title: Predmet T-478/15: Tužba podnesena 21. kolovoza 2015. – Rumunjska protiv Komisije

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/33

         Tužba podnesena 21. kolovoza 2015. – Rumunjska protiv Komisije
   (Predmet T-478/15)
   (2015/C 346/39)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Rumunjska (zastupnici: R. Radu, A. Buzoianu, E. Gane, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije donesenu u dopisu br. BUDG/B/3/MV D(2015) 2453089 od 11. lipnja 2015. kojom je Rumunjskoj naloženo da joj stavi na raspolaganje bruto iznos od 1 079 513,03 eura, na ime vlastitih sredstava;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nepostojanje nadležnosti Europske komisije za donošenje pobijane odluke

                           —

                           Propisi Europske unije ne sadržavaju nijednu odredbu prema kojoj bi Komisija bila nadležna da državama članicama odredi obvezu plaćanja novčanog iznosa koji odgovara gubitku vlastitih sredstava Europske unije, nastalom slijedom snižavanja carinskih obveza odlukom druge države članice, koja je imala obvezu određivanja visine, ubiranja i uplate carinskih pristojbi u proračun Europske unije na ime tradicionalnih vlastitih sredstava.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: neodgovarajuća i nedovoljna obrazloženost pobijane odluke

                           —

                           Pobijana odluka nije dovoljno i na odgovarajući način obrazložena kako to zahtijeva članak 296. UFEU-a jer, s jedne strane, ne sadrži pravnu osnovu na temelju koje je usvojena niti se ta osnova može izvesti iz drugih informacija sadržanih u dopisu, te, s druge strane, jer Komisija u pobijanoj odluci nije iznijela pravne argumente koji su je naveli da Rumunjskoj odredi obvezu plaćanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: pogrešno izvršavanje nadležnosti Komisije

                           —

                           Ako Opći sud zaključi da je institucija Europske unije postupala u granicama nadležnosti utvrđenih Ugovorima, Rumunjska ističe da je ta institucija svoje nadležnosti izvršavala na pogrešan način kršeći načelo dobre uprave i prava na obranu rumunjske države.

                           —

                           Komisija je povrijedila svoju dužnost postupanja u skladu s dužnom pažnjom i dobrom upravom jer nije pažljivo ispitala sve relevantne informacije kojima je raspolagala niti je zatražila druge potrebne informacije prije donošenja pobijane odluke. Komisija nije dokazala postojanje izravne uzročne veze između činjenica koje se Rumunjskoj stavljaju na teret i gubitka vlastitih sredstava Europske unije. Komisija isto tako nije obrazložila iznos koji traži od Rumunjske na način da se pozove na ukupan iznos carinskih pristojbi koji odgovara visini dotičnih provoznih transakcija, nego je odluku temeljila na sniženoj vrijednosti koju je dostavila Savezna Republika Njemačka.

                           —

                           Postupanju Komisije nedostajalo je predvidivosti te Rumunjska nije imala mogućnost koristiti se svojim pravom na obranu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda zahtjeva pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja

                           —

                           Pravne norme na temelju kojih je Komisija odredila obvezu plaćanja nisu s njezine strane bile identificirane i precizirane niti je njihovu primjenu Rumunjska mogla predvidjeti. Rumunjska država nije mogla predvidjeti niti je, prije nego je primila Komisijin dopis, mogla znati za obvezu u pogledu stavljanja na raspolaganje zatraženog novčanog iznosa u proračun Europske unije. Rumunjska također tvrdi da je donošenjem pobijane odluke i određivanjem obveze plaćanja na njezin teret, pet godina nakon što su se odvili događaji i unatoč zaključcima koje je Komisija formulirala u dijalogu koji je tijekom tog razdoblja vodila s rumunjskim državnim tijelima, ta institucija Europske unije povrijedila legitimna očekivanja rumunjske države u pogledu nepostojanja obveze s njezine strane da uplati carinske pristojbe vezano uz dotične provozne transakcije.


title: Predmet T-483/13: Presuda Općeg suda od 20. srpnja 2016. – Oikonomopoulos protiv Komisije („Izvanugovorna odgovornost — Štete koje su prouzročili OLAF i Komisija tijekom OLAF-ove istrage — Tužba za naknadu štete — Zahtjev za utvrđenje da su OLAF-ove radnje pravno nepostojeće i nedopuštene u svrhu dokazivanja pred nacionalnim tijelima — Dopuštenost — Zlouporaba ovlasti — Obrada osobnih podataka — Prava obrane”)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/21

         Presuda Općeg suda od 20. srpnja 2016. – Oikonomopoulos protiv Komisije
   (Predmet T-483/13) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Štete koje su prouzročili OLAF i Komisija tijekom OLAF-ove istrage - Tužba za naknadu štete - Zahtjev za utvrđenje da su OLAF-ove radnje pravno nepostojeće i nedopuštene u svrhu dokazivanja pred nacionalnim tijelima - Dopuštenost - Zlouporaba ovlasti - Obrada osobnih podataka - Prava obrane”))
   (2016/C 326/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Athanassios Oikonomopoulos (Atena, Grčka) (zastupnici: N. Korogiannakis i I. Zarzoura, a zatim G. Georgios, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i A. Sauka, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za naknadu štete koju su prouzročili Komisija i Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i, s druge strane, zahtjev za utvrđenje da su OLAF-ove radnje pravno nepostojeće i nedopuštene u svrhu dokazivanja pred nacionalnim tijelima.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Athanassiosu Oikonomopoulosu nalaže se snošenje troškova, uključujući onih nastalih u postupku privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 344, 23. 11. 2013.


title: Predmet C-109/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. ožujka 2017. uputio Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španjolska) – Bankia S.A. protiv Juana Carlosa Maríja Merina, Juana Péreza Gavilána i Maríe Concepción Marí Merino

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. ožujka 2017. uputio Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španjolska) – Bankia S.A. protiv Juana Carlosa Maríja Merina, Juana Péreza Gavilána i Maríe Concepción Marí Merino
   (Predmet C-109/17)
   (2017/C 161/16)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bankia S.A.

      Tuženici: Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán i María Concepción Marí Merino

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu 2005/29 (1) tumačiti na način da se njezinu članku 11. protive nacionalni propisi poput važećih španjolskih propisa u području hipotekarne ovrhe (članak 695. i sljedeći članci LEC-a (Zakon o građanskom postupku), u vezi s njegovim 552. stavkom 1.) jer otežavaju odnosno onemogućavaju sudski nadzor ugovora i akata koji mogu sadržavati nepoštenu poslovnu praksu time što ne predviđaju takav nadzor ni po službenoj dužnosti ni na zahtjev stranke?

               2.

               Treba li Direktivu 2005/29 tumačiti na način da se njezinu članku 11. protive nacionalni propisi poput španjolskih koji ne osiguravaju djelotvornu provedbu Pravila postupanja u slučaju da ovrhovoditelj odluči na primjenjivati ga (članci 5. i 6., u vezi s člankom 15., Real Decreto Ley 6/2012 od 9. ožujka 2012.)?

               3.

               Treba li članak 11. Direktive 2005/29 tumačiti na način da mu se protive španjolski nacionalni propisi koji ne dopuštaju potrošaču da u postupku hipotekarne ovrhe zahtijeva poštovanje Pravila postupanja, osobito kada je riječ o zamjeni ispunjenja i prestanku dužnikove obveze (točka 3. Priloga Real Decreto Leyu 6/2012 od 9. ožujka 2012., Kodeks dobrih praksi)?

      (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005.o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)


title: Predmet C-10/12 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. prosinca 2013. — Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Euroalliages (Žalba — Damping — Uredba (EZ) br. 172/2008 — Uvoz ferosilicija iz Kine, Egipta, Kazahstana, Makedonije i Rusije — Parcijalna privremena revizija — Uredba (EZ) br. 384/96 — Članak 3. stavak 7. — Poznati čimbenici — Šteta za industriju Unije — Uzročna veza)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. prosinca 2013. — Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Euroalliages
   (Predmet C-10/12 P) (1)

   (Žalba - Damping - Uredba (EZ) br. 172/2008 - Uvoz ferosilicija iz Kine, Egipta, Kazahstana, Makedonije i Rusije - Parcijalna privremena revizija - Uredba (EZ) br. 384/96 - Članak 3. stavak 7. - Poznati čimbenici - Šteta za industriju Unije - Uzročna veza)
   2014/C 52/10
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG (zastupnici: A. Willems i S. De Knop, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: Europska komisija (zastupnici: H. van Vliet i S. Thomas, agenti), Euroalliages (zastupnici: J. Bourgeois, Y. van Gerven i N. McNelis, odvjetnici)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2010., Transnational Company „Kazchrome” i ENRC Marketing/Vijeće (T-192/08), kojom je Opći sud odbio tužbu za djelomično poništenje Uredbe Vijeća (EZ) br. 172/2008 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnom ubiranju privremene pristojbe, uvedene na uvoz ferosilicija podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Egipta, Kazahstana, Republike Makedonije i Rusije (SL L 55, str. 6.).

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Transnational Company „Kazchrome” AO it ENRC Marketing AG nalaže se snošenje troškova ovog postupka.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

               4.

