title: Predmet C-679/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Vlaamse Gewest, koji zastupa Vlaamse regering, a koji predstavlja Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, koji zastupa Vlaamse regering, a koji predstavlja Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw protiv Johannesa Huijbrechtsa (Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda kretanja kapitala — Ograničenja — Porezno zakonodavstvo — Porez na nasljedstvo — Šume kojima se upravlja na održiv način — Izuzeće — Zaštita šumske površine)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/13

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. studenoga 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Vlaamse Gewest, koji zastupa Vlaamse regering, a koji predstavlja Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, koji zastupa Vlaamse regering, a koji predstavlja Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw protiv Johannesa Huijbrechtsa
      (Predmet C-679/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda kretanja kapitala - Ograničenja - Porezno zakonodavstvo - Porez na nasljedstvo - Šume kojima se upravlja na održiv način - Izuzeće - Zaštita šumske površine))
      (2019/C 25/15)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      hof van beroep te Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Vlaamse Gewest, koji zastupa Vlaamse regering, a koji predstavlja Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, koji zastupa Vlaamse regering, a koji predstavlja Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw

         Tuženik: Johannes Huijbrechts

         Izreka

      Članak 63. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se odobrava porezna pogodnost za naslijeđene šume, pod uvjetom da su one predmet održivog upravljanja na način definiran nacionalnim pravom, ali koji tu pogodnost ograničava na šume smještene na području te države članice.

         (1)  SL C 94, 12. 3. 2018.


title: Predmet T-687/18: Tužba podnesena 20. studenoga 2018. – Pilatus Bank protiv ESB-a

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/59

      Tužba podnesena 20. studenoga 2018. – Pilatus Bank protiv ESB-a
      (Predmet T-687/18)
      (2019/C 25/76)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pilatus Bank plc (Ta'Xbiex, Malta) (zastupnici: O. Behrends, M. Kirchner i L. Feddern, odvjetnici)

         Tuženik: ESB

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku ESB-a od 10. rujna 2018. u skladu s kojom je njome određeno da Pilatus Bank plc mora komunicirati s ESB-om isključivo preko „nadležne osobe” ili da komunikaciji treba biti priloženo odobrenje „nadležne osobe”;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvim tužbenim razlogom ističe se da odluka ESB-a nema valjanu osnovu ni u nacionalnom ni u europskom pravu.

                  2.

                  Drugim tužbenim razlogom ističe se da je ESB povrijedio materijalna i postupovna prava tužitelja koja proizlaze iz Uredbe o jedinstvenom nadzornom mehanizmu, Povelje Europske unije o temeljnim pravima i vladavine prava, a osobito pravo na pristup spisu, pravo na korištenje pravnih sredstava, pravo na zastupanje od strane vanjskih savjetnika i pravo na povjerljivost komunikacije sa savjetnikom.

                  3.

                  Trećim tužbenim razlogom ističe se da je ESB povrijedio tužiteljevo pravo na djelotvoran pravni lijek.

                  4.

                  Četvrtim tužbenim razlogom ističe se da je ESB povrijedio načelo legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

                  5.

                  Petim tužbenim razlogom ističe se da je ESB povrijedio načelo proporcionalnosti.

                  6.

                  Šestim tužbenim razlogom ističe se da je ESB zloupotrijebio ovlasti.

                  7.

                  Sedmim tužbenim razlogom ističe se da je ESB povrijedio obvezu urednog obrazlaganja odluke.

                  8.

                  Osmim tužbenim razlogom ističe se da je ESB povrijedio tužiteljevo pravo na saslušanje.

                  9.

                  Devetim tužbenim razlogom ističe se da je ESB povrijedio načelo nemo auditur.


title: Predmet T-700/18: Tužba podnesena 26. studenoga 2018. – Kalypso Media Group protiv EUIPO-a – Wizards of the Coast (DUNGEONS)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/62

      Tužba podnesena 26. studenoga 2018. – Kalypso Media Group protiv EUIPO-a – Wizards of the Coast (DUNGEONS)
      (Predmet T-700/18)
      (2019/C 25/81)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Njemačka) (zastupnik: T. Boddien, Rechtsanwalt)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Wizards of the Coast LLC (Pawtucket, Rhode Island, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „DUNGEONS” – prijava za registraciju br. 13 271 838

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. rujna 2018. u predmetu R 599/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-736/18: Tužba podnesena 14. prosinca 2018. – Runnebaum Invest protiv EUIPO-a – Berg Toys Beheer (Bergsteiger)

text:
               18.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/43

      Tužba podnesena 14. prosinca 2018. – Runnebaum Invest protiv EUIPO-a – Berg Toys Beheer (Bergsteiger)
      (Predmet T-736/18)
      (2019/C 65/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Runnebaum Invest GmbH (Diepholz, Njemačka) (zastupnik: W. Prinz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Berg Toys Beheer BV (Ede, Nizozemska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: Prijava verbalnog žiga Europske unije Bergsteiger – prijava za registraciju br. 15 145 791

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. listopada 2018. u predmetu R 572/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 47. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-272/17: Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – K. M. Zyla protiv Staatssecretaris van Financiën („Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje radnika — Jednako postupanje — Porez na dohodak — Doprinosi za socijalnu sigurnost — Radnik koji je tijekom kalendarske godine napustio državu članicu svojeg zaposlenja — Primjena pravila pro rata temporis na smanjenje naplate doprinosa”)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/8

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – K. M. Zyla protiv Staatssecretaris van Financiën
      (Predmet C-272/17) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje radnika - Jednako postupanje - Porez na dohodak - Doprinosi za socijalnu sigurnost - Radnik koji je tijekom kalendarske godine napustio državu članicu svojeg zaposlenja - Primjena pravila pro rata temporis na smanjenje naplate doprinosa”))
      (2019/C 93/09)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: K. M. Zyla

         Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

         Izreka

      Članak 45. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se ne protivi propis države članice kojim se radi utvrđenja iznosa doprinosa za socijalnu sigurnost koji duguje radnik propisuje da je smanjenje naplate tih doprinosa, na koje radnik ima pravo za jednu kalendarsku godinu, proporcionalno razdoblju tijekom kojeg je taj radnik bio osiguran u sustavu socijalne sigurnosti navedene države članice, isključujući tako iz godišnjeg smanjenja dio koji je proporcionalan razdobljima tijekom kojih taj radnik nije bio osiguran u tom sustavu te je boravio u drugoj državi članici u kojoj nije obavljao profesionalnu djelatnost.

         (1)  SL C 277, 21. 8. 2017.


title: Predmet C-326/17: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) protiv X, Y i X, Y protiv Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) i Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) protiv Z (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 1999/37/EZ — Dokumenti o registraciji vozila — Nedostaci u potvrdama o registraciji — Uzajamno priznavanje — Direktiva 2007/46/EZ — Vozila koja su proizvedena prije usklađenja tehničkih zahtjeva na razini Europske unije — Izmjene koje utječu na tehničke značajke vozila)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/9

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) protiv X, Y i X, Y protiv Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) i Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) protiv Z
      (Predmet C-326/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 1999/37/EZ - Dokumenti o registraciji vozila - Nedostaci u potvrdama o registraciji - Uzajamno priznavanje - Direktiva 2007/46/EZ - Vozila koja su proizvedena prije usklađenja tehničkih zahtjeva na razini Europske unije - Izmjene koje utječu na tehničke značajke vozila))
      (2019/C 93/11)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Raad van State

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), X, Y

         Tuženici: X, Y, Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), Z

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. točku (a) Direktive Vijeća 1999/37/EZ od 29. travnja 1999. o dokumentima za registraciju vozila u vezi s člankom 3. točkama 11. i 13. Direktive 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila treba tumačiti na način da se Direktiva 1999/37 primjenjuje na dokumente koje izdaju države članice prilikom registracije vozila proizvedenih prije 29. travnja 2009., datuma isteka roka za prijenos Direktive 2007/46.

                  2.

                  Članak 4. Direktive 1999/37 u vezi s njezinim člankom 3. stavkom 2. treba tumačiti na način da nadležna tijela države članice u kojoj je zatražena ponovna registracija rabljenog vozila imaju pravo odbiti priznavanje potvrde o registraciji izdane u državi članici u kojoj je vozilo prethodno registrirano ako nedostaju određeni obvezni podaci, ako u njoj navedeni podaci ne odgovaraju tom vozilu i ako ta potvrda ne omogućuje njegovu identifikaciju.

                  3.

