title: Predmet T-224/13: Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2014. – Melitta France protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Okoliš — Direktiva 94/62/EZ — Ambalaža i ambalažni otpad — Direktiva 2013/2/EU — Kalemi, tube i valjci na koje se namataju fleksibilni materijali — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/52

         Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2014. – Melitta France protiv Komisije
   (Predmet T-224/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Okoliš - Direktiva 94/62/EZ - Ambalaža i ambalažni otpad - Direktiva 2013/2/EU - Kalemi, tube i valjci na koje se namataju fleksibilni materijali - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   2014/C 315/88
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Melitta France (Chezy-sur-Marne, Francuska) (zastupnik: H. Weil, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Alcover San Pedro i J.-F. Brakeland, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Direktive Komisije 2013/2/EU od 7. veljače 2013. o izmjeni Priloga I. Direktivi 94/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o ambalaži i ambalažnom otpadu (SL L 37, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 61., str. 288.) u dijelu u kojem Komisija kaleme, tube i valjke na koje se namataju fleksibilni materijali, osim kalema, tuba i valjaka koji su dio proizvodnih strojeva i ne rabe se za prezentiranje proizvoda kao prodajne jedinice uvrštava na popis ilustrativnih primjera za primjenu kriterija kojima se određuje pojam „ambalaža”.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se Melitti France snošenje vlastitih troškova, kao i onih Europske komisije.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet C-299/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2014. uputio Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Njemačka) – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen protiv Jovanna Garcia-Nieto i dr.

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/38

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2014. uputio Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Njemačka) – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen protiv Jovanna Garcia-Nieto i dr.
   (Predmet C-299/14)
   2014/C 315/61
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen

      Tuženici: Jovanna Garcia-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuje li se obveza jednakog postupanja iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1) – uz izuzetak zabrane izvoza prava iz članka 70. stavka 4. te uredbe – i na posebna nedoprinosna novčana davanja u smislu članka 70. stavaka 1. i 2. Uredbe br. 883/2004?

               2.

               Ako se na prvo pitanje da potvrdan odgovor: Jesu li dozvoljena – i u kojem opsegu – ograničenja obveze jednakog postupanja iz članka 4. Uredbe br. 883/2004 odredbama nacionalnih propisa kojima se prenosi članak 24. stavak 2. Direktive 2004/38/EZ (2), prema kojima mogućnost dobivanja navedenih davanja uopće ne postoji tijekom prva tri mjeseca boravka, ako građanin Unije u Saveznoj Republici Njemačkoj nije niti radnik ili samozaposlena osoba, niti uživa slobodu kretanja sukladno § 2. stavku 3. njemačkog zakona Freizügigkeitsgesetz/EU (FreizügG/EU)?

               3.

               Ako se na prvo pitanje da niječan odgovor: Protive li se druge obveze jednakog postupanja utvrđene primarnim pravom – a osobito članak 45. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 18. UFEU-a – nacionalnoj odredbi kojom se građanima Unije tijekom prva tri mjeseca njihovog boravka bez iznimke uskraćuje jedno socijalno davanje koje služi osiguravanju egzistencije i istovremeno olakšava pristup tržištu rada, ako navedeni građanin Unije doduše nije niti radnik ili samozaposlena osoba, niti uživa slobodu kretanja sukladno § 2. stavku 3. FreizügG/EU, ali može dokazati stvarnu vezu s državom primateljicom i osobito s tržištem rada države primateljice?

      (1)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, SL L 166, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.).

      (2)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, SL L 158, str. 77.


title: Predmet C-146/14 PPU: Presuda Suda (treće vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – u postupku koji se odnosi na Bashira Mohameda Ali Mahdija (Vize, azil, useljavanje i ostale politike koje se odnose na slobodno kretanje osoba — Direktiva 2008/115/EZ — Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom — Članak 15. — Zadržavanje — Produljenje zadržavanja — Obveze upravnog ili sudskog tijela — Sudski nadzor — Nepostojanje osobnih dokumenata državljanina treće zemlje — Prepreke izvršenju odluke o udaljavanju — Odbijanje veleposlanstva konkretne treće zemlje da izda osobni dokument koji omogućuje povratak državljanina te zemlje — Opasnost od bijega — Mogućnost za udaljavanje — Nedostatak suradnje — Moguća obveza konkretne države članice da izda privremeni dokument o položaju osobe)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/14

         Presuda Suda (treće vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – u postupku koji se odnosi na Bashira Mohameda Ali Mahdija
   (Predmet C-146/14 PPU) (1)

   ((Vize, azil, useljavanje i ostale politike koje se odnose na slobodno kretanje osoba - Direktiva 2008/115/EZ - Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Članak 15. - Zadržavanje - Produljenje zadržavanja - Obveze upravnog ili sudskog tijela - Sudski nadzor - Nepostojanje osobnih dokumenata državljanina treće zemlje - Prepreke izvršenju odluke o udaljavanju - Odbijanje veleposlanstva konkretne treće zemlje da izda osobni dokument koji omogućuje povratak državljanina te zemlje - Opasnost od bijega - Mogućnost za udaljavanje - Nedostatak suradnje - Moguća obveza konkretne države članice da izda privremeni dokument o položaju osobe))
   2014/C 253/18
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranke glavnog postupka

   Bashir Mohamed Ali Mahdi

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Administrativen sad Sofia-grad – Tumačenje članka 15. stavka 1. točaka (a) i (b), stavka 3., 4. i 6. Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL L 348, str. 98.) (SL L, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., stranica 188.) kao i članka 6. i članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Udaljenje državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom – Upravno zadržavanje – Produljenje takvog zadržavanja – Moguća dopuštenost prekoračenja najduljeg mogućeg trajanja zadržavanja, koje se temelji na nepostojanju osobnih dokumenata – Prepreke izvršenju odluke o udaljavanju – Mogućnost za udaljavanje – Odbijanje veleposlanstva konkretne treće zemlje da izda osobni dokument koji omogućuje povratak državljanina te zemlje – Moguća obveza konkretne države članice da izda privremeni dokument o položaju osobe

      Izreka

               1.

               Članak 15. stavke 3. i 6. Direktive 2008/115, u svezi s člancima 6. i 47. Povelje treba tumačiti u smislu da svaka odluka koju donese nadležno tijelo na kraju najduljeg mogućeg trajanja prvotnog zadržavanja državljanina treće zemlje, koja se odnosi na nastavak tog zadržavanja, mora biti u obliku pisanog akta koji sadrži stvarne i pravne razloge koji opravdavaju tu odluku.

               2.

               Članak 15. stavke 3. i 6. Direktive 2008/115 treba tumačiti u smislu da nadzor koji sudsko tijelo mora izvršiti kad odlučuje o zahtjevu za produljenje zadržavanja državljanina treće zemlje tom tijelu mora omogućiti da odluči meritorno, u svakom pojedinačnom slučaju, o produljenju zadržavanja konkretnog državljanina, o mogućnosti zamjene zadržavanja manje prisilnom mjerom ili o puštanju na slobodu tog državljanina, a to bi tijelo prema tome imalo ovlast uzeti u obzir činjenice i dokaze koje je pružilo upravno tijelo koje mu je uputilo zahtjev kao i činjenice, dokaze i očitovanja koji su mu eventualno podneseni tijekom tog postupka.

               3.

               Članak 15. stavke 1. i 6. Direktive 2008/115 treba tumačiti u smislu da su mu protivni nacionalni propisi, poput onog u glavnom postupku, prema kojima se prvotno vrijeme zadržavanja od šest mjeseci može produljiti samo zbog toga što konkretni državljanin treće zemlje nema osobne dokumente. Na samom je sudu koji je uputio zahtjev, da ocijeni u svakom pojedinačnom slučaju činjenične okolnosti predmeta u pitanju kako bi utvrdio može li se na tog državljanina učinkovito primijeniti manje prisilna mjera ili postoji li opasnost od njegova bijega.

               4.

               Članak 15. stavak 6. točku (a) Direktive 2008/115 treba tumačiti u smislu da se za državljanina treće zemlje koji, u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, nije dobio osobne dokumente koji bi omogućili njegovo udaljavanje iz konkretne države članice, može smatrati da je pokazao „nedostatak suradnje” u smislu te odredbe samo ako iz ispitivanja ponašanja tog državljanina tijekom zadržavanja proizlazi da on nije surađivao u provedbi akcije udaljavanja i da je vjerojatno da ta akcija traje dulje od predviđenog zbog tog ponašanja, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

               5.

               Direktivu 2008/115 treba tumačiti u smislu da država članica ne može biti dužna izdati neovisnu boravišnu dozvolu ili drugo odobrenje kojim se omogućuje pravo na boravak državljanina treće zemlje koji ne posjeduje osobne dokumente i nije dobio te dokumente od svoje zemlje podrijetla, nakon što je nacionalni sudac oslobodio tog državljanina zbog toga što više ne postoji mogućnost za udaljavanje u smislu članka 15. stavka 4. te direktive. Međutim, u tom slučaju ta država navedenom državljaninu mora izdati pisanu potvrdu o njegovom položaju.

