title: Predmet T-364/17: Presuda Općeg suda od 17. travnja 2018. – Bielawski protiv EUIPO-a (HOUSE OF CARS) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije HOUSE OF CARS — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Legitimna očekivanja — Pravna sigurnost”)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/27

         Presuda Općeg suda od 17. travnja 2018. – Bielawski protiv EUIPO-a (HOUSE OF CARS)
   (Predmet T-364/17) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije HOUSE OF CARS - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Legitimna očekivanja - Pravna sigurnost”))
   (2018/C 190/48)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Marcin Bielawski (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. ožujka 2017. (predmet R 2047/2016-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka HOUSE OF CARS kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Marcinu Bielawskom nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 249, 31. 7. 2017.


title: Predmet C-215/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Obvodní soud pro Prahu (Češka Republika) – Libuše Králová protiv Primera Air Scandinavia

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2018. uputio Obvodní soud pro Prahu (Češka Republika) – Libuše Králová protiv Primera Air Scandinavia
   (Predmet C-215/18)
   (2018/C 190/17)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Obvodní soud pro Prahu

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: Libuše Králová

      Tuženik: Primera Air Scandinavia

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li između tužiteljice i tuženika postojao ugovorni odnos u smislu članka 5. stavka 1. Uredbe [Vijeća] br. 44/2001 (1) o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, čak i ako oni nisu sklopili ugovor, a let je bio dio usluga u paket aranžmanima pruženih na temelju ugovora između tužiteljice i treće strane (putnička agencija)?

               2.

               Može li se taj odnos okvalificirati kao potrošački ugovor u skladu s člancima 15. do 17. iz odjeljka 4. Uredbe [Vijeća] br. 44/2001 o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima?

               3.

               Ima li tuženik pasivnu legitimaciju u slučaju tužbe kojom se traži naknada štete na temelju zahtjeva proizišlih iz Uredbe [(EZ)] br. 261/2004 [Europskog parlamenta i Vijeća] od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta [u polasku] […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91?

      (1)  (SL 2001., L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


title: Predmet T-221/18: Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – Torrefazione Caffè Michele Battista protiv EUIPO-a – Battista Nino Caffè (BATTISTINO)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/38

         Tužba podnesena 28. ožujka 2018. – Torrefazione Caffè Michele Battista protiv EUIPO-a – Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
   (Predmet T-221/18)
   (2018/C 190/62)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Italija) (zastupnici: V. Franchini, F. Paesan i R. Bia, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija BATTISTINO – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 070 313

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. siječnja 2018. u predmetu R 402/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i slijedom toga odbije zahtjev za proglašavanje spornog žiga ništavim i

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj strani u postupku snošenje troškova ovog postupka kao i dvaju ranijih postupaka pred odjelom za poništaje EUIPO-a i petim žalbenim vijećem EUIPO-a.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 64. stavka 2., članka 60. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe n. 2017/1001.


title: Predmet C-605/17: Rješenje predsjednika Suda od 28. veljače 2018. – Europska komisija protiv Slovačke Republike

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/21

         Rješenje predsjednika Suda od 28. veljače 2018. – Europska komisija protiv Slovačke Republike
   (Predmet C-605/17) (1)

   (2018/C 190/37)
   Jezik postupka: slovački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 13, 15. 1. 2018.


title: Predmet T-223/18: Tužba podnesena 26. ožujka 2018. – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo protiv Komisije

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/38

         Tužba podnesena 26. ožujka 2018. – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo protiv Komisije
   (Predmet T-223/18)
   (2018/C 190/63)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Albano Laziale, Italija) (zastupnik: F. Rosi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               kao prvo, proglasi nezakonitom pobijanu odluku jer je sastavljena na engleskom, a ne na talijanskom jeziku;

               —

               prihvati predmetnu tužbu i stoga poništi odluku Komisije zbog nepostojanja obrazloženja i u svakom slučaju jer se ne temelji na jasnim dokazima;

