title: Predmet T-748/18: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Glimarpol protiv EUIPO-a – Metar (Pneumatski alat) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje pneumatski alat – Raniji dizajn – Dokaz o otkrivanju – Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Razlog ništavosti – Individualni karakter – Različit ukupan dojam – Članak 6. stavak 1 točka (b) Uredbe br. 6/2002”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/13

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Glimarpol protiv EUIPO-a – Metar (Pneumatski alat)
      (Predmet T-748/18) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje pneumatski alat - Raniji dizajn - Dokaz o otkrivanju - Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Razlog ništavosti - Individualni karakter - Različit ukupan dojam - Članak 6. stavak 1 točka (b) Uredbe br. 6/2002”)
      (2020/C 339/15)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Glimarpol sp. z o.o. (Bytom, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i H. O’Neill, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Metar sp. z o.o. (Gliwice, Poljska) (zastupnici: R. Skubisz i M. Mazurek, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. listopada 2018. (predmet R 1615/2017-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između društava Metar i Glimarpol.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Glimarpol sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

                  3.

                  Društvo Metar sp. z o.o. snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: Predmet T-38/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Portugal protiv Komisije („EFJP i EPFRR – Izdaci isključeni iz financiranja – Nesukladnosti s pravilima o višestrukoj sukladnosti – Razlike i oslobođanja u području sankcija – Paušalni financijski ispravak – Ocjena financijske štete za Uniju – Proporcionalnost – Legitimna očekivanja”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/14

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Portugal protiv Komisije
      (Predmet T-38/19) (1)

      („EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Nesukladnosti s pravilima o višestrukoj sukladnosti - Razlike i oslobođanja u području sankcija - Paušalni financijski ispravak - Ocjena financijske štete za Uniju - Proporcionalnost - Legitimna očekivanja”)
      (2020/C 339/16)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa, J. Saraiva de Almeida i P. Estêvão, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Rechena i A. Sauka, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFUE-a za djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2018/1841 od 16. studenoga 2018., o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka država članica nastalih u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2018., L 298, str. 34.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 103, 18. 3. 2019.


title: Predmet T-138/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – WH protiv EUIPO-a („Javna služba – Dužnosnici – Promaknuće za 2018. – Odluka o nepromaknuću – Tužba za poništenje – Povreda formalnih zahtjeva – Članak 76. i članak 78. stavak 6. Poslovnika Općeg suda – Dopuštenost – Prava obrane – Obveza obrazlaganja – Usporedba zasluga”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/14

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – WH protiv EUIPO-a
      (Predmet T-138/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Promaknuće za 2018. - Odluka o nepromaknuću - Tužba za poništenje - Povreda formalnih zahtjeva - Članak 76. i članak 78. stavak 6. Poslovnika Općeg suda - Dopuštenost - Prava obrane - Obveza obrazlaganja - Usporedba zasluga”)
      (2020/C 339/17)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: WH (zastupnik: E. Fontes Vila, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Lukošiūtė i K. Tóth, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje, s jedne strane, odluke od 18. srpnja 2018. kojom je EUIPO utvrdio konačni popis dužnosnika promaknutih u okviru promaknuća za 2018. u dijelu u kojem ta odluka ne uključuje tužiteljevo ime i, s druge strane, odluke od 18. prosinca 2018. kojom je nadležno tijelo za imenovanje odbilo žalbu koju je tužitelj podnio protiv navedene odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi WH se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet T-186/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Zubedi protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Sirije – Zamrzavanje financijskih sredstava – Pogreška u ocjeni”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/15

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Zubedi protiv Vijeća
      (Predmet T-186/19) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 339/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Khaled Zubedi (Damas, Sirija) (zastupnici: M. Lester, QC, i M. O’Kane, solicitor)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i A. Limonet, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2019/87 od 21. siječnja 2019. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2019., L 18 I, str. 13.) i Provedbene odluke Vijeća (EU) 2019/85 od 21. siječnja 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2019., L 18 I, str. 4.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Khaledu Zubediju nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmet T-305/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Welmax + protiv EUIPO-a– Valmex Medical Imaging (welmax) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig welmax – Raniji verbalni žig Europske unije valmex – Rok za podnošenje žalbe žalbenom vijeću – Nepravodobnost – Dan od kojeg rok počinje teći – Dostava – Dokaz slanja preporučenom poštom – Obavijest elektroničkom poštom – Nepoštovanje obveze plaćanja pristojbe za podnošenje žalbe u roku – Žalba za koju se smatra da nije podnesena – Doseg zahtjevâ za otklanjanje nedostataka – Članak 68. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 – Članci 23. i 56. do 58. Delegirane uredbe (EU) 2018/625”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/16

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Welmax + protiv EUIPO-a– Valmex Medical Imaging (welmax)
      (Predmet T-305/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig welmax - Raniji verbalni žig Europske unije valmex - Rok za podnošenje žalbe žalbenom vijeću - Nepravodobnost - Dan od kojeg rok počinje teći - Dostava - Dokaz slanja preporučenom poštom - Obavijest elektroničkom poštom - Nepoštovanje obveze plaćanja pristojbe za podnošenje žalbe u roku - Žalba za koju se smatra da nije podnesena - Doseg zahtjevâ za otklanjanje nedostataka - Članak 68. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 - Članci 23. i 56. do 58. Delegirane uredbe (EU) 2018/625”)
      (2020/C 339/19)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Welmax + sp. z o. o. sp.k. (Poznań, Poljska) (zastupnik: M. Machyński, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Valmex Medical Imaging GmbH (Augsburg, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. ožujka 2019. (predmet R 2245/2018-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Valmex Medical Imaging i Welmax +,

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Welmax + sp. z o. o. sp.k. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 230, 8. 7. 2019.


title: Predmet T-533/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Artur Florêncio & Filhos, Affsports protiv EUIPO-a Anadeco Gestion (sflooring) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije sflooring – Raniji nacionalni verbalni žig T-FLOORING – Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga – Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/16

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Artur Florêncio & Filhos, Affsports protiv EUIPO-a Anadeco Gestion (sflooring)
      (Predmet T-533/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije sflooring - Raniji nacionalni verbalni žig T-FLOORING - Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2020/C 339/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Artur Florêncio & Filhos, Affsports Lda (Sintra, Portugal) (zastupnik: D. Martins Pereira Soares, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Anadeco Gestion, SA (Carthagena, Španjolska) (zastupnici: J. Erdozain Lopez i J. Galan Lopez, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. svibnja 2019. (predmet R 1870/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Anadeco Gestion i Artur Florêncio & Filhos, Affsports.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 20. svibnja 2019. (predmet R 1870/2018-4).

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  EUIPO-u i društvu Anadeco Gestion, SA nalaže se snošenje vlastitih troškova, te se svakome od njih nalaže snošenje polovice troškova društva Artur Florêncio & Filhos, Affsports Lda pred Općim sudom i žalbenim vijećem.

         (1)  SL C 312, 16. 9. 2019.


title: Predmet T-696/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Teva Pharmaceutical Industries protiv EUIPO-a (Moins de migraine pour vivre mieux) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije Moins de migraine pour vivre mieux – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/19

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Teva Pharmaceutical Industries protiv EUIPO-a (Moins de migraine pour vivre mieux)
      (Predmet T-696/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Moins de migraine pour vivre mieux - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 339/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Petach Tikva, Izrael) (zastupnici: J. Bogatz i Y. Stone, odvjetnice)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. kolovoza 2019. (predmet R 778/2019-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog žiga Moins de migraine pour vivre mieux kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Teva Pharmaceutical Industries Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet T-697/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Teva Pharmaceutical Industries protiv EUIPO-a (Weniger Migräne. Mehr vom Leben.) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije Weniger Migräne. Mehr vom Leben. – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/20

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Teva Pharmaceutical Industries protiv EUIPO-a (Weniger Migräne. Mehr vom Leben.)
      (Predmet T-697/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Weniger Migräne. Mehr vom Leben. - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 339/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Petach Tikva, Izrael) (zastupnici: J. Bogatz i Y. Stone, odvjetnice)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. kolovoza 2019. (predmet R 779/2019-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog žiga Weniger Migräne. Mehr vom Leben. kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Teva Pharmaceutical Industries Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet T-800/19: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Austria Tabak protiv EUIPO-a – Mignot & De Block (AIR) („Žig Europske unije – Postupak povodom opoziva – Verbalni žig Europske unije AIR – Stvarna uporaba žiga – Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 – Članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe 2017/1001 – Izmjena razlikovnog karaktera”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/20

      Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2020. – Austria Tabak protiv EUIPO-a – Mignot & De Block (AIR)
      (Predmet T-800/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Europske unije AIR - Stvarna uporaba žiga - Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 - Članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe 2017/1001 - Izmjena razlikovnog karaktera”)
      (2020/C 339/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Austria Tabak GmbH (Beč, Austrija) (zastupnici: J. L. Gracia Albero i R. Ahijón Lana, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Mignot & De Block BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastupnik: S. Körber, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2019. (predmet R 1665/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava Mignot & De Block i Austria Tabak.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Austria Tabak GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Spojeni predmeti T-347/19 i T-348/19: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2020. – Falqui i Poggiolini protiv Parlamenta („Tužba za poništenje – Institucionalno pravo – Jedinstveni status europskog zastupnika – Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama – Donošenje Odluke br. 14/2018. u području mirovina od strane Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) – Izmjena iznosa mirovina – Očito nedopuštene tužbe”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/21

      Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2020. – Falqui i Poggiolini protiv Parlamenta
      (Spojeni predmeti T-347/19 i T-348/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Institucionalno pravo - Jedinstveni status europskog zastupnika - Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama - Donošenje Odluke br. 14/2018. u području mirovina od strane Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) - Izmjena iznosa mirovina - Očito nedopuštene tužbe”)
      (2020/C 339/27)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Enrico Falqui (Firenca, Italija), Danilo Poggiolini (Rim, Italija) (zastupnici: F. Sorrentino i A. Sandulli, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i S. Alves, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje napomena od 11. travnja 2019. koje je utvrdio, u slučaju svakog pojedinog tužitelja, načelnik Odjela za plaće i socijalna prava zastupnika Glavne uprave za financije Europskog parlamenta i u pogledu prilagodbe mirovina čiji su oni korisnici nakon stupanja na snagu, 1. siječnja 2019. Odluke br. 14/2018. u području mirovina od strane Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija).

         Izreka

                  1.

                  Tužbe se odbacuju kao očito nedopuštene.

                  2.

                  Enrico Falqui i Danilo Poggiolini snosit će vlastite troškove i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 263, 5. 8. 2019.


title: Spojeni predmeti T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 do T-462/19, T-464/19, T-469/19 i T-477/19: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2020. – Tognoli i dr. protiv Parlamenta („Tužba za poništenje – Institucionalno pravo – Jedinstveni status europskog zastupnika – Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama – Donošenje Odluke br. 14/2018. u području mirovina od strane Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) – Izmjena iznosa mirovina – Očito nedopuštene tužbe”)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/22

      Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2020. – Tognoli i dr. protiv Parlamenta
      (Spojeni predmeti T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 do T-462/19, T-464/19, T-469/19 i T-477/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Institucionalno pravo - Jedinstveni status europskog zastupnika - Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama - Donošenje Odluke br. 14/2018. u području mirovina od strane Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) - Izmjena iznosa mirovina - Očito nedopuštene tužbe”)
      (2020/C 339/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Carlo Tognoli (Milano, Italija) i 19 ostalih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnik u predmetima T-395/19, T-396/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-455/19, T-458/19 do T-462/19, T-464/19, T-469/19 i T-477/19: M. Merola, odvjetnik, zastupnici u predmetima T-405/19, T-408/19 i T-443/19: M. Merola i L. Florio, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i S. Alves, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje napomena od 11. travnja 2019. koje je utvrdio, u slučaju svakog pojedinog tužitelja, načelnik Odjela za plaće i socijalna prava zastupnika Glavne uprave za financije Europskog parlamenta i u pogledu prilagodbe mirovina čiji su oni korisnici nakon stupanja na snagu, 1. siječnja 2019. Odluke br. 14/2018. u području mirovina od strane Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija).

         Izreka

                  1.

                  Tužbe se odbacuju kao očito nedopuštene.

                  2.

                  Carlo Tognoli i drugi tužitelji čija se imena nalaze u prilogu snosit će vlastite troškove i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: Predmet T-470/20: Tužba podnesena 23. srpnja 2020. – DD protiv FRA

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/22

      Tužba podnesena 23. srpnja 2020. – DD protiv FRA
      (Predmet T-470/20)
      (2020/C 339/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: DD (zastupnici: A. Blot i L. Levi, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku FRA-inog direktora od 11. studenoga 2019. o donošenju stegovne sankcije udaljavanja s radnog mjesta koja je stupila na snagu 15. studenoga 2019.;

                  —

                  po potrebi, poništi odluku FRA-inog direktora od 15. travnja 2020. zaprimljenu istog datuma kojom je odbijena tužiteljeva žalba podnesena 16. prosinca 2019. protiv prethodno navedene odluke;

                  —

                  naknadi imovinsku i neimovinsku štetu koju je tužitelj pretrpio;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj se poziva na dva niza tužbenih razloga u vezi s pitanjima merituma i postupka i na načelo proporcionalnosti.
      U pogledu merituma:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: Pogreška koja se tiče prava i očita pogreška u ocjeni – Povreda načela pravne sigurnosti – Povreda članka 7. stavka 1. austrijskih propisa o autorskom pravu – Povreda članka 11. Povelje o temeljnim pravima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: Povreda načela dobre uprave i dužne pažnje – Povreda načela pretpostavke nedužnosti – Teret dokazivanja – Neutvrđivanje stvarnog činjeničnog stanja – Obveza odmjerenosti u izjavama.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: Nedostatak nepristranosti, neutralnosti i objektivnosti direktora u svojstvu tijela za imenovanje – Povreda pretpostavke nedužnosti – Zlouporaba ovlasti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni.

                              —

                              i. Navodna tužiteljeva povreda članka 11. Pravilnika o osoblju činjenično je neosnovana.

                              —

                              ii. Navodna tužiteljeva povreda članka 12. Pravilnika o osoblju činjenično je neosnovana.

                              —

                              iii. Navodna tužiteljeva povreda članka 21. Pravilnika o osoblju činjenično je neosnovana.

            U pogledu postupka, tužitelj se poziva na sljedeće postupovne nepravilnosti:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da nisu postojali ni prima facie dokazi za pokretanje upravne istrage i da je stegovni postupak pokrenut nepravilno.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na istražiteljevu nepoštovanju ovlasti – ističe se također tuženikova povreda: članka 4. stavka 2. i članka 7. stavka 6. FRA-ine odluke br. 2013/01 (1), članka 4. stavka 1. točaka (a), (b), (c) i (d) i članka 5. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2018/1725 (2) i, prije primjene Uredbe 2018/1725, članka 4. stavka 1. točaka (a), (b), (c) i (d) i članka 5. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) 45/2001 (3) – Ističe se i povreda učinaka poništavajuće presude.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na nedostatku istražiteljeve nepristranosti, neutralnosti i objektivnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane, osobito prava na saslušanje – također se navodi tuženikova povreda članaka 1., 2. i 12. Priloga IX. Pravilniku o osoblju.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave i obveze dužne pažnje – također se navodi tuženikova povreda razumnog roka i članka 22. Priloga IX. Pravilniku o osoblju.

            Nadalje, tužitelj se podredno poziva na povredu načela proporcionalnosti.

         (1)  Odluka o provedbi upravnih istraga i stegovnih postupaka.

         (2)  Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018. L 295, str. 39.)

         (3)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.)


title: Predmet T-498/20: Tužba podnesena 5. kolovoza 2020. – Diego protiv EUIPO-a – Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/24

      Tužba podnesena 5. kolovoza 2020. – Diego protiv EUIPO-a – Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING)
      (Predmet T-498/20)
      (2020/C 339/30)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Diego Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Dabas, Mađarska) (zastupnik: P. Jalsovszky, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Forbo Financial Services AG (Baar, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Sporni žig: figurativni žig Europske unije WOOD STEP LAMINATE FLOORING — Prijava za registraciju br. 17675802

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2019. (predmet R 1630/2019-1)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  utvrdi da ne postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu između žigova STEP i WOOD STEP Laminate Flooring;

                  —

                  naloži EUIPO-u registraciju spornog žiga;

                  —

                  naloži EUIPO-u odbijanje prigovora i

                  —

                  naloži snošenje troškova stranci koja ne uspije u postupku.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća:

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 26. stavka 2. UFEU-a i

                  —

                  povreda članaka 34. i 35. UFEU-a.


title: Predmet T-514/20: Tužba podnesena 15. kolovoza 2020. – Uno protiv Komisije

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/25

      Tužba podnesena 15. kolovoza 2020. – Uno protiv Komisije
      (Predmet T-514/20)
      (2020/C 339/31)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Uno Organización Empresarial de Logística y Transporte (Coslada, Španjolska) (zastupnik: J. Piqueras Ruiz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Europske komisije C (2020) 3108 final od 14. svibnja 2020. o državnoj potpori SA.50872 (2020/NN) – Naknada društvu Correos za pružanje univerzalne poštanske usluge, 2011.-2020.; i posljedično,