      (1)  SL C 159, 26.5.2014.


title: Presuda Suda od 28. kolovoza 2014. u predmetu E-25/13 – Gunnar V. Engilbertsson protiv Íslandsbanki hf. (Članak 34. SCA – Pritužba protiv zahtjeva za savjetodavno mišljenje – Indeksacija hipotekarnih kredita – Direktiva 87/102/EEZ – Direktiva 93/13/EEZ – Načela učinkovitosti i ekvivalentnosti)

text:
               19.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 92/31

         PRESUDA SUDA
   od 28. kolovoza 2014.
   u predmetu E-25/13
   Gunnar V. Engilbertsson protiv Íslandsbanki hf.
   (Članak 34. SCA – Pritužba protiv zahtjeva za savjetodavno mišljenje – Indeksacija hipotekarnih kredita – Direktiva 87/102/EEZ – Direktiva 93/13/EEZ – Načela učinkovitosti i ekvivalentnosti)
   (2015/C 92/05)
   U predmetu E-25/13 Gunnar V. Engilbertsson protiv Íslandsbanki hf. – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) povezan s tumačenjem Direktive 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac izvjestitelj, Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, donio je 28. kolovoza 2014. presudu kao u izreci:

               1.

               Direktivom 93/13/EEZ u pravilu se ne zabranjuju ugovorne odredbe o indeksaciji hipotekarnih kredita u ugovorima između dobavljača i potrošača. Sud koji je uputio zahtjev procjenjuje je li predmetna odredba nepoštena. U procjeni se mora uzeti u obzir kako Sud tumači pojam „nepoštena odredba”.

               2.

               Direktivom 93/13/EEZ prepušta se državi članici EGP-a da u okviru zakonodavstva ili administrativnih propisa odredi čimbenike koji mogu utjecati na promjenu unaprijed utvrđenog indeksa, kao što je islandski indeks potrošačkih cijena, i metode za mjerenje tih promjena pod uvjetom da je to jasno napisano u ugovoru.

               3.

               Nadležni nacionalni sud utvrđuje jesu li se vodili pojedinačni pregovori o određenoj ugovornoj odredbi u smislu članka 3. Direktive 93/13/EEZ.

               4.

               Nadležni nacionalni sud utvrđuje je li ugovorna odredba povezana s indeksacijom rata za otplatu kredita za financiranje kupnje nekretnine bila jasno i razumljivo opisana potrošaču. Takvom se procjenom moraju uzeti u obzir točna formulacija odgovarajućih ugovornih odredbi, sve ostale relevantne okolnosti, uključujući okolnosti iz točaka (a) i (b) trećeg pitanja koje je postavio nacionalni sud, te nacionalno zakonodavstvo o indeksaciji cijena.

               5.

               Članak 6. stavak 1. Direktive 93/13/EEZ mora se tumačiti tako da, ako nacionalni sud smatra da je određena odredba u smislu Direktive nepoštena, sud mora osigurati da ta odredba nije obvezujuća za potrošača pod uvjetom da ugovor nastavi važiti bez te nepoštene odredbe u mjeri u kojoj je takav nastavak ugovora pravno moguć u skladu s pravilima domaćeg prava.


title: Predmet T-420/13: Presuda Općeg suda od 14. rujna 2015. – Brouillard protiv Suda („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Sklapanje okvirnih ugovora — Prijevod pravnih tekstova na francuski — Poziv na podnošenje ponude — Isključenje predloženog podugovaratelja — Profesionalna sposobnost — Zahtjev za cjelovitim pravnim obrazovanjem — Priznanje diploma — Proporcionalnost — Transparentnost”)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/33

         Presuda Općeg suda od 14. rujna 2015. – Brouillard protiv Suda
   (Predmet T-420/13) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Sklapanje okvirnih ugovora - Prijevod pravnih tekstova na francuski - Poziv na podnošenje ponude - Isključenje predloženog podugovaratelja - Profesionalna sposobnost - Zahtjev za cjelovitim pravnim obrazovanjem - Priznanje diploma - Proporcionalnost - Transparentnost”))
   (2015/C 363/41)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Alain Laurent Brouillard (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: u početku J.-M. Gouazé, zatim J. Pertek i D. Dagyaran, odvjetnici)

      Tuženik: Sud Europske unije (zastupnik: A. Placco, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje dopisa od 5. lipnja 2013. koje je Sud Europske unije uputio društvu IDEST Communication SA, i kojima je potonje pozvao, s jedne strane da podnese ponudu u okviru poziva na nadmetanje u pregovaračkom postupku radi sklapanja okvirnih ugovora za prevođenje pravnih tekstova s određenih službenih jezika Europske unije na francuski jezik (SL 2013/S 47-075037) i, s druge strane, da potvrdi da tužitelj neće biti angažiran za pružanje predmetnih usluga na koje se odnosi ugovor.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Alainu Laurentu Brouillardu se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013.


title: Predmet C-385/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 6. studenoga 2014. – Republika Italija protiv Europske komisije (Žalba — Europski fondu za regionalni razvoj (ERDF) — Regionalni operativni program (ROP) 2000.-2006. za regiju Campania — Uredba (EZ) br. 1260/1999 — Članak 32. stavak 3. prvi podstavak točka (f) — Postupak radi utvrđenja povrede protiv Talijanske Republike u odnosu na gospodarenje otpadom u Regiji Campania — Odluka o neizvršenju privremenih plaćanja u odnosu na mjere ROP-a koji se odnosi na gospodarenje i zbrinjavanje otpada)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/9

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 6. studenoga 2014. – Republika Italija protiv Europske komisije
   (Predmet C-385/13) (1)

   ((Žalba - Europski fondu za regionalni razvoj (ERDF) - Regionalni operativni program (ROP) 2000.-2006. za regiju Campania - Uredba (EZ) br. 1260/1999 - Članak 32. stavak 3. prvi podstavak točka (f) - Postupak radi utvrđenja povrede protiv Talijanske Republike u odnosu na gospodarenje otpadom u Regiji Campania - Odluka o neizvršenju privremenih plaćanja u odnosu na mjere ROP-a koji se odnosi na gospodarenje i zbrinjavanje otpada))
   (2015/C 007/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: D. Recchia i A. Steiblytė, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet T-280/16: Tužba podnesena 26. svibnja 2016. – GeoClimaDesign protiv EUIPO-a - GEO Gesellschaft für ENERGIE und Oekologie (GEO)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/48

         Tužba podnesena 26. svibnja 2016. – GeoClimaDesign protiv EUIPO-a - GEO Gesellschaft für ENERGIE und Oekologie (GEO)
   (Predmet T-280/16)
   (2016/C 260/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GeoClimaDesign AG (Fürstenwalde/Spree, Njemačka) (zastupnik: B. Lanz, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: GEO Gesellschaft für ENERGIE und Oekologie GmbH (Langenhorn, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „GEO” – žig EU-a br. 8 331 076

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. ožujka 2016. u predmetu R 1679/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi sporni žig ništavim i, podredno, proglasi sporni žig ništavim u odnosu na organizacijsku pripremu građevinskih projekata iz područja energije iz obnovljivih izvora, osobito postrojenja pogonjenih energijom vjetra i skupina vjetroelektrana iz razreda 35., usluge nositelja projekta pri realizaciji projekata iz područja energije iz obnovljivih izvora, osobito postrojenja pogonjenih energijom vjetra i skupina vjetroelektrana; popravljanje i održavanje postrojenja pogonjenih energijom vjetra iz razreda 37. i razrada tehničkih projekata iz područja opskrbe energije; razrada tehničkih projekata iz područja energije iz obnovljivih izvora, osobito u vezi s postrojenjima pogonjenim energijom vjetra i skupinama vjetroelektrana; inženjerske usluge iz područja energije iz obnovljivih izvora energije, osobito u vezi s postrojenjima pogonjenim energijom vjetra; priprema tehničkih i znanstvenih izvještaja iz razreda 42.;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) i člankom 7. stavkom 1. točkom (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-229/13 P: Rješenje Općeg suda od 14. studenog 2013. — Marcuccio protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Odbacivanje tužbe u prvom stupnju zbog očite nedopuštenosti — Različitost tužbe podnesene telefaksom i naknadno podnesenog originala — Nepravodobno podnošenje originala — Nepravodobna tužba — Očito neosnovana žalba” )

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/17

         Rješenje Općeg suda od 14. studenog 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-229/13 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Odbacivanje tužbe u prvom stupnju zbog očite nedopuštenosti - Različitost tužbe podnesene telefaksom i naknadno podnesenog originala - Nepravodobno podnošenje originala - Nepravodobna tužba - Očito neosnovana žalba)
   2014/C 15/25
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferro, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 21. veljače 2013., Marcuccio/Komisija (F-113/11) radi ukidanja tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Luigi Marcuccio snosi vlastite troškove kao i troškove Europske komisije u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Mišljenje 1/13: Mišljenje Suda (veliko vijeće) od 14. listopada 2014. – Europska komisija (Mišljenje doneseno na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a — Konvencija o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece — Pristup trećih država — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Isključiva vanjska nadležnost Europske unije — Rizik utjecaja na ujednačenu i dosljednu primjenu pravilâ Unije i dobro funkcioniranje njima uspostavljenog sustava)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/4

         Mišljenje Suda (veliko vijeće) od 14. listopada 2014. – Europska komisija
   (Mišljenje 1/13) (1)

   ((Mišljenje doneseno na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a - Konvencija o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece - Pristup trećih država - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Isključiva vanjska nadležnost Europske unije - Rizik utjecaja na ujednačenu i dosljednu primjenu pravilâ Unije i dobro funkcioniranje njima uspostavljenog sustava))
   (2014/C 462/05)
   Jezik postupka: svi službeni jezici

      Podnositelj zahtjeva

   Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre i A.-M. Rouchaud-Joët, agenti)

      Izreka

   Prihvat pristupa treće države Konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece, zaključenoj u Haagu 25. listopada 1980., u isključivoj je nadležnosti Europske unije.

