dopuštenost tužbe — Godišnja revizija naknade za životne uvjete — Ukidanje)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/64

      Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 25. rujna 2014. – Julien-Malvy i dr. protiv EEAS-a
      (Predmet F-100/13) (1)

      ((Javna služba - Plaća - Osoblje EEAS-a zaposleno u trećim zemljama - Odluka tijela za imenovanje kojom se mijenja popis trećih zemalja za koje su životni uvjeti jednaki onima u Uniji - Akt opće primjene - Dopuštenost tužbe - Godišnja revizija naknade za životne uvjete - Ukidanje))
      (2014/C 395/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Bruno Julien-Malvy (Tokyo, Japan) i drugi (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke EEAS-a da se od 1. siječnja 2014. dužnosnicima upućenim u Argentinu, Čile, Kinu (Hong Kong), Japan, Maleziju, Singapur i Tajvan više ne isplaćuje naknada za životne uvjete.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  B. Julien-Malvy i drugi tužitelji čija se imena nalaze u prilogu snose vlastite troškove.

                  3.

                  Europska služba za vanjsko djelovanje snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 45, 15.2.2014., str. 46.


title: Predmet T-272/17: Tužba podnesena 5. svibnja 2017. – Webgarden protiv EUIPO-a (Dating Bracelet)

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/35

         Tužba podnesena 5. svibnja 2017. – Webgarden protiv EUIPO-a (Dating Bracelet)
   (Predmet T-272/17)
   (2017/C 231/43)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Webgarden Szolgátató és Kereskedelmi Kft. (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: G. Jambrik, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Unije „Dating Bracelet” – prijava za registraciju br. 14450019

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. ožujka 2017. (predmet R 658/2016-5)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 4. Uredbe br. 207/2009.

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.

               —

               Povreda članka 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               —

               Povreda članka 21. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.


title: Predmet T-313/09: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Onidol protiv Komisije ( „Državne potpore — Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora — Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni — Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/43

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Onidol protiv Komisije
   (Predmet T-313/09) (1)

   ((„Državne potpore - Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora - Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni - Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 175/59
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Organisation nationale interprofessionnelle des graines et fruits oléagineux (Onidol) (Pariz, Francuska) (zastupnici: prvotno B. Le Bret i L. Olza Moreno, zatim B. Le Bret i C. Renner, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, zatim B. Stromsky i S. Thomas i naposljetku B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2008) final od 10. prosinca 2008. u vezi s državnom potporom br. 561/2008, koja se odnosi na okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom ove tužbe se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 244, 10.10.2009.


title: Predmet C-311/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2015. uputio Korkein oikeus (Finska) – TrustBuddy AB protiv Lauri Pihlajaniemi

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/38

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2015. uputio Korkein oikeus (Finska) – TrustBuddy AB protiv Lauri Pihlajaniemi
   (Predmet C-311/15)
   (2015/C 294/48)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: TrustBuddy AB

      Druga stranka u žalbenom postupku: Lauri Pihlajaniemi

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 3. točku (b) Direktive 2008/48/EZ (1) o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ tumačiti na način da kao vjerovnika treba smatrati i poduzeće koje na internetu potrošačima nudi takozvane peer-to-peer kredite i u odnosu na potrošače izvršava pravo odlučivanja u pogledu kreditnih uvjeta te izdavanja i povrata kredita koje uobičajeno pripada vjerovniku, iako kreditna sredstva potječu od anonimnih privatnih osoba i ostaju odvojena od vlastite imovine poduzeća?

      (1)  Direktiva 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (SL L 133, str. 66.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58.)


title: Predmet C-542/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour constitutionnelle – Belgija) – Mohamed M'Bodj protiv État belge (Zahtjev za prethodnu odluku — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 19. stavak 2. — Direktiva 2004/83/EZ — Minimalni standardi uvjeta za stjecanje statusa izbjeglice ili statusa stečenog na temelju supsidijarne zaštite — Osoba koja ispunjava uvjete za supsidijarnu zaštitu — Članak 15. točka (b) — Mučenje ili nečovječno ili ponižavajuće postupanje ili kažnjavanje podnositelja zahtjeva u državi podrijetla — Članak 3. — Povoljniji standardi — Teško oboljeli podnositelj zahtjeva — Nepostojanje primjerenog i dostupnog liječničkog tretmana u državi podrijetla — Članak 28. — Socijalna pomoć — Članak 29. — Zdravstvena zaštita)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/12

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour constitutionnelle – Belgija) – Mohamed M'Bodj protiv État belge
   (Predmet C-542/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 19. stavak 2. - Direktiva 2004/83/EZ - Minimalni standardi uvjeta za stjecanje statusa izbjeglice ili statusa stečenog na temelju supsidijarne zaštite - Osoba koja ispunjava uvjete za supsidijarnu zaštitu - Članak 15. točka (b) - Mučenje ili nečovječno ili ponižavajuće postupanje ili kažnjavanje podnositelja zahtjeva u državi podrijetla - Članak 3. - Povoljniji standardi - Teško oboljeli podnositelj zahtjeva - Nepostojanje primjerenog i dostupnog liječničkog tretmana u državi podrijetla - Članak 28. - Socijalna pomoć - Članak 29. - Zdravstvena zaštita))
   (2015/C 065/16)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour constitutionnelle

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mohamed M'Bodj

      Tuženik: État belge

      Izreka

   Članke 28. i 29. Direktive Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite, u vezi s njezinim člankom 2. točkom (e), člankom 3., člankom 15. i člankom 18., treba tumačiti u smislu da država članica nije dužna pružiti socijalnu pomoć i zdravstvenu zaštitu koje ti članci predviđaju državljaninu treće zemlje kojem je odobren boravak na državnom području te države članice na temelju nacionalnog zakonodavstva, kao što je ono o kojem je riječ u glavnom postupku, koje predviđa odobrenje boravka u navedenoj državi članici strancu koji boluje od bolesti zbog koje postoji stvarna opasnost za njegov život ili fizički integritet ili stvarna opasnost od nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja jer u državi podrijetla tog stranca ili državi gdje je prethodno boravio ne postoji nikakav primjeren liječnički tretman, osim ako nije riječ o tome da je u toj zemlji tom strancu namjerno uskraćeno liječenje.

