title: Predmet T-873/16: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – Groupe Canal + protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — TV distribucija — Odluka kojom preuzimanje obveza postaje obvezujuće — Teritorijalna ekskluzivnost — Prethodna ocjena — Utjecaj na ugovorna prava trećih osoba — Proporcionalnost”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/22

      Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – Groupe Canal + protiv Komisije
      (Predmet T-873/16) (1)

      ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - TV distribucija - Odluka kojom preuzimanje obveza postaje obvezujuće - Teritorijalna ekskluzivnost - Prethodna ocjena - Utjecaj na ugovorna prava trećih osoba - Proporcionalnost”))
      (2019/C 72/27)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Groupe Canal + SA (Issy-les-Moulineaux, Francuska) (zastupnici: P. Wilhelm, P. Gassenbach i O. de Juvigny, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Dawes, C. Urraca Caviedes i L. Wildpanner, agenti)

         Intervenijenti u potporu tužitelju: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas, J. Bousin, E. de Moustier i P. Dodeller, agenti); Union des producteurs de cinéma (UPC) (Pariz, Francuska) (zastupnik: É. Lauvaux, odvjetnik); C More Entertainment AB (Stockholm, Švedska) (zastupnici: L. Johansson i A. Acevedo, odvjetnici); i European Film Agency Directors – EFADs (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: O. Sasserath, odvjetnik)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC) (Bruxelles) (zastupnik: A. Fratini, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 26. srpnja 2016. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet AT.40023 – Prekogranični pristup naplatnoj televiziji) kojom preuzimanje obveze koje je ponudio Paramount Pictures International Ltd i Viacom Inc. postaje pravno obvezujuće u okviru sporazuma o licenciji za audiovizualni sadržaj koje su potonji sklopili sa Sky UK Ltd i Sky plc.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Groupe Canal + SA snosit će, osim vlastitih troškova, troškove Europske komisije, osim onih koji se odnose na intervenciju Francuske Republike, European Film Agency Directors – EFADs, Union des producteurs de cinéma (UPC) i C More Entertainment AB, te troškove Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC).

                  3.

                  Francuska Republika, EFADs, UPC i C More Entertainment snosit će, osim vlastitih troškova, troškove Komisije nastale u vezi s njihovim intervencijama.

         (1)  SL C 38, 6. 2. 2017.


title: Predmet T-22/17: Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2018. – Portugal protiv Komisije (EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Izdaci nastali za Portugal — Članak 31. stavak 4. točka (c) Uredbe (EZ) br. 1290/2005 — Nepostojanje dokaza o ozbiljnoj i razumnoj sumnji — Ključne kontrole — Sekundarne kontrole)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/23

      Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2018. – Portugal protiv Komisije
      (Predmet T-22/17) (1)

      ((EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Izdaci nastali za Portugal - Članak 31. stavak 4. točka (c) Uredbe (EZ) br. 1290/2005 - Nepostojanje dokaza o ozbiljnoj i razumnoj sumnji - Ključne kontrole - Sekundarne kontrole))
      (2019/C 72/28)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: P. Estêvão, L. Inez Fernandes, M. Figueiredo i J. Saraiva de Almeida, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Rechena, A. Sauka i D. Triantafyllou, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2016/2018 od 15. studenoga 2016. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2016., L 312, str. 26.), u dijelu u kojem se njome isključuju plaćanja koja su izvršile nadležne agencije za plaćanja Portugalske Republike u okviru EPFRR-a u ukupnom iznosu od 1 990 810,30 eura.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 104, 3. 4. 2017.


title: Predmet T-100/17: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2018. – BTB Holding Investments i Duferco Participations Holding protiv Komisije („Državne potpore — Sektor čelika — Potpore koje je Belgija dodijelila u korist više poduzetnika u sektoru čelika — Odluka kojom su potpore proglašene nespojivima s unutarnjim tržištem i kojom je naložen njihov povrat — Obveza obrazlaganja — Pojam državne potpore — Prednost — Kriterij privatnog ulagača”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/23

      Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2018. – BTB Holding Investments i Duferco Participations Holding protiv Komisije
      (Predmet T-100/17) (1)

      ((„Državne potpore - Sektor čelika - Potpore koje je Belgija dodijelila u korist više poduzetnika u sektoru čelika - Odluka kojom su potpore proglašene nespojivima s unutarnjim tržištem i kojom je naložen njihov povrat - Obveza obrazlaganja - Pojam državne potpore - Prednost - Kriterij privatnog ulagača”))
      (2019/C 72/29)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: BTB Holding Investments SA (Luxembourg, Luksemburg) i Duferco Participations Holding SA (Luxembourg) (zastupnici: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart i Q. Declève, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka, G. Luengo i É. Gippini Fournier, agenti)

         Intervenijent u potporu tužiteljima: Foreign Strategic Investments Holding (FSIH) (Liège, Belgija) (zastupnici: A. Verheyden i P. Laconte, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi djelomičnog poništenja Odluke Komisije (EU) 2016/2041 od 20. siječnja 2016. o državnim potporama SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP) koje je Belgija provela u korist grupe Duferco (SL 2016., L 314, str. 22.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvima BTB Holding Investments SA i Duferco Participations Holding SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 129, 24. 4. 2017.


title: Predmet T-253/17: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – Der Grüne Punkt protiv EUIPO-a – Halston Properties (Prikaz kruga s dvije strelice) („Žig Europske unije — Postupak opoziva — Zajednički figurativni žig Europske unije koji prikazuje krug s dvije strelice — Stvarna uporaba žiga — Djelomični opoziv — Proglašenje djelomičnog opoziva — Članak 15. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe 2017/1001) — Pravilo 22. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 10. stavak 4. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) — Prikaz žiga na pakiranjima — Percepcija relevantne javnosti”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/24

      Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – Der Grüne Punkt protiv EUIPO-a – Halston Properties (Prikaz kruga s dvije strelice)
      (Predmet T-253/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak opoziva - Zajednički figurativni žig Europske unije koji prikazuje krug s dvije strelice - Stvarna uporaba žiga - Djelomični opoziv - Proglašenje djelomičnog opoziva - Članak 15. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe 2017/1001) - Pravilo 22. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 10. stavak 4. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Prikaz žiga na pakiranjima - Percepcija relevantne javnosti”))
      (2019/C 72/30)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH (Köln, Njemačka) (zastupnici: P. Goldenbaum, I. Rohr i N. Ebbecke, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Halston Properties, s. r. o. (Bratislava, Slovačka)

         Predmet

      Tužba podnesene protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. veljače 2017. (predmet R 1357/2015-5) koja se odnosi na postupak opoziva između društava Halston Properties i Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 195, 19. 6. 2017.


title: Predmet T-280/17: Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2018. – GE.CO.P. protiv Komisije (Javna nabava — Financijska uredba — Dvogodišnje isključenje iz postupaka javne nabave i postupaka dodjele subvencija koje se financiraju iz općeg proračuna Unije — Članak 108. Financijske uredbe — Prava obrane — Dokaz o primitku dostave)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/25

      Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2018. – GE.CO.P. protiv Komisije
      (Predmet T-280/17) (1)

      ((Javna nabava - Financijska uredba - Dvogodišnje isključenje iz postupaka javne nabave i postupaka dodjele subvencija koje se financiraju iz općeg proračuna Unije - Članak 108. Financijske uredbe - Prava obrane - Dokaz o primitku dostave))
      (2019/C 72/31)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: GE.CO.P. Generale Costruzioni e Progettazioni SpA (Rim, Italija) (zastupnik: G. Naticchioni, avocat)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Dintilhac i F. Moro, agents)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje, s jedne strane, Odluke Komisije od 7. ožujka 2017. o isključenju tužitelja iz sudjelovanja u postupcima javne nabave, postupcima dodjele subvencija koje se financiraju iz općeg proračuna Europske unije i postupcima dodjele sredstava u okviru Uredbe Vijeća (EU) 2015/323 od 2. ožujka 2015. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond (SL 2015., L 58, str. 17.) i o nalaganju objave tog isključenja na Komisijinoj internetskoj stranici te, s druge strane, svih akata koji su prethodili toj odluci ili slijedili nakon nje, uključujući akte o kojima tužitelj nema saznanja.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Komisije od 7. ožujka 2017. o isključenju društva GE.CO. P. Generale Costruzioni e Progettazioni SpA iz sudjelovanja u postupcima javne nabave, postupcima dodjele subvencija koje se financiraju iz općeg proračuna Europske unije i postupcima dodjele sredstava u okviru Uredbe Vijeća (EU) 2015/323 od 2. ožujka 2015. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond (SL 2015., L 58, str. 17.) i o nalaganju objave tog isključenja na Komisijinoj internetskoj stranici.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 213, 3. 7. 2017.


