title: Spojeni predmeti T-424/14 i T-425/14: Presuda Općeg suda od 13. studenoga 2015. – ClientEarth protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Nacrt izvješća o analizi utjecaja, izvješće o analizi utjecaja i mišljenje komisije za analizu utjecaja — Uskraćivanje pristupa — Iznimka u vezi sa zaštitom procesa odlučivanja — Obveza obrazlaganja — Obveza provedbe konkretnog i individualnog ispitivanja — Prevagujući javni interes”)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/24

         Presuda Općeg suda od 13. studenoga 2015. – ClientEarth protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-424/14 i T-425/14) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Nacrt izvješća o analizi utjecaja, izvješće o analizi utjecaja i mišljenje komisije za analizu utjecaja - Uskraćivanje pristupa - Iznimka u vezi sa zaštitom procesa odlučivanja - Obveza obrazlaganja - Obveza provedbe konkretnog i individualnog ispitivanja - Prevagujući javni interes”))
   (2016/C 007/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: O. Brouwer, F. Heringa i J. Wolfhagen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Clotuche-Duvieusart i M. Konstantinidis, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke Komisije od 1. travnja 2014. kojom se uskraćuje pristup izvješću o analizi utjecaja o nacrtu instrumenta kojim se određuje strategijski okvir za postupke inspekcije i nadzora na temelju rizika i u vezi sa zakonodavstvom Europske unije o okolišu kao i mišljenju komisije za analizu utjecaja i, s druge strane, zahtjev za poništenje odluke Komisije od 3. travnja 2014. kojom se odbija pristup nacrtu izvješća o analizi utjecaja u vezi s pristupom pravosuđu u pitanjima okoliša na razini država članica u području okolišne politike Unije i mišljenju komisije za analizu utjecaja.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               ClientEarth snosit će, osim svojih troškova, i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-532/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. listopada 2013. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) — Sofia Zoo protiv Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. listopada 2013. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) — Sofia Zoo protiv Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
   (Predmet C-532/13)
   2014/C 15/06
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sofia Zoo

      Tuženik: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

      Prethodna pitanja

               1.

               Trebaju li se, u skladu s člankom 11. stavkom 2. točkom (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 338/97 (1), smatrati ništavima dozvole i potvrde samo u odnosu na primjerke zaista pogođene razlogom ništavosti ili također u odnosu na ostale primjerke navedene u dozvoli ili potvrdi?

               2.

               Trebaju li se oduzeti i mogu li se zaplijeniti, u skladu s člankom 11. stavkom 2. točkom (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 338/97, svi primjerci navedeni u dozvolama ili potvrdama koje se smatraju ništavima sukladno točki (a) ili samo oni koji su zaista pogođeni razlogom ništavosti?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 338/97 od 9. prosinca 1996. o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine njima (SL L 61, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 59.)


title: Predmet T-195/14: Tužba podnesena 19. ožujka 2014. – Compagnie des gaz de pétrole Primagaz protiv OHIM-a – Reeh (PRIMA KLIMA)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/48

         Tužba podnesena 19. ožujka 2014. – Compagnie des gaz de pétrole Primagaz protiv OHIM-a – Reeh (PRIMA KLIMA)
   (Predmet T-195/14)
   2014/C 175/66
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz SA (Pariz, Francuska) (zastupnik: D. Régnier, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gerhard Reeh (Radnice, Češka Republika)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu od 7. siječnja 2014. u predmetu R 2304/2012-1

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Gerhard Reeh

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „PRIMA KLIMA” za proizvode i usluge iz razreda 11 i 42

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig koji sadrži verbalni element „PRIMAGAZ” i nacionalni verbalni žigovi „PRIMALOTISSEMENT”, „PRIMACOMPTEUR”, „PRIMAVILLAGE”, „PRIMAFAMILLE”, „PRIMAPAC”, „PRIMAENERGY”, „PRIMA CHAUFFAGE”, „PRIMA CLIM”, „PRIMAGRILL” i „PRIMAWATT” za proizvode iz razreda 11

      Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-275/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal Supremo (Španjolska) 21. svibnja 2013. — Elcogás, S.A. protiv Administración del Estado e Iberdrola, S.A.

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal Supremo (Španjolska) 21. svibnja 2013. — Elcogás, S.A. protiv Administración del Estado e Iberdrola, S.A.
   (Predmet C-275/13)
   (2013/C 226/04)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-321/13: Rješenje Općeg suda od 26. ožujka 2014. – Adorisio i dr. protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Državne potpore — Potpore dodijeljene bankama tijekom krize — Dokapitalizacija SNS Reaala i SNS Banke — Odluka kojom se proglašava da je potpora u skladu s unutarnjim tržištem — Izvlaštenje imatelja podređenih obveznica — Nedostatak pravnog interesa — Nedostatak pravne legitimacije — Očita nedopuštenost” )

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/27

         Rješenje Općeg suda od 26. ožujka 2014. – Adorisio i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-321/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Potpore dodijeljene bankama tijekom krize - Dokapitalizacija SNS Reaala i SNS Banke - Odluka kojom se proglašava da je potpora u skladu s unutarnjim tržištem - Izvlaštenje imatelja podređenih obveznica - Nedostatak pravnog interesa - Nedostatak pravne legitimacije - Očita nedopuštenost”))
   2014/C 159/37
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Stefania Adorisio (Rim, Italija) i 363 ostala tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenja (zastupnici: F. Sciaudone, L. Dezzani, R. Sciaudone, S. Frazzani i D. Contini, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynnn i P.-J. Loewenthal, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2013) 1053 final od 22. veljače 2013. o državnoj potpori SA.35382 (2013/N) – Kraljevina Nizozemske – Spašavanje SNS Reaala 2013.

      Izreka

               1.

               Zahtjev se odbacuje kao očito nedopušten.

               2.

               Nalaže se snošenje troškova Stefaniji Adorisio i 363 ostalih tužitelja čija su imena navedena u prilog.

      (1)  SL C 233, 10.8.2013.


title: Predmet T-391/16: Tužba podnesena 19. srpnja 2016. – Ayuntamiento de Madrid protiv Komisije

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/32

         Tužba podnesena 19. srpnja 2016. – Ayuntamiento de Madrid protiv Komisije
   (Predmet T-391/16)
   (2016/C 326/55)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Ayuntamiento de Madrid (Španjolska) (zastupnik: F. Zunzunegui Pastor, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i prihvati u njoj navedene razloge za poništenje;

               —

               poništi Uredbu Komisije (EU) 2016/646 od 20. travnja 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 692/2008 u pogledu emisija iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 6), koja je predmet tužbe;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na ništavosti pobijane uredbe zbog nenadležnosti jer Komisija nije primjereno koristila regulatorni postupak s kontrolom.
               S tim u vezi tužitelj navodi da je Komisija povrijedila članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.).
               On isto tako navodi da, budući da pobijana uredba ustanovljuje europski sustav novih viših pragova emisija NOx, ona mijenja suštinski element osnovnog akta te je njome Komisija povrijedila postupak predviđen za njezino donošenje, čime je počinila bitnu povredu postupka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravila primarnog i sekundarnog prava te općih načela prava Europske unije.
               Tužitelj tvrdi da pobijana uredba ne uzima u obzir odredbe članaka 3., 11., članka 114. stavka 3. i članka 191. UFEU-a kao i članke 35. i 37. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
               Tužitelj isto tako tvrdi da pobijana uredba:

                           —

                           krši odredbe Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (SL 2008., L 152, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 169.), kad je riječ o ograničenju najviših iznosa emisija dušika za dizelska vozila;

                           —

                           krši članak 4. gore navedene Uredbe br. 715/2007;

                           —

                           isto tako krši Uredbu Komisije (EZ) br. 692/2008 od 18. srpnja 2008. o provedbi i izmjeni Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća o homologaciji motornih vozila s obzirom na emisije iz lakih osobnih i teretnih vozila (Euro 5 i Euro 6) i dostupnosti podataka za popravke i održavanje vozila (SL 2008., L 199, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 133.).

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na postojanju zlouporabe ovlasti:

                           —

                           jer postoje objektivne, relevantne i podudarajuće indicije da je Komisija, time što je pobijanom uredbom povisila granične vrijednosti emisija NOx iz lakih osobnih i gospodarskih vozila, slijedila cilj koji je suprotan onome izraženome u pravu Europske unije i onome koji je zastupala sama Komisija;

                           —

                           jer nije provela postupak posebno uspostavljen UFEU-om kako bi uzela u obzir okolnosti slučaja. Budući da je Komisija provela regulatorni postupak s kontrolom, a ne redovni zakonodavni postupak, počinila je bitnu povredu postupka donošenja pobijane uredbe, što ju čini nenadležnom;

                           —

                           konačno, jer predmetna uredba nije ni u interesu Zajednice.


title: Predmet C-292/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2016. uputio Helsingin hallinto-oikeus (Finska) – A Oy

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2016. uputio Helsingin hallinto-oikeus (Finska) – A Oy
   (Predmet C-292/16)
   (2016/C 270/35)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Helsingin hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A Oy

      Tuženik: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 49. UFEU-a finski propis u skladu s kojim se, u situaciji u kojoj tuzemno društvo prijenosom poslovanja raspolaže stalnom poslovnom jedinicom u drugoj državi članici Europske unije u korist društva sa sjedištem u toj državi članici u zamjenu za nove poslovne udjele, prijenos imovine oporezuje odmah u godini prijenosa, dok u odgovarajućoj tuzemnoj situaciji do oporezivanja dolazi tek u trenutku ostvarenja dobiti?

