title: Predmet C-581/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2014. uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Manfred Naderhirn

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. prosinca 2014. uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Manfred Naderhirn
   (Predmet C-581/14)
   (2016/C 111/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Manfred Naderhirn

      Intervenijenti: Jungwirth und Fabian OHG, Krenn KG, Michael Weber, Übermaßer KG, Gundhild Mayr

      Prethodna pitanja

   Rješenjem od 15. listopada 2015. Sud je odlučio kako slijedi:
   Pravo Unije treba tumačiti na način da se protivi situaciji u nacionalnom pravu kojoj je svojstveno, s jedne strane, da ne sadržava unutarnje odredbe koje uređuju način na koji nacionalni sud, u predmetima koji se pred njim vode, mora uzeti u obzir okolnost da na temelju presude Suda nacionalnu odredba treba smatrati protivnom pravu Unije i, s druge strane, da postoje unutarnje odredbe u skladu s kojima je predmetni sud bezuvjetno vezan tumačenjem prava Unije koje je dao drugi nacionalni sud, ako bi taj nacionalni sud na temelju takvog unutarnjeg propisa bio spriječen osigurati da se nadređenost prava Unije zajamči na odgovarajući način poduzimajući u okviru svoje nadležnosti sve za to potrebne mjere.


title: Predmet T-171/12: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Peri protiv OHIM-a (Oblik stezača) („Žig Zajednice — Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice — Oblik stezača — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/36

      Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Peri protiv OHIM-a (Oblik stezača)
      (Predmet T-171/12) (1)

      ((„Žig Zajednice - Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice - Oblik stezača - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
      (2014/C 395/43)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Peri GmbH (Weißenhorn, Njemačka) (zastupnik: J. Dönch, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. siječnja 2012. (predmet R 1209/2011-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju trodimenzionalnog znaka u obliku stezača kao žiga Zajednice.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Peri GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 184, 23.6.2012.


title: Predmet T-575/11: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Inaporc protiv Komisije ( „Državne potpore — Mjere koje je poduzeo nacionalni međustrukovni odbor za svinjetinu — Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezne — Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava sukladnim s unutarnjim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/28

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Inaporc protiv Komisije
   (Predmet T-575/11) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je poduzeo nacionalni međustrukovni odbor za svinjetinu - Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezne - Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava sukladnim s unutarnjim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 184/48
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Pariz, Francuska) (zastupnici: H. Calvet, Y. Trifounovitch i C. Rexha, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno B. Stromsky i S. Thomas, zatim B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2011) 4376 final od 29. lipnja 2011. o državnim potporama NN 10/2010 – Francuska – Pristojba namijenjena financiranju nacionalnog međustrukovnog odbora za svinjetinu.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom ove tužbe se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


               29.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/30

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 9. srpnja 2015. podnio Vrhovni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Oberster Gerichtshof), u predmetu Franz-Josef Hagedorn protiv Vienna-Life Lebensversicherung AG
   (Predmet E-15/15)
   (2016/C 357/10)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 9. srpnja 2015., zaprimljenim u pisarnicu Suda 9. srpnja 2015., Vrhovni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Franz-Josef Hagedorn protiv Vienna-Life Lebensversicherung AG o sljedećim pitanjima:

               1.

               Treba li članak 36. stavak 2. Direktive 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju tumačiti kao da znači da se obveza pružanja informacija iz tog članka te iz Priloga III. dijela A točaka (a)11 i (a)12 i dijela B točke (b)2 o policama životnog osiguranja vezanima uz investicijske fondove mora izvršiti i kad osoba pravnom transakcijom, prijenosom ugovora uz suglasnost osiguravatelja, od druge osobe stekne policu životnog osiguranja vezanu uz investicijske fondove („rabljena polica”)?

         Odgovori li sud na prvo pitanje potvrdno, slijede dodatna pitanja:

               2.(a)

               Treba li članak 36. stavak 2. Direktive 2002/83/EZ o životnom osiguranju tumačiti kao da znači da se u slučaju da je polica životnog osiguranja vezana uz investicijske fondove stečena pravnom transakcijom novom vlasniku police moraju pružiti samo općenite informacije ili pak osiguravatelj mora novom vlasniku police pružiti i informacije specifične za osigurateljni proizvod koji će steći, posebno u pogledu eventualnih razlika između profila investitora ili profila rizičnosti postojećeg vlasnika police i preuzimatelja?

         Bude li odgovor na pitanje 2.(a) negativan, postavlja se sljedeće pitanje:

               2.(b)

               Treba li preuzimatelju ugovora dati specifične informacije o osigurateljnom proizvodu koji će steći ako je postojeći vlasnik police poduzeće, a preuzimatelj ugovora fizička osoba ili potrošač?

         Bude li odgovor na pitanje 2.(b) negativan, postavlja se sljedeće pitanje:

               2.(c)

               Treba li preuzimatelju ugovora dati specifične informacije o osigurateljnom proizvodu koji će steći ako je prenositelj police izostavio informaciju o tom osigurateljnom proizvodu, na primjer zato što osiguravajućem društvu nije otkrio informacije nužne za procjenu vlastitog profila investitora ili profila rizičnosti?

               3.

               Jesu li odredbe o osiguravateljevim obvezama iz Priloga III. dijela B točke (b)2 Direktive 2002/83/EZ o životnom osiguranju doista prenesene u nacionalno zakonodavstvo ako je nacionalnim zakonodavstvom predviđeno, u Prilogu 4. odjeljak 2. točka II. Zakona o nadzoru osiguranja (Versicherungsaufsichtsgesetz), da se za trajanja ugovora o osiguranju, u slučaju polica životnog osiguranja vezanih uz investicijske fondove, informacije o temeljnim udjelima police osiguranja i o naravi u njima sadržane imovine moraju pružiti samo ako promjene u pruženim informacijama proizlaze iz „izmjena zakona”, ali ne i „u slučaju promjene uvjeta police osiguranja” (Prilog III. dio B točka (b)2 Direktivi 2002/83/EZ)?


title: Predmet T-722/13: Tužba podnesena 31. prosinca 2013. – The Directv Group protiv OHIM-a – Bolloré (DIRECTV)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/39

         Tužba podnesena 31. prosinca 2013. – The Directv Group protiv OHIM-a – Bolloré (DIRECTV)
   (Predmet T-722/13)
   2014/C 112/52
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: F. Valentin, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francuska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 25. listopada 2013. donesenu u predmetu R 1960/2012-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za opoziv: figurativni žig koji sadrži verbalni element „DIRECTV” za proizvode i usluge iz razreda 9, 38 i 41 – registracija žiga Zajednice br. 100 750

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva opoziv žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Odluka Odjela za poništaje: registracija žiga Zajednice se djelomično opoziva

      Odluka žalbenog vijeća: pobijana odluka se ukida te se registracija žiga Zajednice opoziva u cijelosti

      Tužbeni razlozi: povreda članka 51., stavka 1., točke (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet F-143/15: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. srpnja 2016. – Dietrich protiv Parlamenta (Javna služba — Član ugovornog osoblja — Prijevremeni otkaz ugovora — Datum isteka otkaznog roka — Prekid otkaznog roka — Novi datum isteka otkaznog roka — Akt koji ne utječe negativno — Nepravodobna žalba — Prigovor nedopuštenosti — Očita nedopuštenost — Članak 83. Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/57

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. srpnja 2016. – Dietrich protiv Parlamenta
      (Predmet F-143/15) (1)

      ((Javna služba - Član ugovornog osoblja - Prijevremeni otkaz ugovora - Datum isteka otkaznog roka - Prekid otkaznog roka - Novi datum isteka otkaznog roka - Akt koji ne utječe negativno - Nepravodobna žalba - Prigovor nedopuštenosti - Očita nedopuštenost - Članak 83. Poslovnika))
      (2016/C 364/74)
      Jezik postupka:francuski

         Stranke

         Tužitelj: Constant Dietrich (Pfulgriesheim, Francuska) (zastupnik: A. Fombaron, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Deneys i E. Taneva, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke o odbijanju tužiteljeve žalbe kojom se traži poništenje odluke o prijevremenom otkazu njegova ugovora o radu s Europskim parlamentom.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  Nalaže se Constantu Dietrichu snošenje vlastitih troškova i snošenje troškova Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 68, 22. 2. 2016., str. 45.


title: Predmet C-235/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Barcelona – Španjolska) – Safe Interenvios, SA protiv Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Sprečavanje korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma — Direktiva 2005/60/EZ — Postupci temeljite identifikacije stranaka — Direktiva 2007/64/EZ — Platne usluge na unutarnjem tržištu)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 10. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Barcelona – Španjolska) – Safe Interenvios, SA protiv Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Predmet C-235/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Sprečavanje korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma - Direktiva 2005/60/EZ - Postupci temeljite identifikacije stranaka - Direktiva 2007/64/EZ - Platne usluge na unutarnjem tržištu))
   (2016/C 156/05)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Safe Interenvios, SA

      Tuženici: Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Izreka

               1.