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetu T-513/20, Asempre/Komisija.


title: Predmet T-516/20: Tužba podnesena 17. kolovoza 2020. – Mandelay protiv EUIPO-a – Qx World (QUEST 9)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/25

      Tužba podnesena 17. kolovoza 2020. – Mandelay protiv EUIPO-a – Qx World (QUEST 9)
      (Predmet T-516/20)
      (2020/C 339/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Mađarska) (zastupnici: V. Luszcz, C. Sár i É. Ulviczki, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Qx World Kft. (Budimpešta, Mađarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije QUEST 9 – prijava za registraciju br. 17 885 953

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. lipnja 2020. u predmetu R 1900/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi spornu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova nastalih u ovom postupku i u postupku pred žalbenim vijećem;

                  —

                  ako dođe do intervencije, naloži intervenijentu snošenje tužiteljevih troškova nastalih u ovom postupku i u postupku pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća:

                  —

                  povreda članka 95. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 97. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda bitnih postupovnih zahtjeva;

                  —

                  povreda dužnosti obrazlaganja.


title: Predmet T-517/20: Tužba podnesena 17. kolovoza 2020. – VF International protiv EUIPO-a – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/26

      Tužba podnesena 17. kolovoza 2020. – VF International protiv EUIPO-a – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Predmet T-517/20)
      (2020/C 339/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnik: T. van Innis, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije NATIONAL GEOGRAPHIC – žig Europske unije br. 9 419 731

         Postupak pred EUIPO-om: postupak poništenja

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. svibnja 2020. u predmetu R 1665/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-518/20: Tužba podnesena 17. kolovoza 2020. – VF International protiv EUIPO-a – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/27

      Tužba podnesena 17. kolovoza 2020. – VF International protiv EUIPO-a – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Predmet T-518/20)
      (2020/C 339/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnik: T. van Innis, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije NATIONAL GEOGRAPHIC u žutoj i crnoj bolji – žig Europske unije br. 2 148 799

         Postupak pred EUIPO-om: postupak poništenja

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. svibnja 2020. u predmetu R 1664/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi spornu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-523/20: Tužba podnesena 18. kolovoza 2020. – Setarcos Consulting protiv EUIPO-a – (Blockchain Island)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/28

      Tužba podnesena 18. kolovoza 2020. – Setarcos Consulting protiv EUIPO-a – (Blockchain Island)
      (Predmet T-523/20)
      (2020/C 339/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Setarcos Consulting Ltd. (Sliema, Malta) (zastupnik: S. Stafylakis, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Blockchain Island – prijava za registraciju br. 18 027 834

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. lipnja 2020. u predmetu R 2806/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova nastalih u postupku pred Općim sudom i žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-526/20: Tužba podnesena 12. kolovoza 2020. – Devin protiv EUIPO-a – Haskovo Chamber of Commerce and Industry (DEVIN)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/28

      Tužba podnesena 12. kolovoza 2020. – Devin protiv EUIPO-a – Haskovo Chamber of Commerce and Industry (DEVIN)
      (Predmet T-526/20)
      (2020/C 339/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Devin EAD (Devin, Bugarska) (zastupnici: B. Van Asbroeck, G. de Villegas i C. Haine, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Haskovo Chamber of Commerce and Industry (Haskovo, Bugarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije DEVIN – žig Europske unije br. 9 408 865

         Postupak pred EUIPO-om: postupak poništenja

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. svibnja 2020. u predmetu R 2535/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku.

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) i člankom 7. stavkom 3. ili člankom 59. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (f) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (g) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-529/20: Tužba podnesena 21. kolovoza 2020. – LR protiv EIB-a

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/30

      Tužba podnesena 21. kolovoza 2020. – LR protiv EIB-a
      (Predmet T-529/20)
      (2020/C 339/38)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: LR (zastupnik: Á. Gómez de la Cruz Pérez, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (EIB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 9. siječnja 2020. kojom je odbijen tužiteljev zahtjev za naknadu za preseljenje povodom njegove selidbe u mjesto od osobnog interesa nakon prestanka radnog odnosa s tuženikom kao i odluke od 15. svibnja 2020. o odbijanju tužiteljeva upravnog prigovora od 19. veljače protiv tuženikove odluke od 9. siječnja 2020;

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 15. svibnja 2020. kojom je odbijen tužiteljev zahtjev od 19. veljače 2020. za priznavanje prava na naknadu za preseljenje ako Opći sud Europske unije ili Sud Europske unije priznaju to pravo tužiteljâ u predmetu T-387/19, DF i DG/EIB;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje naknade za preseljenje uvećane za zatezne kamate koje se izračunavaju po stopi Europske središnje banke uvećanoj za dva boda do potpunog plaćanja naknade;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci koja se tiče prava.

                              —

                              u tom se pogledu tvrdi da novo tumačenje iznimke predviđene člankom 13. stavkom 1. upravnih odredbi EIB-a iz 2017. godine sadržava očitu pogrešku koja se tiče prava i protivi se vlastitim aktima te institucije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze savjetovanja s predstavnicima osoblja.

                              —

                              u tom se pogledu ističe da je novo tumačenje istovjetno prikrivenom zakonodavnom postupku koji je provelo nenadležno tijelo uz nepoštovanje oblika i postupka tijekom kojeg se nije savjetovalo s predstavništvom osoblja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti, stečenih prava, legitimnih očekivanja i nepostojanja prijelaznog sustava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nediskriminacije.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze dužne pažnje i načela dobre uprave.


title: Predmet T-531/20: Tužba podnesena 21. kolovoza 2020. – Wolf Oil protiv EUIPO-a – Rolf Lubricants (ROLF)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/31

      Tužba podnesena 21. kolovoza 2020. – Wolf Oil protiv EUIPO-a – Rolf Lubricants (ROLF)
      (Predmet T-531/20)
      (2020/C 339/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgija) (zastupnici: T. Heremans i L. Depypere, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Rolf Lubricants GmbH (Leverkusen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga ROLF u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 286 835

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2020. u predmetu R 1958/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  podredno, izmijeni pobijanu odluku tako da se njegova tužba prihvati kao osnovana i posljedično prihvati njegov prigovor;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 95. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-542/20: Tužba podnesena 27. kolovoza 2020. – Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a – Pfizer (RUXIMBLIS)

text:
               12.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/32

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2020. – Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a – Pfizer (RUXIMBLIS)
      (Predmet T-542/20)
      (2020/C 339/40)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Njemačka) (zastupnici: J.-C. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Pfizer Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije RUXIMBLIS – prijava za registraciju br. 17 865 738

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. lipnja 2020. u predmetu R 1877/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Postupak protiv Nadzornog tijela EFTA-e koji su 28. kolovoza 2020. pokrenuli Telenor ASA i Telenor Norge AS (Predmet E-12/20) 2020/C 343/15

text:
               15.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/19

      Postupak protiv Nadzornog tijela EFTA-e koji su 28. kolovoza 2020. pokrenuli Telenor ASA i Telenor Norge AS
      (Predmet E-12/20)
      (2020/C 343/15)
      Društva Telenor ASA i Telenor Norge AS, koje zastupa odvjetnica Siri Teigum (Advokatfirmaet Thommessen AS, Postboks 1484 Vika, 0116 Oslo, Norveška), pokrenula su 28. kolovoza 2020. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Nadzornog tijela EFTA-e.
      Žalitelji od Suda EFTA-e traže:

                  —

                  da u cijelosti poništi Odluku od 29. lipnja 2020. u predmetu br. 71480 Telenor,

                  —

                  podredno, da djelomično poništi Odluku u dijelu koji se odnosi na dvije ili jednu od spornih pojedinačnih povreda te

                  —

                  podredno, da djelomično poništi Odluku u dijelu koji se odnosi na pružatelje usluga, za godine 2011. i 2012.,

                  —

                  podredno, da primjenom neograničene nadležnosti Suda poništi ili smanji novčane kazne izrečene žaliteljima te

                  —

                  da naloži ESA-i snošenje žaliteljevih troškova u vezi s ovim postupkom.

         Pravna i činjenična osnova te navedeni žalbeni razlozi:

                  —

                  Telenor ASA globalni je telekomunikacijski operator, koji pruža usluge u nordijskim zemljama i u Aziji. Telenor Norge AS, koji posluje na norveškom tržištu telekomunikacijskih usluga, njegovo je društvo kći. Odlukom je utvrđeno da su Telenor ASA i Telenor Norge AS (dalje u tekstu zajedno „Telenor” ili „žalitelj”) solidarno odgovorni za predmetne novčane kazne.