                  Članak 24. stavak 6. Direktive 2007/46 treba tumačiti na način da se njima predviđen sustav ne primjenjuje na rabljeno vozilo koje je već registrirano u jednoj državi članici ako je, na temelju članka 4. Direktive 1999/37, za potrebe svoje ponovne registracije prezentirano tijelu druge države članice koje ima nadležnost u tom području. Međutim, ako postoje naznake da to vozilo predstavlja opasnost za sigurnost na cestama, to tijelo može, u skladu s člankom 5. točkom (a) Direktive 2009/40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih prikolica, zahtijevati da se navedeno vozilo podvrgne kontroli prije registracije.

         (1)  SL C 293, 4. 9. 2017.


title: Predmet C-206/18: Rješenje predsjednika Suda od 11. prosinca 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske, koju podupiru: Kraljevina Belgija, Francuska Republika

text:
               18.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/21

      Rješenje predsjednika Suda od 11. prosinca 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske, koju podupiru: Kraljevina Belgija, Francuska Republika
      (Predmet C-206/18) (1)

      (2019/C 103/24)
      Jezik postupka: poljski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 182, 28. 5. 2018.


title: predmet C-62/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2019. uputio Tribunalul București (Rumunjska) — Star Taxi App SRL protiv Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul București prin Primar General, Consiliul General al Municipiului București

text:
               13.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 164/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2019. uputio Tribunalul București (Rumunjska) — Star Taxi App SRL protiv Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul București prin Primar General, Consiliul General al Municipiului București
      (predmet C-62/19)
      (2019/C 164/16)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul București

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Star Taxi App SRL

         Tuženik: Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul București prin Primar General, Consiliul General al Municipiului București

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbe Direktive 98/34/EZ (1) (članak 1. točka 2.), kako je izmijenjena Direktivom 98/48/EZ (2) i Direktivom 2000/31/EZ (3) (članak 2. točka (a)), prema kojima je usluga informacijskog društva „usluga koja se […] pruža uz naknadu, na daljinu, elektroničkim sredstvima te na osobni zahtjev primatelja usluga”, tumačiti na način da djelatnost poput one koju obavlja društvo Star Taxi App SRL (dakle usluga izravnog povezivanja korisnika s vozačima koji obavljaju autotaksi prijevoz putem elektronske aplikacije) treba smatrati specifičnom uslugom informacijskog društva i ekonomije dijeljenja (imajući u vidu činjenicu da Star Taxi App SRL ne ispunjava kriterije da bi bio prijevoznik, kako ih uzima u obzir Sud Europske unije u točki 39. presude C-434/15, vezano za Uber)?

                  2.

                  Ako [aplikaciju] društva Star Taxi App SRL treba smatrati uslugom informacijskog društva, imaju li odredbe članka 4. Direktive 2000/31/EZ, članaka 9., 10. i 16. Direktive 2006/123/EZ (4) i članka 56. UFEU-a za posljedicu da se na djelatnost društva Star Taxi App SRL primjenjuje načelo slobode pružanja usluga? U slučaju potvrdnog odgovora, protive li se tim odredbama pravila poput onih sadržanih u člancima I., II., III., IV. i V. Hotărârea Consiliului General al Municipiului București n. 626/19.12.2017 (Odluka Glavnog vijeća Općine Bukurešt br. 626 od 19. prosinca 2017., u daljnjem tekstu: HCGMB) kojim je izmijenjen i dopunjen HCGMB br. 178/2008 o potvrđivanju okvirne uredbe, pravilnika i ugovora o koncesiji u okviru delegiranog upravljanja za organiziranje i obavljanje javne usluge lokalnog autotaksi prijevoza?

                  3.

                  U slučaju da se Direktiva 2000/31/EZ primjenjuje na uslugu koju pruža društvo Star Taxi App SRL, jesu li ograničenja koja država članica nameće u pogledu slobode pružanja elektronske usluge tako što pružanje usluge uvjetuje posjedovanjem licencije ili dozvole, valjane mjere odstupanja od članka 3. stavka 2. u skladu s člankom 3. stavkom 4. Direktive 2000/31?

                  4.

                  Protive li se odredbe članka 5. Direktive 2015/1535 (5) donošenju, bez prethodnog obavještavanja Europske komisije, pravila poput onih sadržanih u člancima I., II., III., IV. i V. HCGMB-a br. 626/19.12.2017 kojim je izmijenjen i dopunjen HCGMB br. 178/2008 o potvrđivanju okvirne uredbe, pravilnika i ugovora o koncesiji u okviru delegiranog upravljanja za organiziranje i obavljanje javne usluge lokalnog autotaksi prijevoza?

         (1)  Direktiva 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa (SL 1998., L 204, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 42., str. 58.)

         (2)  Direktiva 98/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. srpnja 1998. o izmjeni Direktive 98/34/EZ o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih normi i propisa (SL 1998., L 217, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 55., str. 11.)

         (3)  Direktiva 2000/31//EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 1998. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine (Direktiva o elektroničkoj trgovini) (SL 2000., L 178, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 39., str. 58.)

         (4)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL 2006., L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.)

         (5)  Direktiva (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva (kodificirani tekst) (SL 2015., L 241, str. 1.)


title: predmet C-154/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2019. uputio Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cipar) — Kypriaki Kentriki Archi protiv GA

text:
               13.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 164/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2019. uputio Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cipar) — Kypriaki Kentriki Archi protiv GA
      (predmet C-154/19)
      (2019/C 164/27)
      Jezik postupka: grčki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Eparchiako Dikastirio Larnakas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Kypriaki Kentriki Archi

         Tuženik: GA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li neovisnost od izvršne vlasti državnog odvjetništva, koje izdaje europski uhidbeni nalog u skladu s vlastitim nacionalnim zakonodavstvom, ocjenjivati na temelju njegove uloge u okviru nacionalnog pravnog sustava? U suprotnom, koji su kriteriji na temelju kojih valja ocjenjivati neovisnost od izvršne vlasti?

                  2.

                  Je li Državno odvjetništvo u Hamburgu, koje u skladu s njemačkim pravom čini dio izvršne, a ne sudbene vlasti, dio je hijerarhijske strukture Ministarstva pravosuđa te ima dužnost kaznenog progona počinitelja kaznenog djela ako to smatra svrsishodnim nakon ocjene svih elemenata slučaja, kako onih koji počinitelju idu u korist tako i onih koji mu idu na teret, tijelo koje je dovoljno neovisno da sudjeluje u kaznenom sudovanju, na način da čini „pravosudno tijelo” u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke od 13. lipnja 2002. (1) o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora, treba li Državno odvjetništvo u Hamburgu biti i operativno neovisno od izvršne vlasti, u odnosu na sve predmete u kojima postupa i koji bi bili kriteriji za ocjenu te neovisnosti?

                  4.

                  Budući da, u skladu s njemačkim pravom, europski uhidbeni nalog koji je izdalo Državno odvjetništvo u Hamburgu ne podliježe izravnom nego samo uzgrednom sudskom nadzoru, putem pobijanja obavijesti o uhićenju registrirane u Schengenskom informacijskom sustavu (SIS) nakon izdavanja, je li takav uhidbeni nalog „sudska odluka” u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke koja je u skladu s načelom uzajamnog priznavanja iz članka 1. stavka 2. Okvirne odluke?

         (1)  Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica — Izjave određenih država članica o usvajanju Okvirne odluke (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)


title: predmet C-213/19: Tužba podnesena 7. ožujka 2019. — Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske

text:
               13.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 164/38

      Tužba podnesena 7. ožujka 2019. — Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
      (predmet C-213/19)
      (2019/C 164/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

         Tuženik: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske

         Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi da:

                              1.