               Članke 5. i 7., članak 11. stavak 1. i članak 13. Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma, kako je izmijenjena Direktivom 2010/78/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010., treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom propisu, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji s jedne strane dopušta primjenu uobičajenih postupaka temeljite identifikacije stranaka ako ih sačinjavaju financijske institucije čije poštovanje postupaka temeljite identifikacije stranaka podliježe nadzoru ako postoji sumnja na pranje novca ili financiranje terorizma u smislu članka 7. točke (c) te direktive i koji s druge strane od institucija i osoba na koje se primjenjuje navedena direktiva zahtijeva da primjenjuju, ovisno o ocjeni rizika, proširene postupke temeljite identifikacije stranaka u situacijama koje po samoj svojoj prirodi mogu predstavljati veći rizik u smislu pranja novca i financiranja terorizma u smislu članka 13. stavka 1. te iste direktive, kao što je to prijenos sredstava.
               Nadalje, čak i kada ne postoji takva sumnja ili takav rizik, člankom 5. Direktive 2005/60, kako je izmijenjena Direktivom 2010/78, omogućeno je državama članicama donošenje ili držanje na snazi strožih odredbi kada je svrha tih odredbi jačanje borbe protiv pranja novca i financiranja terorizma.

               2.

               Direktivu 2005/60, kako je izmijenjena Direktivom 2010/78, treba tumačiti na način da institucije i osobe na koje se ta direktiva primjenjuje ne mogu ugroziti zadaće nadzora nad institucijama za platni promet koje sukladno članku 21. Direktive 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o platnim uslugama na unutarnjem tržištu i o izmjeni direktiva 97/7/EZ, 2002/65/EZ, 2005/60/EZ i 2006/48/EZ te stavljanju izvan snage Direktive 97/5/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/111/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009., izvršavaju nadležna tijela i da ne mogu stupiti na mjesto tih tijela. Direktivu 2005/60, kako je izmijenjena Direktivom 2010/78, treba tumačiti na način da iako financijska institucija može, u okviru obveze nadzora koju mora izvršavati nad svojim strankama, uzeti u obzir postupke temeljite identifikacije koje institucija za platni promet primjenjuje prema vlastitim strankama, svi postupci temeljite identifikacije koje primjenjuje moraju biti prilagođeni riziku od pranja novca i financiranja terorizma.

               3.

               Članke 5. i 13. Direktive 2005/60, kako je izmijenjena Direktivom 2010/78 treba tumačiti na način da nacionalni propis, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, donesen na temelju margine prosudbe koju države članice imaju na temelju članka 13. te direktive ili ovlasti iz članka 5. navedene direktive, mora biti u skladu s pravom Unije, osobito s temeljnim slobodama zajamčenim Ugovorima. Iako takav nacionalni propis kojemu je cilj borba protiv pranja novca ili financiranja terorizma slijedi legitiman cilj kojim se može opravdati ograničenje temeljnih sloboda, i iako pretpostavka – da prijenosi sredstava od strane institucije na koju se primjenjuje navedena direktiva u države različite od onih u kojima ima sjedište uvijek predstavljaju visok rizik od pranja novca ili financiranja terorizma – može zajamčiti ostvarenje navedenog cilja, taj propis ipak nadilazi ono što je potrebno u svrhu postizanja cilja koji slijedi jer se pretpostavka koja je njime utvrđena primjenjuje na sve prijenose sredstava, pri čemu ne predviđa mogućnost obaranja te pretpostavke u odnosu na prijenose sredstava koji objektivno ne predstavljaju takav rizik.

      (1)  SL C 235, 21. 7. 2014.


title: Presuda Suda оd 2. kolovoza 2016. u predmetu E-33/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2012/26/EU o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije)

text:
               13.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 120/22

         PRESUDA SUDA
   оd 2. kolovoza 2016.
   u predmetu E-33/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2012/26/EU o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije)
   (2017/C 120/10)
   U predmetu E-33/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za utvrđenje da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 15.q poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije), prilagođenog Sporazumu na temelju njegova Protokola 1., te iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta, ili u svakom slučaju nije o tome obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik (sudac izvjestitelj), Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, presudio je 2. kolovoza 2016. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Utvrđuje da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 15.q poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije), prilagođenog Sporazumu na temelju njegova Protokola 1., te iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet C-626/16: Tužba podnesena 30. studenoga 2016. – Europska komisija protiv Slovačke Republike

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/9

         Tužba podnesena 30. studenoga 2016. – Europska komisija protiv Slovačke Republike
   (Predmet C-626/16)
   (2017/C 078/13)
   Jezik postupka: slovački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Sanfrutos Cano i A. Tokár, u svojstvu agenata)

      Tuženik: Slovačka Republika

      Tužbeni zahtjev

   Komisija od Suda zahtjeva da:

               1.

               utvrdi da, time što nije donijela mjere koje su potrebne kako bi se uskladila s presudom Suda donesenom u predmetu C-331/11, Komisija/Slovačka, u kojoj je Sud utvrdio da nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 14. točaka (a) do (c) Direktive Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (1), Slovačka Republika nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije;

               2.

               naloži Slovačkoj Republici da Europskoj komisiji plati, na račun „Vlastita sredstva Europske unije”:

                           a)

                           novčanu kaznu u iznosu od 6 793,80 eura za svaki dan zakašnjenja u donošenju mjera koje su potrebne da Slovačka Republika izvrši presudu Suda donesenu u predmetu C-331/11, Komisija/Slovačka, počevši od dana objave presude u ovom predmetu do dana donošenja mjera koje su potrebne da Slovačka Republika izvrši istu presudu Suda donesenu u predmetu C-331/11, Komisija/Slovačka;

                           b)

                           dnevni paušalni iznos od 743,60 eura, u ukupnom iznosu od najmanje 939 000 eura, za svaki dan zakašnjenja u donošenju mjera koje su potrebne da Slovačka Republika izvrši presudu Suda donesenu u predmetu C-331/11, Komisija/Slovačka, počevši od 25. travnja 2013., dana donošenja navedene presude,

                                       —

                                       do dana objave presude u ovom predmetu odnosno

                                       —

                                       do dana donošenja mjera koje su potrebne da Slovačka Republika izvrši presudu Suda donesenu u predmetu C-331/11, Komisija/Slovačka, ako bi taj datum bio raniji od onog donošenja presude u ovom predmetu; i

               3.

               naloži Slovačkoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Sud je u predmetu C-331/11, Komisija/Slovačka, objavio 25. travnja 2013. presudu kojom je utvrdio da Slovačka Republika, time što je dopustila rad odlagališta otpada Žilina – Považský Chlmec, a da pritom nije bio izrađen plan sanacije odlagališta niti donesena konačna odluka o tome može li navedeno odlagalište nastaviti s radom na temelju prihvaćenog plana sanacije, nije ispunila obveze koje je imala na temelju članka 14. točaka (a) do (c). Direktive Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada.
   Slovačka Republika je, u fazi prije pokretanja postupka, izjavila da se namjerava uskladiti s presudom Suda donesenom u predmetu C-331/11 zatvaranjem odlagališta otpada Žilina – Považský Chlmec te da je u tom smislu već donijela određene mjere.
   Međutim, Europska komisija je, usprkos izjavama Slovačke Republike, zaključila da još nisu donesene mjere koje su potrebne za izvršenje presude Suda donesene u predmetu C-331/11. Stoga je Europska komisija odlučila pokrenuti postupak u smislu članka 260. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

      (1)  SL 1999., L 182, str. 1.


title: Predmet T-27/15: Presuda Općeg suda od 5. srpnja 2016. – EMA protiv Hristova („Žalba — Javna služba — Imenovanje — Postupak odabira i imenovanja direktora regulatorne agencije — EMA — Odluka o predodabiru od strane odbora za predodabir — Imenovanje od strane Upravnog odbora EMA-e — Sastav odbora za predodabir — Preklapanje dužnosti člana odbora za predodabir i člana Upravnog odbora EMA-e — Nepristranost”)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/21

         Presuda Općeg suda od 5. srpnja 2016. – EMA protiv Hristova
   (Predmet T-27/15) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Imenovanje - Postupak odabira i imenovanja direktora regulatorne agencije - EMA - Odluka o predodabiru od strane odbora za predodabir - Imenovanje od strane Upravnog odbora EMA-e - Sastav odbora za predodabir - Preklapanje dužnosti člana odbora za predodabir i člana Upravnog odbora EMA-e - Nepristranost”))
   (2016/C 314/29)
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska agencija za lijekove (zastupnici: J. Currall, N. Nikolova i S. Petrova, potom N. Nikolova i S. Petrova, agenti)

      Druge stranke u postupku: Emil Hristov (Sofija, Bugarska) (zastupnici: M. Ekimdžiev, K. Bončeva i G. Černičerska, odvjetnici) (tuženik u prvostupanjskom postupku); i Europska komisija (zastupnici: J. Currall, N. Nikolova i S. Petrova, potom N. Nikolova i S. Petrova, agenti) (tuženik u prvostupanjskom postupku)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 13. studenog 2014., Hristov/Komisija i EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), s ciljem djelomičnog ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Djelomično se ukida presuda Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 13. studenog 2014. Hristov/Komisija i EMA (F-2/12), u dijelu u kojem je poništena odluka Upravnog odbora Europske agencije za lijekove (EMA)od 6. listopada 2011. koja se odnosi na imenovanje direktora EMA-e.