               2.

               Je li riječ o izravnoj ili neizravnoj diskriminaciji ako Finska oporezuje odmah u godini prijenosa poslovanja prije ostvarenja dobiti, a u tuzemnoj situaciji oporezuje tek u trenutku ostvarenja dobiti?

               3.

               Ako su odgovori na prvo i drugo pitanje potvrdni, može li se onda ograničenje slobode poslovnog nastana opravdati razlozima kao što su važan razlog u općem interesu ili očuvanje nacionalnih ovlasti oporezivanja? Je li zabranjeno ograničenje u skladu s načelom proporcionalnosti?


title: Predmet C-223/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia n° 7 de Las Palmas de Gran Canaria – Španjolska) – Tecom Mican SL, José Arias Domínguez (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Dostava sudskih i izvansudskih pismena — Pojam „izvansudsko pismeno” — Privatno pismeno — Prekogranični učinak — Funkcioniranje unutarnjeg tržišta)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/9

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria – Španjolska) – Tecom Mican SL, José Arias Domínguez
   (Predmet C-223/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Dostava sudskih i izvansudskih pismena - Pojam „izvansudsko pismeno” - Privatno pismeno - Prekogranični učinak - Funkcioniranje unutarnjeg tržišta))
   (2016/C 016/10)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Tecom Mican SL, José Arias Domínguez

      Izreka

               1.

               Članak 16. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”), i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 treba tumačiti na način da pojam „izvansudsko pismeno” iz tog članka uključuje ne samo pismena koje je izdalo ili ovjerovilo javno tijelo ili javni službenik, nego i privatna pismena čije je formalno slanje njihovu adresatu, koji boravi u inozemstvu, nužno za ostvarivanje, dokazivanje ili očuvanje prava ili pravnog zahtjeva u građanskim ili trgovačkim stvarima.

               2.

               Uredba br. 1393/2007 treba se tumačiti u smislu da je dostava izvansudskog pismena na načine koji su utvrđeni u toj uredbi dopuštena čak i kad je tužitelj izvršio prvu dostava tog pismena drugim sredstvom slanja koje nije predviđeno navedenom uredbom ili drugim sredstvima slanja koja su njome uspostavljena.

               3.

               Članak 16. Uredbe br. 1393/2007 treba tumačiti na način da ne treba provjeravati od slučaja do slučaja prekogranični učinak dostave izvansudskog pismena, kao ni potrebu te dostave za ispravno funkcioniranje unutarnjeg tržišta ako su ispunjene pretpostavke za primjenu tog članka.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet T-276/16: Tužba podnesena 30. svibnja 2016. – Viridis Pharmaceutical protiv EUIPO-a – Hecht-Pharma (Boswelan)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/46

         Tužba podnesena 30. svibnja 2016. – Viridis Pharmaceutical protiv EUIPO-a – Hecht-Pharma (Boswelan)
   (Predmet T-276/16)
   (2016/C 251/53)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Viridis Pharmaceutical (Tortola, Britanski Djevičanski Otoci) (zastupnici: C. Spintig, S. Pietzcker i M. Prasse, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hecht-Pharma GmbH (Hollnseth, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „Boswelan” – žig Unije br. 3 381 563

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. veljače 2016. u predmetu R 2837/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluke u dijelu u kojem je njome odbijena žalba tužitelja protiv opoziva žiga Unije br. 003381563 u pogledu „lijekova za liječenje multiple skleroze”;

               —

               tuženiku naloži snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 – stvarna uporaba žiga;

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 – opravdani razlozi za neuporabu žiga;

               —

               povreda članka 83. Uredbe br. 207/2009, osobito načela zaštite legitimnih očekivanja.


title: Presuda Suda оd 28. rujna 2015. u predmetu E-12/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajna (Propust države članice EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/83/EU o pravima potrošača)

text:
               17.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/8

         PRESUDA SUDA
   оd 28. rujna 2015.
   u predmetu E-12/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajna
   (Propust države članice EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/83/EU o pravima potrošača)
   (2016/C 422/07)
   U predmetu E-12/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kneževine Lihtenštajna – ZAHTJEV za izjavu da propustom da u predviđenom roku donese mjere potrebne za provedbu akta iz točke 7.a, 7.e i 7.i Priloga XIX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća) prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., Kneževina Lihtenštajn nije ispunila svoje obveze iz tog akta i članka 7. Sporazuma, sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac izvjestitelj), suci, donio je 28. rujna 2015., presudu kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Kneževina Lihtenštajn nije ispunila svoje obveze iz akta iz točaka 7.a, 7.e i 7i Priloga XIX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća) prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., kao i iz članka 7. Sporazuma, jer nije u predviđenom roku poduzela mjere potrebne za provedbu Akta.

               2.

               Nalaže Kneževini Lihtenštajnu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet C-169/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2014. uputio Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Castellón (Španjolska) – Juan Carlos Sánchez Morcillo i María del Carmen Abril García protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2014. uputio Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Castellón (Španjolska) – Juan Carlos Sánchez Morcillo i María del Carmen Abril García protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Predmet C-169/14)
   2014/C 175/40
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Castellón

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Juan Carlos Sánchez Morcillo i María del Carmen Abril García

      Druga stranka u postupku: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članak 7. stavak 1. Direktive 93/13/EEZ (1), koji državama članicama nameće obvezu da u interesu potrošača osiguraju primjerena i djelotvorna sredstva za sprečavanje stalnog korištenja nepoštenih odredaba u ugovorima koje prodavatelji robe i pružatelji usluga sklapaju s potrošačima, postupovnoj odredbi poput članka 695. stavka 4. španjolskog zakona o građanskom postupku koja, uređujući institut žalbe protiv odluke o prigovoru na ovrhu na imovini opterećenoj hipotekom ili zalogom, dopušta samo žalbu na rješenje o obustavi postupka odnosno o neprimjenjivanju nepoštene klauzule, a isključuje žalbu u drugim slučajevima, što za neposrednu posljedicu ima to da se ovrhovoditelj može žaliti u slučaju prihvaćanja prigovora ovršenika i obustavljanja postupka odnosno neprimjenjivanja nepoštene klauzule, ali isključuje mogućnost žalbe ovršenika potrošača u slučaju odbijanja njegova prigovora?

               2.

               Je li u području primjene pravila Europske unije o zaštiti potrošača sadržanih u Direktivi 93/13/EEZ sukladna s pravnim načelom učinkovite sudske zaštite i s pravima na pravični postupak te na jednakost oružja, kako su uspostavljeni u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2), odredba nacionalnog prava poput članka 695. stavka 4. španjolskog zakona o građanskom postupku, koja, uređujući institut žalbe protiv odluke o prigovoru na ovrhu na imovini opterećenoj hipotekom ili zalogom, dopušta samo žalbu na rješenje o obustavi postupka odnosno o neprimjenjivanju nepoštene klauzule, a isključuje žalbu u drugim slučajevima, što za neposrednu posljedicu ima to da se ovrhovoditelj može žaliti u slučaju prihvaćanja prigovora ovršenika i obustavljanja postupka odnosno neprimjenjivanja nepoštene klauzule, ali isključuje mogućnost žalbe ovršenika potrošača u slučaju odbijanja njegova prigovora?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str.24.)

