title: Predmet C-695/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2020. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Fenix International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2020. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Fenix International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Predmet C-695/20)
      (2021/C 110/17)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Fenix International Limited

         Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Prethodno pitanje

      Je li članak 9.a Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 282/2011 (1) od 15. ožujka 2011., koji je ubačen člankom 1. stavkom 1. točkom (c) Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1042/2013 (2) od 7. listopada 2013., nevaljan zato što je Vijeće njime dopunilo i/ili izmijenilo članak 28. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (3) od 28. studenoga 2006. i time prekoračilo provedbenu ovlast ili dužnost koju mu dodjeljuje članak 397. Direktive 2006/112/EZ?

         (1)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 282/2011 od 15. ožujka 2011. o utvrđivanju provedbenih mjera za Direktivu 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2011., L 77, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 375.)

         (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1042/2013 od 7. listopada 2013. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 282/2011 o mjestu isporuke usluga (SL 2013., L 284, str. 1.)

         (3)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-696/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2020. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – B./Dyrektor Izby Skarbowej w W.

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2020. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – B./Dyrektor Izby Skarbowej w W.
      (Predmet C-696/20)
      (2021/C 110/18)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: B.

         Tuženik: Dyrektor Izby Skarbowej w W.

         Prethodno pitanje

      Protivi li se članku 41. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) i načelima neutralnosti i proporcionalnosti, u situaciji poput one u glavnom postupku, primjena nacionalne odredbe u obliku članka 25. stavka 2. Ustawe z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Zakon od 11. ožujka 2004. o porezu na robu i usluge) na transakciju stjecanja robe unutar Zajednice poreznog obveznika

                  —

                  ako su kupci robe tog poreznog obveznika to stjecanje već oporezovali na državnom području države članice u kojoj završava otprema

                  —

                  ako je utvrđeno da postupak poreznog obveznika nije povezan s utajom poreza, nego je rezultat pogrešne kvalifikacije isporuka u lančanim transakcijama te da je poljski identifikacijski broj za PDV naveo u svrhu nacionalne, a ne isporuke unutar Zajednice?

         (1)  SL 2006., L 347, str.1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-700/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2020. uputio High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Ujedinjena Kraljevina) – London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited/Kraljevina Španjolska

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2020. uputio High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Ujedinjena Kraljevina) – London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited/Kraljevina Španjolska
      (Predmet C-700/20)
      (2021/C 110/19)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited

         Tuženik: Kraljevina Španjolska

         Prethodna pitanja

                  1.

                  S obzirom na narav pitanja koja nacionalni sud treba riješiti prilikom odlučivanja o tome treba li donijeti sudsku odluku u smislu pravorijeka u skladu s člankom 66. Arbitration Acta 1996 (Zakon o arbitraži iz 1996.), može li sudska odluka koju donese u skladu s tom odredbom predstavljati relevantnu „sudsku odluku” donesenu u državi članici u kojoj se traži priznanje u skladu s člankom 34. stavkom 3. Uredbe EZ br. 44/2001 (1)?

                  2.

                  S obzirom na to da sudska odluka donesena u smislu pravorijeka, poput sudske odluke na temelju članka 66. Zakona o arbitraži iz 1996., nije obuhvaćena materijalnim područjem primjene Uredbe br. 44/2001 zbog iznimke koja se odnosi na arbitražu iz članka 1. stavka 2. točke (d), može li takva sudska odluka predstavljati relevantnu „sudsku odluku” donesenu u državi članici u kojoj se traži priznanje u skladu s člankom 34. stavkom 3. Uredbe br. 44/2001?

                  3.

                  Pod pretpostavkom da se članak 34. stavak 3. Uredbe br. 44/2001 ne primjenjuje, ako bi priznanje i izvršenje sudske odluke donesene u drugoj državi članici bilo protivno nacionalnom javnom poretku zbog toga što bi se time povrijedilo načelo pravomoćnosti zbog prethodnog nacionalnog arbitražnog pravorijeka ili prethodne sudske odluke koju je u smislu pravorijeka donio sud države članice u kojoj se traži priznanje, je li dopušteno pozvati se na članak 34. stavak 1. Uredbe br. 44/2001 kao osnovu za odbijanje priznavanja ili izvršenja ili su u članku 34. stavcima 3. i 4. Uredbe taksativno navedene osnove u skladu s kojima res judicata i/ili nepomirljivost mogu spriječiti priznavanje i izvršenje sudske odluke iz Uredbe?”

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001., L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


title: Predmet C-706/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. prosinca 2020. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. prosinca 2020. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Predmet C-706/20)
      (2021/C 110/20)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Amoena Ltd

         Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li smatrati da se izrazi „them”, „they” i „their” iz točke 53. [engleske verzije] presude (1) odnose na grudnjake ili na prsne proteze?

                  2.

                  Upućuje li druga rečenica točke 53. na kriterij različit od onog koji je utvrđen u točki 51. presude u predmetu Amoena a koji proizlazi iz Objašnjenja harmoniziranog sustava uz tarifni broj 8473, time što se njome zahtijeva da grudnjaci (tj. potencijalni pribor) moraju prsnim protezama omogućavati da obavljaju funkciju različitu od one kojoj su „they” (po svoj prilici, prsne proteze) namijenjene ili se pak samo odnosi na primjenu kriterija utvrđenog u točki 51., kojim se zahtijeva da grudnjaci izvode operacije u vezi s glavnom funkcijom prsne proteze?

         (1)  Presuda od 19. prosinca 2019., Amoena (C-677/18, ECLI:EU:C:2019:1142)


title: Predmet C-707/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Gallaher Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Gallaher Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Predmet C-707/20)
      (2021/C 110/21)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Gallaher Limited

         Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li članak 63. UFEU-a primjenjiv u odnosu na domaće zakonodavne propise koji se primjenjuju samo na skupine društava, kao što su pravila o prijenosu imovine unutar skupine društava?

                  2.

                  Ako članak 63. UFEU-a nije načelno primjenjiv u odnosu na pravila o prijenosu imovine unutar skupine društava, je li ipak primjenjiv:

                              a)

                              u odnosu na prijenos kapitala s društva majke koje ima poslovni nastan u državi članici Unije na društvo kćer koje ima poslovni nastan u Švicarskoj, pri čemu je društvo majka isključivi vlasnik i društva kćeri koje ima poslovni nastan u Švicarskoj i društva kćeri koje ima poslovni nastan u Ujedinjenoj Kraljevini a koje je obveznik odnosnog poreza?

                              b)

                              u odnosu na prijenos kapitala s društva kćeri koje ima poslovni nastan u Ujedinjenoj Kraljevini na društvo kćer koje ima poslovni nastan u Švicarskoj, koja su oba u isključivom vlasništvu istog društva majke koje ima poslovni nastan u drugoj državi članici Unije, s obzirom na to da su navedena društva kćeri međusobno u sestrinskom odnosu, a ne u odnosu društva majke i društva kćeri?

                  3.

                  Čini li zakonodavstvo, kao što su to pravila o prijenosu imovine unutar skupine društava koja nameću porez na prijenos imovine s društva koje ima poslovni nastan u Ujedinjenoj Kraljevini na sestrinsko društvo koje ima poslovni nastan u Švicarskoj (i ne posluje putem stalne poslovne jedinice u Ujedinjenoj Kraljevini), pri čemu su oba ta društva društva kćeri koja su u isključivom vlasništvu zajedničkog društva majke koje ima poslovni nastan u drugoj državi članici, u okolnostima u kojima bi se takav prijenos provodio na neutralnoj poreznoj osnovi da i sestrinsko društvo ima poslovni nastan (ili posluje putem stalne poslovne jedinice u Ujedinjenoj Kraljevini), ograničenje slobode poslovnog nastana društva majke predviđene u članku 49. UFEU-a ili, ako je relevantna, slobode kretanja kapitala predviđene u članku 63. UFEU-a?