               2.

               Obustavlja se postupak povodom zahtjeva za ukidanje presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 13. studenog 2014. Hristov/Komisija i EMA (F-2/12) u dijelu u kojem je poništena odluka Europske komisije od 20. travnja 2011. kojom je Upravnom odboru Europske agencije za lijekove predložen popis od četiri kandidata koje je preporučio odbor za predodabir i potvrdio savjetodavni odbor za imenovanja.

               3.

               Predmet se vraća Službeničkom sudu na ponovno odlučivanje o tužbenom zahtjevu za poništenje odluke Upravnog odbora EMA-e od 6. listopada 2011. koja se odnosi na imenovanje direktora EMA-e, u odnosu na prigovore i tužbene razloge koje je istaknuo Emil Hristov, a o kojima Službenički sud nije donio odluku.

               4.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet F-112/13: Tužba podnesena 27. studenoga 2013. — ZZ protiv ENISA-e

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/26

         Tužba podnesena 27. studenoga 2013. — ZZ protiv ENISA-e
   (Predmet F-112/13)
   2014/C 85/45
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost mreža i podataka (ENISA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke izvršnog direktora ENISA-e o otkazu ugovora o radu na neodređeno vrijeme s tužiteljem.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti prešutnu odluku o odbijanju upravnog prigovora kao i sve prethodne nezakonite akte, uključujući i akt kojim je ENISA otpustila tužitelja;

               —

               naložiti plaćanje iznosa od 50 000 eura tužitelju s osnove pretrpljene neimovinske štete;

               —

               naložiti ENISA-i snošenje troškova.


title: Predmet T-352/16: Tužba podnesena 29. lipnja 2016. – Ville de Bruxelles protiv Komisije

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/30

         Tužba podnesena 29. lipnja 2016. – Ville de Bruxelles protiv Komisije
   (Predmet T-352/16)
   (2016/C 314/41)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ville de Bruxelles (Belgija) (zastupnici: M. Uyttendaele i S. Kaisergruber, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

         te slijedom toga:

               —

               poništi Uredbu (EU) Komisije br. 2016/646 od 20. travnja 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 692/2008 s obzirom na emisije iz lakih osobnih i teretnih vozila (Euro 6);

               —

               naloži snošenje troškova Europskoj komisiji.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članaka 37. i 53. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, uvodnih izjava 5. i 6. Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007, L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.), Priloga I toj uredbi, kao i na prekoračenje i zlouporabu ovlasti Europske komisije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 5.a stavka 3. Odluke Vijeća 199/468/EZ o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (SL 1999, L 184, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1, svezak 17., str. 36.), uvodne izjave 3. Odluke Vijeća 2006/512/EZ o izmjeni Odluke 1999/468/EZ o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (SL 2006, L 200, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 17., str. 91.), uvodne izjave 25. Uredbe (EZ) br. 175/2007, članka 5. stavka 3. te iste uredbe, kao i na nenadležnost Komisije za usvajanje pobijane uredbe i prekoračenje njenih ovlasti.


title: Predmet T-275/13: Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Italija protiv Komisije („Jezično uređenje — Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora — Izbor drugog jezika između tri jezika — Jezik komunikacije s kandidatima na natječaju — Uredba br. 1. — Članak 1d. stavak 1., članak 27. prvi podstavak i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju — Načelo zabrane diskriminacije — Proporcionalnost”)

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/13

         Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-275/13) (1)

   ((„Jezično uređenje - Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora - Izbor drugog jezika između tri jezika - Jezik komunikacije s kandidatima na natječaju - Uredba br. 1. - Članak 1d. stavak 1., članak 27. prvi podstavak i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju - Načelo zabrane diskriminacije - Proporcionalnost”))
   (2016/C 059/13)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija i S. Fiorentina, avvocati dello Stato)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall, B. Eggers i G. Gattinara, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnik: J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i B. Beutler, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/249/13 u svrhu dobivanja dva popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje administratora u svrhu popunjavanja slobodnih radnih mjesta u području makroekonomije i financijske ekonomije (SL 2013, C 75 A, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Poništava se Obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/249/13 svrhu dobivanja dva popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje administratora u svrhu popunjavanja slobodnih radnih mjesta u području makroekonomije i financijske ekonomije.

               2.

               Europska komisija će, osim vlastitih, snositi i troškove Talijanske Republike.

               3.

               Kraljevina Španjolska i Savezna Republika Njemačka snosit će troškove svojih intervencija.

      (1)  SL C 207, 20. 7. 2013.


title: Predmet C-517/14 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. listopada 2015. – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. protiv Europske komisije, Kraljevine Nizozemske, Nederlandse Zuivelorganisatie (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Poljoprivreda — Uredba (EZ) br. 510/2006 — Registar zaštićenih oznakâ izvornosti i zaštićenih oznakâ zemljopisnog podrijetla — Registracija naziva „Edam Holland” — Proizvođači koji koriste naziv „Edam” — Nepostojanje pravnog interesa)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/14

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. listopada 2015. – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. protiv Europske komisije, Kraljevine Nizozemske, Nederlandse Zuivelorganisatie
   (Predmet C-517/14 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Poljoprivreda - Uredba (EZ) br. 510/2006 - Registar zaštićenih oznakâ izvornosti i zaštićenih oznakâ zemljopisnog podrijetla - Registracija naziva „Edam Holland” - Proizvođači koji koriste naziv „Edam” - Nepostojanje pravnog interesa))
   (2016/C 038/19)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (zastupnici: M. Loschelder i V. Schoene, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: B. Schima, J. Guillem Carrau i G. von Rintelen, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: B. Koopman i M. Bulterman, agenti), Nederlandse Zuivelorganisatie (zastupnici: P. van Ginneken i G. Béquet, advocaten)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Kraljevina Nizozemska i Nederlandse Zuivelorganisatie snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015.


title: Predmet T-390/16: Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – Grupo Osborne protiv EUIPO-a – Ostermann (DONTORO dog friendship)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/15

      Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – Grupo Osborne protiv EUIPO-a – Ostermann (DONTORO dog friendship)
      (Predmet T-390/16)
      (2016/C 364/11)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španjolska) (zastupnik: J. Iglesias Monravá, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Daniel Ostermann (Leipzig, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „DONTORO dog friendship” – prijava za registraciju žiga Europske unije br. 11 112 381

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2016. u predmetu R 2002/2015-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku o registraciji žiga Europske unije br. 11 112 381„DONTORO dog friendship” (fig.) za razrede 18., 20. i 35.;

                  —

                  odbije registraciju žiga Europske unije br. 11 112 381„DONTORO dog friendship” (fig.) za „prodaju usluga na veliko i na malo, uključujući putem Interneta, te odjevnih predmeta, cipela i tekstilnih proizvoda” iz razreda 35. te stoga njegovu registraciju za navedene usluge iz razreda 25. i 35.;

                  —

                  naloži stranci koja osporava ovu tužbu snošenje troškova suda.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-74/15: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije („Tužba za poništenje — Ugovori o javnoj nabavi usluga — Postupak javne nabave Unije — Usluge za razvoj, izradu studija i podršku informacijskim sustavima (ESP DESIS III) — Zahtjevi za pružanje usluga podneseni u okviru iste grupe — Mehanizam nadmetanja — Odbijanje ponuda — Kriteriji dodjele — Obveza obrazlaganja — Izuzetno niska ponuda — Zahtjev za naknadu štete”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/23

         Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-74/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Postupak javne nabave Unije - Usluge za razvoj, izradu studija i podršku informacijskim sustavima (ESP DESIS III) - Zahtjevi za pružanje usluga podneseni u okviru iste grupe - Mehanizam nadmetanja - Odbijanje ponuda - Kriteriji dodjele - Obveza obrazlaganja - Izuzetno niska ponuda - Zahtjev za naknadu štete”))
   (2017/C 078/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: I. Ampazis i M. Sfyri, zatim M. Sfyri, C.-N. Dede i D. Papadopoulou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Cappelletti i F. Moro, agenti, uz asistenciju P. Wytincka i B. Hoorelbekea, odvjetnika, zatim F. Moro, agent, uz asistenciju P. Wytincka i B. Hoorelbekea, odvjetnika i naposljetku F. Moro i S. Delaude, agenti, uz asistenciju P. Wytincka i B. Hoorelbekea, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Komisijinih odluka kojima se odbijaju ponude koje su tužitelji podnijeli za zahtjev za predračun s oznakom DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 za razvoj prototipa interaktivnog alata za profiliranje i za zahtjev za predračun s oznakom DESIS III-000485-600049078-REQ-01 za razvoj modula za registar EuroGroups u okviru grupe br. 4. ugovora o javnoj nabavi DIGIT/R2/PO/2013/029 (SL 2013/S 219-380314) i, s druge strane, zahtjev koji se temelji na članku 268. UFEU-a i usmjeren je na ishođenje naknade štete za gubitak prilike za izvršavanje drugog ugovora o kojemu je riječ.

      Izreka

               1.