title: Predmet T-283/17: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – SH protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Primici od rada — Obiteljske naknade — Članak 2. stavak 2. treći podstavak Priloga VII. Pravilniku o osoblju — Pojam ‚uzdržavano dijete’ — Presuda o skrbništvu koja se temelji na zakonodavstvu treće zemlje o zaštiti maloljetnika — Odbijanje dodjele statusa uzdržavanog djeteta djeci pod skrbništvom — Jednako postupanje — Pravo na obrazovanje — Najbolji interes djeteta”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/25

      Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – SH protiv Komisije
      (Predmet T-283/17) (1)

      ((„Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Obiteljske naknade - Članak 2. stavak 2. treći podstavak Priloga VII. Pravilniku o osoblju - Pojam ‚uzdržavano dijete’ - Presuda o skrbništvu koja se temelji na zakonodavstvu treće zemlje o zaštiti maloljetnika - Odbijanje dodjele statusa uzdržavanog djeteta djeci pod skrbništvom - Jednako postupanje - Pravo na obrazovanje - Najbolji interes djeteta”))
      (2019/C 72/32)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: SH (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku M. Mensi, T. S. Bohr i A.-C. Simon, zatim T. S. Bohr i G. Berscheid, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Europski parlament (zastupnici: J. Steele i M. Windisch, agenti) i Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 13. srpnja 2016. kojom je tijelo ovlašteno za sklapanje ugovorâ o radu tužiteljici odbilo produljiti isplatu naknade za uzdržavano dijete i, po potrebi, odluke te institucije od 3. veljače 2017. kojom se odbija tužiteljičina žalba od 5. listopada 2016.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi SH nalaže se snošenje troškova.

                  3.

                  Europski parlament i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 231, 17. 7. 2017.


title: Predmet T-358/17: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – Mubarak protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Egiptu — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ciljevi — Kriteriji za uvrštenje dotičnih osoba — Zadržavanje uvrštenja tužitelja na popisu dotičnih osoba — Činjenična osnova — Prigovor nezakonitosti — Pravna osnova — Proporcionalnost — Pravo na pošteno suđenje — Pretpostavka nedužnosti — Načelo dobre uprave — Pogreška koja se tiče prava — Očita pogreška u ocjeni — Pravo na vlasništvo — Prava obrane — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/26

      Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2018. – Mubarak protiv Vijeća
      (Predmet T-358/17) (1)

      ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Egiptu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Ciljevi - Kriteriji za uvrštenje dotičnih osoba - Zadržavanje uvrštenja tužitelja na popisu dotičnih osoba - Činjenična osnova - Prigovor nezakonitosti - Pravna osnova - Proporcionalnost - Pravo na pošteno suđenje - Pretpostavka nedužnosti - Načelo dobre uprave - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo na vlasništvo - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu”))
      (2019/C 72/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo, Egipat) (zastupnici: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, M. Rushton i C. Enderby Smith, solicitors)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku J. Kneale i M. Veiga, zatim J. Kneale te naposljetku A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/496 od 21. ožujka 2017. o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL 2017., L 76, str. 22.), kao drugo, Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2017/491 od 21. ožujka 2017. o provedbi Uredbe Vijeća (EU) br. 270/2011 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL 2017., L 76, str. 10.), kao treće, Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/466 od 21. ožujka 2018. o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL 2018., L 78I, str. 3.), i, četvrto, Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/465 od 21. ožujka 2018. provedbi Uredbe (EU) br. 270/2011 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL 2018., L 78I, str. 1.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Mohamedu Hosni Elsayedu Mubaraku nalaže se snošenje, osim vlastitih, troškova Vijeća Europske Unije.

         (1)  SL C 239, 24. 7. 2017.


title: Predmet T-378/17: Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2018. – La Zaragozana protiv EUIPO-a – Heineken Italia (CERVISIA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije CERVISIA — Raniji nacionalni verbalni žig CERVISIA AMBAR — Relativni razlog za odbijanje — Sličnost znakova — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/27

      Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2018. – La Zaragozana protiv EUIPO-a – Heineken Italia (CERVISIA)
      (Predmet T-378/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije CERVISIA - Raniji nacionalni verbalni žig CERVISIA AMBAR - Relativni razlog za odbijanje - Sličnost znakova - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
      (2019/C 72/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španjolska) (zastupnici: L. Broschat García i A. M. Santos Peribañez, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Heineken Italia SpA (Pollein, Italija) (zastupnici: P. Pozzi i G. Ghisletti, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. ožujka 2017. (predmet R 1241/2016-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava La Zaragozana i Heineken Italia.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 13. ožujka 2017. (predmet R 1241/2016-5).

                  2.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 256, 7. 8. 2017.


title: Predmet T-440/17: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Arca Capital Bohemia protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti vezani za postupak nadzora državnih potpora — Odbijanje pristupa — Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa trećih strana — Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija — Opća pretpostavka povjerljivosti — Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Prevladavajući javni interes”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/28

      Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Arca Capital Bohemia protiv Komisije
      (Predmet T-440/17) (1)

      ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti vezani za postupak nadzora državnih potpora - Odbijanje pristupa - Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa trećih strana - Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija - Opća pretpostavka povjerljivosti - Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Prevladavajući javni interes”))
      (2019/C 72/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Arca Capital Bohemia a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: M. Nedelka, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i A. Buchet, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje, kao prvo, odluke koju sadržava Komisijin odgovor od 15. ožujka 2017. na prvotni zahtjev za pristup dokumentima vezanima za postupak nadzora državnih potpora i, kao drugo, Odluke Komisije C(2017) 3130 final od 4. svibnja 2017. o odbijanju takvog pristupa.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Arca Capital Bohemia a.s. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet T-441/17: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Arca Capital Bohemia protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti vezani za postupak nadzora državnih potpora — Djelomično odbijanje pristupa — Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa trećih strana — Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija — Opća pretpostavka povjerljivosti — Opća pretpostavka o povjerljivosti — Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Prevladavajući javni interes”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/28

      Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2018. – Arca Capital Bohemia protiv Komisije
      (Predmet T-441/17) (1)

      ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti vezani za postupak nadzora državnih potpora - Djelomično odbijanje pristupa - Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa trećih strana - Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija - Opća pretpostavka povjerljivosti - Opća pretpostavka o povjerljivosti - Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Prevladavajući javni interes”))
      (2019/C 72/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Arca Capital Bohemia a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: M. Nedelka, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i A. Buchet, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje, kao prvo, odluke koju sadržava Komisijin odgovor od 13. ožujka 2017. na prvotni zahtjev za pristup dokumentima vezanima za postupak nadzora državnih potpora i, kao drugo, Odluke Komisije C(2017) 3129 final od 4. svibnja 2017. o odbijanju takvog pristupa.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Arca Capital Bohemia a.s. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet T-459/17: Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2018. – Fifth Avenue Entertainment protiv EUIPO-a – Commodore Entertainment (THE COMMODORES) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije THE COMMODORES — Raniji neregistrirani znak Commodores — Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) — Relativni razlog za odbijanje — Upućivanje na nacionalno pravo koje uređuje raniji žig — Uređenje tužbe zbog prisvajanja naziva (action for passing off)”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/29

      Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2018. – Fifth Avenue Entertainment protiv EUIPO-a – Commodore Entertainment (THE COMMODORES)
      (Predmet T-459/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije THE COMMODORES - Raniji neregistrirani znak Commodores - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) - Relativni razlog za odbijanje - Upućivanje na nacionalno pravo koje uređuje raniji žig - Uređenje tužbe zbog prisvajanja naziva (action for passing off)”))
      (2019/C 72/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Fifth Avenue Entertainment LLC (Orlando, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: B. Brandreth, barrister i D. Cañadas Arcas, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i S. Bonne, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Commodore Entertainment Corp. (Saint Paul, Minnesota, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Mellor, QC i J. Whelan, solicitor)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. svibnja 2017. (predmet R 851/2016-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Commodore Entertainment i Fifth Avenue Entertainment.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 22. svibnja 2017. (predmet R 851/2016-5).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove društva Fifth Avenue Entertainment LLC.