                  4.

                  Ako je članak 63. UFEU-a primjenjiv:

                              a)

                              čini li prijenos žigova i povezane imovine s društva GL na društvo JTISA, uz naknadu zamišljenu da odražava tržišnu vrijednost tih žigova, kretanje kapitala u smislu članka 63. UFEU-a?

                              b)

                              čini li prijenos kapitala društva JTIH na društvo JTISA, njegovo društvo kćer koje ima poslovni nastan u Švicarskoj, izravna ulaganja u smislu članka 64. UFEU-a?

                              c)

                              budući da se članak 64. UFEU-a primjenjuje samo na određene vrste kretanja kapitala, je li on primjenjiv u okolnostima u kojima se kretanja kapitala mogu smatrati i izravnim ulaganjima (koja se spominju u tom članku) i drugom vrstom kretanja kapitala kakva se u tom članku ne spominju?

                  5.

                  Ako se radi o ograničenju, pri čemu je nesporno da ga načelno opravdavaju važni razlozi u općem interesu (to jest potreba da se očuva uravnotežena raspodjela poreznih ovlasti), je li ono nužno i proporcionalno u smislu sudske prakse Suda EU-a, osobito ako je odnosni porezni obveznik prijenosom imovine ostvario prihod jednak punoj tržišnoj vrijednosti te imovine?

                  6.

                  Ako se radi o povredi slobode poslovnog nastana i/ili prava na slobodno kretanje kapitala:

                              a)

                              zahtijeva li pravo Unije da se domaće pravo tumači ili izuzme iz primjene na način koji društvu GL omogućuje odgodu plaćanja poreza;

                              b)

                              ako je odgovor na to pitanje potvrdan, zahtijeva li pravo Unije da se domaće pravo tumači ili izuzme iz primjene na način koji društvu GL omogućuje odgodu plaćanja poreza do prijenosa imovine izvan podskupine u kojoj društvo koje ima poslovni nastan u drugoj državi članici čini društvo majku (odnosno na osnovi prijenosa) ili mogućnost obročnog plaćanja poreza (odnosno na osnovi obročnog plaćanja) može činiti proporcionalan pravni lijek;

                              c)

                              ako mogućnost obročnog plaćanja poreza načelno može činiti proporcionalan pravni lijek:

                                          i)

                                          vrijedi li to samo ako domaće pravo tu mogućnost predviđa u trenutku prijenosa imovine ili je u skladu s pravom Unije da se takva mogućnost kao pravni lijek predvidi naknadno (na način da je nacionalni sud pruži naknadno primjenom tumačenja sukladnog pravu Unije ili izuzimanjem zakonodavstva iz primjene);

                                          ii)

                                          nalaže li pravo Unije nacionalnim sudovima da osiguraju pravni lijek koji u najmanjoj mogućoj mjeri zadire u relevantnu slobodu predviđenu pravom Unije ili je dovoljno da nacionalni sudovi osiguraju pravni lijek koji, iako je proporcionalan, u najmanjoj mogućoj mjeri odstupa od postojećeg nacionalnog prava;

                                          iii)

                                          koje je razdoblje obročne otplate potrebno; te

                                          iv)

                                          protivi li se pravu Unije pravni lijek u obliku obročne otplate u okviru koje obroci dospijevaju prije nego što stranke konačno riješe međusobni spor, to jest mora li dospijeće obroka biti u budućnosti?


title: Predmet C-708/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio County Court at Birkenhead (Ujedinjena Kraljevina) – BT/Seguros Catalana Occidente, EB

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio County Court at Birkenhead (Ujedinjena Kraljevina) – BT/Seguros Catalana Occidente, EB
      (Predmet C-708/20)
      (2021/C 110/22)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      County Court at Birkenhead

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: BT

         Tuženici: Seguros Catalana Occidente, EB

         Prethodna pitanja

                  a.

                  Zahtijeva li se člankom 13. stavkom 3. Uredbe br. 1215/2012 (1) o sudskoj nadležnosti da predmet tužbe na koji se poziva oštećena stranka kako bi namirila svoje potraživanje od ugovaratelja osiguranja/osiguranika uključuje stvar koja se odnosi na osiguranje?

                  b.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje pod (a), je li činjenica da potraživanje koje oštećena stranka ističe u odnosu na ugovaratelja osiguranja/osiguranika proizlazi iz istih činjenica i obuhvaćeno je istom tužbom kao i izravna tužba protiv osiguravatelja, dovoljna da opravda zaključak da je potraživanje oštećene stranke stvar koja se odnosi na osiguranje čak i kada je predmet tužbe između oštećene stranke i ugovaratelja osiguranja/osiguranika nepovezan s osiguranjem?

                  c.

                  Pored navedenoga i podredno, ako je odgovor na pitanje pod (a) potvrdan, je li činjenica postojanja spora između osiguravatelja i oštećene stranke vezano za valjanost ili učinak police osiguranja dovoljna da se njome opravda zaključak da je tužba oštećene stranke stvar koja se odnosi na osiguranje?

                  d.

                  Ako je odgovor na pitanje pod (a) niječan, je li dovoljno da pravo mjerodavno za izravnu tužbu podnesenu protiv osiguravatelja dopušta da se takva izravna tužba proširi na ugovaratelja osiguranja/osiguranika?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)


title: Predmet C-709/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio Appeal Tribunal for Northern Ireland (Ujedinjena Kraljevina) – CG/Department for Communities in Northern Ireland

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2020. uputio Appeal Tribunal for Northern Ireland (Ujedinjena Kraljevina) – CG/Department for Communities in Northern Ireland
      (Predmet C-709/20)
      (2021/C 110/23)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Appeal Tribunal (Northern Ireland)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CG

         Tuženik: Department for Communities in Northern Ireland

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li članak 9. stavak (3) točka (c) podtočka (i) Universal Credit Regulationsa (Northern Ireland) 2016 (Uredba o univerzalnom kreditu (Sjeverna Irska) iz 2016.) koji je uveden Social Security (Income-related Benefits) (Updating and Amendment) (EU Exit) Regulationsom (Northern Ireland) 2019 (Uredba o socijalnoj sigurnosti (Davanja povezana s dohotkom) (Ažuriranje i amandman) (Izlazak iz Unije) (Sjeverna Irska) iz 2019.), kojim se isključuje iz prava na davanja iz socijalne skrbi građane Unije s nacionalnim pravom boravka (privremeni boravak) (u ovom slučaju „status privremenog rezidenta” u skladu s Appendixom EU UK Immigration Rulesima (Prilog EU Pravilima o imigraciji Ujedinjene Kraljevine), nezakonito diskriminatoran (izravno ili neizravno) s obzirom na članak 18. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i protivan obvezama Ujedinjene Kraljevine koje proizlaze iz European Communities Acta 1972 (Zakon o Europskim zajednicama iz 1972.)?

                  2.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan i ako se utvrdi da je članak 9. stavak (3) točka (c) podtočka (i) Uredbe o univerzalnom kreditu (Sjeverna Irska) iz 2016. neizravno diskriminatoran, je li članak 9. stavak (3) točka (c) podtočka (i) Uredbe o univerzalnom kreditu (Sjeverna Irska) iz 2016. opravdan na temelju članka 18. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i protivan obvezama Ujedinjene Kraljevine koje proizlaze iz Zakona o Europskim zajednicama iz 1972.?


title: Predmet C-716/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. prosinca 2020. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – RTL Television GmbH/Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. prosinca 2020. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – RTL Television GmbH/Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.
      (Predmet C-716/20)
      (2021/C 110/24)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal de Justiça

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj kasacijske žalbe: RTL Television GmbH

         Druge stranke u kasacijskom postupku: Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam „kabelsko reemitiranje”, predviđen člankom 1. stavkom 3. Direktive Vijeća 93/83/EEZ (1) od 27. rujna 1993., tumačiti na način da, osim istodobnog emitiranja jedne organizacije za radiodifuziju programa druge organizacije za radiodifuziju programa, obuhvaća istodobno i cjelovito kabelsko reemitiranje javnosti prvog prijenosa televizijskih ili radijskih programa namijenjenih prijemu za javnost (neovisno o tome je li onaj tko provodi to reemitiranje za javnost organizacija za radiodifuziju ili nije)?