               Poništava se Komisijina odluka sadržana u dopisu od 8. prosinca 2014. kojom se odbija ponuda tužitelja za zahtjev za predračun s oznakom DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 o razvoju prototipa interaktivnog alata za profiliranje.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka će stranka snositi svoje troškove.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet T-176/15: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2016. – Golparvar protiv Vijeća

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/35

         Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2016. – Golparvar protiv Vijeća
   (Predmet T-176/15) (1)

   (2016/C 314/49)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 221, 6. 7. 2015.


title: Predmet C-573/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Liège – Belgija) – État belge protiv Oxycure Belgium SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 98. stavak 2. — Prilog III. točke 3. i 4. — Načelo porezne neutralnosti — Medicinska terapija kisikom — Snižena stopa PDV-a — Cilindri s kisikom — Standardna stopa PDV-a — Koncentratori kisika)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/10

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Liège – Belgija) – État belge protiv Oxycure Belgium SA
   (Predmet C-573/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 98. stavak 2. - Prilog III. točke 3. i 4. - Načelo porezne neutralnosti - Medicinska terapija kisikom - Snižena stopa PDV-a - Cilindri s kisikom - Standardna stopa PDV-a - Koncentratori kisika))
   (2017/C 144/12)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Liège

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: État belge

      Tuženik: Oxycure Belgium SA

      Izreka

   Nacionalni propis, poput onoga u glavnom postupku, koji predviđa primjenu standardne stope poreza na dodanu vrijednost na isporuku ili najam koncentratora kisika, iako taj nacionalni propis predviđa primjenu snižene stope poreza na dodanu vrijednost na isporuku cilindara s kisikom, ne protivi se članku 98. stavcima 1. i 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, i njezinu Prilogu III. točkama 3. i 4., s obzirom na načelo porezne neutralnosti.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet T-69/15: Tužba podnesena 12. veljače 2015. – NK Rosneft i dr. protiv Vijeća

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/15

         Tužba podnesena 12. veljače 2015. – NK Rosneft i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-69/15)
   (2015/C 228/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: NK Rosneft OAO (Moskva, Rusija); RN-Shelf-Arctic OOO (Moskva); RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Yuzhniy Sakhalin, Rusija); RN-Exploration OOO (Moskva); i Tagulskoe OOO (Krasnoyarsk, Rusija) (zastupnik: T. Beazley, QC)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi članak 1. stavak 1. Odluke Vijeća 2014/872/ZVSP od 4. prosinca 2014. („Druga Odluka o izmjeni”) o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini, i Odluke 2014/659/ZVSP o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP (1);

               —

               poništi članak 1. stavke od 1. do 8. Uredbe Vijeća (EU) br. 1290/2014 od 4. prosinca 2014. („Druga Uredba o izmjeni”) o izmjeni Uredbe (EU) br. 833/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini i o izmjeni Uredbe (EU) br. 960/2014 kojom se mijenja Uredba (EU) br. 833/2014 (2);

               —

               nadalje ili podredno poništi Odluku Vijeća 2014/872/ZVSP i Uredbu Vijeća (EU) br. 1290/2014 u dijelu u kojem se primjenjuju na tužitelje; i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelji ističu devet tužbenih razloga. Ovim tužbenim zahtjevima tužitelji tvrde da Vijeće nije bilo nadležno za donošenje novih izmijenjenih mjera, ili ako je Vijeće bilo nadležno, da ih nije moglo zakonito donijeti.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da nove izmijenjene mjere nisu dostatno obrazložene što bi omogućilo ispitivanje zakonitosti i da su njima povrijeđena tužiteljeva prava na obranu kao i njihovo pravo na djelotvornu sudsku zaštitu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da cilj koji se želi postići novim izmijenjenim mjerama nije zakonit cilj ZVSP-a;

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da su nove izmijenjene mjere u suprotnosti s međunarodnopravnim obvezama Unije s naslova Sporazuma o partnerstvu i suradnji s Rusijom i/ili Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT).

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da Druga Uredba o izmjeni ne pokazuje razumnu vezu između ciljeva Odluke i načina njihove provedbe.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tome da Druga Uredba o izmjeni u sadržajnom pogledu na neprimjeren način implementira odredbe Odluke.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tome da su nove izmijenjene mjere u suprotnosti s načelom jednakog postupanja i zabrane arbitrarnog postupanja.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na tome da su nove izmijenjene mjere neproporcionalne u odnosu na cilj Odluke i stoga neprimjereno zadiru u zakonodavne ovlasti Unije i uzrokuje neproporcionalno zadiranje u temeljna prava tužiteljâ.

               8.

               Osmi tužbeni razlog temelji se na tome da nove izmijenjene mjere predstavljaju zlouporabu ovlasti.

               9.

               Deveti tužbeni razlog temelji se na tome da su nove izmijenjene mjere zbog nedostatka jasnoće ključnih pojmova u suprotnosti s načelom pravne sigurnosti.

      (1)  SL L 349, 5.12.2014., str. 58.

      (2)  SL L 349, 5.12.2014., str. 20.


title: Predmet T-727/15: Tužba podnesena 14. prosinca 2015. – Justice & Environment protiv Komisije

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/41

         Tužba podnesena 14. prosinca 2015. – Justice & Environment protiv Komisije
   (Predmet T-727/15)
   (2016/C 059/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Češka Republika) (zastupnik: S. Podskalská, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Glavne uprave za okoliš Europske komisije od 19. kolovoza 2015., pod oznakom Ref GestDem No 2015/4284, kojom je odbijen zahtjev za pristup dokumentima i Odluku glavnog tajnika u ime Europske komisije od 15. listopada 2015., pod oznakom Ares(2015)4311297, kojom je odbijen ponovni zahtjev; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj navodi da su sporne odluke nezakonite jer su protivne: (i) članku 15. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (bivši članak 255. UEZ-a); (ii) članku 4. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1); (iii) članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 (2); i (iv) Konvenciji Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu za pristup informacijama, sudjelovanje javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Aarhuška konvencija) u vezi s Odlukom Vijeća od 17. veljače 2005. o zaključivanju, u ime Europske zajednice, Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (2005/370/EZ) (3).

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, 2001, str. 43.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL L 264, 2006, str.13.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)

      (3)  SL L 124, 2005, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 3., str. 10.


title: Predmet F-78/13: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 13. studenoga 2014. – Loecker protiv EEAS-a (Javna služba — Osoblje EEAS-a — Privremeni službenik — Voditelj delegacije u trećoj državi — Prijevremeno napuštanje poslova voditelja delegacije — Premještaj u sjedište EEAS-a — Prava na obranu — Interes službe — Obrazloženje)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/47

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 13. studenoga 2014. – Loecker protiv EEAS-a
   (Predmet F-78/13) (1)

   ((Javna služba - Osoblje EEAS-a - Privremeni službenik - Voditelj delegacije u trećoj državi - Prijevremeno napuštanje poslova voditelja delegacije - Premještaj u sjedište EEAS-a - Prava na obranu - Interes službe - Obrazloženje))
   (2015/C 007/53)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Stéphane de Loecker (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis, A. Coolen i É. Marchal, odvjetnici, zatim J.-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o premještaju tužitelja iz delegacije u Burundiju na radno mjesto u sjedištu EAAS-a u Bruxellesu.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               S. De Loecker snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske službe za vanjsko djelovanje.

      (1)  SL C 291, 5.10.2013., str. 7.


title: Predmet F-28/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2015. – De Loecker protiv EEAS-a (Javna služba — Osoblje EEAS-a — Član privremenog osoblja — Voditelj izaslanstva u trećoj zemlji — Gubitak povjerenja — Prelazak u sjedište EEAS-a — Prijevremeno otkazivanje ugovora o radu — Prethodna obavijest — Obrazloženje odluke — Članak 26. Pravilnika — Pravo na obranu — Pravo na saslušanje)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/38

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2015. – De Loecker protiv EEAS-a
   (Predmet F-28/14) (1)

   ((Javna služba - Osoblje EEAS-a - Član privremenog osoblja - Voditelj izaslanstva u trećoj zemlji - Gubitak povjerenja - Prelazak u sjedište EEAS-a - Prijevremeno otkazivanje ugovora o radu - Prethodna obavijest - Obrazloženje odluke - Članak 26. Pravilnika - Pravo na obranu - Pravo na saslušanje))
   (2015/C 346/42)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Stéphane De Loecker (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis i D. de Abreu Caldas, odvjetnici, zatim J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka Visoke povjerenice Europske unije kojima se tužitelju otkazuje ugovor kao člana privremenog osoblja, odbija saslušati ga vezano uz navodno uznemiravanje, odbija njegov zahtjev za imenovanje vanjskog istražitelja te da se njegova pritužba registrira kao zahtjev.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               S. De Loecker snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje svih troškova Europske službe za vanjsko djelovanje.