                  —

                  Nadzorno tijelo EFTA-e (ESA) donijelo je 29. lipnja 2020. odluku u predmetu br. 71480 („Odluka”), u kojoj je zaključeno da je Telenor prekršio članak 54. Sporazuma o EGP-u jer je primjenjivao nepoštene tarife kojima se jednako učinkovitim konkurentima, koji su se oslanjali na veleprodajne usluge pristupa i započinjanja poziva na javnoj mobilnoj telefonskoj mreži Telenora u Norveškoj, onemogućavalo da bez gubitaka nude samostalne mobilne širokopojasne usluge istovjetne uslugama koje Telenor Norge AS nudi privatnim korisnicima u Norveškoj, uključujući veleprodajne tarife za nacionalne operatore roaminga naplaćene društvu Network Norway (NwN) od 1. kolovoza 2008. do 31. kolovoza 2010., veleprodajne tarife za operatore mobilnih virtualnih mreža naplaćene društvu Ventelo od 1. siječnja 2008. do 30. studenoga 2010. i veleprodajne tarife za pružatelje usluga naplaćene od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2012.

                  —

                  ESA je Telenoru izrekla tri zasebne novčane kazne: 32 562 000 EUR (u vezi s društvom NwN), 27 783 000 EUR (u vezi s društvom Ventelo) i 51 606 000 EUR (u vezi s pružateljima usluga), u ukupnom iznosu od 111 951 000 EUR, i naložila mu da odmah prestane s predmetnim postupanjem ako to već nije učinio. Nadalje, ESA je naložila Telenoru da se suzdrži od ponavljanja takvog i svakog postupanja koje bi imalo isti ili istovjetan cilj ili učinak.

                  —

                  Žalitelj smatra da zaključak o povredi članka 54. Sporazuma o EGP-u (usp. članak 1.), koji je iznesen u Odluci, nije utemeljen.

                  —

                  Žalitelj tvrdi da se na početku Odluke navodi dosad nezabilježena i nezakonita definicija maloprodajnog tržišta, koja nije potkrijepljena analizom. Tvrdi da ESA potom svoju procjenu marže i analizu učinaka pogrešno temelji na tom preuskom tumačenju tržišta, ne vodeći računa o stvarnim obilježjima tržišnog natjecanja. S druge strane, pri procjeni novčane kazne ESA je primijenila ekspanzivan pristup, uračunavajući velike iznose prometa ostvarenog veleprodajom izvan predmetnog tržišta i triput uračunavajući Telenorove prihode na silaznom tržištu. Žalitelj tvrdi da je zato novčana kazna potpuno neproporcionalna i u suprotnosti s ESA-inim vlastitim smjernicama.


title: Predmet C-200/20 P: Žalba koju je 11. svibnja 2020. podnijela Gamma-A SIA protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. ožujka 2020. u predmetu T-353/19, Gamma-A protiv EUIPO-a – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/2

      Žalba koju je 11. svibnja 2020. podnijela Gamma-A SIA protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. ožujka 2020. u predmetu T-353/19, Gamma-A protiv EUIPO-a – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss
      (Predmet C-200/20 P)
      (2020/C 359/03)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Gamma-A SIA (zastupnik: M. Liguts, advokāts)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 3. rujna 2020., Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučio je da žalba nije dopuštena i žalitelju naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-319/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Facebook Ireland Limited protiv Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Facebook Ireland Limited protiv Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (Predmet C-319/20)
      (2020/C 359/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Facebook Ireland Limited

         Tuženik: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Prethodno pitanje

      Protive li se odredbama iz poglavlja VIII., osobito članku 80. stavcima 1. i 2. te članku 84. stavku 1. Uredbe (EU) 2016/679 (1) nacionalni propisi koji, pored ovlasti intervencije koje imaju nadzorna tijela nadležna za praćenje i provedbu te uredbe i mogućnosti pružanja pravne zaštite ispitanicima, priznaju ovlast s jedne strane konkurentima, a s druge strane udruženjima, tijelima i vijećima ovlaštenima u skladu s nacionalnim pravom da zbog povreda Uredbe (EU) 2016/679, neovisno o tome jesu li povrijeđena konkretna prava pojedinačnih ispitanika i bez ispitanikova davanja mandata za postupanje protiv osobe koja je počinila povredu, podnesu tužbu pred građanskim sudovima u pogledu zabrane nepoštenih poslovnih praksi, povrede određenog zakona o zaštiti potrošača ili zabrane primjene nevaljanih općih uvjeta poslovanja?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1.)


title: Predmet C-321/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2020. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – CDT, SA protiv MIMR, HRMM

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2020. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – CDT, SA protiv MIMR, HRMM
      (Predmet C-321/20)
      (2020/C 359/05)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CDT, SA

         Tuženici: MIMR, HRMM

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Kada se u presudi Suda u kojoj se tumači i primjenjuje direktiva Unije utvrdi da se potonjoj protivi nacionalno zakonodavstvo, ostaje li ono neposredno bez učinka ili se mora nastaviti primjenjivati u odnosima među pojedincima sve dok ga nacionalni zakonodavac ne izmijeni? Traži se da se na pitanje odgovori općenito odnosno s obzirom na presudu od 14. lipnja 2012 (1) i njezine učinke na članak 83. Leya General para la Defensa de los Consumidores (Opći zakon o zaštiti potrošača) u verziji [prije izmjena uvedenih Zakonom 3/2014 od 27. ožujka 2014.]?

                  2.

                  Protivi li se načelu pravne sigurnosti koje je svojstveno pravnom poretku Unije potpuno uklanjanje cjelokupnog sadržaja ugovorne odredbe zbog njezine nepoštenosti, u slučajevima u kojima u trenutku sklapanja ugovora i sastavljanja navedene odredbe nije postojala nikakva definicija nepoštenosti njezina predmeta jer o tome nije postojalo pravno pravilo odnosno sudska praksa? U slučaju potvrdnog odgovora, mora li se ukloniti isključivo dio predmetne odredbe koji se smatra nepoštenim?

                  3.

                  Protivi li se spomenutom načelu to da se tumačenje pravila nacionalnog prava sadržano u sudskoj praksi primijeni na ugovore koji su prethodili formiranju tog tumačenja i koji su sklopljeni kad je općeprihvaćeno tumačenje sudova bilo u suprotnosti s recentnom sudskom praksom?

         (1)  Presuda od 14. lipnja 2012., Banco Español de Crédito (C-618/10, EU:C:2012:349)


title: Predmet C-330/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. srpnja 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španjolska) – IP protiv Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. srpnja 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španjolska) – IP protiv Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (Predmet C-330/20)
      (2020/C 359/06)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: IP

         Tuženik: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se pravu Unije (odnosno člancima 63. i 65. UFEU-a te temeljnim načelima slobodnog kretanja, jednakog postupanja i nediskriminacije) nacionalno pravilo poput članka 39. stavka 2. Leya 35/2006, de 28 de noviembre, del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas [y de modificación parcial de las leyes de los Impuestos sobre Sociedades, sobre la Renta de no Residentes y sobre el Patrimonio] (Zakon 35/2006 od 28. studenoga 2006. o porezu na dohodak fizičkih osoba i djelomičnoj izmjeni zakona koji se odnose na poreze na dobit, dohodak nerezidenata i imovinu), kako je izmijenjen člankom. 3. stavkom 2. Leya 7/2012, de 29 de octubre[, de modificación de la normativa tributaria y presupuestaria y de adecuación de la normativa financiera para la intensificación de las actuaciones en la prevención y lucha contra el fraude] (Zakon 7/2012 od 29. listopada 2012. o izmjeni poreznog i proračunskog zakonodavstva i usklađivanju financijskih propisa radi pojačavanja mjera za sprečavanje i suzbijanje utaje poreza), kojim se određuje da se „neopravdani kapitalni dobici”, „u svakom slučaju”, trebaju oporezivati u najranijem razdoblju za koje nije nastupila zastara, kada se formalno ne ispuni ili se nepravodobno ispuni obveza pružanja informacija na „obrascu 720”, o dobrima, pravima i imovini koji se nalaze u inozemstvu ili su ondje deponirani, a da se pritom ne uzimaju u obzir pravila o zastari predviđena Leyem 58/2003[, de 17 de diciembre,] General Tributaria (Opći porezni zakon br. 58/2003 od 17. prosinca 2003.), osim ako nije riječ o „prijavljenom dohotku” ili dohotku koji je ostvaren u razdoblju kada osoba nije bila porezni obveznik u Španjolskoj?
                  Ako je odgovor na prvo pitanje niječan jer je ocijenjeno da je pravilo proporcionalno;

                  2.