               Euroalliages snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 65, 3.3.2012.


title: Predmet T-74/17: Tužba podnesena 6. veljače 2017. – Danjaq protiv EUIPO-a – Formosan (Shaken, not stirred)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/36

         Tužba podnesena 6. veljače 2017. – Danjaq protiv EUIPO-a – Formosan (Shaken, not stirred)
   (Predmet T-74/17)
   (2017/C 121/53)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Danjaq, LLC (Los Angeles, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Baran i G. Messenger, barristers, D. Stone i A. Dykes, solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Formosan IP (Oxford, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Shaken, not stirred” – prijava za registraciju br. 13 406 343

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a u predmetu R 255/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-1/15 SA: Zahtjev za dozvolu pljenidbe podnesen 12. siječnja 2015. – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL protiv Europske komisije

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/20

      Zahtjev za dozvolu pljenidbe podnesen 12. siječnja 2015. – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL protiv Europske komisije
      (Predmet C-1/15 SA)
      (2015/C 073/27)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Podnositelj zahtjeva: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (zastupnik: J. Steyt, odvjetnik)

         Protivnik zahtjeva: Europska komisija

         Zahtjev

                  —

                  proglasiti ovaj zahtjev dopuštenim i osnovanim;

            posljedično:

                  —

                  odobriti podnositelju zahtjeva da održava i nastavi izvršenje zapljene i da izvrši druge zapljene spram Europske unije/Europske komisije svih iznosa, novca, vrijednosti ili općenito bilo kojih predmeta koje ista ima ili će imati, koje duguje ili će dugovati, a koji na bilo kojem temelju ili iz bilo kojeg razloga pripadaju ili ih treba vratiti Demokratskoj Republici Kongo;

                  —

                  podredno, odobriti podnositelju zahtjeva da održava i nastavi izvršenje zapljene i da izvrši druge zapljene spram Europske unije/Europske komisije svih iznosa, novca, vrijednosti ili općenito bilo kojih predmeta koje ista ima ili će imati, koje duguje ili će dugovati, a koji na temelju ugovora privatnog prava pripadaju ili ih treba vratiti Demokratskoj Republici Kongo;

            u svakom slučaju:

                  —

                  naložiti Europskoj uniji snošenje ukupnih troškova postupka.


title: Predmet T-724/16 P: Žalba koju su 12. listopada 2016. podnijeli Giorgio Cocchi i Nicola Falcione protiv rješenja Službeničkog suda od 2. kolovoza 2016. u predmetu F-134/11, Cocchi i Falcione protiv Komisije

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/34

      Žalba koju su 12. listopada 2016. podnijeli Giorgio Cocchi i Nicola Falcione protiv rješenja Službeničkog suda od 2. kolovoza 2016. u predmetu F-134/11, Cocchi i Falcione protiv Komisije
      (Predmet T-724/16 P)
      (2016/C 441/40)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelji: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgija) i Nicola Falcione (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Općeg suda zahtijevaju da:
      proglasi i odluči,

                  —

                  poništava se rješenje Službeničkog suda u predmetu F-134/11, Cocchi i Falcione/Komsija;

            odlučujući na temelju novih odredbi:

                  —

                  poništava se odluka od 9. ožujka 2011. koja se odnosi na odbijanje zahtjeva za pružanje pomoći;

                  —

                  Komisiji se nalaže isplatiti iznos od 22 000 eura N. Falcioneu i od 35 000 eura G. Cocchiju za pokriće štete koju su pretrpili;

                  —

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova postupka u oba stupnja.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti žalbe, tužitelji ističu samo jedan žalbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Službenički sud počinio kod ocjene interesa žalitelja za nastavak postupka. Naime, žalitelji su imali interes da se njihova žalba usvoji koji nije bio samo administrativne naravi.


20150731021616732015/C 270/09522014CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL201506118921Predmet C-52/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Njemačka) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG protiv Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita financijskih interesa Europske unije — Uredba (EZ, Euroatom) br. 2988/95 — Članak 3. stavak 1. — Rok zastare — Dies a quo — Ponovljene nepravilnosti — Prekid roka zastare — Pretpostavke — Nadležno tijelo — Dotična osoba — Radnja u vezi s istragom ili sudskim postupkom o nepravilnosti — Razdoblje jednako dvostrukom roku zastare)
 ---documentbreak--- C2702015HR810120150611HR00098192Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Njemačka) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG protiv Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Predmet C-52/14) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita financijskih interesa Europske unije — Uredba (EZ, Euroatom) br. 2988/95 — Članak 3. stavak 1. — Rok zastare — Dies a quo — Ponovljene nepravilnosti — Prekid roka zastare — Pretpostavke — Nadležno tijelo — Dotična osoba — Radnja u vezi s istragom ili sudskim postupkom o nepravilnosti — Razdoblje jednako dvostrukom roku zastare)“2015/C 270/09Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Tuženik: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Izreka

            1.

            Članak 3. stavak 1. podstavak 3. Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica treba tumačiti na način da se pojam „nadležn[o] tijel[o]” u smislu te odredbe mora shvatiti kao tijelo koje je na temelju nacionalnog prava nadležno za poduzimanje radnji u vezi s istragom ili sudskim postupkom o kojem je riječ, a to tijelo može biti različito od onoga koje dodjeljuje ili izvršava povrat iznosa koji su nepravilno stečeni na štetu financijskih interesa Europske unije.

            2.

            Članak 3. stavak 1. podstavak 3. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da je „dotična osoba” obaviještena o radnjama u vezi s istragom ili sudskim postupkom o nepravilnosti u smislu te odredbe kad skup činjeničnih elemenata omogućava zaključak da je dotična osoba stvarno obaviještena o odnosnim radnjama u vezi s istragom ili sudskim postupkom. Kad je riječ o pravnoj osobi, ta je pretpostavka ispunjena ako je osoba čije se postupanje može prema nacionalnom pravu pripisati toj pravnoj osobi stvarno obaviještena o odnosnoj radnji, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

            3.

            Članak 3. stavak 1. podstavak 3. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da radnja mora dovoljno precizno odrediti transakcije na koje se odnose sumnje u nepravilnosti kako bi se kvalificirala „radnjom [...] u vezi s istragom ili sudskim postupkom” u smislu te odredbe. Međutim, taj zahtjev preciznosti ne zahtijeva da se navedenom radnjom navodi mogućnost izricanja posebne upravne sankcije ili mjere. Na sudu koji je uputio zahtjev jest da provjeri ispunjava li izvješće o kojem je riječ u glavnom postupku tu pretpostavku.

            4.

            Članak 3. stavak 1. podstavak 2. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da se, kad je riječ o vremenskoj vezi kojom nepravilnosti moraju biti povezane kako bi činile „ponovljen[u] nepravilnos[t]” u smislu te odredbe, zahtijeva jedino da je trajanje koje razdvaja svaku nepravilnost od prethodne kraće od roka zastare propisanog u podstavku 1. istog stavka. Nepravilnosti kao što su to one o kojima je riječ u glavnom postupku – koje se odnose na izračun količina šećera koje je skladištio proizvođač, koje su nastupile tijekom različitih prodajnih razdoblja i koje obuhvaćaju proizvođačeve pogrešne obavijesti o navedenim količinama i stoga uključuju isplatu neopravdanih iznosa na temelju naknade za troškove skladištenja – predstavljaju u načelu „ponovljen[u] nepravilnos[t]” u smislu članka 3. stavka 1. podstavka 2. Uredbe br. 2988/95, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

            5.

            Članak 3. stavak 1. podstavak 2. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da kvalifikacija skupa nepravilnosti kao „staln[e] [ili] ponovljen[e] nepravilnosti” u smislu te odredbe nije isključena u situaciji kada nadležna tijela dotičnu osobu nisu podvrgnula redovitim i detaljnim kontrolama.

            6.

            Članak 3. stavak 1. podstavak 4. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da u slučaju stalne ili ponovljene nepravilnosti rok propisan u tom podstavku počinje teći računajući od dana prestanka te nepravilnosti, neovisno o datumu na koji je nacionalna uprava saznala za tu nepravilnost.

            7.

            Članak 3. stavak 1. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da radnje u vezi s istragom ili sudskim postupkom koje poduzima nadležno tijelo i o kojima se obavještava dotična osoba u skladu s podstavkom 3. tog stavka nemaju učinak prekida roka propisanog u podstavku 4. istog stavka.