      (2)  SL 2000, C 364, str. 1.


title: Predmet C-240/16 P: Žalba koju su 26 travnja 2016 podnijeli Vedran Vidmar i dr. protiv presude Općeg suda (Drugo vijeće) od 26 veljače 2016 u predmetu T-507/14, Vedran Vidmar i Darko Graf protiv Europske komisije

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/13

         Žalba koju su 26 travnja 2016 podnijeli Vedran Vidmar i dr. protiv presude Općeg suda (Drugo vijeće) od 26 veljače 2016 u predmetu T-507/14, Vedran Vidmar i Darko Graf protiv Europske komisije
   (Predmet C-240/16 P)
   (2016/C 251/15)
   Jezik postupka: hrvatski

      Stranke

      Žalitelji: Vedran Vidmar, Saša Čaldarević, Irena Glogovšek, Gordana Grancarić, Martina Grgec, Ines Grubišić, Sunčica Horvat Peris, Zlatko Ilak, Mirjana Jelavić, Romuald Kantoci, Svjetlana Klobučar, Ivan Kobaš, Tihana Kušeta Šerić, Damir Lemaić, Željko Ljubičić, Gordana Mahovac, Martina Majcen, Višnja Merdžo, Tomislav Perić, Darko Radić, Damjan Saridžić (zastupnik: D. Graf, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               Da u cijelosti ukine presudu Općeg suda EU donesenu u predmetu posl. br. T-507/14 dana 26.2.2016. godine i usvoji tužbeni zahtjev koji su žalitelji postavili tijekom prvostupanjskog postupka u svojoj tužbi od 1.7.2014. godine, te naloži Europskoj komisiji da svakom od žalitelja naknadi cjelokupne troškove ovog postupka,

               —

               Odnosno podredno u cijelosti ukine presudu Općeg suda EU donesenu u predmetu posl. br. T-507/14 dana 26.2.2016. godine i vrati predmet prvostupanjskom sudu na ponovno odlučivanje, te naloži Europskoj komisiji da svakom od žalitelja naknadi cjelokupne troškove ovog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji osporavaju Pobijanu odluku u slijedećim dijelovima:

               —

               toč. 40., u kojoj se utvrđuje da je samo protupravno aktivno postupanje institucija EU jedan od elemenata potrebnih za utvrđenje izvan-ugovorne odgovornosti EU za naknadu štete, budući da je to utvrđenje prvostupanjskog suda protivno čl. 340. st. 2. Ugovora o funkcioniranju EU i sudskoj praksi Europskog suda pravde (odluka Europskog suda pravde u spojenim predmetima Mulder vs. Europsko vijeće i EK, posl. br. C-104/89 i C-37/90, od 19.5.1992. godine);

               —

               toč. 47., u kojoj se, protivno odredbama čl. 36. i Priloga VII. Akta o pristupanju Republike Hrvatske (u nastavku: „RH”) Europskoj uniji (u nastavku: „EU”), obveze koje je RH u odnosu na EU preuzela tijekom pregovora o svom pristupanju EU pogrešno naziva „načelima”, budući da se u konkretnom slučaju ne radi ni o kakvim načelima, već o 11 konkretnih ugovornih obveza RH prema EU, koje su sve stupile na snagu 9.12.2011. godine;

               —

               toč. 48. do 52., budući da su čl. 36. i Prilog VII. toč. 1. Akta o pristupanju RH EU stupili na snagu 9.12.2011., kada su bili na snazi i važili Strategija reforme pravosuđa Republike Hrvatske za razdoblje 2011. - 2015., od 15.12.2010. i Revidirani akcijski plan Vlade Republike Hrvatske za reformu pravosuđa, od 20.05.2010, pa je stoga naknadno stavljanje van snage tih pravnih akata od strane RH, koje je prethodno izričito odobreno od strane EK u toč. 3. njezinog Sveobuhvatnog izvješća o monitoringu RH od 10.10.2012. nalaganjem RH donošenja novog ovršnog zakonodavstva, protivno općim pravnim načelima zaštite legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti, budući da je u odnosu na žalitelje stavljanje van snage istih pravnih akata imalo očit retroaktivan učinak, a RH nakon 9.12.2011. nije donijela nijednu novu strategiju reforme pravosuđa, već samo Strategiju razvoja pravosuđa za razdoblje 2013. do 2018., pa je stoga posljednja Strategija reforme pravosuđa koju je Republika Hrvatska donijela upravo ona koja je bila na snazi na dan 9.12.2011. (v. npr. odluke Europskog suda pravde u predmetima Louwage vs. EK, posl. br. C-148/73, od 30.1.1974. godine (par. 12 i 28), Embassy Limousines & Services vs. European Parliament, posl. br. T-203/96, od 17.12.1998. godine (par. 74 do 88) i CNTA vs. EK, posl. br. C-74/74, od 14.5.1975. godine (par. 41 do 44), uz napomenu da je u toč. 53. svojim utvrđenjem da „ne treba zaključivati da su hrvatske vlasti (…) bile slobodne izmijeniti Strategiju reforme pravosuđa za 2011-2015. i Akcijski plan iz 2010. Uzevši u obzir odredbe Akta o pristupanju, posebice članak 36. i njegov Prilog VII., hrvatske vlasti bile su obvezne ispunjavati ne samo obvezu br. 1. nego i sve druge obveze predviđene tim prilogom”, prvostupanjski sud potvrdio osnovanost predmetnog tužbenog zahtjeva na naknadu štete;

               —

               toč. 54. do 57. i toč. 59. do 63., u vezi neispunjenja obveze EK iz čl. 36. Akta o pristupanju RH EU da osigura ispunjenje obveze RH iz Priloga VII. toč. 3. Akta o pristupanju da nastavi poboljšavati učinkovitost svog pravosuđa, budući da je iz priloga Tužbe razvidno da je EK pogrešne podatke Ministarstva pravosuđa RH o umanjenim brojevima neriješenih ovršnih i parničnih predmeta hrvatskih općinskih i trgovačkih sudova u svoje monitoring tablice za razdoblje od 1.9.2012. do 28.2.2013. unosila bez ikakve stručne i računske provjere odnosno analize, pri čemu je pokazala grubu nepažnju prema važnosti sastavljanja istih tablica;

               —

               toč. 68., budući da je EK povredom svoje obveze iz čl. 36. st. 1. i 2. Akta o pristupanju RH EU da osigura ispunjenje obveze RH na početak rada hrvatske javnoovršiteljske službe s 1.1.2012., ujedno povrijedila i svoju obvezu propisanu čl. 17. UEU na čuvanje Ugovora o pristupanju RH EU, kao jednog od temeljnih ugovora EU;

               —

               toč. 69. do 82., jer nikakva naknadna suglasna i izričita djelovanja EK za nastanak legitimnih očekivanja žalitelja nakon 9.12.2011. nisu bila potrebna, budući da su predmetna legitimna očekivanja žalitelja nastala u razdoblju do tog dana.


title: Predmet C-249/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Pau – Francuska) – Khaled Boudjlida protiv Préfet des Pyrénées-Atlantiques (Zahtjev za prethodnu odluku — Vize, azil, useljavanje i ostale politike vezane uz slobodno kretanje osoba — Direktiva 2008/115/EZ — Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom — Načelo poštovanja pravâ na obranu — Pravo državljanina treće zemlje na saslušanje prije donošenja odluke koja može utjecati na njegove interese — Odluka o vraćanju — Pravo na saslušanje prije donošenja odluke o vraćanju — Sadržaj tog prava)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 11. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Pau – Francuska) – Khaled Boudjlida protiv Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Predmet C-249/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Vize, azil, useljavanje i ostale politike vezane uz slobodno kretanje osoba - Direktiva 2008/115/EZ - Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Načelo poštovanja pravâ na obranu - Pravo državljanina treće zemlje na saslušanje prije donošenja odluke koja može utjecati na njegove interese - Odluka o vraćanju - Pravo na saslušanje prije donošenja odluke o vraćanju - Sadržaj tog prava))
   (2015/C 046/09)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal administratif de Pau

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Khaled Boudjlida

      Tuženik: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Izreka

   Pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da za državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom uključuje pravo da prije donošenja odluke o vraćanju koja se na njega odnosi iznese svoje mišljenje o zakonitosti svojeg boravka, o eventualnoj primjeni članaka 5. i 6. stavaka 2. do 5. navedene direktive, kao i o uvjetima svojeg vraćanja.
   Naprotiv, pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115 i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da ne obvezuje nadležno nacionalno tijelo ni da obavijesti tog državljanina, prije saslušanja organiziranog u svrhu donošenja te odluke, da namjerava u odnosu na njega donijeti odluku o vraćanju, ni da mu priopći dokaze na kojima namjerava temeljiti tu odluku, ni da mu odredi rok za razmišljanje prije nego što on iznese svoja očitovanja, ako taj državljanin ima mogućnost korisno i djelotvorno iznijeti svoje mišljenje u pogledu nezakonitosti svojeg boravka i razloga koji bi temeljem nacionalnog prava mogli opravdati to da se to tijelo suzdrži od donošenja odluke o vraćanju.
   Pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115 i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da se državljanin treće zemlje s nezakonitim boravkom može, prije nego što nadležno nacionalno tijelo donese odluku o vraćanju koja se na njega odnosi, obratiti pravnom savjetniku radi pomoći tijekom saslušanja od strane tog tijela, pod uvjetom da ostvarivanje tog prava ne utječe na dobro odvijanje postupka vraćanja i ne ugrožava učinkovitu provedbu Direktive 2008/115.
   Međutim, pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115 i osobito njezinog članka 6., treba tumačiti u smislu da državama članicama ne nameće dužnost snošenja troškova te pomoći u sklopu pružanja besplatne pravne pomoći.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet C-218/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 6. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Campobasso – Italija) – kazneni postupak protiv Gianpaolo Paoletti i dr. „Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 6. UEU-a — Članak 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Načelo retroaktivnosti povoljnijeg kaznenog zakona — Talijanski državljani koji su organizirali nezakonit ulazak rumunjskih državljana u Italiju — Djela poduzeta prije pristupanja Rumunjske Uniji — Učinak pristupanja Rumunjske na kazneno djelo pomaganja nezakonite imigracije — Provedba prava Unije — Nadležnost Suda”