               —

               prizna primjenu sustava SIEG-a u talijanskom zdravstvenom sustavu i stoga primjenu načela iz presude Suda Europske unije utvrđenog u predmetu Altmark iz 2003. u odnosu na članke 106. i 107. UFEU-a u području državnih potpora. U skladu s time treba ispitati djelovanje regije Lazio u odnosu na plaćanje naknade javnim subjektima, koje se trebalo temeljiti na načelima iz gore navedenih normi, i stoga ograničiti plaćanja javnim zdravstvenim ustanovama na naknadu troškova u skladu s kriterijima određenim u presudi Altmark, koji se primjenjuju na tzv. srednjeg poduzetnika, te kvalificirati prekomjerno financiranje kao prekomjernu naknadu;

               —

               prizna da regija isplati naknadu tužitelju u skladu s načelom srednjeg poduzetnika tako da uzme u obzir troškove rada svih zaposlenika koji su zaposleni u navedenoj ustanovi od 2005. do 2006. i da utvrdi da taj uvjet vrijedi i za sljedeće godine;

               —

               omogući tužitelju da ostvari sve zakonske posljedice, i to da naloži Komisiji snošenje troškova postupka, uključujući troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba usmjerena je protiv odluke Komisije C (2017) 7973 final od 4. prosinca 2017. kojom je odbijena prijava tužitelja, talijanske vjerske bolnice, o navodnom plaćanju naknade javnim bolnicama u Laziu. U pobijanoj se odluci navodi da prijavljene mjere ne predstavljaju državne potpore.
   U prilog svojoj tužbi, tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Kao prvo, osporava se uporaba engleskog jezika za izradu konačne odluke kao vjerodostojnog jezika.

               2.

               U drugom tužbenom razlogu ističe se nedostatak u obrazloženju. Komisija nije uopće razmotrila određene meritorne aspekte pitanja niti je opovrgnula neke od prigovora koje je istaknuo tužitelj i koje je dokazao dostavljenom dokumentacijom. Komisija je dužna odgovoriti na sva pitanja koja su istaknuta u postupku na temelju načela transparentnosti i dobre vjere.

               3.

               U trećem tužbenom razlogu tužitelj ističe činjenicu da talijanski zdravstveni sustav obilježava univerzalnost njege, odnosno to da sve zdravstvene usluge osigurava Nacionalna zdravstvena služba. Također, tužitelj osporava navod Komisije da nije imala dokaz da Italija financira i da stoga pokriva svu njegu svojih državljana, koji uopće ne odgovara stvarnom činjeničnom stanju. Tužitelj je istaknuo činjenicu da univerzalnost nije apstraktni pojam, već da ju treba utvrditi in concreto, mora biti provjerljiva i uočljiva te se ne može uzeti da postoji samo zato što je to navela talijanska vlada.


title: Predmet C-216/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. ožujka 2018. uputio High Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv LM

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. ožujka 2018. uputio High Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv LM
   (Predmet C-216/18)
   (2018/C 190/18)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court (Irska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister for Justice and Equality

      Tuženik: LM

      Prethodna pitanja

               1.

               Ne dovodeći u pitanje zaključke Suda u presudi Aranyosi i Căldăraru, ako nacionalni sud utvrdi da postoje uvjerljivi dokazi da su okolnosti u državi članici izdavateljici nespojivi s temeljnim pravom na pošteno suđenje jer sam pravosudni sustav u državi članici izdavateljici više ne funkcionira u skladu s vladavinom prava, mora li sudsko tijelo izvršitelj provesti bilo kakvu dodatnu ocjenu, specifičnu i preciznu, u pogledu izloženosti dotičnog pojedinca riziku od nepoštenog suđenja ako će njegovo suđenje biti provedeno u sustavu koji više ne funkcionira u skladu s vladavinom prava?

               2.

