title: Predmet T-564/18: Tužba podnesena 21. rujna 2018. – Bernis i dr. protiv ESB-a

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/53

      Tužba podnesena 21. rujna 2018. – Bernis i dr. protiv ESB-a
      (Predmet T-564/18)
      (2018/C 436/75)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ernests Bernis (Jurmala, Latvija), Oļegs Fiļs (Jurmala), OF Holding SIA (Riga, Latvija) i Cassandra Holding Company SIA (Jurmala) (zastupnici: O. Behrends, M. Kirchner i L. Feddern, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku ECB-SSM-2018-LVABL-2 WOANCA-2018-0007 od 11. srpnja 2018. o oduzimanju bankovne dozvole banci ABLV Bank, AS;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je ESB pogrešno pretpostavio da su ispunjeni uvjeti za oduzimanje bankovne dozvole.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da ESB nije uzeo u obzir diskrecijsku prirodu odluke.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je ESB povrijedio načelo proporcionalnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je ESB zloupotrijebio ovlasti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je odluka ESB-a nedostatno obrazložena.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nemo auditur.


title: Predmet C-519/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – TB protiv Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – TB protiv Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Predmet C-519/18)
      (2018/C 436/23)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TB

         Tuženik: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 10. stavak 2. Direktive Vijeća 2003/86/EZ o pravu na spajanje obitelji (1) tumačiti na način da država članica može – kada na temelju tog članka odobrava ulazak članu obitelji koji nije naveden u članku 4. – na potonjeg primijeniti isključivo uvjet utvrđen u članku 10. stavku 2. (da je „ovisan o izbjeglici”)?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, obilježava li stanje „ovisnosti” osobe („dependency”) u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Direktive činjenično stanje u kojem se kumulativno pojavljuju različiti oblici ovisnosti ili je dovoljno da postoji samo neki od njezinih oblika, ovisno o posebnim okolnostima slučaja, da bi se potvrdilo postojanje takvog stanja? S tim u vezi, je li u skladu s uvjetom utvrđenim u članku 10. stavku 2. (da je član obitelji „ovisan o izbjeglici”) nacionalna odredba koja isključuje pojedinačnu ocjenu slučaja i uzima u obzir samo jedan činjenični element (pokazatelj ovisnosti osobe: „zbog zdravstvenog stanja objektivno ne [može] skrbiti o vlastitim potrebama”) kojim se potvrđuje ispunjenje navedenog uvjeta?

                  3.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje i, prema tome, prihvaćanja mogućnosti da država članica primijeni i neki drugi uvjet osim onog iz članka 10. stavka 2. (da je član obitelji „ovisan o izbjeglici”), je li ona ovlaštena, ako to smatra prikladnim, postaviti bilo koji uvjet, uključujući i one koji su u članku 4. stavcima 2. i 3. ustanovljeni u pogledu drugih članova obitelji ili smije primijeniti isključivo uvjet iz članka 4. stavka 3. Direktive? U tom slučaju, što podrazumijeva uvjet iz članka 4. stavka 3. Direktive, prema kojem su članovi obitelji „objectively unable to provide for their own needs on account of their state of health”? Treba li ga tumačiti na način da član obitelji ne može [skrbiti] „o vlastitim potrebama”, na način da „nije sposoban” brinuti se „o sebi” ili na neki drugi način?

         (1)  Direktiva Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji (SL 2003., L 251, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 70.)


title: Predmet T-567/18: Tužba podnesena 21. rujna 2018. – VE protiv ESMA-e

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/54

      Tužba podnesena 21. rujna 2018. – VE protiv ESMA-e
      (Predmet T-567/18)
      (2018/C 436/76)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VE (zastupnici: N. Flandin i L. Levi, odvjetnici)

         Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi ESMA-inu odluku od 11. lipnja 2018. kojom se odbija žalba koju je tužitelj podnio protiv ESMA-ine odluke od 14. studenoga 2017. kojom prestaje tužiteljev radni odnos sa ESMA-om;

                  —

                  zajedno s tim, ako je to potrebno, poništi ESMA-inu odluku od 14. studenoga 2017.;

                  —

                  naloži naknadu neimovinske štete koju je pretrpio tužitelj;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tužitelj nije bio obaviješten o odluci o prestanku njegova ugovora o radu u odgovarajućem otkaznom roku kako je definiran u njegovu ugovoru.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi prava na saslušanje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi obveze obrazlaganja u skladu s člankom 41. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kojim se predviđa obveza uprave da obrazloži svoje odluke.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o pogrešnoj pravnoj osnovi odluke o odbijanju tužiteljevih zahtjeva i odluke o prestanku ugovora o radu jer se obje temelje na izvješću o ocjeni iz 2016. koje je zahvaćeno očitim pogreškama u ocjeni.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela proporcionalnosti.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi tuženikove dužnosti brižnog postupanja s obzirom na tužiteljeve zdravstvene probleme i njegove opće uvjete rada.


title: Predmet T-171/17: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2018. – M & K protiv EUIPO-a – Genfoot (KIMIKA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije KIMIKA — Raniji verbalni žig Europske unije KAMIK — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/43

      Presuda Općeg suda od 16. listopada 2018. – M & K protiv EUIPO-a – Genfoot (KIMIKA)
      (Predmet T-171/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije KIMIKA - Raniji verbalni žig Europske unije KAMIK - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Stvarna uporaba - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”))
      (2018/C 436/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: M & K Srl (Prato, Italija) (zastupnici: u početku F. Caricato, zatim M. Cartella i B. Cartella, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Markakis i A. Folliard-Monguiral, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Genfoot, Inc. (Montréal, Québec, Kanada) (zastupnici: E. Saarmann i P. Baronikians, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. siječnja 2017. (predmet R 1206/2016-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Genfoot i M & K.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu M & K Srl se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet C-12/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei protiv Marije Dicu (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Organizacija radnog vremena — Direktiva 2003/88/EZ — Pravo na plaćeni godišnji odmor — Direktiva 2010/18/EU — Revidirani okvirni sporazum o roditeljskom dopustu — Roditeljski dopust koji se ne smatra razdobljem stvarnog rada)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/7

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei protiv Marije Dicu
      (Predmet C-12/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Organizacija radnog vremena - Direktiva 2003/88/EZ - Pravo na plaćeni godišnji odmor - Direktiva 2010/18/EU - Revidirani okvirni sporazum o roditeljskom dopustu - Roditeljski dopust koji se ne smatra razdobljem stvarnog rada))
      (2018/C 436/06)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Cluj

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei

         Tuženik: Maria Dicu

         uz sudjelovanje: Curtea de Apel Suceava, Consiliul Superior al Magistraturii

         Izreka

      Članak 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena treba tumačiti na način da mu nije protivna odredba nacionalnog propisa poput one u glavnom postupku, koja vrijeme roditeljskog dopusta što ga je radnik koristio u predmetnom razdoblju ne smatra vremenom stvarnog rada za potrebe utvrđivanja prava na plaćeni godišnji odmor koji mu je za spomenuto razdoblje zajamčen tim člankom.

         (1)  SL C 104, 3. 4. 2017.


title: Predmet T-569/18: Tužba podnesena 25. rujna 2018. – W. Kordes’ Söhne Rosenschulen protiv EUIPO-a (Kordes’ Rose Monique)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/54

      Tužba podnesena 25. rujna 2018. – W. Kordes’ Söhne Rosenschulen protiv EUIPO-a (Kordes’ Rose Monique)
      (Predmet T-569/18)
      (2018/C 436/77)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: W. Kordes’ Söhne Rosenschulen GmbH & Co KG (Klein Offenseth-Sparrieshoop, Njemačka) (zastupnik: G. Würtenberger, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Kordes’ Rose Monique – prijava za registraciju br. 15 856 743

         Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2018. u predmetu R 1929/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (m) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 95. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-600/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2018. uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – UTEP 2006. SRL protiv Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2018. uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – UTEP 2006. SRL protiv Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály
      (Predmet C-600/18)
      (2018/C 436/40)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UTEP 2006. SRL