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 6. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Campobasso – Italija) – kazneni postupak protiv Gianpaolo Paoletti i dr.
      (Predmet C-218/15) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 6. UEU-a - Članak 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Načelo retroaktivnosti povoljnijeg kaznenog zakona - Talijanski državljani koji su organizirali nezakonit ulazak rumunjskih državljana u Italiju - Djela poduzeta prije pristupanja Rumunjske Uniji - Učinak pristupanja Rumunjske na kazneno djelo pomaganja nezakonite imigracije - Provedba prava Unije - Nadležnost Suda”)
      (2016/C 441/02)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale ordinario di Campobasso

         Stranke glavnog kaznenog postupka

      Gianpaolo Paoletti, Umberto Castaldi, Domenico Faricelli, Antonio Angelucci, Mauro Angelucci, Antonio D’Ovidio, Camillo Volpe, Giampaolo Canzano, Raffaele Di Giovanni, Antonio Della Valle

         Izreka

      Članak 6. UEU-a i članak 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da pristupanje jedne države Uniji ne sprječava drugu državu članicu da izrekne kaznu osobama koje su, prije tog pristupanja, počinile kazneno djelo pomaganja nezakonite imigracije u korist državljana prve države.

         (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet T-305/11: Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Italmobiliare protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje  — Upravni postupak  — Odluka o zahtjevu za pružanje informacija  — Potrebnost traženih informacija  — Načelo dobre uprave  — Obveza obrazlaganja  — Proporcionalnost” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/32

         Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Italmobiliare protiv Komisije
   (Predmet T-305/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Odluka o zahtjevu za pružanje informacija - Potrebnost traženih informacija - Načelo dobre uprave - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”))
   2014/C 135/39
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Italmobiliare SpA (Milano, Italija) (zastupnici: inicijalno M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene, G. Rizza i M. Piergiovanni, zatim M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene i G. Rizza, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: inicijalno B. Gencarelli, L. Malferrari, É. Gippini Fournier i C. Hödlmayr, zatim L. Malferrari, É. Gippini Fournier i C. Hödlmayr, agenti, uz asistenciju M. Malaguti, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 2364 final od 30. ožujka 2011. u vezi s primjenom članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (predmet 39520 – Cement i srodni proizvodi).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Italmobiliare SpA-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 232, 6.8.2011.


title: Predmet T-304/17: Tužba podnesena 18. svibnja 2017. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/47

         Tužba podnesena 18. svibnja 2017. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Predmet T-304/17)
   (2017/C 231/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Njemačka) (zastupnik: M.-C. Simon, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: znak „5000” – žig Europske unije br. 12 333 555

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. ožujka 2017. u predmetu R 655/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova;

               —

               u slučaju intervencije druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem, toj stranci naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda načela jednakog postupanja i načela dobre uprave.


title: Predmet C-123/12: Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 10. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunalul Giurgiu — Rumunjska) — SC Volksbank România SA protiv Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Giurgiu

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/8

         Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 10. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunalul Giurgiu — Rumunjska) — SC Volksbank România SA protiv Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Giurgiu
   (Predmet C-123/12) (1)

   2013/C 304/15
   Jezik postupka: rumunjski
   Predsjednik četvrtog vijeća je naložio brisanje predmeta.

      (1)  SL C 151, 26.5.2012.


title: Predmet T-97/15: Tužba podnesena 26. veljače 2015. – Mozzetti protiv OHIM-a – di Lelio (ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/38

         Tužba podnesena 26. veljače 2015. – Mozzetti protiv OHIM-a – di Lelio (ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma)
   (Predmet T-97/15)
   (2015/C 127/51)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Mario Mozzetti (Rim, Italija) (zastupnik: E. Montelione, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ines di Lelio (Rim, Italija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „ALFREDO'S GALLERY alla Scrofa Roma” – žig Zajednice br. 3 1 08  289

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. prosinca 2014. u predmetu R 656/204-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži protivnoj stranci snošenje svih troškova vezanih uz postupak pred Općim sudom Europske unije.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 50. stavka 1. te stoga i članka 20. stavka 2. Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-301/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – Cascina Tre Pini s.s. protiv Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore — Direktiva 92/43/EEZ — Područja od značaja za Zajednicu — Ponovno razmatranje statusa takvog područja u slučaju nastanka onečišćenja ili pogoršanja stanja okoliša — Nacionalni propis koji za zainteresirane osobe ne predviđa mogućnost da zatraže navedeno ponovno razmatranje — Dodjela nadležnom nacionalnom tijelu diskrecijske ovlasti da po službenoj dužnosti pokrene postupak ponovnog razmatranja navedenog statusa)

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/3

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – Cascina Tre Pini s.s. protiv Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo
   (Predmet C-301/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore - Direktiva 92/43/EEZ - Područja od značaja za Zajednicu - Ponovno razmatranje statusa takvog područja u slučaju nastanka onečišćenja ili pogoršanja stanja okoliša - Nacionalni propis koji za zainteresirane osobe ne predviđa mogućnost da zatraže navedeno ponovno razmatranje - Dodjela nadležnom nacionalnom tijelu diskrecijske ovlasti da po službenoj dužnosti pokrene postupak ponovnog razmatranja navedenog statusa))
   2014/C 159/04
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Cascina Tre Pini s.s.

      Tuženici: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lombardia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consorzio Parco Lombardo della Valle del Ticino, Comune di Somma Lombardo

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Consiglio di Stato – Tumačenje članaka 9. i. 11. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL L 206, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.) – Područja od značaja za zajednicu (SIC) – Ponovno razmatranje statusa SIC-a takvog područja u slučaju nastanka onečišćenja ili pogoršanja stanja okoliša – Nacionalni propis koji za zainteresirane osobe ne predviđa mogućnost da zatraže navedeno ponovno razmatranje – Dodjela diskrecijske ovlasti nadležnim nacionalnim tijelima u dijelu koji se odnosi na isključivanje po službenoj dužnosti postupka ponovnog razmatranja statusa SIC-a – Nepostojanje periodičkog procjenjivanja uvjeta za ponovno razmatranje statusa SIC-a – Nepostojanje obveze da se zainteresirane osobe obavijesti o takvom postupku

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 1., članak 9. i članak 11. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, kako je izmijenjena Ugovorom o uvjetima pristupanja Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike i prilagodbama ugovora na kojima se temelji Europska unija, treba tumačiti na način da nadležna tijela država članica moraju predložiti Europskoj komisiji deklasifikaciju područja uvrštenog na popis područja od značaja za Zajednicu, kada ta tijela odlučuju u postupku povodom zahtjeva vlasnika zemljišta uključenog u to područje koji tvrdi da je došlo do pogoršanja stanja okoliša tog područja, kada se takav zahtjev temelji na okolnosti da, unatoč poštovanju odredbi članka 6. stavaka 2. do 4. te direktive u izmijenjenoj inačici, navedeno područje više definitivno ne može pridonijeti očuvanju prirodnih staništa i divlje flore i faune ili stvaranju mreže Natura 2000.

               2.

               Članak 4. stavak 1., članak 9. i članak 11. Direktive 92/43, kako je izmijenjena Ugovorom o uvjetima pristupanja Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike i prilagodbama ugovora na kojima se temelji Europska unija, treba tumačiti na način da im nije protivna nacionalna odredba koja samo teritorijalnim jedinicama povjerava ovlast predlaganja prilagodbe popisa područjâ od značaja za Zajednicu, a ne državi, barem podredno, u slučaju propuštanja tih tijela, kada ta dodjela ovlasti osigurava ispravnu primjenu pravila iz navedene direktive.

      (1)  SL C 258, 25.8.2012.


title: Predmet T-867/16: Tužba podnesena 5. prosinca 2016. – Nomacorc protiv Komisije

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/21

         Tužba podnesena 5. prosinca 2016. – Nomacorc protiv Komisije
   (Predmet T-867/16)
   (2017/C 046/24)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Nomacorc (Thimister-Clermont, Belgija) (zastupnici: S. Verschuur, M. Stroungi i L. Mélia, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članke 1. do 4. Odluke Komisije od 11. siječnja 2016. o državnoj potpori SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) o izuzeću od oporezivanja viška dobiti koji je provela Belgija („pobijana odluka”) (1);

               —

               podredno, poništi članak 2. stavak 1. pobijane odluke;

               —

               naloži Komisiji plaćanje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 1. točku (d) Uredbe 2015/1589 (2) jer je netočno smatrala odluke o višku dobiti sustavom, čime je počinila više očitih pogreški o pravu, činjenicama i ocjeni te je također dala nedostatno obrazloženje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a jer je počinila materijalnu povredu prava i očitu pogrešku u ocjeni prilikom tumačenja i primjene referentnog sustava kako bi ocijenila je li sustavom viška dobiti pružena selektivna prednost.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a jer je netočno utvrdila da je sustavom viška dobiti pružena selektivna prednost i na taj način počinila više očitih pogrešaka o činjenicama i u ocjeni, jer nije poduzela savjesno i nepristrano ispitivanje i jer je dala nedostatno obrazloženje.