      (1)  SL C 367, 14.12.2013.


title: Predmet T-462/13: Tužba od 30. kolovoza 2013. — Comunidad Autónoma del País Vasco i Itelazpi protiv Komisije

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/24

         Tužba od 30. kolovoza 2013. — Comunidad Autónoma del País Vasco i Itelazpi protiv Komisije
   (Predmet T-462/13)
   2013/C 304/42
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Comunidad Autónoma del País Vasco (Španjolska) i Italezpi, SA (Biskaja, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan i N. Ruiz García, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               prihvati kao dopuštene i osnovane tužbene razloge iznesene u prilog ovom zahtjevu;

               —

               poništi pobijanu odluku, a osobito njezinu točku 1., u dijelu u kojem proglašava državnu potporu nesukladnom s unutarnjim tržištem;

               —

               posljedično tome, poništi postupke povrata koje nalažu članci 3. i 4. odluke;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odluka koja se pobija u ovom predmetu ista je kao u predmetu T-461/13, Španjolska protiv Komisije.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na pogrešnu primjenu prava utvrđenjem da postupak digitalizacije predstavlja državnu potporu.

                           —

                           Tužitelji u tom pogledu ističu da je Komisija pogrešno analizirala članak 171. stavka 1. UFEU-a, osobito u svjetlu sudske prakse u predmetu Altmark o uslugama od općeg gospodarskog interesa, i stoga pogrešno utvrdila postojanje državne potpore u predmetnom slučaju.

                           —

                           Dodaju u tom smislu, da su mjere koje pobijana odluka preispituje bile namijenjene isključivo osiguravanju prijenosa signala digitalne televizije u takozvanoj zoni II (dio teritorija koji neće pokrivati operateri koji posluju u komercijalne svrhe i na kojem bi stanovništvo, u izostanku javne intervencije, bilo lišeno pristupa televiziji).

                           —

                           Nadalje, tužitelji primjećuju da načelo „tehnološke neutralnosti” ne može oduzeti državama članicama marginu prosudbe koja im je priznata Osnivačkim ugovorima radi organiziranja pružanja usluga od općeg gospodarskog interesa.

                           —

                           U svakom slučaju, nacionalne vlasti dale su u pogledu zone II prednost zemaljskoj u odnosu na satelitsku tehnologiju jer se prvi izbor pokazao mnogo logičnijim, ekonomičnijim i učinkovitijim imajući u vidu prijašnje postojanje analogne zemaljske mreže, financirane javnim sredstvima, koja je već pokrivala zonu II.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na pogrešnu primjenu prava prilikom ispitivanja sukladnosti potpore.

                           —

                           Podredno, u slučaju da se utvrdi postojanje državne potpore, tužitelji drže da navedenu potporu treba smatrati sukladnom s unutarnjim tržištem na temelju članka 106. stavka 2. i članka 107. stavka (3) točke (c) UFEU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na pogrešnu primjenu prava prilikom ispitivanja postojeće potpore.

                           —

                           U tom pogledu, također podredno, tužitelji ističu da potporu dodijeljenu u predmetnom slučaju svakako treba smatrati postojećom potporom. S obzirom na prijašnje postojanje javne televizijske mreže, doista je riječ samo o modificiranju i osuvremenjivanju iste, bez izmjene njene funkcije.


title: Predmet C-418/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. srpnja 2013. uputio Corte costituzionale (Italija) — Napolitano e a. protiv Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. srpnja 2013. uputio Corte costituzionale (Italija) — Napolitano e a. protiv Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
   (Predmet C-418/13)
   2013/C 313/13
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte costituzionale

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari

      Tuženik: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se klauzula 5. točka 1. Okvirnog sporazuma o radu na neodređeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, u prilogu Direktivi (1) Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. tumačiti na način da je u suprotnosti s primjenom članka 4. stavka 1. zadnje rečenice i stavka 11. Zakona br. 124 od 3. svibnja 1999. (Hitne odredbe u odnosu na školsko osoblje) koji dopušta sklapanje ugovora na određeno vrijeme bez navođenja točnih rokova za provođenje selekcijskih postupaka i koji ne predviđa pravo na naknadu štete? Ovi stavci propisuju, nakon što je njima uređena dodjela godišnjih zamjena za mjesta koja „su stvarno slobodna i raspoloživa do 31. prosinca“, da ova dodjela godišnjih zamjena nastupa „do završetka selekcijskih postupaka za zapošljavanje stalnih predavača“.

               2.

               Predstavljaju li uvjeti povezani s organizacijom talijanskog školskog sustava, kako je gore opisan, objektivne razloge u smislu klauzule 5. točke 1. Direktive Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999., koji odredbu poput ove talijanske koja za zapošljavanje školskog osoblja na određeno vrijeme ne predviđa pravo na naknadu štete, mogu uskladiti s pravom Europske unije?

      (1)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL L 175., str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.).


title: Predmet T-293/16: Tužba podnesena 7. lipnja 2016. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a – Global Tobacco (GOLD MONT)

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/37

         Tužba podnesena 7. lipnja 2016. – Kaane American International Tobacco protiv EUIPO-a – Global Tobacco (GOLD MONT)
   (Predmet T-293/16)
   (2016/C 279/52)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: G. Hinarejos Mulliez, I. Valdelomar, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Global Tobacco FZCO (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije koji sadrži verbalne elemente „GOLD MONT”– žig Europske unije br. 11 803 831

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. travnja 2016. u predmetu R 2699/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati ovu tužbu;

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               odredi prekid postupka po žalbi R 2699/2014-4 do pravomoćnosti odluke o usporednom postupku R 1857/2015-4 (protiv koje je podnesena tužba Općem sudu);

               —

               naloži EUIPO-u (žalbenim vijećima) ili podredno, drugoj stranci u postupku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda načela jednakosti pred zakonom i načela nepristranosti.