         Tuženik: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

         Prethodno pitanje

      Treba li odredbu [članka] 92. UFEU-a tumačiti na način da joj se protive tumačenje članka 12/A a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. [évi] XXXIV. törvény (Zakon br. XXXIV iz 2004. o malim i srednjim poduzećima i o potporama za njihov razvoj; u daljnjem tekstu: Zakon KKV) i s tim povezana praksa nadležnih tijela u skladu s kojima članak 12/A Zakona KKV nije moguće primijeniti na poduzeća (pravne subjekte) registrirana u drugoj državi članici, a ne u Mađarskoj, ali koja u svemu ostalom odgovaraju pojmu malog i srednjeg poduzeća kako je utvrđen u navedenom zakonu?


title: Predmet C-602/18 P: Žalba koju je 21. rujna 2018. podnijelo društvo Star Television Productions Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 13. srpnja 2018. u predmetu T-797/17, Star Television Productions protiv EUIPO-a – Marca Dorcela (STAR)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/30

      Žalba koju je 21. rujna 2018. podnijelo društvo Star Television Productions Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 13. srpnja 2018. u predmetu T-797/17, Star Television Productions protiv EUIPO-a – Marca Dorcela (STAR)
      (Predmet C-602/18 P)
      (2018/C 436/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Star Television Productions Ltd (zastupnik: D. Farnsworth, solicitor)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Marc Dorcel
      Sud (šesto vijeće) je, rješenjem od 18. listopada 2018., odlučio da se žalba odbija.


title: Predmet T-577/18: Tužba podnesena 25. rujna 2018. – Crédit agricole Corporate and Investment Bank protiv ESB-a

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/56

      Tužba podnesena 25. rujna 2018. – Crédit agricole Corporate and Investment Bank protiv ESB-a
      (Predmet T-577/18)
      (2018/C 436/79)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge, Francuska) (zastupnici: A. Champsaur i A. Delors, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi, na temelju članaka 256. i 263. UFEU-a, odluku ECB-SSM-2018-FRCAG-76 koju je donio ESB dana 16. srpnja 2018.;

                  —

                  naloži ESB-u snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga koja su u biti istovjetna onima istaknutima u predmetu T-576/18, Crédit agricole/ESB.


title: Predmet C-616/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. listopada 2018. uputio Tribunal d'instance d’Épinal (Francuska) – Cofidis SA protiv YU, ZT

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. listopada 2018. uputio Tribunal d'instance d’Épinal (Francuska) – Cofidis SA protiv YU, ZT
      (Predmet C-616/18)
      (2018/C 436/42)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal d'instance d’Épinal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Cofidis SA

         Tuženici: YU, ZT

         Prethodno pitanje

      Protivi li se zaštiti koju Direktiva 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (1) jamči potrošačima, nacionalna odredba koja, u slučaju kad je trgovac podnio tužbu protiv potrošača na temelju ugovora o kreditu sklopljenog među njima, nacionalnom sudu zabranjuje da se nakon proteka petogodišnjeg roka zastare koji teče od sklapanja ugovora, po službenoj dužnosti ili po prigovoru potrošača pozove na i sankcionira povredu odredbi o obvezi provjere kreditne sposobnosti potrošača iz članka 8. Direktive, odredbi o informacijama koje se moraju kratko i jasno navesti u ugovoru o kreditu iz članka 10. i sljedećih te direktive i, općenito, svih odredbi te direktive koje štite potrošače?

         (1)  SL L 133, str. 66.


title: Predmet T-578/18: Tužba podnesena 25. rujna 2018. – CA Consumer Finance protiv ESB-a

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/56

      Tužba podnesena 25. rujna 2018. – CA Consumer Finance protiv ESB-a
      (Predmet T-578/18)
      (2018/C 436/80)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: CA Consumer Finance (Massy, Francuska) (zastupnici: A. Champsaur i A. Delors, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi, na temelju članaka 256. i 263. UFEU-a, odluku ECB-SSM-2018-FRCAG-77 koju je donio ESB dana 16. srpnja 2018.;

                  —

                  naloži ESB-u snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga koja su u biti istovjetna onima istaknutima u predmetu T-576/18, Crédit agricole/ESB.


title: Predmet T-367/17: Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Linak protiv EUIPO-a – ChangZhou Kaidi Electrical (Oblik električnog podiznog stativa) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje oblik električnog podiznog stativa — Raniji dizajn Zajednice — Razlog ništavosti — Nepostojanje individualnog karaktera — Upućeni korisnik — Nepostojanje različitog ukupnog dojma — Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/44

      Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Linak protiv EUIPO-a – ChangZhou Kaidi Electrical (Oblik električnog podiznog stativa)
      (Predmet T-367/17) (1)

      ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje oblik električnog podiznog stativa - Raniji dizajn Zajednice - Razlog ništavosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Upućeni korisnik - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”))
      (2018/C 436/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Linak A/S (Nordborg, Danska) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: u početku G. Sakalaite-Orlovskiene i A. Folliard-Monguiral, zatim G. Sakalaite-Orlovskiene i J. Ivanauskas, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2017. (predmet R 1412/2015-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje dizajna ništavim između društva Linak i društva ChangZhou Kaidi Electrical.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Linak A/S nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 249, 31. 7. 2017.


title: Predmet C-56/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – Bahtiyar Fathi protiv Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Granice, azil i useljavanje — Uredba (EU) br. 604/2013 — Članak 3. — Određivanje države članice odgovorne za ispitivanje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje — Razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu bez izričite odluke o određivanju države članice odgovorne za ispitivanje — Direktiva 2011/95/EU — Članci 9. i 10. — Razlozi za proganjanje koji se temelje na vjeri — Dokaz — Iransko zakonodavstvo o otpadništvu od vjere — Direktiva 2013/32/EU — Članak 46. stavak 3. — Učinkoviti pravni lijek)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/7

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – Bahtiyar Fathi protiv Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
      (Predmet C-56/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Granice, azil i useljavanje - Uredba (EU) br. 604/2013 - Članak 3. - Određivanje države članice odgovorne za ispitivanje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje - Razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu bez izričite odluke o određivanju države članice odgovorne za ispitivanje - Direktiva 2011/95/EU - Članci 9. i 10. - Razlozi za proganjanje koji se temelje na vjeri - Dokaz - Iransko zakonodavstvo o otpadništvu od vjere - Direktiva 2013/32/EU - Članak 46. stavak 3. - Učinkoviti pravni lijek))
      (2018/C 436/07)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Bahtiyar Fathi

         Tuženik: Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 1. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da tijela države članice ispitaju osnovanost zahtjeva za međunarodnu zaštitu u smislu članka 2. točke (d) te uredbe ako ne postoji izričita odluka tih tijela kojom se na temelju kriterija predviđenih navedenom uredbom utvrđuje da je ta država članica odgovorna za takvo ispitivanje.

                  2.

                  Članak 46. stavak 3. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, treba tumačiti na način da u okviru tužbe koju je podnositelj zahtjeva za međunarodnu zaštitu podnio protiv odluke kojom se njegov zahtjev za međunarodnu zaštitu smatra neosnovanim, nadležni sud države članice nije dužan po službenoj dužnosti provjeriti jesu li kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje navedenog zahtjeva predviđeni Uredbom 603/2013, pravilno primijenjeni.

                  3.

                  Članak 10. stavak 1. točku (b) Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite valja tumačiti na način da podnositelj zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji u potporu svojem zahtjevu navodi opasnost od proganjanja zbog razloga koji se temelje na vjeri ne treba, kako bi potkrijepio svoje tvrdnje o svojim vjerskim uvjerenjima, podnijeti izjave ili dokumente koji se odnose na sve elemente pojma „religija” iz te odredbe. Međutim, podnositelj zahtjeva mora uvjerljivo pokrijepiti navedene tvrdnje podnošenjem elemenata koji nadležnom tijelu omogućuju da se uvjeri u njihovu istinitost.

                  4.

                  Članak 9. stavke 1. i 2. Direktive 2011/95 valja tumačiti na način da zabrana djela koja su protivna državnoj religiji zemlje podrijetla podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu pod prijetnjom pogubljenja ili zatvora može predstavljati „djelo proganjanja” u smislu tog članka, pod uvjetom da tijela te zemlje u praksi nalažu takva kažnjavanja u vezi s tom zabranom, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev.

