title: Predmet T-725/16: Rješenje Općeg suda od 27. ožujka 2017. – Palos Caravina protiv CdT-a („Javna služba — Privremeno osoblje — Dužnosnici — Postupak zapošljavanja — Obavijest o podacima u pogledu imenovanja treće osobe — Članak 25. stavak 3. Pravilnika — Obustava postupka”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/21

         Rješenje Općeg suda od 27. ožujka 2017. – Palos Caravina protiv CdT-a
   (Predmet T-725/16) (1)

   ((„Javna služba - Privremeno osoblje - Dužnosnici - Postupak zapošljavanja - Obavijest o podacima u pogledu imenovanja treće osobe - Članak 25. stavak 3. Pravilnika - Obustava postupka”))
   (2017/C 178/29)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: Maria José Palos Caravina (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: A. Salerno i P. Singer, odvjetnici)

      Tuženik: Prevoditeljski centar za tijela Europske unije (CdT) (zastupnici: M. Garnier i J. Rikkert, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja, odluke CdT-a od 23. prosinca 2015. kojom se tužiteljicu odbilo obavijestiti o podacima u pogledu imenovanja treće osobe, s jedne strane, i Odluke CdT-a od 5. srpnja 2016. o odbijanju tužiteljičine žalbe protiv tog odbijanja, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom ove tužbe.

               2.

               Prevoditeljski centar za tijela Europske unije (CdT) snosit će vlastite troškove i troškove Marie José Palos Caravina.

      (1)  SL C 462, 12. 12. 2016.


title: Predmet F-148/12: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 23. listopada 2013. — Solberg protiv EMCDDA (Javna služba — Bivši privremeni djelatnik — Izvještaj o ocjeni — Pravni interes — Obveza obrazlaganja — Opseg diskrecijskog prava)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/25

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 23. listopada 2013. — Solberg protiv EMCDDA
   (Predmet F-148/12) (1)

   (Javna služba - Bivši privremeni djelatnik - Izvještaj o ocjeni - Pravni interes - Obveza obrazlaganja - Opseg diskrecijskog prava)
   2013/C 352/50
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ulrik Solberg (Lisabon, Portugal) (zastupnici: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis i É. Marchal, odvjetnici)

      Tuženik: Europski centar za praćenje droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA) (zastupnici: D. Storti, agent, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o izvještaju o ocjeni tužitelja za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2011.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               G. Solberg snosi vlastite troškove, te mu se nalaže snošenje troškova Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013. str. 30.


title: Predmet T-242/17: Tužba podnesena 25. travnja 2017. – S. C. protiv Eulexa Kosovo

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/28

         Tužba podnesena 25. travnja 2017. – S. C. protiv Eulexa Kosovo
   (Predmet T-242/17)
   (2017/C 231/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužiteljica: S. C. (zastupnici: L. Moro i A. Kunst, odvjetnici)

      Tuženik: Eulex Kosovo

      Tužbeni zahtjev

   Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi da je tuženik povrijedio ugovorne i izvanugovorne obveze u odnosu na tužiteljicu;

               —

               proglasi da je interni natječaj iz 2016. nezakonit i da je stoga tužiteljičin ugovor nezakonito neprodužen;

               —

               naloži naknadu štete koju je tužiteljica pretrpjela zbog nezakonitog neproduženja njezina ugovora u iznosu od devetnaestomjesečne bruto plaće uvećane za usklađene dnevnice i povećanje plaće u skladu sa „Remuneration of International Staff Contracted” (plaće međunarodnog ugovornog osoblja) i „Indicative Level of Allowances” (indikativne visine dnevnica);

               —

               naloži da tužiteljici treba biti nadoknađena neimovinska šteta koju je pretrpjela kao posljedicu tuženikovih nezakonitih postupanja i odluka;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 4. i 6. SOP-a on Reconfiguration (SOP o restrukturiranju) koji se odnose, svaki ponaosob, na načela, ulogu i odgovornosti načelnika Ureda za ljudske potencijale, i članaka 5. (načela) i 7. (odabiri) te posebno članka 7.1 točaka (a) i (b), članka 7.2. točaka (c), (f) i (k) i članka 7.3 točke (c) SOP-a o odabiru osoblja (povrede ugovorne naravi).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 7.2 točke (f) i članka 7.3 točke (c) SOP-a o odabiru osoblja i članka 3.2 tuženikova Kodeksa ponašanja, ugovornih načela pravednosti i dobre vjere (povrede ugovorne naravi) i tužiteljičina prava na dobru upravu u skladu s člankom 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (povrede izvanugovorne naravi).

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nepristranosti i tužiteljeva prava na dobru upravu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na navodnoj povredi tužiteljičina prava na poštene i pravične radne uvjete (članak 31. Povelje EU-a), Memoranduma odluke od 26. siječnja 2011. (Prijedlog za uvođenje procjene vozačkih sposobnosti) i uvjeta iz poziva za doprinose iz 2014. te prava na dobru upravu.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi poštenih i pravičnih radnih uvjeta (članak 31. Povelje).


title: Predmet C-399/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. srpnja 2016. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X NV protiv Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. srpnja 2016. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X NV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-399/16)
   (2016/C 371/06)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: X NV

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 43. i 48. UEZ-a (sada 49. i 54. UFEU-a) tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba na temelju koje društvo majka sa sjedištem u jednoj državi članici u pogledu iznosa koji je uložilo u društvo kćer sa sjedištem u drugoj državi članici ne može uzeti u obzir gubitak po tečajnoj razlici iako bi to moglo učiniti da je navedeno društvo kćer bilo uključeno u poreznu jedinicu – s obilježjima nizozemske porezne jedinice – s navedenim društvom majkom sa sjedištem u prvonavedenoj državi članici kao posljedicom konsolidacije unutar porezne jedinice?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: može li se ili se prilikom određivanja gubitka po tečajnoj razlici koji treba uzeti u obzir u ovom slučaju mora polaziti od toga da bi i posredna i neposredna društva kćeri sa sjedištem u Europskoj uniji (jedno ili više) koje dotično društvo majka drži posredno – preko tog društva kćeri –bila uključena u poreznu jedinicu?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: treba li u tom slučaju uzeti u obzir jedino gubitak po tečajnoj razlici koji bi se odrazio na uključivanje u poreznu jedinicu društva majke u godinama na koje se spor odnosi ili treba uzeti u obzir i rezultate po tečajnoj razlici koji bi se odrazili na prethodne godine?


title: Predmet T-34/15: Presuda Općeg suda od 1. lipnja 2016. – Wolf Oil protiv EUIPO-a – SCT Lubricants (CHEMPIOIL) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig CHEMPIOIL — Raniji figurativni žig CHAMPION — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti — Obveza obrazlaganja — Prava obrane — Članci 75. i 76. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/26

         Presuda Općeg suda od 1. lipnja 2016. – Wolf Oil protiv EUIPO-a – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (Predmet T-34/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig CHEMPIOIL - Raniji figurativni žig CHAMPION - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Članci 75. i 76. Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 251/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgija) (zastupnici: P. Maeyaert i J. Muyldermans, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: UAB SCT Lubricants (Klaipėda, Litva) (zastupnik: S. Labesius, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. listopada 2014. (predmet R 1596/2013-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Wolf Oil Corp. i UAB SCT Lubricants.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Wolf Oil Corp. nalaže se snošenje troškova, uključujući i troškove UAB SCT Lubricantsa za potrebe postupka pred žalbenim vijećem.

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Predmet T-536/10: Presuda Općeg suda od 8. studenoga 2013. — Kessel protiv OHIM-a — Janssen-Cilag (Premeno) ( „Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice Premeno — Raniji verbalni nacionalni žig Pramino — Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Ograničenje proizvoda obuhvaćenih prijavom žiga — Članak 43. stavak 1. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/11

         Presuda Općeg suda od 8. studenoga 2013. — Kessel protiv OHIM-a — Janssen-Cilag (Premeno)
   (Predmet T-536/10) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice Premeno - Raniji verbalni nacionalni žig Pramino - Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Ograničenje proizvoda obuhvaćenih prijavom žiga - Članak 43. stavak 1. Uredbe br. 207/2009)
   2013/C 377/26
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH (Mörfelden-Walldorf, Njemačka) (zastupnici: S. Bund, zatim A. Jacob, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: B. Schmidt, zatim D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Njemačka) (zastupnik: M. Wenz, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. rujna 2010. (predmet R 708/2010-4), koja se odnosi na postupak prigovora između Janssen-Cilag GmbH i Kessel Marketing & Vertriebs GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 21. rujna 2010. (predmet R 708/2010-4).

               2.

               OHIM će snositi svoje troškove i troškove koje je imao Kessel Marketing & Vertriebs GmbH.

               3.

               Janssen-Cilag GmbH snosti će svoje troškove.