title: Predmet T-307/13: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Capella protiv OHIM-a – Oribay Mirror Buttons (ORIBAY) ( „Žig Zajednice — Postupak opoziva — Figurativni žig Zajednice ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry — Dopuštenost zahtjeva za opoziv” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/36

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Capella protiv OHIM-a – Oribay Mirror Buttons (ORIBAY)
   (Predmet T-307/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak opoziva - Figurativni žig Zajednice ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry - Dopuštenost zahtjeva za opoziv”))
   (2015/C 034/42)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Capella EOOD (Sofija, Bugarska) (zastupnici: M. Holtorf, a zatim A. Theis, te naposljetku F. Henkel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Schneider, a zatim J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Oribay Mirror Buttons, SL (San Sebastián, Španjolska) (zastupnik: A. Velázquez Ibáñez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. ožujka 2013. (predmet R 164/2012-4) u vezi s postupkom opoziva između društava Capella EOOD i Oribay Mirror Buttons, SL.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 22. ožujka 2013. (predmet R 164/2012-4).

               2.

               OHIM snosi vlastite troškove kao i troškove društva Capella EOOD.

               3.

               Oribay Mirror Buttons, SL snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-460/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. listopada 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Johannes Evert Antonius Massar protiv DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. listopada 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Johannes Evert Antonius Massar protiv DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
   (Predmet C-460/14)
   (2014/C 448/15)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Johannes Evert Antonius Massar

      Tuženik: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li pojam „postupak” u članku 4. stavku 1. točki (a) Direktive Vijeća 87/344/EEZ od 22. lipnja 1987. o usklađivanju zakona i drugih propisa o osiguranju troškova pravne zaštite (1) tumačiti tako da postupak pred UWV-om u kojem poslodavac zahtijeva dozvolu za otkazivanje kako bi mogao okončati ugovor o radu s radnikom (osiguranikom ugovora o osiguranju troškova pravne zaštite) ulazi u taj pojam?

               2.

               Ako odgovor na prvo pitanje ovisi o karakteristikama posebnog postupka, po potrebi u vezi s činjenicama i okolnostima pojedinačnog slučaja: na temelju kojih karakteristika, činjenica i okolnosti nacionalni sud mora u ovom slučaju odrediti treba li spomenuti postupak smatrati postupkom u smislu članka 4. stavka 1. točke (a) Direktive?

      (1)  SL L 185, str. 77. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 55.).


title: Predmet C-348/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Milano – Italija) – Moussa Sacko protiv Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano (Zahtjev za prethodnu odluku — Politika azila — Direktiva 2013/32/EU — Članci 12., 14., 31. i 46. — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 47. — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Pravni lijek protiv odluke o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu — Mogućnost donošenja sudske odluke bez saslušanja podnositelja zahtjeva)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/12

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Milano – Italija) – Moussa Sacko protiv Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano
   (Predmet C-348/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Politika azila - Direktiva 2013/32/EU - Članci 12., 14., 31. i 46. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47. - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Pravni lijek protiv odluke o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Mogućnost donošenja sudske odluke bez saslušanja podnositelja zahtjeva))
   (2017/C 309/16)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Milano

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Moussa Sacko

      Tuženik: Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

      Izreka

   Direktivu 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, a osobito njezine članke 12., 14., 31. i 46., u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da joj se ne protivi to da nacionalni sud kojem je podnesen pravni lijek protiv odluke o odbijanju očito neosnovanog zahtjeva za međunarodnu zaštitu odbije taj pravni lijek bez saslušanja podnositelja zahtjeva kada činjenične okolnosti ne ostavljaju mjesta nikakvoj sumnji u osnovanost te odluke, pod uvjetom da je, s jedne strane, u prvostupanjskom postupku podnositelju zahtjeva omogućen osobni razgovor o njegovu zahtjevu za međunarodnu zaštitu, sukladno članku 14. te direktive, i da je zapisnik odnosno transkript tog razgovora, u slučaju njegova održavanja, priložen spisu u skladu s člankom 17. stavkom 2. navedene direktive, i da, s druge strane, sud koji odlučuje o pravnom lijeku može naložiti održavanje navedenog razgovora ako ga ocijeni potrebnim za cjelovito i ex nunc razmatranje i činjeničnih i pravnih pitanja, u skladu s člankom 46. stavkom 3. te direktive.

      (1)  SL C 343, 19. 9. 2016.


title: Predmet T-379/13: Tužba podnesena 22. srpnja 2013. — Innovation First protiv OHIM-a (NANO)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/39

         Tužba podnesena 22. srpnja 2013. — Innovation First protiv OHIM-a (NANO)
   (Predmet T-379/13)
   2013/C 260/89
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Innovation First, Inc. (Greenville, Sjedinjene Države) (zastupnik: J. Zecher, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj zahtijeva od Općeg suda da:

               —

               poništi odluku Prvog žalbenog vijeća tuženika od 19. travnja 2013. u predmetu R 1271/2012-1;

               —

               naloži tuženiku da snosi troškove postupka, uključujući troškove žalbenog postupka pred tuženikom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „NANO” za proizvode i usluge u razredima 9, 28 i 41 — Prijava žiga Zajednice br. 9 157 421

      Odluka ispitivača: Odbačena CTM prijava

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijena žalba

      Tužbeni razlozi: Povreda članaka 75. i 37. stavka 3. Uredbe Vijeća br. 207/2009, Pravila 50. stavka 2. točke (h) Uredbe br. 2868/95 i članaka 76. i 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe Vijeća br. 207/2009.


title: Predmet T-677/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Biogaran protiv Komisije

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/59

      Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Biogaran protiv Komisije
      (Predmet T-677/14)
      (2014/C 395/72)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Biogaran (Colombes, Francuska) (zastupnik: T. Reymond, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članke 1., 7. i 8. odluke Komisije br. C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014. u vezi s postupkom primjene članaka 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (AT.39612-Perindopril (SERVIER)) u dijelu u kojem se odnose na Biogaran;

                  —

                  podredno, iskoristi svoju neograničenu nadležnost kako bi znatno smanjio iznos novčane kazne izrečene Biogaranu člankom 7. navedene odluke;