         (1)  SL C 112, 10. 4. 2017.


title: Predmet C-622/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. listopada 2018. uputio Cour de cassation (Francuska) – AR protiv Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. listopada 2018. uputio Cour de cassation (Francuska) – AR protiv Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS
      (Predmet C-622/18)
      (2018/C 436/43)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AR

         Tuženici: Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. stavak 1. točku (b), članke 10. i 12. Direktive br. 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (1) tumačiti na način da nositelj, koji nije nikad upotrijebio svoj žig te su mu prava na tom žigu opozvana istekom roka od pet godina nakon objave njegove registracije, može ishoditi naknadu štete zbog povrede pozivajući se na negativan utjecaj na temeljnu funkciju njegova žiga uzrokovan time što je treća strana prije dana stupanja na snagu opoziva upotrebljavala znak sličan navedenom žigu radi označavanja proizvoda ili usluga istovjetnih ili sličnih onima za koje je taj žig registriran?

         (1)  SL L 299, str. 25.


title: Predmet C-73/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. listopada 2018. – Francuska Republika protiv Europskog parlamenta (Tužba za poništenje — Institucionalno pravo — Protokol o mjestu sjedišta institucija te određenih tijela, ureda, agencija i služba Europske unije — Europski parlament — Pojam ‚sjednica koja se odnosi na proračun’ koja se održava u Strasbourgu (Francuska) — Članak 314. UFEU-a — Izvršavanje proračunske ovlasti tijekom dodatnog plenarnog zasjedanja u Bruxellesu (Belgija))

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/8

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. listopada 2018. – Francuska Republika protiv Europskog parlamenta
      (Predmet C-73/17) (1)

      ((Tužba za poništenje - Institucionalno pravo - Protokol o mjestu sjedišta institucija te određenih tijela, ureda, agencija i služba Europske unije - Europski parlament - Pojam ‚sjednica koja se odnosi na proračun’ koja se održava u Strasbourgu (Francuska) - Članak 314. UFEU-a - Izvršavanje proračunske ovlasti tijekom dodatnog plenarnog zasjedanja u Bruxellesu (Belgija)))
      (2018/C 436/08)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Francuska Republika (zastupnici: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda i E. de Moustier, agenti)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: R. Crowe i U. Rösslein, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Veliko Vojvodstvo Luksembourg (zastupnici: D. Holderer i C. Schiltz, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Francuskoj Republici nalaže se da uz svoje troškove snosi i troškove Europskog parlamenta.

                  3.

                  Veliko Vojvodstvo Luksemburg snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 104, 3. 4. 2017.


title: Predmet C-633/18 P: Žalba koju je 11. listopada 2018. podnio Apple Distribution International protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 27. srpnja 2018. u predmetu T-101/17, Apple Distribution International protiv Europske komisije

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/31

      Žalba koju je 11. listopada 2018. podnio Apple Distribution International protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 27. srpnja 2018. u predmetu T-101/17, Apple Distribution International protiv Europske komisije
      (Predmet C-633/18 P)
      (2018/C 436/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Apple Distribution International (zastupnici: S. Schwiddessen, H. Lutz, Rechtsanwälte, N. Niejahr, Rechtsanwältin, A. Patsa, Advocate)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine sporno rješenje u cijelosti;

                  —

                  presudi da se sporno rješenje izravno i osobno odnosi na Apple;

                  —

                  vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova društva Apple u vezi s ovim postupkom i postupkom pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Apple navodi da pobijano rješenje sadržava pogreške koje se tiču prava:

                  —

                  Kao prvo, Opći sud iskrivljava činjenice i ne uzima u obzir relevantne dokaze pri ocjenjivanju toga utječe li sporna odluka (1) bitno na Appleov konkurentski položaj na tržištu za pružanje kućnih video usluga povezanih sa zabavnim sadržajima u Njemačkoj.

                  —

                  Kao drugo, Opći sud pogrešno primjenjuje pravni test za ocjenu osobnog utjecaja jer zaključuje da Apple ne pripada zatvorenoj skupini poduzetnika, koje se moglo identificirati u vrijeme donošenja sporne odluke na temelju posebnih kriterija u vezi s članovima te skupine.

                  —

                  Kao treće, Opći sud krši članak 119. svojega poslovnika i članak 36. Statuta Suda jer ne obrazlaže zaključak da: (i) dokazi koje je podnio Apple za ocjenu utjecaja koji potpora može imati na njegov konkurentski položaj na tržištu za pružanje kućnih video usluga povezanih sa zabavnim sadržajima u Njemačkoj nisu dostatni; i (ii) se postojanje osobnog utjecaja mora dokazati upućivanjem na trenutak u vremenu kada je sporna mjera zamišljena, donesena i provedena na nacionalnoj razini.

                  —

                  Kao četvrto, Opći sud povrjeđuje Appleova prava obrane jer se oslanja na očitovanja koja je Komisija dostavila na pitanja Općeg suda, a koja Apple nije dobio priliku komentirati.

         (1)  Odluka Komisije (EU) 2016/2042 оd 1. rujna 2016. o programu potpore SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N) koji Njemačka planira provesti za financiranje proizvodnje i distribucije filmova (SL 2016., L 314, str. 63.)


title: Predmet C-521/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari i dr. protiv Poste Tutela SpA

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari i dr. protiv Poste Tutela SpA
      (Predmet C-521/18)
      (2018/C 436/24)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW

         Tuženik: Poste Tutela SpA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li društvo Poste Italiane s.p.a., na temelju prethodno navedenih obilježja, kvalificirati kao „javnopravno tijelo” u smislu članka 3. stavka 1. točke (d) Zakonodavne uredbe br. 50 iz 2016. i referentnih direktiva Zajednice (2014/23/EU (1), 2014/24/EU (2) i 2014/25/EU (3))?

                  2.

                  Je li navedenom kvalifikacijom obuhvaćeno i društvo Poste Tutela s.p.a., društvo kći u stopostotnom vlasništvu koje je već u postupku spajanja s prvonavedenim društvom, uzimajući u obzir uvodnu izjavu 46. Direktive 2014/23/EU o pravnim osobama pod kontrolom (vidjeti, u tom smislu, i presudu Suda Europske Unije, četvrto vijeće, od 5. listopada 2017., br. 567: obveza nadmetanja za pravne osobe pod kontrolom javne uprave; presudu Consiglio di Stato (Državno vijeće), šesto vijeće, 24. studenoga 2011., br. 6211)?

                  3.

                  Jesu li navedena društva kao naručitelji obvezna provoditi ugovorne postupke nadmetanja samo za dodjelu ugovora koji su povezani s djelatnostima koje se obavljaju u posebnim sektorima na temelju Direktive 2014/25/EU — pri čemu u odnosu na te naručitelje treba smatrati da je njihova priroda javnopravnih tijela obuhvaćena dijelom II. Zakonika o javnoj nabavi — a, s druge strane, imaju potpunu ugovornu autonomiju i na njih se primjenjuju isključivo privatna pravila za ugovorne djelatnosti koje nisu vezane za te sektore, uzimajući u obzir načela u uvodnoj izjavi 21. i članku 16. Direktive 2014/23/EU?

                  4.

                  Ako navedena društva imaju obilježja javnopravnih tijela, ostaju li ona u području primjene opće Direktive 2014/24/EU (a time i pravila ugovornih postupaka nadmetanja) i kad je riječ o ugovorima za koje se smatra da ne ulaze u područje posebnih sektora, čak i kad obavljaju djelatnosti poduzetničkog karaktera koje se odvijaju u režimu tržišnog natjecanja, koje su se razvile od njihova osnutka?

                  5.

                  Može li se, ako postoje uredi u kojima se bez razlikovanja obavljaju djelatnosti koje su povezane s pružanjem univerzalne usluge i djelatnosti koje s njom nisu povezane, načelo povezanosti, u odnosu na uslugu od posebnog javnog interesa, izuzeti od primjene za ugovore koji se odnose na redovno i izvanredno održavanje, čišćenje, opremanje te na portirske usluge i usluge nadzora tih ureda?

                  6.

                  Naposljetku, ako se prihvate navodi društva Poste Italiane s.p.a, treba li to da je organiziran postupak nadmetanja, a za to nije bilo zakonske obveze, za koji ne vrijede sva jamstva transparentnosti i jednakog postupanja koje propisuje Zakonik o javnoj nabavi, i koji je pravilno objavljen u Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana (Službeni list Talijanske Republike) i u Službenom listu Europske unije, bez dodatnih upozorenja u vezi s tim, smatrati nespojivim s utvrđenim načelom legitimnih očekivanja sudionika postupka nadmetanja?

