title: Predmet T-768/16: Tužba podnesena 31. listopada 2016. – BNP Paribas protiv ESB-a

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/49

         Tužba podnesena 31. listopada 2016. – BNP Paribas protiv ESB-a
   (Predmet T-768/16)
   (2017/C 006/61)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: BNP Paribas (Pariz, Francuska) (zastupnici: A. Champsaur i A. Delors, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske središnje banke ECB/SSM/2016 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136 od 24. kolovoza 2016., na temelju članaka 256. i 263. UFEU-a;

               —

               naloži Europskoj središnjoj banci snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Europska središnja banka (ESB) navodno počinila prilikom tumačenja odredaba Uredbe (EU) br. no 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013, L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3., dalje u tekstu: Uredba br. 575/2013).
               Tužitelj tako glede odluke ESB-a od 24. kolovoza 2016. kojom je odbijen njegov zahtjev za odobrenje da se iz izračuna omjera financijske poluge isključi izloženost prema javnom sektoru (dalje u tekstu: pobijana odluka) osobito navodi:

                           —

                           da je protivna namjeri europskog zakonodavca i ciljevima Uredbe br. 575/2013;

                           —

                           da članak 429. stavak 14. te uredbe lišava svakog korisnog učinka;

                           —

                           da predstavlja zadiranje ESB-a u ovlasti europskog zakonodavca.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci počinjenoj u donošenju pobijane odluke kad je riječ o ocjeni bonitetnog rizika povezanog s pravno uređenom štednjom, s obzirom na to da je ESB propustio uzeti u obzir pravni okvir i empirijske dokaze o toj štednji kao i relevantna izvješća Europskog nadzornog tijela za bankarstvo te je počinio pogrešku u ocjeni kako kad je riječ o riziku financijske poluge tako i kad je riječ o drugim povezanim bonitetnim rizicima.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti počinjenoj u donošenju pobijane odluke, s obzirom na to da se njome, s jedne strane, povrjeđuje opće načelo proporcionalnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji i, s druge strane, ne poštuju posebni zahtjevi povezani s načelom proporcionalnosti u području bonitetnog nadzora jer se određuje da se bonitetni zahtjevi moraju prilagoditi poslovnom modelu banke i s njime povezanim rizicima za financijski sektor i gospodarstvo.


title: Predmet C-541/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. listopada 2013. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) — Douane Advies Bureau Rietveld protiv Hauptzollamt Hannover

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. listopada 2013. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) — Douane Advies Bureau Rietveld protiv Hauptzollamt Hannover
   (Predmet C-541/13)
   2014/C 9/30
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Douane Advies Bureau Rietveld

      Tuženik: Hauptzollamt Hannover

      Prethodno pitanje
       (1)

   Treba li u tarifnom broju 3822 KN pojam „reagens” korišten u riječima dijagnostički reagensi i laboratorijski reagensi razumjeti tako da se mora raditi o tvari koja služi tome da se kemijskom reakcijom na neku odnosno s nekom tvari koju treba analizirati kemijski izmijeni, kako bi pokazala stanje ili svojstvo te analizirane tvari?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.), kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 927/2012 od 9. listopada 2012. (SL L 304, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 23., str. 3.).


title: Predmet F-36/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 18. svibnja 2015. – Bischoff protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Automatsko umirovljenje — Članak 23. stavak 1. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju — Dob umirovljenja — Odbijanje produljenja razdoblja službe — Članak 52. drugi stavak Pravilnika o osoblju — Interes službe)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/43

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 18. svibnja 2015. – Bischoff protiv Komisije
   (Predmet F-36/14) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Automatsko umirovljenje - Članak 23. stavak 1. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju - Dob umirovljenja - Odbijanje produljenja razdoblja službe - Članak 52. drugi stavak Pravilnika o osoblju - Interes službe))
   (2015/C 213/70)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Hartwig Bischoff (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: C. Bernard-Glanz i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka Komisije kojima se, s jedne strane, odbija zahtjev za produljenje službe tužitelja i, s druge strane, potvrđuje njegovo automatsko umirovljenje 1. lipnja 2014.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se H. Bischoffu snošenje svih vlastitih troškova i svih troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014., str. 60.


title: Predmet T-578/16: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2017. – Gillet protiv Komisije („Javna služba — Ugovorno osoblje — Bivši zaposlenik prema belgijskom pravu — Kompenzacijska naknada koja se primjenjuje na temelju članaka 6. i 7. Odluke C(2005) 1287 — Ponovni izračun upravnog tijela visine kompenzacijske naknade u okviru ažuriranja postupaka upravljanja — Akt koji negativno utječe — Isključivo potvrđujući akt — Obveza obrazlaganja — Povrat preplaćenih iznosa”)

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/11

         Presuda Općeg suda od 8. rujna 2017. – Gillet protiv Komisije
   (Predmet T-578/16) (1)

   ((„Javna služba - Ugovorno osoblje - Bivši zaposlenik prema belgijskom pravu - Kompenzacijska naknada koja se primjenjuje na temelju članaka 6. i 7. Odluke C(2005) 1287 - Ponovni izračun upravnog tijela visine kompenzacijske naknade u okviru ažuriranja postupaka upravljanja - Akt koji negativno utječe - Isključivo potvrđujući akt - Obveza obrazlaganja - Povrat preplaćenih iznosa”))
   (2017/C 357/14)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Evelyne Gillet (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: C. Mourato, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i C. Berardis-Kayser, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluka Komisije od 12. prosinca 2014. i od 9. travnja 2015. kao i naknadnih platnih listi, kojima je smanjena kompenzacijska naknada isplaćena tužitelju, zaposlenom na temelju ugovora o radu na neodređeno vrijeme prema belgijskom pravu, i kojima se zahtjeva povrat preplaćenih iznosa.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka Europske komisije od 9. travnja 2015. u dijelu u kojem se traži povrat iznosa 3 959,38 eura na temelju članka 85. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i članka 116. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije.

               2.

               Tužba se odbija u preostalom dijelu.

               3.

               Nalaže se Évelyne Gillet snošenje vlastitih troškova.

               4.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 145 od 25. 4. 2016. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-6/16 i prenesen na Opći sud Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet C-427/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. ožujka 2014. – Europska komisija protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje  — Izbor pravne osnove  — Članci 290. i 291. UFEU-a  — Delegirani akt i provedbeni akt  — Uredba (EU) br. 528/2012  — Članak 80. stavak 1.  — Biocidni proizvodi  — Europska agencija za kemikalije  — Utvrđenje pristojbi od strane Komisije)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/8

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. ožujka 2014. – Europska komisija protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije
   (Predmet C-427/12) (1)

   ((Tužba za poništenje - Izbor pravne osnove - Članci 290. i 291. UFEU-a - Delegirani akt i provedbeni akt - Uredba (EU) br. 528/2012 - Članak 80. stavak 1. - Biocidni proizvodi - Europska agencija za kemikalije - Utvrđenje pristojbi od strane Komisije))
   2014/C 142/08
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Smulders, C. Zadra i E. Manhaeve, agenti)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i A. Troupiotis, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Moore i I. Šulce, agenti)

      Intervenijenti koji podupiru tuženike: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, E. Ruffer i D. Hadroušek, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: V. Pasternak Jørgensen i C. Thorning, agenti), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas i N. Rouam, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i M. Noort, agenti), Republika Finska (zastupnici: H. Leppo i M. J. Leppo, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: C. Murrell i M. Holt, agenti, uz asistenciju B. Kennellya, barrister)

      Predmet

   Tužba za poništenje – Članak 80. stavka 1. Uredbe (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda (SL L 167, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 181.) iz razloga što ta odredba predviđa usvajanje mjera za utvrđivanje pristojbi koje se plaćaju Europskoj agenciji za kemikalije (ECHA) putem provedbenog akta na temelju članka 291. UFEU-a (u daljnjem tekstu: provedbeni akt), a ne putem delegiranog akta na temelju članka 290. UFEU-a – Izbor pravne osnove – Dodjeljivanje ovlasti za donošenje propisa koje zakonodavac Unije može dodijeliti Komisiji

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Češka Republika, Kraljevina Danska, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska te Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 355, 17.11.2012.


title: Predmet T-617/14: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2015. – Pro Asyl protiv EASO-a („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Operativni plan za razmještanje potporne skupine za azil na području Bugarske — Odbijanje pristupa — Obustava postupka — Tužba za poništenje — Elektronički registar dokumenata — Očita djelomična nedopuštenost”)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/27

         Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2015. – Pro Asyl protiv EASO-a
   (Predmet T-617/14) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Operativni plan za razmještanje potporne skupine za azil na području Bugarske - Odbijanje pristupa - Obustava postupka - Tužba za poništenje - Elektronički registar dokumenata - Očita djelomična nedopuštenost”))
   (2015/C 320/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Pro Asyl Bundesweite Arbeitsgemeinschaft für Flüchtlinge eV (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: S. Hilbrans, odvjetnik)

      Tuženik: Europski potporni ured za azil (EASO) (zastupnici: L. Cerdán Ortiz-Quintana, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje EASO-vog dopisa EASO/ED/2014/134 od 10. lipnja 2014.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi u dijelu u kojem se odnosi na poništenje dopisa Europskog potpornog ureda za azil (EASO) EASO/ED/2014/134 od 10. lipnja 2014. kojim je odbijen pristup operativnom planu radi razmještanja potporne skupine Europske unije u Bugarskoj.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-2/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. siječnja 2016. uputio Amtsgericht Stuttgart (Njemačka) – kazneni postupak protiv J. S. R.-a

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. siječnja 2016. uputio Amtsgericht Stuttgart (Njemačka) – kazneni postupak protiv J. S. R.-a
   (Predmet C-2/16)
   (2016/C 118/10)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Stuttgart

      Stranka glavnog postupka

   J. S. R.

      Prethodno pitanje

   Je li uvrštavanje Liberation Tigers of Tamil Eelam (u daljnjem tekstu: LTTE) na popis u skladu s člankom 2. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2580/2001 od 27. prosinca 2001. o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma (1) nevaljano za razdoblje od 23. srpnja 2007. do 11. svibnja 2009., osobito na temelju Odluka Vijeća od

               —

               29. svibnja 2006. (2006/379/EZ) (2),

               —

               28. lipnja 2007. (2007/445/EZ) (3),

               —

               20. prosinca 2007. (2007/868/EZ) (4) ,

               —

               15. srpnja 2008. (2008/583/EZ) (5) i

               —

               26. siječnja 2009. (2009/62/EZ) (6)?

      (1)  SL L 344, str. 70. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 5.)

      (2)  Odluka Vijeća od 29. svibnja 2006. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2005/930/EZ, SL L 144, str. 21.

      (3)  Odluka Vijeća od 28. lipnja 2007. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluka 2006/379/EZ i 2006/1008/EZ, SL L 169, str. 58.

      (4)  Odluka Vijeća od 20. prosinca 2007. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2007/445/EZ, SL L 340, str. 100., kako je ispravljena.

      (5)  Odluka Vijeća od 15. srpnja 2008. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2007/868/EZ, SL L 188. str. 21.

      (6)  Odluka Vijeća od 26. siječnja 2009. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2008/583/EZ, SL L 23, str. 25. (SL, posebno izdanje na hrvatkom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 46.)


title: Predmet C-252/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2017. uputio Juzgado de lo Social de Cádiz (Španjolska) – Moisés Vadillo González protiv Alestis Aerospace S.L.

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2017. uputio Juzgado de lo Social de Cádiz (Španjolska) – Moisés Vadillo González protiv Alestis Aerospace S.L.
   (Predmet C-252/17)
   (2017/C 256/05)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social de Cádiz

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Moisés Vadillo González

      Tuženik: Alestis Aerospace S.L.

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Direktivi Vijeća 2010/18/EU (1) tumačenje članka 37.4 ZOR-a [Estatuto de los Trabajadores, Zakon o radu] (mogućnost izostanka s posla sat vremena dnevno do devetog mjeseca djetetova života) prema kojem se na njega ne može pozvati roditelj, bez obzira na spol, koji radi, ako je drugi roditelj nezaposlen?

               2.

               Protivi li se članku 3. Direktive 2006/54 (2), čiji je cilj osigurati potpunu jednakost muškaraca i žena u poslovnom životu, tumačenje tog članka 37.4. ZOR-a na način da na tu mogućnost nema pravo roditelj koji je muškarac i koji radi, ako je njegov bračni drug nezaposlen?

      (1)  Direktiva Vijeća 2010/18/EU od 8. ožujka 2010. o provedbi revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu koji su sklopili BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP i ETUC te o stavljanju izvan snage Direktive 96/34/EZ (SL 2010., L 68, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 276.)

      (2)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka) (SL 2006., L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)


title: Predmet C-579/12 RX II: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. rujna 2013. — Europska komisija protiv Guida Stracka (Preispitivanje presude Općeg suda T-268/11 P — Javna služba — Odluka Komisije kojom je odbila prijenos plaćenog godišnjeg odmora koji službenik nije mogao koristiti u referentnom razdoblju zbog dugotrajnog bolovanja — Članak 1e stavak 2. Pravilnika o službenicima Europske unije — Članak 4. Priloga V. Pravilnika — Direktiva 2003/88/EZ — Članak 7. — Pravo na plaćeni godišnji odmor — Načelo socijalnog prava Unije — Članak 31. stavak 2. Povelje o temeljnim pravima Europske unije — Utjecaj na jedinstvo i koherentnost prava Unije)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/36

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. rujna 2013. — Europska komisija protiv Guida Stracka
   (Predmet C-579/12 RX II) (1)

   (Preispitivanje presude Općeg suda T-268/11 P - Javna služba - Odluka Komisije kojom je odbila prijenos plaćenog godišnjeg odmora koji službenik nije mogao koristiti u referentnom razdoblju zbog dugotrajnog bolovanja - Članak 1e stavak 2. Pravilnika o službenicima Europske unije - Članak 4. Priloga V. Pravilnika - Direktiva 2003/88/EZ - Članak 7. - Pravo na plaćeni godišnji odmor - Načelo socijalnog prava Unije - Članak 31. stavak 2. Povelje o temeljnim pravima Europske unije - Utjecaj na jedinstvo i koherentnost prava Unije)
   2013/C 344/63
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija

      Druga stranka u postupku: Guido Strack

      Predmet

   Preispitivanje presude Općeg suda Europske Unije od 8. studenog 2012., Komisija/Strack (T-268/11 P)

      Izreka

               1.

               Presuda Općeg suda Europske unije (žalbeno vijeće) od 8. studenog 2012., Komisija/Strack (T-268/11 P), utječe na jedinstvo i koherentnost prava Unije, jer je Opći sud kao žalbeni sud pogrešno tumačio pravo na plaćeni godišnji odmor i nije ga priznao kao načelo socijalnog prava Unije, koje je izričito zajamčeno člankom 31. stavkom 2. Povelje o temeljnim pravima Europske unije, a posebno u Direktivi 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenog 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena, kako je tumačeno sudskom praksom Suda Europske unije:

                           —

                           članak 1e stavak 2. Pravilnika o službenicima Europske unije tumačio je tako da ne sadrži odredbe u vezi s organizacijom radnog vremena iz Direktive br. 2003/88 i, osobito, plaćenog godišnjeg odmora, i

                           —

                           potom, članak 4. Priloga V istog Pravilnika tako da pravo na prijenos godišnjeg odmora izvan ograničenja koja su određena navedenom odredbom ne može biti priznato osim u slučaju spriječenosti povezane s radom službenika prilikom izvršavanja njegove službe.

               2.

               Ukida se navedena presuda Općeg suda Europske unije.

               3.

               Odbija se žalba Europske komisije protiv presude Službeničkog suda Europske unije od 15. ožujka 2011., Strack/Komisija (F-120/07).

               4.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova Guida Stracka u vezi s postupkom preispitivanja presude i postupkom pred Općim sudom.

               5.

               Vijeće Europske unije i Europska komisija snose svoje troškove u vezi s postupkom preispitivanja presude.

               6.