      (1)  SL C 226, 3.8.2013.


title: Predmet T-758/14: Tužba podnesena 13. studenoga 2014. – Infineon Technologies protiv Komisije

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/28

      Tužba podnesena 13. studenoga 2014. – Infineon Technologies protiv Komisije
      (Predmet T-758/14)
      (2015/C 107/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Njemačka) (zastupnici: I. Brinker, U. Soltész, P. Linsmeier, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije u predmetu AT.39574 – Smart Card Chips od 3. rujna 2014. (koja je tužitelju dostavljena 5. rujna 2014.), osobito članak 1. točku (a), članak 2. točku (a), i članak 4. stavak 2.;

                  —

                  podredno, naloži znatno smanjenje novčane kazne izrečene Infineon Technologies AG na temelju članka 2. točke (a) odluke; i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ovom tužbom tužitelj zahtjeva poništenje Odluke Komisije C(2014) 6250 final od 3. rujna 2014. u predmetu AT.39574 – Smart Card Chips.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvim tužbenim razlogom navodi se da je Komisija povrijedila tužiteljevo pravo na saslušanje, osobito kada nije donijela novu obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku. Tužitelj navodi da:

                              —

                              Komisija nije iznijela dokaze na način koji bi tužitelju omogućio da utvrdi koje ponašanje mu se stavlja na teret i da iznese učinkovitu obranu;

                              —

                              Komisija je prekršila postupovna prava Infineona iznoseći ključne dokaze u završnoj fazi pa se posljedično Infineon nije mogao obraniti u sveobuhvatnom odgovoru na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama te mu je onemogućeno da pobije dokaze koji su protiv njega izneseni na usmenoj raspravi; i

                              —

                              neki od dokumenata na kojima Komisija temelji svoje navode nisu bili otkriveni Infineonu i ne mogu se koristiti protiv njega.

                  2.

                  Drugim tužbenim razlogom se navodi da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave i Infineonova prava na obranu primjenjujući „ubrzani postupak”.

                  3.

                  Trećim tužbenim razlogom navodi se da kontakti između Infineona i njegove konkurencije na koje upućuje odluka nisu prekršili članak 101. stavak 1. UFEU-a. Tužitelj navodi da:

                              —

                              dokazi na koje se oslonila Komisija nisu vjerodostojni i stoga nisu dovoljni kako bi se izvan svake sumnje ustanovile činjenice opisane u odluci (in dubio pro reo); i

                              —

                              činjenice koje je opisala ne predstavljaju „ograničenje prema cilju” kao što navodi Komisija.

                  4.

                  Četvrtim tužbenim razlogom navodi se da je Komisija počinila očitu pogrešku primjenjujući koncept „jedinstvene i trajne povrede” (SCI) s obzirom da je, kao prvo, Infineon bio odgovoran samo za sedam bilateralnih kontakata (od ukupno 41 kontakta), kao drugo, nije bio upoznat s njima, i konačno, nije mogao razumno predvidjeti bilateralne kontakte između drugih sudionika.

                  5.

                  Petim tužbenim razlogom navodi se da je Komisija počinila očite pogreške prilikom izračuna iznosa novčane kazne time što promet na koji povreda očito nije utjecala nije isključila iz „vrijednosti prodaje” (temelj za izračun novčane kazne).

                  6.

                  Šestim tužbenim razlogom navodi se da je Komisija prekršila vlastite smjernice za određivanje novčanih kazni i načelo proporcionalnosti, osobito određivanjem „postotka težine” na istu razinu za sve stranke.


title: Predmet T-61/15: Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – 1&1 Internet protiv OHIM-a – Unoe Bank (1e1) „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice 1e1 — Raniji nacionalni verbalni žig UNO E i raniji nacionalni figurativni žig unoe — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/33

         Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – 1&1 Internet protiv OHIM-a – Unoe Bank (1e1)
   (Predmet T-61/15) (1)

   („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice 1e1 - Raniji nacionalni verbalni žig UNO E i raniji nacionalni figurativni žig unoe - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
   (2016/C 136/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: 1&1 Internet AG (Montabaur, Njemačka) (zastupnik: G. Klopp, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Unoe Bank, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: N. González-Alberto Rodríguez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014. (predmet R 101/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Unoe Bank, SA i 1&1 Internet AG.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014. (predmet R 101/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Unoe Bank, SA i 1&1 Internet AG.

               2.

               Nalaže se OHIM-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova 1&1 Internet AG.

               3.

               Nalaže se Unoe Bank, SA snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.


title: Predmet C-102/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2015. uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) – Gazdasági Versenyhivatal protiv Siemens Aktiengesellschaft Österreich

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2015. uputio Fővárosi Ítélőtábla (Mađarska) – Gazdasági Versenyhivatal protiv Siemens Aktiengesellschaft Österreich
   (Predmet C-102/15)
   (2015/C 171/22)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Gazdasági Versenyhivatal

      Tuženik: Siemens Aktiengesellschaft Österreich

      Prethodno pitanje

   Smatra li se tužbom „u stvarima koje se odnose na kvazidelikte”, u skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) no 44/2001 (1) od 22. prosinca 2000., zahtjev koji proizlazi iz povrata novčane kazne izrečene u postupku za zaštitu tržišnog natjecanja, koju je platila stranka sa sjedištem u drugoj državi članici, nakon čega joj je odobren povrat kasnije proglašen neosnovanim, koji je tijelo nadležno za zaštitu tržišnog natjecanja podnijelo protiv spomenute stranke radi vraćanja kamata koje joj je ono bilo platilo u skladu s propisima o povratu?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


title: Predmet T-359/13: Rješenje Općeg suda od 7. svibnja 2014. – Spain Doce 13 protiv OHIM-a – Ovejero Jiménez i Becerra Guibert (VICTORIA DELEF) ( „Žig Zajednice — Djelomično odbijanje registracije — Obustava postupka” )

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/31

         Rješenje Općeg suda od 7. svibnja 2014. – Spain Doce 13 protiv OHIM-a – Ovejero Jiménez i Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)
   (Predmet T-359/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Djelomično odbijanje registracije - Obustava postupka”))
   2014/C 212/39
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Spain Doce 13, SL (Crevillente, Španjolska) (zastupnik: S. Rizzo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijenti u postupku pred Općim sudom: Gregorio Ovejero Jiménez (Alicante, Španjolska) i María Luisa Cristina Becerra Guibert (Alicante) (zastupnik: M. Veiga Serrano, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. travnja 2013. (predmet R 1046/2012-5), o postupku povodom prigovora između Gregoria Ovejera Jiméneza i Maríe Luise Cristine Becerra Guibert, s jedne strane, i Spain Doce 13, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Tužitelju se nalaže snošenje vlastitih, kao i polovice troškova tuženika.

               3.

               Intervenijentima se nalaže snošenje njihovih, kao i polovice troškova tuženika.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet T-266/16: Tužba podnesena 27. svibnja 2016. – Capsugel Belgium protiv Komisije

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/34

         Tužba podnesena 27. svibnja 2016. – Capsugel Belgium protiv Komisije
   (Predmet T-266/16)
   (2016/C 279/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Capsugel Belgium (Bornem, Belgija) (zastupnici: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers i N. Baeten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C (2015) 9873 final od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti koji je provodila Belgija (SA.37667 (2015/C));

               —

               podredno, poništi članke 2. do 4. pobijane odluke;

               —

               u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na pogrešci Komisije koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni u dijelu u kojem je utvrđena navodna mjera državne potpore i u kojem je kvalificirana kao program potpora u smislu članka 1. točke (d) Uredbe Vijeća br. 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 107. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj povredi članka 107. UFEU-a, nedavanju obrazloženja i očitoj pogrešci u ocjeni time što je utvrđeno da je belgijski sustav prilagodbi oporezivanja viška dobiti državna potpora.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj povredi članka 16. stavka 1. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i općih načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja zahtijevanjem povrata navodne potpore.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj povredi članka 2. stavka 6. UFEU-a i načela jednakog postupanja te prekoračenju ovlasti korištenjem pravila o državnim potporama za zabranu belgijskog sustava prilagodbi oporezivanja viška dobiti.