                              time što u račune nije unijela točne iznose carina i učinila dostupnim točan iznos tradicionalnih vlastitih sredstava i vlastitih sredstava koja se temelje na PDV-u u pogledu određenog uvoza tekstila i obuće iz Narodne Republike Kine, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske nije ispunila svoje obveze iz članaka 2. i 8. Odluke Vijeća 2014/335 (1), članaka 2. i 8. Odluke Vijeća 2007/436 (2), članaka 2., 6., 9., 10., 12. i 13. Uredbe Vijeća 609/2014 (3), članaka 2., 6., 9., 10., 11. i 17. Uredbe Vijeća 1150/2000 (4), članka 2. Uredbe Vijeća 1553/89 (5), kao i članka 105. stavka 3. Uredbe Vijeća 952/2013 (6), i članka 220. stavka 1. Uredbe Vijeća 2913/92 (7);
                              kao posljedica njezinog neispunjavanja obveza iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji, članka 325. i članka 310. stavka 6. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, članaka 3. i 46. Uredbe 952/2013, članka 13. Uredbe Vijeća 2913/92, članka 248. stavka 1. Uredbe Komisije 2454/93 (8), članka 244. Provedbene uredbe Komisije 2015/2447 (9) i članka 2. stavka 1. točaka (b) i (d), članka 83., članaka 85. do 87. te članka 143. stavka 1. točke (d) i stavka 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (10);
                              odgovarajući gubitci tradicionalnih vlastitih sredstava koje treba staviti na raspolaganje proračunu Unije (umanjeni za troškove prikupljanja) iznose:
                              496 025 324,30 eura u 2017. (do uključujući 11. listopada 2017.);

                                          —

                                          646 809 443,80 eura u 2016.;

                                          —

                                          535 290 329,16 eura u 2015.;

                                          —

                                          480 098 912,45 eura u 2014.;

                                          —

                                          325 230 822,55 eura u 2013.;

                                          —

                                          173 404 943,81 eura u 2012.;

                                          —

                                          22 777 312,79 eura u 2011.

                              2.

                              time što to nije dostavila potpune informacije koje su zatražile Komisijine službe potrebne za utvrđivanje iznosa gubitaka TVS-a, i time što nije, kako je to bilo zatraženo, dostavila sadržaj pravne procjene pravnog odjela Poreznog i carinskog ureda Njezina Veličanstva (HMRC) ili obrazloženje odluke koja je dovela do ukidanja utvrđenih carinskih dugova, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske nije ispunila svoje obveze iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji i članka 2. stavka 2. i članka 2. stavka 3. točke (d) Uredbe Vijeća 608/2014 (11); i

                  —

                  naloži Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Unatoč ponovljenim OLAF-ovim i Komisijinim upozorenjima o opasnosti od prijevare, Ujedinjena Kraljevina nije u carinskoj kontroli uspostavila pristupe koji se temelje na procjeni rizika kako bi se spriječilo puštanje u slobodni promet podcijenjene robe u Uniji (osobito, obuća i tekstil izvezeni iz Narodne Republike Kine) do 12. listopada 2017. Zbog tog nedjelovanja uslijed ponovljenih upozorenja, Ujedinjena Kraljevina nije poduzela mjere koje se temelje na procjeni rizika propisane zakonodavstvom Unije o carinama i vlastitim sredstvima. To nepoduzimanje odgovarajućih mjera također je utjecalo na pravilnu primjenu pravila Unije o PDV-u. Izrazito veliki gubitci za Unijin proračun uzrokovani su povredom prava Unije koju je počinila Ujedinjena Kraljevina te posljedičnim razinama uvoza podcijenjene robe u tu državu članicu. Budući da Ujedinjena Kraljevina nije slijedila Komisijine preporuke, za razliku od drugih država članica, ona je privukla više podcijenjene trgovine. Ti iznimno veliki gubici također su drastično utjecali na pravednu podjelu tereta među državama članicama jer su morali biti nadoknađeni odgovarajuće većim doprinosima iz BND-a u proračun Unije drugih država članica.

         (1)  Odluka Vijeća od 26. svibnja 2014. o sustavu vlastitih sredstava Europske unije (2014/335/EU, Euratom) (SL 2014., L 168, str. 105.)

         (2)  Odluka Vijeća od 7. lipnja 2007. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (2007/436/EC, Euratom) (SL 2007., L 163, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 15., str. 141.)

         (3)  Uredba Vijeća (EU, Euratom) br. 609/2014 od 26. svibnja 2014. o metodama i postupku za stavljanje na raspolaganje tradicionalnih vlastitih sredstava i vlastitih sredstava koja se temelje na PDV-u i BND-u te o mjerama za zadovoljavanje potreba za gotovinom (preinačeno) (SL 2014., L 168, str. 39.)

         (4)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke br. 94/728/EZ, Euratom o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (SL 2000., L 130, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 1., str. 12.)

         (5)  Uredba Vijeća (EEZ, Euratom) br. 1553/89 od 29. svibnja 1989. o konačnom jedinstvenom režimu ubiranja vlastitih sredstava koja proizlaze iz poreza na dodanu vrijednost (SL 1989., L 155, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 2., str. 24.)

         (6)  Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog Parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL 2013., L 269, str. 1.)

         (7)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1992., L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)

         (8)  Uredba Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1993., L 253, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.)

         (9)  Provedbena Uredba Komisije (EU) 2015/2447 od 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju Carinskog zakonika Unije (SL 2015., L 343, str. 558.)

         (10)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

         (11)  Uredba Vijeća (EU, Euratom) br. 608/2014 od 26. svibnja 2014. o utvrđivanju provedbenih mjera za sustav vlastitih sredstava Europske unije (SL 2014., L 168, str. 29.)


title: predmet C-596/17: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 13. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioConseil d'État — Francuska) — Japan Tobacco International SA, Japan Tobacco International France SASprotiv Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics, Ministre des Solidarités et de la Santé

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/24

      Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 13. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État — Francuska) — Japan Tobacco International SA, Japan Tobacco International France SAS protiv Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics, Ministre des Solidarités et de la Santé
      (predmet C-596/17) (1)

      (2019/C 172/29)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 437, 18. 12. 2017.


title: predmet C-657/17: Rješenje predsjednika Suda od 25. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioVerwaltungsgerichtshof — Austrija) — Hussein Mohamad Hussein, uz sudjelovanje: Bundesamt fürFremdenwesen und Asyl

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/24

      Rješenje predsjednika Suda od 25. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof — Austrija) — Hussein Mohamad Hussein, uz sudjelovanje: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (predmet C-657/17) (1)

      (2019/C 172/30)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 52, 12. 2. 2018.


title: predmet C-368/18: Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 30. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Justice de paix du troisième canton de Charleroi — Belgija) — Frank Casteels protiv Ryanair DAC, ranijeRyanair Ltd

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/25

      Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 30. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Justice de paix du troisième canton de Charleroi — Belgija) — Frank Casteels protiv Ryanair DAC, ranije Ryanair Ltd
      (predmet C-368/18) (1)

      (2019/C 172/32)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: predmet C-498/18: Rješenje predsjednika Suda od 11. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo — Španjolska) — ZW protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/25

      Rješenje predsjednika Suda od 11. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo — Španjolska) — ZW protiv Deutsche Lufthansa AG
      (predmet C-498/18) (1)

      (2019/C 172/34)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: predmet C-614/18: Rješenje predsjednika Suda od 11. veljače 2019. — Europska komisija protiv Slovačke Republike

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/26

      Rješenje predsjednika Suda od 11. veljače 2019. — Europska komisija protiv Slovačke Republike
      (predmet C-614/18) (1)

      (2019/C 172/35)
      Jezik postupka: slovački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 445, 10. 12. 2018.


title: predmet C-660/18: Rješenje predsjednika Suda od 8. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Berlin — Njemačka) — Sundair GmbH protiv WV, XU, YT, ZS

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/26

      Rješenje predsjednika Suda od 8. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Berlin — Njemačka) — Sundair GmbH protiv WV, XU, YT, ZS
      (predmet C-660/18) (1)

      (2019/C 172/36)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: predmet C-701/18: Rješenje predsjednika Suda od 31. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Nürnberg — Njemačka) — Geld-für-Flug GmbH protiv Ryanair DAC

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/26

      Rješenje predsjednika Suda od 31. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Nürnberg — Njemačka) — Geld-für-Flug GmbH protiv Ryanair DAC
      (predmet C-701/18) (1)

      (2019/C 172/37)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: predmet C-750/18: Rješenje predsjednika Suda od 8. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam — Nizozemska) — A, B protiv C

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/27

      Rješenje predsjednika Suda od 8. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam — Nizozemska) — A, B protiv C
      (predmet C-750/18) (1)

      (2019/C 172/38)
      Jezik postupka: nizozemski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: predmeti T-251/17 i T-252/17: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2019. — Robert Bosch protiv EUIPO-a (Simply. Connected.) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije Simply. Connected. — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Opseg ispitivanja koje treba provesti žalbeno vijeće — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 64. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 71. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/28

      Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2019. — Robert Bosch protiv EUIPO-a (Simply. Connected.)
      (predmeti T-251/17 i T-252/17) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije Simply. Connected. - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opseg ispitivanja koje treba provesti žalbeno vijeće - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 64. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 71. Uredbe 2017/1001)”)
      (2019/C 172/39)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Robert Bosch GmbH (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: S. Völker i M. Pemsel, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: V. Mensing i D. Hanf, agenti)

         Predmet

      Tužbe podnesene protiv odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. ožujka 2017. (predmet R 948/2016–5) i od 10. ožujka 2017. (predmet R 947/2016–5), koje se odnose na prijave figurativnih znakova Simply.Connected. kao žigova Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Predmeti T-251/17 i T-252/17 spajaju se u svrhu presude.

