title: Predmet C-511/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Györgyné Lintner protiv UniCredit Bank Hungary Zrt. (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 93/13/EEZ – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Ugovor o kreditu u stranoj valuti – Članak 4. stavak 1. – Uzimanje u obzir svih ostalih ugovornih odredaba u svrhu ocjene nepoštenosti pobijane odredbe – Članak 6. stavak 1. – Ispitivanje po službenoj dužnosti nacionalnog suda nepoštenosti odredaba koje se nalaze u ugovoru – Doseg)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/2

      Presuda Suda (treće vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Györgyné Lintner protiv UniCredit Bank Hungary Zrt.
      (Predmet C-511/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Ugovor o kreditu u stranoj valuti - Članak 4. stavak 1. - Uzimanje u obzir svih ostalih ugovornih odredaba u svrhu ocjene nepoštenosti pobijane odredbe - Članak 6. stavak 1. - Ispitivanje po službenoj dužnosti nacionalnog suda nepoštenosti odredaba koje se nalaze u ugovoru - Doseg)
      (2020/C 215/02)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Györgyné Lintner

         Tuženik: UniCredit Bank Hungary Zrt.

         Izreka

                  1.

                  Članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da nacionalni sud pred kojim je potrošač podnio tužbu kojom se traži utvrđenje nepoštenosti određenih odredaba koje se nalaze u ugovoru što ga je taj potrošač sklopio s prodavateljem robe ili pružateljem usluge nije obvezan pojedinačno i po službenoj dužnosti ispitivati sve ostale ugovorne odredbe koje taj potrošač nije osporavao kako bi provjerio mogu li se one smatrati nepoštenima, nego treba ispitati samo one odredbe koje su povezane s predmetom spora kako su ga odredile stranke, čim bude raspolagao pravnim i činjeničnim elementima koji su nužni u tu svrhu, uz, prema potrebi, mjere izvođenja dokaza.

                  2.

                  Članak 4. stavak 1. i članak 6. stavak 1. Direktive 93/13 treba tumačiti na način da iako je točno da u svrhu ocjene nepoštenosti ugovorne odredbe koja je osnova potrošačeva zahtjeva valja uzeti u obzir sve druge odredbe ugovora sklopljenog između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i tog potrošača, to uzimanje u obzir kao takvo ne podrazumijeva obvezu da nacionalni sud pred kojim se postupak vodi po službenoj dužnosti ispita eventualnu nepoštenost svih tih odredaba.

         (1)  SL C 402, 27. 11. 2017.


title: Predmet C-56/18 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. ožujka 2020. – Europska komisija protiv Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o., Republika Poljska (Žalba – Državne potpore – Članak 108. stavak 2. UFEU-a – Potpora za ulaganje – Operativna potpora – Infrastruktura zračne luke – Javno financiranje koje su dodijelile općine Gdynia i Kosakowo u korist prenamjene zračne luke Gdynia-Kosakowo – Odluka Europske komisije – Potpora nespojiva s unutarnjim tržištem – Redoslijed povrata potpore – Poništenje koje je proglasio Opći sud Europske unije – Bitan postupovni zahtjev – Postupovna prava zainteresiranih stranaka)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/3

      Presuda Suda (peto vijeće) od 11. ožujka 2020. – Europska komisija protiv Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o., Republika Poljska
      (Predmet C-56/18 P) (1)

      (Žalba - Državne potpore - Članak 108. stavak 2. UFEU-a - Potpora za ulaganje - Operativna potpora - Infrastruktura zračne luke - Javno financiranje koje su dodijelile općine Gdynia i Kosakowo u korist prenamjene zračne luke Gdynia-Kosakowo - Odluka Europske komisije - Potpora nespojiva s unutarnjim tržištem - Redoslijed povrata potpore - Poništenje koje je proglasio Opći sud Europske unije - Bitan postupovni zahtjev - Postupovna prava zainteresiranih stranaka)
      (2020/C 215/03)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann, D. Recchia i S. Noë, agenti)

         Druge stranke u postupku: Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (zastupnici: T. Koncewicz, adwokat, M. Le Berre, avocat, K. Gruszecka-Spychała i P. Rosiak, radcowie prawni); Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i M. Rzotkiewicz, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda od 17. studenoga 2017., Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisija (T-263/15).

                  2.

                  Odbija se treći prigovor šestog tužbenog razloga iz tužbe za poništenje u dijelu u kojem se taj prigovor temelji na povredi postupovnih prava zainteresiranih stranaka u ovom slučaju zbog toga što potonjima nije dana mogućnost da se izjasne, prije donošenja Odluke Komisije (EU) 2015/1586 od 26. veljače 2015. o mjeri SA.35388 (13/C) (ex 13/NN i ex 12/N) – Poljska – Osnivanje trgovačkog društva Gdynia-Kosakowo Airport, o relevantnosti komunikacije Komisije naslovljene „Smjernice o državnim potporama zračnim lukama i zračnim prijevoznicima”.

                  3.

                  Predmet se vraća Općem sudu Europske unije radi odlučivanja, s jedne strane, o aspektima trećeg prigovora šestog tužbenog razloga iz tužbe za poništenje o kojima se nije izjasnio u presudi Općeg suda Europske unije od 17. studenoga 2017., Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisija (T-263/15), i, s druge strane, o tužbenim razlozima prvom do petog te tužbe.

                  4.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.

         (1)  SL C 152, 30. 4. 2018.


title: Predmet C-160/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinska unija i zajednička carinska tarifa – Uredba (EZ) br. 1234/2007 – Uredba (EZ) br. 1484/95 – Uvoz smrznutog mesa peradi podrijetlom iz Brazila – Naknadna naplata dodatnih carina – Mehanizam provjere – Način izračuna dodatnih carina)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/3

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X BV protiv Staatssecretaris van Financiën
      (Predmet C-160/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Uredba (EZ) br. 1234/2007 - Uredba (EZ) br. 1484/95 - Uvoz smrznutog mesa peradi podrijetlom iz Brazila - Naknadna naplata dodatnih carina - Mehanizam provjere - Način izračuna dodatnih carina)
      (2020/C 215/04)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: X BV

         Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 4. Uredbe Komisije (EZ) br. 1484/95 od 28. lipnja 1995. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu sustava dodatnih uvoznih carina i određivanju dodatnih uvoznih carina u sektorima mesa peradi i jaja i za albumin iz jaja te stavljanju izvan snage Uredbe br. 163/67/EEZ, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 248/2010 od 24. ožujka 2010., treba tumačiti na način da okolnost da je roba uvezena u Uniju prodana uz gubitak, odnosno po cijeni nižoj od uvozne cijene CIF, kako je navedena u carinskoj deklaraciji, nije sama po sebi dovoljna da se utvrdi da točnost uvozne cijene CIF nije dokazana ako uvoznik dokaže da svi uvjeti povezani s odvijanjem slanja navedene robe potvrđuju točnost te cijene.

                  2.

                  Članak 3. stavak 5. i članak 4. Uredbe br. 1484/95, kako je izmijenjena Uredbom br. 248/2010, treba tumačiti na način da ako uvoznik nije mogao dokazati točnost uvozne cijene CIF navedene u carinskoj deklaraciji, carinska tijela moraju, da bi primijenila dodatne carine, odbaciti tu cijenu i poslužiti se načinima utvrđivanja carinske vrijednosti uvezene robe iz članaka 29. do 31. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 82/97 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. prosinca 1996.