title: Predmet C-416/15: Presuda Suda (deveto vijeće) od 30. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – Selena România Srl protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București (Zahtjev za prethodnu odluku — Trgovinska politika — Uredba (EZ) br. 1225/2009 — Članak 13. — Izbjegavanje mjera — Provedbena uredba (EU) br. 791/2011 — Tkanine otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine — Antidampinške pristojbe — Provedbena uredba (EU) br. 437/2012 — Otprema s Tajvana — Pokretanje ispitnog postupka — Provedbena uredba (EU) br. 21/2013 — Proširenje antidampinške pristojbe — Vremensko područje primjene — Načelo zabrane retroaktivnosti — Carinski zakonik Zajednice — Naknadna naplata uvoznih carina)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/24

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 30. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – Selena România Srl protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București
   (Predmet C-416/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Trgovinska politika - Uredba (EZ) br. 1225/2009 - Članak 13. - Izbjegavanje mjera - Provedbena uredba (EU) br. 791/2011 - Tkanine otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine - Antidampinške pristojbe - Provedbena uredba (EU) br. 437/2012 - Otprema s Tajvana - Pokretanje ispitnog postupka - Provedbena uredba (EU) br. 21/2013 - Proširenje antidampinške pristojbe - Vremensko područje primjene - Načelo zabrane retroaktivnosti - Carinski zakonik Zajednice - Naknadna naplata uvoznih carina))
   (2016/C 335/32)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Bucureşti

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Selena România Srl

      Tuženik: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București

      Izreka

   Članak 1. stavak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 21/2013 od 10. siječnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 791/2011 o uvozu određenih tkanina otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz određenih tkanina otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana poslanih s Tajvana i Tajlanda, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo s Tajvana ili Tajlanda ili nemaju, treba tumačiti na način da se konačna antidampinška pristojba koja je proširena tom odredbom ne može retroaktivno primijeniti na proizvode poslane iz Tajvana, stavljene u slobodan promet u Uniju nakon dana stupanja na snagu Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 791/2011 od 3. kolovoza 2011. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih tkanina otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine, ali prije dana stupanja na snagu Uredbe Komisije (EU) br. 437/2012 od 23. svibnja 2012. o pokretanju ispitnog postupka o mogućem izbjegavanju antidampinških mjera uvedenih Provedbenom uredbom br. 791/2011 i o uvjetovanju takvog uvoza evidentiranjem. Međutim, antidampinška pristojba uvedena člankom 1. stavkom 1. Uredbe br. 791/2011 može se primijeniti na uvoz takvih proizvoda ako je utvrđeno da su, iako su otpremljeni iz Tajvana i imaju deklarirano podrijetlo u toj zemlji, ti proizvodi zapravo podrijetlom iz Narodne Republike Kine.

      (1)  SL C 346, 19. 10. 2015.


title: Predmet T-177/15: Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2016. – Grandel protiv OHIM-a – Beautyge Beauty Group (Beautygen)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/45

         Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2016. – Grandel protiv OHIM-a – Beautyge Beauty Group (Beautygen)
   (Predmet T-177/15) (1)

   (2016/C 136/64)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet F-46/14: Tužba podnesena 20. svibnja 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/47

         Tužba podnesena 20. svibnja 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-46/14)
   2014/C 212/61
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: J-N. Louis, odvjetnik)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o prijenosu mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Unije koji primjenjuje nove Opće provedbene odredbe koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku od 8. studenoga 2013. o izračunu bonusa s naslova mirovinskih prava stečenih prije tužiteljeva stupanja u službu u Komisiju

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-215/13: Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – Deutsche Rockwool Mineralwoll protiv OHIM-a – Recticel (λ) („Žig Zajednice — Postupak povodom opoziva — Figurativni žig Zajednice λ — Stvarna uporaba — Uporaba kao dijela složenog žiga — Dokaz o uporabi — Članak 15. i članak 51. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/46

         Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – Deutsche Rockwool Mineralwoll protiv OHIM-a – Recticel (λ)
   (Predmet T-215/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom opoziva - Figurativni žig Zajednice λ - Stvarna uporaba - Uporaba kao dijela složenog žiga - Dokaz o uporabi - Članak 15. i članak 51. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 302/58)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Njemačka) (zastupnik: J. Krenzel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: u početku L. Rampini, potom P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Recticel Sa (Bruxelles, Belgija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. veljače 2013. (predmet R 112/2012-5) u vezi s postupkom za poništenje koji se vodio između društava Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG i Recticel SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG snošenje troškova.

      (1)  SL C 178, 22. 6. 2013.


title: Predmet C-438/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. rujna 2014. uputio Amtsgericht Karlsruhe (Njemačka) – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. rujna 2014. uputio Amtsgericht Karlsruhe (Njemačka) – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff
   (Predmet C-438/14)
   (2014/C 462/22)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Karlsruhe

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

      Druge stranke u postupku: Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

      Prethodno pitanje

   Treba li članke 18. i 21. UFEU-a tumačiti tako da su tijela države članice obvezna priznati promjenu imena državljana te države, ako je on istodobno državljanin druge države članice i u toj je državi tijekom uobičajenog boravka promjenom imena koja nije u vezi s promjenom obiteljskopravnog statusa stekao slobodno odabrano ime koje se sastoji od više plemićkih titula, ako buduća bitna veza s tom državom eventualno ne postoji, a u prvoj je državi članici plemstvo ustavnopravno ukinuto, no oznake plemstva korištene u trenutku ukidanja smiju se i dalje koristiti kao dio imena?


title: Predmet C-544/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. listopada 2015. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Sahar Fahimian protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. listopada 2015. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Sahar Fahimian protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-544/15)
   (2015/C 429/17)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sahar Fahimian

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka
   Treća osoba pozvana u postupak: Stadt Darmstadt

      Prethodna pitanja

               1

                           a.

                           Treba li članak 6. stavak 1. točku (d) Direktive Vijeća 2004/114/EZ od 13. prosinca 2004. o uvjetima prihvata državljana trećih zemalja u svrhu studija, razmjene učenika, osposobljavanja bez naknade ili volonterstva (1) tumačiti na način da nadležna tijela država članica prilikom ispitivanja smatra li se državljanin treće države koji podnese zahtjev za prihvat u svrhe navedene u člancima 7. do 11. Direktive prijetnjom općem interesu, javnoj sigurnosti ili javnom zdravlju raspolažu marginom prosudbe na temelju koje ocjena tijela podliježe samo ograničenom sudskom nadzoru?

                           b.

                           U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1a.:
                           Kojim pravnim ograničenjima podliježu nadležna tijela država članica prilikom ocjene da državljanina treće države koji podnese zahtjev za prihvat u svrhe navedene u člancima 7. do 11. Direktive Vijeća 2004/114/EZ od 13. prosinca 2004. o uvjetima prihvata državljana trećih zemalja u svrhu studija, razmjene učenika, osposobljavanja bez naknade ili volonterstva treba smatrati prijetnjom općem interesu, javnoj sigurnosti ili javnom zdravlju, osobito u pogledu činjenica na kojima se zasniva procjena i njihove ocjene?

               2.

               Neovisno o odgovoru na pitanja 1a. i 1b.:
               Treba li članak 6. stavak 1. točku (d) Direktive Vijeća 2004/114/EZ od 13. prosinca 2004. o uvjetima prihvata državljana trećih zemalja u svrhu studija, razmjene učenika, osposobljavanja bez naknade ili volonterstva tumačiti na način da su države članice prema njemu ovlaštene da u predmetu poput ovog – u kojem državljanka treće države iz Irana, koja je svoju visokoškolsku diplomu stekla u Iranu na Sharif University of Technology (Teheran), sveučilištu specijaliziranom za tehniku, inženjerske znanosti i fiziku, zahtijeva ulazak u svrhe započinjanja doktorskog studija u području IT-sigurnosnog istraživanja u projektu „Pouzdani ugrađeni i mobilni sustavi”, osobito razvoju djelotvornih zaštitnih mehanizama za pametne telefone – odbiju prihvat na svojem državnom području obrazlažući to time da se ne može isključiti da će vještine stečene u vezi s istraživačkim projektom biti zloupotrijebljene u Iranu, primjerice radi pribave povjerljivih informacija u zapadnim zemljama, u svrhu unutarnje represije ili općenito u vezi s povredama ljudskih prava?

      (1)  SL. L 375, str. 12. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 78.)


title: Predmet C-229/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeitsgericht Verden – Njemačka) – Ender Balkaya protiv Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 98/59/EZ — Članak 1. stavak 1. točka (a) — Kolektivno otkazivanje — Pojam, radnika’ — Član uprave društva kapitala — Osoba koja radi u okviru programa stručnog osposobljavanja i reintegracije na tržište rada i prima potporu države za osposobljavanje, ali ne prima naknadu od poslodavca)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeitsgericht Verden – Njemačka) – Ender Balkaya protiv Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH
   (Predmet C-229/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 98/59/EZ - Članak 1. stavak 1. točka (a) - Kolektivno otkazivanje - Pojam, radnika’ - Član uprave društva kapitala - Osoba koja radi u okviru programa stručnog osposobljavanja i reintegracije na tržište rada i prima potporu države za osposobljavanje, ali ne prima naknadu od poslodavca))
   (2015/C 294/14)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Arbeitsgericht Verden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ender Balkaya

      Tuženik: Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje treba tumačiti na način da se protivi nacionalnom propisu ili praksi koja prilikom izračunavanja broja zaposlenih radnika, predviđenog tom odredbom, ne uzima u obzir člana uprave društva kapitala poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji svoju djelatnost obavlja prema uputama i uz nadzor drugog organa tog društva, kao protučinidbu za tu djelatnost prima naknadu i sâm nema nikakve udjele u spomenutom društvu.