                  2.

                     Tužbe se odbijaju.

                  3.

                     Društvu Robert Bosch GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 195, 19. 6. 2017.


title: predmet T-480/17: Presuda Općeg suda od 26. ožujka 2019. — Grčka protiv Komisije („EFJP i EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Izdaci koje je učinila Grčka — Paušalni i jednokratni f inancijski ispravci — Višestruka sukladnost — Nadzor regulatornih zahtjeva u području upravljanja — Analiza rizika — Procjena financijske štete — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/29

      Presuda Općeg suda od 26. ožujka 2019. — Grčka protiv Komisije
      (predmet T-480/17) (1)

      („EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Izdaci koje je učinila Grčka - Paušalni i jednokratni f inancijski ispravci - Višestruka sukladnost - Nadzor regulatornih zahtjeva u području upravljanja - Analiza rizika - Procjena financijske štete - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”)
      (2019/C 172/40)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Helenska republika (zastupnici: G. Kanellopoulos i A. Vasilopoulou, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i A. Sauka, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/1144 оd 26. lipnja 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2017., L 165, str. 37.), u dijelu u kojem se Helenskoj Republici nameću, nakon ispitnog postupka pod referentnim brojem ΧC/2014/002/GR, paušalni i jednokratni financijski ispravci u ukupnom iznosu 1 182 054,17 eura zbog nedostataka u primjeni višestruke sukladnosti (EFJP i EPFRR).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Helenskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 357, 23. 10. 2017.


title: predmet T-492/17: Presuda Općeg suda od 2. travnja 2019. — Fleig protiv ESVD-a („Javna služba — Ugovorno osoblje — Ugovor na neodređeno vrijeme — Članak 47. točka (c) podtočka i. Uvjeta zaposlenja — Otkaz uz otkazni rok — Razlozi za otkaz — Prekid odnosa povjerenja — Interes službe — Očita pogreška u ocjeni — Dužnost brižnog postupanja — Načelo dobre uprave — Članci 30. i 41. Povelje o temeljnim pravima — Prethodno postupovno pitanje — Objava na internetu dokumenata uključenih u spis postupka pred Opći sudom — Članak 17. Pravilnika o osoblju”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/29

      Presuda Općeg suda od 2. travnja 2019. — Fleig protiv ESVD-a
      (predmet T-492/17) (1)

      („Javna služba - Ugovorno osoblje - Ugovor na neodređeno vrijeme - Članak 47. točka (c) podtočka i. Uvjeta zaposlenja - Otkaz uz otkazni rok - Razlozi za otkaz - Prekid odnosa povjerenja - Interes službe - Očita pogreška u ocjeni - Dužnost brižnog postupanja - Načelo dobre uprave - Članci 30. i 41. Povelje o temeljnim pravima - Prethodno postupovno pitanje - Objava na internetu dokumenata uključenih u spis postupka pred Opći sudom - Članak 17. Pravilnika o osoblju”)
      (2019/C 172/41)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stephan Fleig (Berlin, Njemačka) (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnik: S. Marquardt, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi, kao prvo, poništenja odluke od 19. rujna 2016. kojom je direktor uprave „Ljudski resursi” ESVD-a, djelujući u svojstvu tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu, otkazao tužiteljev ugovor o radu s učinkom od 19. lipnja 2017. i, kao drugo, naknade štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Stephanu Fleigu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 318, 25. 9. 2017.


title: predmet T-562/17: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2019. — dm-drogerie markt protiv EUIPO-a — Albea Services (ALBÉA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig ALBÉA — Prethodna međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačenaEuropska unija — Verbalni žig Balea — Relativni razlog odbijanja — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/30

      Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2019. — dm-drogerie markt protiv EUIPO-a — Albea Services (ALBÉA)
      (predmet T-562/17) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig ALBÉA - Prethodna međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig Balea - Relativni razlog odbijanja - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2019/C 172/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Njemačka) (zastupnici: O. Bludovsky i C. Mellein, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Rajh i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Albea Services (Gennevilliers, Francuska) (zastupnik: J.-H. de Mitry, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2017 (predmet R 1870/2016-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između dm-drogerie markt i Albea Services.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 25. svibnja 2017. (predmet R 1870/2016-1).

                  2.

                     Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 338, 9. 10. 2017.


title: predmet T-611/17: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2019. — All Star protiv EUIPO-a — Carrefour Hypermarchés (Oblik potplata cipele) („Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik potplata cipele — Općepoznate činjenice — Obveza obrazlaganja — Prava obrane — Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 94. stavak 1. Uredbe (UE) 2017/1001] — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe broj 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001] — Razlikovni karakter stečen uporabom — Članak 7. stavak 3. i članak 52. stavak 2. Uredbe broj 207/2009 (koji su postali čl. 7. stavak 3. i članak 59. stavak 2. Uredbe 2017/1001) — Odbijanje zahtjeva za održavanje rasprave pred žalbenim vijećem — Članak 77. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 96. stavak 1. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/31

      Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2019. — All Star protiv EUIPO-a — Carrefour Hypermarchés (Oblik potplata cipele)
      (predmet T-611/17) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Trodimenzionalni žig Europske unije - Oblik potplata cipele - Općepoznate činjenice - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 94. stavak 1. Uredbe (UE) 2017/1001] - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe broj 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001] - Razlikovni karakter stečen uporabom - Članak 7. stavak 3. i članak 52. stavak 2. Uredbe broj 207/2009 (koji su postali čl. 7. stavak 3. i članak 59. stavak 2. Uredbe 2017/1001) - Odbijanje zahtjeva za održavanje rasprave pred žalbenim vijećem - Članak 77. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 96. stavak 1. Uredbe 2017/1001)”)
      (2019/C 172/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: All Star CV (Beaverton, Oregon, Sjedinjene Države) (zastupnici: R. Kunze, G. Würtenberger, odvjetnici i S. Malynicz, QC)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Carrefour Hypermarchés (Évry, Francuska) (zastupnik: C. Verneret, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. lipnja 2017. (predmet R 952/2014-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Carrefour Hypermarchés i All Star.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu All Star CV nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 374, 6. 11. 2017.


title: predmet T-804/17: Presuda Općeg suda od 4. travnja 2019. — Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a (Prikaz dva sučelice postavljena luka) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje dva sučelice postavljena lûka — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) 207/2009 (koji je postao članak 7 stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/33

      Presuda Općeg suda od 4. travnja 2019. — Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a (Prikaz dva sučelice postavljena luka)
      (predmet T-804/17) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje dva sučelice postavljena lûka - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) 207/2009 (koji je postao članak 7 stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2019/C 172/45)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Njemačka) (zastupnici: J.-C. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i D. Walicka, a zatim D. Hanf i E. Markakis, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. rujna 2017. (predmet R 1887/2016-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje dva sučelice postavljena lûka kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Stada Arzneimittel AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.


title: predmet T-259/18: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2019. — Zakłady Chemiczne „Siarkopol” Tarnobrzeg protiv EUIPO-a — EuroChem Agro (Unifoska) (”Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Unifoska — Raniji verbalni žig Europske unije NITROFOSKA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/100”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/33

      Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2019. — Zakłady Chemiczne „Siarkopol” Tarnobrzeg protiv EUIPO-a — EuroChem Agro (Unifoska)
      (predmet T-259/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Unifoska - Raniji verbalni žig Europske unije NITROFOSKA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/100”)
      (2019/C 172/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Zakłady Chemiczne „Siarkopol” Tarnobrzeg (Tarnobrzeg, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Palmero Cabezas i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: EuroChem Agro GmbH (Mannheim, Njemačka) (zastupnici: M. Schmidhuber i A. Haberer, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. veljače 2018. (predmet R 1503/2017-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava EuroChem Agro i Zakłady Chemiczne„Siarkopol” Tarnobrzeg.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Zakłady Chemiczne „Siarkopol” Tarnobrzeg sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: predmet T-186/18: Rješenje Općeg suda od 25. ožujka 2019. — Abaco Energy i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Program potpora za energiju iz obnovljivih izvora — Prethodni ispitni postupak — Odluka kojom se program potpora proglašava spojivim s unutarnjim tržištem — Tužba koju supodnijeli korisnici — Nepostojanje pravnog interesa — Nedopuštenost”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/34

      Rješenje Općeg suda od 25. ožujka 2019. — Abaco Energy i dr. protiv Komisije
      (predmet T-186/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Državne potpore - Program potpora za energiju iz obnovljivih izvora - Prethodni ispitni postupak - Odluka kojom se program potpora proglašava spojivim s unutarnjim tržištem - Tužba koju su podnijeli korisnici - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost”)
      (2019/C 172/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Abaco Energy, SA (Madrid, Španjolska) i 1559 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnici: u početku P. Holtrop, P. Kuypers i M. de Wit, zatim P. Holtrop, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche, P. Němečková i S. Noë, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije C(2017) 7384 final od 10. studenoga 2017. o državnoj potpori SA.40348 (2015/NN) koju je dodijelila Kraljevina Španjolska (Potpora za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije, kogeneracije i otpada).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Kraljevina Španjolska i EDP España.