                  2.

                  Je li istodobno reemitiranje programa nekog televizijskog kanala, koji se emitiraju putem satelita, na različitim televizorima postavljenim u hotelskim sobama s pomoću koaksijalnog kabla, reemitiranje tih programa obuhvaćeno pojmom predviđenim člankom 1. stavkom 3. Direktive Vijeća 93/83/EEZ od 27. rujna 1993.?

         (1)  Direktiva Vijeća 93/83/EEZ od 27. rujna 1993. o koordinaciji određenih pravila s obzirom na autorsko pravo i srodna prava koja se odnose na satelitsko emitiranje i kabelsko reemitiranje (SL 1993., L 248, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 77.)


title: Predmet C-6/21 P: Žalba koju je 7. siječnja 2021. podnijela Savezna Republika Njemačka protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 28. listopada 2020. u predmetu T-594/18, Pharma Mar/Komisija

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/23

      Žalba koju je 7. siječnja 2021. podnijela Savezna Republika Njemačka protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 28. listopada 2020. u predmetu T-594/18, Pharma Mar/Komisija
      (Predmet C-6/21 P)
      (2021/C 110/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: S. Heimerl, J. Möller, agenti)

         Druge stranke u postupku: Pharma Mar, SA, Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije od 28. listopada 2020. u predmetu T-594/18, Pharma Mar/Komisija;

                  —

                  potvrdi Provedbenu odluku Komisije C(2018) 4831 final od 17. srpnja 2018. o odbijanju izdavanja odobrenja za stavljanje u promet, u skladu s Uredbom (EZ) br. 726/2004 (1) Europskog parlamenta i Vijeća, lijeka za humanu uporabu, „Aplidin – plitidepsin”, i odbije tužbu;

                  —

                  podredno, vrati predmet na ponovno suđenje Općem sudu; i

                  —

                  naloži tužitelju snošenje troškova pred Sudom i Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, kao prvo, time što je pogrešno protumačio i primijenio odjeljak 3.2.2. EMA-ine politike o rješavanju suprotstavljenih interesa od 6. listopada 2016. (2) (u daljnjem tekstu: EMA-ina politika). Na taj je način Opći sud pogrešno smatrao da je sveučilišna bolnica, u kojoj su bila zaposlena dva stručnjaka, farmaceutsko društvo u smislu odjeljka 3.2.2. EMA-ine politike.

         Kao drugo, sud je pogrešno ocijenio raspodjelu tereta dokazivanja. Konkretno, pogrešno je pretpostaviti da je Komisija trebala podnijeti dokaze o tome da je centar za staničnu terapiju zasebni subjekt u okviru sveučilišne bolnice i da se stoga ne nalazi pod njezinom kontrolom, a kako bi se otklonila tako stvorena sumnja. Umjesto toga, tužitelj je trebao dokazati da je centar za staničnu terapiju zapravo pod kontrolom sveučilišne bolnice.

         Kao treće, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je pogrešno protumačio i primijenio odjeljak 4.2.1.2. EMA-ine politike o takozvanim konkurentskim proizvodima. S jedne strane, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je uzeo u obzir aktivnosti drugoga stručnjaka u vezi s određenim konkurentskim proizvodima i, s druge strane, pogrešno utvrdio, u kontekstu svoje pogrešne ocjene dokaza, da na tržištu ima malo, ako uopće i postoje, alternativnih lijekova za liječenje multiplog mijeloma.

         Kao četvrto, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije priznao da sudjelovanje drugog stručnjaka u znanstvenoj savjetodavnoj skupini za onkologiju nije imalo odlučujući utjecaj na tijek ili rezultat postupka.

         (1)  Uredba (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL 2004., L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 31., str. 18.).

         (2)  EMA, Politika Europske agencije za lijekove o rješavanju suprotstavljenih interesa članova znanstvenih odbora i stručnjaka, 6. listopada 2016., EMA/626261/2014, Rev. 1.


title: Predmet C-43/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2021. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – FCC Česká republika s.r.o.

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2021. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – FCC Česká republika s.r.o.
      (Predmet C-43/21)
      (2021/C 110/27)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Nejvyšší správní soud (Češka Republika)

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku: FCC Česká republika s.r.o.

         Druga stranka u kasacijskom postupku: Městská část Praha-Ďáblice, Spolek pro Ďáblice

         uz sudjelovanje: Ministerstvo životního prostředí

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 3. točku 9. Direktive 2010/75/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o industrijskim emisijama (integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja) tumačiti na način da pojam „značajna promjena” postrojenja znači i produljenje razdoblja odlaganja otpada na odlagalištu otpada, čak i ako istodobno nije došlo do izmjene odobrene maksimalne površine ni dopuštenog ukupnog kapaciteta odlagališta?

         (1)  SL 2010., L 334, str. 17. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 15., str. 159.)


title: Predmet T-585/18: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Şanli/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Tužba za poništenje i naknadu štete – Povreda formalnih zahtjeva – Članak 76. točka (d) Poslovnika – Nedopuštenost”)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/26

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Şanli/Vijeće
      (Predmet T-585/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Tužba za poništenje i naknadu štete - Povreda formalnih zahtjeva - Članak 76. točka (d) Poslovnika - Nedopuštenost”)
      (2021/C 110/28)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Dalokay Şanli (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnici: D. Gürses i J. M. Langenberg, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Van Overmeire i B. Driessen, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/1084 od 30. srpnja 2018. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2018/475 (SL 2018., L 194, str. 144.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/1071 od 30. srpnja 2018. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2018/468 (SL 2018., L 194, str. 23.) u dijelu u kojem se odnose na tužitelja i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koja proizlazi iz nezakonitosti tih akata.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao nedopuštena.

                  2.

                  Dalokayu Şanliju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: Predmet T-130/19: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Spadafora/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Oglas za slobodno radno mjesto – Radno mjesto načelnika odjela – Odbijanje prijave – Osoblje na srednjoj razini rukovodstva – Načelo nepristranosti – Odgovornost”)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/26

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Spadafora/Komisija
      (Predmet T-130/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Oglas za slobodno radno mjesto - Radno mjesto načelnika odjela - Odbijanje prijave - Osoblje na srednjoj razini rukovodstva - Načelo nepristranosti - Odgovornost”)
      (2021/C 110/29)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Sergio Spadafora (zastupnik: G. Belotti, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin i T. Bohr, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

         Intervenijent u potporu tuženiku: CC (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 270. UFEU-a kojom se, s jedne strane, zahtjeva poništenje odluke Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) od 18. svibnja 2018., kojom je osoba CC imenovana načelnikom odjela [povjerljivo] u upravi [povjerljivo] i, s druge strane, zahtjeva da se Komisiji naloži plaćanje naknade imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1)

                  Tužba se odbija.