               2.

               Članak 1. stavak 1. točku (a) Direktive 98/59 treba tumačiti na način da osobu poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku – koja obavlja praktičnu djelatnost u nekom poduzeću u obliku pripravništva a da pritom ne prima naknadu od svog poslodavca, ali kojoj javno tijelo nadležno za promicanje zapošljavanja isplaćuje financijsku potporu za tu djelatnost, koju to tijelo priznaje u svrhu stjecanja ili produbljivanja znanja ili završavanja strukovnog osposobljavanja – treba smatrati radnikom u smislu te odredbe.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet F-42/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. studenoga 2014. – EH protiv Komisije (Javna služba – Dužnosnik – Primici od rada – Obiteljske naknade – Pravilo o zabrani kumuliranja nacionalnih naknada i naknada na temelju Pravilnika o osoblju – Davanje nacionalnih obiteljskih naknada bračnom drugu dužnosnika – Izostanak prijave promjene osobnih okolnosti od strane dužnosnika svojoj administrativnoj službi – Stegovni postupak – Stegovna mjera – Nazadovanje na niži stupanj – Proporcionalnost – Obrazloženje – Olakotne okolnosti – Nedostatak pažnje administracije)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/49

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. studenoga 2014. – EH protiv Komisije
      (Predmet F-42/14) (1)

      (Javna služba - Dužnosnik - Primici od rada - Obiteljske naknade - Pravilo o zabrani kumuliranja nacionalnih naknada i naknada na temelju Pravilnika o osoblju - Davanje nacionalnih obiteljskih naknada bračnom drugu dužnosnika - Izostanak prijave promjene osobnih okolnosti od strane dužnosnika svojoj administrativnoj službi - Stegovni postupak - Stegovna mjera - Nazadovanje na niži stupanj - Proporcionalnost - Obrazloženje - Olakotne okolnosti - Nedostatak pažnje administracije)
      (2015/C 016/73)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: EH (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i C. Ehrbar, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Komisijine odluke kojom se tužitelju izriče kazna nazadovanja za tri stupnja zbog povrede pravila o zabrani kumuliranja nacionalnih obiteljskih naknada i naknada na temelju Pravilnika o osoblju.

         Izreka presude

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se EH-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 212, 7.7.2014., str. 45


title: Predmet C-280/11 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. listopada 2013. — Vijeće Europske unije protiv Access Info Europe, Helenske Republike, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (Žalba — Pravo na pristup dokumentima institucija — Uredba (EZ) broj 1049/2001 — Članak 4. stavak 3. prvi podstavak — Zaštita procesa odlučivanja institucija — Napomena glavnog tajništva Vijeća o prijedlozima podnesenima u okviru zakonodavnog postupka revizije iz iste Uredbe br. 1049/2001 — Djelomični pristup — Uskrata pristupa podacima koji se odnose na identitet države članice koja je podnijela prijedloge)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/2

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. listopada 2013. — Vijeće Europske unije protiv Access Info Europe, Helenske Republike, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
   (Predmet C-280/11 P) (1)

   (Žalba - Pravo na pristup dokumentima institucija - Uredba (EZ) broj 1049/2001 - Članak 4. stavak 3. prvi podstavak - Zaštita procesa odlučivanja institucija - Napomena glavnog tajništva Vijeća o prijedlozima podnesenima u okviru zakonodavnog postupka revizije iz iste Uredbe br. 1049/2001 - Djelomični pristup - Uskrata pristupa podacima koji se odnose na identitet države članice koja je podnijela prijedloge)
   2013/C 367/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i C. Fekete, agenti)

      Intervenijenti koji podupiru žalitelja: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek i D. Hadroušek, agenti), Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Huerta, agent), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues i N. Rouam, agenti)

      Druge stranke u postupku: Access Info Europe (zastupnici: O. Brouwer i J. Blockx, advocaten), Helenska Republika (zastupnici: E.-M. Mamouna i M. K. Boskovits, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske

      Intervenijent koji podupire Access Info Europe: Europski parlament (zastupnici: A. Caiola i M. Dean, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 22. ožujka 2011. — Access Info Europe protiv Vijeća (T-233/09) u kojemu je Opći sud ukinuo odluku Vijeća od 26. veljače 2009. kojom je djelomično uskratio žalitelju pristup napomeni koju je izradilo glavno tajništvo Vijeća za grupu „information” (dokument br. 16338/08) o prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća koja se odnosi na javni pristup dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova Access Info Europe.

               3.

               Češka Republika, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika i Europski parlament snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 238, 13.8.2011.


title: Predmet T-69/16: Tužba podnesena 16. veljače 2016. – Ateknea Solutions Catalonia protiv Komisije

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/14

         Tužba podnesena 16. veljače 2016. – Ateknea Solutions Catalonia protiv Komisije
   (Predmet T-69/16)
   (2016/C 165/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ateknea Solutions Catalonia, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt i S. Moya Izquierdo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

               —

               utvrdi da Komisija nije izvršila svoje ugovorne obveze i naloži da tužitelju plati ukupni iznos od 1 634 990,62 eura (odgovara: (i) 943 046,54 eura za troškove CTT-a, kao internih savjetnika, zajedno s njihovim odgovarajućim neizravnim troškovima; (ii) 96 358,10 eura za nezakonito zatraženu ugovornu kaznu; i (iii) 595 585,98 eura za naknadu štete zbog povrede ugovora) uvećan za kamate iz članka II.28.7 ugovora u visini stope koju primjenjuje Europska središnja banka na svoje glavne aktivnosti refinanciranja, kako je objavljeno u Službenom listu Europske unije, serija C, prvog dana u mjesecu u kojem je kamata dospjela, uvećana za tri i pol postotna boda do potpune isplate;

               —

               podredno, naloži Komisiji da plati tužitelju ukupni iznos od 1 303 303,98 eura (odgovara: (i) 753 533,00 eura za troškove CTT-a, kao sredstava koja treća strana stavlja na raspolaganje, zajedno s njihovim odgovarajućim neizravnim troškovima, (ii) 73 873,27 eura za nezakonito zatraženu ugovornu kaznu i (iii) 475 897,71 eura za naknadu štete zbog povrede ugovora) uvećan za kamate iz članka II.28.7 ugovora u visini stope koju primjenjuje Europska središnja banka na svoje glavne aktivnosti refinanciranja, kako je objavljeno u Službenom listu Europske unije, serija C, prvog dana u mjesecu u kojem je kamata dospjela, uvećana za tri i pol postotna boda do potpune isplate; i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba koju je podnio tužitelj temelji se na članku 272. UFEU-a u vezi s arbitražnom klauzulom koja se nalazi u nekoliko ugovora sklopljenih između tužitelja i Europske Komisije u okviru Šestog okvirnog programa za istraživanja i tehnološki razvoj („FP 6”).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom tužitelj tvrdi da je Komisija počinila očite pogreške u ocjeni činjenica što je dovelo do povrede općih uvjeta koji se primjenjuju na ugovore FP 6 i financijske smjernice.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom tužitelj tvrdi da je povrijeđeno načelo legitimnih očekivanja.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom tužitelj tvrdi da je povrijeđeno načelo jednakog postupanja.

               4.

               Četvrtim tužbenim razlogom tužitelj tvrdi da je Komisija povrijedila načela koja uređuju provedbu ugovora, kao što su načelo dobre vjere i načelo dobre uprave.


title: Predmet T-173/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. lipnja 2014. – WeserWind protiv Komisije ( „Postupak privremene pravne zaštite  — Državne potpore  — Nacionalno poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora  — Odluka Komisije o otvaranju službenog istražnog postupka u pogledu državnih potpora  — Zahtjev za suspenziju primjene  — Hitnost  — Fumus boni juris” )

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/14

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. lipnja 2014. – WeserWind protiv Komisije
   (Predmet T-173/14 R)
   ((„Postupak privremene pravne zaštite - Državne potpore - Nacionalno poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora - Odluka Komisije o otvaranju službenog istražnog postupka u pogledu državnih potpora - Zahtjev za suspenziju primjene - Hitnost - Fumus boni juris”))
   2014/C 329/18
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte (Bremerhaven, Njemačka) (zastupnici: H. Höfler, C. Kahle i V. Winkler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju pravnih učinaka odluke kojom je Komisija otvorila službeni istražni postupak u pogledu državnih potpora, u vezi s njemačkim zakonom o električnoj energiji iz obnovljivih izvora.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               Ukida se odluka od 7. travnja 2014., WeserWind/Komisija (T-173/14 R) .