      (
         1
      )	SL C 142, 12.5.2014.


title: Predmet T-617/13: Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2015. – Aic protiv OHIM-a – ACV Manufacturing (Umeci za izmjenjivač topline) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja umetak za izmjenjivač topline – Razlog ništavosti – Nepostojanje vidljivosti dijela složenog proizvoda – Članak 4. stavak 2. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/27

      Presuda Općeg suda od 20. siječnja 2015. – Aic protiv OHIM-a – ACV Manufacturing (Umeci za izmjenjivač topline)
      (Predmet T-617/13) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja umetak za izmjenjivač topline - Razlog ništavosti - Nepostojanje vidljivosti dijela složenog proizvoda - Članak 4. stavak 2. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2015/C 073/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aic S.A. (Gdynia, Poljska) (zastupnik: J. Radłowski, pravni savjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgija)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 10. rujna 2013. (predmet R 688/2012-3), vezano uz postupak za proglašenje ništavim između ACV Manufacturing i Aic S.A.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Aic S.A. se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet C-621/16 P: Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) u spojenim predmetima T-353/14 i T-17/15, Italija protiv Komisije

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/16

         Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) u spojenim predmetima T-353/14 i T-17/15, Italija protiv Komisije
   (Predmet C-621/16 P)
   (2017/C 046/18)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin i G. Gattinara, agenti)

      Druge stranke u postupku: Talijanska Republika, Republika Litva

      Zahtjevi

   Komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu;

               —

               ukoliko Sud smatra da stanje postupka to dopušta, odbije tužbu kao neosnovanu;

               —

               naloži Talijanskoj Republici snošenje troškova ovog postupka i prvostupanjskog postupka;

               —

               naloži Republici Litvi snošenje vlastitih troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi Komisija ističe četiri žalbena razloga: 1. pogreška koja se tiče prava prilikom tumačenja pravne naravi „Općih odredbi” koje se primjenjuju na natječaje i pogreška koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 7. stavka 1. Priloga III. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) pa stoga i pogreška u obrazloženju; 2. pogreška koja se tiče prava i povreda obveze obrazlaganja prilikom tumačenja članka 1.d Pravilnika; 3. pogreške koje se tiču prava prilikom tumačenja (te proturječno tumačenje) članka 28. točke (f) Pravilnika i prilikom tumačenja kriterija u odnosu na sudski nadzor Općeg suda; 4. pogreška koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 2. Uredbe br. 1/58 (SL 17, 6. listopada 1958., str. 385.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.).

               1.

               Prvi žalbeni razlog podijeljen je u četiri dijela. U prvom dijelu Komisija navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja pravne naravi „Općih odredbi” koje se primjenjuju na otvorene natječaje (SL 2014, C 60 A/1) s obzirom na to da, po mišljenju Komisije, te odredbe utvrđuju nove i specifične obveze za održavanje postupka natječaja koje pobijane obavijesti ne mijenjaju. U drugom dijelu prvog žalbenog razloga Komisija navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 7. stavka 1. Priloga III. Pravilniku jer Europski ured za odabir osoblja nije imao regulatornu ovlast utvrditi opće i apstraktne odredbe koje se primjenjuju na jezični sustav natječajâ koje organizira. Po mišljenju Komisije, Europski ured za odabir osoblja ima tu ovlast. U vezi s time, Komisija također ističe povredu obveze obrazlaganja u mjeri u kojoj Opći sud proturječi sam sebi kada je u točki 57. in fine pobijane presude naveo da Europski ured za odabir osoblja prilikom organiziranja različitih natječaja ipak ima ovlast procjenjivati potrebe, čak i one jezične, pojedinih institucija. U trećem dijelu prvog žalbenog razloga Komisija smatra da je Opći sud pogrešno utvrdio da su odredbe bile namijenjene samo za objavljivanje kriterija za odabir drugog jezika u postupcima natječaja koje organizira Europski ured za odabir osoblja s obzirom na to da te one zapravo utvrđuju, s obvezujućim učinkom, kriterije koji opravdavaju takav odabir. Konačno, u četvrtom dijelu prvog žalbenog razloga, Komisija smatra da je Opći sud pogrešno protumačio narav i sadržaj pobijanih obavijesti s obzirom na to da su, glede jezičnog sustava, obavijesti bile izvor novih i specifičnih obaveza, čime je počinjena i povreda obveze obrazlaganja kod odbijanja prigovora nedopuštenosti koji je podnijela Komisija; u tom smislu, po mišljenju Komisije, pobijane obavijesti imale su sadržaj samo potvrđujuće naravi kako je utvrđeno u općim odredbama.

               2.

               Drugi žalbeni razlog podijeljen je u dva dijela. U prvom dijelu Komisija ističe pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 1.d Pravilnika na temelju kojega ograničavanje izbora drugog jezika ne predstavlja nužno diskriminaciju već može biti opravdano s obzirom na opći cilj, poput interesa službe u okviru kadrovske politike. U drugom dijelu Komisija navodi da je Opći sud počinio povredu obveze obrazlaganja jer se, tražeći opravdanje za ograničenje izbora drugog jezika, u pobijanoj presudi isključivo ograničava na uzimanje u obzir obavijesti o natječaju, dok je trebao uzeti u obzir također Opće odredbe i njihov sadržaj.

               3.

               Treći žalbeni razlog podijeljen je u tri dijela. U prvom dijelu Komisija navodi kako Opći sud ne može smatrati da uvjeti jezične sposobnosti nisu dijelom sposobnosti kandidata iz članka 27. Pravilnika, a da pritom ne protumači pogrešno članak 28. točku (f) Pravilnika. U drugom dijelu Komisija navodi da je Opći sud pogrešno definirao parametar vlastitog sudskog nadzora jer se je trebao ograničiti na procjenu očite pogreške u ocjeni ili proizvoljnog postupanja. U trećem dijelu, Komisija navodi da je Opći sud prekoračio ograničenja svojeg nadzora procjenjivanjem osnovanosti odluke o neuključivanju, osim triju jezika navedenih u obavijesti o natječaju (engleski, francuski i njemački), i drugih jezika, posljedično postupajući umjesto uprave.

               4.

               Četvrtim žalbenim razlogom Komisija ističe da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 2. Uredbe br. 1/58 jer je smatrao da su komunikacije između Europskog ureda za odabir osoblja i kandidata obuhvaćene područjem primjene te odredbe, uz isključivanje svake mogućnosti ograničavanja odabira drugog jezika. Umjesto toga, mogućnost uvođenja ograničenja te vrste proizlazi, po mišljenju Komisije, iz članka 1.d stavka 5. i 6. Pravilnika koji vrijedi i za kandidate u postupku natječaja.


title: Predmet C-314/15: Tužba podnesena 26. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Francuske Republike

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/39

         Tužba podnesena 26. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Francuske Republike
   (Predmet C-314/15)
   (2015/C 294/50)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: O. Beynet i E. Manhaeve, agenti)

      Tuženik: Francuska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da Francuska Republika, time što nije osigurala sekundarno ili ekvivalentno pročišćavanje komunalnih otpadnih voda iz 15 aglomeracija koje imaju populacijski ekvivalent između 10  000 i 15  000 za sva ispuštanja izvan osjetljivih područja, odnosno populacijski ekvivalent između 2  000 i 10  000 za sva ispuštanja u slatke vode i estuarije, nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavaka 1. i 3. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (1).

               —

               naložiti Francuskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Svojom tužbom Komisija prigovara da Francuska nije pravilno provela u petnaest aglomeracija Direktivu Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda.
   Na temelju članka 4. stavaka 1. i 3. Direktive 91/271/EEZ aglomeracije koje imaju populacijski ekvivalent (p.e.) između 10  000 i 15  000 za sva ispuštanja izvan osjetljivih područja, odnosno populacijski ekvivalent između 2  000 i 10  000 za sva ispuštanja u slatke vode i estuarije trebaju biti opremljene sabirnim sustavima i podvrgnuti sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentom pročišćavanju otpadne vode, najkasnije do 31. prosinca 2005.

      (1)  SL L 135, str. 40. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.)


title: Predmet C-280/16 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 12. siječnja 2017. – Amrita Soc. coop. arl i dr. Protiv Europske Komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Zdravstvena zaštita biljaka — Direktiva 2000/29/EZ — Zaštita protiv unošenja i širenja u Europskoj uniji organizama štetnih za bilje i biljne proizvode — Provedbena odluka (EU) 2015/789 — Mjere za sprečavanje unošenja i širenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells i Raju) — Tužba za poništenje — Članak 263. četvrti stavak UFEU-a — Regulatorni akt — Provedbene mjere — Osoba na koju se akt izravno odnosi)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/13

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 12. siječnja 2017. – Amrita Soc. coop. arl i dr. Protiv Europske Komisije
   (Predmet C-280/16 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Zdravstvena zaštita biljaka - Direktiva 2000/29/EZ - Zaštita protiv unošenja i širenja u Europskoj uniji organizama štetnih za bilje i biljne proizvode - Provedbena odluka (EU) 2015/789 - Mjere za sprečavanje unošenja i širenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells i Raju) - Tužba za poništenje - Članak 263. četvrti stavak UFEU-a - Regulatorni akt - Provedbene mjere - Osoba na koju se akt izravno odnosi))
   (2017/C 112/18)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelji: Amrita Soc. coop. arl, Cesi Marta, Comune Agricola Lunella Soc. mutua coop. arl, Rollo Olga, Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi, Marzo Luigi, Stasi Anna Maria, Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi, Castriota Maria Grazia, Azienda Agricola di Canioni Fiorella, Azienda Agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stefania Stamerra, Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco, Simone Cosimo Antonio, Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl (zastupnici: L. Paccione i V. Stamerra, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Moro i I. Galindo Martín, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se žaliteljima Amrita Soc. coop. arl, Dei Agre di Cesi Marta, Comune agricola Lunella Soc. mutua coop. arl, Azienda agricola Rollo Olga, Azienda agricola Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa SNC, Azienda agricola di Marzo Luigi, Azienda agricola Stasi Anna Maria, Azienda agricola Crie di Miggiano Gianluigi, Azienda agricola di Castriota Maria Grazia, Azienda agricola di Cagnoni Fiorella, Azienda agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stamerra Stefania, Azienda agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco, Azienda agricola di Simone Cosimo Antonio i Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl snošenje troškova.