         (1)  Direktiva 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL 2014., L 94, str. 1.)

         (2)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65.)

         (3)  Direktiva 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o nabavi subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga i stavljanju izvan snage Direktive 2004/17/EZ (SL 2014., L 94, str. 243.)


title: Predmet C-105/17: Presuda Suda (peto vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna, Bugarska) – Komisija za zaštita na potrebitelite protiv Eveline Kamenove (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita potrošača — Direktiva 2005/29/EZ — Članak 2. točke (b) i (d) — Direktiva 2011/83/EU — Članak 2. točka 2. — Pojmovi „trgovac” i „poslovna praksa”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/9

      Presuda Suda (peto vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna, Bugarska) – Komisija za zaštita na potrebitelite protiv Eveline Kamenove
      (Predmet C-105/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2005/29/EZ - Članak 2. točke (b) i (d) - Direktiva 2011/83/EU - Članak 2. točka 2. - Pojmovi „trgovac” i „poslovna praksa”))
      (2018/C 436/09)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad – Varna

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Komisija za zaštita na potrebitelite

         Protustranka: Evelina Kamenova

         uz sudjelovanje: Okražna prokuratura – Varna

         Izreka

      Članak 2. točke (b) i (d) Direktive 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi) i članak 2. točka 2. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća moraju se tumačiti na način da se fizička osoba kao što je to tuženica u glavnom postupku, koja na internetskoj stranici istodobno objavljuje određen broj oglasa u kojima nudi na prodaju novu i rabljenu robu, može smatrati „trgovcem” i da takva djelatnost može predstavljati „poslovnu praksu” samo ako ta osoba djeluje u svrhe povezane sa svojom trgovačkom, poslovnom, obrtničkom ili profesionalnom djelatnošću, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri s obzirom na sve relevantne okolnosti slučaja.

         (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet T-584/18: Tužba podnesena 27. rujna 2018. – Ukrselhosprom PCF i Versobank protiv ESB-a

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/57

      Tužba podnesena 27. rujna 2018. – Ukrselhosprom PCF i Versobank protiv ESB-a
      (Predmet T-584/18)
      (2018/C 436/81)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ukrselhosprom PCF LLC (Solone, Ukrajina) i Versobank AS (Tallinn, Estonija) (zastupnici: O. Behrends, L. Feddern i M. Kirchner, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku ECB/SSM/2018–EE-2 WHD-2017-0012 od 17. srpnja 2018. o povlačenju odobrenja za rad Versobanki AS;

                  —

                  poništi, u skladu s tim, odluku o troškovima ECB-SSM-2018-EE-3 od 14. kolovoza 2018. o internom administrativnom preispitivanju;

                  —

                  tuženiku naloži snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dvadeset i četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na ESB-ovoj nenadležnosti za donošenje odluke u pogledu likvidacije Versobanke AS.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na ESB-ovoj neizradi vlastite ocjene u pogledu osnovnih pitanja sprečavanja pranja novca (SPN)/financiranja terorizma (FT).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da ESB nije istražio te pažljivo i nepristrano ocijenio sve relevantne aspekte slučaja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitom oslanjanju na navodnu prijavu netočnih informacija u pogledu djelatnosti Versobanke u Latviji.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na ESB-ovom neuzimanju u obzir pozitivne uloge vrlo sposobnog i uglednog upravljačkog tima.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na ESB-ovom nedefiniranju relevantnih regulatornih zahtjeva koje Versobanka navodno nije ispunjavala.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na neuzimanju u obzir činjenice da znatan dio poslovanja nije uključivao visoki rizik u pogledu pranja novca.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na nedavanju dovoljne važnosti znatnom smanjenju klijenata iz visokorizičnih kategorija.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj pretpostavci da bilo kakva daljnja korektivna mjera ne bi bila realna.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnim razmatranjima u pogledu mogućeg novog upravnog odbora.

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnim razmatranjima u pogledu moguće suspenzije prava glasa.

                  12.

                  Dvanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom oslanjanju na navodnu povredu upute.

                  13.

                  Trinaesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnim razmatranjima u pogledu mogućnosti daljnje upute.

                  14.

                  Četrnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitom uskraćivanju mogućnosti samolikvidacije.

                  15.

                  Petnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitom uskraćivanju mogućnosti prodaje.

                  16.

                  Šesnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja i diskriminaciji.

                  17.

                  Sedamnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                  18.

                  Osamnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

                  19.

                  Devetnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 19. i uvodne izjave 75. Uredbe br. 1024/2013 (1) i zlouporabi ovlasti.

                  20.

                  Dvadeseti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje Versobanke i dioničara zbog neopravdano kratkog razdoblja za podnošenje očitovanja.

                  21.

                  Dvadeset i prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane Versobanke i njezina prava na saslušanje.

                  22.

                  Dvadeset i drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju.

                  23.

                  Dvadeset i treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava Versobanke na pristup spisu.

                  24.

                  Dvadeset i četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dioničarskih prava u vezi s preispitivanjem koje je proveo Administrativni odbor za preispitivanja u skladu s člankom 24. Uredbe br. 1024/2013.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.)


title: Predmet T-585/18: Tužba podnesena 27. rujna 2018. – Şanli protiv Vijeća

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/59

      Tužba podnesena 27. rujna 2018. – Şanli protiv Vijeća
      (Predmet T-585/18)
      (2018/C 436/82)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Dalokay Şanli (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnik: D. Gürses, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća od 31. srpnja 2018.;

                  —

                  izbriše njegovo ime s popisa iz Uredbe (EZ) br. 2580/2001 i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                  Povreda bitnih procesnih pretpostavki i povreda Ugovorâ.

                  2.

                  U postupku nije podnesen niti jedan dokaz da se tužitelj bavio terorističkom aktivnošću.

                  3.

                  Tužitelj se nije mogao valjano braniti u postupku koji je doveo do pobijane odluke.

                  4.

                  Odluka nije dostatno obrazložena.

                  5.

                  Odlukom su povrijeđena načela supsidijarnosti i proporcionalnosti.

                  6.

                  Uredba br. 2580/2001 se ne može primijeniti s obzirom na to da PKK nije teroristička organizacija.

                  7.

                  Odluka je donesena protivno načelu proporcionalnosti.


title: Predmet C-541/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. kolovoza 2018. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – AS protiv Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. kolovoza 2018. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – AS protiv Deutsches Patent- und Markenamt
      (Predmet C-541/18)
      (2018/C 436/25)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AS

         Tuženik: Deutsches Patent- und Markenamt

         Prethodno pitanje

      Ima li znak razlikovni karakter kada postoje praktično značajne i jasne mogućnosti da ga se koristi kao oznaku podrijetla robe ili usluga, čak i ako se pritom ne radi o najvjerojatnijem obliku uporabe znaka (1)?

         (1)  Tumačenje članka 3. stavka 1. točke (b) Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstva država članica o žigovima (SL 2008., L 299, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)


title: Predmet C-242/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA protiv Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Promicanje uporabe energije iz obnovljivih izvora — Tekuća biogoriva koja se koriste za termoelektrično postrojenje — Direktiva 2009/28/EZ — Članak 17. — Kriteriji održivosti za tekuća biogoriva — Članak 18. — Nacionalni sustavi certificiranja održivosti — Provedbena odluka 2011/438/EU — Dobrovoljni sustavi certificiranja održivosti biogoriva i tekućih biogoriva koje je odobrila Europska komisija — Nacionalni propis koji predviđa obvezu za subjekte posrednike da podnesu certifikate o održivosti — Članak 34. UFEU-a — Slobodno kretanje robe)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/10

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA protiv Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Predmet C-242/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Promicanje uporabe energije iz obnovljivih izvora - Tekuća biogoriva koja se koriste za termoelektrično postrojenje - Direktiva 2009/28/EZ - Članak 17. - Kriteriji održivosti za tekuća biogoriva - Članak 18. - Nacionalni sustavi certificiranja održivosti - Provedbena odluka 2011/438/EU - Dobrovoljni sustavi certificiranja održivosti biogoriva i tekućih biogoriva koje je odobrila Europska komisija - Nacionalni propis koji predviđa obvezu za subjekte posrednike da podnesu certifikate o održivosti - Članak 34. UFEU-a - Slobodno kretanje robe))
      (2018/C 436/11)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA

         Tuženici: Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Izreka

                  1.