               Europska komisija snosi svoje troškove u vezi s postupkom pred Općim sudom Europske unije.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet C-563/14 P: Žalba koju je 5. prosinca 2014. podnijelo društvo Dansk Automat Brancheforening protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. rujna 2014. u predmetu T-601/11, Dansk Automat Brancheforening protiv Europske komisije

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/32

         Žalba koju je 5. prosinca 2014. podnijelo društvo Dansk Automat Brancheforening protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. rujna 2014. u predmetu T-601/11, Dansk Automat Brancheforening protiv Europske komisije
   (Predmet C-563/14 P)
   (2015/C 046/38)
   Jezik postupka: danski

      Stranke

      Žalitelj: Dansk Automat Brancheforening (zastupnici: K. Dyekjær, T. Høg i J. Flodgaard, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Danska, Republika Malta, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               1.

               ukine presudu Općeg suda od 26. rujna 2014. u predmetu T-601/11;

               2.

               utvrdi dopuštenost tužbe u predmetu T-601/11;

               3.

               vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje o osnovanosti tužbenih razloga koje je tužitelj naveo u prvostupanjskom postupku;

               4.

               naloži Komisiji snošenje troškova prvostupanjskog postupka i troškova postupka pred Sudom – podredno, naloži intervenijentima snošenje vlastitih troškova prvostupanjskog postupka i troškova postupka pred Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Osnovu žalbenog razloga čini to što je Opći sud tužbu odbacio kao nedopuštenu zbog pogrešnog tumačenja i/ili pogrešne primjene četvrte alineje članka 263. UFEU-a koja se odnosi na odluku Komisije donesenu u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (c) UFEU-a.
   Posebno, Opći sud pogrešno je primijenio pojam „osobni utjecaj” koji proizlazi iz četvrte alineje članka 263. UFEU-a jer ga je nije protumačio u skladu sa sudskom praksom Suda što je dovelo do njegove pogrešne primjene. U tom pogledu Opći sud je: 1) pogrešno utvrdio da činjenica da mjera koja negativno utječe na pojedine članove tužitelja, koji je udruga, utječe i na treće, ujedno isključivši da se taj mehanizam osobno odnosi na te članove; 2) pogrešno zaključio kako su se članovi u pitanju samo pozivali na svoje svojstvo konkurenta u odnosu na korisnike potpore; 3) na taj način pogrešno propustio uzeti u obzir dokaze koje je predložio tužitelj prema kojima bi mjera potpore neizbježno negativno utjecala na položaj tužitelja na tržištu; 4) pored pogreške navedene pod 1), pogrešno nije uzeo u obzir činjenicu da se negativni učinci mjere neće na sve gospodarske subjekte odraziti na jednak način. Osim toga, Opći sud: 5) pogrešno je utvrdio da tužitelji trebaju dokazati da već imaju smanjenje prometa kako bi imali procesnu legitimaciju; 6) pogrešno je odbacio navode o negativnim učincima koji su rezultat drugih neodređenih uzroka i 7) odbacio mogućnost ublažavanja uvjeta za imanje procesne legitimacije zbog toga što odluka Komisije o odobrenju potpore u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a nije bila predmet prethodne stvarne administrativne provjere.
   Uz to, 8) Opći sud je pogrešno primijenio pojam „regulatornog akta koji ne podrazumijeva provedbene mjere” s obzirom da je pogrešno utvrdio da pobijana odluka podrazumijeva prethodno provođenje mjera te 9) je pogrešno naložio žalitelju da snosi troškove intervenijenata.


title: Predmet T-393/13: Rješenje Općeg suda od 14. travnja 2015. – SolarWorld i Solsonica protiv Komisije („Damping — Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (npr. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine — Privremena antidampinška pristojba”)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/32

         Rješenje Općeg suda od 14. travnja 2015. – SolarWorld i Solsonica protiv Komisije
   (Predmet T-393/13) (1)

   ((„Damping - Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (npr. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine - Privremena antidampinška pristojba”))
   (2015/C 205/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: SolarWorld AG (Bonn, Njemačka); i Solsonica SpA (Cittaducale, Italija) (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, i J. Beck, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 513/2013 od 4. lipnja 2013. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (npr. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine i izmjeni Uredbe (EU) br. 182/2013 o uvjetovanju evidentiranjem toga uvoza podrijetlom ili poslanog iz Narodne Republike Kine (SL L 152, str.. 5.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 125., str. 119.) u dijelu u kojem su navedene privremene pristojbe za razdoblje od 6. lipnja do 5. kolovoza 2013. određene po stopi koja ne uklanja ni damping ni štetu, i kao drugo, zahtjev kojim se nalaže da carinska tijela država članica primjene pune antidampinške pristojbe od 6. lipnja 2013. i, kao treće, zahtjev za izvanugovornu odgovornost Komisije za štetu koju su tužitelji navodno pretrpjeli jer se tijekom razdoblja od 6. lipnja do 5. kolovoza 2013. primjenjivala privremena antidampinška pristojba po stopi uvedenoj Uredbom br. 513/2013.

      Izreka

               1.

               Drugi dio tužbenog zahtjeva društava SolarWorld AG i Solsonica SpA, kojim oni zahtijevaju od carinskih tijela država članica da primjene stope antidampinških pristojbi naznačene u članku 1. stavku 2. točki (ii) Uredbe Komisije (EU) br. 513/2013 od 4. lipnja 2013. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (npr. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine i izmjeni Uredbe (EU) br. 182/2013 o uvjetovanju evidentiranjem toga uvoza podrijetlom ili poslanog iz Narodne Republike Kine, i to od 6. lipnja 2013., je očito nedopušten.

               2.

               Obustavlja se postupak o tužbi za poništenje Uredbe br. 513/2013 i o tužbi za naknadu štete.

               3.

               Društva SolarWorld i Solsonica snosit će svoje troškove kao i trećinu troškova Europske komisije. Potonja će snositi ostatak svojih troškova.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet C-576/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 11. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države članice — Članak 49. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Lučka poduzeća — Upravljanje radnicima za pružanje usluge utovara i istovara robe — Zabrana pristupa tržištu rada)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/14

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 11. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-576/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Članak 49. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Lučka poduzeća - Upravljanje radnicima za pružanje usluge utovara i istovara robe - Zabrana pristupa tržištu rada))
   (2015/C 046/18)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Nicolae i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Izreka

               1.

               Kraljevina Španjolska nije ispunila svoje obveze iz članka 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije jer je obvezala poduzeća drugih država članica koje žele obavljati djelatnost utovara i istovara robe u španjolskim lukama od općeg interesa da se, s jedne strane, upišu pri dioničkom društvu za upravljanje lučkim radnicima (Sociedad Anónima de Gestion de Estibadores Portuarios, SAGEP) kao i da, po potrebi, steknu udio u njenom kapitalu, i da, s druge strane, zaposle ponajprije one radnike koje to društvo stavlja na raspolaganje, od kojih minimalan broj radnika koji su zaposleni na neodređeno vrijeme.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet C-433/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. rujna 2015. – Europska komisija protiv Slovačke Republike (Povreda obveze države članice — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Članak 7. — Članak 21. — Davanje za slučaj bolesti — Doplatak za skrb, doplatak za pomoć i doplatak za naknadu dodatnih troškova — Pravilo o boravištu)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/2

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 16. rujna 2015. – Europska komisija protiv Slovačke Republike
   (Predmet C-433/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 7. - Članak 21. - Davanje za slučaj bolesti - Doplatak za skrb, doplatak za pomoć i doplatak za naknadu dodatnih troškova - Pravilo o boravištu))
   (2015/C 371/03)
   Jezik postupka: slovački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Tokár, D. Martin i F. Schatz, agenti)

      Tuženik: Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 336, 16. 11. 2013.


title: Predmet T-44/14: Presuda Općeg suda od 19. travnja 2016. – Costantini i dr. protiv Komisije („Institucijsko pravo — Europska građanska inicijativa — Socijalna politika — Služba od općeg gospodarskog interesa — Članak 352. UFEU-a — Odbijanje registracije — Očito nepostojanje Komisijinih ovlasti — Članak 4. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 211/2011 — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja”)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/19

         Presuda Općeg suda od 19. travnja 2016. – Costantini i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-44/14) (1)

   ((„Institucijsko pravo - Europska građanska inicijativa - Socijalna politika - Služba od općeg gospodarskog interesa - Članak 352. UFEU-a - Odbijanje registracije - Očito nepostojanje Komisijinih ovlasti - Članak 4. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 211/2011 - Načelo dobre uprave - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 200/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Bruno Costantini (Jesi, Italija), Robert Racke (Lamadelaine, Luksemburg), Pietro Pravata (Beyne-Heusay, Belgija), Zbigniew Gałązka (Łódź, Poljska), Justo Santos Domínguez, demeurant à (Leganés, Španjolska), Maria Isabel Lemos (Mealhada, Portugal), André Clavelou (Vincennes, Francuska), Citizens’ Committee „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and independence is a fundamental right!” (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Brouwer, J. Wolfhagen, avocats, i A. Woods, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: H. Krämer, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2013) 7612 final od 5. studenog 2013., kojom se odbija zahtjev za registraciju predložene europske građanske inicijative pod nazivom: „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and independence is a fundamental right!”

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Brunu Constantiniju i drugim tužiteljima čija su imena navedena u prilogu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 93, 29. 3. 2014.


title: Predmet C-453/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. kolovoza 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – kazneni postupak protiv A, B

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. kolovoza 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – kazneni postupak protiv A, B
   (Predmet C-453/15)
   (2015/C 363/30)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

   A, B

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 56. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) tumačiti na način da je emisijska jedinica u skladu s člankom 3. točkom (a) Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/67/EZ (2), koja znači pravo na emisiju jedne tone ekvivalenta ugljikovog dioksida tijekom određenog razdoblja, „slično pravo” u smislu te odredbe?