                  2)

                  Sergiu Spadafori nalaže se da, uz vlastite troškove, snosi i troškove Europske komisije i osobe CC.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet T-157/19: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Şanli/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Obveza obrazlaganja”)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/27

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Şanli/Vijeće
      (Predmet T-157/19) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 110/30)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Dalokay Şanli (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnici: D. Gürses i J. M. Langenberg, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Van Overmeire i B. Driessen, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, J. Langer i J. Hoogveld, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/25 od 8. siječnja 2019. o izmjeni i ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2018/1084 (SL 2019., L 6, str. 6.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2019/24 od 8. siječnja 2019. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2018/1071 (SL 2019., L 6, str. 2.), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio uslijed tih akata.

         Izreka

                  1.

                  Poništavaju se Odluka Vijeća (ZVSP) 2019/25 od 8. siječnja 2019. o izmjeni i ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2018/1084 i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2019/24 od 8. siječnja 2019. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2018/1071, u dijelu u kojem se odnose na Dalokaya Şanlija.

                  2.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  3.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje, osim vlastitih, troškova Dalokaya Şanlija.

                  4.

                  Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet T-98/20: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Biochange Group/EUIPO – mysuperbrand (medical beauty research) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije medical beauty research – Apsolutni razlozi za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) – Ispitivanje činjenica – Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/28

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Biochange Group/EUIPO – mysuperbrand (medical beauty research)
      (Predmet T-98/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije medical beauty research - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) - Ispitivanje činjenica - Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2021/C 110/31)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Biochange Group GmbH (Bad Schlema, Njemačka) (zastupnik: C. König, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: mysuperbrand GmbH, ranije Laubender GmbH (Beč, Austrija) (zastupnik: M. Woller, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2019. (predmet R 114/2019-2), u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava Laubender i Biochange Group.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 8. studenoga 2019. (predmet R 114/2019-2) u dijelu u kojem se odnosi na „hranu za dojenčad” iz razreda 5. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen.

                  2.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  3.

                  Društvu Biochange Group GmbH, EUIPO-u i društvu mysuperbrand GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 114, 6. 4. 2020.


title: Predmet T-153/20: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Bachmann /EUIPO (LIGHTYOGA) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije LIGHTYOGA – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/29

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Bachmann /EUIPO (LIGHTYOGA)
      (Predmet T-153/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije LIGHTYOGA - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 110/32)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Njemačka) (zastupnik: C. Weil, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. prosinca 2019. (predmet R 2346/2019-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka LIGHTYOGA kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Gabriele Bachmann nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet T-157/20: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Bachmann/EUIPO (LICHTYOGA) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije LICHTYOGA – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/29

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – Bachmann/EUIPO (LICHTYOGA)
      (Predmet T-157/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije LICHTYOGA - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 110/33)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Njemačka) (zastupnik: C. Weil, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. prosinca 2019. (predmet R 2317/2019-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka LICHTYOGA kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Gabriele Bachmann nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet T-341/20: Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – EAB/EUIPO (RADIOSHUTTLE) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije RADIOSHUTTLE – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Ograničenje proizvoda navedenih u prijavi žiga”)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/30

      Presuda Općeg suda od 10. veljače 2021. – EAB/EUIPO (RADIOSHUTTLE)
      (Predmet T-341/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije RADIOSHUTTLE - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Ograničenje proizvoda navedenih u prijavi žiga”)
      (2021/C 110/34)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: EAB AB (Smålandsstenar, Švedska) (zastupnici: J. Norderyd i C. Sundén, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: T. von Schantz i A. Folliard-Monguiral, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. ožujka 2020. (predmet R 1428/2019-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka RADIOSHUTTLE kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu EAB AB nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 255, 3. 8. 2020.


title: Predmet T-89/20: Tužba podnesena 21. prosinca 2020. – PV/Komisija

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/30

      Tužba podnesena 21. prosinca 2020. – PV/Komisija
      (Predmet T-89/20)
      (2021/C 110/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PV (zastupnik: D. Birkenmaier, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je predmetna tužba dopuštena i osnovana;

            slijedom toga:

                  —

                  poništi drugi stegovni postupak CMS 17/025 u svim njegovim aspektima, odluku o opozivu koju je 21. listopada 2019. donijelo tripartitno tijelo za imenovanje i odbijanje žalbe na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju – R/630/19 – od 25. ožujka 2020.;

                  —

                  poništi odbijanje zahtjeva za pomoć na temelju članka 24. Pravilnika o osoblju D/456/19 od 12. prosinca 2019. i odbijanje žalbe na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju – R/71/20 – od 20. svibnja 2020.;

                  —

                  poništi odluku o odbijanju iznosa od plaća od 15. rujna 2016. (Ref Ares(2016)5348994) i odbijanje žalbe na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju – R/519/19 – od 22. siječnja 2020., na temelju općeg načela prava „fraus omnia corrompit”, jer nije bilo moguće primijeniti nijedan prekluzivni rok;

                  —

                  poništiti ukupni obračun navodnih dugova od 21. rujna 2016. (Ref Ares(2016)5486800) i odbijanje žalbe na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju – R/537/19 – od 29. siječnja 2020., zbog prešućivanja i namjernih povreda, u skladu s općim načelom prava „fraus omnia corrompit”, jer nije bilo moguće primijeniti nijedan prekluzivni rok;

            dodijeli sljedeću naknadu štete na temelju članaka 268. i 340. UFEU-a:

                  —

                  naloži naknadu neimovinske štete u iznosu od 146 000 eura i imovinske štete u iznosu od 359 481,29 eura koje su posljedica tih pobijanih odluka, procijenjene u ukupnom iznosu od 505 481,29 eura, podložne ponovnoj procjeni i uvećane za zatezne i kompenzacijske kamate do dana isplate u cijelosti;

            i u svakom slučaju,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova, uključujući one pravne pomoći.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe deset tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 1., 3. i 4. i članka 31. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) te članka 1.e točke 2. i članka 12.a Pravilnika o osoblju Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), u dijelu u kojem se tim odredbama zabranjuje uznemiravanje i jamči pravo na saslušanje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Povelje i članka 9. točke 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju i načelu prava „ne bis in idem”.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na općem načelu prava na prigovor neispunjenja i načelu zakonitosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na članku 48. točki 1. Povelje i članku 3. drugoj alineji općih provedbenih odredbi 2019. za stegovne predmete zbog povrede pretpostavke nedužnosti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na kaznenom postupanju po stegovnom spisu CMS 17/025 od strane belgijskog istražnog suca zbog „krivotvorenja javnih akata”, što ima za posljedicu da osporeni stegovni prigovori više nisu pravno utemeljeni.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju suglasnosti za novi radni odnos nakon prvog opoziva od 26. srpnja 2016. i ponovnog zapošljavanja od 16. rujna 2017. te na povredi članka 15. Povelje.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na članku 41. Povelje, članku 11.a Pravilnika o osoblju u vezi sa sukobima interesa i na povredi načelâ nepristranosti i jednakosti oružja.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 41. stavka 1. Povelje i načela dobre uprave prekoračenjem razumnih rokova za disciplinski postupak CMS 17/025.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava „fraus omnia corrompit” upotrebom krivotvorenog potpisa u posljednjoj odluci o odbijanju iznosa od plaća od 15. rujna 2016., zbog čega fiktivni dug od 58 837,20 eura nije osnovan.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na pronevjerama, očitoj prijevari i namjernim povredama PMO-a, povredi načela zakonitosti i pravne sigurnosti te općeg načela prava „fraus omnia corrompit”.


title: Predmet T-36/21: Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – PO/Komisija

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/32

      Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – PO/Komisija
      (Predmet T-36/21)
      (2021/C 110/36)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PO (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je predmetna tužba dopuštena i osnovana;

            te slijedom toga:

                  —

                  poništi odluku od 29. travnja 2020. kojom je tužitelj bio obaviješten da je njegov zahtjev za preispitivanje odluke o neuvrštavanju njegova imena na popis uspješnih kandidata za vanjski natječaj ΕΡSO/ΑD/338/17 bio odbijen;