                  3.

                     Društvu Abaco Energy, SA i drugim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije, osim onih koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

                  4.

                     Društvo Abaco Energy i drugi tužitelji čija se imena nalaze u prilogu, Komisija, Kraljevina Španjolska i EDP España snosit će svaki vlastite troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: predmet T-190/18: Rješenje Općeg suda od 25. ožujka 2019. — Solwindet las Lomas protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Program potpora u korist obnovljivih izvora energije — Prethodni postupak ispitivanja — Odluka kojom se program potpora proglašava spojivim s unutarnjim tržištem — Tužba koju je podnio korisnik — Nepostojanje pravnog interesa — Nedopuštenost”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/35

      Rješenje Općeg suda od 25. ožujka 2019. — Solwindet las Lomas protiv Komisije
      (predmet T-190/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Državne potpore - Program potpora u korist obnovljivih izvora energije - Prethodni postupak ispitivanja - Odluka kojom se program potpora proglašava spojivim s unutarnjim tržištem - Tužba koju je podnio korisnik - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost”)
      (2019/C 172/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Solwindet las Lomas, SL (Girona, Španjolska) (zastupnik: L. Sandberg-Mørch, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche, P. Němečková i S. Noë, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2017) 7384 final od 10. studenog 2017. o državnoj potpori SA.40348 (2015/NN) koju je provela Kraljevina Španjolska (Potpora proizvodnji električne energije iz obnovljivih izvora energije, iz otpada te kogeneracijom).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Obustavlja se postupak o zahtjevima za intervenciju Kraljevine Španjolske i EDP Španjolska.

                  3.

                     Solwindet las Lomas, SL snosit će svoje troškove, kao i troškove Europske komisije, uz iznimku troškova u vezi sa zahtjevima za intervencije.

                  4.

                     Solwindet las Lomas, Komisija, Kraljevina Španjolska i EDP Španjolska snosit će svaki svoje troškove nastale u vezi sa zahtjevima za intervencije.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: predmet T-631/18: Rješenje Općeg suda od 28. ožujka 2019. — Herholz protiv EUIPO-a (#) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije # — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 — Zahtjev za preinaku — Očita nedopuštenost”)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/36

      Rješenje Općeg suda od 28. ožujka 2019. — Herholz protiv EUIPO-a (#)
      (predmet T-631/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije # - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Zahtjev za preinaku - Očita nedopuštenost”)
      (2019/C 172/49)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG (Ahaus, Njemačka) (zastupnik: D. Sprenger, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Sesma Merino i A. Söder, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. kolovoza 2018. (predmet R 445/2018-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka # kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 445, 10. 12. 2018.


title: predmet T-157/19: Tužba podnesena 8. ožujka 2019. — Șanli protiv Vijeća

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/36

      Tužba podnesena 8. ožujka 2019. — Șanli protiv Vijeća
      (predmet T-157/19)
      (2019/C 172/50)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Dalokay Șanli (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnik: D. Gürses, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Vijeća (EU) 2019/24 od 8. siječnja 2019. i Odluku (ZVSP) Vijeća 2019/25 od 8. siječnja 2019. i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Uvrštenje PKK na popis više nije opravdano jer PKK nije teroristička organizacija.

                  2.

                  Tužiteljevuimenu nije mjesto na popisu jer nikad nije bio osuđen ni optužen za kaznena djela terorizma.

                  3.

                  Nije dokazano da je tužitelj izvršavao terorističke aktivnosti ili da ga se može povezati s takvim aktivnostima. Nije dokazana ni optužba da se bavio aktivnostima novačenja za terorizam i njegova financiranja.

                  4.

                  Povrijeđena su tužiteljeva temeljna prava obrane i pravo na djelotvornu sudsku zaštitu, s obzirom na to da se on nije mogao braniti protiv optužbi koje mu se stavljaju na teret.

                  5.

                  Pobijani akti Vijeća nedovoljno su obrazloženi, s obzirom na to da nema dokaza na temelju kojih bi mu se mogla izreći kazna.

                  6.

                  Počinjena je povreda članka 1. stavka 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP, s obzirom na to da Vijeće nije pružilo točne podatke ili materijale koji upućuju na to da je nadležno tijelo donijelo odluku u smislu tog članka.


title: predmet T-162/19: Tužba podnesena 11. ožujka 2019. — Telefónica i Telefónica de España protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/38

      Tužba podnesena 11. ožujka 2019. — Telefónica i Telefónica de España protiv Parlamenta i Vijeća
      (predmet T-162/19)
      (2019/C 172/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Telefónica, SA (Madrid, Španjolska), i Telefónica de España, SA (Madrid) (zastupnici: F. González Díaz, B. Langeheine i J. Blanco Carol, odvjetnici)

         Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi zahtjev za poništenje dopuštenim;

                  —

                  poništi članak 50. Uredbe (EU) 2018/1971 Europskog parlamenta i Vijeća (1);

                  —

                  naloži Europskom parlamentu i Vijeću Europske unije snošenje tužiteljevih troškova pravnog zastupanja i drugih troškova u vezi s ovim predmetom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe pet tužbenih razloga koji su u suštini ili jednaki ili slični tužbenim zahtjevima istaknutima u predmetu T-161/19, Deutsche Telekom/Parlament i Vijeće.

         (1)  Uredba (EU) 2018/1971 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o osnivanju Tijela europskih regulatora za elektroničke komunikacije (BEREC) i Agencije za potporu BEREC-u (Ured BEREC-a), izmjeni Uredbe (EU) 2015/2120 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1211/2009 (SL L 321, 17.12.2018, str. 1.).


title: predmet T-171/19: Tužba podnesena 20. ožujka 2019. — Hebberecht protiv ESVD-a

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/39

      Tužba podnesena 20. ožujka 2019. — Hebberecht protiv ESVD-a
      (predmet T-171/19)
      (2019/C 172/53)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Chantal Hebberecht (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: K. Bicard, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je tužba C. Hebberecht dopuštena i osnovana;

                  —

                  poništi sankciju koja je tužiteljici izrečena;

                  —

                  naloži Europskoj službi za vanjsko djelovanje (ESVD) da tužiteljici isplati 36 000 eura na ime zaostalih plaća i zatezne kamate;

                  —

                  naloži ESVD-u da tužiteljici isplati 450 000 eura na ime naknade štete zbog oštećenja zdravlja, imovinske i neimovinske štete;

                  —

                  podredno, naloži ESVD-u da tužiteljici isplati 300 000 eura na ime naknade istih šteta;

                  —

                  podredno tome, naloži ESVD-u da tužiteljici isplati 150 000 eura na ime naknade istih šteta;

                  —

                  još podrednije, naloži ESVD-u da tužiteljici isplati 50 000 eura na ime naknade istih šteta;

                  —

                  naloži ESVD-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj tužbi tužiteljica iznosi da ona nije počinila djela koja joj je na teret stavio prvostupanjski sud u Hainautu (Belgija) u svojoj presudi od 13. prosinca 2017. i na koja se ESVD poziva kao na djela koja predstavljaju osobito tešku povredu obveza dužnosnikâ, osobito na temelju članka 12. Pravilnika o osoblju. Ona se također poziva na to da su sankcije koje su protiv nje donesene diskriminirajuće.


title: predmet T-173/19: Tužba podnesena 22. ožujka 2019. — AV i AW protiv Parlamenta