                  Članak 18. stavak 7. Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ, u vezi s Provedbenom odlukom Komisije 2011/438/EU od 19. srpnja 2011. o priznavanju sustava ISCC (International Sustainability and Carbon Certification) za dokazivanje usklađenosti s kriterijima održivosti prema direktivama 2009/28/EZ i 2009/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, treba tumačiti na način da mu nije protivan nacionalni propis poput onog u glavnom postupku, koji gospodarskim subjektima nalaže posebne uvjete za certificiranje održivosti biogoriva, različite i šire od onih koji su predviđeni u dobrovoljnom sustavu certificiranja održivosti, poput sustava ISCC, priznatog navedenom provedbenom odlukom koju je donijela Europska komisija u skladu s člankom 18. stavkom 4. navedene direktive, jer je taj sustav odobren samo za biogoriva i jer se navedeni uvjeti odnose samo na tekuća biogoriva.

                  2.

                  Pravo Unije, a osobito članak 34. UFEU-a i članak 18. stavke 1. i 3. Direktive 2009/28, treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da nacionalni propis poput onog u glavnom postupku nameće nacionalni sustav provjere održivosti biogoriva koji predviđa da su svi gospodarski subjekti koji sudjeluju u lancu opskrbe razmatranog proizvoda, čak i kad je riječ o posrednicima koji ne stječu fizički posjed pošiljki biogoriva, dužni ispuniti određene obveze certificiranja, obavješćivanja i pružanja podataka koje proizlaze iz navedenog sustava.

         (1)  SL C 283, 28. 8. 2017.


title: Predmet C-544/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2018. uputio Upper Tribunal (Ujedinjena Kraljevina) – HM Revenue & Customs protiv HD

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2018. uputio Upper Tribunal (Ujedinjena Kraljevina) – HM Revenue & Customs protiv HD
      (Predmet C-544/18)
      (2018/C 436/26)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Upper Tribunal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: HM Revenue & Customs

         Tuženik: HD

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 49. UFEU-a tumačiti na način da osoba koja prestaje raditi u svojstvu samozaposlene osobe u okolnostima u kojima postoje tjelesna ograničenja u kasnijoj fazi trudnoće i nakon poroda, zadržava status samozaposlene osobe u smislu tog članka, pod uvjetom da nastavi obavljati gospodarsku djelatnost ili tražiti zaposlenje u razumnom vremenu nakon rođenja djeteta?


title: Predmet C-635/18: Tužba podnesena 11. listopada 2018. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/32

      Tužba podnesena 11. listopada 2018. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
      (Predmet C-635/18)
      (2018/C 436/45)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes i A. C. Becker, agenti)

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka

         Tužbeni zahtjev

      Komisija od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Savezna Republika Njemačka povrijedila obveze koje ima na temelju članka 13. stavka 1. u vezi s Prilogom XI. Direktive 2008/50/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu jer sustavno i trajno prekoračuje godišnje granične vrijednosti dušikova dioksida (NO2) u 26 područja procjene i upravljanja kvalitetom zraka (DEZBXX0001A aglomeracija Berlin, DEZCXX0007A aglomeracija Stuttgart, DEZCXX0043S upravno područje Tübingen, DEZCXX0063S upravno područje Stuttgart, DEZCXX0004A aglomeracija Freiburg, DEZCXX0041S upravno područje Karlsruhe [bez aglomeracija], DEZCXX0006A aglomeracija Mannheim/Heidelberg, DEZDXX0001A aglomeracija München, DEZDXX0003A aglomeracija Nürnberg/Fürth/Erlangen, DEZFXX0005S područje III središnji i sjeverni Hessen, DEZFXX0001A aglomeracija I [Rajna-Majna], DEZFXX0002A aglomeracija II [Kassel], DEZGLX0001A aglomeracija Hamburg, DEZJXX0015A Grevenbroich [područje eksploatacije lignita u Porajnju], DEZJXX0004A Köln, DEZJXX0009A Düsseldorf, DEZJXX0006A Essen, DEZJXX0017A Duisburg, Oberhausen, Mülheim, DEZJXX0005A Hagen, DEZJXX0008A Dortmund, DEZJXX0002A Wuppertal, DEZJXX0011A Aachen, DEZJXX0016S urbana područja i ruralni prostori u Sjevernoj Rajni – Vestfaliji, DEZKXX0006S Mainz, DEZKXX0007S Worms/Frankenthal/Ludwigshafen, DEZKXX0004S Koblenz/Neuwied) i granične vrijednosti NO2 po satu u dva od navedenih područja (DEZCXX0007A aglomeracija Stuttgart, DEZFXX0001A aglomeracija I [Rajna-Majna]);

                  —

                  utvrdi da Savezna Republika Njemačka nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 23. stavka 1. podstavaka 2. i 3. u vezi s Prilogom XV. odjeljkom A. te direktive, posebice obvezu skraćivanja u što većoj mogućoj mjeri razdoblja prekoračenja u 26 predmetnih područja.;

                  —

                  naloži Saveznoj Republici Njemačkoj snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Savezna Republika Njemačka od 2010. sustavno i trajno prekoračuje godišnje i po satu granične vrijednosti određene u prilogu XI. Time je povrijedila članak 13. stavak 1. u vezi s Prilogom XI Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu.
      Protivno članku 23. stavku 1. podstavcima 2. i 3. u vezi s Prilogom XV Direktivi Savezna Republika Njemačka od 11. lipnja 2010. nije usvojila mjere iz planova za kvalitetu zraka za predmetnih 26 područja namijenjene kako bi se razdoblja prekoračenja što je moguće više skratila. Neprikladnost mjera proizlazi, među ostalim, iz trajanja, trenda i težine prekoračenja graničnih vrijednosti i ispitivanja planova za kvalitetu zraka utvrđenih za predmetna područja.

         (1)  SL 2008, L 152, str. 1.


title: Predmet C-337/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Szczecinie – Poljska) – Feniks Sp. z o.o. protiv Azteca Products & Services SL (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Uredba (EU) br. 1215/2012 — Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima — Posebna nadležnost — Članak 7. točka 1. podtočka (a) — Pojam „stvari povezane s ugovorom” — Paulijanska tužba)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/11

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Szczecinie – Poljska) – Feniks Sp. z o.o. protiv Azteca Products & Services SL
      (Predmet C-337/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Posebna nadležnost - Članak 7. točka 1. podtočka (a) - Pojam „stvari povezane s ugovorom” - Paulijanska tužba))
      (2018/C 436/12)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Szczecinie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Feniks Sp. z o.o.

         Tuženik: Azteca Products & Services SL

         Izreka

      U situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, paulijanska tužba kojom nositelj prava na potraživanje iz ugovora traži da se pravnoj radnji kojom je njegov dužnik prenio određenu imovinu na treću osobu i kojom je njegovim pravima navodno nanesena šteta, u odnosu na njega oduzme pravni učinak, proizlazi iz pravila o međunarodnoj nadležnosti predviđenog člankom 7. točkom 1. podtočkom (a) Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima.

         (1)  SL C 300, 11. 9. 2017.


title: Predmet C-548/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. kolovoza 2018. uputio Saarländisches Oberlandesgericht (Njemačka) – BGL BNP Paribas SA protiv TeamBank AG Nürnberg

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. kolovoza 2018. uputio Saarländisches Oberlandesgericht (Njemačka) – BGL BNP Paribas SA protiv TeamBank AG Nürnberg
      (Predmet C-548/18)
      (2018/C 436/27)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Saarländisches Oberlandesgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: BGL BNP Paribas SA

         Tuženik: TeamBank AG Nürnberg

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li članak 14. Uredbe (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Uredba Rim I) (1) primjenjiv na učinke višestrukog ustupanja na treće osobe?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: kojem pravu podliježu u tom slučaju učinci prema trećim osobama?

                  3.

                  U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: primjenjuje li se ta odredba na odgovarajući način?

                  4.

                  U slučaju pozitivnog odgovora na treće pitanje: kojem pravu podliježu u tom slučaju učinci prema trećim osobama?