      (1)  Odluka Komisije (EU) 2016/1699 od 11. siječnja 2016. o programu državnih potpora u pogledu izuzeća od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koji je provela Belgija (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 9837) (SL 2016., L 260, str. 61).

      (2)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9).


title: Predmet F-119/13: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2016. – Martens i Olsson protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Mirovinska prava stečena na temelju nacionalnog mirovinskog sustava prije stupanja u službu Unije — Prijenos u mirovinski sustav Unije — Prijedlog za priznavanje godina mirovinskog staža — Prigovor nedopuštenosti — Pojam akta kojim se nanosi šteta — Članak 83. Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/47

      Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2016. – Martens i Olsson protiv Komisije
      (Predmet F-119/13) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Mirovinska prava stečena na temelju nacionalnog mirovinskog sustava prije stupanja u službu Unije - Prijenos u mirovinski sustav Unije - Prijedlog za priznavanje godina mirovinskog staža - Prigovor nedopuštenosti - Pojam akta kojim se nanosi šteta - Članak 83. Poslovnika))
      (2016/C 364/60)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Lieve Martens (Kessel-Lo, Belgija) i Björn Mikael Olsson (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: D. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici, zatim J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti, zatim G. Gattinara, agent, naposljetku G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluka o prijenosu mirovinskih prava tužiteljâ u mirovinski sustav Unije kojom se primjenjuju nove opće odredbe o provedbi članaka 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Lieve Martens i Björn Mikael Olsson snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 129, 28. 4. 2014., str. 37.


title: Predmet T-251/13: Rješenje Općeg suda od 3. ožujka 2015. – Gemeente Nijmegen protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Potpora koju je nizozemska općina dodijelila u profesionalnom nogometnom klubu — Odluka o pokretanju formalnog istražnog postupka propisanog člankom 108. stavkom 2. UFEU-a — Mjera potpore koja je isplaćena u cijelosti na dan donošenja odluke — Dopuštenost — Akt koji se može pobijati”)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/49

         Rješenje Općeg suda od 3. ožujka 2015. – Gemeente Nijmegen protiv Komisije
   (Predmet T-251/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Potpora koju je nizozemska općina dodijelila u profesionalnom nogometnom klubu - Odluka o pokretanju formalnog istražnog postupka propisanog člankom 108. stavkom 2. UFEU-a - Mjera potpore koja je isplaćena u cijelosti na dan donošenja odluke - Dopuštenost - Akt koji se može pobijati”))
   (2015/C 138/64)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Gemeente Nijmegen (Nizozemska) (zastupnici: H. Janssen i S. van der Heul, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Noë i B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 1152 final od 6. ožujka 2013., o potporama dodijeljenim nizozemskim profesionalnim nogometnim klubovima Vitesse, NEC, Willem II, MVV, PSV i FC Den Bosch između 2008. i 2011. (Državna potpora SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se Gemeente Nijmegen snošenje troškova.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet F-134/11: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 2. kolovoza 2016. – Cocchi i Falcione protiv Komisije (Javna služba — Dužnost pružanja pomoći — Članak 24. Pravilnika — Odbijanje zahtjeva za pružanje pomoći — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku — Zahtjev za prijenos mirovinskih prava — Povlačenje zahtjeva za prijenos mirovinskih prava u tijeku postupka — Obustava postupka u vezi s odbijanjem zahtjeva za pružanje pomoći)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/42

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 2. kolovoza 2016. – Cocchi i Falcione protiv Komisije
      (Predmet F-134/11) (1)

      ((Javna služba - Dužnost pružanja pomoći - Članak 24. Pravilnika - Odbijanje zahtjeva za pružanje pomoći - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku - Zahtjev za prijenos mirovinskih prava - Povlačenje zahtjeva za prijenos mirovinskih prava u tijeku postupka - Obustava postupka u vezi s odbijanjem zahtjeva za pružanje pomoći))
      (2016/C 364/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppen, Belgija) i Nicola Falcione (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi, J.-N. Nouis i D. de Abreu Caldas, odvjetnici, a zatim S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku D. Martin i J. Baquero Cruz, agenti, zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti, zatim G. Gattinara, agent, te naposljetku G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke o odbijanju zahtjeva za pružanje pomoći tužiteljâ na temelju članka 24. Pravilnika, donesene nakon povlačenja prijedloga za prijenos, koji su tužitelji prihvatili i nakon proteka razumnog roka za korištenje mogućnosti prijenosa njihovih mirovinskih prava.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Obustavlja se postupak u predmetu F-134/11, Cocchi i Falcione/Komisija.

                  2.

                  Giorgio Cocchi, Nicola Falcione i Europska komisija snose svatko vlastite troškove.

         (1)  SL C 65, 3. 3. 2012., str. 23.


title: Predmet C-547/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 21. listopada 2013. — SIA „Oliver Medical” protiv Valsts ieņēmumu dienests

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 21. listopada 2013. — SIA „Oliver Medical” protiv Valsts ieņēmumu dienests
   (Predmet C-547/13)
   2013/C 377/16
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administratīvā rajona tiesa

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: SIA „Oliver Medical”

      Tuženik: Valsts ieņēmumu dienests

      Prethodna pitanja

               1.

               Trebaju li se oznake 9018 i 9019 kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ-a) br. 2658/87 (1) o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi tumačiti tako da se sljedeći uređaji, koji se upotrebljavaju u medicini, mogu razvrstati pod te oznake: držači „UltraPulse Encore laser”, „Light Sheer ST”, „IPL Quantum SR” i njihove glave: „HR upgd for IPL Quantum”, „DL upgd for IPL Quantumsystem”; masažne glave „Ultrashape contour I”; uređaji „IPL Quantum SR 560”, „Ls-Duet” i njihova dodatna oprema te aparat Lumenis M22?

               2.

               U slučaju da oznake 9018 i 9019 nisu mjerodavne, može li se navedena roba razvrstati pod oznaku 8543 kombinirane nomenklature?

               3.

               Ako je odgovor negativan, koja bi druga oznaka tumačenjem kombinirane nomenklature poslužila svrsi razvrstavanja?

      (1)  (SL L 256., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.)


title: Predmet T-438/15: Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Port Autonome du Centre et de l’Ouest i dr. protiv Komisije

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/30

         Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Port Autonome du Centre et de l’Ouest i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-438/15)
   (2015/C 337/31)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Port Autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgija), Port Autonome de Namur (Namur, Belgija), Port Autonome de Charleroi (Charleroi, Belgique) i Région wallonne (Jambes, Belgija) (zastupnik: J. Vanden Eynde, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom za svakog tužitelja i sukladno tomu poništi odluku Komisije označenu kao: SA.38393(2014/CP) – oporezivost luka u Belgiji;

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               sukladno tomu poništi odluku Europske komisije koja činjenicu da se gospodarske djelatnosti belgijskih luka, a osobito valonskih luka, ne oporezuju porezom na društva, smatra državnom potporom koja je nespojiva s unutarnjim tržištem;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog se općenito temelji na činjenici da tvrdnje Komisije nisu činjenično potkrijepljene niti pravno opravdane.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na činjenici da se ne može pravno opravdati tvrdnja da je sustav oporezivanja o kojemu je riječ porez na društva.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na činjenici da Komisija nije vodila računa o pravima država članica u području:

                           —

                           definicije negospodarskih djelatnosti;

                           —

                           definicije izravne oporezivosti;

                           —

                           obveze osiguranja dobrog funkcioniranja usluga od općeg interesa koje su nužne za socijalnu i gospodarsku koheziju;

                           —

                           organizaciji usluga od općeg interesa po diskrecijskoj ocjeni.

               4.