               Ako test koji se mora provesti zahtijeva specifičnu ocjenu stvarnog rizika od očitog uskraćivanja sudske zaštite traženoj osobi i ako je nacionalni sud zaključio da sustavna povreda vladavine prava postoji, mora li se nacionalni sud kao sudsko tijelo izvršitelj obratiti sudskom tijelu izdavatelju za sve dodatne potrebne informacije koje bi nacionalnom sudu mogle omogućiti utvrđivanje da ne postoji rizik od nepoštenog suđenja i, ako je to slučaj, koja bi jamstva za pošteno suđenje bila potrebna?


title: Predmet T-227/18: Tužba podnesena 3. travnja 2018. – Microsemi Europe i Microsemi protiv Komisije

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/39

         Tužba podnesena 3. travnja 2018. – Microsemi Europe i Microsemi protiv Komisije
   (Predmet T-227/18)
   (2018/C 190/64)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Microsemi Europe Ltd (Reading, Ujedinjena Kraljevina) i Microsemi Corp. (Aliso Viejo, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: D. Aulfes i J. Lenz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 23. siječnja 2018. (u vezi s predmetom AT.40529 – TSMC), koja se temelji na članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelji ističu dvanaest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda bitnih postupovnih odredaba jer adresat odluke nije dovoljno jasno naveden niti se može dovoljno jasno identificirati

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nenadležnost, ako drugog tužitelja treba smatrati adresatom pobijane odluke
               Tužitelji ističu da Komisija nije nadležna za donošenje pravnih akata s pravnim učincima koji prelaze područje Europske unije i da poduzeće sa sjedištem u Sjedinjenim Američkim Državama ne može obvezati na pružanje informacija.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda Ugovorâ i pravnih odredaba koje treba primijeniti prilikom njihove provedbe, ako drugog tužitelja treba smatrati adresatom pobijane odluke
               Ovdje se ističe da Komisija poduzeće sa sjedištem u Sjedinjenim Američkim Državama ne može obvezati na pružanje informacija i da ga ne smije netočno obavijestiti o mogućnosti donošenja novčanih sankcija.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda Ugovorâ i pravnih odredaba koje treba primijeniti prilikom njihove provedbe
               Nadalje, tužitelji ističu da Komisija u skladu s uvodnom izjavom 23. Uredbe (EZ) br. 1/2003 ne smije zahtijevati informacije o svim poduzećima iz grupe poduzeća na globalnoj razini, nego samo informacije koje se odnose na europsko tržište.

               5.

               Peti tužbeni razlog: povreda Ugovorâ i pravnih odredaba koje treba primijeniti prilikom njihove provedbe
               Nadalje, ističe se da Komisija povređuje i načelo proporcionalnosti ako se zahtijevaju i informacije o tržištima izvan Europske unije.

               6.

               Šesti tužbeni razlog: povreda Ugovorâ i pravnih odredaba koje treba primijeniti prilikom njihove provedbe, ako prvog tužitelja treba smatrati adresatom pobijane odluke
               Ovdje se ističe da se povređuje načelo proporcionalnosti ako se od društva kćeri u Europskoj uniji zahtijevaju informacije o društvu majci u Sjedinjenim Američkim Državama i o drugim povezanim društvima u Europi.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog: zlouporaba ovlasti
               Tužitelji ističu da zahtijevanje informacija o povezanim društvima u Europskoj uniji predstavlja zlouporabu ovlasti jer bi se ta društva mogla obvezati na izravno pružanje informacija.

               8.

               Osmi tužbeni razlog: povreda bitnih postupovnih odredaba zbog nedovoljnog obrazloženja pobijane odluke

               9.

               Deveti tužbeni razlog: povreda bitnih postupovnih odredaba zbog nedovoljnog opisa svrhe zahtjeva za informacije

               10.

               Deseti tužbeni razlog: povreda bitnih postupovnih odredaba jer su pitanja postavljena pobijanom odlukom nedopuštena

               11.

               Jedanaesti tužbeni razlog: povreda Ugovorâ i pravnih odredaba koje treba primijeniti prilikom njihove provedbe jer pitanja postavljena pobijanom odlukom nisu precizna

               12.