                  Protivi li se pravu Unije (odnosno člancima 63. i 65. UFEU-a te temeljnim načelima slobodnog kretanja, jednakog postupanja i nediskriminacije) nacionalno pravilo poput članka 39. stavka 2. Zakona 35/2006 kojim se predviđaju ranije navedene posljedice u slučaju da se navedeni dohoci prijave nepravodobno, ali prije bilo kakvog pokrenutog postupka provjere o kojem je izdana obavijest i da nije podnesen nijedan zahtjev za razmjenu poreznih informacija iako za to s trećom državom postoji važeći mehanizam?


title: Predmet C-339/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2020. uputio Cour de cassation (Francuska) – VD

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. srpnja 2020. uputio Cour de cassation (Francuska) – VD
      (Predmet C-339/20)
      (2020/C 359/07)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VD

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ne podrazumijevaju li članak 12. stavak 2. točke (a) i (d) Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) (1), i članak 23. stavak 2. točke (g) i (h) Uredbe (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o zlouporabi tržišta (2) koja je od 3. srpnja 2016. zamijenila prethodno navedenu direktivu, u vezi s uvodnom izjavom 65. te uredbe, da nacionalni zakonodavac, s obzirom na tajnost razmijenjenih informacija i opću javnost koja bi mogla biti dovedena u pitanje, operatorima elektroničkih komunikacija može naložiti privremeno, ali općenito zadržavanje podataka o vezi kako bi upravnom tijelu iz članka 11. Direktive i članka 22. Uredbe omogućio da, kada se u pogledu određenih osoba pojave razlozi za sumnju da sudjeluju u trgovanju na temelju povlaštenih informacija ili manipuliranju tržištem, od operatora zahtijeva postojeće zapise o podatkovnom prometu kada postoji opravdana sumnja da ti zapisi povezani s predmetom istrage mogu biti relevantni za dokazivanje stvarnosti povrede jer omogućuju, među ostalim, utvrđivanje kontakata u koje su zainteresirane osobe stupile prije pojave sumnji?

                  2.

                  U slučaju kad bi Cour de cassation (Kasacijski sud) na temelju odgovora Suda smatrao da francusko zakonodavstvo o zadržavanju podataka o vezi nije u skladu s pravom Unije, mogu li se učinci tog zakonodavstva privremeno zadržati kako bi se izbjegla pravna nesigurnost i omogućilo da se prikupljeni i prethodno zadržani podaci upotrijebe za postizanje jednog od ciljeva tog zakonodavstva?

                  3.

                  Može li nacionalni sud privremeno zadržati učinke zakonodavstva kojim se službenicima neovisnog upravnog tijela zaduženog za provedbu istraga u području zlouporabe tržišta omogućuje da im se bez prethodnog nadzora suda ili drugog neovisnog upravnog tijela dostave podaci o vezi?

         (1)  SL 2003., L 96, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 3., str. 74.)

         (2)  Uredba (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o zlouporabi tržišta (Uredba o zlouporabi tržišta) te stavljanju izvan snage Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i direktiva Komisije 2003/124/EZ, 2003/125/EZ i 2004/72/EZ (SL 2014., L 173, str. 1.)


title: Predmet C-357/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2020. uputio Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – IE protiv Magistrat der Stadt Wien

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2020. uputio Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – IE protiv Magistrat der Stadt Wien
      (Predmet C-357/20)
      (2020/C 359/08)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: IE

         Tuženik: Magistrat der Stadt Wien

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Što obuhvaća pojam „lokalitet za razmnožavanje” u smislu članka 12. stavka [1.] točke [(d)] Direktive o staništima (1) i kako treba prostorno razgraničiti „lokalitet za razmnožavanje” od ostalih mjesta?

                  2.

                  Prema kojim faktorima valja utvrditi je li postojanje lokaliteta za razmnožavanje vremenski ograničeno, i ako da, za koje razdoblje?

                  3.

                  Prema kojim kriterijima valja utvrditi je li određenom radnjom ili propuštanjem nastalo oštećivanje odnosno uništavanje lokaliteta za razmnožavanje?

                  4.

                  Prema kojim kriterijima treba utvrditi je li „lokalitet za odmor” u smislu članka 12. stavka [1.] točke [(d)] Direktive o staništima oštećen ili uništen?

         (1)  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL 1992., L 206, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.), kako je posljednji put izmijenjena Direktivom Vijeća 2013/17/EU od 13. svibnja 2013. o prilagodbi određenih direktiva u području okoliša zbog pristupanja Republike Hrvatske (SL 2013., L 158, str. 193.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 27., str. 143.)


title: Predmet C-366/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španjolska) – CZ protiv Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španjolska) – CZ protiv Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (Predmet C-366/20)
      (2020/C 359/09)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CZ

         Tuženik: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se pravu Unije (odnosno člancima 63. i 65. UFEU-a te temeljnim načelima slobodnog kretanja, jednakog postupanja i nediskriminacije), nacionalno pravilo poput članka 39. stavka 2. Leya 35/2006, de 28 de noviembre, del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas [y de modificación parcial de las leyes de los Impuestos sobre Sociedades, sobre la Renta de no Residentes y sobre el Patrimonio] (Zakon 35/2006 od 28. studenoga 2006. o porezu na dohodak fizičkih osoba i djelomičnoj izmjeni zakona koji se odnose na poreze na dobit, dohodak nerezidenata i imovinu), kako je izmijenjen člankom. 3. stavkom 2. Leya 7/2012, de 29 de octubre[, de modificación de la normativa tributaria y presupuestaria y de adecuación de la normativa financiera para la intensificación de las actuaciones en la prevención y lucha contra el fraude] (Zakon 7/2012 od 29. listopada 2012. o izmjeni poreznog i proračunskog zakonodavstva i usklađivanju financijskih propisa radi pojačavanja mjera za sprečavanje i suzbijanje utaje poreza),), kojim se određuje da se „neopravdani kapitalni dobici”, „u svakom slučaju”, trebaju oporezivati u najranijem razdoblju za koje nije nastupila zastara, kada se formalno ne ispuni ili se nepravodobno ispuni obveza pružanja informacija na „obrascu 720”, o dobrima, pravima i imovini koji se nalaze u inozemstvu ili su ondje deponirani, a da se pritom ne uzimaju u obzir pravila o zastari predviđena Leyem 58/2003[, de 17 de diciembre,] General Tributaria (Opći porezni zakon br. 58/2003 od 17. prosinca 2003.), osim ako nije riječ o „prijavljenom dohotku” ili dohotku koji je ostvaren u razdoblju kada osoba nije bila porezni obveznik u Španjolskoj?
                  Ako je odgovor na prvo pitanje niječan jer je ocijenjeno da je pravilo proporcionalno;

                  2.

                  Protivi li se pravu Unije (odnosno člancima 63. i 65. UFEU-a te temeljnim načelima slobodnog kretanja, jednakog postupanja i nediskriminacije) nacionalno pravilo poput članka 39. stavka 2. Zakona 35/2006 kojim se predviđaju ranije navedene posljedice u slučaju da se navedeni dohoci prijave nepravodobno, ali prije bilo kakvog pokrenutog postupka provjere o kojem je izdana obavijest i da nije podnesen nijedan zahtjev za razmjenu poreznih informacija iako za to s trećom državom postoji važeći mehanizam?


title: Predmet C-397/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2020. uputio Cour de cassation (Francuska) – SR

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2020. uputio Cour de cassation (Francuska) – SR
      (Predmet C-397/20)
      (2020/C 359/11)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SR

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ne podrazumijevaju li članak 12. stavak 2. točke (a) i (d) Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) (1), i članak 23. stavak 2. točke (g) i (h) Uredbe (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o zlouporabi tržišta (2), koja je od 3. srpnja 2016. zamijenila prethodno navedenu direktivu, u vezi s uvodnom izjavom 65. te uredbe, da nacionalni zakonodavac, s obzirom na tajnost razmijenjenih informacija i opću javnost koja bi mogla biti dovedena u pitanje, operatorima elektroničkih komunikacija može naložiti privremeno, ali općenito zadržavanje podataka o vezi kako bi upravnom tijelu iz članka 11. Direktive i članka 22. Uredbe omogućio da, kada se u pogledu određenih osoba pojave razlozi za sumnju da sudjeluju u trgovanju na temelju povlaštenih informacija ili manipuliranju tržištem, od operatora zahtijeva postojeće zapise o podatkovnom prometu kada postoji opravdana sumnja da ti zapisi povezani s predmetom istrage mogu biti relevantni za dokazivanje stvarnosti povrede jer omogućuju, među ostalim, utvrđivanje kontakata u koje su zainteresirane osobe stupile prije pojave sumnji?