                  —

                  prizna Biogaranu koristi koje bi proizašle iz potpunog ili djelomičnog poništenja odluke Komisije br. C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014. u okviru tužbe koju su podnijela društva Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier i Servier Laboratories Limited i i iz toga, u okviru neograničene nadležnosti, izvede sve relevantne zaključke;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u mjeri u kojoj, prema mišljenju tužitelja, u pobijanoj odluci nije dokazano da je sudjelovao u bilo kojoj povredi pravila tržišnog natjecanja.
                  Tužitelj navodi da nije osobno počinio niti jednu radnju protivnu tržišnom natjecanju niti može biti odgovoran za sporazum o mirnom rješenju spora u vezi s patentima koji je zaključilo njegovo društvo majka, kojeg nije bio stranka i za čiji sadržaj nije znao.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na iskrivljavanju činjenica u mjeri u kojoj je u pobijanoj odluci pogrešno zaključeno da je ugovor o licenciji i opskrbi koji je tužitelj sklopio s društvom Niche poslužio kao dodatni poticaj tom društvu da s društvom majkom tužitelja sklopi sporazum o mirnom rješenju spora u vezi s patentima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se, podredno, na pogrešci koja se tiče prava u mjeri u kojoj je tužitelju, prema njegovu mišljenju, novčana kazna izrečena usprkos novosti utvrđene povrede.


title: Predmet T-669/11: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Spirlea protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokument koji potječe iz Njemačke u okviru postupka EU Pilot — Članak 4. stavci 4. i 5. — Članak 4. stavak 2. treća alineja — Uskrata pristupa — Bitna povreda postupka — Obveza provođenja konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Djelomični pristup — Prevladavajući javni interes”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/34

      Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Spirlea protiv Komisije
      (Predmet T-669/11) (1)

      ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokument koji potječe iz Njemačke u okviru postupka EU Pilot - Članak 4. stavci 4. i 5. - Članak 4. stavak 2. treća alineja - Uskrata pristupa - Bitna povreda postupka - Obveza provođenja konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Djelomični pristup - Prevladavajući javni interes”))
      (2014/C 395/39)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Darius Nicolai Spirlea i Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore, Italija) (zastupnici: V. Foerster i T. Pahl, a zatim V. Foerster i E. George, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira i H. Kraemer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Odluke Komisije od 9. studenoga 2011. kojom je tužiteljima uskraćen pristup očitovanjima koje je Savezna Republika Njemačka 7. srpnja 2011. uputila Komisiji u okviru postupka EU Pilot 2070/11/SNCO.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Svaka će stranka snositi svoje troškove.

         (1)  SL C 65, 3.3.2012.


title: Predmet T-171/17: Tužba podnesena 17. ožujka 2017. – M & K protiv EUIPO-a – Genfoot (KIMIKA)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/57

         Tužba podnesena 17. ožujka 2017. – M & K protiv EUIPO-a – Genfoot (KIMIKA)
   (Predmet T-171/17)
   (2017/C 144/77)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: M & K Srl (Prato, Italija) (zastupnik: F. Caricato, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Genfoot, Inc. (Montreal, Québec, Kanada)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „KIMIKA” – prijava za registraciju br. 13 233 391

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. siječnja 2017. u predmetu R 1206/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati i proglasi da je tužiteljeva tužba dopuštena i osnovana; te slijedom navedenoga

               —

               izmijeni pobijanu odluku;

               —

               vrati predmet EUIPO-u na ponovno odlučivanje i time omogući konačnu registraciju žiga Europske unije br. 13 233 391, čak i u spornim razredima;

               —

               naloži suprotnoj strani plaćanje naknada i troškova triju postupaka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 15. Uredbe br. 207/2009;

               —

               žalbeno vijeće pogriješilo je prilikom ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu između dva žiga.


title: Predmet T-316/15: Tužba podnesena 11. lipnja 2015. – Republika Poljska protiv Komisije

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/75

         Tužba podnesena 11. lipnja 2015. – Republika Poljska protiv Komisije
   (Predmet T-316/15)
   (2015/C 294/90)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije 31. ožujka 2015. (priopćeno pod brojem spisa C[2015] 2230) o odbijanju financijske potpore iz Europskog fonda za regionalni razvoj za veliki projekt „Razvijanje inovativnih usluga u zajedničkom centru za pružanje usluga IBM-a u Wrocławu” kao dijela operativnog programa „Inovativno gospodarstvo” koji je obuhvaćen strukturnom potporom u okviru cilja „Konvergencija u Poljskoj”;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: Komisijino pogrešno tumačenje članka 3. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 1080/2006 (1) pretpostavljajući da ulaganja za osnivanje zajedničkih centara pružanja usluga a osobito zapošljavanje informatičkih stručnjaka radi razvoja inovativnih usluga nisu „produktivna ulaganja koja doprinose stvaranju i održavanju trajnih radnih mjesta” u smislu te odredbe te da stoga ne mogu biti sufinancirana iz sredstava Europskog fonda za regionalni razvoj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: pogrešno tumačenje pretpostavki za odobrenje sufinanciranja iz sredstava Europskog fonda za regionalni razvoj pretpostavljajući da je moguće sufinancirati samo ulaganja koja imaju „izniman inovativni potencijal” te pogrešna ocjena projekta pretpostavljajući da zbog nepostojanja inovativnog potencijala nije osigurana usklađenost s prioritetnom osi Četvrtog operativnog programa „Inovativno gospodarstvo”.

               3.