      (1)  SL C 260, 18. 7. 2016.


title: Predmet T-425/12: Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2014. – Sport Eybl & Sports Experts protiv OHIM-a – Elite Licensing (e) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice e — Raniji figurativni žig Zajednice e — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/37

         Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2014. – Sport Eybl & Sports Experts protiv OHIM-a – Elite Licensing (e)
   (Predmet T-425/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice e - Raniji figurativni žig Zajednice e - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 292/45
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Austrija) (zastupnik: B. Gumpoldsberger, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Švicarska (zastupnik: J. Albrecht, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. lipnja 2012. (predmet R 881/2011-1), donesene u postupku povodom prigovora između Elite Licensing Company SA i Sport Eybl & Sports Experts GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Sport Eybl & Sports Experts GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 355, 17.11.2012.


title: Spojeni predmeti T-148/10 i T-149/10: Rješenje Općeg suda od 5. srpnja 2013. — SK Hynix protiv Komisije

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/40

         Rješenje Općeg suda od 5. srpnja 2013. — SK Hynix protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-148/10 i T-149/10) (1)

   2013/C 260/92
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik drugog vijeća naložio je brisanje spojenih predmeta.

      (1)  SL C 148, 5.6.2010.


title: Predmet C-462/12: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. – Europska komisija protiv Mađarske

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/28

         Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2013. – Europska komisija protiv Mađarske
   (Predmet C-462/12) (1)

   2014/C 102/38
   Jezik postupka: mađarski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 379, 8.12.2012.


title: Predmet T-35/11: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Kyocera Mita Europe protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Carinska unija — Zajednička carinska tarifa — Tarifna i statistička nomenklatura — Razvrstavanje u kombiniranu nomenklaturu — Tarifni podbrojevi — Carina koja se primjenjuje na robu razvrstanu u te tarifne brojeve — Regulatorni akti koji sadrže provedbene mjere — Nedopuštenost” )

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/38

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Kyocera Mita Europe protiv Komisije
   (Predmet T-35/11) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Carinska unija - Zajednička carinska tarifa - Tarifna i statistička nomenklatura - Razvrstavanje u kombiniranu nomenklaturu - Tarifni podbrojevi - Carina koja se primjenjuje na robu razvrstanu u te tarifne brojeve - Regulatorni akti koji sadrže provedbene mjere - Nedopuštenost”))
   2014/C 409/55
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kyocera Mita Europe BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: P. De Baere i P. Muñiz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i L. Keppenne, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Priloga Uredbi Komisije (EU) br. 861/2010 od 5. listopada 2010. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL, L 284, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli društvo Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH i Olivetti SpA.

               3.

               Nalaže se društvu Kyocera Mita Europe BV snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 80, 12.3.2011.


title: Predmet T-120/15: Tužba podnesena 6. ožujka 2015. – Proforec protiv Komisije

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/66

         Tužba podnesena 6. ožujka 2015. – Proforec protiv Komisije
   (Predmet T-120/15)
   (2015/C 138/85)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Proforec Srl (Recco, Italija) (zastupnici: G. Durazzo, M. Mencoboni i G. Pescatore, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Uredbu (EU) br. 2015/39 Europske komisije od 13. siječnja 2015., pobijanu zbog razloga iznesenog u uvodnom dijelu ove tužbe koji se ovdje u cijelosti navodi;

               —

               kao posljedicu poništenja, provede sve akte i potrebne mjere radi brisanja upisa zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla „Focaccia di Recco col formaggio” iz registra zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla.

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova ovog postupka. U malo vjerojatnom slučaju odbijanja ove tužbe, tužitelj zahtijeva da svaka stranka snosi vlastite troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Prema mišljenju tužitelja, pobijana Provedbena uredba ga, de facto, sprečava da nastavi stavljati na tržište vlastiti proizvod unatoč činjenici da je nositelj žigova registriranih znatno ranije od datuma podnošenja zahtjeva za zaštitu Komisiji i da je od 2006. nesporno zakonito stavljao na tržište vlastiti proizvod unutar Europske unije, dakle više od 5 godina.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi čl. 15. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL L 343, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 25., str. 31.).

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe da stupanjem na snagu pobijane uredbe nije predviđeno nikakvo prijelazno razdoblje kojim se dopušta prodaja do isteka zaliha i pakiranja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na proturječnosti uvodnih izjava 5., 6. i 7. pobijane uredbe.

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe proturječnost uvodnih izjava 5. i 6. uvodnoj izjavi 7. i također prešutnu zaštitu oznake za koju nije podnesen zahtjev za registraciju koja može stvoriti zabunu u pogledu zemljopisnog podrijetla glavnog sastojka.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na Komisijinom pogrešnom i zlonamjernom tumačenju činjenica

                           —

                           Tužitelj s tim u vezi ističe da se u uvodnoj izjavi 9. navodi navodna šteta postojećim proizvodima na način da ju se niječe. Ova šteta nije, međutim, navodna, već stvarna i zahtjevi grupe podnositelja zahtjeva doveli su do ponašanja suprotnog pravu tržišnog natjecanja, koje može, nezakonito, nanijeti štetu postojećim konkurentima na tržištu, kršeći njihova stečena prava zloporabom ovlasti Komisije.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na isteku privremene zaštite.

                           —

                           Tužitelj s tim u vezi ističe da uvodna izjava 10. pobijane uredbe sadrži pogrešno navođenje činjenica, time što navodi da je privremena nacionalna zaštita u Italiji istekla zbog nedonošenja plana samokontrole specifikacije proizvodnje.

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se temelji na povredi čl. 7. točke (e) Uredbe br. 1151/2012.

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe da pobijana uredba zabranom zamrzavanja i metoda čuvanja ozakonjuje nezakonita ponašanja grupe podnositelja zahtjeva i koja nisu u skladu s pravom Unije i slobodnim kretanjem robe i usluga, što za posljedicu ima Komisijino iskrivljavanje stvarnog dosega propisa u uvodnim izjavama 11. i 12. očitim kršenjem Uredbe br. 1151/2012.


title: Predmet T-600/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/20

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća
   (Predmet T-600/14)
   2014/C 361/29
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damas, Sirija) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužiteljeva tužba dopuštena i osnovana,

               —

               slijedom toga, naloži Europskoj uniji da nadoknadi cjelokupnu štetu koju je tužitelj pretrpio u visini 48 8 8 29  000 eura,

               —

               podredno, odredi imenovanje stručnjaka kako bi se utvrdila visina štete koji je tužitelj pretrpio,

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koja su u osnovi istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-592/14, Makhlouf/Vijeće.


title: Predmet T-473/11: Presuda Općeg suda od 28. travnja 2014. – Longevity Health Products protiv OHIM-a – Weleda Trademark (MENOCHRON) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice MENOCHRON — Raniji verbalni žig Zajednice MENODORON — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/26

         Presuda Općeg suda od 28. travnja 2014. – Longevity Health Products protiv OHIM-a – Weleda Trademark (MENOCHRON)
   (Predmet T-473/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice MENOCHRON - Raniji verbalni žig Zajednice MENODORON - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 184/44
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahami) (zastupnik: J. Korab, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: G. Schneider, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Weleda Trademark AG (Arlesheim, Švicarska) (zastupnik: W. Haring, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. srpnja 2010. (predmet R 2345/2010-4), donesene u postupku povodom prigovora između Weleda Trademark AG i Longevity Health Products, Inc.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Longevity Health Products, Inc. snošenje troškova.