                  —

                  po potrebi, poništi Komisijinu odluku od 14. listopada 2020. kojom se odbija tužiteljeva žalba;

                  —

                  nadoknadi imovinsku i neimovinsku štetu nanesenu tužitelju;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 21. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (u daljnjem tekstu: Povelja), povredi članka 1.d Pravilnika o osoblju Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), povredi članka 5. Direktive br. 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000., L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69. i ispravak SL 2020., L 63, str. 9.), povredi članka 2. Konvencije Ujedinjenih naroda, povredi načela nediskriminacije i neuvođenju primjerenih prilagodbi.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja.


title: Predmet T-39/21: Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – PP i dr./Parlament

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/33

      Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – PP i dr./Parlament
      (Predmet T-39/21)
      (2021/C 110/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: PP, PQ, PR, PS i PT (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  poništi pobijane odluke;

                  —

                  poništi, prema potrebi, odluke o odbijanju žalbi koje su podnijeli tužitelji u smislu članka 90. stavka 2. Pravilnika;

                  —

                  naloži Parlamentu da naknadi neimovinsku štetu koja je procijenjena ex equo et bono na iznos od 1 000 eura po osobi;

                  —

                  naloži Parlamentu da nadoknadi imovinsku štetu koja odgovara 25 % njihove naknade i da isplati kompenzacijske kamate i u međuvremenu dospjele zatezne kamate;

                  —

                  naložiti tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv odluke Parlamenta od 31. ožujka 2020. o radu na određeno vrijeme na nepuno radno vrijeme izvan mjesta rada zbog obiteljskih razloga kao reakcija na bolest COVID-19 („odluka o nepunom radnom vremenu 75 % COVID”) i svake pojedinačne odluke u tom pogledu koja se na njih odnosi, tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na prigovoru nezakonitosti jer su pobijane odluke donesene primjenom nezakonitih internih pravila.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog podijeljen je u dva dijela:

                              —

                              prvi dio temelji se na povredi članka 4. Priloga VII. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) i postojanju očite pogreške u ocjeni time što je tuženik očito povrijedio koncept života u inozemstvu;

                              —

                              drugi dio temelji se na povredi članaka 62. i 69. Poslovnika i povredi načela zakonitosti i pravne sigurnosti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela jednakosti postupanja i nediskriminacije te povredi načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 85. Poslovnika u vezi s povratom neosnovano plaćenih iznosa.

            Konačno, tužitelji zahtijevaju naknadu neimovinske i imovinske štete koju su pretrpjeli zbog pobijanih odluka.


title: Predmet T-76/21: Tužba podnesena 5. veljače 2021. – Masterbuilders, Heiermann, Schmidtmann/EUIPO – Cirillo (POMODORO)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/34

      Tužba podnesena 5. veljače 2021. – Masterbuilders, Heiermann, Schmidtmann/EUIPO – Cirillo (POMODORO)
      (Predmet T-76/21)
      (2021/C 110/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Masterbuilders, Heiermann, Schmidtmann GbR (Tübingen, Njemačka) (zastupnik: H. Hillers, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Francesco Cirillo (Berlin, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije POMODORO – žig Europske unije br. 10 926 152

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. studenoga 2020. u predmetu R 715/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  u potpunosti odbije žalbu nositelja žiga Europske unije od 17. travnja 2020.;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga:

                  —

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tuženik nije smio uzeti u obzir obrazloženje ni dokaze nositelja žiga Europske unije iznesene u njegovoj žalbi jer nositelj žiga Europske unije nije podnio svoje obrazloženje unutar roka od četiri mjeseca, koji se ne može produljiti;

                  —

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da su novi dokazi nedopušteni u skladu s člankom 27. stavkom 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/1430;

                  —

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da obrazloženjem i novim dokazima nije utvrđen dokaz o stvarnoj uporabi.


title: Predmet T-79/21: Tužba podnesena 3. veljače 2021. – Ryanair i AMS/Komisija

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/35

      Tužba podnesena 3. veljače 2021. – Ryanair i AMS/Komisija
      (Predmet T-79/21)
      (2021/C 110/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ryanair DAC (Swords, Irska), Airport Marketing Services Ltd (AMS) (Dublin, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku (EU) od 2. kolovoza 2019. o državnoj potpori SA.47867 2018/C (ex 2017/FC) koju je provela Francuska u korist društava Ryanair i Airport Marketing Services; (1) i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članke 41. i 47. Povelje EU-a o temeljnim pravima, načelo dobre uprave i prava obrane tužiteljâ.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a i obvezu obrazlaganja time što je, u ispravku pobijane odluke, utvrdio da je kriterij privatnog subjekta u tržišnom gospodarstvu neprimjenjiv, nakon što je u prethodnoj odluci utvrdio da je primjenjiv.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a jer je primjena kriterija „stvarne potrebe” u pobijanoj odluci bila manjkava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a jer pogrešno zanemaruje regiju Montpelliera i potrebu zračne luke za marketinškim uslugama.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a jer nije odredio zračnu luku Montpellier kao korisnika potpore.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 107. stavak 1. UFEU-a jer nije pokazao selektivnost.

         (1)  SL 2020., L 388, str. 1.


title: Predmet T-84/21: Tužba podnesena 9. veljače 2021. – Jieyang Defa Industry/EUIPO – Mattel (Lutkina glava)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/35

      Tužba podnesena 9. veljače 2021. – Jieyang Defa Industry/EUIPO – Mattel (Lutkina glava)
      (Predmet T-84/21)
      (2021/C 110/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Jieyang Defa Industry Co. Ltd (Jiedong, Kina) (zastupnik: C. Bercial Arias, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Mattel, Inc. (El Segundo, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 2 459 701-0001

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. prosinca 2020. u predmetu R 2021/2019-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati žalbu i poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, prema potrebi, intervenijentu snošenje tužiteljevih troškova pred Općim sudom.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 25. stavka 1. točke (b) u vezi s člancima 4. i 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: Predmet T-86/21: Tužba podnesena 8. veljače 2021. – Distintiva Solutions/EUIPO – Makeblock (Makeblock)

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/36

      Tužba podnesena 8. veljače 2021. – Distintiva Solutions/EUIPO – Makeblock (Makeblock)
      (Predmet T-86/21)
      (2021/C 110/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Distintiva Solutions S. Coop. Pequeña (Vitoria-Gasteiz, Španjolska) (zastupnik: M. J. Sanmartín Sanmartín, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Makeblock Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Makeblock – žig Europske Unije br. 12 249 488

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. studenoga 2020. u predmetu R 988/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i naknadu tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog Parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog Parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (g) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog Parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-87/21: Tužba podnesena 12. veljače 2021. – Condor Flugdienst/Komisija

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/37

      Tužba podnesena 12. veljače 2021. – Condor Flugdienst/Komisija
      (Predmet T-87/21)
      (2021/C 110/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Njemačka) (zastupnici: A. Israel, J. Lang i M. Negro, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio svoju obvezu pokretanja formalnog istražnog postupka na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni time što je smatrao da je potpora dodijeljena društvu Lufthansa spojiva s unutarnjim tržištem na temelju članka 107. stavka 3. točke (b) UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tuženik nije ispunio svoju obvezu obrazlaganja.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 18. studenoga 2020. Oslo tingrett podnio u predmetu Q i drugi protiv norveške vlade (Predmet E-16/20) 2021/C 113/05

text:
               31.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 113/10