      (1)  SL C 184, 16. 6. 2014., str. 44.


title: Predmet C-598/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. studenog 2013. uputio Curtea de Apel Suceava (Rumunjska) — Casa Județeană de Pensii Botoșani protiv Polixeni Guletsou

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. studenog 2013. uputio Curtea de Apel Suceava (Rumunjska) — Casa Județeană de Pensii Botoșani protiv Polixeni Guletsou
   (Predmet C-598/13)
   2014/C 24/21
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Suceava (Rumunjska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Tuženik: Polixeni Guletsou

      Prethodna pitanja

   Treba li odredbe članka 7. stavka 2. točke (c) Uredbe (EEZ) br. 1408/71 (1) tumačiti na način da u njihovo područje primjene ulazi bilateralni sporazum koji su dvije države članice sklopile prije datuma stupanja na snagu navedene Uredbe, a kojim su se sporazumjele o prestanku obveza vezanih uz davanja iz socijalnog osiguranja koje jedna država duguje državljanima druge države koji su imali status političkih izbjeglica na području prve države te su vraćeni na područje druge države, u zamjenu za plaćanje paušalnog iznosa od strane prve države, namijenjenog isplati mirovina i pokrivanju razdoblja tijekom kojeg su doprinosi za socijalno osiguranje bili uplaćivani u prvoj državi članici?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice (SL L 149, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5. str. 7.).


title: Predmet T-186/17: Tužba podnesena 23. ožujka 2017. – Unipreus protiv EUIPO-a – Wallapop (wallapop)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/34

         Tužba podnesena 23. ožujka 2017. – Unipreus protiv EUIPO-a – Wallapop (wallapop)
   (Predmet T-186/17)
   (2017/C 161/49)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Unipreus, SL (Lleida, Španjolska) (zastupnik: C. Rivadulla Oliva, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Wallapop, SL (Barcelona, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „wallapop” – prijava za registraciju br. 12 268 941

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. siječnja 2017. u predmetima R 2350/2015-5 i R 2530/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               donese presudu kojom se mijenja pobijana odluka i odbija prijava za registraciju žiga Europske unije „wallapop” (br. 13 268 941) za sljedeće usluge iz razreda 35: „usluge online prodaje, odnosno iskorištavanje online tržišta za prodavatelje i kupce proizvoda i usluga; Online trgovačke usluge u kojima prodavatelji oglašavaju proizvode ili usluge koji se nude za kupoprodaju ili na dražbi putem interneta kako bi se trećim osobama olakšala njihova prodaja na računalnoj mreži; Pružanje uvida u komentare i poretke u vezi s proizvodima i uslugama prodavatelja, njihovom vrijednosti i cijenom, uspješnošću kupaca i prodavatelja, te u vezi s isporukom i s tim povezanim ukupnim iskustvom u trgovini; Dostava reklamnog vodiča koji se može pretraživati online i koji na isti način nudi proizvode i usluge dobavljača; Omogućavanje pristupa bazi komentara kupcima i prodavateljima koja se može pretraživati online; Usluge istraživanja tržišta; Usluge istraživanja, izvještavanja i savjetovanja u području kretanja tržišta; Usluge pružanja komercijalnih informacija u vezi s proizvodima i/ili uslugama, ocjena i klasifikacija te vrste proizvoda i usluga, kao i njihovih kupaca i prodavatelja; Usluge pretraživanja, prikupljanja, sistematizacije, obrade i pružanja komercijalnih informacija trećima”;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. Uredbe br. 207/2009. U tom se pogledu osobito navodi da žalbeno vijeće u svojoj odluci nije točno protumačilo taj članak u odnosu na suprotstavljene usluge obuhvaćene žigovima WALA i WALLAPOP, s obzirom na mjerila za tumačenje proizišla iz presude od 29. rujna 1998. u predmetu C-39/97, Canon Kabushiki Kaisha/Metro-Goldwyn Mayer (EU:C:1998:342).


title: Predmet C-579/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – P., S. protiv Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen (Zahtjev za prethodnu odluku — Status državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem — Direktiva 2003/109/EZ — Članak 5. stavak 2. i članak 11. stavak 1. — Nacionalno zakonodavstvo koje državljanima trećih zemalja koji su stekli status osoba s dugotrajnim boravištem nameće obvezu građanske integracije koja se potvrđuje položenim ispitom, pod prijetnjom novčane kazne)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/10

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – P., S. protiv Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (Predmet C-579/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Status državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem - Direktiva 2003/109/EZ - Članak 5. stavak 2. i članak 11. stavak 1. - Nacionalno zakonodavstvo koje državljanima trećih zemalja koji su stekli status osoba s dugotrajnim boravištem nameće obvezu građanske integracije koja se potvrđuje položenim ispitom, pod prijetnjom novčane kazne))
   (2015/C 236/13)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: P., S.

      Tuženici: Commissie Sociale Zekerheid Breda, College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Izreka

   Direktivi Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem i osobito njezinu članku 5. stavku 2. i članku 11. stavku 1. nije protivan nacionalni propis, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, kojim se državljanima trećih zemalja koji već imaju status osoba s dugotrajnim boravištem nameće obveza polaganja ispita građanske integracije, pod prijetnjom novčane kazne, pod uvjetom da se načinima njezine provedbe ne može ugroziti ostvarenje ciljeva te direktive, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri. Činjenica da je status osobe s dugotrajnim boravištem stečen prije ili nakon što je obveza polaganja ispita građanske integracije nametnuta nije u tom pogledu relevantna.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet F-93/12: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 23. listopada 2013. — D'Agostino protiv Komisije (Javna služba — Ugovorni djelatnik — Članak 3.a Uvjeta zaposlenja za ostale djelatnike — Neproduljenje ugovora — Dužnost pažljivog postupanja — Interes službe — Potpuno i detaljno ispitivanje mogućnosti zapošljavanja u okviru svih službi koje odgovaraju zadaćama predviđenim ugovorom)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/24

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 23. listopada 2013. — D'Agostino protiv Komisije
   (Predmet F-93/12) (1)

   (Javna služba - Ugovorni djelatnik - Članak 3.a Uvjeta zaposlenja za ostale djelatnike - Neproduljenje ugovora - Dužnost pažljivog postupanja - Interes službe - Potpuno i detaljno ispitivanje mogućnosti zapošljavanja u okviru svih službi koje odgovaraju zadaćama predviđenim ugovorom)
   2013/C 352/47
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi D'Agostino (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i D. Martin, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o neproduljenju tužiteljevog ugovora ugovornog djelatnika

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Europske komisije od 1. prosinca 2011. o neproduljenju ugovora D’Agostina.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove, te joj se nalaže snošenje trećine troškova D’Agostina.

               4.

               G. D’Agostino snosi dvije trećine vlastitih troškova.

      (1)  SL C 343, 10.11.2012., str. 23.


title: Predmet T-218/14: Tužba podnesena 8. travnja 2014. – Mabrouk protiv Vijeća

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/29

         Tužba podnesena 8. travnja 2014. – Mabrouk protiv Vijeća
   (Predmet T-218/14)
   2014/C 194/37
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Kartaga, Tunis) (zastupnici: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, odvjetnici, i S. Crosby, Solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća 2014/49/ZVSP od 30. siječnja 2014. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL L 28, str. 38.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 81/2014 od 30. siječnja 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 101/2011 o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Tunisu (SL L 28, str. 2.), u mjeri u kojoj se ona primjenjuje na tužitelja, pri čemu se mjere ograničavanja odnose na zamrzavanje imovine u EU-u; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi da tuženik, usvajajući pobijane akte, potpomaže pravosudnu istragu u Tunisu te stoga djeluje u sudbenom svojstvu u kaznenopravnom kontekstu te da pravne osnove na koje se oslanja tuženik, članak 29. UEU-a i članak 215. stavak 2. UFEU-a tuženika ne ovlašćuju da postupa na taj način.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi da su pobijani akti usvojeni kako bi potpomogli sudbenim vlastima u Tunisu, a ne iz razloga koji su navedeni u prilog odabranim pravnim osnovama te je stoga povrijeđena pravna osnova.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi (a) očitu pogrešku u ocjeni toga da postoji veza između tužiteljeve imovine u EU-u i predmeta pravosudne istrage u Tunisu; (b) očitu pogrešku u ocjeni u tome da normativni dijelovi pobijanih akata opravdavaju zadržavanje tužiteljevog imena na popisu osoba čija bi imovina trebala biti zamrznuta i (c) očitu pogrešku u ocjeni činjenične osnove na temelju koje tuženik namjerava opravdati pobijane akte.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog navodi povredu tužiteljevih prava na obranu i temeljna prava, a osobito: pretpostavku nedužnosti, pravo upoznati se s dokazima na koje se tuženik oslanja protiv tužitelja, pravo biti saslušan, ravnopravnosti, pravo na učinkovitu pravnu zaštitu, načelo proporcionalnosti i pravo na vlasništvo.

               5.