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-159/12: Rješenje Općeg suda od 3. prosinca 2013. — Pri protiv OHIM-a — Belgravia Investment Group (PRONOKAL) ( „Brisanje — Zahtjevi podneseni za vrijeme povlačenja prigovora — Nedopuštenost” )

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/20

         Rješenje Općeg suda od 3. prosinca 2013. — Pri protiv OHIM-a — Belgravia Investment Group (PRONOKAL)
   (Predmet T-159/12) (1)

   (Brisanje - Zahtjevi podneseni za vrijeme povlačenja prigovora - Nedopuštenost)
   2014/C 39/34
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Pri SA (Clémency, Luksemburg) (zastupnici: C. Marí Aguilar i F. Márquez Martín, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Belgravia Investment Group Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski Otoci) (zastupnik: J. Bouyssou, odvjetnik)

      Predmet

   S jedne strane, tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 20. prosinca 2011. (predmet R 311/2011-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Pri SA i Belgravia Investment Group Ltd, i s druge strane, zahtjev za odbijanje prijave za registraciju žiga za sve proizvode na koje se odnosi prigovor.

      Izreka

               1.

               Predmet T-159/12 se briše iz upisnika Općeg suda.

               2.

               Zahtjevi Pri SA, sadržani u dopisu podnesenom tajništvu Općeg suda 13. rujna 2013., s ciljem da Opći sud prvo, naznači povlačenje prigovora, drugo, da ukine odluku odjela za prigovore od 7. prosinca 2010. u dijelu u kojem se djelomično odbija prigovor i treće, da naloži upis „potpunog ustupanja” žiga PRONOKAL odbacuju se kao nedopušteni.

               3.

               Pri SA se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova OHIM-a.

               4.

               Belgravia Investment Group Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 194, 30.06.2012.


title: Predmet T-509/11: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Makhlouf protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja uvedene protiv Sirije – Zamrzavanje financijskih sredstava – Obveza obrazlaganja – Pravo na obranu – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu – Očita pogreška u ocjeni – Pravo vlasništva – Pravo na poštovanje privatnog života – Proporcionalnost”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/22

      Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Makhlouf protiv Vijeća
      (Predmet T-509/11) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja uvedene protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Pravo na obranu - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Pravo na poštovanje privatnog života - Proporcionalnost”)
      (2015/C 073/28)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Mohammad Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnici: C. Rygaert i G. Karouni, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M.-M. Joséphidès i G. Étienne, agenti)

         Predmet

      Zahtjev da se poništi Provedbena odluka Vijeća 2011/488/ZVSP od 1. kolovoza 2011. o provedbi Odluke 2011/273/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 199, str. 74.), Odluke Vijeća 2011/782/ZVSP od 1. prosinca 2011. o mjerama ograničavanja protiv Sirije i stavljanju izvan snage Odluke 2011/273/ZVSP (SL L 319, str. 56.), te Odluku Vijeća 2012/739/ZVSP od 29. studenoga 2012. o mjerama ograničavanja protiv Sirije i stavljanju izvan snage Odluke 2011/782/ZVSP (SL L 330, str. 21.), u dijelu u kojem se navedeni akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Mohammadu Makhloufu nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova koje je imalo Vijeće Europske unije.

         (1)  SL C 340, 19.11.2011.


title: Predmet T-91/11: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – InnoLux protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Svjetsko tržište zaslona od tekućih kristala (LCD) — Sporazumi i usklađena djelovanja u vezi s cijenama i proizvodnim kapacitetima — Mjesna nadležnost — Unutarnje prodaje — Prodaja gotovih proizvoda u koje su ugrađeni proizvodi koji su predmet kartela — Jedinstvena i trajna povreda — Novčane kazne — Pravilo o zaokruživanju — Neograničena nadležnost” )

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/27

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – InnoLux protiv Komisije
   (Predmet T-91/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Svjetsko tržište zaslona od tekućih kristala (LCD) - Sporazumi i usklađena djelovanja u vezi s cijenama i proizvodnim kapacitetima - Mjesna nadležnost - Unutarnje prodaje - Prodaja gotovih proizvoda u koje su ugrađeni proizvodi koji su predmet kartela - Jedinstvena i trajna povreda - Novčane kazne -  Pravilo o zaokruživanju - Neograničena nadležnost”))
   2014/C 112/34
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: InnoLux Corp., prethodno Chimei InnoLux Corp. (Zhunan, Republika Kina na Tajvanu) (zastupnici: J.-F. Bellis, odvjetnik, i R. Burton, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel, F. Ronkes Agerbeek i A. Biolan, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2010) 8761 final od 8. prosinca 2010., koja se odnosi na postupak primjene članka 101. [UFEU] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.309 – LCD) te smanjenje iznosa novčane kazne koja je tom odlukom izrečena tužitelju.

      Izreka

               1.

               Novčana kazna izrečena InnoLux Corp., prethodno Chimei InnoLux Corp., u članku 2. Odluke Komisije C (2010) 8761 final od 8. prosinca 2010., koja se odnosi na postupak primjene članka 101. [UFEU] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.309 – LCD), utvrđuje se u visini od 288 000 000 eura.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               InnoLuxu se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 113, 9.4.2011.


title: Predmet C-498/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenoga 2014. uputio Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) – (Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.) protiv (Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.)

text:
                  19.1.2015

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 16/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenoga 2014. uputio Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) – RG (*1) protiv SF (*1)

         (Predmet C-498/14)
         (2015/C 016/29)
         Jezik postupka: francuski

            Sud koji je uputio zahtjev

         Cour d'appel de Bruxelles

            Stranke glavnog postupka

            Tužitelj: RG (*1)

            Tuženik: SF (*1)

            Prethodno pitanje

         Mogu li se odredbe članka 11. stavaka 7. i 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (1) (poznata kao Uredba Bruxelles II a) tumačiti tako da im je protivno da država članica

                     —

                     u slučajevima otmice djeteta od strane jednog od roditelja daje prednost specijalizaciji sudova za postupke predviđene tim člancima, čak i ako je pred nekim sudom već pokrenut postupak o meritumu koji se odnosi na roditeljsku odgovornost prema djetetu?

                     —

                     sudu pred kojim je pokrenut postupak o meritumu koji se odnosi na roditeljsku odgovornost prema djetetu oduzme nadležnost odlučivanja o skrbi nad djetetom, iako je on u skladu s međunarodnim i nacionalnim pravom nadležan odlučivati o pitanjima roditeljske odgovornosti prema djetetu?

            (*1)  Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.

            (1)  SL L 338, str. 1 (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133.)


title: Predmet T-575/12: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2014. – Pyrox protiv OHIM-a – Köb Holzheizsysteme (PYROX) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice PYROX — Raniji nacionalni verbalni žigovi PYROT — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/23

         Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2014. – Pyrox protiv OHIM-a – Köb Holzheizsysteme (PYROX)
   (Predmet T-575/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice PYROX - Raniji nacionalni verbalni žigovi PYROT - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 194/29
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Pyrox GmbH (Oberhausen, Njemačka) (zastupnik: T. Eigen, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Marten i G. Schneider, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Köb Holzheizsysteme GmbH (Wolfurt, Austrija)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. listopada 2012. (spojeni predmeti R 2187/2011-1 i R 2507/2011-1), donesene u postupku povodom prigovora između Köb Holzheizsysteme GmbH i Pyrox GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Pyrox GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 55, 23.2.2013.


title: Predmet T-301/14: Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Michelin Reifenwerke protiv Komisije „Državne potpore — Mjere koje je Njemačka usvojila u korist električne energije iz obnovljivih izvora i energetski intenzivnih poduzetnika — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka”

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/27

         Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Michelin Reifenwerke protiv Komisije
   (Predmet T-301/14) (1)

   („Državne potpore - Mjere koje je Njemačka usvojila u korist električne energije iz obnovljivih izvora i energetski intenzivnih poduzetnika - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”)
   (2015/C 245/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Karlsruhe, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, i A. Luke i C. Maurer, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a povodom mjera koje Savezna Republika Njemačka provodi u korist električne energije iz obnovljivih izvora i velikih potrošača energije [Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Izreka

               1.

               Postupak o tužbi se obustavlja.

               2.

               Postupak o zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e se obustavlja.

               3.

               Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA snosit će vlastite kao i troškove Europske komisije, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

               4.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet T-84/12: Rješenje Općeg suda od 4. srpnja 2014. – Uspaskich protiv Parlamenta ( „Tužba za poništenje i za naknadu štete — Povlastice i imuniteti — Član Europskog parlamenta — Odluka o ukidanju imuniteta — Preispitivanje — Odluka da se ne štiti imunitet — Nedopuštenost — Očita nedopuštenost” )

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/12

         Rješenje Općeg suda od 4. srpnja 2014. – Uspaskich protiv Parlamenta
   (Predmet T-84/12) (1)

   ((„Tužba za poništenje i za naknadu štete - Povlastice i imuniteti - Član Europskog parlamenta - Odluka o ukidanju imuniteta - Preispitivanje - Odluka da se ne štiti imunitet - Nedopuštenost - Očita nedopuštenost”))
   2014/C 329/15
   Jezik postupka: litavski

      Stranke

      Tužitelj: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (zastupnik: A. Raišutis, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz, M. Windisch i L. Mašalaitė-Chouteau, agenti)

      Intervenijent koji podupire tuženika: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas i V. Balčiūnaitė, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Parlamenta od 1. prosinca 2011. da se ne štiti tužiteljev parlamentarni imunitet i da se odbije njegov zahtjev za preispitivanje odluke o ukidanju imuniteta, te zahtjev za naknadu štete.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija dijelom kao očito nedopuštena, a dijelom kao nedopuštena.