         (1)  SL C 182, 28. 5. 2018.


title: Predmet C-215/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Obvodní soud pro Prahu 8 – Češka Republika) – Libuše Králová protiv Primera Air Scandinavia (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EZ) br. 44/2001 – Članak 5. točka 1. – Nadležnost u stvarima koje se odnose na ugovore – Članci 15. do 17. – Nadležnost za potrošačke ugovore – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Članci 6. i 7. – Pravo na naknadu štete u slučaju dužeg kašnjenja leta – Ugovor o prijevozu koji kombinira putovanje i smještaj, a koji je sklopljen između putnika i putničke agencije – Tužba za naknadu štete podnesena protiv zračnog prijevoznika koji nije stranka tog ugovora – Direktiva 90/314/EEZ – Putovanje u paket-aranžmanu)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/4

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Obvodní soud pro Prahu 8 – Češka Republika) – Libuše Králová protiv Primera Air Scandinavia
      (Predmet C-215/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 5. točka 1. - Nadležnost u stvarima koje se odnose na ugovore - Članci 15. do 17. - Nadležnost za potrošačke ugovore - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članci 6. i 7. - Pravo na naknadu štete u slučaju dužeg kašnjenja leta - Ugovor o prijevozu koji kombinira putovanje i smještaj, a koji je sklopljen između putnika i putničke agencije - Tužba za naknadu štete podnesena protiv zračnog prijevoznika koji nije stranka tog ugovora - Direktiva 90/314/EEZ - Putovanje u paket-aranžmanu)
      (2020/C 215/05)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Libuše Králová

         Tuženik: Primera Air Scandinavia

         Izreka

                  1.

                  Uredbu (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da putnik čiji je let kasnio tri sata ili više može podnijeti tužbu za naknadu štete na temelju njezinih članaka 6. i 7. protiv stvarnog zračnog prijevoznika, iako taj putnik i taj zračni prijevoznik nisu međusobno sklopili ugovor i iako je let o kojem je riječ dio putovanja u paket-aranžmanu, koje je obuhvaćeno Direktivom Vijeća 90/314/EEZ od 13. lipnja 1990. o putovanjima, odmorima i kružnim putovanjima u paket aranžmanima.

                  2.

                  Članak 5. točku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da je tužba za naknadu štete koju je na temelju Uredbe br. 261/2004 podnio putnik protiv stvarnog zračnog prijevoznika obuhvaćena pojmom „stvari koje se odnose na ugovore” u smislu te odredbe, iako između tih stranaka nije sklopljen nikakav ugovor i iako je let koji je izveo taj zračni prijevoznik bio predviđen ugovorom o putovanju u paket-aranžmanu, uključujući i smještaj, sklopljenim s trećom osobom.

                  3.

                  Članke 15. do 17. Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da tužba za naknadu štete koju je putnik podnio protiv stvarnog zračnog prijevoznika, s kojim taj putnik nije sklopio ugovor, nije obuhvaćena područjem primjene tih članaka koji se odnose na posebnu nadležnost za potrošačke ugovore.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: Predmet C-244/18 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. ožujka 2020. – Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE protiv Europske komisije (Žalba – Državne potpore – Priljev kapitala i državna jamstva – Pojam državne potpore – Pojam „prednost” – Načelo privatnog subjekta – Kriterij privatnog ulagača – Obveza Europske komisije da savjesno i nepristrano ispita – Sudski nadzor – Teret dokazivanja – Pojam „poduzeće u teškoćama” – Smjernice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje – Obavijest o jamstvima – Privremeni okvir iz 2011. – Iznos potpora koje treba vratiti – Obveze obrazlaganja Komisije i Općeg suda Europske unije)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/5

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. ožujka 2020. – Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE protiv Europske komisije
      (Predmet C-244/18 P) (1)

      (Žalba - Državne potpore - Priljev kapitala i državna jamstva - Pojam državne potpore - Pojam „prednost” - Načelo privatnog subjekta - Kriterij privatnog ulagača - Obveza Europske komisije da savjesno i nepristrano ispita - Sudski nadzor - Teret dokazivanja - Pojam „poduzeće u teškoćama” - Smjernice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje - Obavijest o jamstvima - Privremeni okvir iz 2011. - Iznos potpora koje treba vratiti - Obveze obrazlaganja Komisije i Općeg suda Europske unije)
      (2020/C 215/06)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Žalitelj: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (zastupnici: I. Drillerakis, E. Rantos, N. Korogiannakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou i G. Psaroudakis, dikigoroi)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier i A. Bouchagiar, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 1. veljače 2018., Larko/Komisija (T-423/14, EU:T:2018:57), u dijelu u kojem je tom presudom Opći sud odbio prvi dio prvog tužbenog razloga u dijelu koji se odnosi na jamstvo koje je tijekom 2008. godine grčka država dodijelila društvu Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE i na zajam od 30 milijuna eura koji je tom društvu odobrila ATE Bank.

                  2.

                  Žalba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Predmet se vraća na ponovno odlučivanje Općem sudu Europske unije.

                  4.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: Predmet C-314/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvšenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv SF (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka 2002/584/PUP – Europski uhidbeni nalog – Članak 5. točka 3. – Predaja pod uvjetom da predmetna osoba bude vraćena državi članici izvršiteljici naloga kako bi u njoj izdržala kaznu zatvora ili mjeru oduzimanja slobode koja joj je izrečena u državi članici izdavateljici – Trenutak vraćanja – Okvirna odluka 2008/909/PUP – Članak 3. stavak 3. – Područje primjene – Članak 8. – Promjena kazne izrečene u državi članici izdavateljici naloga – Članak 25. – Izvršenje kazne u okviru članka 5. točke 3. Okvirne odluke 2002/584/PUP)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/6

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvšenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv SF
      (Predmet C-314/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Europski uhidbeni nalog - Članak 5. točka 3. - Predaja pod uvjetom da predmetna osoba bude vraćena državi članici izvršiteljici naloga kako bi u njoj izdržala kaznu zatvora ili mjeru oduzimanja slobode koja joj je izrečena u državi članici izdavateljici - Trenutak vraćanja - Okvirna odluka 2008/909/PUP - Članak 3. stavak 3. - Područje primjene - Članak 8. - Promjena kazne izrečene u državi članici izdavateljici naloga - Članak 25. - Izvršenje kazne u okviru članka 5. točke 3. Okvirne odluke 2002/584/PUP)
      (2020/C 215/07)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke glavnog postupka

      SF

         Izreka

                  1.

                  Članak 5. točku 3. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, u vezi s njezinim člankom 1. stavkom 3. te člankom 1. točkom (a), člankom 3. stavcima 3. i 4. i člankom 25. Okvirne odluke Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji, kako su izmijenjene Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da, kad država članica izvršiteljica naloga uvjetuje predaju osobe koja je njezin državljanin ili u njoj ima boravište, a protiv te osobe je izdan europski uhidbeni nalog u svrhu kaznenog progona, time da joj ta osoba bude vraćena, nakon što je saslušana, kako bi u njoj odslužila kaznu zatvora ili mjeru oduzimanja slobode koja joj je izrečena u državi članici izdavateljici, potonja država članica mora vratiti tu osobu čim ta odluka o izricanju kazne postane pravomoćna, osim ako konkretni razlozi koji se odnose na poštovanje prava obrane predmetne osobe ili dobro sudovanje zahtijevaju prisutnost te osobe u navedenoj državi dok ne budu pravomoćno okončani drugi postupovni stadiji koji su dio kaznenog postupka u vezi s kaznenim djelom koje je predmet europskog uhidbenog naloga.