      (1)  SL C 30, 29.1.2011.


title: Predmet T-646/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Karanikas protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/60

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Karanikas protiv Parlamenta
   (Predmet T-646/15)
   (2016/C 048/68)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Harry Karanikas (Chalandri, Grčka) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8594 C Europskog parlamenta od 14. rujna 2015. kojom se odbija tužiteljev ponovni zahtjev za pristup određenim dokumentima koji se odnose na informacije o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće troškove i troškove za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu snošenje tužiteljevih troškova u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove eventualnih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe br. 45/2001 (2), s obzirom na to da traženi osobni podaci nisu zaštićeni propisima Zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 jer je odbijen pristup traženim informacijama, iako su uvjeti za njihovo otkrivanje bili ispunjeni

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se odnosi na povredu opće obveze iz članka 2. i članka 4. Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001, u skladu s kojom je potrebno ispitati svaki pojedini dokument

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001 jer odbijanje djelomičnog pristupa traženim dokumentima nije bilo opravdano

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na povredu obveze obrazlaganja iz članka 7. stavka 1. i članka 8. stavka 1. Uredbe 1049/2001 jer Parlament nije odgovorio na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str .70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001 L 8, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet C-20/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundespatentgericht (Njemačka) 17. siječnja 2014. – BGW Marketing- & Management-Service GmbH protiv Bode Scholza

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundespatentgericht (Njemačka) 17. siječnja 2014. – BGW Marketing- & Management-Service GmbH protiv Bode Scholza
   (Predmet C-20/14)
   2014/C 129/14
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundespatentgericht

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Druga stranka u postupku: Bodo Scholz

      Prethodno pitanje

   Treba li se članak 4. stavak 1. točka (b) Direktive 2008/95/EZ (1) tumačiti na način da se u slučaju istovjetnih i sličnih proizvoda i usluga može smatrati da postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu, ako razlikovni niz slova, koji obilježava raniji verbalni/figurativni znak prosječne razlikovnosti, bude preuzet u kasniji verbalni znak treće strane na način da se tome nizu slova doda opisna kombinacija riječi koja se na njega odnosi i taj niz slova pojašnjava kao kraticu opisnih riječi?

      (1)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL L 299, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.).


title: Predmet C-412/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 5. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hessisches Finanzgericht – Njemačka) – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH protiv Finanzamt Kassel II – Hofgeismar „Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Izuzeća za određene djelatnosti od javnog interesa — Članak 132. stavak 1. točka (d) — Isporuka ljudskih organa, krvi i mlijeka — Doseg — Plazma iz ljudske krvi koja se prerađuje i koristi u industrijske svrhe”

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/3

      Presuda Suda (treće vijeće) od 5. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hessisches Finanzgericht – Njemačka) – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH protiv Finanzamt Kassel II – Hofgeismar
      (Predmet C-412/15) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Izuzeća za određene djelatnosti od javnog interesa - Članak 132. stavak 1. točka (d) - Isporuka ljudskih organa, krvi i mlijeka - Doseg - Plazma iz ljudske krvi koja se prerađuje i koristi u industrijske svrhe”)
      (2016/C 441/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hessisches Finanzgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH

         Tuženik: Finanzamt Kassel II – Hofgeismar

         Izreka

      Članak 132. stavak 1. točku (d) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da isporuka ljudske krvi koju su države članice dužne izuzeti na temelju te odredbe ne uključuje isporuku plazme koja se dobiva iz ljudske krvi kad ta krvna plazma nije izravno namijenjena za uporabu u terapijske svrhe, nego isključivo za proizvodnju lijekova.

         (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet F-32/13: Tužba podnesena 8. travnja 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/14

         Tužba podnesena 8. travnja 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-32/13)
   (2013/C 207/96)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-488/13: Rješenje Općeg suda od 22. siječnja 2015. – GEA Group protiv OHIM-a (engineering for a better world) ( „Žig Zajednice — Rok za podnošenje tužbe — Dan od kojega rok počinje teći — Obavijest o odluci žalbenog vijeća dostavljena putem telefaksa — Prijam telefaksa — Zakašnjenje — Nepostojanje više sile odnosno slučaja — Očita nedopuštenost” )

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/26

         Rješenje Općeg suda od 22. siječnja 2015. – GEA Group protiv OHIM-a (engineering for a better world)
   (Predmet T-488/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Rok za podnošenje tužbe - Dan od kojega rok počinje teći - Obavijest o odluci žalbenog vijeća dostavljena putem telefaksa - Prijam telefaksa - Zakašnjenje - Nepostojanje više sile odnosno slučaja - Očita nedopuštenost”))
   (2015/C 089/31)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GEA Group AG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: J. Schneiders, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: prvo A. Pohlmann, potom S. Hanne, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. ožujka 2013. (predmet R 935/2012-4) koja se odnosi na zahtjev za registraciju verbalnog znaka engineering for a better world kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Nalaže se GEA-i Group AG snošenje troška.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet C-353/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2014. uputio Juzgado de lo Social n ° 2 de Terrassa (Španjolska) – Elisabet Rion Bea protiv Bankia S.A. i dr.

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2014. uputio Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španjolska) – Elisabet Rion Bea protiv Bankia S.A. i dr.
   (Predmet C-353/14)
   2014/C 339/15
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Elisabet Rion Bea

      Tuženici: Bankia S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE i Fondo de Garantía Salarial

      Prethodna pitanja

               1)

               Protive li se člancima 107. i 108. Ugovora [o funkcioniranju] Europske unije, u njegovoj pročišćenoj inačici, članak 56. Zakona o radu, odobrenog Kraljevskim zakonodavnim dekretom 1/1995 od 24. ožujka 1995, peta prijelazna odredba Zakona 3/2012 od 6. srpnja 2012. o hitnim mjerama za reformu tržišta rada te članak 123. i članak 124. stavak 13. Zakona o socijalnim sudovima – Zakon 36/2011 od 10. listopada 2011. (kojima se prešutno upućuje na gore navedene odredbe) u mjeri u kojoj se njima stvarno povećavaju iznosi otpremnina odobreni odlukom Europske komisije u postupku „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group”?

               2)

               Je li protivno gore navedenim odredbama prava Unije i odluci Europske komisije u postupku „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group” tumačenje navedenih nacionalnih odredaba koje dopušta nacionalnom sudu da u slučaju otkaza koji je ocijenjen zakonitim smanji iznose otpremnina na zakonski minimum?

               3)

               Je li protivno gore navedenim odredbama prava Unije i odluci Europske komisije u postupku „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group” tumačenje navedenih nacionalnih odredaba koje dopušta nacionalnom sudu da u slučaju otkaza koji je ocijenjen nezakonitim izmijeni iznose otpremnina tako da odgovaraju iznosima o kojima je u razdoblju savjetovanja postignut sporazum, pod uvjetom da su ti iznosi viši od zakonskog minimuma i niži od zakonskog maksimuma?


title: Predmet T-439/15: Tužba podnesena 4. kolovoza 2015. – Amrita i dr. protiv Komisije

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/24

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2015. – Amrita i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-439/15)
   (2015/C 328/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Italija), Cesi Marta (Alliste, Italija), Comune Agricola Lunella – Soc. Mutua Coop Agricola (Galatone, Italija), Mustich Loredana Faustina (Lequile, Italija), Rollo Olga (Lecce, Italija), Borrello Claudia (Salve, Italija), Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta i Vito Lisi (Miggiano, Italija), Marzo Luigi (Specchia, Italija), Azienda Agricola Piccapane di Pellegrino Giuseppe (Castrignano del Capo, Italija), Azienda Agricola Le Lame di Russo Antonello i Russo Gianluigi Ss (Cutrofiano, Italija), Lanzieri Ivana (Ugento, Italija), Stendardo Giovanni (Presicce, Italija), Stasi Anna Maria (Castrignano del Capo, Italija), Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi (Muro Leccese, Italija), Castriota Maria Grazia (Galatone, Italija), Gabrieli Tommasi Emanuele (Calimera, Italija), Azienda Agricola di Canioni Fiorella (Melendugno, Italija), Azienda Agricola Spirdo Ss agricola (Ruffano, Italija), Coppola Silvia (Guagnano, Italija), Fondazione le Costantine (Uggiano la Chiesa, Italija), Impresa Agricola Stefania Stamerra (Lecce, Italija), Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco (Trepuzzi, Italija), Cooperativa Sociale Terrarossa (Tricase, Italija), Vaglio Irene (Tricase, Italija), Simone Cosimo Antonio (Morciano di Leuca, Italija), Azienda Agrituristica „Gli Ulivi” di Baglivo Cesaria (Tricase, Italija), Preite Osvaldo (Taurisano, Italija), Masseria Alti Pareti Società Agricola arl (Maglie, Italija), Società Agricola Li Matonni Sas di Sammarco Ascanio & C. (Erchie, Italija) (zastupnici: L. Paccione i V. Stamerra, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) br. 2015/789 od 18. svibnja 2015. o mjerama za sprečavanje unošenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) i njegova širenja unutar Unije, objavljenu u Službenom listu Europske unije (SL L 125 od 21. svibnja 2015., str. 36.), ako je potrebno nakon izuzimanja iz primjene Direktive Vijeća 2000/29/EZ od 8. svibnja 2000. objavljene u Službenom listu Europske unije (SL L 169 od 10. srpnja 2000., str.1.), sa svim pravnim posljedicama, posebno onima koje se odnose na troškove i sudsku nadležnost.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka je ista odluka koja je predmet tužbi u predmetima T-436/15, Consorzio Vivaisti Viticoli Pugliesi i Negro/Komisija, te T-437/15, Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe i dr./Komisija.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šesnaest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Direktive br. 2000/29 zbog povrede članka 48. UEU-a u vezi s člankom 3. UFEU-a i člankom 5. UEU-a, nepostojanju nadležnosti i povredi načela lojalne suradnje.