               Treći tužbeni razlog: pogrešna ocjena projekta utvrđenjem da ne postoji obrazloženje za odobrenje javne potpore te pogrešno tumačenje pretpostavki za odobrenje sufinanciranja iz Europskog fonda za regionalni razvoj pretpostavljajući da se isplata dividendi pod uvjetima propisanim projektom protivi odobrenju sufinanciranja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda načela lojalne suradnje i članka 41. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 značajnim prekoračenjem roka za ispitivanje projekta zbog promjene mišljenja tijekom toga ispitivanja o mogućnosti financiranja ulaganja u uslužnom sektoru te neuzimanjem u obzir pojašnjenja poljskih tijela o inovativnom potencijalu projekta.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1080/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o Europskom fondu za regionalni razvoj i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1783/1999 (SL L 210, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 109.)


title: Predmet T-842/14: Tužba podnesena 22. prosinca 2014. – Airpressure Bodyforming protiv OHIM-a (Slim legs by airpressure bodyforming)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/50

         Tužba podnesena 22. prosinca 2014. – Airpressure Bodyforming protiv OHIM-a (Slim legs by airpressure bodyforming)
   (Predmet T-842/14)
   (2015/C 065/68)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Airpressure Bodyforming GmbH (Berchtesgaden, Njemačka) (zastupnik: S. Merz, odvjetnica)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „Slim legs by airpressure bodyforming” – prijava br. 1 2 5 33  709

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. listopada 2014. u predmetu R 1570/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-173/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – GE Healthcare GmbH protiv Hauptzollamt Düsseldorf (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Carinski zakonik Zajednice — Članak 32. stavak 1. točka (c) — Utvrđivanje carinske vrijednosti — Tantijeme ili licencijske naknade koje se odnose na robu koja se procjenjuje — Pojam — Uredba (EEZ) br. 2454/93 — Članak 160. — „Uvjeti za prodaju” robe koja se procjenjuje — Plaćanje tantijema ili licencijskih naknada u korist društva koje je povezano kako s prodavateljem tako i s kupcem robe — Članak 158. stavak 3. — Mjere prilagodbe i raspodjele)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – GE Healthcare GmbH protiv Hauptzollamt Düsseldorf
   (Predmet C-173/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Carinski zakonik Zajednice - Članak 32. stavak 1. točka (c) - Utvrđivanje carinske vrijednosti - Tantijeme ili licencijske naknade koje se odnose na robu koja se procjenjuje - Pojam - Uredba (EEZ) br. 2454/93 - Članak 160. - „Uvjeti za prodaju” robe koja se procjenjuje - Plaćanje tantijema ili licencijskih naknada u korist društva koje je povezano kako s prodavateljem tako i s kupcem robe - Članak 158. stavak 3. - Mjere prilagodbe i raspodjele))
   (2017/C 144/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: GE Healthcare GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Düsseldorf

      Izreka

               1.

               Članak 32. stavak 1. točku (c) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1791/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenog 2006., treba tumačiti na način da, s jedne strane, ne nalaže da iznos tantijema ili licencijskih naknada treba biti utvrđen u trenutku sklapanja ugovora o licenciji ili u trenutku nastanka carinskog duga kako bi se smatralo da se te tantijeme ili licencijske naknade odnose na robu koja se procjenjuje i, s druge strane, da dopušta da se te tantijeme ili licencijske naknade „odnose na robu koja se procjenjuje” čak i ako se one odnose samo djelomično na navedenu robu.

               2.

               Članak 32. stavak 1. točku (c) Uredbe br. 2913/92 kako je izmijenjena Uredbom br. 1791/2006 i članak 160. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1875/2006 od 18. prosinca 2006., treba tumačiti na način da tantijemi i licencijske naknade predstavljaju „uvjet za prodaju” robe koja se procjenjuje kada u istom koncernu trgovačkih društava plaćanje tantijema i licencijskih naknada zahtijeva poduzetnik koji je povezan i s prodavateljem i s kupcem te se plaćaju u korist tog istog poduzetnika.

               3.

               Članak 32. stavak 1. točku (c) Uredbe br. 2913/92 kako je izmijenjena Uredbom br. 1791/2006 i članak 158. stavak 3. Uredbe br. 2454/93, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1875/2006, treba tumačiti na način da se mjere prilagodbe i raspodjele sadržane u tim odredbama mogu provoditi kada carinska vrijednost predmetne robe nije utvrđena primjenom članka 29. Uredbe br. 2913/92 kako je izmijenjena, već supsidijarnom metodom predviđenom člankom 31. toga zakonika.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.


title: Predmet T-734/16: Tužba podnesena 19. listopada 2016. – Argyraki protiv Komisije

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/36

         Tužba podnesena 19. listopada 2016. – Argyraki protiv Komisije
   (Predmet T-734/16)
   (2016/C 462/47)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Vassilia Argyraki (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženi: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO) od 29. siječnja 2016.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na drugo razdoblje u kojem je tužitelj bio zaposlen kao član pomoćnog osoblja, prema kojem se pobijana odluka temelji na nepostojećoj pravnoj osnovi, jer ni Zaključak Komisije 229/04 od 7. travnja 2004., ni članak 4. stavak 1. Priloga VIII Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije, ni sudska praksa ne predviđaju uvjet koji se odnosi na promjenu institucije. Slijedom toga, taj je dio pobijanog akta nezakonit i treba ga poništiti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na prvo razdoblje u kojem je tužitelj bio zaposlen kao član pomoćnog osoblja, prema kojem uvjet predviđen Zaključkom 229/04 koji se primjenjuje pobijanom odlukom, odnosno neprekidna služba od najmanje godinu dana, odstupa od članka 4. stavka 1. Priloga VIII Pravilniku o osoblju kako ga tumači sudska praksa. Slijedom toga, taj je dio pobijanog akta nezakonit i treba ga poništiti.


title: Predmet C-198/16 P: Žalba koju je 8. travnja 2016. podnio Agriconsulting Europe SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 28. siječnja 2016. u predmetu T-570/13, Agriconsulting Europe SA protiv Europske komisije

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/9

         Žalba koju je 8. travnja 2016. podnio Agriconsulting Europe SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 28. siječnja 2016. u predmetu T-570/13, Agriconsulting Europe SA protiv Europske komisije
   (Predmet C-198/16 P)
   (2016/C 279/14)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Agriconsulting Europe SA (zastupnik: R. Sciaudone, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj zahtijeva od suda da:

               —

               ukine pobijanu presudu i vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje kako bi donio meritornu odluku u skladu s uputama Suda;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka i troškova postupka u predmetu T-570/13.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               U vezi s kriterijima za odabir ponude br. 1 i 2: iskrivljavanje i krivo predstavljanje argumenata žalitelja; povreda načela naknade štete u vezi s njegovim područjem primjene.