               Dvanaesti tužbeni razlog: povreda Ugovorâ i pravnih odredaba koje treba primijeniti prilikom njihove provedbe


title: Predmet C-236/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. ožujka 2018. uputio Cour de cassation (Francuska) – GRDF SA protiv Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. ožujka 2018. uputio Cour de cassation (Francuska) – GRDF SA protiv Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris
   (Predmet C-236/18)
   (2018/C 190/19)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: GRDF SA

      Tuženici: Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

      Prethodno pitanje

   Treba li Direktivu 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. (1) i osobito njezin članak 41. stavak 11. tumačiti na način da se njima zahtijeva da regulatorno tijelo, koje odlučuje o sporu, ima ovlast donijeti odluku koja se primjenjuje na cijelo razdoblje obuhvaćeno sporom koji se pred njim vodi, bez obzira na datum njegova nastanka između stranaka, osobito primjenom učinaka neusklađenosti ugovora s odredbama direktive u odluci čiji učinci obuhvaćaju cijelo ugovorno razdoblje?

      (1)  Direktiva 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (SL L 211, str. 94) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 39.)


title: Predmet T-229/18: Tužba podnesena 4. travnja 2018. – Biolatte protiv EUIPO-a (Biolatte)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/41

         Tužba podnesena 4. travnja 2018. – Biolatte protiv EUIPO-a (Biolatte)
   (Predmet T-229/18)
   (2018/C 190/65)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Biolatte Oy (Turku, Finska) (zastupnik: J. Ikonen, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Biolatte” – Prijava za registraciju br. 15 759 319

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. veljače 2018. u predmetu R 351/2017-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti poništi pobijanu odluku;

               —

               odobri registraciju verbalnog žiga u skladu s prijavom društva Biolatte Oy podnesenom 17. kolovoza 2016. (kako je izmijenjena 28. listopada 2016.).

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001.


title: Predmet T-185/16: Rješenje Općeg suda od 9. travnja 2018. – Make up for ever protiv EUIPO-a – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL) („Žig Europske unije — Zahtjev za proglašenje ništavosti — Povlačenje zahtjeva za proglašenje ništavosti — Obustava postupka”)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/28

         Rješenje Općeg suda od 9. travnja 2018. – Make up for ever protiv EUIPO-a – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)
   (Predmet T-185/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Zahtjev za proglašenje ništavosti - Povlačenje zahtjeva za proglašenje ništavosti - Obustava postupka”))
   (2018/C 190/49)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Make up for ever (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Caron, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Bonne i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: L’Oréal SA (Pariz) (zastupnik: S. Micallef, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. veljače 2016. (predmet R 3222/2014-5), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava L’Oréal i Make up for ever.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe se obustavlja.

               2.

               Društvima Make up for ever i L’Oréal SA nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i, svakome od njih, polovice troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 243, 4. 7. 2016.


title: Predmet C-636/17: Rješenje predsjednika Suda od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesgericht Korneuburg – Austrija) – Germanwings GmbH protiv Emine Pedić

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/21

         Rješenje predsjednika Suda od 28. veljače 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesgericht Korneuburg – Austrija) – Germanwings GmbH protiv Emine Pedić
   (Predmet C-636/17) (1)

   (2018/C 190/38)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 63, 19. 2. 2018.


title: Predmet C-237/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2018. uputio tribunal de première instance de Liège (Belgija) – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb protiv Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2018. uputio tribunal de première instance de Liège (Belgija) – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb protiv Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique
   (Predmet C-237/18)
   (2018/C 190/20)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb

      Tuženici: Etat belge SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

      Prethodno pitanje

   Protivi li se člancima 20., 21. i 45. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članku 15. Povelje o temeljnim pravima Kraljevska uredba od 2. 7. 2009. o utvrđenju popisa paramedicinskih djelatnosti zbog toga što na taj popis nije uvrštena psihomotorička terapija iako je u Belgiji uspostavljen dodiplomski studij iz psihomotoričke terapije, čime su ograničeni slobodno kretanje osoba, sloboda odabira zanimanja i pravo na rad?


title: Predmet T-320/16: Rješenje Općeg suda od 9. travnja 2018. – Make up for ever protiv EUIPO-a – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER) („Žig Europske unije — Zahtjev za proglašenje ništavosti — Povlačenje zahtjeva za proglašenje ništavosti — Obustava postupka”)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/28