         (1)  SL 2008., L 177, str. 6. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 109.)


title: Predmet T-368/17: Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Linak protiv EUIPO-a – ChangZhou Kaidi Electrical (Oblik električnog podiznog stativa) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje oblik električnog podiznog stativa — Raniji dizajn Zajednice — Razlog ništavosti — Nepostojanje individualnog karaktera — Upućeni korisnik — Nepostojanje različitog ukupnog dojma — Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/44

      Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Linak protiv EUIPO-a – ChangZhou Kaidi Electrical (Oblik električnog podiznog stativa)
      (Predmet T-368/17) (1)

      ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje oblik električnog podiznog stativa - Raniji dizajn Zajednice - Razlog ništavosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Upućeni korisnik - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”))
      (2018/C 436/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Linak A/S (Nordborg, Danska) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: u početku G. Sakalaite-Orlovskiene i A. Folliard-Monguiral, zatim G. Sakalaite-Orlovskiene i J. Ivanauskas, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2017. (predmet R 1412/2015-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje dizajna ništavim između društva Linak i društva ChangZhou Kaidi Electrical.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Linak A/S nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 249, 31. 7. 2017.


title: Predmet C-650/18: Tužba podnesena 17. listopada 2018. – Mađarska protiv Europskog parlamenta

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/33

      Tužba podnesena 17. listopada 2018. – Mađarska protiv Europskog parlamenta
      (Predmet C-650/18)
      (2018/C 436/46)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér, G. Tornyai i Zs. Wagner, agenti)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Rezoluciju Europskog parlamenta od 12. rujna 2018. o prijedlogu kojim se Vijeće poziva da, u skladu s člankom 7. stavkom 1. Ugovora o Europskoj uniji, utvrdi da postoji očita opasnost da Mađarska teško prekrši vrijednosti na kojima se temelji Europska unija.

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu svojoj tužbi mađarska vlada navodi četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Mađarska vlada smatra da je Europski parlament prilikom glasovanja o pobijanoj odluci teško povrijedio odredbe članka 345. UFEU-a i svojega Poslovnika. Od glasova zastupnika u Europskom parlamentu uračunati su samo oni za i protiv, a ne i suzdržani, što je protivno odredbama članka 354. UFEU-a i članka 178. stavka 3. Poslovnika Europskog parlamenta. Da su uračunati i suzdržani glasovi, glasovanje bi bilo drukčije (prvi tužbeni razlog).

                  2.

                  Kao drugo, predsjednik Europskog parlamenta nije uzeo u obzir mišljenje Odbora za ustavna pitanja Europskog parlamenta (AFCO) u vezi s tumačenjem Poslovnika, unatoč tomu što su prije glasovanja postojale osnovane sumnje u pogledu prebrojavanja glasova. Slijedom toga, povrijedio je načelo pravne sigurnosti, s obzirom na to da je prije i tijekom glasovanja postojala ili je nastavila postojati nesigurnost u pogledu tumačenja Poslovnika (drugi tužbeni razlog).

                  3.

                  Kao treće, mađarska vlada tvrdi da su prilikom glasovanja o pobijanoj odluci povrijeđena demokratska prava zastupnika u Europskom parlamentu i temeljna načela jednakog postupanja sa zastupnicima i izravne demokracije. Zastupnici nisu mogli izvršavati svoja prava potrebna za obavljanje svojih funkcija predstavljanja naroda u skladu s demokratskim načelom koje podrazumjeva i mogućnost suzdržanosti (treći tužbeni razlog).

                  4.

                  Kao četvrto, mađarska vlada smatra da pobijana odluka povređuje temeljno načelo lojalne suradnje institucija Unije i država članica utvrđeno u članku 4. stavku 3. UEU-a te pravna načela Unije poput načela lojalne suradnje institucija Unije, načelo legitimnih očekivanja i načelo pravne sigurnosti, s obzirom na to da navedena odluka sadržava tvrdnje koje se odnose na postupke zbog povrede obveze koji su dovršeni ili su još u tijeku (četvrti tužbeni razlog).


title: Predmet C-550/18: Tužba podnesena 27. kolovoza 2018. – Europska komisija protiv Irske

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/21

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2018. – Europska komisija protiv Irske
      (Predmet C-550/18)
      (2018/C 436/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, T. Scharf, G. von Rintelen, agenti)

         Tuženik: Irska

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da Irska, u vezi s Direktivom (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (SL 2015., L 141, str. 73.), nije donijela, najkasnije do 26. lipnja 2017., sve propise kojima se prenosi ta direktiva, ili, u svakom slučaju, nije priopćila Komisiji nijednu takvu mjeru, čime je Irska povrijedila svoje obveze na temelju članka 67. stavka 1. te direktive;

                  —

                  naloži Irskoj plaćanje novčane kazne na temelju članka 260. stavka 3. UFEU-a u iznosu od 17 190,60 eura, počevši od dana donošenja presude Suda, jer ona nije ispunila svoju obvezu priopćavanja mjera za prenošenje Direktive (EU) 2015/849;

                  —

                  naloži Irskoj plaćanje paušalnog iznosa na temelju članka 260. stavka 3. UFEU-a u dnevnom iznosu od 4 701,20 eura po danu, pomnoženom brojem dana trajanja povrede, s minimalnim paušalnim iznosom od 1 685 000 eura; i

                  —

                  naloži Irskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Na temelju članka 67. stavka 1. Direktive (EU) 2015/849 države članice moraju donijeti zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s tom direktivom do 26. lipnja 2017. i Komisiji moraju odmah dostaviti tekst tih mjera. Budući da ta direktiva još uvijek nije prenesena, Komisija je odlučila pokrenuti postupak pred Sudom.


title: Predmet T-444/17: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2018. – CompuGroup Medical protiv EUIPO-a – Medion (life coins) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije life coins — Raniji verbalni žig Europske unije LIFE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/45

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2018. – CompuGroup Medical protiv EUIPO-a – Medion (life coins)
      (Predmet T-444/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije life coins - Raniji verbalni žig Europske unije LIFE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
      (2018/C 436/63)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: CompuGroup Medical AG (Koblenz, Njemačka) (zastupnik: B. Dix, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Medion AG (Essen, Njemačka) (zastupnik: G. Hagemeier, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. travnja 2017. (predmet R 1569/2016-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Medion i CompuGroup Medical.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu CompuGroup Medical AG se nalaže snošenje, osim vlastitih i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Medion AG.

         (1)  SL C 283, 28. 8. 2017.


title: Predmet C-379/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Procédure engagée par Società Immobiliare Al Bosco Srl („Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima — Rok određen pravom zamoljene države članice za izvršenje naloga o blokadi imovine — Primjenjivost tog roka na nalog o blokadi imovine ishođen u drugoj državi članici koji je proglašen izvršivim u zamoljenoj državi članici”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/12

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Procédure engagée par Società Immobiliare Al Bosco Srl
      (Predmet C-379/17) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Rok određen pravom zamoljene države članice za izvršenje naloga o blokadi imovine - Primjenjivost tog roka na nalog o blokadi imovine ishođen u drugoj državi članici koji je proglašen izvršivim u zamoljenoj državi članici”))
      (2018/C 436/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranka glavnog postupka

      Società Immobiliare Al Bosco Srl

         Izreka

      Članak 38. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se propis države članice poput onoga u glavnom postupku, kojim se predviđa rok za izvršenje naloga o blokadi imovine, primijeni u slučaju takvog naloga izdanog u drugoj državi članici i koji je postao izvršiv u zamoljenoj državi članici.