                  3.

                  Društvo Commodore Entertainment Corp. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 309, 18. 9. 2017.


title: Predmet T-471/17: Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2018. – Edison protiv EUIPO-a (EDISON) („Žig Europske unije — Figurativni žig Europske unije EDISON — Djelomično odricanje — Članak 50. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 57. Uredbe (EU) 2017/1001) — Tumačenje pojmova koji se nalaze u nazivu razredâ Nicanske klasifikacije i robe na abecednom popisu iz njezina priloga”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/30

      Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2018. – Edison protiv EUIPO-a (EDISON)
      (Predmet T-471/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Figurativni žig Europske unije EDISON - Djelomično odricanje - Članak 50. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 57. Uredbe (EU) 2017/1001) - Tumačenje pojmova koji se nalaze u nazivu razredâ Nicanske klasifikacije i robe na abecednom popisu iz njezina priloga”))
      (2019/C 72/38)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Edison SpA (Milano, Italija) (zastupnici: F. Boscariol de Roberto, D. Martucci i I. Gatto, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i L. Rampini, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2017. (predmet R 1355/2016-5) koja se odnosi na figurativni žig Europske unije EDISON.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Edison SpA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 309, 18. 9. 2017.


title: Predmet T-665/17: Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2018. – China Construction Bank protiv EUIPO-a – Groupement des cartes bancaires (CCB) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije CCB — Raniji figurativni žig Europske unije CB — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Ugled i povećan razlikovni karakter ranijeg žiga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 75. druga rečenica i članak 76. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 94. stavak 1. druga rečenica i članak 95. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/30

      Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2018. – China Construction Bank protiv EUIPO-a – Groupement des cartes bancaires (CCB)
      (Predmet T-665/17) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije CCB - Raniji figurativni žig Europske unije CB - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Ugled i povećan razlikovni karakter ranijeg žiga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 75. druga rečenica i članak 76. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 94. stavak 1. druga rečenica i članak 95. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001)”))
      (2019/C 72/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: China Construction Bank Corp. (Peking, Kina) (zastupnici: A. Carboni i J. Gibbs, solicitors)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Groupement des cartes bancaires (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Herissay Ducamp, avocat)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. lipnja 2017. (predmet R 2265/2016-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Groupement des cartes bancaires i China Construction Bank.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu China Construction Bank Corp. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 402, 27. 11. 2017.


title: Predmet T-715/18: Tužba podnesena 6. prosinca 2018. – Phrenos i dr. protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/31

      Tužba podnesena 6. prosinca 2018. – Phrenos i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-715/18)
      (2019/C 72/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Phrenos SPRL (Mont-sur-Marchienne, Belgija), Akkanto (Watermael-Boitsfort, Belgija) i Operational Management Solutions (Chaumont-Gistoux, Belgija) (zastupnici: R. Jafferali i R. van Melsen, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije, priopćenu tužiteljima dopisom od 27. studenoga 2018., kojom se trećoj stranci dodjeljuje ugovor o pružanju usluga u vezi s planiranjem, pripremom, promicanjem i provedbom događaja „Europski dani razvoja” za njezinu Glavnu upravu za međunarodnu suradnju i razvoj (EuropeAid/139729/DH/SER/BE) (2018/S 144- 328417) za godine 2019. do uključujući 2022.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova glavnog postupka i postupka privremene pravne zaštite.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik propustio navesti razloge za svoju odluku o dodjeli.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik propustio pravilno ocijeniti (navodno) neuobičajeno niske cijene odabrane ponude.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji povrede načela jednakog postupanja u pogledu ocjene podnesenih ponuda.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je kriterij dodjele koji je tuženik primijenio za ocjenu ponuda bio nezakonit.


title: Predmet T-723/18: Tužba podnesena 7. prosinca 2018. – Barata protiv Parlamenta

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/32

      Tužba podnesena 7. prosinca 2018. – Barata protiv Parlamenta
      (Predmet T-723/18)
      (2019/C 72/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: João Miguel Barata (Evere, Belgija) (zastupnici: G. Pandey, D. Rovetta i V. Villante, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  kao prvo, poništi odluku od 23. srpnja 2018. Glavnog tajništva Europskog parlamenta kojom su odbijene tužiteljeve žalbe na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije podnesene 2. veljače 2018. i 13. travnja 2018.;

                  —

                  kao drugo, poništi odluku od 22. ožujka 2018. Direktora uprave za razvoj ljudskih resursa kojom se odbilo razmotriti tužiteljevu prijavu za sudjelovanje u programu osposobljavanja certifikacijskog postupka za 2017. i kojom ga se učinkovito iz njega isključilo,

                  —

                  kao treće, poništi odluke od 8. prosinca 2017. i 21. prosinca 2017. Direktora uprave za razvoj ljudskih resursa kojima se tužiteljeva prijava smatra nedopuštenom isključivo zbog indeksnog nedostatka u njegovoj prijavi za program osposobljavanja u certifikacijskom postupku za 2017.;

                  —

                  kao četvrto, poništi odluku Parlamenta od 1. ožujka 2018. kojom se tužitelj obavještava o općim rezultatima i o njegovom neuvrštavanju na popis odabranih dužnosnika za certifikacijski postupak za 2017. zbog nedopuštenosti prijave;

                  —

                  kao peto, poništi obavijest o unutarnjem natječaju od 22. rujna 2017. upućenu zaposlenicima;

                  —

                  konačno, poništi proizašli nacrt popisa dužnosnika odabranih za sudjelovanje u prethodno navedenom programu osposobljavanja.

                  —

                  proglasi, kao prethodno pitanje, prema potrebi, članak 90. Pravilnika o osoblju u predmetnom postupku ništavim i neprimjenjivim u skladu s člankom 277. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja, povredi članka 25. Pravilnika o osoblju i povredi članka 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i dobre uprave, povredi tužiteljevih prava obrane i prava na saslušanje i stoga povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti dobre uprave na temelju članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i također očitoj pogreški u ocijeni.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 1., 2., 3. i 4. Uredbe br. 1/58, (1) i, nadalje, povredi načelâ jednakog postupanja i nediskriminacije.

         (1)  Uredba br. 1 od 15. travnja 1958. o određivanju jezikâ koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL, specijalno izdanje na engleskom jeziku 1952.-1958. (I), str. 59.)


title: Predmet T-734/18: Tužba podnesena 13. prosinca 2018. – Sumitomo Chemical i Tenka Best protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/33

      Tužba podnesena 13. prosinca 2018. – Sumitomo Chemical i Tenka Best protiv Komisije
      (Predmet T-734/18)
      (2019/C 72/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Sumitomo Chemical (UK) plc (London, Ujedinjena Kraljevina) i Tenka Best, SL (Aiguafreda, Španjolska) (zastupnici: K. Van Maldegem, odvjetnik i V. McElwee, solicitor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2018/1251 od 18. rujna 2018. o neodobravanju empentrina kao postojeće aktivne tvari za uporabu u biocidnim proizvodima vrste 18 (1);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik propustio poduzeti postupovne korake koji su se od njega tražili prije donošenja pobijanog akta. Da su se ti koraci poduzeli, doneseni akt mogao je biti drukčiji.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni u sljedećim područjima: ne uzevši u obzir postupovne nepravilnosti u preispitivanju empentrina; dopustivši da hipotetski rizik dovede do njegova neodobravanja; ne uzevši u obzir zahtjeve za dobrobit životinja koji proizlaze iz Uredbe o biocidnim proizvodima (2).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik propustio osigurati prava obrane prvotužitelja.

                              —

                              Tvrdi se da očitovanja i podaci prvotužitelja nisu bili razmatrani i da su njegova prava obrane nužno bila povrijeđena.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio načelo dobre uprave.