               2.

               U vezi s pojmom neuobičajeno niske ponude: iskrivljavanje ocjena povjerenstva za odabir i povreda obveze obrazlaganja presude; iskrivljavanje procesnih dokumenata i proturječnost obrazloženja, jer je Opći sud obrazloženje povjerenstva za odabir zamijenio vlastitim.

               3.

               Krivo predstavljanje i iskrivljavanje tužbe i dokaza u vezi s ponudom za dodatne troškove; pogrešno tumačenje odrednica u vezi s pojmom neuobičajeno niske ponude kao i prava stranaka u postupku provjere nepravilnosti; povreda pravila javne nabave; krivo predstavljanje dokaza žalitelja.

               4.

               Pogrešno tumačenje stvarne i sigurne naravi štete koju treba nadoknaditi.


title: Predmet T-688/13: Tužba podnesena 24. prosinca 2013. — Deloitte Consulting protiv Komisije

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/23

         Tužba podnesena 24. prosinca 2013. — Deloitte Consulting protiv Komisije
   (Predmet T-688/13)
   2014/C 93/41
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Deloitte Consulting (Diegem, Belgija) (zastupnici: K. Dehornois i N. Korogiannakis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tuženika da odabere ponudu tužitelja kao četvrtog podugovaratelja u okviru poziva na nadmetanje DIGIT/R2/PO/2013/004 ABC III — Savjetovanje o informacijskim i komunikacijskim tehnologijama, benchmarking i konzultantske usluge (grupa 2), koja je tužitelju dostavljena dopisom od 15. listopada 2013., i da sklopi ugovor s konzorcijima PWC-EVERIS kao prvim, s KPMG-TRASYS-KURT SALMON kao drugim te s CGI Accenture kao trećim ugovarateljem;

               —

               poništi pobijanu odluku barem u dijelu u kojem ne isključuje prvog podugovaratelja PWC-EVERIS jer je u svoju tehničku ponudu uključio informacije o svojoj financijskoj ponudi;

               —

               naloži tuženiku da naknadi štetu koju je tužitelj pretrpio zbog gubitka ugovora ili alternativno zbog gubitka prilike u okviru postupka nadmetanja o kojem je riječ;

               —

               naloži tuženiku snošenje tužiteljevih sudskih troškova i onih koji su nastali u vezi s ovim zahtjevom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu obveze obrazlaganja i neobjavljivanje relativnih prednosti uspješnih ponuditelja — članak 113. stavak 2. Financijske Uredbe i članak 161. stavci 2. i 3. Delegirane Uredbe, te na povredu osnovnog postupovnog zahtjeva — načela prava na djelotvoran pravni lijek;

                           —

                           Iako je predmet ponude bio od velike tehničke složenosti i strateške važnosti, sadržaj isječaka izvještaja o procjeni je kratak, površan, pojednostavljen, nedostaju mu naznake o jakim i slabim točkama ponuda koje su procjenjivane, ograničava se na „kvalifikacije” bez ikakvog opisivanja biti odgovora. Za određene podkriterije uopće ne postoji obrazloženje kojim bi se razjasnilo ocjene ponuditelja, dok su komentari Odbora za procjenu nerijetko nedosljedni u odnosu na ocjene različitih ponuditelja. Nedostaci u obrazloženju pobijane odluke onemogućavaju vršenje sudskog nadzora osporavane odluke, čime je povrijeđeno pravo na djelotvoran pravni lijek.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu obveze korištenja jasnih kriterija za odabir ponude, na temelju kojih dolazi do sklapanja ugovora prema objektivnim mjerilima; povreda razlikovanja uvjeta sposobnosti i kriterija za odabir ponude;

                           —

                           Tehničke specifikacije sastoje se od značajne količine opširnih podkriterija. Stoga dobro informirani i uobičajeno pažljivi ponuditelji ne mogu tumačiti posebni kriterij za odabir ponude. Ne postoji jasna naznaka o tome što bi predstavljalo dobar ili lošiji pristup, niti postoji kvalitativan element koji upućuje na to koji bi pokazatelji mogli dovesti do bolje ili lošije ocjene. Štoviše, Izvješće o procjeni upućuje na uvjete sposobnosti, koji su korišteni prilikom procjene tehničkog prijedloga ponuditelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se odnosi na neispunjenje odredbi specifikacija javnog natječaja. Povreda načela transparentnosti i dobre uprave — Povreda uputa za ponude — navođenje cijene u okviru tehničkih ponuda;

                           —

                           Jedan od odabranih ponuditelja naveo je važne financijske informacije u tehničkom odjeljku ponude, što je dovelo do njezine nedopuštenosti, s obzirom na to da su time povrijeđene posebne odredbe specifikacija javnog natječaja kao i načelo nediskriminacije te Vodič za javnu nabavu DIGIT-a koji se primjenjuje na ovaj slučaj.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 107. (1a) Financijske uredbe i odjeljka 5.2.3.2. specifikacije javnog natječaja — sukob interesa;

                           —

                           Sukladno članku 107. Financijske uredbe, tuženik bi trebao provjeriti jesu li ponuditelji u sukobu interesa tijekom postupka sklapanja okvirnog ugovora o javnoj nabavi, za razliku od ocjene od slučaja do slučaja tijekom izvršavanja okvirnog ugovora, čemu tuženik daje prednost u ovom slučaju. Bilo koji ponuditelj koji je bio u sukobu interesa, kao što je opisano tijekom postupka sklapanja ugovora, trebao je biti isključen prije sklapanja okvirnog ugovora, a ne od slučaja do slučaja tijekom izvršavanja ugovora, kao što tuženik daje prednost u ovom slučaju. Odjeljak 5.2.3.2. specifikacija javnog natječaja čak je stroži zahtjev od sukoba interesa kako je opisan u članku 107. Financijske uredbe. Na temelju gore navedenog, tuženik je trebao odbiti neke od odabranih ponuditelja.