                           —

                           U tom se pogledu potvrđuje da direktiva dodjeljuje Uniji isključivu nadležnost koja nije priznata Ugovorima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Direktive br. 2000/29 zbog nenadležnosti i povrede članka 5. UEU-a, u vezi s načelima lojalne suradnje i supsidijarnosti.

                           —

                           U tom se pogledu navodi da Direktiva dodjeljuje Komisiji ovlast, koja nije priznata Ugovorima, da ukine mjere koje je država članica usvojila u pogledu regulacije fitosanitarnih uvjeta za bilje.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Odluke Komisije br. 2015/789/EU zbog nezakonitosti Direktive br. 2000/29 na kojoj se temelji, kako proizlazi iz točaka 1. i 2.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka Komisije br. 2015/789/EU nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 6. UEU-a, u vezi s načelom učinkovite sudske zaštite koje je tužiteljima već osigurao talijanski sudac u upravnom postupku.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka Komisije br. 2015/789/EU nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 5. UEU-a, u vezi s načelima lojalne suradnje i supsidijarnosti, uzimajući u obzir nepostojanje bilo kakvog obrazloženja što se tiče odlučujućih točaka u vezi s eventualnim nedostatkom aktivnosti države članice u borbi protiv bakterije Xylella fastidiosa.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka Komisije br. 2015/789/EU nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 5. UEU-a, u vezi s načelima proporcionalnosti i opreza.

                           —

                           U tom se pogledu navodi da se normativni sadržaj pobijane odluke čini pretjeranim u odnosu na utvrđene ciljeve.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka Komisije br. 2015/789/EU nezakonita sama po sebi zbog povrede norme ISPM br. 9 u vezi s člankom 5. UEU-a i Protokola (br. 2) UFEU-a o primjeni načela proporcionalnosti i opreza.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 5. UEU-a i načela proporcionalnosti jer je njome cijela pokrajina Lecce određena kao „zaraženo područje”, a pojas od najmanje deset kilometara na sjeveru navedene pokrajine je određen kao „sigurnosno područje”. Naime, pobijana odluka također povrjeđuje bitne postupovne uvjete, zbog nedostatka upute i obrazloženja, uz to što sadrži pogrešne i neopravdane pretpostavke.

               9.

               Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 5. UEU-a i zbog nenadležnosti, s obzirom na to da je samo talijanska država mogla identificirati i razgraničiti zaraženo područje.

               10.

               Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 5. UEU-a i zbog nenadležnosti jer se njome zabranjuje sadnja biljaka domaćina u „zaraženom području”; i zbog povrede članka 1. prvog dodatnog protokola Konvenciji za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, na način da je pobijana mjera pretvorena u nekodificirano ograničenje stvarnih prava tužiteljâ na poljoprivrednim zemljištima u njihovom posjedu.

               11.

               Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 11. i članka 191. UFEU-a, zbog povrede načela opreza i članka 5. UEU-a u vezi s Direktivom Zajednice br. 2001/42, jer mjera uklanjanja i liječenja zaraženih biljaka u krugu od 100 metara, zajedno s propisivanjem obveznih fitosanitarnih postupaka s ciljem iskorjenjivanja kukaca vektora, uzrokuje štete u okolišu i mijenjaju krajolik Salento bez strateške procjene utjecaja na okoliš i ispitivanja rizika za okoliš i zdravlje ljudi.

               12.

               Dvanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede članaka 11. i 191. UFEU-a te Direktive Zajednice br. 43/1992, jer usvojene mjere ne sadrže procjenu rizika utjecaja koje mogu imati uklanjanje, iskorjenjivanje i fitosanitarni postupci na dijelovima teritorija zaštićenima pravom Unije s obzirom na to da su klasificirani kao područja pod posebnom zaštitom, parkovi prirode i područja od značaja za Zajednicu.

               13.

               Trinaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede Europske konvencije o krajoliku potpisane u Firenci 20. listopada 2000. i članaka 191. i 11. UFEU-a, u vezi s direktivom br. 43/1992.

                           —

                           U tom pogledu se navodi da mjera EU-a zahtijeva da se iskorijene sva stabla maslina te da se primjene kemijski pesticidi koji su strogo zabranjeni u organskom uzgoju, s de facto rezultatom uništavanja poslovanja tužitelja, koji se godinama bave organskim uzgojem maslina.

               14.

               Četrnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog Parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002., i članaka 11. i 191. UFEU-a također u vezi s Direktivom br. 2009/128/EZ, i zbog povrede načela proporcionalnosti i bitnih postupovnih uvjeta.

                           —

                           U tom pogledu navodi se da odluka EU-a zahtijeva da stranke upotrijebe kemijske tvari koje nisu dozvoljene u organskom uzgoju te da također iskorijene biljke za koje se samo sumnja da su zaražene. Smatra se da su te mjere suprotne znanstvenom mišljenju Europske agencije za sigurnost hrane te da se temelje na pretpostavci da postoji uzročna veza između brzog sušenja stabala maslina i bakterije Xylella, koja do danas nije dokazana.

               15.

               Petnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zato što je Europska Komisija, umjesto donošenja privremenih mjera upravljanja rizikom radi osiguravanja visoke razine zdravstvene zaštite, sasvim hipotetski pristupila riziku, što je Sud izrijekom isključio.

               16.

               Šesnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka br. 2015/789 nezakonita sama po sebi zbog povrede članka 5. UEU-a zbog povrede bitnih postupovnih uvjeta i načela proporcionalnosti.

                           —

                           U tom pogledu navodi se da uporaba pesticida i mjera iskorjenjivanja, za koje je EFSA zauzela stav da su neučinkoviti i nepraktični, nije potrebna za postizanje svrhe određene pravom EU-a u Direktivi br. 2000/29/EZ, te da se tako povrjeđuje načelo proporcionalnosti.


title: Predmet T-698/16: Tužba podnesena 23. rujna 2016. – Trasta Komercbanka i drugi protiv ESB-a

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/29

      Tužba podnesena 23. rujna 2016. – Trasta Komercbanka i drugi protiv ESB-a
      (Predmet T-698/16)
      (2016/C 441/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Trasta Komercbanka AS (Riga, Latvija) i šest drugih tužitelja (zastupnici: O. Behrends, L. Feddern i M. Kirchner, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku ESB-a od 3. ožujka 2016. kojom se od Trasta Komercbanka AS oduzima bankarska licenca; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio članak 24. Uredbe o SSM-u (1) i povezane odredbe u svezi s preispitivanjem ranijih odluka ESB-a od strane Administrativnog odbora za preispitivanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, u kojem se navodi da ESB nije ispitao, te pažljivo i nepristrano ocijenio sve činjenice uključujući među ostalim to da ESB nije na odgovarajući način uzeo u obzir činjenicu da su informacije i dokumentacija koju je lokalno latvijsko regulatorno tijelo podnijelo bili netočni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načelo proporcionalnosti time što nije priznao dostupnost alternativnih mjera.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načelo jednakog postupanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio članak 19. i uvodnu izjavu 75. Uredbe o SSM-u i počinio détournement de pouvoir.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, u kojem se navodi da je ESB povrijedio procesna pravila uključujući i pravo na saslušanje, pravo na pristup dokumentima, pravo na dovoljno obrazloženu odluku i povreda članka 83. stavka 1. Okvirne uredbe o SSM-u.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29. 10. 2013., str. 63.)


title: Predmet T-310/17: Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – Lion’s Head Global Partners protiv EUIPO-a – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/49

         Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – Lion’s Head Global Partners protiv EUIPO-a – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)
   (Predmet T-310/17)
   (2017/C 231/62)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lion’s Head Global Partners LLP (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: R. Nöske, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Lion Capital LLP (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „LION’S HEAD global partners” – međunarodna registracija br. 996 979

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. veljače 2017. u predmetu R 1477/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 28. veljače 2017. (predmet R 1477/2016-4) u postupku povodom prigovora između društava Lion’s Head Global Partners LLP i Lion Capital LLP i odbije prigovor;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-472/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta domstolen – Švedska) – Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén protiv Riksåklagaren (Zahtjev za prethodnu odluku — Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Opseg usklađenog područja — Registracija tvari pri Europskoj agenciji za kemikalije prije stavljanja na tržište — Članak 5. — Nacionalni registar kemikalija — Obveza obavješćivanja radi registracije — Spojivost s Uredbom REACH — Članci 34. i 36. UFEU-a — Količinsko ograničenje uvoza)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/11

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta domstolen – Švedska) – Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén protiv Riksåklagaren
   (Predmet C-472/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Registracija, evaluacija i autorizacija kemikalija - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Opseg usklađenog područja - Registracija tvari pri Europskoj agenciji za kemikalije prije stavljanja na tržište - Članak 5. - Nacionalni registar kemikalija - Obveza obavješćivanja radi registracije - Spojivost s Uredbom REACH - Članci 34. i 36. UFEU-a - Količinsko ograničenje uvoza))
   (2016/C 156/14)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta domstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén

      Tuženik: Riksåklagaren

      Izreka

               1.