      (1)  SL L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

      (2)  SL L 275, str. 32. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)


title: Predmet C-116/14: Rješenje predsjednika Suda od 10. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/32

         Rješenje predsjednika Suda od 10. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-116/14) (1)

   (2015/C 146/40)
   Jezik postupka: portugalski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 135, 5.5.2014.


title: Predmet F-102/13: Tužba podnesena 9. listopada 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/40

         Tužba podnesena 9. listopada 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-102/13)
   2014/C 24/75
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: ZZ (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke da se pristupi izračunu bonusa na mirovinska prava stečena prije ulaska u službu na temelju novih općih provedbenih odredaba i vezana uz prijenos tužiteljičinih mirovinskih prava u sustav mirovinskog osiguranja Unije koji primjenjuje nove opće provedbene odredbe koje se odnose na članke 11. i 12. priloga VIII Pravilniku o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               utvrditi da je članak 9. općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. priloga VIII Pravilniku nezakonit, te stoga neprimjenjiv;

               —

               poništiti odluku o izračunu mirovinskih prava koja je tužiteljica stekla prije ulaska u službu, u okviru njihovog prijenosa u sustav mirovinskog osiguranja institucija Europske unije na temelju općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. priloga VIII Pravilniku o osoblju od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-77/16 P: Žalba koju je 11. veljače 2016. podnio Hewlett Packard Development Company LP protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 3. prosinca 2015. u predmetu T-628/14: Hewlett Packard Development Company protiv EUIPO-a

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/17

         Žalba koju je 11. veljače 2016. podnio Hewlett Packard Development Company LP protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 3. prosinca 2015. u predmetu T-628/14: Hewlett Packard Development Company protiv EUIPO-a
   (Predmet C-77/16 P)
   (2016/C 270/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Hewlett Packard Development Company LP (zastupnici: T. Raab, Rechtsanwalt, H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Žalba je rješenjem Suda (deseto vijeće) od 26. svibnja 2016. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet T-596/13: Presuda Općeg suda od 26. ožujka 2015. – Emsibeth protiv OHIM-a – Peek & Cloppenburg (Nael) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Nael — Raniji verbalni žig Zajednice Mc Neal — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (UEZ) br. 207/2009”)

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/26

         Presuda Općeg suda od 26. ožujka 2015. – Emsibeth protiv OHIM-a – Peek & Cloppenburg (Nael)
   (Predmet T-596/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Nael - Raniji verbalni žig Zajednice Mc Neal - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (UEZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 155/30)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Emsibeth SpA (Verona, Italija) (zastupnik: A. Arpaia, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Njemačka)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. rujna 2013. (predmet R 1663/2012-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Peek & Cloppenburg KG i društva Emsibeth SpA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija

               2.

               Društvu Emsibeth SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 39, 8.2.2014.


title: Predmet C-684/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2016. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV protiv Tetsujia Shimizua

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2016. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV protiv Tetsujia Shimizua
   (Predmet C-684/16)
   (2017/C 104/46)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesarbeitsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV

      Tuženik: Tetsuji Shimizu

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (Direktiva 2003/88/EZ) (1) ili članku 31. stavku 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (CFR) suprotan nacionalni propis kao što je to članak 7. Bundesurlaubsgesetza (BUrlG) koji predviđa kao jedan od načina ostvarenja prava na godišnji odmor obvezu za radnika da zatraži odmor na način da izrazi svoje želje kada bi taj odmor koristio kako svoje pravo na odmor ne bi izgubio bez naknade na kraju referentnog razdoblja i koji ne obvezuje poslodavca da jednostrano i na obvezujući način za radnika odredi datum odmora tijekom referentnog razdoblja?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan:
               Vrijedi li isto ako su obje strane u radnom odnosu pojedinci?

      (1)  SL L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet T-247/14: Tužba podnesena 17. travnja 2014. – Meica protiv OHIM-a – Salumificio Fratelli Beretta (MINIMINI)

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/22

         Tužba podnesena 17. travnja 2014. – Meica protiv OHIM-a – Salumificio Fratelli Beretta (MINIMINI)
   (Predmet T-247/14)
   2014/C 235/30
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Njemačka) (zastupnik: S. Labesius, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Salumificio Fratelli Beretta SpA (Barzanò, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 14. veljače 2014. u predmetu R 1159/2013-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „STICK MINIMINI Fratelli Beretta 1812 GLI ORIGINALI” za proizvode i usluge iz razreda 29 i 43 – prijava žiga Zajednice br. 10 067 031

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „Mini Wini” za proizvode i usluge iz razreda 29 i 38 – prijava žiga Zajednice br. 3 297 835

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: pobijana odluka je poništena i prigovor u potpunosti odbijen.

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet C-404/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev: ClientEarth protiv The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Kvaliteta zraka — Direktiva 2008/50/EZ — Granične vrijednosti za dušikov dioksid — Obveza da se uz zahtjev za odgodu krajnjeg roka dostavi plan za kvalitetu zraka — Sankcije)

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev: ClientEarth protiv The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Predmet C-404/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Kvaliteta zraka - Direktiva 2008/50/EZ - Granične vrijednosti za dušikov dioksid - Obveza da se uz zahtjev za odgodu krajnjeg roka dostavi plan za kvalitetu zraka - Sankcije))
   (2015/C 026/07)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: The Queen, na zahtjev: ClientEarth

      Tuženik: The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Izreka

               1.

               Članak 22. stavak 1. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu treba tumačiti na način da se, kako bi se do najviše pet godina mogao odgoditi rok određen tom direktivom za postizanje sukladnosti s graničnim vrijednostima za dušikov dioksid navedenima u njezinom Prilogu XI., državi članici nalaže podnošenje zahtjeva za odgodu i donošenje plana za kvalitetu zraka kada se objektivno čini, uzimajući u obzir postojeće informacije i bez obzira na provedbu odgovarajućih mjera za smanjenje onečišćenja, da se u navedenom roku neće moći postići sukladnost s tim vrijednostima u specifičnoj zoni ili aglomeraciji. Direktiva 2008/50 ne predviđa nikakvu iznimku od obveze koja proizlazi iz njezinog članka 22. stavka 1.

               2.

               U slučaju kada se čini da se do dana 1. siječnja 2010. navedenog u Prilogu XI. u specifičnoj zoni ili aglomeraciji države članice ne može postići sukladnost s graničnim vrijednostima za dušikov dioksid utvrđenima u Prilogu XI. Direktivi 2008/50, a da ona nije zatražila odgodu toga krajnjeg roka u skladu s člankom 22. stavkom 1. Direktive 2008/50, izrada plana za kvalitetu zraka u skladu s člankom 23. stavkom 1. podstavkom 2. te direktive sama za sebe ne omogućuje zaključak da je ta država ipak ispunila obveze koje su joj nametnute na temelju članka 13. navedene direktive.

               3.

               Kada država članica nije poštovala zahtjeve iz članka 13. stavka 1. podstavka 2. Direktive 2008/50, bez obzira na to što nije zatražila odgodu roka pod uvjetima predviđenima člankom 22. te direktive, na nadležnom je nacionalnom sudu pred kojim je eventualno pokrenut postupak da prema nacionalnom tijelu poduzme sve potrebne mjere, poput naloga, kako bi to tijelo donijelo plan koji zahtijeva navedena direktiva pod uvjetima koje ona predviđa.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-440/15: Rješenje Općeg suda od 22. lipnja 2016. – European Dynamics Luxembourg i dr. protiv EMA-e („Tužba za poništenje — Javna nabava usluga — Obrada transakcija putem interneta — Pružanje vanjskih usluga u području programskih aplikacija — Višestruki kaskadni okvirni ugovor EMA/2012/l0/ICT — Zahtjev za pružanje usluga naslovljen na tužitelje — Dodavanje novih kriterija — Prestanak postojanja predmeta tužbe — Obustava postupka”)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/35

         Rješenje Općeg suda od 22. lipnja 2016. – European Dynamics Luxembourg i dr. protiv EMA-e
   (Predmet T-440/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Javna nabava usluga - Obrada transakcija putem interneta - Pružanje vanjskih usluga u području programskih aplikacija - Višestruki kaskadni okvirni ugovor EMA/2012/l0/ICT - Zahtjev za pružanje usluga naslovljen na tužitelje - Dodavanje novih kriterija - Prestanak postojanja predmeta tužbe - Obustava postupka”))
   (2016/C 305/48)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka), i European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: I. Ampazis, M. Sfyri, C.-N. Dede i D. Papadopoulou, zatim M. Sfyri, C.-N. Dede i D. Papadopoulou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za lijekove (zastupnici: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo, G. Gavriilidou i P. A. Eyckmans, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 272. UFEU-a i kojim se traži utvrđenje da su u zahtjev za pružanje usluga SC002 EMA-e od 22. svibnja 2015. dodani novi kriteriji koji nisu bili navedeni u dokumentaciji za nadmetanje EMA/20l1/l7/ICT, Prilog 1. Okvirnog ugovora EMA/2012/l0/ICT.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak pokrenut ovom tužbom.