               Peti tužbeni razlog navodi nedostatke u obrazloženju.


title: Predmet T-205/17: Tužba podnesena 4. travnja 2017. – SSP Europe protiv EUIPO-a (SECURE DATA SPACE)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/40

         Tužba podnesena 4. travnja 2017. – SSP Europe protiv EUIPO-a (SECURE DATA SPACE)
   (Predmet T-205/17)
   (2017/C 161/56)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: SSP Europe GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: B. Bittner, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „SECURE DATA SPACE” – prijava za registraciju br. 14 056 998

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. siječnja 2017. u predmetu R 2467/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku (donesenu 9. veljače 2017.);

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-201/11 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 18. srpnja 2013. — Unija europskih nogometnih saveza (UEFA) protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (Žalba — Televizijsko emitiranje — Direktiva 89/552/EEZ — Članak 3.a — Mjere koje je poduzela Ujedinjena Kraljevina u svezi s događajima od velikog značaja za društvo u toj državi članici — Europsko prvenstvo u nogometu — Odluka kojom se mjere proglašavaju usklađenima s pravom Unije — Obrazloženja — Članci 49. UEZ-a i 86. UEZ-a — Pravo vlasništva)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/3

         Presuda Suda (treće vijeće) od 18. srpnja 2013. — Unija europskih nogometnih saveza (UEFA) protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
   (Predmet C-201/11 P) (1)

   (Žalba - Televizijsko emitiranje - Direktiva 89/552/EEZ - Članak 3.a - Mjere koje je poduzela Ujedinjena Kraljevina u svezi s događajima od velikog značaja za društvo u toj državi članici - Europsko prvenstvo u nogometu - Odluka kojom se mjere proglašavaju usklađenima s pravom Unije - Obrazloženja - Članci 49. UEZ-a i 86. UEZ-a - Pravo vlasništva)
   2013/C 260/03
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Unija europskih nogometnih saveza (UEFA) (zastupnici: D. Anderson, QC, i D. Piccinin, barrister, po punomoći B. Keanea i T. McQuaila, solicitors)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: E. Montaguti, N. Yerrell i A. Dawes, agenti, zajedno s M. Grayem, barrister), Kraljevina Belgije, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: L. Seeboruth i J. Beeko, agenti, zajedno s T. de la Mare, barrister)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 17. veljače 2011., UEFA protiv Europske komisije (T-55/08), kojom se odbija zahtjev za poništenje Odluke Komisije br. 2007/730/EZ od 16. listopada 2007. kojom je utvrđeno da su mjere koje je Ujedinjena Kraljevina poduzela na temelju članka 3.a stavka 1. Direktive 89/552/EEZ o usklađivanju određenih odredaba utemeljenih zakonom, uredbom ili upravnim aktom u državama članicama u vezi s obavljanjem aktivnosti televizijskoga emitiranja (SL L 295, str. 12.) usklađene s pravom Zajednice.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Uniji europskih nogometnih saveza (UEFA) snošenje troškova.

      (1)  SL C 204, 9.7.2011.


title: Predmet T-10/16: Tužba podnesena 14. siječnja 2016. – GABO:mi protiv Komisije

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/28

         Tužba podnesena 14. siječnja 2016. – GABO:mi protiv Komisije
   (Predmet T-10/16)
   (2016/C 111/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Njemačka) (zastupnici: M. Ahlhaus i C. Mayer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               pobijane odluke proglasi ništavima; i

               —

               tuženiku naloži snošenje svih troškova, uključujući i troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj zahtijeva poništenje sljedećih tuženikovih odluka:

               —

               od 2. prosinca 2015. (ref. Ares (2015) 5513293) o FP 7 sporazumima o dodjeli bespovratnih sredstava i dopisa od 02. prosinca 2015. (ref. Ares (2015) 5513293) o FP 6 Sporazumu o dodjeli bespovratnih sredstava u vezi s tužiteljevom odlukom da zahtijeva povrat nakon provedene revizije (RAIA000024) izvršenih FP7 sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava i revizije (RAIA000027) FP6 ugovora;

               —

               obavijesti o terećenju br. 3241514917 (ref. Ares (2015) 5513293) kojom se tužitelju nalaže uplata ukupnog iznosa od 1 770 417,29 eura od 15. siječnja 2016. na tuženikov bankovni račun; i

               —

               iz dopisiâ od 16. prosinca 2015. (ref. Ares (2015)5894346, ref. Ares (2015)5898040, ref. Ares (2015)5899627), 21. prosinca 2015. (BUDG/DGA/C4/DB – 025798.4) i 14. siječnja 2016. (BUDG/DGA/C4/DB – 025798.1) da svaki iznos isplate prebije s navodnim tuženikovim dugom koji proizlazi iz obavijesti o terećenju br. 3241514917 (ref. Ares (2015) 5513293).

         U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da su pobijane odluke nezakonite zato što svi prijavljeni troškovi ispunjavaju kriterij prihvatljivosti iz članka II.14.1 Sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da pobijane odluke ne ispunjavaju primjenjive formalne i postupovne pretpostavke te su manjkave zbog povrede načela dobre uprave.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da su pobijane odluke manjkave zbog povrede načela proporcionalnosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da je određivanje ugovorne kazne u pobijanim odlukama također nezakonito jer tužitelju nisu isplaćeni nikakvi neopravdani financijski doprinosi.


title: Predmet C-422/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht – Njemačka) – Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein protiv Dr. med. vet. Ute Wree (Zahtjev za prethodnu odluku — Poljoprivreda — Zajednička poljoprivredna politika — Program jedinstvenih plaćanja — Uredba (EZ) br. 73/2009 — Članak 34. stavak 2. točka (a) — Pojam „prihvatljive površine za potporu” — Pojam „poljoprivredne površine” — Površina koja čini zeleni pokrovni sloj zatvorenog odlagališta otpada — Korištenje za obavljanje poljoprivredne aktivnosti — Dopuštenost)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/3

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht – Njemačka) – Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein protiv Dr. med. vet. Ute Wree
   (Predmet C-422/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Zajednička poljoprivredna politika - Program jedinstvenih plaćanja - Uredba (EZ) br. 73/2009 - Članak 34. stavak 2. točka (a) - Pojam „prihvatljive površine za potporu” - Pojam „poljoprivredne površine” - Površina koja čini zeleni pokrovni sloj zatvorenog odlagališta otpada - Korištenje za obavljanje poljoprivredne aktivnosti - Dopuštenost))
   (2015/C 294/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Tuženik: Dr. med. vet. Uta Wree

      Izreka

   Članak 34. stavak 2. točku (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 treba tumačiti na način da je površina koja čini pokrovni sloj odlagališta otpada koje je u fazi održavanja nakon zatvaranja „poljoprivredna površina” u smislu te odredbe ako se stvarno koristi kao trajni pašnjak.

      (1)  SL C 304, 19. 10. 2013.


title: Predmet C-285/14: Presuda Suda (deseto vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne protiv Brasserie Bouquet SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Direktiva 92/83/EEZ — Trošarine — Pivo — Članak 4. — Samostalne male pivovare — Snižena stopa trošarine — Uvjeti — Nepostojanje proizvodnje prema licenci — Proizvodnja prema proizvodnom postupku koji pripada trećemu i za koju je on dao ovlaštenje — Ovlašteno korištenje žigova tih trećih)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/18

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne protiv Brasserie Bouquet SA
   (Predmet C-285/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Direktiva 92/83/EEZ - Trošarine - Pivo - Članak 4. - Samostalne male pivovare - Snižena stopa trošarine - Uvjeti - Nepostojanje proizvodnje prema licenci - Proizvodnja prema proizvodnom postupku koji pripada trećemu i za koju je on dao ovlaštenje - Ovlašteno korištenje žigova tih trećih))
   (2015/C 236/25)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne

      Tuženik: Brasserie Bouquet SA

      Izreka

   Za potrebe primjene sniženih stopa trošarine na pivo uvjet predviđen člankom 4. stavkom 2. Direktivom Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića, prema kojem pivovara ne smije proizvoditi prema licenci, nije ispunjen ako predmetna pivovara proizvodi svoje pivo sukladno ugovoru na temelju kojeg je ovlaštena koristiti se žigovima i postupkom proizvodnje trećeg.

      (1)  SL C 261, 11.8.2014.


title: Predmet T-543/15: Rješenje Općeg suda od 12. listopada 2016. – Lysoform Dr. Hans Rosemann i dr. ECHA (Tužba za poništenje — Uključenje kao dobavljača aktivne tvari u popis predviđen u članku 95. Uredbe (EU) br. 528/2012 — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/25

      Rješenje Općeg suda od 12. listopada 2016. – Lysoform Dr. Hans Rosemann i dr. ECHA
      (Predmet T-543/15) (1)

      ((Tužba za poništenje - Uključenje kao dobavljača aktivne tvari u popis predviđen u članku 95. Uredbe (EU) br. 528/2012 - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost))
      (2016/C 454/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Njemačka), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Njemačka), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Njemačka) i Diversey Europe Operations BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: K. Van Maldegem, M. Grunchard i P. Sellar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: C. Buchanan, W. Broere i M. Heikkilä, agenti uz asistenciju P. Olivera, barristera)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke ECHA-e od 17. lipnja 2015. u vezi s uključenjem društva Oxea GmbH, sa sjedištem u Njemačkoj, kao dobavljača aktivne tvari u popis iz članka 95. stavka 1. Uredbe (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda (SL 2012, L 167, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 181.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju društava Oxea GmbH i de BASF SE.

                  3.

                  Društvima Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Schülke & Mayr GmbH i Diversey Europe Operations BV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske agencije za kemikalije (ECHA) osim troškova koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

                  4.