         (1)  SL C 318, 25. 9. 2017.


title: Predmet T-602/18: Tužba podnesena 5. listopada 2018. – Ayuntamiento de Enguera protiv Komisije

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/60

      Tužba podnesena 5. listopada 2018. – Ayuntamiento de Enguera protiv Komisije
      (Predmet T-602/18)
      (2018/C 436/84)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Ayuntamiento de Enguera (Enguera, Španjolska) (zastupnici: J. Palau Navarro, J. Ortiz Ballester i V. Soriano i Piquera, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 26. srpnja 2018., koju je donio načelnik odjela „ENV.D.4 – Life Programme”, uprave „D Capital Natural”, Glavne uprave za okoliš Europske komisije, u okviru predmeta „LIFE 10 ENV/ES/000458 – ECOGLAUCA ÉRGON – Confirmation of recovery order”.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu svojoj tužbi tužitelj navodi pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a jer pobijana odluka ni na koji način nije obrazložena.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na netočnosti obrazloženja u slučaju priznanja postojanja implicitnog obrazloženja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na dobru upravu iz članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, s obzirom na to da:

                              —

                              nije poštovano pravo svake osobe da bude saslušana prije nego li što se protiv nje donese pojedinačna mjera koja na nju negativno utječe. Naime, u predmetnom slučaju ni na koji način nisu uzeti u obzir tužiteljevi podnesci niti se od njega zatražilo podnošenje očitovanja prije donošenja konačne odluke;

                              —

                              nisu prihvaćeni tužiteljevi zahtjevi za pristup čitavom spisu;

                              —

                              tužitelj se tuženiku čitavo vrijeme obraćao na španjolskom, a Komisija je sve svoje komunikacije i odluke donijela na engleskom.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi zabrane proizvoljnosti javnih vlasti, s obzirom na to da pobijana odluka ne primjenjuje primjerena pravila ili znanstvene kriterije, nego tek subjektivni kriterij, smanjujući ili poništavajući sve gospodarsko sudjelovanje Unije u neopravdano odobrenom projektu.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja, s obzirom na to da je Komisija donijela odluku koja je u suprotnosti s njezinim ranijim aktima u kojima je potvrdila svoju potpunu suglasnost s tužiteljevim radnjama tako da je u odnosu na tužitelja iznenadno i neobjašnjivo donesena odluka koja se nije mogla očekivati na temelju ranijeg Komisijina postupanja.


title: Predmet C-552/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. kolovoza 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Indaco Service Soc. coop. sociale, Coop. sociale il Melograno protiv Ufficio Territoriale del Governo Taranto

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. kolovoza 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Indaco Service Soc. coop. sociale, Coop. sociale il Melograno protiv Ufficio Territoriale del Governo Taranto
      (Predmet C-552/18)
      (2018/C 436/29)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Indaco Service Soc. coop. sociale, Coop. sociale il Melograno

         Druga stranka u postupku: Ufficio Territoriale del Governo Taranto

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Europske unije i, konkretno, članku 57. stavku 4. Direktive 2014/24/EU (1) o javnoj nabavi, u vezi s uvodnom izjavom 101. te direktive i načelima proporcionalnosti i jednakog postupanja, nacionalni propis, poput onoga koji se ovdje ispituje, koji „teški poslovni prekršaj” određuje kao obvezujući razlog za isključenje gospodarskog subjekta i propisuje to da se, kada je poslovni prekršaj doveo do prijevremenog raskida ugovora o javnoj nabavi, subjekt može isključiti samo ako raskid nije osporavan ili ako je potvrđen u sudskom postupku?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65.)


title: Predmet T-533/17: Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Next design+produktion protiv EUIPO-a – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije nuuna — Raniji verbalni žigovi Europske unije NANU i NANU-NANA — Relativni razlog za odbijanje — Ocjena vjerojatnosti dovođena u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Komplementarnost proizvoda — Načela autonomije i neovisnosti žigova Europske unije — Načela zakonitosti i dobre uprave — Pravna sigurnost”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/46

      Presuda Općeg suda od 18. listopada 2018. – Next design+produktion protiv EUIPO-a – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)
      (Predmet T-533/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije nuuna - Raniji verbalni žigovi Europske unije NANU i NANU-NANA - Relativni razlog za odbijanje - Ocjena vjerojatnosti dovođena u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Komplementarnost proizvoda - Načela autonomije i neovisnosti žigova Europske unije - Načela zakonitosti i dobre uprave - Pravna sigurnost”))
      (2018/C 436/64)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Next design+produktion GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: M. Hirsch, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Hanne i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Njemačka) (zastupnik: T. Boddien, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. svibnja 2017. (predmet R 1448/2016-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Nanu-Nana Joachim Hoepp i Next design+produktion.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Next design+produktion GmbH se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 330, 2. 10. 2017.


title: Predmet C-557/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. kolovoza 2018. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Eurowings GmbH protiv JJ i KI

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. kolovoza 2018. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Eurowings GmbH protiv JJ i KI
      (Predmet C-557/18)
      (2018/C 436/30)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Eurowings GmbH

         Tuženici: JJ, KI

         Prethodno pitanje

      Upotrebljava li se kao osnova za izračun prava na odštetu u skladu s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) ukupna udaljenost leta i ako je putnik samo zbog kašnjenja/otkazivanja povezanog leta zakasnio na konačno odredište više od tri sata, dok je priključni let bio točan, pri čemu su oba leta izveli različiti zračni prijevoznici, a potvrdu rezervacije izdao je tour operator koji je za svojeg klijenta isplanirao letove?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-603/18: Tužba podnesena 9. rujna 2018. – ZE protiv Parlamenta

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/61

      Tužba podnesena 9. rujna 2018. – ZE protiv Parlamenta
      (Predmet T-603/18)
      (2018/C 436/85)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: ZE (zastupnik: P. Giatagantzidis, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Glavnog tajnika Europskog parlamenta od 25. rujna 2018. kojom mu se izriče suspenzija s izvršavanja dužnosti do 31. listopada 2018. i svaki drugi povezani akt.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim tužitelj ističe povredu njegova prava na saslušanje, u vezi s pobijanom odlukom donesenom u odnosu na njega.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da se pri donošenju pobijane odluke koristila metoda prikupljanja podataka kojom se povrjeđuje pravo tužitelja na na dobru upravu, u skladu s člankom 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je Glavni tajnik povrijedio načelo nepristranosti, jer je istodobno otvorio administrativnu istragu u odnosu na tužitelja i donio pobijanu odluku.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je očito povrijeđeno pravo tužitelja na privatni život jer mu je zabranjen pristup zgradi u kojoj radi ali i njegovim osobnim spisima.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je provedenim postupkom povrijeđena pretpostavka nedužnosti i tajnost postupka zbog izjava koje su medijima dali dužnosnici Parlamenta.


title: Predmet C-384/17: Presuda Suda (peto vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N protiv Budapest Rendőrfőkapitánya (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Cestovni prijevoz — Porezne odredbe — Direktiva 1999/62/EZ — Naknade koje se naplaćuju za korištenje određenih infrastruktura za teška teretna vozila — Cestarina — Obveza država članica da uspostave učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće sankcije — Paušalna novčana kazna — Načelo proporcionalnosti — Izravna primjenjivost direktive)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/12

      Presuda Suda (peto vijeće) od 4. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N protiv Budapest Rendőrfőkapitánya
      (Predmet C-384/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Cestovni prijevoz - Porezne odredbe - Direktiva 1999/62/EZ - Naknade koje se naplaćuju za korištenje određenih infrastruktura za teška teretna vozila - Cestarina - Obveza država članica da uspostave učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće sankcije - Paušalna novčana kazna - Načelo proporcionalnosti - Izravna primjenjivost direktive))
      (2018/C 436/14)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tuženik: Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N

         Tužitelj: Budapest Rendőrfőkapitánya

         Izreka

      Ne može se smatrati da zahtjev proporcionalnosti, predviđen člankom 9.a Direktive 1999/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 1999. o naknadama koje se naplaćuju za korištenje određenih infrastruktura za teška teretna vozila, kako je izmijenjena Direktivom 2011/76/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2011., ima izravan učinak.
      Nacionalni sud mora, na temelju svoje obveze da poduzme sve opće ili posebne mjere potrebne da se osigura provedba te odredbe, tumačiti nacionalno pravo u skladu s potonjom ili, ako takvo usklađeno tumačenje nije moguće, izuzeti iz primjene svaku nacionalnu odredbu ako bi njezina primjena u konkretnim okolnostima dovela do ishoda koji je u suprotnosti s pravom Unije.

         (1)  SL C 318, 25. 9. 2017.


title: Predmet T-548/17: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2018. – VF International protiv EUIPO-a Virmani (ANOKHI) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije ANOKHI — Raniji figurativni žig Europske unije kipling — Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje siluetu majmuna — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Šteta za ugled — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/46

      Presuda Općeg suda od 16. listopada 2018. – VF International protiv EUIPO-a Virmani (ANOKHI)
      (Predmet T-548/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije ANOKHI - Raniji figurativni žig Europske unije kipling - Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje siluetu majmuna - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Šteta za ugled - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”))
      (2018/C 436/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnik: T. van Innis, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: P. Sipos, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ken Virmani (München, Njemačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2017. (predmet R 2307/2015-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva VF International i K. Virmanija.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 26. svibnja 2017. (predmet R 2307/2015-4).