               2.

               Društva European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE i European Dynamics Belgium SA će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske agencije za lijekove (EMA).

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet C-610/13 P: Žalba koju je 26. studenog 2013. podnijela Kraljevina Nizozemska protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-343/11, Nizozemska protiv Komisije

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/5

         Žalba koju je 26. studenog 2013. podnijela Kraljevina Nizozemska protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-343/11, Nizozemska protiv Komisije
   (Predmet C-610/13 P)
   2014/C 31/07
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman i M. A. M. de Ree, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 16. rujna 2013. u predmetu T-343/11,

               —

               ukoliko stanje predmeta to dozvoljava, konačno odluči o predmetu na način da poništi Odluku 2011/24/EU (1),

               —

               ukoliko ne može odlučiti o predmetu, predmet vrati na ponovno odlučivanje Općem sudu,

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova, uključujući troškove postupka pred Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               —

               Prvi žalbeni razlog: Pogrešno tumačenje članka 8. u vezi s Prilogom I. točkama 8. i 9. te Prilogom II. točkom 1. Uredbe br. 1433/2001 (2) jer su se troškovi tiskanja na ambalaže smatrali kao troškovi pakiranja i slijedom toga kao neprihvatljivi.

               —

               Drugi žalbeni razlog: Pogrešno tumačenje članka 8. u vezi s Prilogom I. točkama 8. i 9. Uredbe br. 1433/2003 zbog primjene pogrešnog kriterija za uvjete koji vrijede za opis promidžbenih akcija u operativnom programu.

               —

               Treći žalbeni razlog: Pogrešna primjena članka 7. Uredbe br. 1258/1999 (3) i članka 31. Uredbe br. 1290/2005 (4) zbog toga što je Komisiji olakšan teret dokaza.

               —

               Četvrti žalbeni razlog: Pogrešno tumačenje članka 6. Uredbe br. 1432/2003 (5) u vezi s člankom 11. Uredbe br. 2200/96 (6) jer je utvrđeno da organizacija proizvođača nije mogla obavljati prodaju putem preraspoređenog osoblja.

               —

               Peti žalbeni razlog: Pogrešno tumačenje članka 21. Uredbe br. 1432/2003 jer je utvrđeno da je bilo potrebno povući priznanje dodijeljeno organizaciji proizvođača FresQ.

               —

               Šesti žalbeni razlog: Pogrešno tumačenje članka 7. stavka 4. Uredbe br. 1258/1999, članka 31. Uredbe br. 1290/2005 i načela proporcionalnosti u vezi s člankom 21. Urede br. 1432/2003 jer su svi izdaci organizacije proizvođača FresQ isključeni od financiranja.

      (1)  Provedbena odluka Komisije od 15. travnja 2011. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 102, str. 33.)

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 1433/2003 od 11. kolovoza 2003. o detaljnim pravilima za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96 o operativnim fondovima, operativnim programima i financijskoj pomoći (SL L 203, str. 55.).

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1258/1999 od 17. svibnja 1999. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 160, str. 203.).

      (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)

      (5)  Uredba Komisije (EZ) br. 1432/2003 od 11. kolovoza 2003. o detaljnim pravilima za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96 o uvjetima za priznanje organizacija proizvođača te preliminarno priznanje skupina proizvođača (SL L 20, str. 18.).

      (6)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2200/96 od 28. listopada 1996. o zajedničkoj organizaciji tržišta voća i povrća (SL L 297, str. 1.).


title: Predmet C-156/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2014. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Tamoil Italia protiv Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2014. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Tamoil Italia protiv Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare
   (Predmet C-156/14)
   2014/C 194/18
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Tamoil Italia SpA

      Druga stranka u postupku: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare

      Prethodno pitanje

   Protive li se nacionalni propisi, poput onih iz članaka 244., 245. i 253. Zakonodavne uredbe br. 152 od 3. travnja 2006., koji u slučaju utvrđenog zagađenja nekog lokaliteta i nemogućnosti pronalaženja osobe odgovorne za zagađenje ili nemogućnosti da se od nje ishodi popravljanje štete, ne dozvoljavaju upravnom tijelu da vlasniku koji nije odgovoran za onečišćenje naloži provedbu hitnih sigurnosnih mjera i mjera sanacije propisujući da je potonji odgovoran samo za imovinsku štetu koja je ograničena na vrijednost lokaliteta nakon provođenja mjera sanacije, načelima Europske unije iz područja zaštite okoliša utvrđenima u članku 191. stavku 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i u Direktivi 2004/35/EZ (1) od 21. travnja 2004. (članak l. i članak 8. stavak 3. te uvodne izjave 13. i 24.), a posebno načelu „onečišćivač plaća”, načelu opreznosti, načelu preventivnog djelovanja i načelu da se šteta nanesena okolišu popravlja ponajprije na samom izvoru štete koja je prouzrokovana okolišu?

      (1)  Direktiva 2004/35/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprječavanja i otklanjanja štete na okolišu (SL L 143, str. 56.)


title: Predmet F-28/15: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Simon protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih u drugim sustavima — Odluka o priznavanju mirovinskog staža na temelju novih općih odredbi o provedbi članka 11. i članka 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Članak 81. Poslovnika — Očito neosnovana tužba)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/54

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Simon protiv Komisije
      (Predmet F-28/15) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih u drugim sustavima - Odluka o priznavanju mirovinskog staža na temelju novih općih odredbi o provedbi članka 11. i članka 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Članak 81. Poslovnika - Očito neosnovana tužba))
      (2016/C 364/70)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Anne-Claire Simon (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku J. Currall i G. Gattinara, agenti, zatim G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje konačne odluke o prijenosu tužiteljičinih mirovinskih prava u mirovinski sustav Unije kojom se primjenjuju nove opće odredbe o provedbi članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju od 3. ožujka 2011.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 146, 4. 5. 2015., str. 49.


title: Predmet F-53/13: Tužba podnesena 27. svibnja 2013. — ZZ protiv ESVD-a

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/10

         Tužba podnesena 27. svibnja 2013. — ZZ protiv ESVD-a
   (Predmet F-53/13)
   2013/C 215/30

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-367/12: Presuda Općeg suda od 10. srpnja 2014. – Grčka protiv Komisije ( „EFSJP — Komponenta za jamstva — EFJP i EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Grožđice — Vino — Izdaci koje je učinila Grčka — Specifična financijska korekcija — Metoda izračuna — Narav postupka poravnanja računâ — Veza s izdacima koje financira Unija” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/37

         Presuda Općeg suda od 10. srpnja 2014. – Grčka protiv Komisije
   (Predmet T-367/12) (1)

   ((„EFSJP - Komponenta za jamstva - EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Grožđice - Vino - Izdaci koje je učinila Grčka - Specifična financijska korekcija - Metoda izračuna - Narav postupka poravnanja računâ - Veza s izdacima koje financira Unija”))
   2014/C 292/44
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias, E. Leftheriotou i S. Papaïoannou, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i H. Tserepa-Lacombe, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije 2012/336/EU od 22. lipnja 2012. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 165, str. 83.), u dijelu u kojem se ta provedbena odluka odnosi na Helensku Republiku u pogledu sektora proizvodnje grožđica, na ime financijskih godina 2007., 2008. i 2009., te u pogledu sektora vinarstva.

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena odluka Komisije 2012/336/EU od 22. lipnja 2012. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem u odnosu na Helensku Republiku primjenjuje specifičnu financijsku korekciju u sektoru vinarstva.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka će stranka snositi svoje troškove.