               Uredbu (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ, u verziji koja proizlazi na temelju Uredbe Komisije (EU) br. 552/2009 od 22. lipnja 2009., treba tumačiti na način da se ne protivi nacionalnom propisu koji uvoznika kemikalija obvezuje da ih registrira pri nadležnom nacionalnom tijelu, iako se na tog uvoznika na temelju te uredbe već primjenjuje obveza registracije istih kemikalija pri Europskoj agenciji za kemikalije, pod uvjetom da ta registracija pri nadležnom nacionalnom tijelu nije preduvjet za stavljanje navedenih proizvoda na tržište, da se odnosi na informacije različite od onih koje se zahtijevaju tom uredbom i da doprinosi ostvarenju njome postavljenih ciljeva – konkretno, osiguranju visoke razine zaštite zdravlja ljudi i okoliša kao i slobodnom kretanju takvih tvari na unutarnjem tržištu – ponajprije provedbom sustava kontrole nad sigurnim upravljanjem tim proizvodima u dotičnoj državi članici i procjenom tog upravljanja, što je nacionalni sud dužan provjeriti.

               2.

               Odredbe članaka 34. i 36. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne protive obvezi obavješćivanja i registracije kemikalija kao što je ona predviđena nacionalnim propisom o kojem je riječ u glavnom postupku.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet C-41/16 P: Žalba koju je 25. siječnja 2016. podnio Min Liu protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 18. studenoga 2015. u predmetu T-813/14, Liu protiv EUIPO-a

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/7

         Žalba koju je 25. siječnja 2016. podnio Min Liu protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 18. studenoga 2015. u predmetu T-813/14, Liu protiv EUIPO-a
   (Predmet C-41/16 P)
   (2016/C 326/13)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Min Liu (zastupnik: Y. Zhang, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Sud (osmo vijeće) je rješenjem od 8. lipnja 2016. žalbu proglasio nedopuštenom.


title: Predmet T-115/16: Rješenje Općeg suda od 13. lipnja 2017. – Sandvik Intellectual Property protiv EUIPO-a – Adveo Group International (ADVEON)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/41

         Rješenje Općeg suda od 13. lipnja 2017. – Sandvik Intellectual Property protiv EUIPO-a – Adveo Group International (ADVEON)
   (Predmet T-115/16) (1)

   (2017/C 256/48)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet T-214/11: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — ClientEarth i PAN Europe protiv EFSA-e ( „Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Ime stručnjaka koji su podnijeli svoja očitovanja o orijentacijskom projektu koji se odnosi na znanstvenu dokumentaciju koja se prilaže zahtjevima za odobrenje stavljanja na tržište fitofarmaceutskih proizvoda i aktivnih tvari koje sadrže — Uskrata pristupa — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu privatnosti i integriteta pojedinca — Zaštita osobnih podataka — Uredba (EZ) br. 45/2001 — Obveza obrazlaganja” )

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/21

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — ClientEarth i PAN Europe protiv EFSA-e
   (Predmet T-214/11) (1)

   (Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Ime stručnjaka koji su podnijeli svoja očitovanja o orijentacijskom projektu koji se odnosi na znanstvenu dokumentaciju koja se prilaže zahtjevima za odobrenje stavljanja na tržište fitofarmaceutskih proizvoda i aktivnih tvari koje sadrže - Uskrata pristupa - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu privatnosti i integriteta pojedinca - Zaštita osobnih podataka - Uredba (EZ) br. 45/2001 - Obveza obrazlaganja)
   2013/C 313/40
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) i Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: P. Kirch, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost prehrambenih proizvoda (EFSA) (zastupnik: D. Detken, agent)

      Intervenijent koji podupire tuženika: Europska komisija (zastupnici : prvotno P. Oliver, P. Ondrůšek i C. ten Dam, zatim P. Oliver, P. Ondrůšek i B. Martenczuk, agenti)

      Predmet

   Najprije, zahtjev za poništenje odluke EFSA-e od 10. veljače 2011. kojom se, na temelju Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 1049/2001 od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43) odbija zahtjev za pristup određenim radnim dokumentima koji se tiču orijentacije koju je pripremila EFSA, na znanje podnositeljima zahtjeva za odobrenje stavljanja nekog fitofarmaceutskog proizvoda na tržište, a potom zahtjev za poništenje odluke EFSA-e od 12. prosinca 2011. kojom se opoziva ranija odluka i tužiteljima daje pristup svim zatraženim podacima, izuzev imena vanjskih stručnjaka koji su izradili određena očitovanja o orijentacijskom projektu.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               ClientEarth i Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Europska agencija za sigurnost prehrambenih proizvoda (EFSA) i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 179, 18.6.2011.


title: Predmet T-270/14: Tužba podnesena 29. travnja 2014. – Grupa Azoty ATT Polymers protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/24

         Tužba podnesena 29. travnja 2014. – Grupa Azoty ATT Polymers protiv Komisije
   (Predmet T-270/14)
   2014/C 223/29
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Grupa Azoty ATT Polymers GmbH (Guben, Njemačka) (zastupnici: H. Janssen i S. Kobes, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. u predmetu o državnoj potpori SA.33995 (2013/C) – poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora i ograničavanje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           Tužitelj navodi da pobijana odluka krši čl. 107. st. 1. UFEU-a, s obzirom na to da namet predviđen Zakonom o poticanju energija iz obnovljivih izvora (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) i posebni sustav naknada nisu davanja iz državnih sredstava niti davanja iz sredstava koja nadzire država. Sve činjenice relevantne za kvalifikaciju tih mjera utvrđene su u prethodnom postupku između Komisije i Savezne Republike Njemačke. Tužitelj smatra da više nisu postojale nikakve sumnje koje je Komisija trebala utvrditi u postupku u skladu s čl. 108. st. 2. UFEU-a i čl. 4. st. 4. Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda čl. 108. st. 1. UFEU-a i načela pravne sigurnosti

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe da je Komisija povrijedila čl. 108. st. 1. UFEU-a i načelo pravne sigurnosti, zato što je, da bi preispitala svoju prethodnu odluku o tome je li EEG potpora, primijenila postupak koji se primjenjuje na nove programe potpore u skladu s čl. 4. st. 4. Uredbe br. 659/1999, umjesto da je primijenila postupak za zatečene programe potpore u skladu s čl. 17. et seq. Uredbe br. 659/1999. U tom smislu osobito ističe da je Komisija Odlukom od 22. svibnja 2002. smatrala da EEG 2000 nije potpora u smislu čl. 107. st. 1. UFEU-a, zbog toga što nije došlo do prijenosa državnih sredstava. Izmjene EEG-a 2000 koje je unio EEG 2012 u usporedbi s Odlukom Komisije od 22. svibnja 2002. nisu bile bitne. Stoga je Komisija u postupku iz članka 108. st. 1. UFEU-a mogla istaknuti svoje izmijenjeno pravno mišljenje, bez posljedica za tužitelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 41. Povelje o temeljnim pravima i prava na saslušanje

                           —

                           Tužitelj nadalje navodi da je tuženik donio pobijanu odluku, a da prethodno tužitelju nije pružio mogućnost da iznese svoje stajalište.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet T-441/17: Tužba podnesena 4. srpnja 2017. – Arca Capital Bohemia protiv Komisije

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/26

         Tužba podnesena 4. srpnja 2017. – Arca Capital Bohemia protiv Komisije
   (Predmet T-441/17)
   (2017/C 347/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Arca Capital Bohemia a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: M. Nedelka, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 od 13. ožujka 2017. o djelomičnom odbijanju pristupa dokumentima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 u vezi s predmetom COMP/SA. 25076 (2011/NN) – Privatizacija iznajmljivanja kuća – Karbon Invest;

               —

               poništi Odluku Komisije C(2017) 3129 final od 4. svibnja 2017. o potvrđivanju Odluke Komisije COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 od 13. ožujka 2017.;

               —

               naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj primjeni iznimaka iz članka 4. stavka 2. prve i treće alineje Uredbe (EZ) br. 1049/2001.