      (1)  SL C 311, 22.10.2011.


title: Predmet T-475/14: Tužba podnesena 17. lipnja 2014. – Prysmian i Prysmian cavi e sistemi protiv Komisije

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/68

         Tužba podnesena 17. lipnja 2014. – Prysmian i Prysmian cavi e sistemi protiv Komisije
   (Predmet T-475/14)
   2014/C 315/113
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Prysmian SpA (Milano, Italija); i Prysmian cavi e sistemi Srl (Milano) (zastupnici: C. Tesauro, F. Russo i L. Armati, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku,

               —

               podredno:

                           —

                           poništi članak 1. stavak 5 odluke u dijelu u kojemu je utvrđeno da je Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l. sudjelovao u povredi članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u od 18. veljače 1999. do 27. studenoga 2001.,

                           —

                           poništi članak 2. točku (f) i članak 2. točku (g) odluke u dijelu u kojemu je određena visina novčanih kazni izrečenih Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l., Prysmian S.p.a. i The Goldman Sachs Group Inc. u iznosu od 3 7 3 03  000 eura te Prysmian Cavi e Sistemi S.r.1. i Pirelli & C. S.p.a. u iznosu od 6 7 3 10  000 eura,

                           —

                           smanji novčanu kaznu zbog razloga izloženih u tužbi,

                           —

                           poništi Priloge I. i II. u dijelu u kojemu se odnose na F. R., te

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom tužitelji zahtijevaju poništenje Odluke Komisije C(2014) 2139 final od 2. travnja 2014. u predmetu AT.39610 – električni kablovi.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu devet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija nezakonito napravila i uklonila forenzičku kopiju tvrdog diska u tužiteljevim poslovnim prostorima tijekom istrage. Tužitelji navode da je time Komisija prekoračila ovlasti koje su uređene u članku 20. stavku 2. Uredbe 1/2003 (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija povrijedila načelo razumnog roka za postupanje u stvarima koje se odnose na tržišno natjecanje budući da je ono trajalo više od 62 mjeseca. Tužitelji navode da je Komisija povrijedila članak 6. stavak 3. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (EKLJP) te nije primijenila pravično smanjenje novčane kazne u skladu sa sudskom praksom Općeg suda.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave budući da nije provela iscrpnu i nepristranu istragu zato što nije prihvatila vjerodostojnost tužiteljevih navoda za ublažavanje kazne. Tužitelji tvrde da Komisija nije pravilno ocijenila pouzdanost njihovih korporativnih izjava i nije prikupila potrebne dokaze koji ih potvrđuju.

               4.

               Četvrti tužbeni zahtjev odnosi se na to da je Komisija pogrešno pripisala Prysmian Cavi e Sistemi S.r.l. odgovornost za razdoblje prije 27. studenoga 2001. i na taj način je povrijedila načela osobne odgovornosti i jednakog postupanja.

               5.

               Peti tužbeni zahtjev odnosi se na to da je Komisija povrijedila članak 23. stavak 2. Uredbe 1/2003 time što nije utvrdila odgovornost za svakog od solidarno odgovornih subjekata.

               6.

               Šesti tužbeni zahtjev odnosi se na to da je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a tako što nije dokazala postojanje pojedinačne i trajne povrede te je pogrešno ocijenila narav i strukturu relevantnih tržišta, čime je povrijedila tužiteljevo pravo obrane.

               7.

               Sedmi tužbeni zahtjev odnosi se na to da je Komisija propustila utvrditi, kako to traži pravni standard, trajanje navodne povrede i osobito njezin početak.

               8.

               Osmi tužbeni zahtjev odnosi se na to da je Komisija povrijedila članak 23. stavak 2. Uredbe 1/2003, načelo jednakog postupanja i načelo proporcionalnosti prilikom utvrđenja osnovnog iznosa novčane kazne, osobito s obzirom na težinu povrede. Tužitelji navode da je osnovni iznos novčane kazne, kao i dodatni iznos za sudjelovanje, neproporcionalan i treba biti usklađen s činjenicom da je povreda imala ograničeni doseg, da nije imala utjecaj na cijene, da je nakon 2004. usklađenog djelovanja bilo manje te da su troškovi sirovina imali značajni utjecaj na vrijednost prodaje. Tužitelji nadalje navode da je Komisija povrijedila načelo jednakog postupanja budući je primijenila različite kriterije za ocjenu težine povrede i dodatnog iznosa za sudjelovanje od onih koje je primijenila u odnosu na adresate u usporednim slučajevima.

               9.

               Deveti tužbeni zahtjev odnosi se na to da je Komisija pogriješila u uključivanju u popis jednog posebnog menadžera tužiteljâ pod ‘imena i registar zaposlenih pojedinaca relevantnih za ovu odluku’.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101. i 102. UFEU-a] (SL 2003, L 1, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 8., str. 165.)


title: Predmet C-199/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. travnja 2016. uputio Conseil d'État (Belgija) – État belge protiv Maxa-Manuela Nianga

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/36

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. travnja 2016. uputio Conseil d'État (Belgija) – État belge protiv Maxa-Manuela Nianga
      (Predmet C-199/16)
      (2016/C 211/46)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: État belge

         Tuženik: Max-Manuel Nianga

         Prethodno pitanje

      Treba li, u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i vodeći računa o pravu na saslušanje u svakom postupku, koje je sastavni dio poštovanja prava obrane, općeg načela prava Unije, primijenjenog u kontekstu Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (1), njezin članak 5. tumačiti u smislu da obvezuje nacionalno tijelo da vodi računa o najboljem interesu djeteta, pravu na obiteljski život i zdravstvenom stanju dotičnog državljanina treće zemlje, tijekom donošenja odluke o vraćanju iz članka 3. točke 4. i članka 6. stavka 1. direktive ili tijekom udaljavanja, u smislu članaka 3. točke 5. i članka 8. navedene direktive?

         (1)  SL L 348, str. 98. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.)


title: Predmet C-228/13 P: Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Hotel Gabrielli srl, ranije Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. u spojenim predmetima od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i dr. protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/5

         Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Hotel Gabrielli srl, ranije Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. u spojenim predmetima od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i dr. protiv Komisije
   (Predmet C-228/13 P)
   (2013/C 207/26)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-199/16: Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 19. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – État belge protiv Maxa-Manuela Nianga

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/28

         Rješenje predsjednika četvrtog vijeća Suda od 19. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – État belge protiv Maxa-Manuela Nianga
   (Predmet C-199/16) (1)

   (2017/C 283/40)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet C-686/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2013. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) — X AB protiv Skatteverket

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. prosinca 2013. uputio Högsta förvaltningsdomstolen (Švedska) — X AB protiv Skatteverket
      (Predmet C-686/13)
      (2014/C 71/19)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: X AB

         Tuženik: Skatteverket

         Prethodno pitanje

      Protive li se članak 49. UFEU-a i članak 63. UFEU-a nacionalnom zakonodavstvu, u skladu s kojim država članica sjedišta ne priznaje pravo na porezni odbitak zbog valutnog gubitka po tečajnim razlikama koji je sastavni dio kapitalne dobiti ili kapitalnog gubitka na udjelima u društvu sa sjedištem u drugoj državi članici, ako država članica sjedišta primjenjuje sustav prema kojem su kapitalni dobitci i kapitalni gubici na takvoj imovini u cijelosti izuzeti od oporezivanja?


title: Predmet C-491/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2014. uputio Juzgado de lo Mercantil n ° 3 de Madrid (Španjolska) – Rossa dels Vents Assessoria S.L. protiv U Hostels Albergues Juveniles S.L.

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2014. uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid (Španjolska) – Rossa dels Vents Assessoria S.L. protiv U Hostels Albergues Juveniles S.L.
   (Predmet C-491/14)
   (2015/C 026/14)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rossa dels Vents Assessoria S.L.

      Tuženik: U Hostels Albergues Juveniles S.L.

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 5. stavak 1. Direktive 2008/95/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima tumačiti u smislu da se isključivo pravo nositelja žiga da trećoj strani u trgovačkom prometu zabrani uporabu znaka istovjetnog ili sličnog njegovom žigu proteže na trećeg nositelja kasnijeg žiga a da nije potrebno prethodno proglašenje tog potonjeg žiga ništavim?

      (1)  SL L 299, str. 25. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)


title: Predmet T-478/11: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Francuska protiv Komisije ( „Državne potpore — Tužba međustrukovnog nacionalnog odbora za svinjetinu — Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni — Odluka kojom se režima potpore proglašava spojivim s unutarnjim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/27

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-478/11) (1)

   ((„Državne potpore - Tužba međustrukovnog nacionalnog odbora za svinjetinu - Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni - Odluka kojom se režima potpore proglašava spojivim s unutarnjim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 184/46
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: u početku E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter i J. Rossi, zatim E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas i J. Bousin, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky, C. Urraca Caviedes i S. Thomas, zatim B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 4376 final od 29. lipnja 2011., o državnoj potpori NN 10/2010 – Francuska – Porez za financiranje međustrukovnog nacionalnog odbora za svinjetinu

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 340, 19.11.2011.


title: Predmet T-566/13: Presuda Općeg suda od 29. travnja 2015. – Hostel Tourist World protiv OHIM-a – WRI Nominees (HostelTouristWorld.com) („Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice HostelTouristWorld.com — Raniji međunarodni verbalni žig HOSTELWORLD.COM — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Najmanji stupanj intrinsičnog razlikovnog karaktera ranijeg žiga — Vjerojatnost dovođenja u zabludu”)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/35

         Presuda Općeg suda od 29. travnja 2015. – Hostel Tourist World protiv OHIM-a – WRI Nominees (HostelTouristWorld.com)
   (Predmet T-566/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice HostelTouristWorld.com - Raniji međunarodni verbalni žig HOSTELWORLD.COM - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Najmanji stupanj intrinsičnog razlikovnog karaktera ranijeg žiga - Vjerojatnost dovođenja u zabludu”))
   (2015/C 198/47)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Hostel Tourist World, SL (Sevilla, Španjolska) (zastupnik: J. Bartrina Díaz, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: WRI Nominees Ltd (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: G. Kelly i A. Payne, solicitors, a potom A. Payne, J. Llevat Vallespinosa i J.-Y. Teindas Maillard, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. kolovoza 2103. (predmet R 966/2012-4) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva WRI Nominees Ltd i Hostel Tourist World, SL.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Hostel Tourist World, SL snošenje troškova.