                              —

                              Tvrdi se da prvotužitelju nije dano dovoljno vremena za pripremu daljnjih podataka i da su izuzeća u pogledu njegovih podataka neopravdano odbijena.

         (1)  SL 2018., L 235, str. 24.

         (2)  Uredba (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda (SL 2012., L 167, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 181.)


title: Predmet T-739/18: Tužba podnesena 17. prosinca 2018. – Darment protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/34

      Tužba podnesena 17. prosinca 2018. – Darment protiv Komisije
      (Predmet T-739/18)
      (2019/C 72/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Darment Oy (Helsinki, Finska) (zastupnik: C. Ginter, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Komisije o smanjenju kvote dodijeljene tužitelju za 2019. za stavljanje fluorougljikovodika na tržište o čemu je tužitelj obaviješten dopisom od 16. listopada 2018. Ares(2018)5305174 i porukom elektroničke pošte od 12. listopada 2018.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Uredbe (EU) 517/2014 (1) koju je tuženik počinio primijenivši članak 25. stavak 2. isključivo na temelju podataka dostupnih u registru uspostavljenom na temelju članka 17. iako je bio podnesen zahtjev za ispravak pogrešnih podataka u registru.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni koju je tuženik počinio odbivši razmotriti tužiteljeva objašnjenja u vezi s uvođenjem kvota za uvoz na tržište robe u rasutom stanju.

         (1)  Uredba (EU) br. 517/2014 Europskog Parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o fluoriranim stakleničkim plinovima i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 842/2006 (SL 2014., L 150, str. 150.)


title: Predmet T-740/18: Tužba podnesena 18. prosinca 2018. – Taminco i Arysta LifeScience Great Britain protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/35

      Tužba podnesena 18. prosinca 2018. – Taminco i Arysta LifeScience Great Britain protiv Komisije
      (Predmet T-740/18)
      (2019/C 72/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Taminco BVBA (Gent, Belgija) i Arysta LifeScience Great Britain Ltd (Edinburgh, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/1500 od 9. listopada 2018. o neobnavljanju odobrenja za aktivnu tvar Thiram i zabrani uporabe i prodaje sjemena tretiranog sredstvima za zaštitu bilja koja sadrže Thiram (1) i prema potrebi vrati na ponovnu procjenu predmetnu aktivnu tvar Europskoj agenciji za sigurnost hrane (EFSA) i tuženiku;

                  —

                  naloži odgađanje isteka odobrenja za predmetnu aktivnu tvar kako bi se omogućila njezina ponovna procjena;

                  —

                  podredno, djelomično poništi pobijanu uredbu u mjeri u kojoj se njome zabranjuje obnavljanje odobrenja predmetne aktivne tvari u pogledu tretiranja sjemena; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana uredba postupovno manjkava jer je tuženik propustio uzeti u obzir povlačenje zahtjeva koje su tužitelji podnijeli radi obnavljanja odobrenja tvari Thiram za uporabu kao folijarnog spreja i njezino zadržavanje samo za tretiranje sjemena.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana uredba donesena na temelju očite pogreške u ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana uredba donesena povredom članka 4. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 1107/2009. (2)

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik djelovao ultra vires kada je dao prijedlog o razvrstavanju predmetne aktivne tvari.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijana uredba proizlazi iz postupka tijekom kojeg prava obrane tužiteljâ nisu bila poštovana.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana uredba donesena povredom načela predostrožnosti i temeljnih načela proporcionalnosti i jednakog postupanja Europske Unije.

         (1)  SL 2018., L 254, str. 1.

         (2)  Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL 2009., L 309, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 61., str. 52.)


title: Predmet T-746/18: Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – Bronckers protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/36

      Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – Bronckers protiv Komisije
      (Predmet T-746/18)
      (2019/C 72/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Marco Bronckers (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: P. Kreijger, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi (prešutnu) odluku Komisije od 17. listopada 2018. o odbijanju, u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 (1), tužiteljeva ponovnog zahtjeva za pristup dokumentima koji se odnose na Sporazum između Europske zajednice i Sjedinjenih Meksičkih Država o uzajamnom priznavanju i zaštiti naziva za jaka alkoholna pića; (2)

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 8. stavak 3. Uredbe 1049/2001 propustivši odlučiti u propisanom roku.

         (1)  Uredba (EZ) 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str.70.)

         (2)  SL 1997., L 152, str. 15.


title: Predmet T-747/18: Tužba podnesena 20. prosinca 2018. – Refan Bulgaria protiv EUIPO-a (Oblik cvijeta)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/36

      Tužba podnesena 20. prosinca 2018. – Refan Bulgaria protiv EUIPO-a (Oblik cvijeta)
      (Predmet T-747/18)
      (2019/C 72/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bugarska) (zastupnik: A. Ivanova, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije (Oblik cvijeta) – prijava za registraciju br. 16 544 025

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. rujna 2018. u predmetu R 2518/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-748/18: Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – Glimarpol protiv EUIPO-a – Metar (Pneumatski alati)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/37

      Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – Glimarpol protiv EUIPO-a – Metar (Pneumatski alati)
      (Predmet T-748/18)
      (2019/C 72/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Glimarpol sp. z o.o. (Bytom, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Metar sp. z o.o. (Gliwice, Poljska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije 2 125 435-0001

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. listopada 2018. u predmetu R 1615/2017-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i vrati predmet EUIPO-u na ponovno razmatranje;

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku na način da utvrdi da ne postoje osnove za proglašavanje registriranog dizajna Zajednice br. 002125435-001 nevažećim;

                  —

                  dosudi troškove u tužiteljevu korist.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: Predmet T-752/18: Tužba podnesena 24. prosinca 2018. – Tecnodidattica protiv EUIPO-a (Stalak za lampe)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/38

      Tužba podnesena 24. prosinca 2018. – Tecnodidattica protiv EUIPO-a (Stalak za lampe)
      (Predmet T-752/18)
      (2019/C 72/48)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Tecnodidattica SpA (San Colombano Certenoli, Italija) (zastupnici: S. Corona i F. Corona, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava trodimenzionalnog žiga Europske Unije (oblik stalka za lampe) – Prijava za registraciju br. 14 997 308

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. listopada 2018. u predmetu R 76/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-757/18: Tužba podnesena 31. prosinca 2018. – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/38

      Tužba podnesena 31. prosinca 2018. – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou protiv Komisije
      (Predmet T-757/18)
      (2019/C 72/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grčka) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku Komisije od 9. kolovoza 2018. o mjerama za određena grčka kasina SA.28973 – C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva alternativna tužbena razloga u prilog tvrdnji da su pobijanom odlukom povrijeđena njegova postupovna prava i da je stoga treba poništiti.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da dio pobijane odluke u kojem je Komisija ispitala dodjeljuje li se navodnom mjerom državne potpore „prednost u vidu atraktivnosti” treba smatrati odlukom o neulaganju prigovora usvojenom nakon postupka prethodnog ispitivanja. Stoga, tužitelj tvrdi da je Komisija trebala pokrenuti formalni istražni postupak jer su postojale ozbiljne sumnje u pogledu postojanja prednosti u vidu atraktivnosti financirane iz državnih sredstava.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija u svakom slučaju bila dužna ponovno pokrenuti formalni istražni postupak u skladu s presudom T-425/11. U stvari, tužitelj tvrdi da je Komisija u načelu bila dužna pozvati zainteresirane stranke da iznesu svoja stajališta prije donošenja pobijane odluke.


title: Predmet T-761/18: Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – La Caixa protiv EUIPO-a – Imagic Vision (imagin bank)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/39

      Tužba podnesena 21. prosinca 2018. – La Caixa protiv EUIPO-a – Imagic Vision (imagin bank)
      (Predmet T-761/18)
      (2019/C 72/50)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Fundación bancaria caixa d’estalvis i pensions de Barcelona La Caixa (Palma de Mallorca, Španjolska) (zastupnici: I. Valdelomar Serrano, P. Román Maestre, D. Liern Cendrero, D. Gabarre Armengol i J. Rodriguez Fuensalida, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Imagic Vision, SL (Madrid, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Unije imagin bank – prijava za registraciju br. 14 861 108