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 18. studenoga 2020. Oslo tingrett podnio u predmetu Q i drugi protiv norveške vlade
      (Predmet E-16/20)
      (2021/C 113/05)
      Oslo tingrett (Okružni sud u Oslu) podnio je Sudu EFTA-e zahtjev za savjetodavno mišljenje od 18. studenoga 2020., zaprimljen u pisarnici Suda 18. studenoga 2020., u predmetu Q i drugi protiv norveške vlade o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Sud Europske unije smatrao je da članak 21. UFEU-a i Direktiva 2004/38/EZ daju maloljetnom djetetu, državljaninu druge države članice koji ispunjava uvjete predviđene člankom 7. stavkom 1. točkom (b) te direktive, pravo na boravak i da „iste odredbe” omogućavaju roditelju koji ima stvarno skrbništvo nad tim djetetom da s njime boravi u državi članici domaćinu; vidjeti na primjer predmet C-86/12 Alokpa, točka 29. Osim toga, Sud Europske unije smatrao je da takav roditelj nije obuhvaćen osobnim područjem primjene Direktive u skladu s njezinim člankom 3. stavkom 1.; vidjeti presudu Alokpa, točke 24. – 26.
                  U prethodno opisanoj situaciji, može li se roditeljevo pravo na boravak temeljiti samo na toj direktivi ili s obzirom na Sporazum o EGP-u odnosno podrazumijeva li takvo pravo da tu direktivu treba primijeniti zajedno s člankom 21. UFEU-a ili je pak moguće da tu direktivu treba šire tumačiti s obzirom na članak 21. UFEU-a?

                  2.

                  Ako državljanin EGP-a ode iz zemlje, dijete tog državljanina EGP-a koje je upisano u odobrenu obrazovnu ustanovu i osoba koja je djetetov skrbnik i dalje imaju pravo na boravak na temelju članka 12. stavka 3. Direktive 2004/38/EZ. Može li dijete koje je potomak samo bračnog druga državljanina EGP-a, koje ima pravo na boravak posredstvom državljanina EGP-a kao referentne osobe, ostvariti takvo pravo i samo na temelju te direktive ili s obzirom na Sporazum o EGP-u? Vrijedi li to i ako je državljanin EGP-a tražio razvod od roditelja tog djeteta prije odlaska iz države?

                  3.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan, vrijedi li to i ako se brak djetetova majke ili oca temeljio na zlouporabi prava na temelju članka 35. Direktive 2004/38/EZ, ali su ga državljanin EGP-a i dijete smatrali autentičnim?


title: Presuda suda od 10. prosinca 2020. u predmetu E-13/19 Hraðbraut ehf. protiv Ministarstva obrazovanja, znanosti i kulture, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf. i Menntaskóli Borgarfjarðar ehf. (Javna nabava – Direktiva 2014/24/EU – Ugovor o javnoj nabavi usluga – Članak 37. Sporazuma o EGP-u – Pojam „usluge” – Srednjoškolsko obrazovanje) 2021/C 113/06

text:
               31.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 113/11

      PRESUDA SUDA
      od 10. prosinca 2020.
      u predmetu E-13/19
      Hraðbraut ehf. protiv Ministarstva obrazovanja, znanosti i kulture, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf. i Menntaskóli Borgarfjarðar ehf.

            (Javna nabava – Direktiva 2014/24/EU – Ugovor o javnoj nabavi usluga – Članak 37. Sporazuma o EGP-u – Pojam „usluge” – Srednjoškolsko obrazovanje)

      (2021/C 113/06)
      U predmetu E-13/19, Hraðbraut ehf. protiv Ministarstva obrazovanja, znanosti i kulture, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf. i Menntaskóli Borgarfjarðar ehf. – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Odbor za pritužbe u području javne nabave (Kærunefnd útboðsmála) u pogledu tumačenja Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ, a osobito njezina članka 2. stavka 1. točke 9. i članka 74., Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Bernd Hammermann, suci, presudio je 10. prosinca 2020. kao u izreci:
      Ugovori s obilježjima opisanima u zahtjevu, čiji predmet ne obuhvaća pružanje usluga u smislu Direktive 2014/24/EU, nisu ugovori o javnoj nabavi usluga u smislu članka 2. stavka 1. točke 9. te direktive.


title: predmet T-359/18: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Unifarco protiv EUIPO-a – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije TRICOPID – Raniji nacionalni figurativni žig TRICODIN – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/49

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Unifarco protiv EUIPO-a – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
      (predmet T-359/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije TRICOPID - Raniji nacionalni figurativni žig TRICODIN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 399/58)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Unifarco SpA (Santa Giustina, Italija) (zastupnici: A. Perani i J. Graffer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche Srl (Rim, Italija) (zastupnici: E. Pepe i M. Farinola, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. ožujka 2018. (predmet R 2150/2017-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche i Unifarco.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Unifarco SpA nalaže se snošenje troškova, uključujući troškova društva GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche Srl u postupku pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 276, 6. 8. 2018.


title: predmet T-379/18: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – WI protiv Komisije („Javna služba – Mirovine – Mirovina za nadživjele osobe – Registrirano izvanbračno partnerstvo – Odbijanje dodjele prava – Članak 1. stavak 2. točka (c) Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike – Pravo na sklapanje braka – Načelo dobre uprave – Dužnost brižnog postupanja – Izvanredne okolnosti”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/49

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – WI protiv Komisije
      (predmet T-379/18) (1)

      („Javna služba - Mirovine - Mirovina za nadživjele osobe - Registrirano izvanbračno partnerstvo - Odbijanje dodjele prava - Članak 1. stavak 2. točka (c) Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike - Pravo na sklapanje braka - Načelo dobre uprave - Dužnost brižnog postupanja - Izvanredne okolnosti”)
      (2019/C 399/59)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: WI (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin i L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 16. kolovoza 2017. o odbijanju dodjele tužitelju prava na mirovinu za nadživjele osobe, odluke od 13. rujna 2017. o odbijanju prava tužitelju na mirovinu za nadživjele osobe i odluke od 9. ožujka 2018. o odbijanju žalbe koju je podnio tužitelj.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Osobi WI nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 341, 24. 9. 2018.


title: predmet T-502/18: Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Pharmadom protiv EUIPO-a – IRF (MediWell) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije MediWell – Raniji nacionalni verbalni žig WELL AND WELL i raniji nacionalni figurativni žig well & well LES PHARMACIENS – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/51

      Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Pharmadom protiv EUIPO-a – IRF (MediWell)
      (predmet T-502/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije MediWell - Raniji nacionalni verbalni žig WELL AND WELL i raniji nacionalni figurativni žig well & well LES PHARMACIENS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 399/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnik: M.-P. Dauquaire, odvjenik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Bonne i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: IRF s. r. o. (Bratislava, Slovačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. lipnja 2018. (predmet R 6/2018-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Pharmadom i IRF.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Pharmadom nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet T-528/18: Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – XI protiv Komisije („Javna služba – Dužnosnici – Profesionalna bolest – Uznemiravanje – Zahtjev za pomoć – Odbijanje zahtjeva – Odgovor na pritužbu koja sadržava podatke medicinske naravi – Povjerljivost medicinskih podataka – Zahtjev za brisanje tih podataka – Zaštita pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka – Pravo na poštovanje privatnog života – Odgovornost”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/52

      Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – XI protiv Komisije
      (predmet T-528/18) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Profesionalna bolest - Uznemiravanje - Zahtjev za pomoć - Odbijanje zahtjeva - Odgovor na pritužbu koja sadržava podatke medicinske naravi - Povjerljivost medicinskih podataka - Zahtjev za brisanje tih podataka - Zaštita pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka - Pravo na poštovanje privatnog života - Odgovornost”)
      (2019/C 399/63)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: XI (zastupnik: N. Lhoëst,odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid, B. Mongin i R. Striani, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja odluke Komisije od 25. svibnja 2018. (predmet R/56/18) o odbijanju pritužbe tužiteljice protiv odluke o odbijanju njezina zahtjeva za pomoć na temelju članka 24. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, s jedne strane, i za naknadu štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela, s druge strane.