                           —

                           Tužitelj s tim u vezi tvrdi da je tuženik pogrešno primijenio relevantnu sudsku praksu koja se, prema njegovom mišljenju, ne primjenjuje na slučajeve u kojima se upravni predmeti okončani. Usto, kada je riječ o državnim potporama, postoji vrlo izražen javni interes za pribavljanje što je više moguće informacija za potrebe nadzora nad radom državnih tijela, a argumentima koji se temelje na komercijalnim interesima trebalo bi pristupiti na drugačiji način nego argumentima u vezi sa spajanjima ili zabranjenim sporazumima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na postojanju prevladavajućeg javnog interesa za otkrivanje podataka.

                           —

                           Tužitelj s tim u vezi iznosi argumente kojima tvrdi da je predmetna privatizacija imala izrazito negativan socijalni učinak i upućuje na vrlo raširene sumnje u nepravilno djelovanje državnih tijela tijekom postupka.


title: Predmet T-52/13: Presuda Općeg suda od 14. studenog 2013. — Efag Trade Mark Company protiv OHIM-a (FICKEN) ( „Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice FICKEN — Apsolutni razlozi za odbijanje — Žig koji je protivan javnom poretku ili prihvaćenim moralnim načelima — Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/15

         Presuda Općeg suda od 14. studenog 2013. — Efag Trade Mark Company protiv OHIM-a (FICKEN)
   (Predmet T-52/13) (1)

   (Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice FICKEN - Apsolutni razlozi za odbijanje - Žig koji je protivan javnom poretku ili prihvaćenim moralnim načelima - Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 377/34
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Schemmerhofen, Njemačka) (zastupnik: M. Wekwerth, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 18. listopada 2012. (predmet R 493/2012-1) u vezi s prijavom registracije verbalnog znaka FICKEN kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet C-107/13: Presuda Suda (deseto vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bugarska) – FIRIN OOD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost  — Odbitak plaćenog pretporeza  — Plaćanje na račun  — Uskrata odobravanja odbitka  — Utaja  — Ispravak odbitka kada nije provedena oporeziva transakcija  —  Uvjeti)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/14

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bugarska) – FIRIN OOD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Predmet C-107/13) (1)

   ((Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Odbitak plaćenog pretporeza - Plaćanje na račun - Uskrata odobravanja odbitka - Utaja - Ispravak odbitka kada nije provedena oporeziva transakcija - Uvjeti))
   2014/C 135/15
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: FIRIN OOD

      Tuženik: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Administrativen sad Veliko Tarnovo – Tumačenje članka 65., članka 90. stavka 1., članka 168. točke (a), članka 185. stavka 1., članka 193. i članka 205. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) – Načela neutralnosti PDV-a, djelotvornosti i proporcionalnosti – Odbitak plaćenog pretporeza – Plaćanje na račun za robu koja je precizno određena prije isporuke – Uskrata odobravanja odbitka po primitku plaćanja računa zbog izostanka isporuke robe – Mogućnost dobavljača da ispravi početni odbitak i utjecaj na uskratu odobravanja takvog odbitka – Uskrata odbitka PDV-a primatelju isporuke zbog solidarne odgovornosti za plaćanje poreza poreznog obveznika koji je različit od osobe odgovorne za plaćanje PDV-a – Određivanje solidarno odgovorne osobe na osnovi pretpostavki koje se temelje na pravnim pojmovima građanskog prava.

      Izreka

   Članak 65., članak 90. stavak 1., članak 168. točku (a), članak 185., stavak 1. i članak 193. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodatnu vrijednost trebaju se tumačiti u smislu da odbitak PDV-a od strane primatelja računa izdanog radi plaćanja na račun koje se odnosi na isporuku robe treba ispraviti kada, u okolnostima kao što su one u glavnom predmetu, ta isporuka na kraju nije provedena čak i kada je dobavljač i dalje odgovoran za plaćanje tog poreza te nije naknadio uplatu.

      (1)  SL C 129, 4.5.2014.


title: Predmet C-598/14 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. travnja 2017. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv Gilberta Szajnera, Forge de Laguiole (Žalba — Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 4. — Članak 65. stavci 1. i 2. — Verbalni žig LAGUIOLE — Zahtjev za proglašenje ništavosti na temelju ranijeg prava stečenog na temelju nacionalnog prava — EUIPO ova primjena nacionalnog prava — Ovlasti suda Unije)

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. travnja 2017. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv Gilberta Szajnera, Forge de Laguiole
   (Predmet C-598/14 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 4. - Članak 65. stavci 1. i 2. - Verbalni žig LAGUIOLE - Zahtjev za proglašenje ništavosti na temelju ranijeg prava stečenog na temelju nacionalnog prava - EUIPO ova primjena nacionalnog prava - Ovlasti suda Unije))
   (2017/C 168/04)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku: Gilbert Szajner (zastupnik: A. Sam-Simenot, avocate), Forge de Laguiole (zastupnik: F. Fajgenbaum, avocate)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Forge de Laguiole SARL snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 96, 23. 3. 2015.


title: Predmet C-126/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 22. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – Federatie Nederlandse Vakvereniging i dr. protiv Smallsteps BV (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2001/23/EZ — Članci 3. do 5. — Prijenosi poduzeća — Zaštita prava radnika — Iznimke — Postupak u slučaju insolventnosti — „Pre-pack” — Preživljavanje poduzeća)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/15

         Presuda Suda (treće vijeće) od 22. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – Federatie Nederlandse Vakvereniging i dr. protiv Smallsteps BV
   (Predmet C-126/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2001/23/EZ - Članci 3. do 5. - Prijenosi poduzeća - Zaštita prava radnika - Iznimke - Postupak u slučaju insolventnosti - „Pre-pack” - Preživljavanje poduzeća))
   (2017/C 277/20)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Midden-Nederland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Federatie Nederlandse Vakvereniging, Karin van den Burg-Vergeer, Lyoba Tanja Alida Kukupessy, Danielle Paase-Teeuwen, Astrid Johanna Geertruda Petronelle Schenk

      Tuženik: Smallsteps BV

      Izreka

   Direktivu Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona, a osobito njezin članak 5. stavak 1., treba tumačiti na način da zaštita zaposlenika koju jamče njezini članci 3. i 4., ostaje na snazi, u situaciji kakva je ona iz glavnog postupka, u kojoj do prijenosa poduzeća dolazi nakon otvaranja stečaja, u okolnostima pre-packa pripremljenog prije toga, a provedenog neposredno nakon otvaranja stečaja, u okviru kojeg, među ostalim, „budući stečajni upravitelj”, kojeg je imenovao sud, ispituje mogućnosti eventualnog nastavka poslovanja tog društva od strane treće osobe, i priprema se donijeti akte odmah nakon otvaranja stečaja, kako bi se taj nastavak poslovanja ostvario, i, pri čemu u tom pogledu nije relevantno da se cilj koji se ostvaruje operacijom pre-packa odnosi i na maksimalizaciju dobitka od ustupanja za sve vjerovnike dotičnog društva.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet T-184/16: Tužba podnesena 22. travnja 2016. – NRJ Group protiv EUIPO-a – Sky International (SKY ENERGY)

text:
               27.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 232/23

         Tužba podnesena 22. travnja 2016. – NRJ Group protiv EUIPO-a – Sky International (SKY ENERGY)
   (Predmet T-184/16)
   (2016/C 232/31)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: NRJ Group (Boileau, Francuska) (zastupnik: M. Antoine-Lalance, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sky International AG (Zug, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „SKY ENERGY” – prijava za registraciju br. 9 727 322

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. veljače 2016. u predmetu R 3137/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               potvrdi spornu odluku u dijelu u kojem se prigovor usvaja u pogledu slijedećih proizvoda i usluga:
               Razred 9: snimljeni radijski programi; snimljeni programi za emitiranje ili drugi način prijenosa na radiju;
               Razred 38: radijsko emitiranje; usluge prijenosa i komunikacije, emitiranje i/ili prijenos radio programa; emitiranje i/ili prijenos audio programa satelitom, digitalnom zemaljskom televizijom, kablovskom televizijom, DSL-om i širokopojasnim internetom; prijenos audio programa (na sve načine); osiguravanje pristupa novostima, aktualnostima i sportskim vijestima; telekomunikacija informacija (uključujući web stranice); telekomunikacija i/ili komunikacija i/ili emitiranje i/ili prijenos radijskih programa;
               Razred 41: usluge zabave posredstvom radija, predstavljanje i distribucija radijskih programa, dostava novosti, aktualnosti i sportskih vijesti; informacijske usluge u vezi novosti, aktualnosti i edukativnih vijesti; distribucija radijskih programa, isporuka radijskih programa;

               —

               poništi pobijanu odluku u preostalom dijelu;

               —

               usvoji prigovor i odbije spornu prijavu žiga EU-a za sve proizvode i usluge;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-606/13: Tužba podnesena 15. studenoga 2013. — Mustang protiv OHIM-a — Dubek (20 CLASS A FILTER CIGARETTES Mustang)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/22