               Četvrti tužbeni temelji se na činjenici da su bitne djelatnosti valonskih luka usluge od općeg interesa koje, u skladu s europskim zakonodavstvom (članci 93. i 106. stavak 2. UFEU-a), nisu obuhvaćene pravilima tržišnog natjecanja iz članka 107. UFEU-a.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji je istaknut podredno, temelji se na činjenici da ako se bitne djelatnosti unutarnjih valonskih luka odnose na usluge od općeg gospodarskog interesa, one su obuhvaćene pravilima iz članaka 93. i 106. stavka 2. UFEU-a i na njih se ne primjenjuju pravila o tržišnom natjecanju.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji je istaknut podredno prethodnom, temelji se na činjenici da nisu ispunjeni europski kriteriji za definiciju državne potpore.


title: Predmet T-662/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Delić protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/75

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Delić protiv Parlamenta
   (Predmet T-662/15)
   (2016/C 048/83)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Anuška Delić (Ljubljana, Slovenija) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8344 C Europskog parlamenta od 14. rujna 2015. kojom se odbija tužiteljev ponovni zahtjev za pristup određenim dokumentima koji se odnose na informacije o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće troškove i troškove za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu da snosi tužiteljeve troškove u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove eventualnih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               —

               Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da traženi osobni podaci nisu zaštićeni propisima Zajednice

               —

               Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 jer je odbijen pristup traženim informacijama, iako su uvjeti za njihovo otkrivanje bili ispunjeni

               —

               Treći tužbeni razlog koji se odnosi na povredu opće obveze iz članka 2. i članka 4. Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001, u skladu s kojom je potrebno ispitati svaki pojedini dokument

               —

               Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001 jer odbijanje djelomičnog pristupa traženim dokumentima nije bilo opravdano

               —

               Peti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu obveze obrazlaganja iz članka 7. stavka 1. i članka 8. stavka 1. Uredbe 1049/2001 jer Parlament nije odgovorio na sve tužiteljeve argumente

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str .70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001 L 8, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet T-488/14: Tužba podnesena 26. lipnja 2014. – Mdr Inversiones protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/50

         Tužba podnesena 26. lipnja 2014. – Mdr Inversiones protiv Komisije
   (Predmet T-488/14)
   2014/C 282/65
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Mdr Inversiones, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: M. Linares Gil, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj skup mjera koje navodno čine SEAF kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, očito protivno načelu pravne sigurnosti, nalaže povrat navodnih potpora i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima u predmetu T-700/13, Bankia protiv Komisije.
   Osobito se ističe to da je takozvani španjolski sustav financijskog leasinga (SEAF), kako u svojoj ukupnosti tako i u pogledu pojedinačnih mjera, pogrešno kvalificiran kao državna potpora, da je pogrešno određen korisnik mjera te da je povrijeđeno načelo pravne sigurnosti.


               22.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 480/6

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 9. studenoga 2015. podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u predmetu Yankuba Jabbi protiv države Norveške
   (Predmet E-28/15)
   (2016/C 480/07)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 9. studenoga 2015., zaprimljenim u pisarnicu Suda 18. studenoga 2015., Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Yankuba Jabbi protiv države Norveške o sljedećem pitanju:
   Dodjeljuje li se u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) i člankom 7. stavkom 2. Direktive 2004/38/EZ izvedeno pravo boravišta državljaninu treće zemlje koji je član obitelji državljanina države članice EGP-a koji nakon povratka iz druge države članice EGP-a ima boravište u državi članici EGP-a čije ima državljanstvo?


title: Predmet C-207/15 P: Žalba koju je 4. svibnja 2015. podnio Nissan Jidosha KK protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 4. ožujka 2015. u predmetu T-572/12, Nissan Jidosha KK protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/3

         Žalba koju je 4. svibnja 2015. podnio Nissan Jidosha KK protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 4. ožujka 2015. u predmetu T-572/12, Nissan Jidosha KK protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-207/15 P)
   (2015/C 262/04)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Nissan Jidosha KK (zastupnici: B. Brandreth, barrister, D. Cañadas Arcas, abogada)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 4. ožujka 2015. (predmet T-572/12);

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. rujna 2012. (predmet R 2469/2011-1);

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova žalitelja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 47. Uredbe (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice (1) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 207/2009). Osobito je pogriješio utvrdivši da članak 47. ne dopušta uzastopne zahtjeve za produljenje. Uz pogrešno tumačenje članka 47. Uredbe br. 207/2009, Opći sud pogrešno je protumačio članak 48. Uredbe br. 207/2009 smatrajući da se isti primjenjuje samo na znak žiga Zajednice.

               a.

               Tumačenje članka 47. stavka 3. koje je izvršio Opći sud nije dosljedno.

               b.

               Tumačenje članka 47. stavka 3. koje je izvršio Opći sud zahtijeva de facto odricanje od dijela žiga u uvjetima suprotnima onima iz članka 50. Uredbe br. 207/2009.

               c.

               Zahtjev pravne sigurnosti na koji upućuje Opći sud proizlazi iz radnji koje je poduzeo OHIM. Taj zahtjev nije sadržan u tumačenju članka 47. stavka 3. koje je izvršio Opći sud te pravna sigurnost jednako tako može proizići iz tumačenja žalitelja. U ovom predmetu, radnje OHIM-a poduzete su na temelju njegova utvrđenja da je žig bio predmet odricanja, što je Opći sud smatrao pogreškom koja se tiče prava.

               d.

               Tekst članka 47. stavka 3. ne protivi se tumačenju istog članka koje je predložio žalitelj.

               e.

               Pogrešno je tumačenje članka 48. prema kojem se taj članak odnosi samo na znak od kojeg se sastoji žig Zajednice.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) No 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice SL L 78, str. 1. SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.


title: Predmet T-303/09: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – CIVR i dr. protiv Komisije ( „Državne potpore — Okvirni program aktivnosti koje u korist članova zastupljenih poljoprivrednih poduzeća poduzimaju međustrukovne poljoprivredne organizacije registrirane u Francuskoj — Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezne — Odluka kojom se program potpore utvrđuje spojivim sa zajedničkim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/24

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – CIVR i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-303/09) (1)

   ((„Državne potpore - Okvirni program aktivnosti koje u korist članova zastupljenih poljoprivrednih poduzeća poduzimaju međustrukovne poljoprivredne organizacije registrirane u Francuskoj - Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezne - Odluka kojom se program potpore utvrđuje spojivim sa zajedničkim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 194/31
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Conseil interprofessionnel des vins du Roussillon à appellation d’origine contrôlée (CIVR) (Perpignan, Francuska); Comité national des interprofessions des vins à appellation d’origine et à indication géographique (CNIV) (Pariz, Francuska); i Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Pariz) (zastupnici: H. Calvet, O. Billard i Y. Trifounovitch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, zatim B. Stromsky i S. Thomas, te konačno B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2008) 7846 final od 10. prosinca 2008. o državnoj potpori br. 561/2008 koja se odnosi na okvirni program aktivnosti koje poduzimaju međustrukovne poljoprivredne organizacije registrirane u Francuskoj u korist članova zastupljenih poljoprivrednih proizvođača.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 244, 10.10.2009.


title: Predmet C-638/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. prosinca 2016. uputio Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) – X, X protiv État belge

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. prosinca 2016. uputio Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) – X, X protiv État belge
   (Predmet C-638/16)
   (2017/C 038/24)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: X, X

      Tuženik: État belge

      Prethodna pitanja

               1.

               Odnose li se „međunarodne obveze” iz članka 25. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 810/2009 od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (1) na sva prava zajamčena Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, osobito ona zajamčena člancima 4. i 18., i obuhvaćaju li one također obveze koje države članice imaju na temelju Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i članka 33. Ženevske konvenciju o statusu izbjeglica?

               2.

                           A.

                           Treba li, uzimajući u obzir odgovor dan na prvo pitanje, članak 25. stavak 1. točku (a) Uredbe br. 810/2009 od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama tumačiti na način da država članica kojoj je podnesen zahtjev za izdavanje vize s ograničenom područnom valjanošću, ne dovodeći u pitanje marginu prosudbe kojom raspolaže u pogledu okolnosti slučaja, mora izdati zatraženu vizu ako se pokaže da postoji rizik povrede članka 4. i/ili 18. Povelje Europske unije o temeljnim pravima ili druge međunarodne obveze kojom je vezana?

                           B.

                           Utječe li na odgovor na to pitanje postojanje veza između podnositelja zahtjeva i države članice kojoj je podnesen zahtjev za izdavanje vize (na primjer obiteljske veze, udomiteljske obitelji, jamci i sponzori, itd.)?

      (1)  Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (SL L 243, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 12., str. 8.).


title: Predmet T-380/12: Presuda Općeg suda od 13. veljače 2014. — Demon International protiv OHIM-a — Big Line (DEMON) ( „Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice DEMON — Raniji međunarodni verbalni žig DEMON — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost zabune — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/22

         Presuda Općeg suda od 13. veljače 2014. — Demon International protiv OHIM-a — Big Line (DEMON)
   (Predmet T-380/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice DEMON - Raniji međunarodni verbalni žig DEMON - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost zabune - Sličnost proizvoda - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 93/38
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Demon International, LC (Orem, Utah, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Krüger, avocat)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: prvotno F. Mattina, zatim L. Rampini, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (Thiene, Italija) (zastupnik: B. Osti, avocat)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a u od 20. lipnja 2012. (predmet R 1845/2011-4) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Demon International LC i Big Line Sas di Graziani Lorenzo.

      Izreka

               1.

               Odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 20. lipnja 2012. (predmet R 1845/2011-4) poništava se u mjeri u kojoj se njome djelomično poništava odluka Odjela za poništaje i odbija zahtjev za proglašenje ništavim žiga Zajednice br. 6 375 398 koji se odnosi na „maske za skije” i „maske za snowboard”.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Demon International LC i Big Line Sas di Graziani Lorenzo snosit će vlastite troškove,uključujući troškove pred žalbenim vijećem.

               4.