                  Društva Lysoform Dr. Hans Rosemann, Ecolab Deutschland, Schülke & Mayr, Diversey Europe Operations, ECHA, Oxea i BASF snosit će svako vlastite troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

         (1)  SL C 406, 7. 12. 2015.


title: Predmet T-486/12: Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – Pentafarma (METABOL) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice METABOL — Raniji nacionalni verbalni žig METABOL-MG — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ)br. 207/2009” )

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/11

         Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Golam protiv OHIM-a – Pentafarma (METABOL)
   (Predmet T-486/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice METABOL - Raniji nacionalni verbalni žig METABOL-MG - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ)br. 207/2009”))
   2014/C 245/15
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sofia Golam (Atena, Grčka) (zastupnik: N. Trovas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Pentafarma – Sociedade Tecnico-Medicinal, SA (Prior Velho, Portugal)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. srpnja 2012. (predmet R 1901/2011-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Pentafarma-Sociedade Tecnico-Medicinal, SA i gđe Sofije Golam.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Gđi Sofiji Golam nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.


               10.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/5

         Postupak koji je 12. kolovoza 2015. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-20/15)
   (2015/C 410/04)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Øyvind Bø i Íris Ísberg, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles/Brussel, Belgique/België, pokrenulo je 12. kolovoza 2015. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Islanda.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da:

               1.

               ustvrdi da zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 1. poglavlja VIII. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva Komisije 2013/10/EU o izmjeni Direktive Vijeća 75/324/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica o aerosolnim raspršivačima radi prilagodbe njezinih odredaba o označivanju Uredbi (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., Island nije ispunio svoje obveze iz članka 3. Akta i članka 7. Sporazuma.

               2.

               naloži Islandu da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 28. ožujka 2015. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 28. siječnja 2015. o propustu Islanda da u svojem nacionalnom pravnom poretku provede Direktivu Komisije 2013/10/EU o izmjeni Direktive Vijeća 75/324/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica o aerosolnim raspršivačima radi prilagodne njezinih odredaba o označivanju Uredbi (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, u skladu s točkom 1. poglavlja VIII. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, kako je prilagođena Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da zbog toga što nije u predviđenom roku donio mjere potrebne za provedbu Akta, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 3. Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-306/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2016. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – António Fernando Maio Marques da Rosa protiv Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, S.A.

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2016. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – António Fernando Maio Marques da Rosa protiv Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, S.A.
   (Predmet C-306/16)
   (2016/C 326/19)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal da Relação do Porto

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: António Fernando Maio Marques da Rosa

      Druga stranka u postupku: Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               S obzirom na članke 5. Direktive Vijeća 93/104/EZ (1) od 23. studenoga 1993. i Direktive 2003/88/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. kao i članak 31. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u slučaju radnika koji rade u smjenama s rotacijskim razdobljima odmora, a zaposleni su u ustanovi koja je otvorena sve dane u tjednu, ali ne posluje neprekidno tijekom 24 sata dnevno, treba li nužno odobriti obvezni dan odmora na koji radnik ima pravo u svakom razdoblju od sedam dana, odnosno, barem sedmi dan nakon šest uzastopnih radnih dana?

               2.

               Je li u skladu s navedenim direktivama i odredbama tumačenje prema kojem, kad je riječ o tim radnicima, poslodavac ima pravo u svakom tjednu izabrati dane koje radniku odobrava za odmor na koje potonji ima pravo, pri čemu radnik može, a da mu se pritom ne plaćaju prekovremeni sati, biti obvezan raditi do deset uzastopnih radnih dana (na primjer, između srijede jednog tjedna, kojoj prethodi odmor ponedjeljkom i utorkom, do petka sljedećeg tjedna, nakon kojeg slijedi odmor subotom i nedjeljom)?

               3.

               Je li u skladu s tim direktivama i odredbama tumačenje prema kojem se razdoblje od 24 sata neprekidnog odmora može odobriti na bilo koji kalendarski dan unutar određenog razdoblja od sedam kalendarskih dana, a naredno razdoblje od 24 sata neprekidnog odmora (dodatno uz 11 sati dnevnog odmora) također se može odobriti na bilo koji kalendarski dan unutar razdoblja od sedam radnih dana koje neposredno slijedi gore navedenom razdoblju?

               4.

               Uzimajući u obzir članak 16. točku (a) Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003., je li u skladu s navedenim direktivama i odredbama tumačenje prema kojem radnik, umjesto da ima pravo na razdoblje od 24 sata neprekidnog odmora (dodatno uz 11 sati dnevnog odmora) za svako razdoblje od sedam dana, ima pravo na dva uzastopna ili neuzastopna razdoblja od 24 sata neprekidnog odmora na bilo koji od 4 kalendarska dana unutar određenog referentnog razdoblja od 14 kalendarskih dana?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/104/EZ od 23. studenoga 1993. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL 1993., L 207, str. 18.) [neslužbeni prijevod]

      (2)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL 2003., L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet T-624/14: Tužba podnesena 12. kolovoza 2014. – Bice International protiv OHIM-a – Bice (bice)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/28

         Tužba podnesena 12. kolovoza 2014. – Bice International protiv OHIM-a – Bice (bice)
   (Predmet T-624/14)
   2014/C 351/36
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bice International Ltd (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnik: N. Gibb, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Bice AG (Baar, Švicarska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 23. svibnja 2014. donesenu u predmetu R 1249/2013-1.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „bice” za proizvode i usluge iz razreda 29, 30 i 43 – registracija žiga Zajednice br. 5 1 26  693

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: navodi se da je prijava žiga Zajednice podnesena u zloj vjeri u smislu članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe 207/2009 i da je žig registriran protivno članku 53. stavku 1. točki (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (a) i člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe 207/2009

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašavanje ništavosti je u cijelosti odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 52. stavka 1. točke (b), članka 53. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (a) i člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe 207/2009.


title: Predmet C-557/15: Tužba podnesena 30. listopada 2015. – Europska komisija protiv Republike Malte

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/11

         Tužba podnesena 30. listopada 2015. – Europska komisija protiv Republike Malte
   (Predmet C-557/15)
   (2016/C 007/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes, K. Mifsud-Bonnici, agenti)

      Tuženik: Republika Malta

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da usvajanjem režima odstupanja koji dopušta lov na sedam vrsta divljih zeba (zeba Fringilla coelebs, konopljarka Carduelis cannabina, češljugar Carduelis carduelis, zelendur Carduelis chloris, batokljun Coccothraustes coccothraustes, žutarica Serinus serinus i čižak Carduelis spinus), Republika Malta nije ispunila svoje obveze iz članka 5. točaka (a) i (e) te članka 8. stavka 1. u vezi s točkom (a) Priloga IV. i s člankom 9. stavkom 1. Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (1);

               —

               naloži Republici Malti snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Malta je 2014. uvela režim odstupanja za odobrenje stupičarenja sedam vrsta divljih zeba kojim je odobrila sezone stupičarenja u 2014. i 2015.
   Direktiva 2009/147 obvezuje države članice da zabrane hvatanje i držanje divljih ptica koje nisu uključene u Prilog II., poput zeba o kojima je ovdje riječ, te svako hvatanje divljih ptica neselektivnim sredstvima poput stupica i mreža. Svako odstupanje od tih zabrana podložno je strogim uvjetima iznesenima u članku 9. Direktive.
   Komisija smatra da malteški režim odstupanja koji dopušta stupičarenje sedam vrsta zeba nije u skladu s člankom 5. točkama (a) i (e) te člankom 8. stavkom 1. u vezi s točkom (a) Priloga IV. direktive.
   Komisija smatra da Malta nije osigurala zadovoljavanje uvjeta za odstupanje postavljenih člankom 9. stavkom 1. direktive. Kao prvo, Malta nije dokazala izostanak drugog zadovoljavajućeg rješenja kao što je propisano zaglavljem članka 9. stavka 1. direktive. Kao drugo, malteški režim odstupanja ne navodi popis razloga u odnosu na navodni izostanak drugih zadovoljavajućih rješenja. Kao treće, Malta nije dokazala da odobrena djelatnost predstavlja „razborito korištenje” u smislu članka 9. stavka 1. točke (c) direktive. Kao četvrto, Malta nije dokazala usklađenost sa zahtjevom iz članka 9. stavka 1. točke (c) direktive da se odstupanje odnosi jedino na ptice „mali broj” ptica. Kao peto, Malta nije dokazala da se odobrenje odvija pod „strogo nadziranim uvjetima” u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (c) direktive.

      (1)  SL L 20, str. 7.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32., str. 128.


title: Predmet C-384/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal Supremo (Španjolska) 5. srpnja 2013. — Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L. protiv GALP Energía España S.A.U.

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal Supremo (Španjolska) 5. srpnja 2013. — Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L. protiv GALP Energía España S.A.U.
   (Predmet C-384/13)
   2013/C 274/15
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Tribunal Supremo

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L.

      Tuženik: GALP Energía España S.A.U.