                  2.

                  U slučaju kad bi Cour de cassation (Kasacijski sud) na temelju odgovora Suda smatrao da francusko zakonodavstvo o zadržavanju podataka o vezi nije u skladu s pravom Unije, mogu li se učinci tog zakonodavstva privremeno zadržati kako bi se izbjegla pravna nesigurnost i omogućilo da se prikupljeni i prethodno zadržani podaci upotrijebe za postizanje jednog od ciljeva tog zakonodavstva?

                  3.

                  Može li nacionalni sud privremeno zadržati učinke zakonodavstva kojim se službenicima neovisnog upravnog tijela zaduženog za provedbu istraga u području zlouporabe tržišta omogućuje da im se bez prethodnog nadzora suda ili drugog neovisnog upravnog tijela dostave podaci o vezi?

         (1)  SL 2003., L 96, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 3., str. 74.)

         (2)  Uredba (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o zlouporabi tržišta (Uredba o zlouporabi tržišta) te stavljanju izvan snage Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i direktiva Komisije 2003/124/EZ, 2003/125/EZ i 2004/72/EZ (SL 2014., L 173, str. 1. i ispravak SL 2016., L 287, str. 320.)


title: Predmet C-398/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2020. uputio Krajský soud v Brně (Češka Republika) – ELVOSPOL protiv Odvolací finanční ředitelství

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2020. uputio Krajský soud v Brně (Češka Republika) – ELVOSPOL protiv Odvolací finanční ředitelství
      (Predmet C-398/20)
      (2020/C 359/12)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský soud v Brně

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ELVOSPOL

         Tuženik: Odvolací finanční ředitelství

         Prethodno pitanje

      Protivi li se cilju članka 90. stavaka 1. i 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost odredba nacionalnog prava kojom se utvrđuje uvjet koji onemogućava poreznom obvezniku kod kojeg je nastala obveza plaćanja poreza u vezi s izvršenjem oporezive usluge u korist drugog poreznog obveznika da ispravi iznos dospjelog poreza iz iznosa potraživanja nastalog u razdoblju od šest mjeseci prije nego što je sud donio odluku o stečaju drugog poreznog obveznika koji je uslugu platio samo djelomično, a ne u cijelosti?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-408/20 P: Žalba koju je 1. rujna 2020. podnio Danilo Poggiolini protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 3. srpnja 2020. u spojenim predmetima T-347/19 i T-348/19, Enrico Falqui i Danilo Poggiolini protiv Europskog parlamenta

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/8

      Žalba koju je 1. rujna 2020. podnio Danilo Poggiolini protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 3. srpnja 2020. u spojenim predmetima T-347/19 i T-348/19, Enrico Falqui i Danilo Poggiolini protiv Europskog parlamenta
      (Predmet C-408/20 P)
      (2020/C 359/13)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Danilo Poggiolini (zastupnici: F. Sorrentino, A. Sandulli, B. Cimino, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Žalbeni zahtjev

                  —

                  proglasiti dopuštenim zahtjev D. Poggiolinija za poništenje obavijesti br. D(2019) 14435 od 11. travnja 2019. Glavne uprave za financije Europskog parlamenta i poništenje obavijesti D309419 od 8. srpnja 2019. Opće uprave za financije – Uprave za financijska i socijalna prava zastupnika – Odjela za plaće i socijalna prava zastupnika – Načelnika odjela; posljedično, poništiti navedene obavijesti ili vratiti predmet Općem sudu Europske unije na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naložiti Europskom parlamentu snošenje troškova ovog postupka i postupka koji se vodio pred Općim sudom

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj se poziva na tri žalbena razloga u prilog zahtjevu za ukidanje rješenja br. 951576 od 3. srpnja 2020., koje je donijelo osmo vijeće Općeg suda Europske unije, u predmetu T-348/19, osobito:
      žalbeni razlog koji se odnosi na nepravodobnost u odnosu na rok od dva mjeseca koji je propisan zajedničkim odredbama članka 81. i članka 130. stavka 1. Poslovnika Općeg suda, prigovora kojim je Europski parlament istaknuo nedopuštenost tužbe D. Poggiolinija pred Općim sudom i u vezi primjenjivosti članka 60. Poslovnika Općeg suda prema kojem se „postupovni rokovi produljuju zbog udaljenosti za deset dana” na podneske podnesene putem sustava e-Curia;
      žalbeni razlog koji se odnosi na mogućnost pobijanja obavijesti br. D(2019) 14435 od 11. travnja 2019. Opće uprave za financije Europskog parlamenta, jer proizvodi trenutne učinke i posljedičnu dopuštenost sudskog zahtjeva za poništenje iste;
      žalbeni razlog koji se odnosi na dopuštenost zahtjeva za poništenje obavijesti D309419 od 8. srpnja 2019. Opće uprave za financije –- Uprave za financijska i socijalna prava zastupnika – Odjela za plaće i socijalna prava zastupnika – Načelnika odjela, formuliranog u podnesku o prilagodbi tužbenog zahtjeva, predviđenim člankom 86. Poslovnika Općeg suda, i koji se temelji na potrebi da se, ako su svi uvjeti ispunjeni, taj podnesak izmijeni u tužbu.
      Žalitelj se poziva na još tri razloga koji se odnose na nezakonitost obavijesti D(2019) 14435 od 11. travnja 2019. i obavijesti D309419 od 8. srpnja 2019., osobito:
      razlog koji se odnosi na povredu odluke Predsjedništva Europskog parlamenta od 19. svibnja i 9. srpnja 2008. o Provedbenim mjerama za Statut zastupnika u Europskom parlamentu;

      razlog koji se odnosi na činjenicu da je Europski parlament primijenio nevaljani nacionalni propis (uveden odlukom Predsjedništva talijanskog Zastupničkog doma br. 14/2018);
      razlog koji se odnosi na to da je Europski parlament nezakonito primijenio nacionalni propis koji je protivan temeljnim načelima pravnog poretka Unije i, in primis, načelu zaštite legitimnih očekivanja te na povredu načela prvenstva prava Unije.


title: Predmet C-429/20 P: Žalba koju je 11. rujna 2020. podnio Solar Ileias Bompaina AE protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 3. srpnja 2020. u predmetu T-143/19, Solar Ileias Bompaina protiv Komisije

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/9

      Žalba koju je 11. rujna 2020. podnio Solar Ileias Bompaina AE protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 3. srpnja 2020. u predmetu T-143/19, Solar Ileias Bompaina protiv Komisije
      (Predmet C-429/20 P)
      (2020/C 359/14)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Solar Ileias Bompaina AE (zastupnici: A. Metaxas, dikigoros, A. Bartosch, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva:

                  —

                  da ukine rješenje protiv kojeg je podnesena žalba;

                  —

                  utvrdi da se tužba dopušta i vrati predmet na odlučivanje Općem sudu.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba se temelji na dva žalbena razloga.
      Kao prvo, Opći sud je proveo pogrešnu pravnu analizu činjenica na kojima se tužba temelji, koja je posljedica toga što je zanemario sadržaj pritužbe koju je žalitelj podnio unatoč činjenici što je u potpunosti razumio taj sadržaj.
      Kao drugo, Opći sud je isto tako primijenio pogrešan standard dokazivanja.


title: Predmet T-538/20: Tužba podnesena 26. kolovoza 2020. – Guasch Pubill protiv EUIPO-a – Napkings (Krpe za čišćenje, Stolno rublje)

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/11

      Tužba podnesena 26. kolovoza 2020. – Guasch Pubill protiv EUIPO-a – Napkings (Krpe za čišćenje, Stolno rublje)
      (Predmet T-538/20)
      (2020/C 359/16)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Marcos Guasch Pubill (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: R. Guerras Mazón, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Napkings, SL (Madrid, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice (Krpe za čišćenje, Stolno rublje) – dizajn Zajednice br. 650 627-0003

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. lipnja 2020. u predmetu R 1051/2019-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku, prihvati prigovor pravomoćnosti i EUIPO-u naloži snošenje troškova;

                  —

                  podredno, odbije istaknute razloge, poništi pobijanu odluku i zamijeni je novom, odbije sve razloge istaknute u prilog zahtjevu za proglašavanje dizajna ništavim odnosno vrati predmet na ponovno odlučivanje EUIPO-u, kako bi on ispitao „dodatne razloge” o kojima se još nije očitovao, te naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 52. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 25. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002, u vezi s njezinim člankom 6.