               OHIM će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet T-598/15: Tužba podnesena 21. listopada 2015. – Stichting Accolade protiv Komisije

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/42

         Tužba podnesena 21. listopada 2015. – Stichting Accolade protiv Komisije
   (Predmet T-598/15)
   (2015/C 406/44)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Stichting Accolade (Drachten, Nizozemska) (zastupnici: H. de Boer i J. Abma, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 30. lipnja 2015. referentnog broja C(2015) 4411 final, državna potpora SA.34676 (2015/NN) – Nizozemska (navodna kupnja zemljišne čestice ispod tržišne cijene od strane općine Harlingen);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Komisija je pogrešno ograničila pritužbu tužitelja na mali dio ukupne transakcije u odnosu na zemljišnu česticu između općine Harlingen i Ludinga VG.

               2.

               Izostanak primjene ili pogrešna primjena kriterija privatnog ulagača. Komisija je pri procjeni transakcije u odnosu na zemljišnu česticu pogrešno koristila raspon od 14 do 24 eura.

               3.

               Međusobno su nespojivi podatci i načela na kojima se temelje cijene koje su oblikovale Komisijin raspon. Zbog toga usporedne transakcije nisu usporedive sa spornom transakcijom.

               4.

               Ispitivanje pogrešne cijene pomoću raspona.

               5.

               Očito pogrešna ocjena iznesenih činjenica u odnosu na neizravne prednosti.

               6.

               Pogrešan zaključak Komisije u odnosu na mjere koje tužitelj osporava.


title: Predmet C-370/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2013. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) — Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre protiv Ministrowi Skarbu Państwa

text:
               5.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 291/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2013. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) — Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre protiv Ministrowi Skarbu Państwa
   (Predmet C-370/13)
   2013/C 291/02
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Henryk Teisseyre, Jan Teisseyre

      Tuženik: Minister Skarbu Państwa

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 18. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, koji zabranjuje svaku diskriminaciju na temelju državljanstva, tumačiti tako da zabranjuje — kako je predviđeno u članku 3. stavku 2. u vezi s člankom 2. točkom 2. Zakona od 8. srpnja 2005. o pravu na naknadu za napuštene nekretnine koje se nalaze izvan današnjih granica Republike Poljske (Dz. U. br. 169., Poz. 1418; Dz. U. 2006. br. 195., Poz. 1437; 2008. br. 197., Poz. 1223 i 2010. br. 257., Poz. 1726) — isključenje iz kruga ovlaštenika na naknadu nasljednika vlasnika napuštenih nekretnina izvan današnjih granica poljske države, ako taj nasljednik nema poljsko državljanstvo?


title: Predmet C-134/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2017. uputila Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) – Costel Nicușor Mucea protiv SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii, attraverso l’amministratore giudiziario SMDA Mureș Insolvency SRL

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2017. uputila Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) – Costel Nicușor Mucea protiv SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii, attraverso l’amministratore giudiziario SMDA Mureș Insolvency SRL
   (Predmet C-134/17)
   (2017/C 202/15)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Costel Nicușor Mucea

      Tuženik: SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii, attraverso l’amministratore giudiziario SMDA Mureș Insolvency SRL

      Prethodno pitanje

   Treba li članke 114. stavak 3. UFEU-a, čl. 151. UFEU-a i čl. 153. UFEU-a kao i odredbe Okvirne direktive 89/391/EEZ (1) i pojedinih naknadnih direktiva tumačiti na način da im se protivi to da država članica Europske unije propiše rokove i postupke koji ograničavaju pristup pravosuđu u pogledu klasificiranja radnih mjesta kao onih s određenim ili posebnim uvjetima rada, što bi imalo za posljedicu da radnicima ne bi bila priznata prava na sigurnost i zdravlje na radu koja proizlaze iz te klasifikacije u skladu s nacionalnim odredbama navedenima u zahtjevu za prethodnu odluku?

      (1)  Direktiva Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (SL 1989., L 183, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 50.)


title: Predmet T-57/15: Presuda Općeg suda od 14. rujna 2016. – Trajektna luka Split protiv Komisije („Državne potpore — Lučke usluge — Navodna potpora u korist javnog trajektnog operatera Jadrolinija — Određivanje tarife lučkih usluga od strane hrvatskih tijela u luci Split u pogledu unutarnjeg prometa koja je navodno niža od tarifa koje se primjenjuju u drugim hrvatskim lukama i od tarifa koje se primjenjuju za međunarodni promet — Privatni operater koji ima navodno isključivu koncesiju za iskorištavanje putničkog terminala luke Split — Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Pojam potpore — Državna sredstva”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/32

         Presuda Općeg suda od 14. rujna 2016. – Trajektna luka Split protiv Komisije
   (Predmet T-57/15) (1)

   ((„Državne potpore - Lučke usluge - Navodna potpora u korist javnog trajektnog operatera Jadrolinija - Određivanje tarife lučkih usluga od strane hrvatskih tijela u luci Split u pogledu unutarnjeg prometa koja je navodno niža od tarifa koje se primjenjuju u drugim hrvatskim lukama i od tarifa koje se primjenjuju za međunarodni promet - Privatni operater koji ima navodno isključivu koncesiju za iskorištavanje putničkog terminala luke Split - Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Pojam potpore - Državna sredstva”))
   (2016/C 392/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Trajektna luka Split d.d. (Split, Hrvatska) (zastupnici: M. Bauer, H.-J. Freund i S. Hankiewicz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i P. J. Loewenthal, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2013) 7285 final od 15. listopada 2014. koja se odnosi na državnu potporu SA.37265 (2014/NN) – Hrvatska – Navodna potpora u korist Jadrolinije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Trajektnoj luci Split d.d. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet C-101/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Njemačka) – U protiv Stadt Karlsruhe (Područje slobode, sigurnosti i pravde — Uredba (EZ) br. 2252/2004 — Dio 1. dokumenta 9303 Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva (ICAO) — Minimalni sigurnosni standardi za putovnice i putne isprave koje izdaju države članice — Strojno čitljive putovnice — Navođenje rođenog prezimena na stranici s osobnim podacima — Prikaz osobnog imena bez opasnosti zablude)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/9

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Njemačka) – U protiv Stadt Karlsruhe
   (Predmet C-101/13) (1)

   ((Područje slobode, sigurnosti i pravde - Uredba (EZ) br. 2252/2004 - Dio 1. dokumenta 9303 Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva (ICAO) - Minimalni sigurnosni standardi za putovnice i putne isprave koje izdaju države članice - Strojno čitljive putovnice - Navođenje rođenog prezimena na stranici s osobnim podacima - Prikaz osobnog imena bez opasnosti zablude))
   2014/C 421/11
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: U

      Tuženik: Stadt Karlsruhe

      Izreka

               1.

               Prilog Uredbi Vijeća (EZ) br. 2252/2004 od 13. prosinca 2004. o standardima za sigurnosna obilježja i biometrijske podatke u putovnicama i putnim ispravama koje izdaju države članice, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 444/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009., treba tumačiti tako da strojno čitljiva stranica s osobnim podacima u putovnicama koje izdaju države članice mora odgovarati svim obveznim specifikacijama koje su propisane u dijelu 1. dokumenta 9303 Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva (ICAO).

               2.

               Prilog Uredbi br. 2252/2004, kako je izmijenjena Uredbom br. 444/2009, u vezi s dijelom 1. dokumenta 9303 Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva treba tumačiti tako da se u situaciji u kojoj pravo države članice propisuje da se osobno ime sastoji od imenâ i prezimena osobe ne protivi tomu da ta država članica ipak smije upisati i rođeno prezime kao primarni identifikator u polje 06 strojno čitljive stranice s osobnim podacima u putovnici, kao sekundarni identifikator u polje 07 iste stranice ili pak u jedinstveno polje sastavljeno od polja 06 i 07.

               3.

               Prilog Uredbi br. 2252/2004, kako je izmijenjena Uredbom br. 444/2009, u vezi s odredbama točke 8.6. odjeljka IV. dijela 1. dokumenta 9303 Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva treba tumačiti tako da se u situaciji u kojoj pravo države članice propisuje da se osobno ime sastoji od imenâ i prezimena osobe protivi tomu da ta država članica smije upisati rođeno prezime kao fakultativan osobni podatak u polje 13 strojno čitljive stranice s osobnim podacima u putovnici.

               4.