         Tužba podnesena 15. studenoga 2013. — Mustang protiv OHIM-a — Dubek (20 CLASS A FILTER CIGARETTES Mustang)
   (Predmet T-606/13)
   2014/C 39/39
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Künzelsau, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt S. Völker)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Dubek Ltd (Petach Tikva, Izrael)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 13. rujna 2013. u žalbenom postupku R 416/2012-4 u vezi s postupkom povodom prigovora na prijavu za registraciju žiga Zajednice br. 6 065 098;

               —

               naloži Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Dubek Ltd

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig „20 CLASS A FILTER CIGARETTES Mustang” za proizvode iz razreda 34 prijava za registraciju žiga Zajednice br. 6 065 098

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: njemački verbalni i figurativni žig „MUSTANG” za proizvode iz razreda 9, 14, 18 i 25

      Odluka odjela za prigovore: prigovor se odbacuje

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i stavka 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009


title: Predmet F-26/14: Tužba podnesena 24. ožujka 2014 . – ZZ protiv Parlamenta

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/56

         Tužba podnesena 24. ožujka 2014. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-26/14)
   2014/C 175/80
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi, C. Bernard-Glanz i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom je odbijen zahtjev za pomoć koji je tužitelj podnio zbog uznemirivanja.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti implicitnu odluku kojom je odbijen tužiteljev zahtjev za pomoć od 13. veljače 2013.;

               —

               poništiti odluku od 18. prosinca 2013. kojom je odbijen prigovor tužitelja od 26. kolovoza 2013.;

               —

               odrediti isplatu naknade štete tužitelju u iznosu od 7 500 eura za materijalnu štetu i iznos od 50 000 eura za nematerijalnu štetu;

               —

               naložiti Parlamentu snošenje troškova.


title: Predmet C-296/16 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. lipnja 2017. – Dextro Energy GmbH & Co. protiv Europske komisije (Žalba — Zaštita potrošača — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od neke bolesti te na razvoj i zdravlje djece — Odbijanje zahtjeva za uvrštenje na popis određenih tvrdnji unatoč pozitivnom mišljenju Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA))

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/10

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. lipnja 2017. – Dextro Energy GmbH & Co. protiv Europske komisije
   (Predmet C-296/16 P) (1)

   ((Žalba - Zaštita potrošača - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od neke bolesti te na razvoj i zdravlje djece - Odbijanje zahtjeva za uvrštenje na popis određenih tvrdnji unatoč pozitivnom mišljenju Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA)))
   (2017/C 249/14)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Dextro Energy GmbH & Co. KG (zastupnici: M. Hagenmeyer i T. Teufer, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: S. Grünheid i K. Herbout-Borczak, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Dextro Energy GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet C-121/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. studenoga 2015. – Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Uredba (EU) br. 1316/2013 o uspostavi Instrumenta za povezivanje Europe — Projekti od zajedničkog interesa koji se odnose na državno područje države članice — Odobrenje navedene države — Produženje teretnog koridora — Pravni temelj — Članak 171. UFEU-a i članak 172. drugi stavak UFEU-a)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. studenoga 2015. – Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije
   (Predmet C-121/14) (1)

   ((Tužba za poništenje - Uredba (EU) br. 1316/2013 o uspostavi Instrumenta za povezivanje Europe - Projekti od zajedničkog interesa koji se odnose na državno područje države članice - Odobrenje navedene države - Produženje teretnog koridora - Pravni temelj - Članak 171. UFEU-a i članak 172. drugi stavak UFEU-a))
   (2016/C 016/07)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: M. Holt i L. Christie, agenti, uz asistenciju D.J. Rhee, Barrister)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: A. Troupiotis i M. Sammut, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: Z. Kupčová i E. Chatziioakeimidou, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženicima: Europska komisija (zastupnici: J. Samnadda i J. Hottiaux, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet C-562/16: Rješenje predsjednika Suda od 16. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hannover – Njemačka) – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter protiv TUIfly GmbH

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/13

         Rješenje predsjednika Suda od 16. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hannover – Njemačka) – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-562/16) (1)

   (2017/C 202/23)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 46, 13. 2. 2017.


title: Predmet T-347/13: Rješenje Općeg suda od 25. ožujka 2014. – Hawe Hydraulik protiv OHIM-a HaWi Energietechnik (HAWI) ( „Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka” )

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/19

         Rješenje Općeg suda od 25. ožujka 2014. – Hawe Hydraulik protiv OHIM-a HaWi Energietechnik (HAWI)
   (Predmet T-347/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”))
   2014/C 151/25
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Hawe Hydraulik SE (München, Njemačka) (zastupnici: G. Würtenberger i R. Kunze, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a: HaWi Energietechnik AG (Eggenfelden, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. travnja 2013. (predmet R 1690/2012-4) u svezi s postupkom povodom prigovora između Hawe Hydraulik SE i HaWi Energietechnik AG.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Nalaže se tužitelju snošenje vlastitih troškova kao i troškova tuženika.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet T-366/13: Tužba podnesena 12. srpnja 2013. — Francuska protiv Komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/27

         Tužba podnesena 12. srpnja 2013. — Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-366/13)
   2013/C 252/70
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas i N. Rouam, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi u cijelosti Odluku Europske komisije br. C(2013) 1926 final od 2. svibnja 2013. o državnoj potpori br. SA.22843 2012 koju je Francuska dodijelila Société Nationale Corse Méditerranée i Compagnie Méridionale de Navigation;

               —

               naloži Komisiji snošenja troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj zahtijeva poništenje Odluke Komisije C(2013) 1926 final od 2. svibnja 2013. kojom je Komisija, prvenstveno, kvalificirala kao državnu potporu financijske naknade isplaćene Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) i Compagnie Méridionale de Navigation (CNM) na ime usluga pomorskog prijevoza obavljenog između Marseillea i Korzike za razdoblje od 2007. do 2013. godine u okviru konvencije o javnim uslugama. Zatim, Komisija je proglasila sukladnim s unutarnjim tržištem naknade isplaćene SNCM-u i CNM-u za usluge prijevoza obavljenog tijekom cijele godine (u daljnjem tekstu: „osnovna” usluga), ali je proglasila nesukladnim s unutarnjim tržištem naknade isplaćene na ime usluga obavljenih za vrijeme vrhunaca sezone, tj. razdoblja Božića, veljače, proljeća-jeseni i/ili ljeta (u daljnjem tekstu: „dodatna” usluga). Napokon, Komisija je naložila povrat potpora koje su proglašene nesukladnim s unutarnjim tržištem (predmet o državnoj potpori SA.22843 2012/C (ex 2012/NN)).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj iznosi dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji je podijeljen na dva dijela, temelji se na povredi pojma državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, pri čemu je Komisija kvalificirala naknade isplaćene SNCM-u i CNM-u kao državne potpore, u mjeri u kojoj prvi i četvrti kriterij određeni presudom Suda od 24. srpnja 2003., Altmark Trans i Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, str. I-7747) nisu u potpunosti ispunjeni.

                           —

                           Tužitelj prvim dijelom ovog tužbenog razloga tvrdi da pobijana odluka ne poštuje pojam državne potpore jer je Komisija smatrala da prvi kriterij presude Altmark nije dijelom zadovoljen. U tom smislu tužitelj smatra:

                                       —

                                       kao prvo, da je Komisija, razlikujući „osnovnu” uslugu i „dodatnu” uslugu, pogrešno utvrdila činjenice i pogrešno primijenila pravo te nije priznala veliku mogućnost diskrecije koju države članice imaju pri definiranju usluga od općeg gospodarskog interesa;

                                       —

                                       kao drugo, da usluge obuhvaćene konvencijom o javnim uslugama sklopljenom između SNCM-a i CNM-a, s jedne strane, i Office des Transports de la Corse et la Collectivité territoriale de Corse, s druge strane, uzete u cijelosti, predstavljaju uslugu od općeg gospodarskog interesa i da navedena konvencija zadovoljava prvi kriterij presude Altmark;

                                       —

                                       kao treće, pod pretpostavkom da se „osnovna” usluga i „dodatna” usluga trebaju razlikovati, da „dodatna” usluga predstavlja, kao i „osnovna” usluga, uslugu od općeg gospodarskog interesa i da zadovoljava prvi kriterij presude Altmark, u mjeri u kojoj postoji stvarna potreba za javnom uslugom zbog nedostatnosti redovnih usluga prijevoza u okolnostima slobodnog tržišnog natjecanja;

                           —

                           Drugim dijelom ovog tužbenog razloga tužitelj tvrdi da pobijana odluka ne poštuje pojam državne potpore jer je Komisija smatrala da četvrti kriterij presude Altmark nije zadovoljen. Tužitelj smatra da je postupak sklapanja konvencije o javnoj usluzi omogućio osiguranje učinkovitog tržišnog natjecanja i, prema tome, odabir ponude koja je ekonomski najpovoljnija za zajednicu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se, supsidijarno, na povredi članka 106. stavka 2. UFEU-a, pri čemu je Komisija smatrala da naknade isplaćene SNCM-u na ime „dodatne” usluge predstavljaju državne potpore nesukladne s unutarnjim tržištem, u mjeri u kojoj ta usluga ne predstavlja uslugu od općeg gospodarskog interesa.