                  2.

                  Članak 25. Okvirne odluke 2008/909 treba tumačiti na način da, kad je izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog u svrhu kaznenog progona podložno uvjetu iz članka 5. točke 3. Okvirne odluke 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, država članica izvršiteljica može, kad je riječ izvršavanju kazne zatvora ili mjere oduzimanja slobode koja je izrečena u državi članici koja izdaje nalog protiv predmetne osobe, promijeniti trajanje te kazne samo pod strogim pretpostavkama predviđenima u članku 8. stavku 2. Okvirne odluke 2008/909, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299.

         (1)  SL C 276, 6. 8. 2018.


title: Predmet C-344/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeidshof te Gent – Belgija) – ISS Facility Services NV protiv Sonia Govaerts, Atalian NV, prije Euroclean NV (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2001/23/EZ – Članak 3. stavak 1. – Prijenosi poduzeća – Zaštita prava zaposlenika – Javna nabava koja se odnosi na usluge čišćenja – Dodjela grupa predmeta nabave dvama novim uspješnim ponuditeljima – Preuzimanje zaposlenika raspoređenog u sve grupe predmeta nabave)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/7

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeidshof te Gent – Belgija) – ISS Facility Services NV protiv Sonia Govaerts, Atalian NV, prije Euroclean NV
      (Predmet C-344/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2001/23/EZ - Članak 3. stavak 1. - Prijenosi poduzeća - Zaštita prava zaposlenika - Javna nabava koja se odnosi na usluge čišćenja - Dodjela grupa predmeta nabave dvama novim uspješnim ponuditeljima - Preuzimanje zaposlenika raspoređenog u sve grupe predmeta nabave)
      (2020/C 215/08)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Arbeidshof te Gent

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ISS Facility Services NV

         Tuženik: Sonia Govaerts, Atalian NV, prije Euroclean NV

         Izreka

      Kada postoji prijenos poduzeća koji uključuje više preuzimatelja, članak 3. stavak 1. Direktive Vijeća 2001/23 od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona treba tumačiti na način da se prava i obveze iz ugovora o radu prenose na svakog preuzimatelja, u skladu s dužnostima koje obavlja predmetni zaposlenik, pod uvjetom da je podjela ugovora o radu koja iz toga proizlazi moguća ili da ne dovodi do pogoršanja radnih uvjeta niti ugrožava zadržavanje prava zaposlenika zajamčenih tom direktivom, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri. U slučaju da se takva podjela ugovora o radu pokaže nemogućom ili dovodi do povrede prava navedenog zaposlenika, za eventualni prekid radnog odnosa koji bi iz toga slijedio smatralo bi se, na temelju članka 4. navedene direktive, da je ugovor raskinuo jedan ili više preuzimatelja, čak i ako je do tog raskida došlo na inicijativu zaposlenika.

         (1)  SL C 294 od 20. 08. 2018.


title: Predmet C-454/18: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Förvaltningsrätten i Linköping – Švedska) – Baltic Cable AB protiv Energimarknadsinspektionen (Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište električne energije – Direktiva 2009/72/EZ – Prijenos električne energije – Pojam ‚operator prijenosnog sustava’ – Uredba (EZ) br. 714/2009 – Spojni vod – Prijenosni vod koji povezuje nacionalne prijenosne sustave država članica – Članak 16. stavak 6. – Područje primjene – Uporaba prihoda koji proizlaze od dodjele kapaciteta spojnih vodova – Poduzetnik koji upravlja samo prekograničnim visokonaponskim vodom kojim se osigurava međusobno povezivanje dvaju nacionalnih prijenosnih sustava)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/8

      Presuda Suda (treće vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Förvaltningsrätten i Linköping – Švedska) – Baltic Cable AB protiv Energimarknadsinspektionen
      (Predmet C-454/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Unutarnje tržište električne energije - Direktiva 2009/72/EZ - Prijenos električne energije - Pojam ‚operator prijenosnog sustava’ - Uredba (EZ) br. 714/2009 - Spojni vod - Prijenosni vod koji povezuje nacionalne prijenosne sustave država članica - Članak 16. stavak 6. - Područje primjene - Uporaba prihoda koji proizlaze od dodjele kapaciteta spojnih vodova - Poduzetnik koji upravlja samo prekograničnim visokonaponskim vodom kojim se osigurava međusobno povezivanje dvaju nacionalnih prijenosnih sustava)
      (2020/C 215/09)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Förvaltningsrätten i Linköping

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Baltic Cable AB

         Tuženik: Energimarknadsinspektionen

         Izreka

                  1.

                  Članak 16. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 714/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uvjetima za pristup mreži za prekograničnu razmjenu električne energije i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1228/2003 treba tumačiti na način da se primjenjuje na poduzetnika koji upravlja samo prekograničnim spojnim vodom.

                  2.

                  Članak 16. stavak 6. prvi podstavak točku (b) Uredbe br. 714/2009 treba tumačiti na način da se, kada operator prijenosnog sustava (OPS) upravlja samo prekograničnim spojnim vodom, njegovi troškovi upravljanja i održavanja tog spojnog voda ne mogu smatrati ulaganjima u mrežu radi održavanja ili povećanja interkonekcijskih kapaciteta u smislu te odredbe.

                  3.

                  Članak 16. stavak 6. drugi podstavak Uredbe br. 714/2009 treba tumačiti na način da je, kada nacionalno regulatorno tijelo tu odredbu primjenjuje na operatora prijenosnog sustava (OPS) koji upravlja samo prekograničnim spojnim vodom, na navedenom tijelu da ovlasti navedeni OPS da dio prihoda od zagušenja upotrijebi za ostvarivanje dobiti kao i za upravljanje i održavanje spojnog voda kako bi se izbjegla njegova diskriminacija u odnosu na dotične druge OPS-ove i kako bi se osiguralo da svoju djelatnost može obavljati u ekonomski prihvatljivim uvjetima, uključujući uz ostvarivanje primjerene dobiti.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: Spojeni predmeti C-496/18 i C-497/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Hungeod Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. (C-496/18), Sixense Soldata (C-496/18), Budapesti Közlekedési Zrt. (C-496/18 et C-497/18) protiv Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava – Postupci preispitivanja provedbe postupka javne nabave robe i javnih radova – Direktiva 89/665/EEZ – Postupci nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru – Direktiva 92/13/EEZ – Provedba postupka javne nabave – Direktive 2014/24/EU i 2014/25/EU – Nadzor primjene pravila o provedbi postupka javne nabave – Nacionalni propis koji određenim tijelima dopušta pokretanje postupka po službenoj dužnosti u slučaju nezakonite izmjene ugovora koji se počeo izvršavati – Prekluzija prava na pokretanje postupka po službenoj dužnosti – Načela pravne sigurnosti i proporcionalnosti)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/9

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Hungeod Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. (C-496/18), Sixense Soldata (C-496/18), Budapesti Közlekedési Zrt. (C-496/18 et C-497/18) protiv Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      (Spojeni predmeti C-496/18 i C-497/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Postupci preispitivanja provedbe postupka javne nabave robe i javnih radova - Direktiva 89/665/EEZ - Postupci nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru - Direktiva 92/13/EEZ - Provedba postupka javne nabave - Direktive 2014/24/EU i 2014/25/EU - Nadzor primjene pravila o provedbi postupka javne nabave - Nacionalni propis koji određenim tijelima dopušta pokretanje postupka po službenoj dužnosti u slučaju nezakonite izmjene ugovora koji se počeo izvršavati - Prekluzija prava na pokretanje postupka po službenoj dužnosti - Načela pravne sigurnosti i proporcionalnosti)
      (2020/C 215/10)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Hungeod Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. (C-496/18), Sixense Soldata (C-496/18), Budapesti Közlekedési Zrt. (C-496/18 i C-497/18)

         Tuženik: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Uz sudjelovanje: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Izreka

                  1.