               Uzimajući u obzir članak 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, Prilog Uredbi br. 2252/2004, kako je izmijenjena Uredbom br. 444/2009, u vezi s odredbama dijela 1. dokumenta 9303 Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva treba tumačiti na način da država članica, čije pravo propisuje da se osobno ime sastoji od imenâ i prezimena osobe i koja odluči da se u polja 06 i/ili 07 strojno čitljive stranice s osobnim podacima u putovnici upisuje i rođeno prezime imatelja putovnice, u oznaku tih polja mora staviti nedvojbenu napomenu da je u tim poljima upisano i rođeno prezime.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet C-598/16 P: Žalba koju je 23. studenoga 2016. podnio Viktor Fedorovič Janukovič protiv presude Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-346/14: Janukovič protiv Vijeća

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/26

         Žalba koju je 23. studenoga 2016. podnio Viktor Fedorovič Janukovič protiv presude Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-346/14: Janukovič protiv Vijeća
   (Predmet C-598/16 P)
   (2017/C 030/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Viktor Fedorovič Janukovič (zastupnik: T. Beazley QC)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Republika Poljska

      Zahtjev

   Žalitelj od suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-346/14 u mjeri u kojoj je to navedeno u žalbi, odnosno točke 2. i 4. izreke te presude;

               —

               prihvati zahtjev žalitelja podnesen u postupku pred Općim sudom u mjeri u kojoj je to niže utvrđeno, odnosno:

                           —

                           poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/143 od 29. siječnja 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP (1) (u daljnjem tekstu: Druga odluka o izmjeni);

                           —

                           poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP (2), i

                           —

                           poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 (3);

                     u dijelu u kojem se ti akti odnose na njega; i

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova žalbenog postupka i tužbe za poništenje sadržane u podnesku o izmjeni tužbenog zahtjeva.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

                  Prvi žalbeni razlog u okviru kojega se navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je kriterij za uvrštavanje iz članka 1. stavka 1. Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP, kako je izmijenjena Drugom odlukom o izmjeni, u skladu s ciljevima zajedničke vanjske i sigurnosne politike navedenima u članku 21. Ugovora o Europskoj uniji. Opći sud je odbio priznati da navodna dijela pronevjere državnih sredstava moraju barem biti predmetom kaznenog progona koji je u tijeku ili nekog drugog sudskog postupka u predmetnoj državi u okolnostima u kojima, kao u ovom slučaju, postoje vjerodostojni dokazi da su u predmetnoj državi u prošlosti dosljedno i prikladno poštovana temeljna načela ljudskih prava ili vladavine prava.

               2.

                  Drugi žalbeni razlog u okviru kojega se navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava (1) ne zaključivši da su postojali vjerodostojni dokazi da je Ukrajina u prošlosti dosljedno i prikladno poštovala ljudska prava i vladavinu prava i (2) kvalificirajući kao „visoko sudsko tijelo” određena ukrajinska tijela na koji se dokaz oslonilo Vijeće Europske unije. Opći je sud također počinio pogrešku jer nije iznio nikakve razloge za svoja stajališta u vezi s točkama (1) i (2).

               3.

                  Treći žalbeni razlog u okviru kojega se navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava (1) zaključivši da je uvrštavanje žaliteljevog imena na popis na temelju dopisa ukrajinskih vlasti od 10. listopada 2014. u skladu s kriterijem za uvrštavanje i (2) zaključivši da Vijeće nije počinilo očitu pogrešku u ocjeni u vezi s uvrštavanjem žalitelja na popis.

      (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/143 od 29. siječnja 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015., L 24, str. 16.)

      (2)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015., L 62, str. 25.)

      (3)  Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2015., L 62, str. 1.)


title: Predmet C-385/16 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 4. travnja 2017. – Sharif University of Technology protiv Vijeća Europske unije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana — Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Kriterij koji se odnosi na materijalnu, logističku ili financijsku potporu iranskoj vladi — Suradnja u području istraživanja i tehnološkog razvoja u vojnom području ili povezanim područjima)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/8

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 4. travnja 2017. – Sharif University of Technology protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-385/16 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Kriterij koji se odnosi na materijalnu, logističku ili financijsku potporu iranskoj vladi - Suradnja u području istraživanja i tehnološkog razvoja u vojnom području ili povezanim područjima))
   (2017/C 202/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Sharif University of Technology (zastupnik: M. Happold, barrister)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i M. Bishop, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Sharif University of Technology će snositi, osim vlastitih troškova, i troškove Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 335, 12. 9. 2016.


title: Predmet T-374/17: Tužba podnesena 13. lipnja 2017. – Cuervo y Sobrinos1882 protiv EUIPO-a – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/37

         Tužba podnesena 13. lipnja 2017. – Cuervo y Sobrinos1882 protiv EUIPO-a – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882)
   (Predmet T-374/17)
   (2017/C 256/42)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Cuervo y Sobrinos1882, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: S. Ferrandis González i V. Balaguer Fuentes, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: A. Salgado Nespereira, SA (Ourense, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882” — žig Zajednice br. 10 931 087

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29/03/2017 u predmetu R 1141/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. ožujka 2017. u predmetu R 1141/2016-4, konkretnije, zato što se njome potvrđuje odluka Odjela za poništaje EUIPO-a od 29. travnja 2016., u postupku za proglašavanje žiga ništavim br. 10 786 C u dijelu u kojem žig Europske unije br. 010931087 „Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882” proglašava ništavim u pogledu proizvoda iz razreda 14. i 16. za koje je taj žig registriran;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka, kao i svih dosad nastalih troškova u nižestupanjskim postupcima prije ove tužbe, kao što su onaj pred Odjelom za poništaje i onaj pred četvrtim žalbenim vijećem EUIPO-a.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-321/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2015. uputio Cour constitutionnelle (Luksemburg) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/39

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2015. uputio Cour constitutionnelle (Luksemburg) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg
   (Predmet C-321/15)
   (2015/C 294/51)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour constitutionnelle

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA

      Tuženik: Veliko Vojvodstvo Luksemburg

      Prethodna pitanja

   Je li članak 13. stavak 6. zakona izmijenjenog 23. prosinca 2004. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova, u mjeri u kojoj omogućava nadležnom ministru da zahtijeva predaju izdanih, ali neiskorištenih, emisijskih jedinica bez cjelokupne ili djelomične predaje s naslova članka 12. stavaka 2. i 4. istoga zakona u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (1) a posebice s općom strukturom sustava trgovanja emisijskim jedinicama koji je predviđen tom direktivom pri čemu to pitanje obuhvaća pitanje stvarnog postojanja, odnosno u slučaju potvrdnog odgovora, kvalifikacije predaje emisijskih jedinica koje su izdane ali nisu iskorištene, te pitanje eventualne kvalifikacije emisijskih jedinica kao dobara?

      (1)  SL L 275, str. 32.(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)


title: Predmet T-537/12: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Zafeiropoulos protiv Cedefop-a („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Pružanje medicinskih usluga osoblju Europskog centra za razvoj strukovnog osposobljavanja (Cedefop) — Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju — Odbijanje pristupa određenim dokumentima koji se odnose na druge ponuditelje koji su sudjelovali u postupku javne nabave — Obveza obrazlaganja — Zaštita poslovnih interesa i ugleda — Zaštita osobnih podataka — Zaštita postupka odlučivanja — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/28

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Zafeiropoulos protiv Cedefop-a
   (Predmet T-537/12) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje medicinskih usluga osoblju Europskog centra za razvoj strukovnog osposobljavanja (Cedefop) - Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju - Odbijanje pristupa određenim dokumentima koji se odnose na druge ponuditelje koji su sudjelovali u postupku javne nabave - Obveza obrazlaganja - Zaštita poslovnih interesa i ugleda - Zaštita osobnih podataka - Zaštita postupka odlučivanja - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2016/C 098/36)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Panteleïmon Zafeiropoulos (Thessaloniki, Grčka) (zastupnik: M. Kontogiorgos, odvjetnik)

      Tuženik: Europski centar za razvoj strukovnog osposobljavanja (Cedefop) (zastupnici: M. Fuchs, agent, uz asistenciju E. Petritsia, zatim P. Anestisa, odvjetnici)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje, s jedne srane, odluke Cedefop-a od 8. listopada 2012. o odbijanju tužiteljeve ponude podnesene u okviru poziva na nadmetanje od 19. lipnja 2012., objavljenog u dodatku Službenog lista Europske unije (SL 2012/S 115-189528), o pružanju medicinskih usluga osoblju Cedefop-a u Solunu (Grčka) i odluke Cedefop-a od 9. listopada 2012. o dodjeli ugovora definiranog u navedenom pozivu drugom ponuditelju, a ne tužitelju, te, s druge srane, odluke Cedefop-a o odbijanju tužiteljevog zahtjeva za pristup određenim dokumentima u okviru tog postupka javne nabave te, kao drugo, zahtjev za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio kao posljedicu povreda koje je Cedefop navodno počinio.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se odluka Europskog centra za razvoj strukovnog osposobljavanja (Cedefop) od 8. listopada 2012. o odbijanju ponude Panteleïmona Zafeiropoulosa podnesene u okviru poziva na nadmetanje od 19. lipnja 2012. o pružanju medicinskih usluga osoblju Cedefop-a u Solunu (Grčka) i odluka Cedefop-a od 9. listopada 2012. o dodjeli ugovora drugom ponuditelju, a ne P. Zafeiropoulosa.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               Cedefop će snositi vlastite troškove i trećinu troškova P. Zafeiropoulosa.

               4.

               P. Zafeiropoulos snosit će dvije trećine vlastitih troškova.

      (1)  SL C 46, 16. 2. 2013.