title: Predmet C-294/13 P: Žalba od 27. svibnja 2013. koju je podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 14. ožujka 2013. u predmetu T-587/08: Fresh Del Monte Produce, Inc. protiv Europske komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/14

         Žalba od 27. svibnja 2013. koju je podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 14. ožujka 2013. u predmetu T-587/08: Fresh Del Monte Produce, Inc. protiv Europske komisije
   (Predmet C-294/13 P)
   2013/C 252/28

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-368/15: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Alcimos Consulting protiv ESB-a („Tužba za poništenje — Tužba za naknadu štete — Odluke koje je donijelo Upravno vijeće ESB-a — Hitna likvidnosna pomoć grčkim bankama — Gornja granica — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost — Povreda formalnih zahtjeva”)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/46

         Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Alcimos Consulting protiv ESB-a
   (Predmet T-368/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Tužba za naknadu štete - Odluke koje je donijelo Upravno vijeće ESB-a - Hitna likvidnosna pomoć grčkim bankama - Gornja granica - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost - Povreda formalnih zahtjeva”))
   (2016/C 335/61)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Alcimos Consulting SMPC (Atena, Grčka) (zastupnik: F. Rodolaki, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: K. Laurinavičius i M. Szablewska, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamanna, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje odluke Upravnog vijeća ESB-a od 28. lipnja 2015. kojom je odlučeno o zadržavanju gornje granice davanja hitne likvidnosne pomoći grčkim bankama na razini koja je određena 26. lipnja 2015. i odluke od 6. srpnja 2015. kojom je odlučeno o istom zadržavanju kao i prilagođavanju korektivnih faktora primijenjenih na jamstva koja je prihvatila Grčka središnja banka na to ime i, s druge strane, zahtjev koji se temelji na članku 268. UFEU-a kojim se želi dobiti naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tih odluka.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Društvu Alcimos Consulting SMPC nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Presuda Suda оd 16. prosinca 2015. u predmetu E-5/15 – Matja Kumba T M’bye i drugi protiv Stiftelsen Fossumkollektivet (Direktiva 2003/88/EZ – radno vrijeme – zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – organizacija radnog vremena – trajanje odmora – najveći broj radnih sati tjedno – odstupanja od najkraćeg trajanja odmora – suglasnost radnika – šteta)

text:
               5.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/3

         PRESUDA SUDA
   оd 16. prosinca 2015.
   u predmetu E-5/15
   Matja Kumba T M’bye i drugi protiv Stiftelsen Fossumkollektivet
   (Direktiva 2003/88/EZ – radno vrijeme – zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – organizacija radnog vremena – trajanje odmora – najveći broj radnih sati tjedno – odstupanja od najkraćeg trajanja odmora – suglasnost radnika – šteta)
   (2017/C 2/03)
   U predmetu E-5/15 Matja Kumba T M’bye i drugi protiv Stiftelsen Fossumkollektivet – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio žalbeni sud Eidsivating (Eidsivating lagmannsrett) u vezi s tumačenjem članka 6. i članka 22. stavka 1. točaka (a) i (b) Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac izvjestitelj), suci, donio je 16. prosinca 2015. presudu kao u izreci:

               1.

               Radno vrijeme koje u prosjeku iznosi 84 sata tjedno u zajedničkim kućanstvima za mlade u skladu je s člankom 6. Direktive 2003/88/EZ, u okolnostima na koje se odnosi članak 22. stavak 1. točka (a), pod uvjetom da je radnik izričito, slobodno i pojedinačno pristao obavljati takav rad te da se poštuju opća načela zaštite sigurnosti i zdravlja radnika. Podrazumijeva se da ako država EGP-a iskoristi mogućnost iz članka 22. stavka 1. Direktive, nacionalna zakonodavna tijela moraju obratiti dužnu pažnju na fizičku i mentalnu dobrobit radnika. Međutim takvo radno vrijeme u skladu je s člancima 3. i 5. Direktive samo ako su ispunjeni uvjeti za primjenu odstupanja iz članka 17. stavka 2. u vezi s člankom 17. stavkom 3. točkom (c) podtočkom i.

               2.

               Odredba nacionalnog propisa, prema kojoj se suglasnost radnika da radi više od 60 sati tjedno u zajedničkom kućanstvu za mlade ne može opozvati, u skladu je s člancima 6. i 22. Direktive pod uvjetom da se poštuju opća načela zaštite sigurnosti i zdravlja radnika.

               3.

               Obavijest o prestanku radnog odnosa i ponuda za zapošljavanje pod novim uvjetima, nakon što radnik odbije ponuđeno radno vrijeme dulje od 48 sati u razdoblju od sedam dana, ne treba se smatrati štetom u smislu članka 22. stavka 1. točke (b) Direktive ako se prestanak radnog odnosa temelji na razlozima koji su u potpunosti nepovezani s odbijanjem radnika da prihvati obavljati taj dodatni posao.


title: Predmet T-453/12: Tužba podnesena 13. lipnja 2014. – Pannonhalmi Főapátság protiv Parlamenta

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/42

         Tužba podnesena 13. lipnja 2014. – Pannonhalmi Főapátság protiv Parlamenta
   (Predmet T-453/12)
   2014/C 303/50
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Pannonhalma, Mađarska) (zastupnik: D. Sobor, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku MS/sd[IPOL-COM-PETI D (2014) 14486] Odbora za predstavke Europskog parlamenta od 16. travnja 2014., o pohranjivanju predstavke podnesene u predmetu Dvorac Lónyay u Rusvaru (Slovačka).

               —

               naloži Odboru za predstavke Europskog parlamenta da ispita zahtjev i poduzme sve zakonom propisane mjere.

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj navodi da je Odbor za predstavke prekršio postupovna pravila jer nije obrazložio pobijanu odluku.
   U tom pogledu tužitelj ističe da se, sukladno članku 201. stavku 8. Poslovnika Europskog parlamenta, predstavke koje odbor proglasi nedopuštenima pohranjuju, a podnositelji se obavještavaju o toj odluci i razlozima zbog kojih je donesena. Tužitelj tvrdi da ga, protivno odredbi tog članka, tuženik nije obavijestio o razlozima zbog kojih smatra da sadržaj predstavke nije u vezi s pitanjima koja su u području djelovanja Unije. Tužitelj se također poziva na presudu Općeg suda u predmetu T-308/07, Tegebauer/Parlament od 14. rujna 2011. (Zb. str. II-279.).


title: Predmet F-107/12: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. – Guinet protiv EIB-a (Javna služba — Osoblje EIB-a — Mirovinski sustav — Prijenos mirovinskih prava — Naknada za nepovoljan položaj koji proizlazi iz zakašnjelog prijenosa mirovinskih prava — Uvjet stvarnog prijenosa mirovinskih prava stečenih izvan mirovinskog sustava EIB-a — Načelo jednakog postupanja)

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/66

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. – Guinet protiv EIB-a
   (Predmet F-107/12) (1)

   ((Javna služba - Osoblje EIB-a - Mirovinski sustav - Prijenos mirovinskih prava - Naknada za nepovoljan položaj koji proizlazi iz zakašnjelog prijenosa mirovinskih prava - Uvjet stvarnog prijenosa mirovinskih prava stečenih izvan mirovinskog sustava EIB-a - Načelo jednakog postupanja))
   2014/C 223/67
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Philippe Guinet (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: T. Gilliams, G. Nuvoli, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje implicitne odluke kojom EIB odbija zahtjev tužitelja za izračun revaloriziranih godina mirovinskog staža te zahtjev za naknadu štete

      Izreka presude

               1.

               Tužba je odbijena.

               2.

               P. Guinet snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje triju četvrtina troškova Europske investicijske banke.

               3.

               Europska investicijska banka snosi jednu četvrtinu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 366,24.11.2012., str. 41.


title: Predmet C-313/16 P: Žalba koju je 27. svibnja 2016. podnio Médis – Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 15. ožujka 2016. u predmetu T-774/15: Médis protiv EUIPO-a – Médis

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/10

         Žalba koju je 27. svibnja 2016. podnio Médis – Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 15. ožujka 2016. u predmetu T-774/15: Médis protiv EUIPO-a – Médis
   (Predmet C-313/16 P)
   (2016/C 475/14)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Médis – Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA (zastupnik: M. Martinho do Rosário, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Žalba je rješenjem Suda (osmo vijeće) od 19. listopada 2016. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-216/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl protiv Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST) i dr.

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl protiv Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST) i dr.
   (Predmet C-216/17)
   (2017/C 277/33)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl

      Druga strana u postupku: Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica (ASST)

      Prethodna pitanja

               1.