title: Predmet T-546/20: Tužba podnesena 2. rujna 2020. – Sopra Steria Benelux i Unisys Belgium protiv Komisije

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/12

      Tužba podnesena 2. rujna 2020. – Sopra Steria Benelux i Unisys Belgium protiv Komisije
      (Predmet T-546/20)
      (2020/C 359/17)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgija), Unisys Belgium (Machelen, Belgija) (zastupnici: L. Masson i G. Tilman, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije u okviru postupka javne nabave pod oznakom TAXUD/2019/OP/0006 i naslovljenu „CCN-Evolucija: Specifikacije, razvoj, održavanje i treća razina potpore TAXUD IT platformama – Dio A: Razvoj usluga za CCN/CSI Platformu”:

                              —

                              kojom je odbijena ponuda konzorcija koji čine tužitelji;

                              —

                              kojom je ugovor o javnoj nabavi dodijeljen konzorciju ARHS-IBM;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji, s jedne strane, na povredi članka 23. Priloga I. Uredbi (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1.). Taj se tužbeni razlog, s druge strane, temelji na očitoj pogrešci u ocjeni;

                              —

                              zbog toga što Komisija nije provjerila nepravilnost cijena odabranog ponuditelja;

                              —

                              zbog toga što Komisija nije smatrala ponudu odabranog ponuditelja neuobičajeno niskom.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja, među ostalim, članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, zbog toga što Komisija nije dostatno obrazložila odluku o tome zašto ponudu odabranog ponuditelja nije smatrala neuobičajeno niskom.


title: Predmet T-551/20: Tužba podnesena 3. rujna 2020. – Jeronimo Martins Polska protiv EUIPO-a – Rivella International (Riviva)

text:
               26.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/13

      Tužba podnesena 3. rujna 2020. – Jeronimo Martins Polska protiv EUIPO-a – Rivella International (Riviva)
      (Predmet T-551/20)
      (2020/C 359/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Jeronimo Martins Polska S.A. (Kostrzyn, Poljska) (zastupnik: R. Skubisz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Rivella International AG (Rothrist, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: Prijava verbalnog žiga Europske unije Riviva – prijava za registraciju br. 16 888 174

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. srpnja 2020. u predmetu R 2420/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, ako druga stranka pred žalbenim vijećem intervenira u postupak, intervenijentu, snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 47. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-295/20: Presuda Suda (deveto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Sanresa” UAB/Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos („Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava – Javna nabava usluga obrade otpada – Direktiva 2014/24/EU – Članci 58. i 70. – Kvalifikacija obveze gospodarskog subjekta da posjeduje prethodno pisano odobrenje za otpremu prekograničnih pošiljki otpada – Uvjet za izvršenje ugovora”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/8

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Sanresa” UAB/Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos
      (Predmet C-295/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Javna nabava usluga obrade otpada - Direktiva 2014/24/EU - Članci 58. i 70. - Kvalifikacija obveze gospodarskog subjekta da posjeduje prethodno pisano odobrenje za otpremu prekograničnih pošiljki otpada - Uvjet za izvršenje ugovora”)
      (2021/C 338/10)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„Sanresa” UAB

         Tuženik: Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos

         uz sudjelovanje:„Toksika” UAB, „Žalvaris” UAB, „Palemono keramikos gamykla” AB, „Ekometrija” UAB

         Izreka

                  1.

                  Članak 18. stavak 2. i članke 58. i 70. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ treba tumačiti na način da, u okviru postupka javne nabave usluga gospodarenja otpadom, obveza gospodarskog subjekta koji želi otpremiti pošiljke otpada iz jedne države članice u drugu da posjeduje, osobito u skladu s člankom 2. točkom 35. i člankom 3. Uredbe (EZ) br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o pošiljkama otpada, odobrenje nadležnih tijela država kojih se ta otprema tiče predstavlja uvjet za izvršenje tog ugovora.

                  2.

                  Članak 70. Direktive 2014/24, u vezi s njezinim člankom 18. stavkom 1., treba tumačiti na način da mu se protivi to da se ponuditeljeva ponuda odbije samo zato što ponuditelj istodobno s dostavom svoje ponude nije podnio dokaz o tome da ispunjava uvjet za izvršenje predmetnog ugovora.

         (1)  SL C 329, 5. 10. 2020.


title: Predmet C-344/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2021. uputio tribunal de commerce de Paris (Francuska) – AA, BB, supruga osobe AA, Groupe AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, zastupana po Xavieru Brouardu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC/Allianz Bank SA, Allianz France SA, pravnom sljedniku Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, zastupanog po Frédéricu Abitbolu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC, BDR & Associés, zastupane po Xavieru Brouardu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC, SELAFA MJA, zastupane po Jérômeu Pierrelu sudskom kolikvidatoru AA, SELARL Axym, zastupanog po Didieru Courtoux sudskom kolikvidatoru AA, Bibus SA, ranije Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, pravni sljednik Métropole SA

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. lipnja 2021. uputio tribunal de commerce de Paris (Francuska) – AA, BB, supruga osobe AA, Groupe AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, zastupana po Xavieru Brouardu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC/Allianz Bank SA, Allianz France SA, pravnom sljedniku Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, zastupanog po Frédéricu Abitbolu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC, BDR & Associés, zastupane po Xavieru Brouardu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC, SELAFA MJA, zastupane po Jérômeu Pierrelu sudskom kolikvidatoru AA, SELARL Axym, zastupanog po Didieru Courtoux sudskom kolikvidatoru AA, Bibus SA, ranije Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, pravni sljednik Métropole SA
      (Predmet C-344/21)
      (2021/C 338/12)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal de commerce de Paris

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: AA, BB, supruga osobe AA, Groupe AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, zastupana po Me Xavieru Brouardu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC

         Tuženici: Allianz Bank SA, Allianz France SA, pravni sljednik Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, zastupanog po Frédéricu Abitbolu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC, BDR & Associés, zastupane po Xavieru Brouardu u svojstvu sudskog likvidatora Groupe AA SNC, SELAFA MJA, zastupane po Jérôme Pierrel sudskom kolikvidatoru AA, SELARL Axym, zastupanog po Didieru Courtoux sudskom kolikvidatoru AA, Bibus SA, ranije Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, pravni sljednik Métropole SA

         Prethodna pitanja

                  —

                  Treba li pravila o kontroli koncentracija predviđena u uredbama br. 4064/89 (1) i br. 139/2004 (2) tumačiti na način da se koncentracija koja je provedena protivno obvezama prethodne prijave i privremene odgode treba kvalificirati kao neprijavljena koncentracija i, ovisno o slučaju, koje su pravne posljedice neprijavljivanja na pravne akte koji su naknadno doneseni na temelju te prve koncentracije? Konkretno, treba li neprijavljenu koncentraciju smatrati „nesukladnom” u smislu uredbi br. 4064/89 i br. 139/2004?

                  —

                  Treba li članak 3. stavak 5. točku (a) uredbi br. 4064/89 i br. 139/2004 tumačiti na način da to što financijska institucija, kreditna institucija ili osiguravajuće društvo drže vrijednosne papire dulje od jedne godine i bez Komisijina odobrenja dovodi do koncentracije koja je nesukladna?

                  —

                  Koje pravne posljedice proizlaze iz članka 3. stavka 5. točke (a) uredbi br. 4064/89 i br. 139/2004 u slučaju povrede obveze podnošenja zahtjeva Komisiji za produženje roka od jedne godine u kojem kreditne ili druge financijske institucije ili osiguravajuća društva mogu držati vrijednosne papire

                  —

                  Treba li poštovanje općeg načela pravne sigurnosti tumačiti na način da se njime ograničava preispitivanje nezakonitih transakcija na temelju prava Unije ako je do nezakonitosti došlo osobito davno i ako su fizičke i pravne osobe na temelju nezakonite transakcije ostvarile subjektivna prava? Ovisno o slučaju, daju li utvrđene povrede prava Unije pravo na podnošenje tužbi za naknadu štete protiv osoba odgovornih za nezakonitosti?

                  —

                  Treba li sudsku praksu Suda o izvanugovornoj odgovornosti država članica tumačiti na način da se povredama prava Unije koje je počinila financijska institucija koja je državna, u skladu s uobičajenim uvjetima predviđenima pravom Unije, toj državi nalaže obveza naknade štete žrtvama nezakonitosti?

                  —

                  Treba li članak 108. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da se prije presude Stardust Marine moglo smatrati da je povlašteni zajam selektivne prirode koji dovodi do prednosti u odnosu na uobičajene tržišne uvjete kao takav dobiven iz „državnih sredstava” jer ga je dodijelilo javni poduzetnik a da pritom nije potrebno provjeriti je li bio funkcionalno pripisiv državi?