               2.

               Viktoru Uspaskichu se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europskog parlamenta.

               3.

               Republika Litva će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 126, 28.4.2012.


title: Predmet T-156/12: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2013. — Sweet Tec protiv OHIM-a (Ovalni oblik) ( „Žig Zajednice — Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice — Ovalni oblik — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/18

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2013. — Sweet Tec protiv OHIM-a (Ovalni oblik)
   (Predmet T-156/12) (1)

   (Žig Zajednice - Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice - Ovalni oblik - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 39/30
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Sweet Tec GmbH (Boizenburg, Njemačka) (zastupnik: T. Nägele, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. siječnja 2012. (predmet R 542/2011-1), u vezi s prijavom registracije trodimenzionalnog znaka ovalnog oblika kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Sweet Tec GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet C-283/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2014. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) – CM Eurologistik GmbH protiv Hauptzollamt Duisburg

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/36

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. lipnja 2014. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) – CM Eurologistik GmbH protiv Hauptzollamt Duisburg
   (Predmet C-283/14)
   2014/C 315/58
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: CM Eurologistik GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Duisburg

      Prethodno pitanje

   Je li valjana Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 158/2013 od 18. veljače 2013. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih pripremljenih ili konzerviranih agruma (mandarina itd.) porijeklom iz Narodne Republike Kine (1)?

      (1)  SL L 49, str. 29.


title: Predmet C-347/15: Tužba podnesena 9. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Austrije

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/26

         Tužba podnesena 9. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Austrije
   (Predmet C-347/15)
   (2015/C 279/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Mölls, J. Hottiaux i T. Maxian Rusche, agenti)

      Tuženik: Republika Austrija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Republika Austrija, ne obvezavši ÖBB Personenverkehr na objavljivanje javnih naknada te troškova i prihoda za svaki ugovor o javnoj usluzi, povrijedila svoje obveze iz članka 6. stavka 3. Direktive 2012/34/EU (1) i članka 6. stavka 1. u vezi s točkom 5. Priloga Uredbi (EZ) br. 1370/2007 (2);

               —

               naloži Republici Austriji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tuženik je povrijedio svoje obveze iz Direktive 2012/34/EU i Uredbe (EZ) br. 1370/2007.
   Tuženik ne osigurava da su u odgovarajućim računima javna sredstva za pružanje usluga javnog prijevoza razvrstana zasebno prema ugovorima te troškovi i prihodi prikazani i objavljeni odvojeno. Time tuženik krši odgovarajuće odredbe prava Unije na području željezničkog prijevoza.

      (1)  Direktiva 2012/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o uspostavi jedinstvenog Europskog željezničkog prostora (SL L 343, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 25., str. 136.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 i (EEZ) br. 1107/70 (SL L 315, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 96.)


title: Predmet T-17/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – U4U i dr. protiv Parlamenta i Vijeća („Posebne odredbe i odstupanja koja se primjenjuju na dužnosnike koji rade u trećoj zemlji — Karijera dužnosnika koji se nalazi u razredu administratora — Izmjena Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije — Uredba (EU, Euratom) br. 1023/2013 — Nepravilnosti tijekom postupka donošenja akata — Propuštanje savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju i sindikatima”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/24

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – U4U i dr. protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-17/14) (1)

   ((„Posebne odredbe i odstupanja koja se primjenjuju na dužnosnike koji rade u trećoj zemlji - Karijera dužnosnika koji se nalazi u razredu administratora - Izmjena Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije - Uredba (EU, Euratom) br. 1023/2013 - Nepravilnosti tijekom postupka donošenja akata - Propuštanje savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju i sindikatima”))
   (2016/C 392/27)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Union pour l’unité (U4U) (Bruxelles, Belgija), Unité & solidarité – Hors Union (USHU) (Bruxelles), Regroupement Syndical (RS), (St Josse ten Noode, Belgija), Georges Vlandas (Bruxelles) (zastupnik: F. Krenc, odvjetnik)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: A. Troupiotis i E. Taneva, agenti) i Vijeće Europske Unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, zatim M. Bauer, M. Veiga i J. Herrmann, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženicima: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, zatim G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a, a kojim se zahtijeva poništenje članka 1. br. 27., br. 61., br. 70. i br. 73. točke (k) Uredbe (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (SL 2013, L 287, str. 15.) u dijelu u kojem te odredbe mijenjaju članak 45. i Priloge I., X. i XIII. navedenog Pravilnika priloženog Uredbi br. 31 (EEZ)/11 (EZAE) o utvrđivanju Pravilnika o osoblju za dužnosnike i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europske ekonomske zajednice i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 45, 14.6.1962., str. 1385.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Union pour l’Unité (U4U), Unité & solidarité – Hors Union (USHU), Regroupement Syndical (RS) i Georgesu Vlandasu nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-377/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 11. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Odluka Vijeća br. 2012/272/EU o potpisivanju u ime Unije Okvirnog sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i Republike Filipina — Izbor pravne osnove — Članci 79., 91., 100., 191. i 209. UFEU-a — Ponovni prihvat državljana trećih zemalja — Promet — Okoliš — Razvojna suradnja)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 11. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-377/12) (1)

   ((Tužba za poništenje - Odluka Vijeća br. 2012/272/EU o potpisivanju u ime Unije Okvirnog sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i Republike Filipina - Izbor pravne osnove - Članci 79., 91., 100., 191. i 209. UFEU-a - Ponovni prihvat državljana trećih zemalja - Promet - Okoliš - Razvojna suradnja))
   2014/C 282/04
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: S. Bartelt, G. Valero Jordana i F. Erlbacher, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Vitro i J.-P. Hix, agenti)

      Intervenijenti koji podržavaju tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, D. Hadroušek i E. Ruffer, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, J. Möller i N. Graf Vitzthum, agenti), Irska (zastupnici: E. Creedon i M. A. Joyce, agenti, uz asistenciju A. Carroll, barrister), Helenska Republika (zastupnici: S. Chala i G. Papagianni, agenti), Republika Austrija (zastupnik: C. Pesendorfer, agent), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: A. Robinson, a zatim E. Jenkinson i M. Holt, agenti, uz asistenciju J. Holmes, barrister)

      Izreka

               1.

               Odluka Vijeća br. 2012/272/EU od 14. svibnja 2012. o potpisivanju u ime Unije Okvirnog sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Filipina, s druge strane, poništava se u dijelu u kojem je Vijeće Europske unije u navedenu odluku dodalo pravne osnove vezane uz ponovni prihvat državljana trećih zemalja, promet i okoliš.

               2.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Irska, Helenska Republika, Republika Austrija i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 319, 20.10.2012.


title: Predmet C-221/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. svibnja 2015. uputio Hof van beroep te Brussel (Belgija) – Openbaar Ministerie protiv Etablissements Fr. Colruyt NV

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. svibnja 2015. uputio Hof van beroep te Brussel (Belgija) – Openbaar Ministerie protiv Etablissements Fr. Colruyt NV
   (Predmet C-221/15)
   (2015/C 262/07)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Openbaar Ministerie

      Tuženik: Etablissements Fr. Colruyt NV

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članak 15. stavak 1. Direktive 2011/64/EU (1), po potrebi u vezi s člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2) od 7. prosinca 2000., nacionalnoj mjeri koja trgovcima na malo nameće obvezu poštovanja najnižih cijena time što im zabranjuje da duhanske proizvode prodaju po cijeni koja je niža od one koju je proizvođač/uvoznik naznačio na taksenoj naljepnici?

               2.

               Protivi li se članak 34. UFEU-a nacionalnoj mjeri koja trgovcima na malo nameće obvezu poštovanja najnižih cijena time što im zabranjuje da duhanske proizvode prodaju po cijeni koja je niža od one koju je proizvođač/uvoznik naznačio na taksenoj naljepnici?

               3.

               Protivi li se članak 34. UFEU-a u vezi s člankom 101. UFEU-a nacionalnoj mjeri koja trgovcima na malo nameće obvezu poštovanja najnižih cijena time što im zabranjuje da duhanske proizvode prodaju po cijeni koja je niža od one koju je proizvođač/uvoznik naznačio na taksenoj naljepnici?

      (1)  Direktiva Vijeća od 21. lipnja 2011. o strukturi i stopama trošarine koje se primjenjuju na prerađeni duhan (SL L 176, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 63., str. 313.)

      (2)  SL 2000, C 364, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.)


title: Predmet T-459/16: Tužba podnesena 19. kolovoza 2016. – Španjolska protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/42

         Tužba podnesena 19. kolovoza 2016. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-459/16)
   (2016/C 392/56)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. Sampol Pucurull, državni odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2016/1059 od 21. lipnja 2016. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem se u vezi s određenim potporama za površinu odnosi na Kraljevinu Španjolsku i isključuje 262 887 429,57 eura;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog koji je podijeljen u dva dijela.