      (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet C-194/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2015. uputio Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Italija) – Véronique Baudinet i dr. protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2015. uputio Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Italija) – Véronique Baudinet i dr. protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino
   (Predmet C-194/15)
   (2015/C 245/07)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Véronique Baudinet, Adrien Boyer, Pauline Boyer i Edouard Boyer

      Tuženik: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino

      Prethodno pitanje

   Protive li se članci 63. i 65. Ugovora o funkcioniranju Europske unije zakonodavstvu države članice prema kojemu nije moguće, u slučaju kada se rezidentu te države – dioničaru društva sa sjedištem u drugoj državi članici – isplaćuje dividenda koja se oporezuje u obje države, otkloniti dvostruko oporezivanje prenošenjem imputacijskog odbitka u državi u kojoj je rezident barem u visini poreza koji je plaćen u državi u kojoj ima sjedište društvo koje isplaćuje dividendu?


title: Predmet T-623/13: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Unión de Almacenistas de Hierros de España protiv Komisije (Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na dva nacionalna postupka u području tržišnog natjecanja — Dokumenti koje je Komisiji dostavilo nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje u okviru suradnje predviđene odredbama prava Unije — Uskraćivanje pristupa — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa treće strane — Nepostojanje obveze predmetne institucije da provede konkretno i pojedinačno ispitivanje sadržaja dokumenata obuhvaćenih zahtjevom za pristup kada je predmetna istraga konačno završena — Nepostojanje potrebe za mjerom upravljanja postupkom kojom se zahtijeva dostavljanje spornih dokumenata — Neuzimanje u obzir posebnog položaja podnositelja zahtjeva)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/33

         Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Unión de Almacenistas de Hierros de España protiv Komisije
   (Predmet T-623/13) (1)

   ((Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na dva nacionalna postupka u području tržišnog natjecanja - Dokumenti koje je Komisiji dostavilo nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje u okviru suradnje predviđene odredbama prava Unije - Uskraćivanje pristupa - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa treće strane - Nepostojanje obveze predmetne institucije da provede konkretno i pojedinačno ispitivanje sadržaja dokumenata obuhvaćenih zahtjevom za pristup kada je predmetna istraga konačno završena - Nepostojanje potrebe za mjerom upravljanja postupkom kojom se zahtijeva dostavljanje spornih dokumenata - Neuzimanje u obzir posebnog položaja podnositelja zahtjeva))
   (2015/C 213/55)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Španjolska) (zastupnici: A. Creus Carreras i A. Valiente Martin, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, K. Petersen i A. Lippstreu, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije od 18. rujna 2013. kojom se tužitelju uskraćuje pristup određenim dokumentima o korespondenciji između Komisije i Comisión Nacional de la Competencia (CNC, španjolske državne komisije za tržišno natjecanje) u vezi s dvama nacionalnim postupcima koje je potonji pokrenuo.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Unión de Almacenistas de Hierros de España snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

               3.

               Savezna Republika Njemačka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet T-56/16: Tužba podnesena 10. veljače 2016. – Oil Pension Fund Investment Company protiv Vijeća

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/35

         Tužba podnesena 10. veljače 2016. – Oil Pension Fund Investment Company protiv Vijeća
   (Predmet T-56/16)
   (2016/C 111/42)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Oil Pension Fund Investment Company (Teheran, Iran) (zastupnik: K. Kleinschmidt, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi s trenutačnim učinkom Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/2216 od 30. studenoga 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana kao i Provedbenu uredbu (EU) 2015/2204 od 30. studenoga 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012, u dijelu u kojem se one odnose na tužitelja;

               —

               donese mjeru upravljanja postupkom u skladu s člankom 89. Poslovnika Općeg suda kojom će se tuženiku naložiti da podnese sve dokazne elemente u vezi s pobijanom odlukom, u mjeri u kojoj se oni odnose na tužitelja;

               —

               uzme u obzir spis predmeta Oil Pension Fund Investment Company/Vijeće (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645);

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 266. UFEU-a
               Tužitelj smatra da je u skladu s člankom 266. UFEU-a Vijeću zabranjeno donositi akte koji imaju isti sadržaj kao akti poništeni presudom Općeg suda od 21. prosinca 2012., Oil Pension Fund Investment Company/Vijeće (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645).

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda tužiteljevih prava obrane, njegovog prava na djelotvornu pravnu zaštitu i obveze obrazlaganja
               Tužitelj u tom pogledu ističe da nije provedeno odgovarajuće saslušanje i da mu nije osiguran uvid u spis. On smatra da je obrazloženje navedeno u pobijanim aktima nejasno. Zbog toga su tužitelju povrijeđena prava obrane i pravo na djelotvornu pravnu zaštitu. Osim toga, došlo je i do povrede načela saslušanja stranaka. Nadalje, navodi da Vijeće nije pravilno ispitalo okolnosti koje se odnose na tužitelja. Tužitelj smatra da mu nije omogućen pošten postupak u skladu s vladavinom prava, jer se zbog nedostatka saznanja o relevantnim optužbama i navodnim dokazima Vijeća nije mogao konkretno očitovati o istima te također nije mogao podnijeti eventualne protudokaze u okviru postupka.

               3.

               Treći tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni, pogrešno izvršavanje diskrecijske ovlasti ili njezino neizvršavanje i povreda načela proporcionalnosti
               Tužitelj tvrdi da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni prilikom donošenja pobijanih akata. Vijeće je pogrešno i/ili nedovoljno utvrdilo činjenice na kojima se temelje pobijani akti. U vezi s tim navodi, među ostalim, da su razlozi za donošenje mjera ograničavanja navedeni u pobijanim aktima u pogledu tužitelja pogrešni. Osim toga, pobijanim aktima povređuje se načelo proporcionalnosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda prava zajamčenih Poveljom Europske unije o temeljnim pravima
               U okviru ovog tužbenog razloga tužitelj navodi da su mu pobijanim aktima povrijeđena prava zajamčena Poveljom Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja o temeljnim pravima). U vezi s tim ističe povredu slobode poduzetništva u Europskoj uniji (članak 16. Povelje o temeljnim pravima) i prava korištenja te osobito slobodnog raspolaganja svojom imovinom u Europskoj uniji stečenom na zakonit način (članak 17. Povelje o temeljnim pravima). Osim toga, tužitelj ističe povredu načela jednakog postupanja (članak 20. Povelje o temeljnim pravima) i načela nediskriminacije (članak 21. Povelje o temeljnim pravima).


title: Predmet T-535/13: Rješenje Općeg suda od 13. siječnja 2015. – Vakoma protiv OHIM-a – VACOM (VAKOMA) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice VAKOMA — Raniji verbalni žig Zajednice VACOM — Zahtjev kojim se pokreće postupak — Nepoštovanje formalnih zahtjeva — Očita nedopuštenost” )

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/19

         Rješenje Općeg suda od 13. siječnja 2015. – Vakoma protiv OHIM-a – VACOM (VAKOMA)
   (Predmet T-535/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice VAKOMA - Raniji verbalni žig Zajednice VACOM - Zahtjev kojim se pokreće postupak - Nepoštovanje formalnih zahtjeva - Očita nedopuštenost”))
   (2015/C 081/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Vakoma GmbH (Magdeburg, Njemačka) (zastupnik: P. Kazzer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH (Jena, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. kolovoza 2013. (predmet R 908/2012-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH i Vakoma GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Društvu Vakoma GmbH nalaže se snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 367, 14.12.2013.


title: Spojeni predmeti C-210/11 i C-211/11: Presuda Suda (šesto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Cour de cassation — Belgija) — État belge protiv Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11) (Zahtjev za prethodnu odluku — Šesta direktiva o PDV-u — Članak 6. stavak 2. prvi podstavak, točka (a) i članak 13. slovo B točka (b) — Pravo na odbitak — Kapitalna dobra pravnih osoba koja su djelomično dana na raspolaganje upraviteljima tih pravnih osoba za njihove privatne potrebe — Nepostojanje najamnine koja bi se plaćala u novcu, ali se uzima u obzir kao primitak u naravi kod poreza na dohodak)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/4

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Cour de cassation — Belgija) — État belge protiv Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11)
   (Spojeni predmeti C-210/11 i C-211/11) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Šesta direktiva o PDV-u - Članak 6. stavak 2. prvi podstavak, točka (a) i članak 13. slovo B točka (b) - Pravo na odbitak - Kapitalna dobra pravnih osoba koja su djelomično dana na raspolaganje upraviteljima tih pravnih osoba za njihove privatne potrebe - Nepostojanje najamnine koja bi se plaćala u novcu, ali se uzima u obzir kao primitak u naravi kod poreza na dohodak)
   2013/C 260/06
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Cour de cassation

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: État belge (Belgijska država)

      Tuženici: Medicom SPRL (C-210/11), Maison Patrice Alard SPRL (C-211/11)

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Cour de cassation (Belgija) — Tumačenje članka 6. stavka 2. prvog podstavka točke (a) i članka 13. slova B točke (b) Šeste Direktive Vijeća br. 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1.) — Izuzeće od plaćanja PDV-a — Pojam pružanja usluga u vezi s nekretninama — Korištenje, za privatne potrebe upravitelja i njihovih obitelji, dijela nekretnine koja pripada poduzeću bez plaćanja najma u novcu, ali čini primitak u naravi — Isključenje prava na odbitak

      Izreka

               1.