title: Predmet T-204/13 P: Rješenje Općeg suda od 27. studenoga 2013. — Marcuccio protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Odbacivanje tužbe u prvom stupnju kao očito nedopuštene — Tužba podnesena telefaksom u tužbenom roku i potpisana pečatom koji reproducira potpis odvjetnika — Podnošenje originala nakon isteka roka — Zakašnjela tužba — Očito neosnovana žalba” )

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/33

         Rješenje Općeg suda od 27. studenoga 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-204/13 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Odbacivanje tužbe u prvom stupnju kao očito nedopuštene - Tužba podnesena telefaksom u tužbenom roku i potpisana pečatom koji reproducira potpis odvjetnika - Podnošenje originala nakon isteka roka - Zakašnjela tužba - Očito neosnovana žalba)
   2014/C 45/56
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka postupka: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 28. siječnja 2013., Marcuccio/Komisija (F-95/12, još neobjavljeno u Recueil) kojom se traži poništenje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Luigiju Marcucciu nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet C-604/13 P: Žalba koju je 25. studenoga 2013. podnio Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-386/10, Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG protiv Europske komisije

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/13

         Žalba koju je 25. studenoga 2013. podnio Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-386/10, Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG protiv Europske komisije
   (Predmet C-604/13 P)
   2014/C 24/24
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (zastupnici: H. Janssen i T. Kapp, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Vijeće Europske unije

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti ukine presudu Općeg suda Europske unije (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-386/10 i poništi rješenje tuženika K(2010) 4185 final od 23. lipnja 2010. u predmetu COMP/39.092 — kupaonska oprema, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               podredno, odgovarajuće smanji iznos novčane kazne koja je tužitelju izrečena u pobijanom rješenju;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj svoju žalbu temelji na sljedećim žalbenim razlozima:

               Kao prvo, Opći sud je povrijedio članak 23. stavak 3. Uredbe br. 1/2003 (1), načelo preciznosti, načelo jednakog postupanja te načelo proporcionalnosti tako što je članak 23. stavak 2. drugu rečenicu Uredbe br. 1/2003 protumačio kao gornju granicu i time zanijekao protupravnost Komisijinog utvrđivanja iznosa novčane kazne te sam sebe isključio iz smanjivanja iznosa novčane kazne na zakonit način.

               Kao drugo, Opći sud povrijedio je članak 23. stavak 3. Uredbe br. 1/2003 jer je zanemario protupravnost smjernica iz 2006. koje ne uzimaju u obzir trajanje i težinu i povreda poduzetnika koji proizvode samo jedan proizvod.

               Kao treće, Opći sud je zanemario da je tuženik sukladno točki 37. smjernica iz 2006. morao donijeti odluku na način da za poduzetnike koji proizvode samo jedan proizvod iznos novčane kazne odredi ispod granice od 10 %.

               Pored toga je Opći sud povrijedio zabranu retroaktivnosti jer je smatrao da je tuženikov izračun novčane kazne pomoću smjernica iz 2006. zakonit.

               Nadalje je Opći sud pogrešno primijenio pravo prilikom izračuna iznosa novčane kazne izrečene tužitelju, i to u pogledu zemljopisne raširenosti, sudjelovanja u samo jednoj od tri podskupine proizvoda i podređenu ulogu tužitelja.

               Naposljetku je Opći sud povrijedio načelo razumnog trajanja postupka.

      (1)  (SL 2003, L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165).


title: Predmet T-474/12: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Giorgis protiv OHIM-a – Comigel (Oblik dviju zapakiranih čaša) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Trodimenzionalni žig Zajednice — Oblik dviju zapakiranih čaša — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/40

      Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Giorgis protiv OHIM-a – Comigel (Oblik dviju zapakiranih čaša)
      (Predmet T-474/12) (1)

      ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Trodimenzionalni žig Zajednice - Oblik dviju zapakiranih čaša - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnoga karaktera - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
      (2014/C 395/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Giorgio Giorgis (Milan, Italija) (zastupnici: I. Prado i A. Tornato, odvjetnici)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Comigel SAS (Saint-Julien-Lès-Metz, Francuska) (zastupnici: S. Guerlain, J. Armengaud i C. Mateu, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. srpnja 2012. (predmet R 1301/2011-1) u vezi s postupkom za proglašenje žiga ništavim između Comigel SAS i Giorgia Giorgisa.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Giorgiu Giorgisu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 9, 12.1.2013.


title: Predmet T-744/16: Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – Generis – Farmacêutica protiv EUIPO-a – Corpak MedSystems (CORGRIP)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/28

         Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – Generis – Farmacêutica protiv EUIPO-a – Corpak MedSystems (CORGRIP)
   (Predmet T-744/16) (1)

   (2017/C 202/46)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 475, 19. 12. 2016.


title: Predmet T-441/13: Rješenje Općeg suda od 1. rujna 2015. – Makhlouf protiv Vijeća („Tužba za poništenje — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje sredstava — Obveza obrazlaganja — Pravo na obranu — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Pogreška u ocjeni — Pravo na vlasništvo — Pravo na poštovanje privatnog života — Proporcionalnost — Pravomoćnost — Rok za podnošenje tužbe — Dopuštenost — Očito pravno posve neutemeljena tužba”)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/39

         Rješenje Općeg suda od 1. rujna 2015. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-441/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje sredstava - Obveza obrazlaganja - Pravo na obranu - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Pogreška u ocjeni - Pravo na vlasništvo - Pravo na poštovanje privatnog života - Proporcionalnost - Pravomoćnost - Rok za podnošenje tužbe - Dopuštenost - Očito pravno posve neutemeljena tužba”))
   (2015/C 354/47)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Eyad Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnici: C. Rygaert i G. Karouni, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Étienne i R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 147, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 277.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao očito pravno posve neutemeljena.

               2.