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. listopada 2018. u predmetu R 1954/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi dopuštenom ovu tužbu protiv pobijane odluke,

                  —

                  utvrdi da je u navedenoj odluci pogrešno primijenjen članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća,

                  —

                  odobri zaštitu za sve proizvode i usluge iz razreda 9, 36 i 38 navedene u prijavi figurativnog žiga Europske unije br. 14 861 108 imagin bank,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova, uključujući troškove zastupanja tužitelja u ovom postupku.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-3/19: Tužba podnesena 3. siječnja 2019. – Thai World Import & Export protiv EUIPO-a – Elvir (Yaco)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/40

      Tužba podnesena 3. siječnja 2019. – Thai World Import & Export protiv EUIPO-a – Elvir (Yaco)
      (Predmet T-3/19)
      (2019/C 72/51)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Thai World Import & Export Co. Ltd (Bangkok, Tajland) (zastupnik: S. Bénoliel-Claux, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Elvir (Conde sur Vire, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Yaco – prijava za registraciju br. 14 980 148

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. listopada 2018. u predmetu R 319/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-4/19: Tužba podnesena 2. siječnja 2019. – Hankintatukku Arno Latvu protiv EUIPO-a – Triaz Group (VIVANIA)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/41

      Tužba podnesena 2. siječnja 2019. – Hankintatukku Arno Latvu protiv EUIPO-a – Triaz Group (VIVANIA)
      (Predmet T-4/19)
      (2019/C 72/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Hankintatukku Arno Latvus Oy (Helsinki, Finska) (zastupnici: A. Fottner i M. Müller, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Triaz Group GmbH (Freiburg, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije VIVANIA – žig Europske unije br. 11 637 121

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. listopada 2018. u predmetu R 767/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odbije zahtjev za proglašavanje ništavosti žiga Europske unije br. 11 637 121 „VIVANIA”;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-7/19: Tužba podnesena 4. siječnja 2019. – Scandlines Danmark i Scandlines Deutschland protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/41

      Tužba podnesena 4. siječnja 2019. – Scandlines Danmark i Scandlines Deutschland protiv Komisije
      (Predmet T-7/19)
      (2019/C 72/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Scandlines Danmark ApS (Kopenhagen, Danska) i Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: L. Sandberg-Mørch, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku C(2018) 6268 final od 28. rujna 2018. o državnim potporama SA.51981 (2018/FC);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da su državna jamstva dodijeljena društvu A/S Femern Landanlæg odobrena Odlukom o izgradnji i da ne predstavljaju državnu potporu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da je potpora u obliku 10 milijuna DKK dokapitalizacije (koja prelazi 500 milijuna DKK odobrenih Odlukom o planiranju) spojiva s unutarnjim tržištem.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da su državni zajmovi odobreni društvima Femern A/S i A/S Femern Landanlæg bili odobreni Odlukom o izgradnji te da oni odobreni društvu A/S Femern Landanlæg ne predstavljaju potporu, dok su oni odobreni društvu Femern A/S spojivi s unutarnjim tržištem.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da su državni zajmovi odobreni u iznosu koji prelazi proračun od 1 445 milijuna DKK odobreni u Odluci o planiranju i da predstavljaju državnu potporu koja je spojiva s unutarnjim tržištem.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da porezne pogodnosti ne predstavljaju državnu potporu.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila svoju obvezu pokretanja formalnog istražnog postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja utvrđenu u članku 296. UFEU-a.


title: Predmet T-8/19: Tužba podnesena 8. siječnja 2019. – Repsol protiv EUIPO-a (INVENTEMOS EL FUTURO)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/42

      Tužba podnesena 8. siječnja 2019. – Repsol protiv EUIPO-a (INVENTEMOS EL FUTURO)
      (Predmet T-8/19)
      (2019/C 72/54)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Repsol, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J.-B. Devaureix i J. C. Erdozain López, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije INVENTEMOS EL FUTURO – prijava za registraciju br. 17 258 807

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2018. u predmetu R 1173/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 3. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-9/19: Tužba podnesena 8. siječnja 2019. – ClientEarth protiv EIB-a

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/43

      Tužba podnesena 8. siječnja 2019. – ClientEarth protiv EIB-a
      (Predmet T-9/19)
      (2019/C 72/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: J. Flynn, QC i H. Leith, barrister)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi EIB-ovo odbijanje da provede interno preispitivanje u skladu s člankom 10. Aarhuške uredbe (1);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o pogreškama koje se tiču prava u primjeni Aarhuške uredbe, u vezi s statusom ClientEarth kao nevladine organizacije, pojmom „upravnog akta”, definicijom pojedinačne mjere, pravnim učincima odluke Upravnog vijeća EIB-a, kao i granicama „prava okoliša”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tuženik nije pružio dostatno obrazloženje zahtijevano u članku 296. UFEU-a.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog Parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice


title: Predmet T-11/19: Tužba podnesena 2. siječnja 2019. – Mutualidad de la Abogacía i dr. protiv ESB-a i SRB-a

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/43

      Tužba podnesena 2. siječnja 2019. – Mutualidad de la Abogacía i dr. protiv ESB-a i SRB-a
      (Predmet T-11/19)
      (2019/C 72/56)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelji: Mutualidad General de la Abogacía (Madrid) i ostalih 75 tužitelja, (zastupnici: R. Pelayo Jiménez, A. Muñoz Aranguren i P. Hermida Paredes, odvjetnici)

         Tuženici: Europska središnja banka (ESB) i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  utvrdi izvanugovornu odgovornost ESB-a i SRB-a zbog neispunjenja obveza navedenih u tužbi te da im zbog štete koju su uzrokovali naloži plaćanje tužiteljima naknade štete koja prema izraženoj imovinskoj vrijednosti dionica u „Procjeni 1” SRB-a iznosi 2,0020217 eura po dionici, a podredno da im se naloži plaćanje naknade štete u iznosu od 0,8442 eura po dionici,

                  —

                  iznos naknade štete valja uvećati za kompenzacijske kamate izračunane u skladu s godišnjom inflacijskom stopom koju utvrđuje EUROSTAT za Španjolsku od 6. lipnja 2017. do datuma presude i za zatezne kamate (ESB-ova stopa primjenjiva na njegove glavne operacije refinanciranja, uvećana za 2 postotna boda) od datuma presude kojom je utvrđena obveza naknade štete do stvarne isplate,

                  —

                  naloži tuženicima snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na postupanjima i propustima Europske središnje banke koji su navodno nedopušteni odnosno nemarni. U tom pogledu navodi se sljedeće:

                              —

                              Povreda načela legitimnih očekivanja s obzirom na to da je ESB u svojstvu institucije odgovorne za postupke nadzorne provjere i ocjene (SREP) stvorio legitimna očekivanja dioničara društva Banco Popular Español, S. A.

                              —

                              ESB-ova povreda obveze dužne pažnje i dobre uprave jer nije poduzeo odgovarajuće rane intervencijske i/ili sanacijske mjere u pogledu društva Banco Popular Español, čime nije ispunio obveze iz smjernica o primjeni okidača za aktivaciju mjera rane intervencije (članak 27. stavak 4. Direktive 2014/59).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na navodno nedopuštenim odnosno nemarnim postupanjima Jedinstvenog sanacijskog odbora. U tom pogledu navodi se sljedeće:

                              —

                              Povreda članaka 7. i 13. Uredbe (EU) 806/2014 i članka 3. stavka 4. Direktive 2014/59 zbog neusklađenog djelovanja SRB-a i ESB-a te neažuriranja sanacijskog plana za društvo Banco Popular Español.

                              —

                              SRB-ova povreda obveze povjerljivosti, uz što je povezana povreda članka 339. UFEU-a i članka 88. stavka 1. Uredbe (EU) 806/2014.