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/40

      Tužba podnesena 22. ožujka 2019. — AV i AW protiv Parlamenta
      (predmet T-173/19)
      (2019/C 172/54)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: AV i AW (zastupnici: L. Levi i S. Rodrigues, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi da je predmetna tužba dopuštena i osnovana;

            posljedično,

                  —

                  poništi pobijane odluke;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji, s jedne strane, na povredi članka 78. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.) i, s druge strane, na povredi pravâ obrane. Tužitelji u tom pogledu ističu da u predmetnom slučaju prije donošenja pobijanih odluka o povratu preplaćenih iznosa nisu obaviješteni ni o kakvoj upravnoj odluci o nalogu za povrat.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju valjane pravne osnove, zbog toga što stegovni kontekst u kojem su donesene pobijane odluke zabranjuje da se one temelje na članku 85. Pravilnika o osoblju.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. Pravilnika o osoblju. Prema mišljenju tužiteljâ, čak i pod pretpostavkom da su se pobijane odluke mogle temeljiti na članku 85. Pravilnika o osoblju, te su odluke nezakonite jer pretpostavke za primjenu te odredbe u predmetnom slučaju nisu ispunjene.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja koja iz njega proizlazi, među ostalim, zbog toga što se tuženik nije potrudio provjeriti točnost nepravilnosti koju je utvrdio Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF).

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti koju je počinio Parlament, jer je pobijane odluke donio ponajprije, ako ne isključivo, s ciljem postizanja drugih svrha osim onih iz članka 85. Pravilnika o osoblju, tj. namjere sankcioniranja tužiteljâ na drugi način osim stegovnom sankcijom.


title: predmet T-176/19: Tužba podnesena 25. ožujka 2019. — 3V Sigma protiv ECHA-e

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/41

      Tužba podnesena 25. ožujka 2019. — 3V Sigma protiv ECHA-e
      (predmet T-176/19)
      (2019/C 172/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: 3V Sigma SpA (Milano, Italija) (zastupnici: C. Bryant i S. Hainsworth, solicitors i C. Krampitz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi zahtjev dopuštenim;

                  —

                  poništi odluku tuženikova žalbenog vijeća od 15. siječnja 2019. o procjeni tvari bis(2-etilheksil) 4,4’-{6-[4- terc-butilkarbamoil) anilino]-1,3,5-triazin-2,4- diildiimino}dibenzoat, u dijelu u kojem je (i.) odbacio upravnu žalbu protiv izvorne odluke i (ii.) odlučio da tužitelj mora pružiti informacije o studiji OECD TH 38 do 22. listopada 2020.; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da su počinjene pogreške koje se tiču prava i procjene pri utvrđivanju da je potrebna studija OECD TG 308.
                  Tužitelj tvrdi da je tuženikovo žalbeno vijeće počinilo pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u procjeni, jer nije razlikovalo, s jedne strane, uvjete pod kojima se testovi moraju provoditi kako bi se utvrdilo postojanje ili, u suprotnom, pretvorba i/ili razgradnja proizvoda tvari i, s druge strane, uvjete pod kojima se mora provesti procjena postojanih, bioakumulativnih i otrovnih svojstava ili vrlo postojanih ili vrlo bioakumulativnih svojstava bilo kojeg takvog proizvoda pretvorbe i/ili razgradnje. Sukladno tome, tužitelj tvrdi da je tuženikovo žalbeno vijeće pogrešno zaključilo da je studija OECD TG 308, koju zahtijeva od tuženika, potrebna.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je tuženikovo žalbeno vijeće počinilo pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u procjeni jer je utvrdilo određene testne temperature prikladnima.
                  Tužitelj tvrdi da je tuženikovo žalbeno vijeće počinilo pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u procjeni, jer je zaključilo da je određena testna temperatura za studiju OECD TG 308, to jest 20oC, prikladna. Tuženikovo žalbeno vijeće nije uzelo u obzir činjenicu da bi provođenje studije na višoj temperaturi imalo značajan utjecaj na koncentracije bilo kojeg formiranog proizvoda pretvorbe i/ili razgradnje, što bi za neke od njih moglo imati za posljedicu da budu predmetom procjene postojanih, bioakumulativnih i otrovnih/vrlo postojanih i vrlo bioakumulativnih svojstava, čime bi se ozbiljno ugrozila prikladnost studije.


title: predmet T-182/19: Tužba podnesena 28. ožujka 2019. — Puma protiv EUIPO-a (SOFTFOAM)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/42

      Tužba podnesena 28. ožujka 2019. — Puma protiv EUIPO-a (SOFTFOAM)
      (predmet T-182/19)
      (2019/C 172/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnik: M. Schunke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije SOFTFOAM — prijava za registraciju br. 17 363 318

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. siječnja 2019. u predmetu R 1399/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove nastale pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-184/19: Tužba podnesena 27. ožujka 2019. — Aurea Biolabs protiv EUIPO-a — Avizel (AUREA BIOLABS)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/43

      Tužba podnesena 27. ožujka 2019. — Aurea Biolabs protiv EUIPO-a — Avizel (AUREA BIOLABS)
      (predmet T-184/19)
      (2019/C 172/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aurea Biolabs Pte Ltd (Cochin, Indija) (zastupnici: B. Brandreth, QC i L. Oommen, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Avizel SA (Luxembourg, Luksemburg)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: Prijava figurativnog žiga AUREA BIOLABS — prijava za registraciju br. 15 836 737

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. siječnja 2019. u predmetu R 814/2018-2 (CORR)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odluku o troškovima donese u korist tužitelja.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  U prilog osnovanosti svoje odluke, žalbeno se vijeće poziva na nevaljanu zakonsku odredbu;

                  —

                  Ako je postojala očita pogreška koja se tiče prava, trebalo je opozvati prethodnu odluku;

                  —

                  Povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća te načela pravičnosti.


title: predmet T-185/19: Tužba podnesena 28. ožujka 2019. — Public.Resource.Org i Right to Know protiv Komisije

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/44

      Tužba podnesena 28. ožujka 2019. — Public.Resource.Org i Right to Know protiv Komisije
      (predmet T-185/19)
      (2019/C 172/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Public.Resource.Org, Inc. (Sebastopol, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države), Right to Know CLG (Dublin, Irska) (zastupnici: F. Logue, solicitor, A. Grünwald, J. Hackl i C. Nüßing, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku C(2019) 639 final Europske komisije od 22. siječnja 2019. (uključujući prethodnu odluku od 15. studenoga 2018. s referentnim brojem GROW/D3/ALR/dr (2018) 5993057);

                  —

                  podredno, vrati predmet Europskoj komisiji; i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškove postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Europska komisija pogrešno protumačila i/ili primijenila članak 4. stavak 2. prvu alineju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1), s obzirom na to da ta odredba ne štiti zahtijevane usklađene norme:

                              —

                              Autorsko pravo na zaštitu zahtijevanih usklađenih normi nije moguće iz razloga što su one dio prava Unije;

                              —

                              Zahtijevanim usklađenim normama nedostaje originalnost te sukladno tomu ne uživaju autorsko pravo na zaštitu;

                              —

                              Tuženik nije dokazao navodno ugrožavanje poslovnog interesa organizacija za normizaciju.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Europska komisija prekršila posljednju odredbu članka 4. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1049/2001, s obzirom na to da je pogrešno osporila da podnositelji prijave imaju prevladavajući javni interes za pristup zahtijevanim usklađenim normama:

                              —

                              Koncepti vladavine prava i temeljnih prava zahtijevaju slobodan pristup zakonodavstvu Europske unije;

                              —

                              Zahtijevane norme sadrže informacije o okolišu, osobito informacije o emisijama u okoliš te stoga, sukladno Uredbi (EZ) br. 1367/2006 (2), trebaju biti objavljene;

                              —

                              Tuženik nije na odgovarajući način obrazložio osporavanje prevladavajućeg javnog interesa.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. O javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1, svezak 16, str. 70.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. O primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15, svezak 20, str. 29.).


title: predmet T-187/19: Tužba podnesena 29. ožujka 2019. — Glaxo Group protiv EUIPO-a (colour mark purple)

text:
               20.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 172/45

      Tužba podnesena 29. ožujka 2019. — Glaxo Group protiv EUIPO-a (colour mark purple)
      (predmet T-187/19)
      (2019/C 172/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Glaxo Group Ltd (Brentford, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister i R. Jacob, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava žiga Europske unije ljubičaste boje (PANTONE: 2587C) — prijava za registraciju br. 14 596 951

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. siječnja 2019. u predmetu R 1870/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer je utvrđeno da znak nije imao svojstven razlikovni karakter, pa stoga nije mogao biti valjano registriran kao žig.