      (1)  SL C 31, 1.2.2014.


title: Predmet C-173/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative d'appel de Lyon – Francuska) – Maurice Leone, Blandine Leone protiv Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales (Socijalna politika — Članak 141. UEZ-a — Jednakost plaća između radnica i radnika — Prijevremeno umirovljenje s isplaćivanjem mirovine odmah — Dodatak pri izračunu mirovine — Prava od kojih koristi imaju uglavnom službenice — Neizravna diskriminacija — Objektivno opravdanje — Stvarna težnja ostvarenju navodnog cilja — Dosljednost u provedbi — Članak 141. stavak 4. UEZ-a — Mjere s ciljem nadomještanja nepogodnosti u profesionalnoj karijeri radnica — Neprimjenjivost)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/12

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative d'appel de Lyon – Francuska) – Maurice Leone, Blandine Leone protiv Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales
   (Predmet C-173/13) (1)

   ((Socijalna politika - Članak 141. UEZ-a - Jednakost plaća između radnica i radnika - Prijevremeno umirovljenje s isplaćivanjem mirovine odmah - Dodatak pri izračunu mirovine - Prava od kojih koristi imaju uglavnom službenice - Neizravna diskriminacija - Objektivno opravdanje - Stvarna težnja ostvarenju navodnog cilja - Dosljednost u provedbi - Članak 141. stavak 4. UEZ-a - Mjere s ciljem nadomještanja nepogodnosti u profesionalnoj karijeri radnica - Neprimjenjivost))
   2014/C 315/17
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour administrative d'appel de Lyon

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Maurice Leone, Blandine Leone

      Tuženici: Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

      Izreka

               1.

               Članak 141. UEZ-a treba tumačiti tako da, osim ako se može opravdati objektivnim čimbenicima koji nisu povezani s bilo kakvom diskriminacijom na temelju spola, poput legitimnog cilja socijalne politike, te osim ako je prikladan za jamčenje postavljenog cilja potrebnog u tu svrhu, što zahtijeva da stvarno služi ostvarenju tog cilja na dosljedan i sustavan način, sustav dodataka za mirovinu kao što je to onaj iz glavnog postupka stvara neizravnu diskriminaciju u području plaća između radnica i radnika u suprotnosti s tim člankom.

               2.

               Članak 141. UEZ-a treba tumačiti tako da, osim ako se može opravdati objektivnim čimbenicima koji nisu povezani s bilo kakvom diskriminacijom na temelju spola, poput legitimnog cilja socijalne politike, te osim ako je prikladan za jamčenje postavljenog cilja potrebnog u tu svrhu, što zahtijeva da stvarno služi ostvarenju tog cilja na dosljedan i sustavan način, sustav prijevremenog umirovljenja s isplaćivanjem mirovine odmah kao što je to onaj iz glavnog postupka stvara neizravnu diskriminaciju u području plaća između radnica i radnika u suprotnosti s tim člankom.

               3.

               Članak 141. stavak 4. UEZ-a treba tumačiti tako da mjere na koje se odnosi ta odredba ne obuhvaćaju nacionalne mjere, poput onih u glavnom postupku, koje su ograničene na to da radnicima o kojima je riječ omoguće korištenje prijevremenim umirovljenjem s isplaćivanjem mirovine odmah i da im se odobri dodatak za mirovinu prilikom njihovog umirovljenja, a da ne rješavaju probleme s kojima se mogu suočiti tijekom svoje profesionalne karijere.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet F-125/15: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 21. srpnja 2016. – HB protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Postupak promaknuća za 2014. godinu — Članak 45. stavak 1. Pravilnika o osoblju — Usporedba zasluga — Izvješća o ocjeni za 2011. i 2012. — Višemjesečni izostanak s posla zbog rodiljnog dopusta u 2013. — Izvješće o ocjeni bez ikakve dubinske analize za predmetnu godinu — Odluka o nepromicanju tužitelja u 2014. — Obveza obrazlaganja — Usporedno ispitivanje zasluga — Nepostojanje preporuke zajedničkog odbora za promaknuća — Pristup osobnom elektroničkom dosjeu tužitelja — Sastav zajedničkog odbora za promaknuća — Diskriminacija koja se temelji na spolu — Neimovinska šteta)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/36

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 21. srpnja 2016. – HB protiv Komisije
      (Predmet F-125/15) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Postupak promaknuća za 2014. godinu - Članak 45. stavak 1. Pravilnika o osoblju - Usporedba zasluga - Izvješća o ocjeni za 2011. i 2012. - Višemjesečni izostanak s posla zbog rodiljnog dopusta u 2013. - Izvješće o ocjeni bez ikakve dubinske analize za predmetnu godinu - Odluka o nepromicanju tužitelja u 2014. - Obveza obrazlaganja - Usporedno ispitivanje zasluga - Nepostojanje preporuke zajedničkog odbora za promaknuća - Pristup osobnom elektroničkom dosjeu tužitelja - Sastav zajedničkog odbora za promaknuća - Diskriminacija koja se temelji na spolu - Neimovinska šteta))
      (2016/C 364/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HB (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Berscheid, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke Komisije o nepromicanju tužitelja u razred AD8 na temelju promaknuća za 2014. i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske štete.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  HB snosi polovicu vlastitih troškova.

                  3.

                  Europska Komisija snosi vlastite troškove, te joj se nalaže snošenje polovice HB-ovih troškova.

         (1)  SL C 398, 30. 11. 2015., str. 80.


title: Predmet T-483/17: Tužba podnesena 28. srpnja 2017. – García Suárez i dr. protiv Komisije i Jedinstvenog sanacijskog odbora

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/13

         Tužba podnesena 28. srpnja 2017. – García Suárez i dr. protiv Komisije i Jedinstvenog sanacijskog odbora
   (Predmet T-483/17)
   (2017/C 330/17)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: María de la Soledad García Suárez (Madrid, Španjolska), María del Carmen Chueca García (Madrid), Sol María Chueca García (Madrid), Alejandro María Chueca García (Madrid), José María Chueca García (Madrid) i Ignacio María Chueca García (Madrid) (zastupnik: A. Rivas Rodríguez, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017. (SRB/EES/2017/08) u vezi s donošenjem sanacijskog programa za instituciju Banco Popular Español S.A., i Odluke Komisije (EU) 2017/1246 od 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español S.A.;

               —

               naloži tuženicima naknadu štete proizašlu iz nastalog gubitka vrijednosti dionica društva Banco Popular Español, S.A., čiji su tužitelji imatelji, uzimajući kao referentni iznos za naknadu štete razliku između vrijednosti dionica na dan 6. lipnja 2017., odnosno 9 212,34 eura, uvećanu za eventualne odgovarajuće kamate.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima navedenima u predmetu T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-32/13 P: Rješenje Općeg suda od 19. prosinca 2013. — da Silva Tenreiro protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Službenici — Zapošljavanje — Obavijest o slobodnom radnom mjestu — Imenovanje na mjesto direktora uprave A ‚Građansko pravo’ glavne uprave Komisije ‚Pravosuđe’ — Odbijanje prijave tužitelja — Imenovanje drugog kandidata — Zlouporaba ovlasti — Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana žalba” )

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/32

         Rješenje Općeg suda od 19. prosinca 2013. — da Silva Tenreiro protiv Komisije
   (Predmet T-32/13 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Službenici - Zapošljavanje - Obavijest o slobodnom radnom mjestu - Imenovanje na mjesto direktora uprave A ‚Građansko pravo’ glavne uprave Komisije ‚Pravosuđe’ - Odbijanje prijave tužitelja - Imenovanje drugog kandidata - Zlouporaba ovlasti - Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana žalba)
   2014/C 45/54
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraainem, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi, J.-N. Louis i D. de Abreu Caldas, odvjetnici)

      Druga stranka postupka: Europska komisija (zastupnici: B. Eggers i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 14. studenoga 2012., da Silva Tenreiro/Commission (F-120/11) kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Mario Paulo da Silva Tenreiro snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet C-37/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2015. uputila Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Italija) – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s. protiv Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2015. uputila Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Italija) – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s. protiv Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA
   (Predmet C-37/15)
   (2015/C 138/42)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s.

      Tuženici: Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

      Prethodno pitanje

   Je li u suprotnosti s pravom Zajednice propis iz članka 188. Zakonodavne uredbe 152/2006 i Uredbe Ministarstva zaštite okoliša od 17. [prosinca] 2009. kojima je odgođeno stupanje na snagu propisa kojim se prenosi Direktiva 2008/98/EZ (1) do donošenja odluke ministra u kojoj se određuju tehnički uvjeti i rokovi stupanja na snagu navedenog provedbenog propisa?