               Članke 6. stavak 2. prvi podstavak točka (a) i 13. slovo B točka (b) Šeste Direktive Vijeća br. 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 95/7/EZ od 10. travnja 1995., treba tumačiti na način da zabranjuju davanje na raspolaganje dijela nekretnine koja je u vlasništvu pravne osobe za privatne potrebe upravitelja te pravne osobe a da nije predviđeno plaćanje najamnine u novcu kao naknada za korištenje te nekretnine na trošak korisnika i predstavlja najam nekretnine izuzet od plaćanja poreza u smislu te direktive, a činjenica da se takvo raspolaganje smatra, u pogledu nacionalnih propisa o porezu na dohodak, primitkom u naravi koji proizlazi iz vršenja dužnosti predviđenih statutom ili ugovorom o radu nema na to utjecaja.

               2.

               Članke 6. stavak 2. prvi podstavak točka (a) i 13. slovo B točka (b) Šeste Direktive br. 77/388, kako je izmijenjena Direktivom 95/7, treba tumačiti na način da u situacijama kao što su one u postupku o glavnoj stvari pitanje je li davanje jednog dijela ili cijele nekretnine koja je potpuno u vlasništvu poduzeća na raspolaganje upraviteljima, administratorima ili članovima društva tog poduzeća u neposrednoj vezi s poslovanjem poduzeća ili ne nije bitno za odlučivanje o tome odnosi li se to raspolaganje na izuzeće predviđeno drugom od navedenih odredaba.

      (1)  SL C 211, 16.7.2011.


title: Predmet C-234/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2014. uputio Augstākā tiesa (Republika Latvija) – SIA „Ostas celtnieks” protiv Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2014. uputio Augstākā tiesa (Republika Latvija) – SIA „Ostas celtnieks” protiv Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs
   (Predmet C-234/14)
   2014/C 212/24
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SIA „Ostas celtnieks”

      Tuženici: Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

      Prethodna pitanja

   Trebaju li se odredbe Direktive 2004/18/EZ (1)Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama tumačiti u smislu da se ne protive tome da se, radi smanjenja rizika neispunjenja ugovora, u predviđenim specifikacijama utvrdi pravilo da je, ukoliko se ugovor dodjeli ponuditelju koji se poziva na sposobnosti ostalih poduzetnika, taj ponuditelj prije dodjele tog ugovora dužan s navedenim poduzetnicima sklopiti ugovor o suradnji (u kojem moraju biti sadržane konkretne točke naznačene u predviđenim specifikacijama) ili s njima osnovati javno trgovačko društvo?

      (1)  SL L 134, str. 114. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)


title: Predmet C-426/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. rujna 2014. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Heart Life Croce Amica Srl protiv Regione Piemonte

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. rujna 2014. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Heart Life Croce Amica Srl protiv Regione Piemonte
   (Predmet C-426/14)
   (2014/C 431/21)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Heart Life Croce Amica Srl

      Tuženik: Regione Piemonte

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u suprotnosti s pravom Europske unije u području javne nabave – u konkretnom slučaju, riječ je o isključenim ugovorima, općim načelima slobodnog tržišnog natjecanja, zabrane diskriminacije, transparentnosti i proporcionalnosti – nacionalni propis koji dopušta izravno povjeravanje usluge zdravstvenog prijevoza volonterskim udrugama pretežno organiziranim na principu pružanja usluga bez naknade u zamjenu za isključivo snošenje naknade stvarno nastalih troškova?

               2.

               Ako Sud nađe da je takva vrsta dodjeljivanja posla u skladu s pravom Europske unije, mogu li u pojam „isključivo snošenje naknade stvarno nastalih troškova” ulaziti i „neizravni i opći” troškovi povezani s djelatnošću koju trajno obavlja volonterska udruga, poput izvanrednog održavanja sredstava koja se koriste za pružanje usluge, obroka zaposlenika, primanja administrativnog osoblja i administrativnog koordinatora u vezi s pruženim uslugama, potrebne telefonske i radijske veze između operativnog središta usluga zdravstvenog prijevoza i prijemnika udruge?


title: Predmet T-313/14: Rješenje Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Christian Dior Couture protiv OHIM-a (Prikaz ponavljajućih kvadrata s reljefnim efektom) ( „Žig Zajednice — Djelomično odbijanje registracije — Djelomično povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka” )

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/21

         Rješenje Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Christian Dior Couture protiv OHIM-a (Prikaz ponavljajućih kvadrata s reljefnim efektom)
   (Predmet T-313/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Djelomično odbijanje registracije - Djelomično povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”))
   (2015/C 056/29)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Christian Dior couture SA (Pariz, Francuska) (zastupnik: M. Sabatier, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: S. Pétrequin i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. ožujka 2014. (predmet R 459/2013-4) o zahtjevu za međunarodnu registraciju u kojoj je designirana Europska unija.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Nalaže se tužitelju snošenje troškova.

      (1)  SL C 223, 14.7.2014.


title: Predmet C-357/15: Tužba podnesena 10. srpnja 2015. –Komisija protiv Slovenije

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/20

         Tužba podnesena 10. srpnja 2015. –Komisija protiv Slovenije
   (Predmet C-357/15)
   (2016/C 068/26)
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Sanfrutos Cano, M. Heller, D. Kukovec)

      Tuženik: Republika Slovenija
   Rješenjem od 29. listopada 2015. predsjednik Suda naložio je brisanje predmeta C-357/15 iz registra Suda i naložio Republici Sloveniji snošenje troškova.


title: Predmet T-127/13: Presuda Općeg suda od 11. rujna 2014. – El Corte Inglés protiv OHIM-a – Baumarkt Praktiker Deutschland (PRO OUTDOOR) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice PRO OUTDOOR — Raniji verbalni žig Zajednice OUTDOOR garden barbecue camping — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 60. i članak 64. stavak 1. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/9

         Presuda Općeg suda od 11. rujna 2014. – El Corte Inglés protiv OHIM-a – Baumarkt Praktiker Deutschland (PRO OUTDOOR)
   (Predmet T-127/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice PRO OUTDOOR - Raniji verbalni žig Zajednice OUTDOOR garden barbecue camping - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 60. i članak 64. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 380/11
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: E. Seijo Veiguela i J. L. Rivas Zurdo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Baumarkt Praktiker Deutschland GmbH (Hamburg, Njemačka)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. prosinca 2012. (predmet R 1900/2011-2), donesene u postupku povodom prigovora između Baumarkt Praktiker Deutschland GmbH i El Corte Inglés, SA.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 11. prosinca 2012. (predmet R 1900/2011 2), donesene u postupku povodom prigovora između Baumarkt Praktiker Deutschland GmbH i El Corte Inglés, SA, u dijelu u kojem žalbeno vijeće propustilo nije odlučilo o zahtjevima El Corte Ingles, SA glede vjerojatnosti dovođenja u zabludu između suprotstavljenih žigova za predmetne proizvode, koji nisu „oprema za obradu podataka i računala” iz razreda 9.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Nalaže se OHIM-u i El Corte Inglés, SA snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 129, 4.5.2013.


title: Predmet C-449/15: Rješenje predsjednika Suda od 13. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Regione autonoma della Sardegna protiv Comune di Portoscuso, uz prisutnost Saromar Gestioni Srl, Giulija Pistisa

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/15

         Rješenje predsjednika Suda od 13. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Regione autonoma della Sardegna protiv Comune di Portoscuso, uz prisutnost Saromar Gestioni Srl, Giulija Pistisa
   (Predmet C-449/15) (1)

   (2016/C 475/24)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet T-803/16: Tužba podnesena 15. studenoga 2016. – Glaxo Group protiv EUIPO-a – Celon Pharma (SALMEX)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/46

         Tužba podnesena 15. studenoga 2016. – Glaxo Group protiv EUIPO-a – Celon Pharma (SALMEX)
   (Predmet T-803/16)
   (2017/C 022/62)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Glaxo Group Ltd (Brentford, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Baran, S. Wickenden, barristers, R. Jacob, E. Morris, solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Celon Pharma S.A. (Łomianki, Poljska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije u svijetlo smeđoj boji/boji kave i bijeloj boji s verbalnim elementom „SALMEX” – žig Europske unije br. 9 849 191