               Mogu li se članak [1.] stavak 5. i članak 32. Direktive 2004/18/EU (1) te članak 33. Direktive 2014/24/EU (2) tumačiti na način da dopuštaju sklapanje okvirnog sporazuma u kojemu:
               javni naručitelj djeluje za svoj račun kao i za račun drugih posebno određenih javnih naručitelja, koji međutim izravno ne sudjeluju u potpisivanju samog okvirnog sporazuma te
               nije određena količina usluga čije će pružanje moći zahtijevati javni naručitelji koji nisu potpisnici prilikom njihova sklapanja naknadnih sporazuma koje predviđa sam okvirni sporazum?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje,
               mogu li se članak [1.] stavak 5. i članak 32. Direktive 2004/18/EU te članak 33. Direktive 2014/24/EU tumačiti na način da dopuštaju sklapanje okvirnog sporazuma u kojemu:
               javni naručitelj djeluje za svoj račun kao i za račun drugih posebno određenih javnih naručitelja, koji međutim izravno ne sudjeluju u potpisivanju samog okvirnog sporazuma te je
               količina usluga, čije će pružanje moći zahtijevati javni naručitelji koji nisu potpisnici prilikom njihova sklapanja naknadnih sporazuma koje predviđa sam okvirni sporazum, određena upućivanjem na njihove redovne potrebe?

      (1)  Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114. i ispravak SL L 351, str. 44.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)

      (2)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ, Tekst značajan za EGP (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68. i SL 2016., L 311, str. 26.)


title: Predmet C-296/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Kraljevine Belgije (Povreda obveze države članice — Sloboda pružanja usluga — Slobodno kretanje kapitala — Porez na dohodak — Doprinosi u okviru mirovinske štednje — Porezna olakšica primjenjiva isključivo na plaćanja u korist institucija ili fondova s poslovnim nastanom u istoj državi članici — Koherentnost fiskalnog sustava — Učinkovitost fiskalnog nadzora)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/7

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Kraljevine Belgije
   (Predmet C-296/12) (1)

   (Povreda obveze države članice - Sloboda pružanja usluga - Slobodno kretanje kapitala - Porez na dohodak - Doprinosi u okviru mirovinske štednje - Porezna olakšica primjenjiva isključivo na plaćanja u korist institucija ili fondova s poslovnim nastanom u istoj državi članici - Koherentnost fiskalnog sustava - Učinkovitost fiskalnog nadzora)
   2014/C 93/10
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i W. Roels, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Belgija (zastupnici: J.-C. Halleux i M. Jacobs, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Povreda članaka 56. i 63. UFEU-a — Uplate za mirovinsku štednju — Porezna olakšica — Konačne uplate u Belgiji

      Izreka

               1.

               Usvajanjem i zadržavanjem na snazi porezne olakšice za doprinose koji se plaćaju u okviru mirovinske štednje, u dijelu u kojem se ta olakšica primjenjuje samo na plaćanja u korist institucija ili fondova s poslovnim nastanom u Belgiji, Kraljevina Belgija povrijedila je obveze koje proizlaze iz članka 56. UFEU-a.

               2.

               Kraljevini Belgiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet C-263/13 P: Žalba od 14. svibnja 2013. koju je podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 26. veljače 2013. u spojenim predmetima T-65/10, T-113/10 i T-138/10, Španjolska protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/7

         Žalba od 14. svibnja 2013. koju je podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 26. veljače 2013. u spojenim predmetima T-65/10, T-113/10 i T-138/10, Španjolska protiv Komisije
   (Predmet C-263/13 P)
   (2013/C 207/45)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-23/14: Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2014. – Bos i dr. protiv Parlamenta i Vijeća („Tužba za poništenje – Reforma Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije – Značajno smanjenje broja dana godišnjeg odmora za dužnosnike i službenike koji rade u trećoj zemlji – Nedostatak osobnog utjecaja – Očita nedopuštenost”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/39

      Rješenje Općeg suda od 11. studenoga 2014. – Bos i dr. protiv Parlamenta i Vijeća
      (Predmet T-23/14) (1)

      („Tužba za poništenje - Reforma Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije - Značajno smanjenje broja dana godišnjeg odmora za dužnosnike i službenike koji rade u trećoj zemlji - Nedostatak osobnog utjecaja - Očita nedopuštenost”)
      (2015/C 016/62)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Mark Bos Ankara (Turska); Estelle Kadouch (Jeruzalem, Izrael); Siegfried Krahl (Lago Sul, Brazil); i Eric Lunel (Dakar, Senegal) (zastupnik: F. Krenc, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i E. Taneva, agenti); i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Bisch, agenti)

         Predmet

      Tužba za poništenje, podnesena na temelju članka 263. UFEU-a protiv članka 1. točke 70. Uredbe (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (SL L 287, str. 15.) u dijelu u kojem se njime mijenja Prilog X Uredbi br. 31(EEZ)/11(EURATOM), o utvrđivanju Pravilnika o osoblju za dužnosnike i uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske ekonomske zajednice i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 1962, 45, str. 1385.) [neslužbeni prijevod]

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Mark Bos, Estelle Kadouch, Siegfried Krahl i Eric Lunel snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Obustavlja se postupak o zahtjevu za intervenciju Europske komisije.

         (1)  SL C 112, 14.4.2014.


title: Predmet C-76/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2015. uputio Grondwettelijk Hof (Belgija) – Paul Vervloet i dr., Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne protiv Ministerraad, intervenijenti: Arcofin CVBA i dr.

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2015. uputio Grondwettelijk Hof (Belgija) – Paul Vervloet i dr., Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne protiv Ministerraad, intervenijenti: Arcofin CVBA i dr.
   (Predmet C-76/15)
   (2015/C 171/17)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Grondwettelijk Hof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Paul Vervloet, Marc De Witt, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne

      Tuženik: Ministerraad

      Intervenijenti: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA, Arcoplus CVBA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 2. i 3. Direktive 94/19/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o sustavima osiguranja depozita, po potrebi u vezi s člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2) i općim načelom jednakosti, tumačiti tako da

                           a)

                           državama članicama nalažu obvezu da za udjele u odobrenim zadrugama koje djeluju u financijskom sektoru jamče na isti način kao za depozite?

                           b)

                           se protive tome da država članica jedinici koja je djelomično ovlaštena za osiguranje depozita navedenih u ovoj direktivi izda nalog da do iznosa od 1 00  000 eura jamči i za vrijednost udjela fizičkih osoba koje su udjelničari u odobrenoj zadruzi koja djeluje u financijskom sektoru?

               2.

               Je li Odluka Europske komisije od 3. srpnja 2014. (3)„o državnoj pomoći SA.33927 (12/C) (ex 11/NN) koju je provela Belgija – Sustav osiguranja za zaštitu udjela fizičkih osoba udjelničara u financijskim zadrugama” spojiva s člancima 107. i 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u dijelu u kojem se njome sustav osiguranja koji je predmet te odluke kvalificira kao nova državna potpora?

               3.

               Treba li – u slučaju negativnog odgovora na drugo pitanje – članak 107. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti tako da je sustav osiguranja koje se dodjeljuje fizičkim osobama udjelničarima u odobrenoj zadruzi koja djeluje u financijskom sektoru u smislu članka 36/24 stavka 1. podstavka 1. točke 3. Zakona od 22. veljače 1998. o utvrđivanju temeljnog statuta Belgijske nacionalne banke nova državna potpora koja mora biti prijavljena Europskoj komisiji?

               4.

               Je li – u slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje – ista odluka Europske komisije spojiva s člankom 108. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije ako ga se tumači tako da se u njemu polazi od toga da je državna potpora o kojoj je riječ donesena prije 3. ožujka 2011. ili 1. travnja 2011. ili da je provedena na jedan od ta dva datuma ili obrnuto ako se tumači tako da se u njemu polazi od toga da je navedena državna potpora provedena na neki kasniji datum?

               5.

               Treba li članak 108. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti tako da zabranjuje državi članici da usvoji mjeru poput one koja je sadržana u članku 36/24 stavku 1. točki 3. Zakona od 22. veljače 1998. o utvrđivanju temeljnog statuta Belgijske nacionalne banke ako se tom mjerom provodi državna potpora ili ako je riječ o mjeri koja je državna potpora koja je već provedena, ali još nije prijavljena Europskoj komisiji?

               6.

               Treba li članak 108. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti tako da zabranjuje državi članici da bez prethodne prijave Europskoj komisiji usvoji mjeru poput one koja je sadržana u članku 36/24 stavku 1. točki 3. Zakona od 22. veljače 1998. o utvrđivanju temeljnog statuta Belgijske nacionalne banke ako je ta mjera državna potpora koja još nije provedena?

      (1)  SL L 135, str. 5. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 12., str. 33.).

      (2)  SL 2000, C 364, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.)

      (3)  Odluka Komisije 2014/686/EU od 3. srpnja 2014. o državnoj pomoći SA.33927 (12/C) (ex 11/NN) koju je provela Belgija – Sustav osiguranja za zaštitu udjela fizičkih osoba udjelničara u financijskim zadrugama (priopćeno pod brojem dokumenta C[2014] 1021) (SL L 284, str. 53.) .