      (1)  Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljaju izvan snage određenih direktiva (SL L 312, str. 3).


title: Predmet C-166/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Melun, Francuska) – Sophie Mukarubega protiv Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis (Zahtjev za prethodnu odluku — Vize, azil, useljavanje i ostale politike vezane uz slobodno kretanje osoba — Direktiva 2008/115/EZ — Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom — Postupak donošenja odluke o vraćanju — Načelo poštovanja prava na obranu — Pravo državljanina treće zemlje s nezakonitim statusom da bude saslušan prije donošenja odluke koja može utjecati na njegove interese — Odbijanje upravnog tijela, praćeno obvezom napuštanja državnog područja, da tom državljaninu izda boravišnu dozvolu na osnovi azila — Pravo na saslušanje prije donošenja odluke o vraćanju)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 5. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Melun, Francuska) – Sophie Mukarubega protiv Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis
   (Predmet C-166/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Vize, azil, useljavanje i ostale politike vezane uz slobodno kretanje osoba - Direktiva 2008/115/EZ - Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Postupak donošenja odluke o vraćanju - Načelo poštovanja prava na obranu - Pravo državljanina treće zemlje s nezakonitim statusom da bude saslušan prije donošenja odluke koja može utjecati na njegove interese - Odbijanje upravnog tijela, praćeno obvezom napuštanja državnog područja, da tom državljaninu izda boravišnu dozvolu na osnovi azila - Pravo na saslušanje prije donošenja odluke o vraćanju))
   (2015/C 007/08)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal administratif de Melun

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sophie Mukarubega

      Tuženici: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

      Izreka

   U okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, pravo na saslušanje u svakom postupku, primijenjeno u kontekstu Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom i osobito njezina članka 6., treba tumačiti u smislu da se ono ne protivi tome da nacionalno tijelo ne sasluša državljanina treće zemlje specifično u pogledu odluke o vraćanju u slučaju kad, nakon što je utvrdilo da je njegov boravak na državnom području nezakonit slijedom postupka u kojem je u potpunosti poštovano njegovo pravo na saslušanje, želi protiv njega donijeti takvu odluku, bez obzira na to je li ili nije odluka o vraćanju nastupila nakon odbijanja boravišne dozvole.

      (1)  SL C 164, 8.6.2013.


title: Spojeni predmeti C-446/12 do C-449/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – W. P. Willems protiv Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra protiv Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest protiv Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk protiv Burgemeester van Den Haag (C-449/12) (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Biometrijska putovnica — Biometrijski podaci — Uredba (EZ) br. 2252/2004 — Članak 1. stavak 3. — Članak 4. stavak 3. — Uporaba podataka prikupljenih u druge svrhe nego što je to izdavanje putovnica i putnih isprava — Uspostava i uporaba baza podataka koje sadrže biometrijske podatke — Pravna jamstva — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članci 7. i 8. — Direktiva 95/46/EZ — Članci 6. i 7. — Pravo na poštovanje privatnog života — Pravo na zaštitu osobnih podataka — Primjena na osobne iskaznice)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/2

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – W. P. Willems protiv Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra protiv Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest protiv Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk protiv Burgemeester van Den Haag (C-449/12)
   (Spojeni predmeti C-446/12 do C-449/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Biometrijska putovnica - Biometrijski podaci - Uredba (EZ) br. 2252/2004 - Članak 1. stavak 3. - Članak 4. stavak 3. - Uporaba podataka prikupljenih u druge svrhe nego što je to izdavanje putovnica i putnih isprava - Uspostava i uporaba baza podataka koje sadrže biometrijske podatke - Pravna jamstva - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 7. i 8. - Direktiva 95/46/EZ - Članci 6. i 7. - Pravo na poštovanje privatnog života - Pravo na zaštitu osobnih podataka - Primjena na osobne iskaznice))
   (2015/C 198/02)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: W. P. Willems (C-446/12), H. J. Kooistra (C-447/12), M. Roest (C-448/12), L. J. A. van Luijk (C-449/12)

      Tuženik: Burgemeester van Nuth (C-446/12), Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), Burgemeester van Den Haag (C-449/12)

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2252/2004 od 13. prosinca 2004. o standardima za sigurnosna obilježja i biometrijske podatke u putovnicama i putnim ispravama koje izdaju države članice, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 444/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009., treba tumačiti u smislu da navedena uredba nije primjenjiva na osobne iskaznice koje izdaje država članica svojim državljanima, kao što su to nizozemske osobne iskaznice, neovisno o trajanju njihove valjanosti i o mogućnosti njihove uporabe prilikom putovanja izvan te države.

               2.

               Članak 4. stavak 3. Uredbe br. 2252/2004, kako je izmijenjena Uredbom br. 444/2009, treba tumačiti u smislu da ne obvezuje države članice da u svojem zakonodavstvu osiguraju da biometrijski podaci prikupljeni i pohranjeni u skladu s navedenom uredbom neće biti prikupljani, obrađivani i uporabljeni u druge svrhe nego što je to izdavanje putovnice ili putne isprave, s obzirom na to da taj aspekt nije obuhvaćen područjem primjene navedene uredbe.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-124/15: Presuda Općeg suda od 28. listopad 2016. – Unicorn protiv EUIPO-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije UNICORN — Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi UNICORN i raniji nacionalni figurativni žig koji predstavlja glavu jednoroga — Relativni razlog za odbijanje — Ugled — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/16

         Presuda Općeg suda od 28. listopad 2016. – Unicorn protiv EUIPO-a – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Predmet T-124/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije UNICORN - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi UNICORN i raniji nacionalni figurativni žig koji predstavlja glavu jednoroga - Relativni razlog za odbijanje - Ugled - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 462/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Unicorn a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: L. Lorenc, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cipar)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. siječnja 2015. (predmet R 149/2014-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Unicorn i Mercilink Equipment Leasing.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Unicorn a.s. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet C-272/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale per la Toscana – Italija) – Equoland Soc. coop. arl protiv Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno (Prethodno pitanje — Porez na dodanu vrijednost — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Direktiva 2006/112/EZ — Oslobođenje od oporezivanja uvezene robe koja je namijenjena stavljanju u postupak skladištenja koji nije postupak carinskog skladištenja — Obveza fizičkog smještanja robe u skladište — Neispunjavanje obveze — Obveza plaćanja PDV-a unatoč činjenici da je on već plaćen u okviru obrnute porezne obveze)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/16

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale per la Toscana – Italija) – Equoland Soc. coop. arl protiv Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno
   (Predmet C-272/13) (1)

   ((Prethodno pitanje - Porez na dodanu vrijednost - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Direktiva 2006/112/EZ - Oslobođenje od oporezivanja uvezene robe koja je namijenjena stavljanju u postupak skladištenja koji nije postupak carinskog skladištenja - Obveza fizičkog smještanja robe u skladište - Neispunjavanje obveze - Obveza plaćanja PDV-a unatoč činjenici da je on već plaćen u okviru obrnute porezne obveze))
   2014/C 315/23
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Equoland Soc. coop. arl

      Tuženik: Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

      Izreka

               1.

               Članak 16. stavak 1. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezima na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za određivanje poreza, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom Vijeća 2006/18/EZ od 14. veljače 2006., u verziji koja proizlazi iz članka 28.c Šeste direktive, treba tumačiti u smislu da on nije u suprotnosti s nacionalnom propisom koji oslobođenje od plaćanja PDV-a na uvoz predviđenoga tim propisom uvjetuje time da uvezena roba koja je namijenjena stavljanju u porezno skladište za potrebe tog poreza bude fizički smještena u to skladište.

               2.

               Šestu direktivu 77/388, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom 2006/18, treba tumačiti u smislu da je ona, u skladu s načelom neutralnosti PDV-a, u suprotnosti s nacionalnim propisom na temelju kojeg država članica zahtijeva plaćanje PDV-a na uvoz iako je taj porez već plaćen u okviru obrnute porezne obveze putem izdavanja računa samome sebi te upisa u registar nabave i prodaje poreznog obveznika.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmeti T-112/14 do T-116/14 i T-119/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Molinos Río de la Plata i dr. protiv Vijeća („Damping — Uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine — Konačna antidampinška pristojba — Tužba za poništenje — Strukovna udruga — Izravni utjecaj — Osobni utjecaj — Dopuštenost — Članak 2. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Uobičajena vrijednost — Troškovi proizvodnje”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/30

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Molinos Río de la Plata i dr. protiv Vijeća
   (Predmeti T-112/14 do T-116/14 i T-119/14) (1)

   ((„Damping - Uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine - Konačna antidampinška pristojba - Tužba za poništenje - Strukovna udruga - Izravni utjecaj - Osobni utjecaj - Dopuštenost - Članak 2. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Uobičajena vrijednost - Troškovi proizvodnje”))
   (2016/C 402/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Molinos Río de la Plata SA (Buenos Aires, Argentina) (predmet T-112/14), Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Bahia Blanca, Argentina) (predmet T-113/14), Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentina) (predmet T-114/14), Aceitera General Deheza SA (General Deheza, Argentina) (predmet T-115/14), Bunge Argentina SA (Buenos Aires) (T-116/14), Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenos Aires) (predmet T-119/14) (zastupnici: J.-F. Bellis, R. Luff i G. Bathory, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku S. Boelaert i B. Driessen, a zatim H. Marcos Fraile, agenti, uz asistenciju R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnika)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti) i European Biodiesel Board (EBB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Prost i M.-S. Dibling, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjevi koji se temelje na članku 263. UFEU-a za, u predmetu T-119/14, poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013, L 315, str. 2.), i, u predmetima T-112/14 do T-116/14, za poništenje te uredbe u dijelu u kojem se njome izriče antidampinška pristojba tužiteljima u tim predmetima.