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer nije utvrđeno da je znak stekao razlikovni karakter tužiteljevom uporabom i/ili njegovim odobrenjem.


title: predmet C-80/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. veljače 2019. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) — E. E.

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. veljače 2019. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) — E. E.
      (predmet C-80/19)
      (2019/C 148/18)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: E. E.

         Druge stranke u postupku: Javni bilježnik četvrtog javnobilježničkog ureda grada Kaunasa, K.-D. E.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li situaciju kao što je ona u ovom slučaju, u kojoj litavska državljanka čije je uobičajeno boravište na dan njezine smrti možda bilo u drugoj državi članici, ali koja u svakom slučaju nikad nije prekinula veze s domovinom i koja je, inter alia, prije svoje smrti sastavila oporuku u Litvi te je svu svoju imovinu ostavila nasljedniku, litavskom državljaninu, te je u trenutku otvaranja nasljedstva utvrđeno da cijela ostavina uključuje nepokretnu imovinu koja se nalazi samo u Litvi, pri čemu je državljanin te druge države članice koji je nadživio svoju bračnu družicu jasno izrazio svoju namjeru da se odriče svih zahtjeva prema ostavini umrle, nije sudjelovao u sudskom postupku pokrenutom u Litvi te je prihvatio nadležnost litavskih sudova i primjenu litavskog prava, smatrati nasljeđivanjem s prekograničnim implikacijama u smislu Uredbe br. 650/2012 te na tu situaciju valja primijeniti tu uredbu?

                  2.

                  Treba li litavskog javnog bilježnika koji otvori slučaj nasljeđivanja, izda potvrdu o nasljeđivanju i provede druge potrebne radnje kako bi nasljednik ostvario svoja prava smatrati „sudom” u smislu članka 3. stavka 2. Uredbe br. 650/2012 (1), uzimajući u obzir činjenicu da, u svojim djelatnostima, javni bilježnici poštuju načela nepristranosti i neovisnosti, da njihove odluke obvezuju njih same ili pravosudna tijela te da njihove radnje mogu biti predmet sudskih postupaka?

                  3.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan, treba li potvrde o nasljeđivanju koje izdaju litavski javni bilježnici smatrati odlukama u smislu članka 3. stavka 1. točke (g) Uredbe br. 650/2012 i treba li stoga za njihovo izdavanje utvrditi nadležnost?

                  4.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje niječan, treba li odredbe članaka 4. i 59. Uredbe br. 650/2012 (zajedno ili zasebno, ali bez ograničavanja na te članke) tumačiti na način da su litavski javni bilježnici ovlašteni izdavati potvrde o nasljeđivanju pri čemu se ne trebaju pridržavati općih pravila o nadležnosti te da se takve potvrde smatraju javnim ispravama koje imaju pravne posljedice u drugim državama članicama?

                  5.

                  Treba li članak 4. Uredbe br. 650/2012 (ili njezine druge odredbe) tumačiti na način da se uobičajeno boravište umrlog može utvrditi samo u jednoj državi članici?

                  6.

                  Treba li odredbe članaka 4., 5., 7. i 22. Uredbe br. 650/2012 (zajedno ili zasebno, ali bez ograničavanja na te članke) tumačiti i primijeniti na način da, u ovom slučaju, u skladu s činjenicama kako su iznesene u prvom pitanju, valja zaključiti da su se dotične stranke složile da trebaju biti nadležni sudovi u Litvi i da treba primijeniti litavsko pravo?

         (1)  Uredba (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (SL 2012., L 201, str. 107.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296., u daljnjem tekstu: Uredba br. 650/2012.


title: predmet T-301/16: Presuda Općeg suda od 10. travnja 2019. — Jindal Saw i Jindal Saw Italia protiv Komisije („Damping — Uvoz cijevi od duktilnog lijevanog željeza podrijetlom iz Indije — Provedbena uredba (EU) 2016/388 — Uredba (EZ)br. 1225/2009 (zamijenjena Uredbom (EU) 2016/1036) — Dampinška marža — Utvrđivanje izvozne cijene — Povezani odnos između izvoznika i uvoznika — Pouzdana izvozna cijena — Izračun izvozne cijene — Razumna marža za prodaju, opće i administrativne troškove — Razumna marža za dobit — Šteta za industriju Unije — Izračun sniženja cijena i marže štete — Uzročna veza — Pristup povjerljivim podacima antidampinškog ispitnog postupka — Prava obrane”)

text:
               3.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 187/61

      Presuda Općeg suda od 10. travnja 2019. — Jindal Saw i Jindal Saw Italia protiv Komisije
      (predmet T-301/16) (1)

      („Damping - Uvoz cijevi od duktilnog lijevanog željeza podrijetlom iz Indije - Provedbena uredba (EU) 2016/388 - Uredba (EZ)br. 1225/2009 (zamijenjena Uredbom (EU) 2016/1036) - Dampinška marža - Utvrđivanje izvozne cijene - Povezani odnos između izvoznika i uvoznika - Pouzdana izvozna cijena - Izračun izvozne cijene - Razumna marža za prodaju, opće i administrativne troškove - Razumna marža za dobit - Šteta za industriju Unije - Izračun sniženja cijena i marže štete - Uzročna veza - Pristup povjerljivim podacima antidampinškog ispitnog postupka - Prava obrane”)
      (2019/C 187/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Jindal Saw Ltd (New Delhi, Indija), Jindal Saw Italia SpA (Trst, Italija) (zastupnici: R. Antonini i E. Monard, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i G. Luengo, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Saint-Gobain Pam (Pont-à-Mousson, Francuska) (zastupnici: O. Prost, A. Coelho Dias i C. Bouvarel, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/388 od 17. ožujka 2016. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz cijevi od duktilnog lijevanog željeza (poznato i kao sferoidno grafitno lijevano željezo) podrijetlom iz Indije (SL 2016., L 73, str. 53.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/388 od 17. ožujka 2016. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz cijevi od duktilnog lijevanog željeza (poznato i kao sferoidno grafitno lijevano željezo) podrijetlom iz Indije u dijelu u kojem se odnosi na društvo Jindal Saw Ltd.

                  2.

                     Europska komisija snosit će vlastite troškove, kao i troškove društava Jindal Saw i Jindal Saw Italia SpA.

                  3.

                     Saint-Gobain Pam snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 314, 29. 8. 2016.


title: predmet T-423/18: Presuda Općeg suda od 7. svibnja 2019. — Fissler protiv EUIPO-a (vita) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije vita — Apsolutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Opisni karakter — Pojam obilježja — Naziv boje — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/34

      Presuda Općeg suda od 7. svibnja 2019. — Fissler protiv EUIPO-a (vita)
      (predmet T-423/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije vita - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Pojam obilježja - Naziv boje - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 213/34)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Njemačka) (zastupnici: G. Hasselblatt i K. Middelhoff, avocats)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: W. Schramek i D. Walicka, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. ožujka 2018. (predmet R 1326/2017-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka vita kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 28. ožujka 2018. (predmet R 1326/2017-5).

                  2.

                     Nalaže se EUIPO-u snošenje troškova.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet T-274/19: Tužba podnesena 24. travnja 2019. — Target Ventures Group protiv EUIPO-a — Target Partners (TARGET VENTURES)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/68

      Tužba podnesena 24. travnja 2019. — Target Ventures Group protiv EUIPO-a — Target Partners (TARGET VENTURES)
      (predmet T-274/19)
      (2019/C 213/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Target Ventures Group Ltd (Road Town, British Virgin Islands) (zastupnici: T. Dolde, P. Homann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Target Partners GmbH (München, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije TARGET VENTURES — Prijava za registraciju br. 13 685 565

         Postupak pred EUIPO-om: Postupak povodom opoziva

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. veljače 2019. u predmetu R 1685/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi osporenu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove postupka pred Odjelom za poništaje i drugim žalbenim vijećem EUIPO-a.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 53. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet C-259/18: Presuda Suda (osmo vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid — Španjolska) — Sociedad Estatal Correos y Telégrafos SA protiv Asendia Spain SLU (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 97/67/EZ — Zajednička pravila za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga — Pružanje univerzalne poštanske usluge — Ekskluzivna prava imenovanog operatora — Izdavanje sredstava za frankiranje različitih od poštanskih maraka)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/9

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid — Španjolska) — Sociedad Estatal Correos y Telégrafos SA protiv Asendia Spain SLU
      (predmet C-259/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 97/67/EZ - Zajednička pravila za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga - Pružanje univerzalne poštanske usluge - Ekskluzivna prava imenovanog operatora - Izdavanje sredstava za frankiranje različitih od poštanskih maraka)
      (2019/C 220/12)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Sociedad Estatal Correos y Telégrafos SA

         Tuženik: Asendia Spain SLU

         Izreka

      Članak 7. stavak 1. i članak 8. Direktive 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga, kako je izmijenjena Direktivom 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008., treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis poput onog u glavnom postupku koji operatoru imenovanom za pružatelja univerzalne poštanske usluge jamči ekskluzivno pravo distribucije sredstava za frankiranje različitih od poštanskih maraka.