                  Uvodne izjave 25. i 27. Direktive 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. o izmjeni direktiva Vijeća 89/665/EEZ i 92/13/EEZ u vezi s poboljšanjem učinkovitosti postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi, članak 1. stavke 1. i 3. Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66, članak 1. stavke 1. i 3. Direktive Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66, članak 83. stavke 1. i 2. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ i članak 99. stavke 1. i 2. Direktive 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o nabavi subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga i stavljanju izvan snage Direktive 2004/17/EZ treba tumačiti na način da ne nalažu niti zabranjuju državama članicama da donesu propis u skladu s kojim nadzorno tijelo može pokrenuti, radi zaštite financijskih interesa Unije, postupak preispitivanja po službenoj dužnosti radi nadzora povrede propisa u području javne nabave, međutim, kada je takav postupak predviđen, on ulazi u područje primjene prava Unije s obzirom na to da su ugovori o javnoj nabavi koji su predmet takvog preispitivanja obuhvaćeni materijalnim područjem primjene direktiva o javnoj nabavi i mora stoga poštovati to pravo, uključujući opća načela tog prava, među kojima i opće načelo pravne sigurnosti.

                  2.

                  Opće načelo pravne sigurnosti protivi se tome da se u okviru postupka preispitivanja po službenoj dužnosti, koji je pokrenulo nadzorno tijelo radi zaštite financijskih interesa Europske unije, novim nacionalnim propisom predviđa, kako bi se nadzirala zakonitost izmjena ugovora o javnoj nabavi, pokretanje takvog postupka u prekluzivnom roku koji on određuje, iako je prekluzivni rok predviđen ranijim propisom koji se primjenjuje na datum tih izmjena istekao.

         (1)  SL C 381, 22. 10. 2018.


title: Spojeni predmeti C-558/18 i C-563/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Sąd Okręgowy w Łodzi i Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Miasto Łowicz protiv Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki (C-558/18) i Prokurator Generalny, kojeg zastupa Prokuratura Krajowa, ranije Prokuratura Okręgowa w Płocku protiv VX, WW, XV (C-563/18) (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a – Vladavina prava – Djelotvorna sudska zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije – Načelo neovisnosti sudaca – Sustav stegovnih mjera koji se primjenjuje na nacionalne suce – Nadležnost Suda – Članak 267. UFEU-a – Dopuštenost – Tumačenje koje je potrebno kako bi sud koji je uputio zahtjev donio presudu – Pojam)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/10

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Sąd Okręgowy w Łodzi i Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – Miasto Łowicz protiv Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki (C-558/18) i Prokurator Generalny, kojeg zastupa Prokuratura Krajowa, ranije Prokuratura Okręgowa w Płocku protiv VX, WW, XV (C-563/18)
      (Spojeni predmeti C-558/18 i C-563/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a - Vladavina prava - Djelotvorna sudska zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije - Načelo neovisnosti sudaca - Sustav stegovnih mjera koji se primjenjuje na nacionalne suce - Nadležnost Suda - Članak 267. UFEU-a - Dopuštenost - Tumačenje koje je potrebno kako bi sud koji je uputio zahtjev donio presudu - Pojam)
      (2020/C 215/11)
      Jezik postupka: poljski

         Sudovi koji su uputili zahtjeve

      Sąd Okręgowy w Łodzi, Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         (Predmet C-558/18)

         Tužitelj: Miasto Łowicz

         Tuženik: Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki

         Uz sudjelovanje: Prokurator Generalny, kojeg zastupa Prokuratura Krajowa, ranije Prokuratura Regionalna w Łodzi, Rzecznik Praw Obywatelskich

         (Predmet C-563/18)

         Tužitelj: Prokurator Generalny, kojeg zastupa Prokuratura Krajowa, prije Prokuratura Okręgowa w Płocku

         Tuženici: VX, WW, XV

         Izreka

      Zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Sąd Okręgowy w Łodzi (Okružni sud u Łódźu, Poljska) i Sąd Okręgowy w Warszawie (Okružni sud u Varšavi, Poljska) odlukama od 31. kolovoza 2018. i od 4. rujna 2018. nedopušteni su.

         (1)  SL C 44, 4. 2. 2019.


title: Predmet C-576/18: Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. ožujka 2020. – Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice – Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze – Neprovedba – Povrat nezakonitih potpora dodijeljenih hotelijerskom sektoru na Sardiniji – Članak 260. stavak 2. UFEU-a – Novčane sankcije – Novčana kazna i paušalni iznos)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/11

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. ožujka 2020. – Europska komisija protiv Talijanske Republike
      (Predmet C-576/18) (1)

      (Povreda obveze države članice - Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze - Neprovedba - Povrat nezakonitih potpora dodijeljenih hotelijerskom sektoru na Sardiniji - Članak 260. stavak 2. UFEU-a - Novčane sankcije - Novčana kazna i paušalni iznos)
      (2020/C 215/12)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i D. Recchia, agenti)

         Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, F. Varrone i E. Manzo, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Talijanska Republika nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a jer nije provela, do dana kada je istekao rok dodijeljen pismom opomene koje je 11. srpnja 2014. izdala Europske komisija, sve mjere koje su bile potrebne za izvršenje presude Komisija/Italija (C-243/10, neobjavljena, EU:C:2012:182).

                  2.

                  Talijanskoj Republici nalaže se da Europskoj komisiji plati novčanu kaznu u iznosu od 80 000 eura dnevno, od dana objave ove presude do dana potpune provedbe presude od 29. ožujka 2012. Komisija/Italija (C-243/10, neobjavljena, EU:C:2012:182).

                  3.

                  Talijanskoj Republici nalaže se da Europskoj komisiji plati paušalni iznos od 7 500 000 eura.

                  4.

                  Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: Predmet C-583/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Njemačka) – Verbraucherzentrale Berlin eV protiv DB Vertrieb GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 2011/83/EU – Područje primjene – Ugovor o usluzi – Članak 2. točka 6. – Ugovor za usluge prijevoza putnika – Članak 3. stavak 3. točka (k) – Kartice kojima se ostvaruje pravo na sniženja cijene prilikom kasnijeg sklapanja ugovorâ o prijevozu putnika – Internetska prodaja takvih kartica bez informiranja potrošača o pravu odustajanja)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/11

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Njemačka) – Verbraucherzentrale Berlin eV protiv DB Vertrieb GmbH
      (Predmet C-583/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2011/83/EU - Područje primjene - Ugovor o usluzi - Članak 2. točka 6. - Ugovor za usluge prijevoza putnika - Članak 3. stavak 3. točka (k) - Kartice kojima se ostvaruje pravo na sniženja cijene prilikom kasnijeg sklapanja ugovorâ o prijevozu putnika - Internetska prodaja takvih kartica bez informiranja potrošača o pravu odustajanja)
      (2020/C 215/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Verbraucherzentrale Berlin eV

         Druga stranka u žalbenom postupku: DB Vertrieb GmbH

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. točku 6. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća treba tumačiti na način da pojam „ugovor o usluzi” obuhvaća ugovore na temelju kojih potrošač ima pravo na sniženje cijene prilikom kasnijeg sklapanja ugovorâ o prijevozu putnika.