         Izreka

                  1.

                     Nalaže se Europskoj komisiji da XI isplati iznos od 2 500 eura.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                     Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 408, 12. 11. 2018.


title: predmet T-532/18: Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Aroma Essence protiv EUIPO-a – Refan Bulgaria (Spužva za kupanje) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja spužvu za kupanje – Raniji dizajn – Razlozi ništavosti – Ispitivanje po službenoj dužnosti od strane žalbenog vijeća činjenica koje predstavljaju otkrivanje – Teret dokazivanja koji je na podnositelju zahtjeva za proglašavanje ništavosti – Zahtjevi povezani s reprodukcijom ranijeg dizajna”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/53

      Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Aroma Essence protiv EUIPO-a – Refan Bulgaria (Spužva za kupanje)
      (predmet T-532/18) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja spužvu za kupanje - Raniji dizajn - Razlozi ništavosti - Ispitivanje po službenoj dužnosti od strane žalbenog vijeća činjenica koje predstavljaju otkrivanje - Teret dokazivanja koji je na podnositelju zahtjeva za proglašavanje ništavosti - Zahtjevi povezani s reprodukcijom ranijeg dizajna”)
      (2019/C 399/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aroma Essence Ltd (Kazanlak, Bugarska) (zastupnik: A. Nastev, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bugarska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. srpnja 2018. (predmet R 1197/2017-3) vezano za postupak proglašavanja ništavosti između društava Aroma Essence i Refan Bulgaria.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Aroma Essence Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 392, 29. 10. 2018.


title: predmet T-545/18: Presuda Općeg suda od 11. rujna 2019. – YL protiv Komisije (Javna služba – Dužnosnici – Promaknuće – Postupak promaknuća za 2017. – Odluka da se tužitelja ne promakne u razred AD7 s učinkom od 1. siječnja 2017. – Članak 45. Pravilnika – Članak 9. stavak 3. Priloga IX. Pravilniku – Zlouporaba ovlasti – Stegovna mjera)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/54

      Presuda Općeg suda od 11. rujna 2019. – YL protiv Komisije
      (predmet T-545/18) (1)

      (Javna služba - Dužnosnici - Promaknuće - Postupak promaknuća za 2017. - Odluka da se tužitelja ne promakne u razred AD7 s učinkom od 1. siječnja 2017. - Članak 45. Pravilnika - Članak 9. stavak 3. Priloga IX. Pravilniku - Zlouporaba ovlasti - Stegovna mjera)
      (2019/C 399/65)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: YL (zastupnici: P. Yon i B. de Lapasse, avocats)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku L. Radu Bouyon i R Striani, zatim R. Radu Bouyon i B. Mongin, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, prvo, poništenje Komisijine odluke, priopćene osoblju te institucije 13. studenoga 2017., o tome da ne promakne tužitelja u razred AD 7 u okviru postupka promaknuća za 2017., drugo, promaknuće tužitelja u razred AD 7 s učinkom od 1. siječnja 2017. i, treće, naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     YL-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: predmet T-633/18: Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Rose Gesellschaft protiv EUIPO-a – Iviton (TON JONES) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije TON JONES – Raniji nacionalni i međunarodni figurativni žig Jones – Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova – Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 – Članak 18. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Članak 10. Delegirane uredbe (EU) 2018/625”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/54

      Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Rose Gesellschaft protiv EUIPO-a – Iviton (TON JONES)
      (predmet T-633/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije TON JONES - Raniji nacionalni i međunarodni figurativni žig Jones - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova - Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 - Članak 18. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Članak 10. Delegirane uredbe (EU) 2018/625”)
      (2019/C 399/66)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Rose Gesellschaft mbH (Beč, Austrija) (zastupnik: R. Kornfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Iviton s. r. o. (Prešov, Slovačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2018. (predmet R 2136/2017-2) vezano za postupak povodom prigovora između Magda Rose GmbH & Co. KG i Ivitona.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Rose Gesellschaft mbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 455, 17.12.2018.


title: predmet T-634/18: Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Geske protiv EUIPO-a (revolutionary air pulse technology) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije revolutionary air pulse technology – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/55

      Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Geske protiv EUIPO-a (revolutionary air pulse technology)
      (predmet T-634/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije revolutionary air pulse technology - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 399/67)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: André Geske (Lübbecke, Njemačka) (zastupnik: R. Albrecht, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Sesma Merino i D. Walicka, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2018. (predmet R 2721/2017-2) u vezi prijave za registraciju verbalnog znaka revolutionary air pulse technology kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Andréu Geskeu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: predmet T-678/18: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Società agricola Giusti Dal Col protiv EUIPO-a – DMC (GIUSTI WINE) („Žig Europske Unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Zahtjev za zaštitu međunarodnog verbalnog žiga GIUSTI WINE – Raniji nacionalni figurativni žig DeGIUSTI – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/56

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Società agricola Giusti Dal Col protiv EUIPO-a – DMC (GIUSTI WINE)
      (predmet T-678/18) (1)

      („Žig Europske Unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Zahtjev za zaštitu međunarodnog verbalnog žiga GIUSTI WINE - Raniji nacionalni figurativni žig DeGIUSTI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2019/C 399/68)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Società agricola Giusti Dal Col Srl (Nervesa della Battaglia, Italija) (zastupnici: M. Pizzigati i A. Mayr, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: DMC Srl (San Vendemiano, Italija) (zastupnici: B. Osti i C. Spagnolo, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2018. (predmet R 1154/2017-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava DMC i Società agricola Giusti Dal Col.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Società agricola Giusti Dal Col Sr nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: predmet T-761/18: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – La Caixa protiv EUIPO-a – Imagic Vision (imagin bank) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije imagin bank – Raniji nacionalni figurativni žig imagic – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Nepostojanje sličnosti znakova – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/57

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – La Caixa protiv EUIPO-a – Imagic Vision (imagin bank)
      (predmet T-761/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije imagin bank - Raniji nacionalni figurativni žig imagic - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nepostojanje sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001”)
      (2019/C 399/70)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Fundación bancaria caixa d'estalvis i pensions de Barcelona La Caixa (Palma de Mallorca, Španjolska) (zastupnici: I. Valdelomar Serrano, P. Román Maestre, D. Liern Cendrero, D. Gabarre Armengol i J. L. Rodríguez-Fuensalida, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O'Neill, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Imagic Vision, SL (Madrid, Španjolska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. listopada 2018. (predmet R 1954/2017-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Imagic Vision i Fundación bancaria caixa d’estalvis i pensions de Barcelona La Caixa.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 22. listopada 2018. (predmet R 1954/2017-4).

                  2.