                              —

                              Povreda članka 20. Uredbe (EU) 806/2014 zbog SRB-ova odbijanja konačnog vrednovanja društva Banco Popular Español i povezana povreda obveze dužne pažnje i dobre uprave.


title: Predmet T-12/19: Tužba podnesena 7. siječnja 2019. – Nowhere protiv EUIPO-a – Junguo Ye (APE TEES)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/45

      Tužba podnesena 7. siječnja 2019. – Nowhere protiv EUIPO-a – Junguo Ye (APE TEES)
      (Predmet T-12/19)
      (2019/C 72/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Nowhere Co. Ltd (Tokyo, Japan) (zastupnik: A. Norris, barrister)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Junguo Ye (Elche, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije APE TEES – prijava za registraciju br. 14 319 578

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. listopada 2018. u predmetu R 2474/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odbije prijavu spornog žiga u odnosu na sve sporne proizvode;

                  —

                  podredno, vrati predmet EUIPO-u na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži plaćanje tužiteljevih troškova u vezi s ovom tužbom i postupkom povodom prigovora.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-16/19: Tužba podnesena 10. siječnja 2019. – Activos e Inversiones Monterroso protiv SRB-a

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/45

      Tužba podnesena 10. siječnja 2019. – Activos e Inversiones Monterroso protiv SRB-a
      (Predmet T-16/19)
      (2019/C 72/58)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Activos e Inversiones Monterroso, SL (Pantoja, Španjolska) (zastupnik: S. Rodríguez Bajón, odvjetnik)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da u okviru ovog postupka zaprimi tužbu za poništenje Odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora (Ares (2017) 6199530) od 31. listopada 2018. i da nakon provedbe potrebnih pravnih formalnosti presudi da se poništava Odluka od 31. listopada 2018. i prihvaćaju postavljeni tužbeni zahtjevi odobravanjem pristupa svim dokumentima sadržanim u referentnom upravnom aktu.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu svojoj tužbi tužitelj se poziva na povredu članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 4. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (1).

                  —

                  U tom se pogledu navodi da u okolnostima slučaja zaštita javnog interesa koji se odnosi na monetarnu ili ekonomsku politiku Unije ili države članice, zaštita komercijalnih interesa fizičke ili pravne osobe, zaštita privatnosti ili integriteta pojedinca, zaštita svrhe istraga odnosno protivljenje izvora informacije nisu primjenjivi kao izuzeća od otkrivanja dokumenata.

         (1)  SL 2001., L 145, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1, svezak 16., str. 70.)


title: Predmet T-18/19: Tužba podnesena 11. siječnja 2019. – Brown protiv Komisije

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/46

      Tužba podnesena 11. siječnja 2019. – Brown protiv Komisije
      (Predmet T-18/19)
      (2019/C 72/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Colin M. Brown (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: I. Van Damme, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu od 19. ožujka 2018. na temelju koje je tužitelj prestao imati pravo na naknadu za život u inozemstvu i naknadu za putne troškove;

                  —

                  naloži obnovu tužiteljeva prava na naknadu za život u inozemstvu i naknadu za putne troškove s učinkom od 1. prosinca 2017.;

                  —

                  naloži da se tužitelju isplate naknade koje nisu bile isplaćene između 1. prosinca 2017. i datuma ponovnog uspostavljanja tužiteljeva prava s kamatama;

                  —

                  poništi, ako prihvati prigovor nezakonitosti, primjenu članka 4. stavka 1. točke (b) Priloga VII. Pravilniku o osoblju na tužitelja sve dok ga institucije ne zamijene s odredbama koje nisu diskriminatorne;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o pogrešnom tumačenju članka 4. stavka 1. točke (a) Priloga VII. Pravilniku o osoblju s obzirom na to da je Komisija pogrešno protumačila tu odredbu na način da pravo na naknadu za život u inozemstvu, stečeno na temelju mjesta podrijetla i središta interesa službenika koje se prije njegova zapošljavanja nalazilo u drugoj državi članici, treba ponovno procijeniti u slučaju da dotični službenik naknadno stekne državljanstvo države članice u kojoj je i dalje zaposlen.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka od 19. ožujka 2018. diskriminira tužitelja podvrgavajući njegovo pravo na naknadu za život u inozemstvu uvjetima utvrđenima u članku 4. stavku 1. točki (b) Priloga VII. Pravilniku o osoblju.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je, ako Opći sud utvrdi da je Komisija ispravno utvrdila da tužitelj ima pravo na naknadu za život u inozemstvu na temelju članka 4. stavka 1. točke (b) Priloga VII. Pravilniku o osoblju, Komisija ipak propustila protumačiti tu odredbu u skladu s načelom nediskriminacije.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je, podredno, ako sva tri tužbena razloga budu odbijena, članak 4. stavak 1. Priloga VII. Pravilniku o osoblju nezakonit i neprimjenjiv u smislu i u mjeri u kojoj dovodi do neopravdane diskriminacije u odnosu na osobe koje se nalaze u tužiteljevom položaju, iz razloga koji su navedeni u prilog drugom tužbenom razlogu.


title: Predmet T-27/19: Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – Pilatus Bank i Pilatus Holding protiv ESB-a

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/47

      Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – Pilatus Bank i Pilatus Holding protiv ESB-a
      (Predmet T-27/19)
      (2019/C 72/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta) i Pilatus Holding ltd. (Ta’Xbiex) (zastupnici: O. Behrends, L. Feddern i M. Kirchner, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi ESB-ove odluke od 2. studenoga 2018. o povlačenju odobrenja za rad Pilatus Banke koje su Pilatus Bank plc. poslane 5. studenoga 2018.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu jedanaest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da ESB nije ispunio svoje obveze u skladu s člankom 14. stavkom 5. Uredbe o SSM-u. (1)

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB pogrešno pretpostavio da je povlačenje odobrenja pravno osnovno.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB propustio pravilno razmotriti diskrecijsku narav odluke.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB propustio ocijeniti relevantne činjenice i da ih je propustio nepristrano i objektivno ocijeniti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio načelo proporcionalnosti.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio nemo auditur načelo.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB počinio pogrešku koja se tiče prava u pogledu svojih razmatranja o pretpostavci nedužnosti.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio načelo jednakog postupanja i postupao na diskriminiratoran način.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio članak 19. i uvodnu izjavu 75. Uredbe o SSM-u i počinio zlouporabu ovlasti .

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio pravo obrane tužiteljâ i njihovo pravo na saslušanje.

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB propustio na odgovarajući način obrazložiti odluku.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija


title: Predmet T-595/18: Rješenje Općeg suda od 6. studenoga 2018. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinGas)

text:
               25.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 72/48

      Rješenje Općeg suda od 6. studenoga 2018. – Berliner Stadtwerke protiv EUIPO-a (berlinGas)
      (Predmet T-595/18) (1)

      (2019/C 72/61)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Općeg suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: Predmet T-706/17: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2018. – UP protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Teška bolest — Zahtjev za radom u nepunom radnom vremenu zbog zdravstvenih razloga — Odbijanje zahtjeva — Načelo zabrane diskriminacije na temelju invaliditeta — Pravo na saslušanje — Načelo dobre uprave — Dužnost brižnog postupanja — Odgovornost”)

text:
               4.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 82/52

      Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2018. – UP protiv Komisije
      (Predmet T-706/17) (1)

      ((„Javna služba - Dužnosnici - Teška bolest - Zahtjev za radom u nepunom radnom vremenu zbog zdravstvenih razloga - Odbijanje zahtjeva - Načelo zabrane diskriminacije na temelju invaliditeta - Pravo na saslušanje - Načelo dobre uprave - Dužnost brižnog postupanja - Odgovornost”))
      (2019/C 82/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: UP (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Bohr i B. Mongin, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje Komisijine odluke od 26. travnja 2017. kojom tužitelju nije odobren rad u nepunom radnom vremenu zbog zdravstvenih razloga i, s druge strane, naknada imovinske i neimovinske štete koju je navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  UP će snositi vlastite troškove i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 5, 8. 1. 2018.


title: Predmet C-661/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – M. A., S. A., A. Z. protiv The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Irlande (Zahtjev za prethodnu odluku — Politika azila — Kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu — Uredba (EU) br. 604/2013 — Diskrecijske klauzule — Kriteriji za ocjenu)

text:
               11.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/16

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – M. A., S. A., A. Z. protiv The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Irlande
      (Predmet C-661/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Politika azila - Kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Uredba (EU) br. 604/2013 - Diskrecijske klauzule - Kriteriji za ocjenu))
      (2019/C 93/20)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court (Irska)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: M. A., S. A., A. Z.