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: predmet C-143/19 P: Žalba koju je 20. veljače 2019. podnio Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. prosinca 2018. u predmetu T-253/17, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/18

      Žalba koju je 20. veljače 2019. podnio Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. prosinca 2018. u predmetu T-253/17, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
      (predmet C-143/19 P)
      (2019/C 220/23)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH (zastupnik: P. Goldenbaum, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da se:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. prosinca 2018. u predmetu T-253/17 koja se pobija žalbom;

                  —

                  prihvati zahtjeve istaknute u prvostupanjskom postupku i konačno odluči u sporu, a podredno, vrati predmet Općem sudu Europske unije;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba se temelji na povredi prava Unije — članka 15. stavka 1., članka 51. stavka 1. točke (a) i članka 66. stavka 1. Uredbe br. 207/2009 (1). Opći sud je pogrešno primijenio pravo kad je utvrdio uporabu zajedničkog žiga EU-a
 radi zadržavanja stečenih prava samo za ambalažu, ali ne za proizvode iz razreda 1. do 34., čija je ambalaža označena žigom. Utvrđenja suda su u vezi s razumijevanjem uporabe žiga u prometu bila točna, međutim, sud je pogrešno ocijenio da se on ne koristi za same proizvode.
      Žalitelj se poziva na pogrešnu pravnu ocjenu. Ta je pravna ocjena pogrešna s obzirom na to da Opći sud nije utvrdio uporabu zajedničkog žiga u pogledu proizvoda te je prihvatio uporabu žiga EU-a radi zadržavanja stečenih prava samo za ambalažu.
      U pogledu proizvoda odlučujuće je da se znak odnosi na članstvo u udruženju proizvođača proizvoda a ne na članstvo u udruženju proizvođača ambalaže. Proizvod i ambalaža proizvoda stavljaju se na tržište kao prodajna jedinica.
      Pokazna funkcija znaka je da se zbrinjavanje i oporaba na temelju pripadnosti proizvođača sustavu ugovora o licenciji tužitelja može provesti putem njegova dvojnog sustava.
      Osobito, u odnosu na proizvod ne može se suprotstaviti to da su se na predmetnim ambalažama proizvoda istovremeno također koristili i žigovi različitih poduzeća jer je tada samo riječ o tipičnom supostojanju zajedničkih žigova.
      Za funkciju zajedničkog žiga nije nužno da se njime uvijek identificiraju određene kvalitete robe. Naprotiv, dovoljno je da se zajedničkim žigom upućuje na pripadnost nekom udruženju.
      Odlukom Općeg suda nije se u dovoljnoj mjeri uzelo u obzir razlikovanje između različitih nositelja u tužiteljevu statutu.
      Uporaba se također odvija u svrhu razvoja tržišta, odnosno — u skladu s prirodom zajedničkog žiga — s ciljem da se održi i/ili poboljša tržišni položaj kolektiva i/ili segment nepovezanih poduzeća u odnosu na konkurentne kolektive, posebno konkurentne dvojne sustave.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009 o žigu Zajednice (kodificirana verzija), (SL 2009, L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: predmet T-434/15: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines i dr. protiv Vijeća (Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje sredstava — Izvanugovorna odgovornost — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/30

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines i dr. protiv Vijeća
      (predmet T-434/15) (1)

      (Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje sredstava - Izvanugovorna odgovornost - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima)
      (2019/C 220/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran) i šest drugih tužitelja čija imena su navedena u prilogu presude (zastupnici: M. Taher, solicitor, M. Malek, QC, i R. Blakeley, barrister)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog toga što su njihova imena uvrštena na popis koji se nalazi u Prilogu II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL 2010., L 195, str. 39.), na popis koji se nalazi u Prilogu Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 668/2010 od 26. srpnja 2010. o provedbi članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 423/2007 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2010., L 195, str. 25.), na popis u prilogu Odluci Vijeća 2012/644/ZVSP od 25. listopada 200. o izmjeni Odluke 2010/413 (SL 2010., L 281, str. 81.), na popis u Prilogu VIII. Uredbi Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 423/2007 (SL 2010., L 281, str. 1.), i na popis u Prilogu IX. Uredbi Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe br. 961/2010 (SL 2012., L 88, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Islamic Republic of Iran Shipping Lines i drugi tužitelji čija imena su navedena u prilogu presude snosit će, uz vlastite troškove, i troškove Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: predmet C- 27/19 P: Žalba koju je 11. siječnja 2019. podnio Europski revizorski sud protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 8. studenoga 2018. u predmetu T-874/16, RA protiv Europskog revizorskog suda

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/4

      Žalba koju je 11. siječnja 2019. podnio Europski revizorski sud protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 8. studenoga 2018. u predmetu T-874/16, RA protiv Europskog revizorskog suda
      (predmet C- 27/19 P)
      (2019/C 238/05)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Europski revizorski sud (zastupnici: von Bardeleben, C. Lesauvage, agenti)

         Druga stranka u postupku: RA
      Rješenjem od 24. travnja 2019., Sud (deveto vijeće) izbrisao je predmet iz registra Suda.


title: predmet C-214/19 P: Žalba koju je 7. ožujka 2019. podnio achtung! GmbH protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 10. siječnja 2019. u predmetu T-832/17, achtung! GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/4

      Žalba koju je 7. ožujka 2019. podnio achtung! GmbH protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 10. siječnja 2019. u predmetu T-832/17, achtung! GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (predmet C-214/19 P)
      (2019/C 238/06)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: achtung! GmbH (zastupnici: G. J. Seelig, D. Bischof, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda u predmetu T-832/17 od 10. siječnja 2019.;

                  —

                  prihvati prvi i treći dio tužbenog zahtjeva iz tužbe od 22. prosinca 2017. koji su postavljeni u prvom stupnju;

                  —

                  naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo snošenje i daljnjih troškova ovog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj ističe sljedeća tri žalbena razloga:

                  Prvi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava pri ocjeni razlikovnog karaktera prijavljenog žiga „achtung!” (verbalni/figurativni) u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe o žigu Unije (1). Opći sud je u pobijanoj presudi počinio pogrešku koja se tiče prava jer je smatrao da znak nema nikakav razlikovni karakter ako se u jednom od mogućih značenja može shvatiti kao promidžbena poruka. Opći sud, osim toga, razlikovni karakter nije ocijenio na temelju prijavljenog znaka „achtung!”, nego na temelju pojma „Achtung”. Prilikom ocjene razlikovnog karaktera Opći sud je usto polazio od neodgovarajućeg činjeničnog stanja a da nije izveo dokaze o spornim pitanjima.

                  Drugi žalbeni razlog također se odnosi na pogrešku koja se tiče prava pri ocjeni razlikovnog karaktera u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe o žigu Unije. Opći sud je u pobijanoj presudi počinio pogrešku koja se tiče prava jer je pretpostavio da svojstvo proizvoda i usluga prema kojem mogu biti „predmet promidžbenih mjera” čini zajedničko obilježje prikladno za opravdanje automatskog nepriznavanja razlikovnog karaktera za sve proizvode i usluge koji su obuhvaćeni prijavom.

                  Treći žalbeni razlog odnosi se na povredu načela jednakog postupanja i dobre uprave. Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava time što je propustio ispitati je li žalbeno vijeće u dovoljnoj mjeri razmotrilo relevantne žaliteljeve ranije registracije te prilikom odlučivanja ispitalo treba li odlučiti u istom smislu ili ne. Potpuno zanemarivanje identičnih ranijih registracija EUIPO-u je pogreška koja se tiče prava.

         (1)  Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije, SL 2017., L 154, str. 1.