               Eyadu Makhloufu se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013.


title: Predmet T-481/11: Presuda Općeg suda od 13. studenoga 2014. – Španjolska protiv Komisije (Poljoprivreda — Zajednička organizacija tržišta — Sektor voća i povrća — Agrumi — Tužba za poništenje — Potvrđujući akt — Nove i bitne činjenice — Dopuštenost — Uvjeti stavljanja na tržište — Odredbe o označivanju — Naznaka sredstava za konzerviranje ili drugih kemijskih sredstava upotrijebljenih poslije berbe — Standardne preporuke koje je usvojila Gospodarska komisija Ujedinjenih naroda za Europu)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/21

         Presuda Općeg suda od 13. studenoga 2014. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-481/11) (1)

   ((Poljoprivreda - Zajednička organizacija tržišta - Sektor voća i povrća - Agrumi - Tužba za poništenje - Potvrđujući akt - Nove i bitne činjenice - Dopuštenost - Uvjeti stavljanja na tržište - Odredbe o označivanju - Naznaka sredstava za konzerviranje ili drugih kemijskih sredstava upotrijebljenih poslije berbe - Standardne preporuke koje je usvojila Gospodarska komisija Ujedinjenih naroda za Europu))
   (2015/C 007/27)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: I. Galindo Martin, B. Schima i K. Skelly, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odredbe Priloga I. dijela B 2 točke VI. D. pete alineje Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 543/2011 od 7. lipnja 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 za sektore voća i povrća te prerađevina voća i povrća (SL L 157, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 186.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 319, 29.10.2011.


title: Predmet T-188/16: Tužba podnesena 26. travnja 2016. – repowermap protiv EUIPO-a - Repower (REPOWER)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/29

         Tužba podnesena 26. travnja 2016. – repowermap protiv EUIPO-a - Repower (REPOWER)
   (Predmet T-188/16)
   (2016/C 222/37)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: repowermap.org (Bern, Švicarska) (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Repower AG (Brusio, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „REPOWER” – međunarodna registracija br. 1 020 351

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. veljače 2016. u predmetu R 2311/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi sporni žig ništavim za sve usluge i proizvode koji nisu poništeni pobijanom odlukom, uz iznimku ambalažiranja i uskladištenja proizvoda (razred 39.); organiziranja putovanja (razred 39.); uređaja za gašenje požara (razred 9.);

               —

               naloži EUIPO-u i društvu Repower AG snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-563/11: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Anbouba protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Teret dokazivanja — Očita pogreška u ocjeni — Pravo na obranu — Obveza obrazlaganja — Postupak u kojem se donosi presuda zbog ogluhe — Zahtjev za intervenciju — Bespredmetnost” )

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/24

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Anbouba protiv Vijeća
   (Predmet T-563/11) (1)

   (Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Teret dokazivanja - Očita pogreška u ocjeni - Pravo na obranu - Obveza obrazlaganja - Postupak u kojem se donosi presuda zbog ogluhe - Zahtjev za intervenciju - Bespredmetnost)
   2013/C 313/48
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Issam Anbouba (Homs, Sirija) (zastupnici: M.-A. Bastin, J.-M. Salva i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: R. Liudvinaviciute-Cordeiro i M.-M. Joséphidès, a zatim R. Liudvinaviciute-Cordeiro i A. Vitro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2011/522/ZVSP od 2. rujna 2011. o izmjeni Odluke 2011/273/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 228, str. 16.), Odluke Vijeća 2011/628/ZVSP od 23. rujna 2011. o izmjeni Odluke 2011/273/ZVSP (SL L 247, str. 17.), Odluke Vijeća 2011/782/ZVSP od 1. prosinca 2011. o mjerama ograničavanja protiv Sirije i stavljanju izvan snage Odluke 2011/273 (SL L 319, str. 56.), Uredbe Vijeća (EU) br. 878/2011 od 2. rujna 2011. o izmjeni Uredbe (EU) br. 442/2011 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 228, str. 1.) i Uredbe Vijeća (EU) br. 36/2012 od 18. siječnja 2012. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji i o stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 442/2011 (SL L 16, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 205.) u dijelu u kojem se ime tužitelja nalazi na popisu osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja zbog stanja u Siriji, te zahtjev za isplatu naknade pretrpljene štete.

      Izreka

               1.

               Odlučivanje o zahtjevu Europske komisije za intervenciju je bespredmetno.

               2.

               Tužba se odbija.

               3.

               Issam Anbouba će snositi svoje troškove.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet F-64/15: Tužba podnesena 23. travnja 2015. – ZZ protiv OHIM-a

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/29

         Tužba podnesena 23. travnja 2015. – ZZ protiv OHIM-a
   (Predmet F-64/15)
   (2015/C 221/39)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke tuženika od 4. lipnja 2014. o prestanku ugovora o radu tužitelja u skladu s klauzulom toga ugovora.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi utvrđenje OHIM-a o kojem je obaviješten dopisom OHIM-a od 4. lipnja 2014. prema kojem ugovor tužitelja kao člana privremenog osoblja u OHIM-u prestaje s otkaznim rokom od 6 mjeseci koji počinje teći 4. lipnja 2014.;

               —

               OHIM-u naloži da tužitelju isplati naknadu nematerijalne štete koja mu je nastala odlukom OHIM-a navedenom u prvom zahtjevu u primjerenoj visini, a koju će Službenički sud odrediti po diskrecijskoj ocjeni;

               —

               OHIM-u naloži da tužitelja vrati u službu uz cjelovitu ponovnu uspostavu njegove karijere koje bi postigao daljnjim neprekinutim zaposlenjem te da mu sveobuhvatno naknadi materijalnu štetu koja mu je nastala, osobito isplatom svih zaostalih primitaka od plaće i svake druge materijalne štete koja je tužitelju nastala protupravnim postupanjem OHIM-a (nakon odbitka primljene naknade za nezaposlenost);

               —

               podredno, za slučaj da zbog pravnih ili činjeničnih razloga u gore navedenoj situaciji ne bude provedeno vraćanje tužitelja u službu i/ili njegovo daljnje zaposlenje pod prijašnjim uvjetima, OHIM-u naloži da tužitelju isplati naknadu štete koja mu je nastala nezakonitim prestankom njegovog zaposlenja u visini razlike između njegovog stvarnog i očekivanog prihoda u usporedbi s prihodom koji bi ostvario da je ugovor trajao dalje, uzimajući u obzir mirovinu i druga prava.

               —

               OHIM-u naloži snošenje troškova postupka.