                  2.

                  Članak 3. stavak 3. točku (k) Direktive 2011/83 valja tumačiti na način da ugovor na temelju kojeg potrošač ima pravo na sniženje cijene prilikom kasnijeg sklapanja ugovorâ o prijevozu putnika nije obuhvaćen pojmom „ugovor za usluge prijevoza putnika” te je stoga obuhvaćen područjem primjene te direktive, uključujući područjem primjene njezinih odredbi o pravu odustajanja.

         (1)  SL C 455, 17. 12. 2018.


title: Predmet C-622/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – AR protiv Cooper International Spirits LLC, St Dalfour SAS, Établissements Gabriel Boudier SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje zakonodavstava država članica o žigovima – Direktiva 2008/95/EZ – Članak 5. stavak 1. točka (b) – Članak 10. stavak 1. prvi podstavak – Članak 12. stavak 1. – Opoziv žiga zbog nepostojanja stvarne uporabe – Pravo nositelja žiga da se poziva na to da je treća strana uporabom istovjetnog ili sličnog znaka tijekom razdoblja koje prethodi datumu stupanja opoziva na snagu povrijedila njegova isključiva prava)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/12

      Presuda Suda (peto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – AR protiv Cooper International Spirits LLC, St Dalfour SAS, Établissements Gabriel Boudier SA
      (Predmet C-622/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava država članica o žigovima - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 5. stavak 1. točka (b) - Članak 10. stavak 1. prvi podstavak - Članak 12. stavak 1. - Opoziv žiga zbog nepostojanja stvarne uporabe - Pravo nositelja žiga da se poziva na to da je treća strana uporabom istovjetnog ili sličnog znaka tijekom razdoblja koje prethodi datumu stupanja opoziva na snagu povrijedila njegova isključiva prava)
      (2020/C 215/14)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AR

         Tuženici: Cooper International Spirits LLC, St Dalfour SAS, Établissements Gabriel Boudier SA

         Izreka

      Članak 5. stavak 1. točku (b), članak 10. stavak 1. prvi podstavak i članak 12. stavak 1. prvi podstavak Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 6., treba tumačiti na način da državama članicama omogućavaju da nositelju žiga – kojem su istekom petogodišnjeg roka nakon registracije žiga opozvana prava jer u predmetnoj državi članici taj žig nije stvarno upotrebljavao za proizvode ili usluge za koje je registriran – dopuste zadržavanje prava na zahtjev za naknadu štete koju je pretrpio zbog toga što je treća strana, prije datuma stupanja opoziva na snagu, za istovjetne ili slične proizvode ili usluge upotrebljavala sličan znak koji bi mogao stvoriti zabludu u pogledu njegova žiga.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: Predmet C-156/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2020. uputio Supreme Court of the United Kingdom – Zipvit Ltd protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2020. uputio Supreme Court of the United Kingdom – Zipvit Ltd protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Predmet C-156/20)
      (2020/C 215/29)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Zipvit Ltd

         Protivna stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ako (i) porezno tijelo, dobavljač i trgovac koji je porezni obveznik pogrešno protumače zakonodavstvo Unije o PDV-u i isporuku koju treba oporezovati po standardnoj stopi kvalificiraju kao izuzetu od PDV-a, (ii) je u ugovoru između dobavljača i trgovca navedeno da cijena isporuke ne uključuje PDV te da trgovac treba snositi iznos PDV-a ako se on eventualno mora platiti, (iii) dobavljač od trgovca nikada ne potraži i više ne može potraživati dodatni PDV koji se morao platiti, te (iv) porezno tijelo ne može ili više ne može (zbog zastare) od dobavljača potraživati PDV koji je trebao biti plaćen, treba li Direktivu (1) tumačiti na način da stvarno plaćena cijena čini kombinaciju neto naplativog iznosa i PDV-a na taj iznos, što znači da trgovac može zahtijevati odbitak pretporeza na temelju članka 168. točke (a) Direktive o PDV-u kao PDV koji je zapravo „plaćen” u pogledu te isporuke?

                  2.

                  Podredno, može li trgovac u tim okolnostima zahtijevati odbitak pretporeza na temelju članka 168. točke (a) Direktive kao PDV koji se „morao platiti” u pogledu te isporuke?

                  3.

                  Ako porezno tijelo, dobavljač i trgovac koji je porezni obveznik pogrešno protumače zakonodavstvo Unije o PDV-u i isporuku koju treba oporezovati po standardnoj stopi kvalificiraju kao izuzetu od PDV-a, zbog čega trgovac ne može poreznom tijelu predočiti račun s obračunom PDV-a za izvršenu mu isporuku koji je sukladan članku 226. točkama 9. i 10. Direktive, može li trgovac zahtijevati odbitak pretporeza na temelju članka 168. točke (a) Direktive?

                  4.

                  Za potrebe odgovora na prvo, drugo i treće pitanje:

                              (a)

                              je li relevantno utvrditi bi li dobavljač mogao, prema pravu Unije ili nacionalnom pravu te na temelju legitimnih očekivanja ili nečeg drugog, osporavati eventualne pokušaje poreznog tijela da mu izda porezno rješenje kojim bi mu naložilo da prijavi iznos koji predstavlja PDV u pogledu isporuke u pitanju?

                              (b)

                              je li relevantno to da je trgovac, u isto vrijeme kao i porezno tijelo i dobavljač, znao da isporuka zapravo nije bila izuzeta od PDV-a ili to da je imao iste načine da to dozna kao i potonji subjekti te da je mogao ponuditi plaćanje PDV-a koji se morao platiti u pogledu odnosne isporuke (izračunat s obzirom na komercijalnu cijenu isporuke) kako bi se taj iznos mogao prenijeti poreznom tijelu, ali nije to učinio?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. Studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-607/17: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Volotea protiv Komisije („Državne potpore – Sektor zračnog prijevoza – Potpora koju je Italija dodijelila u korist zračnih luka na Sardiniji – Odluka kojom se potpora proglašava djelomično spojivom i djelomično nespojivom s unutarnjim tržištem – Pripisivost državi – Povrat – Korisnici – Prednost u korist zračnih prijevoznika suugovaratelja – Načelo privatnog subjekta u tržišnom gospodarstvu – Selektivnost – Utjecaj na trgovinu među državama članicama – Narušavanje tržišnog natjecanja – Povrat – Legitimna očekivanja – Obveza obrazlaganja”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/26

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Volotea protiv Komisije
      (Predmet T-607/17) (1)