         Tuženici: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Attorney General, Irlande

         Izreka

                  1.

                  Članak 17. stavak 1. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva treba tumačiti na način da okolnost u kojoj je država članica koja je u smislu te uredbe utvrđena kao „odgovorna” dala obavijest o svojoj namjeri povlačenja iz Unije u skladu s člankom 50. UEU-a ne obvezuje državu članicu koja provodi to utvrđivanje da primjenom diskrecijske klauzule iz članka 17. stavka 1. sama razmotri predmetni zahtjev za zaštitu.

                  2.

                  Uredbu br. 604/2013 treba tumačiti na način da se njome ne nalaže da isto nacionalno tijelo određuje odgovornu državu članicu, primjenjujući kriterije definirane tom uredbom, i primjenjuje diskrecijsku klauzulu iz članka 17. stavka 1. navedene uredbe.

                  3.

                  Članak 6. stavak 1. Uredbe br. 604/2013 treba tumačiti na način da se njime državi članici koja na temelju kriterija propisanih tom uredbom nije odgovorna za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu ne nalaže da uzme u obzir najbolji interes djeteta i da primjenom članka 17. stavka 1. navedene uredbe sama razmotri taj zahtjev.

                  4.

                  Članak 27. stavak 1. Uredbe br. 604/2013 treba tumačiti na način da se njime ne nalaže propisivanje pravnog lijeka protiv odluke o neprimjeni ovlasti predviđene u članku 17. stavku 1. te uredbe, što ne utječe na mogućnost osporavanja te odluke pravnim lijekom protiv odluke o transferu.

                  5.

                  Članak 20. stavak 3. Uredbe br. 604/2013 treba tumačiti na način da se tom odredbom, u slučaju nepostojanja protivnog dokaza, uspostavlja predmnjeva da je u najboljem interesu djeteta razmatrati njegov položaj nerazdvojivo od položaja njegovih roditelja.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.


title: Predmet T-333/18: Presuda Općeg suda od 6. veljače 2019. – Marry Me Group protiv EUIPO-a (marry me) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije marry me — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               18.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/41

      Presuda Općeg suda od 6. veljače 2019. – Marry Me Group protiv EUIPO-a (marry me)
      (Predmet T-333/18) (1)

      ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije marry me - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001”))
      (2019/C 103/55)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Marry Me Group AG (Zug, Švicarska) (zastupnik: G. Theado, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Schäfer i D. Walicka, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. ožujka 2018. (predmet R 807/2017-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka marry me kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Marry Me Group AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 259, 23. 7. 2018.


title: predmet C-179/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 13. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeidsrechtbank Gent — Belgija) — Ronny Rohart protiv Federale Pensioendienst (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Mirovinska prava radnika na temelju nacionalnog mirovinskog sustava — Neuzimanje u obzir razdoblja obveznog vojnog roka koji je dužnosnik Europske unije odslužio nakon početka obavljanja poslova — Načelo lojalne suradnje)

text:
               8.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 131/14

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 13. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeidsrechtbank Gent — Belgija) — Ronny Rohart protiv Federale Pensioendienst
      (predmet C-179/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Mirovinska prava radnika na temelju nacionalnog mirovinskog sustava - Neuzimanje u obzir razdoblja obveznog vojnog roka koji je dužnosnik Europske unije odslužio nakon početka obavljanja poslova - Načelo lojalne suradnje)
      (2019/C 131/17)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Arbeidsrechtbank Gent

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ronny Rohart

         Tuženik: Federale Pensioendienst

         Izreka

      Članak 4. stavak 3. UEU-a, u vezi s Pravilnikom o osoblju za dužnosnike Europske unije donesenim Uredbom Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 od 29. veljače 1968. kojom se utvrđuje Pravilnik o osoblju za dužnosnike i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europskih zajednica i kojom se uvode posebne mjere koje se privremeno primjenjuju na dužnosnike Komisije, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 723/2004 od 22. ožujka 2004., treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg se prilikom određivanja mirovinskih prava radnika koji je bio zaposlen kao radnik u toj državi članici prije nego što je postao dužnosnik Unije i koji je, nakon što je postao dužnosnik Unije, u toj državi članici odslužio obvezni vojni rok, tom radniku odbija pravo na izjednačavanje razdoblja koje je proveo na odsluženju vojnog roka u oružanim snagama s razdobljem stvarnog rada u svojstvu radnika, na što bi imao pravo da je u trenutku kada je pozvan na odsluženje tog vojnog roka ili u razdoblju od barem godinu dana tijekom tri godine koje su uslijedile nakon oslobođenja od njegovih vojnih obveza obavljao zaposlenje obuhvaćeno nacionalnim sustavom mirovinskog osiguranja.

         (1)  SL C 182, 28. 5. 2018.


title: predmet C-763/18 P: Žalba koju je 5. prosinca 2018. podnio Wallapop, S.L. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 3. listopada 2018. u predmetu T-186/17, Unipreus protiv EUIPO-a — Wallapop (wallapop)

text:
               8.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 131/20

      Žalba koju je 5. prosinca 2018. podnio Wallapop, S.L. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 3. listopada 2018. u predmetu T-186/17, Unipreus protiv EUIPO-a — Wallapop (wallapop)
      (predmet C-763/18 P)
      (2019/C 131/25)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Wallapop, S.L. (zastupnici: D. Sarmiento Ramírez-Escudero i N. Porxas Roig, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo i Unipreus, S.L.

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  na temelju razloga navedenih u jedinom žalbenom razlogu, ukine presudu kojom je utvrđeno da predmetne usluge nisu slične;

                  —

                  naloži društvu Unipreus snošenje troškova nastalih društvu Wallapop, kako u prvostupanjskom postupku tako i u ovom postupku pred Sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Društvo Wallapop, S.L. podnosi žalbu protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 3. listopada 2018., donesene u predmetu T-186/17 (1), u vezi s postupkom povodom prigovora koji je društvo Unipreus, S.L. pokrenulo protiv prijave za registraciju figurativnog žiga Europske unije br. 13 268 941 koju je podnijelo društvo Wallapop, S.L.
      Žalba se temelji na samo jednom žalbenom razlogu, u okviru kojeg žalitelj tvrdi da je povrijeđen članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije (2) (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije) i sudska praksa u pogledu ocjene sličnosti usluga.
      Žalitelj svoj žalbeni razlog temelji osobito na tome da je Opći sud pogrešno primijenio kriterije za utvrđivanje sličnosti između područja primjene žigova uspostavljene sudskom praksom; u bitnome, Opći sud nije uzeo u obzir pojam prodaje i usluga koje se obično nude na internetskom tržištu u skladu s njegovom definicijom iz zakona i sudske prakse, što su usluge posredovanja, a ne prodajne ili slične usluge.
      Ta se pogrešna ocjena Općeg suda proteže i na analizu sličnosti između predmetnih usluga koju taj sud provodi u svojoj presudi primjenom kriterija koji su u tu svrhu uspostavljeni sudskom praksom (kao što su priroda usluga, njihovi distribucijski kanali, namjena i percepcija ili konkurentnost i komplementarnost među uslugama).