      Izreka

               1.

               Spajaju se predmeti T-112/14, T-113/14, T-114/14, T-115/14, T-116/14 i T-119/14 u svrhu donošenja odluke kojom se završava postupak.

               2.

               Poništavaju se članci 1. i 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije u dijelu u kojem se odnose na društva Molinos Río de la Plata SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SAFICI y A, Vicentin SAIC, Aceitera General Deheza SA i Bunge Argentina SA.

               3.

               U predmetu T-119/14 tužba se odbija u preostalom dijelu.

               4.

               U predmetima T-112/14 do T-116/14 Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove. Vijeće Europske unije snosit će i troškove društva Molinos Río de la Plata u predmetu T-112/14, društva Oleaginosa Moreno Hermanos u predmetu T-113/14, društva Vicentin u predmetu T-114/14, društva Aceitera General Deheza u predmetu T-115/14 i društva Bunge Argentina u predmetu T-116/14.

               5.

               U predmetu T-119/14 društvo Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) i Vijeće snosit će vlastite troškove.

               6.

               Europska komisija i European Biodiesel Board (EBB) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-284/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Slovačka Republika protiv Achemea BV

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Slovačka Republika protiv Achemea BV
   (Predmet C-284/16)
   (2016/C 296/25)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Slovačka Republika

      Tuženik: Achemea BV

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li članku 344. UFEU-a protivna primjena odredbe iz bilateralnog ugovora o zaštiti ulaganja između država članica Unije (tzv. bilateral investment treaty –BIT unutar Unije), prema kojem ulagatelj iz jedne države ugovornice u slučaju spora povodom ulaganja u drugoj državi ugovornici smije pokrenuti arbitražni postupak protiv potonje države, ako je ugovor o zaštiti ulaganja sklopljen prije pristupa jedne od država ugovornica Uniji, a arbitražni postupak bi trebalo pokrenuti tek nakon toga?
               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Je li primjena takve odredbe protivna članku 267. UFEU-a?
               U slučaju negativnog odgovora na prvo i drugo pitanje:

               3.

               Je li primjena takve odredbe protivna članku 18. stavku 1. UFEU-a u okolnostima opisanima u prvom pitanju?


title: Predmet T-478/17: Tužba podnesena 2. kolovoza 2017. – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija protiv SRB-a

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/18

         Tužba podnesena 2. kolovoza 2017. – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija protiv SRB-a
   (Predmet T-478/17)
   (2017/C 318/24)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: La Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid, Španjolska) y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid) (zastupnici: R. Pelayo Jiménez i A. Muñoz Aranguren, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017. (SRB/EES/2017/08).

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odlukom koju se u ovom postupku osporava određen je sanacijski postupak u pogledu Banco Popular Español.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu deset tužbenih razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju sporne odluke i naknadnoj povredi prava na dobru upravu i prava na djelotvoran pravni lijek (članak 41. stavak 2. točke (b) i (c) i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na obranu (članak 41. stavak 2. točka (a) Povelje).

                           —

                           U tom se pogledu navodi da se sanacijski postupak uređen člankom 18., člankom 24. stavkom 2. točkom (a) i člankom 27. Uredbe (EU) br. 806/2014 (1) protivi pravu na obranu jer ne dopušta osobama na koje se ta sanacija odnosi ni najmanju intervenciju u postupku. Tužitelji smatraju da su isto tako nezakoniti članci 32., 38. i 43. Direktive 2014/59/EU (2), zato što ne propisuju nikakvo saslušanje odnosnih osoba.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na vlasništvo (članak 17. stavak 1. Povelje) i načela slobode poduzetništva (članak 16. Povelje).

                           —

                           U tom se pogledu navodi da se člancima 21., 22., 24. i 27. Uredbe (EU) br. 806/2014, kao i člancima 38. i 63. Direktive EU 2014/59 povrjeđuje pravo na vlasništvo i načelo slobode poduzetništva jer dopuštaju prodaju dionica financijske institucije, a da se dioničarima ne pruži prilika iznošenja argumenata niti se traži njihova suglasnost i jer tijelima za sanaciju daju ovlasti da, bez saslušanja ili suglasnosti dioničara ili nadležnih tijela društva, brisanjem dionica smanje kapital na nulu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na djelotvoran pravni lijek, priznatog u članku 47. Povelje i u članku 6. Europske konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, zbog kršenja načela jednakosti oružja, a time i prava na pošteno suđenje.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 18. stavka 1. Uredbe (EU) br. 806/2014 i članka 32. Direktive 2014/59/EU jer je Jedinstveni sanacijski odbor donio odluku očito pogrešno ocijenivši činjenice, time što nije ispunio sve zahtjeve koji su u navedenim odredbama propisani za donošenje sanacijskog programa.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela poštovanja bonitetnih pravila (načelo opreznosti) jer su postojale druge mjere, uključujući mjere rane intervencije, alternativne onima koje sadržava sporna odluka, a koje su sprječavale donošenje sanacijskog programa.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti u pogledu prava na vlasništvo.

               9.

               Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 20. stavka 1. Uredbe (EU) br. 806/2014, zato što se vrednovanje koje je iznio neovisni stručnjak ne može smatrati „pravičnim, opreznim i realističnim”.

               10.

               Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio članak 24. Uredbe (EU) br. 806/2004 i članak 39. stavak 2. točke (a), (b), (d) i (f) Direktive 2014/59/EU, zato što odredbe natječaja za prodaju institucije koje su utvrđene na proširenoj sjednici izvršnog odbora od 3. lipnja 2017. nisu bile transparentne, jer se dala prednost jednom mogućem kupcu (El Banco de Santander) i jer se nije postigla najveća prodajna cijena.

      (1)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1.)

      (2)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava (SL 2014., L 173, str. 190.)


title: Spojeni predmeti C-210/14 do C-214/14: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Corte suprema di cassazione – Italija) – kazneni postupak protiv Daniele Tomassi (C-210/14), Massimiliana Di Adama (C-211/14), Andree De Ciantis (C-212/14), Romine Biolzi (C-213/14), Giuseppea Proia (C-214/14) (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Jednaka prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Sloboda pružanja usluga — Igre na sreću — Nacionalni propis — Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova — Novi postupak javne nabave — Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija — Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada — Ograničenje — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/3

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Corte suprema di cassazione – Italija) – kazneni postupak protiv Daniele Tomassi (C-210/14), Massimiliana Di Adama (C-211/14), Andree De Ciantis (C-212/14), Romine Biolzi (C-213/14), Giuseppea Proia (C-214/14)
   (Spojeni predmeti C-210/14 do C-214/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Jednaka prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Sloboda pružanja usluga - Igre na sreću - Nacionalni propis - Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova - Novi postupak javne nabave - Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija - Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada - Ograničenje - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost))
   (2016/C 270/03)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog kaznenog postupka

      Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14)

      Izreka

               1.

               Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja te djelotvornosti treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo poput onoga u glavnom postupku koje predviđa organizaciju novog postupka javne nabave za koncesije kraćeg trajanja od onog prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova koncesija.

               2.

               Članke 49. i 56. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi ograničavajuća nacionalna odredba poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku koja obvezuje koncesionara igara na sreću da u slučaju prestanka djelatnosti zbog isteka koncesijskog razdoblja besplatno ustupi pravo na uporabu materijalne i nematerijalne imovine koju ima u vlasništvu i koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada ako to ograničenje prelazi ono što je nužno za ostvarenje stvarnog cilja te odredbe, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014.


title: Predmet C-639/13: Tužba podnesena 3. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/23

         Tužba podnesena 3. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-639/13)
   2014/C 45/39
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Lozano Palacios i M. Owsiany-Hornung, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da, zbog primjene snižene stope PDV-a na robu namijenjenu za potrebe zaštite od požara iz Priloga 3. Zakona od 11. ožujka 2004. o porezu na promet proizvoda i usluga, Republika Poljska nije ispunila obveze iz članaka 96. do 98. Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), u svezi s Prilogom III. te direktive;

               —

               naložiti Republici Poljskoj snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi, Komisija tvrdi da Republika Poljska primjenjuje sniženu stopu PDV-a na robu koja nije navedena u Prilogu III. Direktive. Ova se roba treba, međutim, oporezivati po osnovnoj stopi, jer ne može biti obuhvaćena izuzetkom predviđenim člankom 98. stavkom 2. Direktive. Pored toga, argumentacija Poljske je samo političko-ekonomskog karaktera te se ne može uzeti u obzir kako bi se pravno opravdala povreda odredaba Direktive. Stoga je, prema mišljenju Komisije, nesporno da odredbe poljskog prava nisu u skladu sa zahtjevima Direktive.

      (1)  SL L 347, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.