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. kolovoza 2016. u predmetu R 2108/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj stranci pred žalbenim vijećem snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja nastalih u vezi s poništavanjem u svakom stadiju postupka povodom prigovora i žalbenog postupka uključujući troškove ovog postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               žalbeno vijeće počinilo je pogrešku koja se tiče prava kada je donijelo odluku protivnu članku 8. stavku 1. točki (b) Uredbe br. 207/2009 jer je, kao prvo, pogrešno utvrdilo da stvarna uporaba francuskog žiga stranke koja zahtijeva poništenje nije bila prihvatljiv oblik uporabe na temelju članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 i, kao drugo, pogrešno je utvrdilo da stvarna uporaba francuskog žiga stranke koja zahtijeva poništenje nije bila uporaba francuskog žiga u vezi s proizvodima „inhalatori”.


title: Predmet C-32/16: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 5. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Dresden – Njemačka) – Ute Wunderlich protiv Bulgarian Air Charter Limited (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Nepostojanje razumne sumnje — Zračni prijevoz — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 2., točka (l) — Pojam „poništenje” — Let koji je uključivao nepredviđeno zaustavljanje)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/9

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 5. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Dresden – Njemačka) – Ute Wunderlich protiv Bulgarian Air Charter Limited
   (Predmet C-32/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Nepostojanje razumne sumnje - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 2., točka (l) - Pojam „poništenje” - Let koji je uključivao nepredviđeno zaustavljanje))
   (2016/C 475/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Dresden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ute Wunderlich

      Tuženik: Bulgarian Air Charter Limited

      Izreka

   Članak 2. točku (1) Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da se ne može smatrati otkazanim let čija su mjesta polaska i dolaska bila u skladu s predviđenim redom letenja, ali je uključivao nepredviđeno zaustavljanje.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet T-208/16: Tužba podnesena 29. travnja 2016. – Ranocchia protiv ERCEA-e

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/38

         Tužba podnesena 29. travnja 2016. – Ranocchia protiv ERCEA-e
   (Predmet T-208/16)
   (2016/C 243/42)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Graziano Ranocchia (Roma, Italija) (zastupnik: C. Intino, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija Europskog istraživačkog vijeća (ERCEA) (Bruxelles, Belgija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku ERCEA Redress Committeeja od 26. veljače 2016., Ref. Ares (2016)1020667 – 29/02/2016, donesenu povodom Formal redressa, podnesenog 22. prosinca 2016. protiv Evaluation letter profesora Joséa Labastida od 17. prosinca 2015., Ref. Ares (2015)5922529;

               —

               poništi Evaluation Letter profesora Joséa Labastida od 17. prosinca 2015., Ref Ares (2015)5922529 i akte koji su povezani s gore navedenim aktima, među kojima je popis prijedloga koje je prihvatilo povjerenstvo SH5-Cultures and Cultural Production ERC-Cog-2015, koji je ERCEA objavila priopćenjem za javnost od 12. veljače 2016.;

               —

               poništi bilo koji prethodni, naknadni ili povezani akt.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svoje tužbe tužitelj ističe zlouporabu ovlasti zbog očite nerazumnosti odluke, zbog iskrivljavanja činjenica na kojima se odluka o neprihvaćanju prijedloga temelji te zbog povrede propisa ERCEA-e koji se odnose na ocjenu prijedloga.
   Postupci odabira smatraju se zahvaćenim povredom i sa subjektivnog i s objektivnog aspekta odluke.
   U odnosu na prvi prigovor ističu se potpuna neusklađenost između ocjena pojedinih povjerenika (izuzetno pozitivne) i konačne sveukupne odluke (odbijanje prijedloga), kao i pogrešna primjena kriterijâ ocjene.
   U odnosu na drugi prigovor tužitelj stavlja naglasak na ono što smatra lažnim prikazivanjem sadržaja akata i činjenica na kojima se odluka o neprihvaćanju prijedloga temelji. Posebno se naglašava pogrešno tumačenje kriterija „izvrsnosti” za potrebe ocjenjivanja.


title: Predmet C-253/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA protiv AAL Renting SA i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 96. UFEU-a — Primjenjivost — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju stavljanje na raspolaganje pojedinačnih mjesta — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju da unaprijed odrede svoje odredište — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju vrbovanje)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/13

         Presuda Suda (treće vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA protiv AAL Renting SA i dr.
   (Predmet C-253/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 96. UFEU-a - Primjenjivost - Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju stavljanje na raspolaganje pojedinačnih mjesta - Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju da unaprijed odrede svoje odredište - Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju vrbovanje))
   (2017/C 151/18)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA

      Tuženici: AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS, Ryad SCRI, Taxis Bachir & Cie SCS, Abdelhamid El Barjraji, Abdelouahab Ben Bachir, Sotax SCRI, Mostapha El Hammouchi, Boughaz SPRL, Sahbaz SPRL, Jamal El Jelali, Mohamed Chakir Ben Kadour, Taxis Chalkis SCRL, Mohammed Gheris, Les délices de Fes SPRL, Abderrahmane Belyazid, E.A.R. SCS, Sotrans SPRL, B.M.A. SCS, Taxis Amri et Cie SCS, Aramak SCS, Rachid El Amrani, Mourad Bakkour, Mohamed Agharbiou, Omar Amri, Jmili Zouhair, Mustapha Ben Abderrahman, Mohamed Zahyani, Miltotax SPRL, Lextra SA, Ismael El Amrani, Farid Benazzouz, Imad Zoufri, Abdel-Ilah Bokhamy, Ismail Al Bouhali, Bahri Messaoud & Cie SCS, Mostafa Bouzid, BKN Star SPRL, M.V.S. SPRL, A.B.M.B. SCS, Imatrans SPRL, Reda Bouyaknouden, Ayoub Tahri, Moulay Adil El Khatir, Redouan El Abboudi, Mohamed El Abboudi, Bilal El Abboudi, Sofian El Abboudi, Karim Bensbih, Hadel Bensbih, Mimoun Mallouk, Abdellah El Ghaffouli, Said El Aazzoui

      Izreka

   Članak 96. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na ograničenja nametnuta pružateljima usluga taksija, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku.

      (1)  SL C 260, 18. 7. 2016.


title: Predmet T-572/14: Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Laverana protiv OHIM-a (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/36

         Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Laverana protiv OHIM-a (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)
   (Predmet T-572/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 354/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i D. Chatterjee, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. svibnja 2014. (predmet R 527/2014-4) o prijavi za registraciju figurativnog znaka BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Laverana GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet C-476/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. listopada. 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Citroën Commerce GmbH protiv Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. listopada. 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Citroën Commerce GmbH protiv Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)
   (Predmet C-476/14)
   (2014/C 462/28)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Citroën Commerce GmbH

      Tuženik: Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs e.V. (ZLW)

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li reklama za proizvod uz naznaku cijene koju za njega treba platiti ponuda u smislu članka 1. Direktive 98/6/EZ (1)?
               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Mora li prodajna cijena koju treba navesti u skladu s člankom 1. i člankom 3. stavkom 1. prvom rečenicom Direktive 98/6/EZ prilikom ponude u smislu članka 1. uključivati i obvezno nastale troškove prijevoza motornog vozila od proizvođača do prodavača?
               U slučaju niječnog odgovora na prvo ili drugo pitanje:

               3.

               Mora li „cijena koja uključuje poreze” koju prilikom poziva na kupnju u smislu članka 2. točke (i) Direktive 2005/29/EZ (2) treba navesti u skladu s njezinim člankom 7. stavkom 4. točkom (c) prvim slučajem u slučaju motornog vozila uključivati i obvezno nastale troškove prijevoza vozila od proizvođača do prodavača?

      (1)  Direktiva 98/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o zaštiti potrošača prilikom isticanja cijena proizvoda ponuđenih potrošačima (SL L 80, str. 27.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 39.).

      (2)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.).


title: Predmet C-304/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. lipnja 2013 . uputio Curtea de Apel Timișoara (Rumunjska) — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) — Centrul Județean Timiș protiv Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. lipnja 2013. uputio Curtea de Apel Timișoara (Rumunjska) — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) — Centrul Județean Timiș protiv Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș
   (Predmet C-304/13)
   2014/C 52/43
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Timișoara

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) — Centrul Județean Timiș

      Tuženici: Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș

      Intervenijent: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA)

      Prethodno pitanje

   Protive li se odredbe Uredbe Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003 (1), posebno članci 115. i 135., tome da država uvede dodatne uvjete za dodjeljivanje premije poljoprivredniku, koje Uredba ne obuhvaća, odnosno uvjeta da potonji „na dan podnošenja zahtjeva za premiju nema dospjela dugovanja prema državnom proračunu i/ili proračunu jedinice lokalne samouprave”.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o zajedničkim pravilima za programe izravne potpore u sklopu zajedničke poljoprivredne politike i o uvođenju određenih programa potpore poljoprivrednicima te o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (SL L 270, str. 1.)