         (1)  Presuda od 3. listopada 2018., Unipreus/EUIPO — Wallapop (wallapop) (T-186/17, neobjavljena, EU:T:2018:640)

         (2)  SL 2009., L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: predmet C-835/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2018. uputio Curtea de Apel Timișoara (Rumunjska) — SC Terracult SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara –Administrația Județeană a Finanțelor Publice Arad — Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Juridice 5, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Serviciul de Soluționare a Contestațiilor

text:
               8.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 131/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. prosinca 2018. uputio Curtea de Apel Timișoara (Rumunjska) — SC Terracult SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara –Administrația Județeană a Finanțelor Publice Arad — Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Juridice 5, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Serviciul de Soluționare a Contestațiilor
      (predmet C-835/18)
      (2019/C 131/27)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Timișoara

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SC Terracult SRL

         Tuženici: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara –Administrația Județeană a Finanțelor Publice Arad — Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Juridice 5, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara — Serviciul de Soluționare a Contestațiilor

         Prethodno pitanje

      Protive li se, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, Direktivi o PDV-u (1) i načelima porezne neutralnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti upravna praksa i/ili tumačenje odredbi nacionalnog zakonodavstva kojima se onemogućava ispravak određenih računa i, posljedično, uvrštavanje ispravljenih računa u prijavu PDV-a — koja se odnosi na razdoblje tijekom kojeg je proveden ispravak u vezi s transakcijama obavljenima u razdoblju u kojem je bio proveden porezni nadzor, nakon kojeg su porezna tijela izdala porezno rješenje koje je postalo konačno — ako se nakon donošenja poreznog rješenja saznalo za dodatne podatke i informacije koji dovode do primjene drugačijeg poreznog režima?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: predmet C-118/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 14. ožujka 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Budai Központi Kerületi Bíróság — Mađarska) — Zsuzsanna Dunai protiv ERSTE Bank Hungary Zrt (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita potrošača — Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima — Direktiva 93/13/EEZ — Članak 1. stavak 2. — Članak 6. stavak 1. — Ugovor o kreditu izražen u stranoj valuti — Tečajna razlika — Zamjena odredbe proglašene ništavom zakonskom odredbom — Tečajni rizik — Održavanje valjanosti ugovora nakon uklanjanja nepoštene odredbe — Nacionalni sustav ujednačenog tumačenja prava)

text:
               6.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/2

      Presuda Suda (treće vijeće) od 14. ožujka 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Budai Központi Kerületi Bíróság — Mađarska) — Zsuzsanna Dunai protiv ERSTE Bank Hungary Zrt
      (predmet C-118/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Direktiva 93/13/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Članak 6. stavak 1. - Ugovor o kreditu izražen u stranoj valuti - Tečajna razlika - Zamjena odredbe proglašene ništavom zakonskom odredbom - Tečajni rizik - Održavanje valjanosti ugovora nakon uklanjanja nepoštene odredbe - Nacionalni sustav ujednačenog tumačenja prava)
      (2019/C 155/02)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Zsuzsanna Dunai

         Tuženik: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Izreka

                  1.

                  Članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim odredbama u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da:

                              —

                              mu se ne protivi nacionalni zakon, koji sud pred kojim se vodi postupak sprečava da prihvati zahtjev za poništenje ugovora o zajmu koji se temelji na nepoštenosti ugovorne odredbe o tečajnoj razlici, poput one u glavnom postupku, pod uvjetom da utvrđenje nepoštenosti takve odredbe omogućava ponovno uspostaviti pravnu i činjeničnu situaciju u kojoj bi se potrošač nalazio da ta nepoštena odredba nije postojala; i

                              —

                              mu se protivi nacionalni zakon koji sprečava, u okolnostima poput onih iz glavnog postupka, sud pred kojim se vodi postupak da prihvati zahtjev za poništenje ugovora o zajmu koji se temelji na nepoštenosti odredbe o tečajnom riziku kada je utvrđeno da je ta odredba nepoštena i da se ugovor ne može održati bez navedene odredbe.

                  2.

                  Direktivi 93/13, tumačenoj s obzirom na članak 47. Povelje Europske unije o temeljim pravima, nije protivno to da vrhovni sud države članice donese, u interesu ujednačenog tumačenja prava, obvezujuće odluke o načinu provedbe te direktive, pod uvjetom da one ne sprečavaju nadležni sud da osigura puni učinak normi navedene direktive i da ponudi potrošaču djelotvoran pravni lijek radi zaštite prava koja može na temelju nje imati, te da ne sprečavaju podnošenje zahtjeva za prethodnu odluku Sudu na tom temelju, što je međutim na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 221, 10. 7. 2017.


title: predmet C-128/17: Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. ožujka 2019. — Republika Poljska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Direktiva (EU) 2016/2284 — Smanjenje nacionalnih emisija određenih atmosferskih onečišćujućih tvari — Donošenje pravnih akata Unije — Tijek zakonodavnog postupka — Članak 4. stavak 3. UEU-a — Načelo lojalne suradnje — Stvarno izvršavanje diskrecijske ovlasti zakonodavca Unije — Procjena učinka — Dostatna procjena učinaka pobijanog akta — Članak 5. stavak 4. UEU-a — Načelo proporcionalnosti — Članak 4. stavak 2. UEU-a — Jednakost država članica pred Ugovorima — Članak 191. stavak 2. UFEU-a — Politika Unije u području okoliša — Uzimanje u obzir različitosti regija Europske unije — Sudski nadzor)

text:
               6.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/3

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. ožujka 2019. — Republika Poljska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije
      (predmet C-128/17) (1)

      (Tužba za poništenje - Direktiva (EU) 2016/2284 - Smanjenje nacionalnih emisija određenih atmosferskih onečišćujućih tvari - Donošenje pravnih akata Unije - Tijek zakonodavnog postupka - Članak 4. stavak 3. UEU-a - Načelo lojalne suradnje - Stvarno izvršavanje diskrecijske ovlasti zakonodavca Unije - Procjena učinka - Dostatna procjena učinaka pobijanog akta - Članak 5. stavak 4. UEU-a - Načelo proporcionalnosti - Članak 4. stavak 2. UEU-a - Jednakost država članica pred Ugovorima - Članak 191. stavak 2. UFEU-a - Politika Unije u području okoliša - Uzimanje u obzir različitosti regija Europske unije - Sudski nadzor)
      (2019/C 155/03)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: A. Tamás i A. Pospíšilová Padowska, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Simm, A.-Z. Varfi, K. Adamczyk Delamarre i A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Intervenijenti u potporu tužitelju: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér, G. Koós i E. Tóth, agenti), Rumunjska (zastupnici: C. Canțăr, R. H. Radu, A. Wellman i M. Chicu, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženicima: Europska komisija (zastupnici: K. Petersen, K. Herrmann i G. Gattinara, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Mađarska, Rumunjska i Europska komisija snose vlastite troškove.

         (1)  SL C 151, 15. 5. 2017.


title: predmet C-221/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. ožujka 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State — Nizozemska) — M.G. Tjebbes i dr. protiv Minister van Buitenlandse Zaken (Zahtjev za prethodnu odluku — Građanstvo Europske unije — Članak 20. UFEU-a — Članak 7. i članak 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Državljanstva države članice i treće zemlje — Gubitak po sili zakona državljanstva države članice i građanstva Unije — Posljedice — Proporcionalnost)

text:
               6.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/4

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. ožujka 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State — Nizozemska) — M.G. Tjebbes i dr. protiv Minister van Buitenlandse Zaken
      (predmet C-221/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Građanstvo Europske unije - Članak 20. UFEU-a - Članak 7. i članak 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Državljanstva države članice i treće zemlje - Gubitak po sili zakona državljanstva države članice i građanstva Unije - Posljedice - Proporcionalnost)
      (2019/C 155/04)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Raad van State

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: M.G. Tjebbes, G.J.M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

         Tuženik: Minister van Buitenlandse Zaken

         Izreka

      Članak 20. UFEU-a, tumačen s obzirom na članak 7. i članak 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se ne protivi zakonodavstvo države članice, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se, pod određenim uvjetima, predviđa gubitak državljanstva te države članice po sili zakona, koje ima za posljedicu, kad je riječ o osobama koje nemaju državljanstvo neke druge države članice, gubitak njihova statusa građanina Europske unije i s tim povezanih prava pod uvjetom da nadležna nacionalna tijela, uključujući, ovisno o slučaju, nacionalne sudove, imaju mogućnost uzgredno ispitati posljedice tog gubitka državljanstva i, eventualno, povodom zahtjeva tih osoba za izdavanje putne isprave ili bilo koje druge isprave kojom se potvrđuje njihovo državljanstvo, dotičnim osobama vratiti državljanstvo s učinkom ex tunc. Prilikom tog razmatranja ta tijela i sudovi moraju provjeriti je li gubitak državljanstva dotične države članice, koji dovodi do gubitka statusa građanina Unije, u skladu s načelom proporcionalnosti u pogledu posljedica koje ima na položaj svake dotične osobe te, ovisno o slučaju, na položaj članova njezine obitelji sa stajališta prava Unije.

         (1)  SL C 239, 24. 7. 2017.