      („Državne potpore - Sektor zračnog prijevoza - Potpora koju je Italija dodijelila u korist zračnih luka na Sardiniji - Odluka kojom se potpora proglašava djelomično spojivom i djelomično nespojivom s unutarnjim tržištem - Pripisivost državi - Povrat - Korisnici - Prednost u korist zračnih prijevoznika suugovaratelja - Načelo privatnog subjekta u tržišnom gospodarstvu - Selektivnost - Utjecaj na trgovinu među državama članicama - Narušavanje tržišnog natjecanja - Povrat - Legitimna očekivanja - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 215/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Volotea, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: M. Carpagnano i M. Nordmann, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Recchia, D. Grespan i S. Noë, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije (EU) 2017/1861 od 29. srpnja 2016. o državnoj potpori SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italija – Kompenzacija zračnim lukama na Sardiniji za obveze pružanja javnih usluga (SL 2017., L 268, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Volotea, SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 392, 20. 11. 2017.


title: Predmet T-8/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – easyJet Airline protiv Komisije („Državne potpore – Sektor zračnog prijevoza – Potpora koju je Italija dodijelila u korist zračnih luka na Sardiniji – Odluka kojom se potpora proglašava djelomično spojivom i djelomično nespojivom s unutarnjim tržištem – Pripisivost državi – Korisnici – Prednost u korist zračnih prijevoznika suugovaratelja – Načelo privatnog subjekta u tržišnom gospodarstvu – Utjecaj na trgovinu među državama članicama – Narušavanje tržišnog natjecanja – Povrat – Legitimna očekivanja – Obveza obrazlaganja”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/27

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – easyJet Airline protiv Komisije
      (Predmet T-8/18) (1)

      („Državne potpore - Sektor zračnog prijevoza - Potpora koju je Italija dodijelila u korist zračnih luka na Sardiniji - Odluka kojom se potpora proglašava djelomično spojivom i djelomično nespojivom s unutarnjim tržištem - Pripisivost državi - Korisnici - Prednost u korist zračnih prijevoznika suugovaratelja - Načelo privatnog subjekta u tržišnom gospodarstvu - Utjecaj na trgovinu među državama članicama - Narušavanje tržišnog natjecanja - Povrat - Legitimna očekivanja - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 215/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: P. Willis, solicitor, i J. Rivas Andrés, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati i S. Noë, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije (EU) 2017/1861 od 29. srpnja 2016. o državnoj potpori SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italija – Kompenzacija zračnim lukama na Sardiniji za obveze pružanja javnih usluga (SGEI) (SL 2017., L 268, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu easyJet Airline Co. Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 94, 12. 3. 2018.


title: Predmet T-195/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Talanton protiv Komisije („Arbitražna klauzula – Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) – Ugovor Perform – Prihvatljivi troškovi – Djelomični povrat plaćenih iznosa – Zlouporaba ugovornih prava – Načelo dobre vjere – Legitimna očekivanja – Teret dokazivanja – Protuzahtjev”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/28

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Talanton protiv Komisije
      (Predmet T-195/18) (1)

      („Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) - Ugovor Perform - Prihvatljivi troškovi - Djelomični povrat plaćenih iznosa - Zlouporaba ugovornih prava - Načelo dobre vjere - Legitimna očekivanja - Teret dokazivanja - Protuzahtjev”)
      (2020/C 215/33)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grčka) (zastupnici: K. Damis i M. Angelopoulos, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i A. Kyratsou, agenti, uz asistenciju G. Gerapetritis, odvjetnik)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a i kojim se traži utvrđenje da su troškovi koje je tužitelj prijavio u okviru ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava br. 215952 vezano za provedbu projekta „A sophisticated multi-parametric system for the continuous-effective assessment and monitoring of motor status in parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases”, sklopljenog u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.), bili prihvatljivi i da je Komisijin zahtjev za povrat iznosa od 481 835,56 i od 29 694,10 eura, na temelju navedenog ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, povreda njezinih ugovornih obveza i, s druge strane, protuzahtjev da se tužitelju naloži plaćanje iznosa od 481 835,56 eura, uvećanog za kamate.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon nalaže se da Europskoj komisiji, na ime neprihvatljivih troškova, isplati iznos od 481 835,56 eura, uvećan za zatezne kamate po stopi od 3,5 % računajući od 26. veljače 2018.

                  3.

                  Društvu Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon nalaže se da Komisiji, na ime paušalne naknade, isplati iznos od 29 694,10 eura, uvećan za zatezne kamate po stopi od 3,5 % računajući od 26. veljače 2018.

                  4.

                  Društvu Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 211, 18. 6. 2018.


title: Predmet T-290/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Agmin Italy protiv Komisije („Financijska uredba – Isključenje iz postupaka javne nabave i dodjele bespovratnih sredstava iz općeg proračuna Europske unije i Europskog razvojnog fonda na razdoblje od tri godine – Načelo nepristranosti – Prava obrane – Pogreška u ocjeni – Očita pogreška u ocjeni – Proporcionalnost”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/29

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Agmin Italy protiv Komisije
      (Predmet T-290/18) (1)

      („Financijska uredba - Isključenje iz postupaka javne nabave i dodjele bespovratnih sredstava iz općeg proračuna Europske unije i Europskog razvojnog fonda na razdoblje od tri godine - Načelo nepristranosti - Prava obrane - Pogreška u ocjeni - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost”)
      (2020/C 215/34)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Agmin Italy SpA (Verona, Italija) (zastupnik: F. Guardascione, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Dintilhac i F. Moro, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke Komisije od 7. ožujka 2018. o isključenju tužitelja na tri godine iz sudjelovanja u postupcima javne nabave i dodjele bespovratnih sredstava iz općeg proračuna Europske unije i iz sudjelovanja u postupcima dodjele sredstava iz Europskog razvojnog fonda (ERF), kao i objava informacija povezanih s tim isključenjem.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Agmin Italy SpA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: Predmet T-443/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Vogue Peek & Cloppenburg – Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 – Istodobno postojanje ranijeg nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava – Sporazum o razgraničenju – Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a – Prekid upravnog postupka – Članak 70. Uredbe 2017/1001 – Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/29

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)
      (Predmet T-443/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Vogue Peek & Cloppenburg - Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 - Istodobno postojanje ranijeg nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava - Sporazum o razgraničenju - Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a - Prekid upravnog postupka - Članak 70. Uredbe 2017/1001 - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 215/35)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, avocat)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: A. Renck, M. Petersenn i C. Stöber, avocats)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2018. (predmet R 1362/2005-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Peek & Cloppenburg (Hamburg) i Peek & Cloppenburg (Düsseldorf),

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 311, 3. 9. 2018.


title: Predmet T-444/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim i opoziv – Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg – Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 – Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava – Sporazum o razgraničenju – Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a – Prekid upravnog postupka – Članak 70. Uredbe 2017/1001 – Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/30

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
      (Predmet T-444/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim i opoziv - Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg - Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 - Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava - Sporazum o razgraničenju - Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a - Prekid upravnog postupka - Članak 70. Uredbe 2017/1001 - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 215/36)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: A. Renck, M. Petersenn i C. Stöber, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2018. (predmet R 522/2006-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim i opoziv između društava Peek & Cloppenburg (Hamburg) i Peek & Cloppenburg (Düsseldorf).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 311, 3. 9. 2018.


title: Predmet T-445/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg – Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 – Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava – Sporazum o razgraničenju – Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a – Prekid upravnog postupka – Članak 70. Uredbe 2017/1001 – Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/31