                     EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove Fundación bancaria caixa d’estalvis i pensions de Barcelona La Caixa.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: predmet T-34/19: Presuda Općeg suda od 11. rujna 2019. – Orkla Foods Danmark protiv EUIPO-a (PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/58

      Presuda Općeg suda od 11. rujna 2019. – Orkla Foods Danmark protiv EUIPO-a (PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD)
      (predmet T-34/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 399/71)
      Jezik postupka: danski

         Stranke

         Tužitelj: Orkla Foods Danmark A/S (Taastrup, Danska) (zastupnik: S. Hansen,odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. García Murillo i J.F. Crespo Carrillo, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. listopada 2018. (predmet R 309/2018-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Orkla Foods Danmark A/S nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 112, 25. 3. 2019.


title: predmet T-231/15 RENV: Rješenje Općeg suda od 11. rujna 2019. – Haswani protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Sirije – Zamrzavanje financijskih sredstava – Članak 86. Poslovnika Općeg suda – Prilagodba tužbe – Dopuštenost – Nužnost prilagodbe tužbenih razloga i argumenata – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/59

      Rješenje Općeg suda od 11. rujna 2019. – Haswani protiv Vijeća
      (predmet T-231/15 RENV) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Članak 86. Poslovnika Općeg suda - Prilagodba tužbe - Dopuštenost - Nužnost prilagodbe tužbenih razloga i argumenata - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)
      (2019/C 399/72)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: George Haswani (Yabroud, Sirija) (zastupnik: G. Karouni, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Sikora-Kalėda i S. Kyriakopoulou, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: L. Havas, R. Tricot i A. Bouquet, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2015/383 od 6. ožujka 2015., o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2015., L 64, str. 41.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/375 od 6. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2015., L 64, str. 10.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2015., L 132, str. 82.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/828 od 28. svibnja 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2015., L 132, str. 3.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2016/850 od 27. svibnja 2016. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2016., L 141, str. 125.). i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2016/840 od 27. svibnja 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2016., L 141, str. 30.), u mjeri u kojoj se ti akti odnose na tužitelja, i, s druge strane, zahtjev koji se temelji na članku 268. UFEU-a, a kojim se traži naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tih akata.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     George Haswani,, osim vlastitih troškova, snosit će i troškove Vijeća Europske unije u predmetima C-313/17 P i T-231/15 RENV.

                  3.

                     Europska komisija snosit će vlastite troškove u predmetima C-313/17 P i T-231/15 RENV.

         (1)  SL C 213, 29. 6. 2015.


title: predmet T-593/18: Rješenje Općeg suda od 17. lipnja 2019. – BS protiv Parlamenta („Javna služba – Dužnosnici – Obavijest o izmjeni mirovinskih prava – Naknada za uzdržavano dijete – Naknada za obrazovanje – Dijete koje se zbog invalidnosti ne može samo uzdržavati – Stvarno uzdržavanje djeteta – Članak 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju – Povrat preplaćenih iznosa – Očita pogreška u ocjeni – Pravo na dobru upravu – Tužba za poništenje”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/60

      Rješenje Općeg suda od 17. lipnja 2019. – BS protiv Parlamenta
      (predmet T-593/18) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Obavijest o izmjeni mirovinskih prava - Naknada za uzdržavano dijete - Naknada za obrazovanje - Dijete koje se zbog invalidnosti ne može samo uzdržavati - Stvarno uzdržavanje djeteta - Članak 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju - Povrat preplaćenih iznosa - Očita pogreška u ocjeni - Pravo na dobru upravu - Tužba za poništenje”)
      (2019/C 399/73)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: BS (zastupnici: M. Maes i J.-N. Louis, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: D. Boytha i T. Lazian, a zatim T. Lazian i C. González Argüelles, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje, s jedne strane, obavijesti o izmjeni tužiteljevih mirovinskih prava od 10. kolovoza 2017. koju je izdao Parlament i, s druge strane, „u mjeri u kojoj je potrebno”, odluke o povratu preplaćenih iznosa u visini od 1 589,16 eura za rujan, listopad i studeni 2017. i 4 815,16 eura kako je navedeno u tužiteljevoj obračunskoj ispravi o mirovini za prosinac 2017.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Osoba BS će snositi vlastite troškove, kao i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet T-617/18: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2019. – ZH protiv ECHA-e („Javna služba – Privremeno osoblje – Izvješće o ocjeni za 2016. – Bolovanje – Zahtjev za naknadu štete – Žalba podnesena nakon proteka tromjesečnog roka predviđenog člankom 90. stavkom 2. Pravilnika o osoblju – Viša sila – Ispričiva zabluda – Očita nedopuštenost”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/60

      Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2019. – ZH protiv ECHA-e
      (Predmet T-617/18) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Izvješće o ocjeni za 2016. - Bolovanje - Zahtjev za naknadu štete - Žalba podnesena nakon proteka tromjesečnog roka predviđenog člankom 90. stavkom 2. Pravilnika o osoblju - Viša sila - Ispričiva zabluda - Očita nedopuštenost”)
      (2019/C 399/74)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ZH (zastupnici: L. Levi i N. Flandin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä, T. Zbihlej i C. M. Bergerat, agenti, uz asistenciju A. Durona, odvjetnika)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 270. UFEU-a kojom se zahtijeva, s jedne strane, poništenje tužiteljeva izvješća o ocjeni za 2016. i, s druge strane, naknada nematerijalne štete koju je navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     ZH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 436, 3.12.2018.


title: predmet T-694/19: Tužba podnesena 9. listopada 2019. – FI protiv Komisije

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/102

      Tužba podnesena 9. listopada 2019. – FI protiv Komisije
      (predmet T-694/19)
      (2019/C 399/121)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: FI (zastupnik: F. Moyse, avocat)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 8. ožujka 2019., odluku od 1. travnja 2019. i odluku od 12. kolovoza 2019.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti svoje tužbe protiv odluka Komisije od 8. ožujka 2019., od 1. travnja 2019. i od 12. kolovoza 2019. kojima se tužitelju odbija priznanje prava na mirovinu za nadživjele osobe, tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na prigovoru nezakonitosti članaka 18. do 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik), koja proizlazi iz povrede načela jednakog postupanja i diskriminacije na temelju dobi, prirode pravnog odnosa zajedničkog života i invalidnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava prilikom primjene članaka 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku jer je Komisija te članke trebala protumačiti na način da se odnose na zajednički bračni život u paru, bez obzira na to je li par u braku, registriranom partnerstvu ili neslužbenoj zajednici.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na pogrešci u tumačenju pojma bračnog druga u smislu propisa primjenjivih na mirovinu za nadživjele osobe s obzirom na to da razvoj zapadnog društva zahtijeva široko tumačenje tog pojma.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogreški u ocjeni zbog neuzimanja u obzir tužiteljeve konkretne situacije. Tužitelj tvrdi, s jedne strane, da je sa svojom suprugom živio više od devetnaest godina i, s druge strane, da je njegov brak trajao četiri godine, sedam mjeseci i osam dana.


title: predmet T-783/17: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – GE Healthcare protiv Komisije („Lijekovi za humanu primjenu – Privremeno povlačenje odobrenja za stavljanje u promet kontrastnih proizvoda koji sadržavaju gadolinij – Članci 31. i 116. Direktive 2001/83/EZ – Načelo opreznosti – Jednako postupanje – Proporcionalnost – Nepristranost”)

text:
               2.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/28

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – GE Healthcare protiv Komisije
      (predmet T-783/17) (1)

      („Lijekovi za humanu primjenu - Privremeno povlačenje odobrenja za stavljanje u promet kontrastnih proizvoda koji sadržavaju gadolinij - Članci 31. i 116. Direktive 2001/83/EZ - Načelo opreznosti - Jednako postupanje - Proporcionalnost - Nepristranost”)
      (2019/C 406/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: GE Healthcare A/S (Oslo, Norveška) (zastupnici: D. Scannell, barrister, G. Castle i S. Oryszczuk, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Wilderspin i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije C(2017) 7941 final od 23. studenoga 2017. o odobrenjima za stavljanje u promet kontrastnih agenata za humanu uporabu koji sadržavaju gadolinij i jednu ili više aktivnih tvari „gadobenska kiselina, gadobutrol, gadodiamid, gadopentetična kiselina, gadoterična kiselina, gadoteridol, gadoversetamid i gadoksetična kiselina” u skladu s člankom 31. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL 2001., L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.), u dijelu u kojemu se ta odluka odnosi na Omniscan

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu GE Healthcare A/S nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove nastale u postupku privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.