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se smatrati da nije od važnosti i da nije obuhvaćen zabranom iz članka 81. stavka 1. UEZ-a (sada članak 101. stavak 1. UFEU-a) ugovor poput onoga koji je predmet spora u glavnom postupku, koji na razdoblje od četrdeset pet godina uspostavlja u korist dobavljača petrokemijskih proizvoda pravo služnosti u svrhu izgradnje benzinske postaje i da bi je dao u zakup vlasniku zemljišta za vrijeme koje odgovara trajanju ovog prava služnosti i koje je popraćeno obvezom isključive kupnje u istom trajanju, primarno iz razloga niskog tržišnog udjela dobavljača koji ne premašuje 3 %, s obzirom na to da je tržišni udjel samo trojice ostalih dobavljača otprilike 70 %, iako trajanje navedenog ugovora premašuje prosječno trajanje ugovora koji se općenito zaključuju na mjerodavnom tržištu?

               2.

               Ako bi odgovor bio negativan i ako bi se ugovor trebao ispitati u smislu Uredbe (EEZ) br. 1984/83 (1) i Uredbe (EZ) br. 2790/99 (2), može li se članak 12. stavak 2. Uredbe br. 2790/99 u vezi s člankom 5. točkom (a) iste Uredbe tumačiti tako da će, s obzirom na to da trgovac na malo nije vlasnik zemljišta i da će na dan 1. siječnja 2002. preostalo vrijeme trajanja ugovora biti dulje od pet godina, ugovor biti raskinut 31. prosinca 2006.?

      (1)  Uredba Komisije (EEZ) br. 1984/83 od 22. lipnja 1983. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na kategorije ugovora o isključivoj kupnji (SL L 173, str. 5.).

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 2790/1999 od 22. prosinca 1999. o primjeni članka 81. stavka 3. Ugovora na kategorije vertikalnih sporazuma i usklađena djelovanja (SL L 336, str. 21.).


title: Predmet F-86/13: Tužba od 13. rujna 2013. — ZZ protiv Parlamenta

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/30

         Tužba od 13. rujna 2013. — ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-86/13)
   2013/C 336/70
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: P. Bentley QC, Barrister i R. Bäuerle, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Europski Parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom se tužitelju zabranjuje prihvaćanje položaja savjetnika premijera Ukrajine u razdoblju od dvije godine od dana prestanka njegove službe u Europskom parlamentu.

      Tužbeni zahtjevi tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Parlamenta od 3. siječnja 2013. kojom se tužitelju zabranjuje prihvaćanje položaja savjetnika premijera Ukrajine u razdoblju od dvije godine od prestanka njegove službe u Parlamentu;

               —

               poništi odluku Parlamenta od 24. lipnja 2013. kojom se odbija žalba koju je tužitelj podnio protiv odluke Parlamenta od 03. siječnja 2013.;

               —

               naloži Parlamentu snošenje troškova.


title: Predmet C-118/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2017. uputio Budai Központi Kerületi Bíróság (Mađarska) – Dunai Zsuzsanna protiv ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2017. uputio Budai Központi Kerületi Bíróság (Mađarska) – Dunai Zsuzsanna protiv ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Predmet C-118/17)
   (2017/C 221/03)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dunai Zsuzsanna

      Tuženik: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li točku 3. izreke presude Suda od 30. travnja 2014. Kásler i Káslerné Rábai (C-26/13, EU:C:2014:282) tumačiti na način da nacionalni sudac može konvalidirati ugovora sklopljen s potrošačem i u slučaju kada bi održavanje valjanosti ugovora bilo protivno ekonomskim interesima potrošača?

               2.

               Poštuju li se nadležnosti Europske unije koje se odnose na uspostavljanje visoke razine zaštite potrošača i je li u skladu s temeljnim načelima prava Unije o jednakosti pred zakonom, zabrani diskriminacije, djelotvornom pravnom lijeku i jamstvu poštenog suđenja kada parlament države članice zakonski izmijeni građanskopravne ugovore iste kategorije sklopljene s potrošačima?

                           2/a.

                           U slučaju potvrdnog odgovora na drugo prethodno pitanje, poštuju li se nadležnosti Europske unije koje se odnose na uspostavljanje visoke razine zaštite potrošača i je li u skladu s temeljnim načelima prava Unije o jednakosti pred zakonom, zabrani diskriminacije, djelotvornom pravnom lijeku i jamstvu poštenog suđenja kada parlament države članice zakonom djelomično izmijeni ugovore o kreditu u kojima su iznosi izraženi u stranim valutama kako bi pravno zaštitio potrošača, kada je cjelokupan navedeni zakon protivan legitimnim interesima zaštite potrošača zato što je pravni učinak izvršenih izmjena održavanje valjanosti ugovora o zajmu pa potrošač ostaje obvezan snositi tečajni rizik?

               3.

               Što se tiče opsega ugovora sklopljenih s potrošačima, poštuje li se opseg nadležnosti dodijeljenih Europskoj uniji kako bi jamčila visoku razinu zaštite potrošača i je li u skladu s temeljnim pravom na djelotvoran pravni lijek i nepristrani sud, priznatim u pravu Unije u vezi sa svim građanskopravnim parnicama, kada vijeće za ujednačavanje prakse vrhovnog pravosudnog tijela države članice usmjerava presude nadležnog suda „odlukama za ujednačavanje građanskopravne prakse” koje su obvezujuće za sve sudove?

                           3/a.

                           U slučaju potvrdnog odgovora na treće prethodno pitanje i u pogledu opsega ugovora sklopljenih s potrošačima, poštuje li se opseg nadležnosti dodijeljenih Europskoj uniji kako bi jamčila visoku razinu zaštite potrošača i je li u skladu s temeljnim pravom na djelotvoran pravni lijek i nepristrani sud, priznatim u pravu Unije u vezi sa svim građanskopravnim parnicama, kada vijeće za ujednačavanje prakse vrhovnog pravosudnog tijela neke države članice usmjerava presude nadležnog suda „odlukama za ujednačavanje građanskopravne prakse” koje su obvezujuće za sve sudove, ako se imenovanje članova vijeća za ujednačavanje ne izvršava na transparentan način u skladu s prethodno utvrđenim pravilima; ako postupak pred navedenim vijećem nije javan i ako nije moguće naknadno izvršiti uvid u taj postupak, to jest u izražena stručna mišljenja ili upotrijebljena stručna djela odnosno u način glasovanja njegovih članova — je li bilo suglasno ili su postojala izdvojena mišljenja?


title: Predmet T-502/13: Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2014. – ASPA protiv OHIM-a – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/26

         Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2014. – ASPA protiv OHIM-a – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)
   (Predmet T-502/13) (1)

   2014/C 329/41
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet C-682/13 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 4. lipnja 2015. – Andechser Molkerei Scheitz GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Javno zdravlje — Popis prehrambenih aditiva odobrenih za uporabu u hrani — Steviol glikozid — Pretpostavke za dopuštenost — Pravni interes)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/12

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 4. lipnja 2015. – Andechser Molkerei Scheitz GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-682/13 P) (1)

   ((Žalba - Javno zdravlje - Popis prehrambenih aditiva odobrenih za uporabu u hrani - Steviol glikozid - Pretpostavke za dopuštenost - Pravni interes))
   (2015/C 236/16)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (zastupnik: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europske komisije (zastupnici: S. Grünheid i P. Ondrůšek, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbacuje.

               2.

               Nalaže se društvu Andechser Molkerei Scheitz GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 45, 15.2.2014.


title: Predmet C-281/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2015. uputio Oberlandesgericht München (Njemačka) – Soha Sahyouni protiv Raja Mamischa

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/29

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2015. uputio Oberlandesgericht München (Njemačka) – Soha Sahyouni protiv Raja Mamischa
   (Predmet C-281/15)
   (2015/C 294/36)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva: Soha Sahyouni

      Druga stranka u postupku: Raja Mamisch

      Prethodna pitanja

               1.

               Ulazi li u područje primjene u skladu s člankom 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 1259/2010 (1) od 20. prosinca 2010. o provedbi pojačane suradnje u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu isto tako i takozvani privatni razvod braka – ovdje: razvod braka pred vjerskim sudom u Siriji na temelju šerijatskog prava?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

                           a)

                           Treba li u slučaju ispitivanja mogućnosti priznavanja razvoda braka po nacionalnom pravu primijeniti i članak 10. Uredbe (EU) br. 1259/2010?

                           b)

                           U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 2. a):

                                       (1)

                                       Treba li apstraktno polaziti od usporedbe prema kojoj pravo države u kojoj se vodi postupak, unatoč tome što i drugom bračnom drugu priznaje pravo na razvod braka, zbog njegova spola određuje druge postupovnopravne i materijalne pretpostavke koje se razlikuju od onih za pravo na razvod prvoga bračnoga druga
                                       ili

                                       (2)

                                       primjenjivost norme ovisi o tome da primjena apstraktno diskriminatornoga stranoga prava i u pojedinačnom slučaju dovodi do stvarne diskriminacije?

                           c)

                           U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje (b) (2):

                     Je li suglasnost diskriminiranoga bračnoga druga s razvodom braka – i u obliku odobrenog prihvata naknade – dovoljan razlog za neprimjenjivanje norme?

      (1)  SL 343, str. 10. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 172.)