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
      (Predmet T-445/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg - Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 - Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava - Sporazum o razgraničenju - Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a - Prekid upravnog postupka - Članak 70. Uredbe 2017/1001 - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 215/37)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: A. Renck, M. Petersenn i C. Stöber, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. siječnja 2018. (predmet R 1270/2007-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Peek & Cloppenburg (Hambourg) i Peek & Cloppenburg (Düsseldorf).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 311, 3. 9. 2018.


title: Predmet T-446/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg – Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 – Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava – Sporazum o razgraničenju – Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a – Prekid upravnog postupka – Članak 70. Uredbe 2017/1001 – Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/32

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
      (Predmet T-446/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg - Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 - Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava - Sporazum o razgraničenju - Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a - Prekid upravnog postupka - Članak 70. Uredbe 2017/1001 - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 215/38)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: A. Renck, M. Petersenn i C. Stöber, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2018. (predmet R 1589/2007-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Peek & Cloppenburg (Hamburg) i Peek & Cloppenburg (Düsseldorf).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 311, 3. 9. 2018.


title: Predmet T-534/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a– Peek & Cloppenburg (Peek) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg – Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 – Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava – Sporazum o razgraničenju – Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a – Prekid upravnog postupka – Članak 70. Uredbe 2017/1001 – Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/32

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a– Peek & Cloppenburg (Peek)
      (Predmet T-534/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek & Cloppenburg - Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 - Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava - Sporazum o razgraničenju - Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a - Prekid upravnog postupka - Članak 70. Uredbe 2017/1001 - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 215/39)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: A. Renck, M. Petersenn i C. Stöber, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. svibnja 2018. (predmet R 115/2005-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Peek & Cloppenburg (Hamburg) i Peek & Cloppenburg (Düsseldorf).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 392, 29. 10. 2018.


title: Predmet T-535/18: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek's) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek's – Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 – Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava – Sporazum o razgraničenju – Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a – Prekid upravnog postupka – Članak 70. Uredbe 2017/1001 – Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/33

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek's)
      (Predmet T-535/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Peek's - Ranije nacionalno trgovačko ime Peek & Cloppenburg - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001 - Istodobno postojanje nacionalnog trgovačkog imena i žiga za koji je podnesena prijava - Sporazum o razgraničenju - Primjena nacionalnog prava od strane EUIPO-a - Prekid upravnog postupka - Članak 70. Uredbe 2017/1001 - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 215/40)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: A. Renck, M. Petersenn i C. Stöber, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. svibnja 2018. (predmet R 60/2007-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Peek & Cloppenburg (Hamburg) i Peek & Cloppenburg (Düsseldorf).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 392, 29. 10. 2018.


title: Predmet T-640/18: Presuda Općeg suda od 29. travnja 2020. – Intercontact Budapest protiv CdT-a (Javna nabava usluga – Postupak javne nabave – Pružanje usluga prevođenja tekstova iz financijskog i bankarskog područja s engleskog na mađarski jezik – Rangiranje ponuditelja u postupku prema kaskadnom sustavu – Članak 113. stavci 2. i 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 – Obveza obrazlaganja – Cijena ponude najbolje ocijenjenih ponuditelja – Odbijanje otkrivanja)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/34

      Presuda Općeg suda od 29. travnja 2020. – Intercontact Budapest protiv CdT-a
      (Predmet T-640/18) (1)

      (Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluga prevođenja tekstova iz financijskog i bankarskog područja s engleskog na mađarski jezik - Rangiranje ponuditelja u postupku prema kaskadnom sustavu - Članak 113. stavci 2. i 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 - Obveza obrazlaganja - Cijena ponude najbolje ocijenjenih ponuditelja - Odbijanje otkrivanja)
      (2020/C 215/41)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Intercontact Budapest Fordító és Pénzügyi Tanácsadó Kft. (Intercontact Budapest Kft.) (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: É. Subasicz, odvjetnik)

         Tuženik: Prevoditeljski centar za tijela Europske unije (zastupnik: M. Garnier, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se u bitnome traži poništenje odluke CdT-a od 29. kolovoza 2018. kojom se tužiteljevu ponudu razvrstava na peto mjesto rangiranja ponuditelja prema kaskadnom sustavu za grupu br. 12 postupka javne nabave FL/FIN 17.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Prevoditeljskog centra za tijela Europske unije (CdT) od 29. kolovoza 2018. kojom se ponudu društva Intercontact Budapest Fordító és Pénzügyi Tanácsadó Kft. (Intercontact Budapest Kft.) razvrstava na peto mjesto rangiranja ponuditelja prema kaskadnom sustavu za grupu br. 12 postupka javne nabave FL/FIN 17.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  CdT-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: Predmet T-5/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Clatronic International protiv EUIPO-a (PROFI CARE) („Žig Europske unije – Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig PROFI CARE – Apsolutni razlozi za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Obveza obrazlaganja”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/35

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Clatronic International protiv EUIPO-a (PROFI CARE)
      (Predmet T-5/19) (1)

      („Žig Europske unije - Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig PROFI CARE - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 215/42)
      Jezik postupka:engleski

         Stranke

         Tužitelj: Clatronic International GmbH (Kempen, Njemačka) (zastupnik: O. Löffel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. listopada 2018. (predmet R 504/2018-1), koja se odnosi na prijavu za međunarodnu registraciju figurativnog žiga PROFI CARE u kojoj je naznačena Europska unija.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Društvu Clatronic International GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 82, 4. 3. 2019.


title: Predmet T-49/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – View protiv EUIPO-a (CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS) („Žig Europske unije – Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS – Žig koji se sastoji od reklamnog slogana – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/35

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – View protiv EUIPO-a (CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS)
      (Predmet T-49/19) (1)

      („Žig Europske unije - Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
      (2020/C 215/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: View, Inc. (Milpitas, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: G. Tritton, barrister)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. studenoga 2018. (predmet R 1625/2018-2) u vezi s međunarodnom registracijom verbalnog žiga CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS u kojoj je naznačena Europska unija.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu View, Inc. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 103, 18. 3. 2019.


title: Predmet T-63/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Rot Front protiv EUIPO-a – Kondyterska korporatsiia „Roshen” (РОШЕН) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig РОШЕН – Raniji međunarodni figurativni žig ромашки – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/36

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Rot Front protiv EUIPO-a – Kondyterska korporatsiia „Roshen” (РОШЕН)
      (Predmet T-63/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig РОШЕН - Raniji međunarodni figurativni žig ромашки - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 215/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Rot Front OAO (Moskva, Rusija) (zastupnici: M. Geitz i J. Stock, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Fischer i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen” (Kijev, Ukrajina) (zastupnik: I. Lukauskienė, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. studenoga 2018. (predmet R 1872/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Rot Front i Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen”.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 16. studenoga 2018. (predmet R 1872/2018-2).

                  2.

                  EUIPO će, osim vlastitih troškova, snositi i troškove društva Rot Front OAO.

                  3.