               1.

               Tužitelj tvrdi da paušalni ispravak koji je odredila Komisija krši članak 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005. L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.), kao i smjernice iz 1997. (dokument VI/5330/97) o uvjetima koji trebaju biti ispunjeni za određivanje ispravka od 25 % ili 10 %. Ta povreda podrazumijeva da je Komisija prekoračila okvire izvršavanja svoje ovlasti ocjene te da je povrijedila načela proporcionalnosti i pravne sigurnosti.

                           —

                           Kao prvo, španjolska tijela smatraju da različiti paušalni ispravci krše članak 31. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005, u vezi s primjenom smjernica iz 1997. i načela proporcionalnosti jer Komisija nije imala ozbiljne i razumne indicije na temelju kojih je mogla zaključiti da, osim za pašnjak s drvećem za pet autonomnih zajednica u 2009., valja odrediti financijski ispravak od 25 % za pašnjake s drvećem od 2009. do 2013. za koje se smatra da se primjenjuje članak 73.a stavak 2.a Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. o detaljnim pravilima za provedbu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava predviđenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1782/2003 o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike (SL 2004. L 141, str. 18.).

                     Španjolska tijela također osporavaju Komisijinu primjenu paušalnog ispravka od 10 % od 2009. do 2013. za pašnjake s drvećem i za grmoviti pašnjak (dehesa) u 2009.

                           —

                           Kao drugo, španjolska tijela smatraju da pobijana odluka krši članak 31. Uredbe (EZ) br. 1290/2005, u vezi s načelima proporcionalnosti i pravne sigurnosti, time što u njoj nije uzet u obzir članak 73.a stavak 2.a Uredbe (EZ) br. 796/2004, u vezi s člankom 137. Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003.


title: Predmet T-361/13: Tužba podnesena 9. srpnja 2013. — Menelaus protiv OHIM-a — Garcia Mahiques (VIGOR)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/35

         Tužba podnesena 9. srpnja 2013. — Menelaus protiv OHIM-a — Garcia Mahiques (VIGOR)
   (Predmet T-361/13)
   2013/C 260/82
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Menelaus BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: V. Garcia Mahiques (Jesus Pobre, Španjolska), F. Garcia Mahiques (Jesus Pobre, Španjolska)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 23. travnja 2013. u predmetu R 88/2012-2, u dijelu u kojem je ukinula odluku Odjela za poništaje Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu od 11. studenoga 2011. u predmetu 5061;

               —

               odbije žalbu druge stranke u postupku protiv odluke Odjela za poništaje od 10. studenoga 2011. u predmetu C 5061;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući i troškove nastale tužitelju u postupku pred žalbenim vijećem;

               —

               u slučaju da druga stranka intervenira u ovaj postupak, naložiti Vicenteu Garciji Mathiquesu i Felipeu Garciji Mahiquesu snošenje troškova postupka, uključujući i troškove nastale tužitelju u postupku pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig VIGOR — registracija žiga Zajednice br. 4 386 371

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: Zahtjev za proglašenje žiga ništavim temelji se na članku 8. stavku 1. točki (b), u vezi s člankom 53. stavkom 1. točkom (a) Uredbe Vijeća br. 207/2009

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašavanjem žiga ništavim je odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je djelomično usvojena i pobijana odluka ukinuta u dijelu u kojem je odbačen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim u odnosu na određene proizvode iz razreda 21, a u preostalom dijelu žalba je odbijena

      Pravni navodi: povreda pravila 22. stavka 4. i pravila 79. do 82. Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice; članka 57. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 u vezi s člankom 15. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009; članka 57. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 u vezi s člankom 15. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 i člankom 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009; članka 56. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 41. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009; i članka 57. stavaka 2. i 3. te članka 76. stavka 2. u vezi s pravilima 40. i 22. Uredbe (EZ) br. 2868/95.


title: Predmet C-363/14: Tužba podnesena 28. srpnja 2014. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/10

         Tužba podnesena 28. srpnja 2014. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-363/14)
   2014/C 329/12
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europski parlament (zastupnici: F. Drexler, A. Caiola, M. Pencheva, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Vijeća 2014/269/EU od 6. svibnja 2014. o izmjeni Odluke 2009/935/PUP u vezi s popisom trećih zemalja i organizacija s kojima Europol sklapa sporazume (1);

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svojoj tužbi Europski parlament ističe tri tužbena razloga.
   Kao prvo, Europski parlament ističe da je Vijeće prilikom donošenja Odluke 2014/269/EU primijenilo pogrešni postupak za donošenje odluka. Iz navedenoga Parlament zaključuje da je Vijeće – uz povredu Ugovorâ – počinilo i bitnu povredu postupka.
   Kao drugo, Europski parlament prigovara Vijeću da se pozvalo ili na pravnu osnovu koja je ukinuta stupanjem na snagu Ugovora iz Lisabona ili na izvedenu pravnu osnovu koja je prema sudskoj praksi Suda nezakonita.
   Kao treće, prema mišljenju Parlamenta, popis trećih zemalja i organizacija s kojima Europol sklapa sporazume jest element koji spada u zakonodavnu materiju. Zakonodavac Unije bi trebao taj element smatrati ključnim elementom materije koja se uređuje. Shodno tome, pravna osnova kao i postupak koje je upotrijebilo Vijeće, pravno nisu ispravni.

      (1)  SL L 138, str. 104.


title: Predmet C-40/12 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. studenoga 2013. — Gascogne Sack Deutschland GmbH, ranije Sachsa Verpackung GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište industrijskih plastičnih vreća — Pripisivanje društvu majci protupravnog ponašanja društva kćeri — Prekomjerna duljina postupka pred Općim sudom — Načelo učinkovite sudske zaštite)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. studenoga 2013. — Gascogne Sack Deutschland GmbH, ranije Sachsa Verpackung GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-40/12 P) (1)

   (Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište industrijskih plastičnih vreća - Pripisivanje društvu majci protupravnog ponašanja društva kćeri - Prekomjerna duljina postupka pred Općim sudom - Načelo učinkovite sudske zaštite)
   2014/C 39/02
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Gascogne Sack Deutschland GmbH, ranije Sachsa Verpackung GmbH (zastupnici: F. Puel i L. François-Martin, avocats)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnik: F. Castillo de la Torre i N. von Lingen, agenti)

      Predmet

   Žalba izjavljena protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. studenoga 2011., Sachsa Verpackung/Komisija (T-79/06), kojom je Opći sud odbio zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C(2005) 4634 final, od 30. studenoga 2005., o postupku primjene članka [81. UEZ-a] (predmet COMP/F/38.354 — Industrijske vreće), koja se odnosi na zabranjeni sporazum na tržištu industrijskih plastičnih vreća i zahtjev za preinaku navedene odluke.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Gascogne Sack Deutschland GmbH nalaže se snošenje troškova predmetne žalbe.

      (1)  SL C 89, 24.3.2012.


title: Predmet C-166/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Ugovori o javnoj nabavi — Direktiva 89/665/EEZ — Načela djelotvornosti i ekvivalentnosti — Postupci pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi — Rok za podnošenje zahtjeva za pravnu zaštitu — Nacionalno zakonodavstvo koje zahtjev za naknadu štete uvjetuje prethodnim utvrđenjem nezakonitosti postupka — Prekluzivni rok koji počinje teći neovisno o činjenici je li podnositelj zahtjeva mogao znati za nezakonitost)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH
   (Predmet C-166/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Ugovori o javnoj nabavi - Direktiva 89/665/EEZ - Načela djelotvornosti i ekvivalentnosti - Postupci pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi - Rok za podnošenje zahtjeva za pravnu zaštitu - Nacionalno zakonodavstvo koje zahtjev za naknadu štete uvjetuje prethodnim utvrđenjem nezakonitosti postupka - Prekluzivni rok koji počinje teći neovisno o činjenici je li podnositelj zahtjeva mogao znati za nezakonitost))
   (2016/C 038/04)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH

      uz sudjelovanje: Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und Wirtschaft, Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger, Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich

      Izreka

   Pravo Europske unije, a osobito načelo djelotvornosti, protivi se nacionalnom propisu koji podnošenje zahtjeva za naknadu štete zbog povrede pravila prava javne nabave uvjetuje prethodnim utvrđenjem da je postupak sklapanja ugovora o nabavi nezakonit zbog toga što prethodno nije objavljen poziv na nadmetanje, ako za podnošenje tog zahtjeva za utvrđenje nezakonitosti vrijedi prekluzivni rok od šest mjeseci koji počinje teći računajući od dana poslije dana dodjele predmetnog ugovora o javnoj nabavi, i to bez obzira na to je li podnositelj zahtjeva mogao znati da je ta odluka javnog naručitelja nezakonita.

      (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet C-451/13: Rješenje predsjednika Suda od 4. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – Gigaset AG protiv SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/46

         Rješenje predsjednika Suda od 4. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – Gigaset AG protiv SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG
   (Predmet C-451/13) (1)

   2014/C 315/78
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.