                  2.

                  EUIPO će snositi, osim vlastitih, i troškove društva VF International Sagl.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet C-559/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. rujna 2018. uputio Finanzgericht Baden-Württemberg (Njemačka) – TDK-Lambda Germany GmbH protiv Hauptzollamt Lörrach

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. rujna 2018. uputio Finanzgericht Baden-Württemberg (Njemačka) – TDK-Lambda Germany GmbH protiv Hauptzollamt Lörrach
      (Predmet C-559/18)
      (2018/C 436/31)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TDK-Lambda Germany GmbH

         Tuženik: Hauptzollamt Lörrach

         Prethodno pitanje

      Treba li kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (1), kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EZ) br. 1218/2012 od 12. prosinca 2012. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (2) tumačiti na način da se statičke pretvarače (konvertore) poput onih u predmetnom slučaju treba razvrstati u podbroj 8504 40 30 samo ako se uglavnom rabe s telekomunikacijskim aparatima i za uređaje za napajanje strojeva za automatsku obradu podataka i njihovih jedinica, ili je za ispunjavanje uvjeta „vrsta koje se rabi” dovoljno da se statički pretvarači na temelju svojih objektivnih svojstava, uz druga područja primjene, rabe i s telekomunikacijskim aparatima i za uređaje za napajanje strojeva za automatsku obradu podataka i njihovih jedinica?

         (1)  SL 1987, L 265, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.).

         (2)  SL 2012, L 351, str. 36. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 24., str. 50.).


title: Predmet C-416/17: Presuda Suda (peto vijeće) od 4. listopada 2018. – Europska komisija protiv Francuske Republike („Povreda obveze države članice — Članci 49. i 63. UFEU-a kao i članak 267. treći stavak UFEU-a — Lančano oporezivanje — Različito postupanje ovisno o državi sjedišta društva unuke — Povrat nezakonito naplaćenoga poreza po odbitku — Zahtjevi koji se odnose na dokaze kojima se opravdava takav povrat — Ograničenje prava na povrat — Diskriminacija — Nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju — Obveza upućivanja zahtjeva za prethodnu odluku”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/13

      Presuda Suda (peto vijeće) od 4. listopada 2018. – Europska komisija protiv Francuske Republike
      (Predmet C-416/17) (1)

      ((„Povreda obveze države članice - Članci 49. i 63. UFEU-a kao i članak 267. treći stavak UFEU-a - Lančano oporezivanje - Različito postupanje ovisno o državi sjedišta društva unuke - Povrat nezakonito naplaćenoga poreza po odbitku - Zahtjevi koji se odnose na dokaze kojima se opravdava takav povrat - Ograničenje prava na povrat - Diskriminacija - Nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju - Obveza upućivanja zahtjeva za prethodnu odluku”))
      (2018/C 436/15)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i W. Roels, agenti)

         Tuženik: Francuska Republika (zastupnici: E. de Moustier, A. Alidière i D. Colas, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Francuska Republika – odbivši uzeti u obzir, za izračun povrata poreza po odbitku koji je platilo rezidentno društvo na temelju raspodjele dividendi koje je isplatilo nerezidentno društvo putem nerezidentnog društva kćeri, oporezivanje dobiti koja je temelj za te dividende primijenjeno na potonje društvo, iako nacionalni mehanizam sprečavanja dvostrukog ekonomskog oporezivanja, kad je riječ o isključivo nacionalnom lancu povezanih društava, omogućava neutraliziranje oporezivanja dividendi koje raspodjeljuje društvo na svakoj razini tog lanca povezanih društava – povrijedila je obveze koje ima na temelju članaka 49. i 63. UFEU-a.

                  2.

                  S obzirom na to da Conseil d’État (Državno vijeće) nije pokrenuo postupak pred Sudom Europske unije, u skladu s člankom 267. trećim stavkom UFEU-a, kako bi utvrdio treba li, za izračun povrata poreza po odbitku koji je platilo rezidentno društvo na temelju raspodjele dividendi koje je isplatilo nerezidentno društvo putem nerezidentnog društva kćeri, odbiti uzeti u obzir oporezivanje dobiti koja je temelj za te dividende primijenjeno na potonje društvo – iako tumačenje tih odredbi prava Unije koje je izvršio u presudama od 10. prosinca 2012., Rhodia (FR:CESSR:2012:317074.20121210) i od 10. prosinca 2012., Accor (FR:CESSR:2012:317075.20121210) nije bilo tako očito da nije ostavljalo mjesta nikakvoj razumnoj sumnji – Francuska Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članaka 267. trećeg stavka UFEU-a.

                  3.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  4.

                  Europska komisija i Francuska Republika snosit će svaka svoje troškove.

         (1)  SL C 293, 4. 9. 2017.


title: Predmet T-581/17: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2018. – Asics protiv EUIPO-a – Van Lieshout Textielagenturen (Prikaz četiri ukrštene linije) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje četiri ukrštene linije — Obveza obrazlaganja — Članak 75. i članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 (koji su postali članak 94. i članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001) — Nepostojanje sličnosti znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/47

      Presuda Općeg suda od 16. listopada 2018. – Asics protiv EUIPO-a – Van Lieshout Textielagenturen (Prikaz četiri ukrštene linije)
      (Predmet T-581/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje četiri ukrštene linije - Obveza obrazlaganja - Članak 75. i članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 (koji su postali članak 94. i članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001) - Nepostojanje sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”))
      (2018/C 436/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Asics Corporation (Kobe, Japan) (zastupnici: M. Polo Carreño i M. H. Granado Carpenter, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Van Lieshout Textielagenturen BV (Haaren, Nizozemska) (zastupnici: P. Claassen i B. Woltering, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. lipnja 2017. (predmet R 2129/2016–4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Asics Corporation i Van Lieshout Textielagenturen.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Asics Corporation se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 374, 6. 11. 2017.


title: Predmet T-79/16: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2018. – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters i dr. protiv Komisije („Državne potpore — Program državnih potpora koji se odnosi na subvencionirano stjecanje ili stavljanje na raspolaganje bez naknade prirodnih područja — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem temeljem prethodne faze ispitivanja — Izostanak formalnog istražnog postupka — Aktivna procesna legitimacija — Pojam zainteresirane stranke — Dopuštenost — Povreda postupovnih prava — Ozbiljne poteškoće — Značajan utjecaj na položaj na tržištu konkurentskih poduzetnika”)

text:
               3.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/34

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2018. – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-79/16) (1)

      ((„Državne potpore - Program državnih potpora koji se odnosi na subvencionirano stjecanje ili stavljanje na raspolaganje bez naknade prirodnih područja - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem temeljem prethodne faze ispitivanja - Izostanak formalnog istražnog postupka - Aktivna procesna legitimacija - Pojam zainteresirane stranke - Dopuštenost - Povreda postupovnih prava - Ozbiljne poteškoće - Značajan utjecaj na položaj na tržištu konkurentskih poduzetnika”))
      (2018/C 436/47)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelji: Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters (Hoenderloo, Nizozemska), i ostalih 21 tužitelj čija su imena navedena u Prilogu I. presudi (zastupnici: H. Viaene, D. Gillet i T. Ruys, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P.-J. Loewenthal i S. Noë, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Nizozemska) i ostalih 12 intervenijenata čija imena su navedena u Prilogu II. presudi (zastupnici: P. Kuypers i M. de Wit, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2015) 5929 final od 2. rujna 2015. o državnoj potpori SA.27301 (2015/NN) – Nizozemska, koja se odnosi na subvencionirano stjecanje ili stavljanje na raspolaganje bez naknade prirodnih područja, čiji je sažetak objavljen u Službenom listu Europske unije (SL 2016., C 9, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Komisije C(2015) 5929 final od 2. rujna 2015. o državnoj potpori SA.27301 (2015/NN) – Nizozemska, koja se odnosi na subvencionirano stjecanje ili stavljanje na raspolaganje bez naknade prirodnih područja.

                  2.

                  Europskoj komisiji se nalaže snošenje, osim vlastitih, i troškova društva Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters te ostalih tužitelja čija imena su navedena u Prilogu I.

                  3.

                  Društvo Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland i ostali intervenijenti čija imena su navedena u Prilogu II. snose vlastite troškove.

         (1)  SL C 118, 4. 4. 2016.