                  Društvo Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen” snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: Predmet T-86/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – SolNova protiv EUIPO-a – Canina Pharma (BIO-INSECT Shocker) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije BIO-INSECT Shocker – Apsolutni razlog za odbijanje – Žig koji može javnost dovesti u zabludu – Članak 7. stavak 1. točka (g) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/37

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – SolNova protiv EUIPO-a – Canina Pharma (BIO-INSECT Shocker)
      (Predmet T-86/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije BIO-INSECT Shocker - Apsolutni razlog za odbijanje - Žig koji može javnost dovesti u zabludu - Članak 7. stavak 1. točka (g) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
      (2020/C 215/46)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: SolNova AG (Zollikon, Švicarska) (zastupnik: P. Lee, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Söder, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Canina Pharma GmbH (Hamm, Njemačka) (zastupnik: O. Bischof, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. prosinca 2018. (predmet R 276/2018-2), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava SolNova i Canina Pharma.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Europskog ureda za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 11. prosinca 2018. (predmet R 276/2018-2) u dijelu u kojem se odnosi na sljedeće proizvode: „[b]iocidni pripravci koji se upotrebljavaju u proizvodnji; kemijski pripravci namijenjeni proizvodnji biocida; kemijski aditivi za insekticide” (razred 1.) te „[d]ezinfekcijska sredstva; sredstva za uništavanje gamadi; paraziticidi; bakteriološki preparati za medicinske ili veterinarske potrebe; medicinski sprejevi; antibakterijski sprejevi; insekticidi; sredstva za privlačenje insekata; sprejevi za odbijanje insekata; sredstva za odbijanje insekata; insekticidni pripravci; regulatori rasta insekata; maramice natopljene sredstvima za odbijanje insekata; prahovi protiv buha; sprejevi protiv buha; ogrlice protiv buha; pripravci protiv buha; ogrlice protiv buha za životinje; prahovi protiv buha za životinje; biocidi; repulzivni pripravci za odbijanje životinja; veterinarski proizvodi; veterinarska cjepiva; higijenski pripravci za veterinarske potrebe” (razred 5.).

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Društvo Canina Pharma GmbH snosit će, osim vlastitih troškova, polovinu troškova nastalih društvu SolNova AG pred Općim sudom i nužne troškove koji su mu nastali u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

                  4.

                  Društvo SolNova snosit će polovinu vlastitih troškova pred Općim sudom.

                  5.

                  EUIPO će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: Predmet T-156/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Koenig & Bauer protiv EUIPO-a (we’re on it) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije we’re on it – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Žig koji se sastoji od reklamnog slogana – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredba (EU) 2017/1001 – Obveza obrazlaganja – Članak 94. Uredbe 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/38

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Koenig & Bauer protiv EUIPO-a (we’re on it)
      (Predmet T-156/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije we’re on it - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredba (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. Uredbe 2017/1001”)
      (2020/C 215/47)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Koenig & Bauer AG (Würzburg, Njemačka) (zastupnici: B. Reinisch, B. Sorg i M. Ringer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Graul i A. Söder, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. siječnja 2019. (predmet R 1027/2018-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka we’re on it kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Koenig & Bauer AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet T-172/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Cognac Ferrand protiv EUIPO-a (Oblik pletiva na boci) („Žig Europske unije – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije – Oblik pletiva na boci – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/39

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Cognac Ferrand protiv EUIPO-a (Oblik pletiva na boci)
      (Predmet T-172/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije - Oblik pletiva na boci - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 215/48)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Cognac Ferrand (Pariz, Francuska) (zastupnik: D. Régnier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i V. Ruzek, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. siječnja 2019. (predmet R 1640/2018-2) u vezi s prijavom za registraciju trodimenzionalnog znaka koji čini oblik pletiva na boci kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Cognac Ferrand nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet T-284/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Wonder Line protiv EUIPO-a – De Longhi Benelux (KENWELL) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije KENWELL – Raniji verbalni žig Europske unije KENWOOD – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Sličnost znakova – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/39

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Wonder Line protiv EUIPO-a – De Longhi Benelux (KENWELL)
      (Predmet T-284/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije KENWELL - Raniji verbalni žig Europske unije KENWOOD - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 215/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Wonder Line, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: K. Kompari, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: De Longhi Benelux SA (Luxembourg, Luksemburg)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. veljače 2019. (predmet R 1351/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava De Longhi Benelux i Wonder Line.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Wonder Line, SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 238, 15. 7. 2019.


title: Predmet T-288/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Divaro protiv EUIPO-a – Grendene (IPANEMA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije IPANEMA – Raniji figurativni žig Europske unije Ipanema – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/40

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Divaro protiv EUIPO-a – Grendene (IPANEMA)
      (Predmet T-288/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije IPANEMA - Raniji figurativni žig Europske unije Ipanema - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 215/50)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Divaro, SA (Oviedo, Španjolska) (zastupnici: M. Santos Quintana i M. A. Fernández Munárriz, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Grendene, SA (Sobral, Brazil)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. veljače 2019. (predmet R 1785/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Grendene i Divaro.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 22. veljače 2019. (predmet R 1785/2018-2) u dijelu u kojem je njome odbijena žalba društva Divaro, SA u odnosu na „zaštitnu opremu za oči” koja pripada razredu 9.

                  2.

                  Prigovor se odbija u cijelosti za proizvode obuhvaćene prijavom za registraciju žiga, osim za „naočale [optika]”, „pripadajuće okvire (staklene)” i „sportske naočale” koji pripadaju razredu 9.

                  3.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  4.

                  Svaka stranka snosi svoje troškove.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: Predmet T-381/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – adp Gauselmann protiv EUIPO-a – Gameloft (City Mania) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije City Mania – Raniji verbalni žig Europske unije City Lights – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/41

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – adp Gauselmann protiv EUIPO-a – Gameloft (City Mania)
      (Predmet T-381/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije City Mania - Raniji verbalni žig Europske unije City Lights - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 215/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Njemačka) (zastupnik: P. Koch Moreno, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Gameloft SE (Pariz, Francuska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. travnja 2019. (predmet R 976/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava adp Gauselmann i Gameloft.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu adp Gauselmann GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet T-503/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Global Brand Holdings protiv EUIPO-a (XOXO) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije XOXO – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/41

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – Global Brand Holdings protiv EUIPO-a (XOXO)
      (Predmet T-503/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije XOXO - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 215/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Global Brand Holdings, LLC (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: D. de Marion de Glatigny, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. travnja 2019. (predmet R 1413/2018-1) u vezi s prijavom za registraciju verbalnog znaka XOXO kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Global Brand Holdings, LLC nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet T-532/19: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral protiv EUIPO-a (pantys) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije pantys – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom – Članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/42

      Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2020. – EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral protiv EUIPO-a (pantys)
      (Predmet T-532/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije pantys - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001”)
      (2020/C 215/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral Ltda (Sorocaba, Brazil) (zastupnici: B. Bittner i U. Heinrich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. svibnja 2019. (predmet R 314/2019-5), u vezi s prijavom za registraciju figurativnog žiga pantys kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral Ltda nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 312, 16. 9. 2019.


title: Predmet T-233/20: Tužba podnesena 28. travnja 2020. – Rochem Group protiv EUIPO-a – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/43

      Tužba podnesena 28. travnja 2020. – Rochem Group protiv EUIPO-a – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)
      (Predmet T-233/20)
      (2020/C 215/54)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Rochem Group AG (Zug, Švicarska) (zastupnik: K. Guridi Sedlak, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Rochem Marine Srl (Genova, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije R.T.S. ROCHEM Technical Services – žig Europske unije br. 12 326 609

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. veljače 2020. u predmetu R 1544/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u donošenje nove odluke kojom se odbija proglašenje ništavosti žiga Europske unije br. 12 326 609 i za razrede 11 i 40;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i snošenje tužiteljevih pristojbi i troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 18. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 64. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.