                  —

                  Nalažu li obveza lojalne suradnje država članica predviđena člankom 4. stavkom 3. UFEU-a te koristan i izravan učinak iz članka 88. stavka 3. [UEZ-a koji je postao članak 108. stavak 3. UFEU-a] to da sudovi koji odlučuju o meritumu po službenoj dužnosti ispitaju i, po potrebi, proglase nezakonitim sve državne potpore koje nisu prijavljene Komisiji?

                  —

                  Koje pravne posljedice proizlaze iz neprijavljivanja državne potpore Europskoj komisiji protivno članku 108. stavku 3. UFEU-a, osobito u pogledu valjanosti transakcija stjecanja koje su se mogle provesti navedenom državnom potporom?

                  —

                  Treba li članak 108. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da državnu potporu predstavlja to što je javno kreditno tijelo u velikom opsegu upotrebljavalo svoj kapital radi selektivne prednosti druge banke?

                  —

                  Treba li članak 101. UFEU-a, kako ga tumači Sud u svojoj sudskoj praksi ALLIANZ HUNGARIA, tumačiti na način da sporazum koji je opunomoćenik sklopio s drugim poduzetnicima i kojim se povređuje zakonska obveza predstavlja ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj jer se francuskim nacionalnim pravom opunomoćeniku zabranjuje stjecanje imovine za čiju je prodaju zadužen i nameće mu se obveza lojalnosti te obveza obavještavanja opunomoćitelja ili opunomoćiteljâ?

                  —

                  Povređuje li se članak 101. UFEU-a ako su se poduzetnici sporazumjeli o stjecanju trećeg poduzeća po cijeni znatno nižoj od njegove tržišne vrijednosti, budući da takvo stjecanje pretpostavlja da jedan od poduzetnika koji sudjeluje u sporazumu krši obvezu lojalnosti, obvezu informiranja ili pak zabranu stjecanja imovine koja se francuskim nacionalnim pravom nameće opunomoćeniku?

                  —

                  Povređuje li se članak 101. UFEU-a ako su poduzetnici na temelju međusobno sklopljenog sporazuma od Europske komisije namjerno prikrivali informacije u pogledu obveza (osobito obveze prijave) koje poduzetnici ili neki od poduzetnika imaju u području koncentracija?

                  —

                  Povređuje li se članak 101. UFEU-a ako je sporazum između poduzetnika, među ostalim, imao za cilj ili učinak to da se o državnim potporama nije uredno obavijestila Europska komisija?

                  —

                  Treba li članak 3. Direktive 2014/104/EU (3) tumačiti na način da je „potpuna naknada štete” koja se tim člankom predviđa u ovom slučaju jednaka sadašnjoj burzovnoj vrijednosti društva Adidas?

                  —

                  S obzirom na sve relevantne činjenice u ovom slučaju, treba li članak 10. Direktive 2014/104/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. studenoga 2014. o određenim pravilima kojima se uređuju postupci za naknadu štete prema nacionalnom pravu za kršenje odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Europske unije ili načelo djelotvornosti čiji je on izraz tumačiti na način da treba smatrati da je u pogledu prava na naknadu štete nastale zbog povreda članka 101. UFEU-a koje su prijavili tužitelji nastupila zastara?

                  —

                  Budući da se ta direktiva ne primjenjuje na povrede odredbi prava Unije u području koncentracija i državne potpore, koja pravila prava Unije treba primijeniti u pogledu moguće zastare prava na naknadu štete i kako ih treba tumačiti s obzirom na relevantne činjenice predmetnog slučaja?

         (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 4064/89 od 21. prosinca 1989. o kontroli koncentracija između poduzetnika (SL 1989., L 395, str. 1.)

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (SL 2004., L 24, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.)

         (3)  Direktiva 2014/104/UE Europskog parlamenta i Vijeća od 26. studenoga 2014. o određenim pravilima kojima se uređuju postupci za naknadu štete prema nacionalnom pravu za kršenje odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Europske unije (SL 2014., L 349, str. 1.)


title: Predmet T-406/21: Tužba podnesena 8. srpnja 2021. – Credit Suisse Group i Credit Suisse Securities (Europe)/Komisija

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/39

      Tužba podnesena 8. srpnja 2021. – Credit Suisse Group i Credit Suisse Securities (Europe)/Komisija
      (Predmet T-406/21)
      (2021/C 338/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Credit Suisse Group AG (Zürich, Švicarska), Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: R. Wesseling i F. ten Have, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi članak 1. Odluke Komisije C(2021) 2871 od 28. travnja 2021. koja se odnosi na postupak na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (Predmet AT.40346 – SSA obveznice) (uz daljnjem tekstu: odluka); podredno, da poništi članak 1. točku (d) odluke; još podrednije, da poništi dio članka 1. točke (d) odluke u mjeri u kojoj se u toj točki utvrđuje da Price Discovery Communications (komuniciranje o cijenama) ograničava tržišno natjecanje s obzirom na cilj i/ili da su tužitelji sudjelovali u jedinstvenoj i trajnoj povredi u cjelokupnom trajanju navedenom u tom članku;

                  —

                  poništi članak 2. točku (d) odluke; podredno, da poništi dio članka 2. točke (d) odluke;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka ili, podredno, odgovarajućeg dijela njihovih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a i pružila nedostatno obrazloženje utvrdivši da je cilj postupanja tužitelja bilo ograničavanje i/ili narušavanje tržišnog natjecanja. Konkretno,

                              —

                              Komisija je povrijedila članak 101. UFEU-a time što nije u dovoljnoj mjeri razmotrila relevantni pravni i ekonomski kontekst te time što nije u skladu sa svojim teretom dokazivanja dokazala da postupanje o kojem je riječ u odluci ograničava tržišno natjecanje s obzirom na cilj;

                              —

                              podredno, Komisija je povrijedila članak 101. UFEU-a zaključivši da Price Discovery Communications (komuniciranje o cijenama) ograničava tržišno natjecanje s obzirom na cilj;

                              —

                              u odnosu na Price Discovery Communications (komuniciranje o cijenama), Komisija je počinila pogrešku koja se tiče prava time što je zamijenila ocjenu o tome ograničava li se postupanjem tržišno natjecanje s obzirom na cilj s ocjenom o tome izlazi li postupanje, kao akcesorno ograničenje, izvan dosega članka 101. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a time što je pogrešno primijenila pojam jedinstvene i trajne povrede 101. Konkretno,

                              —

                              Komisija nije dokazala i pružila dostatno obrazloženje o tome da su učestalo komuniciranje, koje se odvijalo u multilateralnim stalnim sobama za razgovore, praksa s kojom se prestalo 2013., i sporadična bilateralna komunikacija, koja je uslijedila nakon veljače 2013., bili dio općeg plana kojim se pokušao ostvariti zajednički cilj;

                              —

                              Komisija nije niti dokazala niti pružila dostatno obrazloženje o tome da su tužitelji bili svjesni ili da su trebali biti svjesni bilateralne komunikacije drugih trgovaca od veljače 2013. pa nadalje, ili da su tu komunikaciju razumno mogli predvidjeti;

                              —

                              u odluci se ne dokazuje niti pruža dostatno obrazloženje o tome da je navodna povreda bila trajna;

                              —

                              u odluci se ne dokazuje postojanje jedinstvene i trajne povrede u cjelokupnom trajanju navedenom u članku 1. točki (d) odluke.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da se Komisijinom metodologijom utvrđivanja kazni krši članak 23. Uredbe Vijeća 1/2003 (1), Komisijine Smjernice o utvrđivanju kazni (2) i dužnost obrazlaganja. Konkretno,

                              —

                              Komisija nije iznijela dostatne razloge i omogućila tužiteljima da ocijene sadržava li metodologija utvrđivanja kazni pogrešku;

                              —

                              Komisija je, polazeći od pojma „vrijednost prihoda od prodaje” iz Smjernica o utvrđivanju kazni iz 2006., upotrijebila formulu visine prihoda od prodaje koja znatno preuveličava vrijednost prihoda od prodaje tužitelja pa stoga i ekonomsku važnost navodne povrede;

                              —

                              kazna koja je izrečena tužiteljima znatno premašuje težinu navodne povrede;

                              —

                              kazna koja je izrečena tužiteljima uključuje razdoblje u kojem oni nisu sudjelovali u navodnoj povredi.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)

         (2)  Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (SL 2006., C 210, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku: poglavlje 8., svezak 4., str. 58.) (u daljnjem tekstu: Smjernice o utvrđivanju kazni).