         Rješenje Općeg suda od 9. travnja 2018. – Make up for ever protiv EUIPO-a – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)
   (Predmet T-320/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Zahtjev za proglašenje ništavosti - Povlačenje zahtjeva za proglašenje ništavosti - Obustava postupka”))
   (2018/C 190/50)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Make up for ever (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Caron, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Bonne i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: L’Oréal SA (Pariz) (zastupnik: S. Micallef, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. (predmet R 985/2015-5), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava L’Oréal i Make up for ever.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Društvima Make up for ever i L’Oréal SA nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i, svakome od njih, polovice troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 296, 16. 8. 2016.


title: Predmet C-244/18 P: Žalba koju je 4. travnja 2018. podnio Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 1. veljače 2018. u predmetu T-423/14, Larko protiv Komisije

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/15

         Žalba koju je 4. travnja 2018. podnio Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 1. veljače 2018. u predmetu T-423/14, Larko protiv Komisije
   (Predmet C-244/18 P)
   (2018/C 190/21)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (zastupnici: I. Dryllerakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos i BR. Korogiannakis, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Prihvatiti žalbu.

               —

               Vratiti predmet Općem sudu na ponovni postupak, s time da se odluka o troškovima donese naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe četiri žalbena razloga:

               1.

                  Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a prilikom utvrđenja da je mjerom br. 3 dana prednost žalitelju i pritom pogrešno primijenjeno načelo privatnog ulagača.

               2.

                  Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a i članka 296. stavka 2. UFEU-a prilikom utvrđenja da je mjerama br. 2 i 4 dana prednost žalitelju. U odnosu na mjeru br. 2 (jamstvo iz 2008.): pogrešno tumačenje vremenskog kriterija pojma poduzetnika u teškoćama. Pogrešno tumačenje kriterija naknade za jamstvo. U odnosu na mjeru br. 4 (jamstvo iz 2010.): a) nedostatak u obrazloženju u odnosu na odobrenje jamstva kao česte prakse; b) nedostatak u obrazloženju u odnosu na nepopravljivu štetu koju je tužitelj navodno pretrpio; c) nedostatak u obrazloženju te povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a i načela zaštite legitimnih očekivanja u odnosu na uvjete jamstva i narav naknade; d) nedostatak u obrazloženju u odnosu na posebni položaj National Bank of Greece SA (ETE) kao privatnog dioničara.

               3.

                  Treći žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 3. točke (b) i članka 296. stavka 2. UFEU-a prilikom utvrđenja da je mjera br. 6 bila nespojiva sa zajedničkim tržištem. a) U odnosu na primjenu vremenskog okvira iz 2011.; b) u odnosu na primjenu smjernica za sanaciju i restrukturiranje.

               4.

                  Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 108. stavka 2. UFEU-a, članka 14. stavka 1. Uredbe br. 659/1999 (1)
                  i članka 296. stavka 2. UFEU-a u odnosu na kvalifikaciju iznosa potpore koju treba vratiti za mjere 2., 4. i 6. U odnosu na točke presude koje se odnose na posebnost državnih potpora u obliku jamstava.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999., L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet T-235/18: Tužba podnesena 6. travnja 2018. – Qualcomm protiv Komisije

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/41

         Tužba podnesena 6. travnja 2018. – Qualcomm protiv Komisije
   (Predmet T-235/18)
   (2018/C 190/66)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, M. Davilla i M. English, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               poništi ili podredno, bitno smanji iznos novčane kazne;

               —

               naloži mjere upravljanja postupkom ili mjere izvođenja dokaza navedene u tužbi; i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava očite postupovne pogreške;

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava očite pogreške u ocjeni, nije obrazložena i iskrivljava dokaze time što je odbačen razlog učinkovitosti iznesen u obranu društva Qualcomm;

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava očitu pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u ocjeni u dijelu u kojem je utvrđeno da su spornim ugovorima mogli nastati potencijalni protutržišni učinci;

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava očitu pogrešku u ocjeni u pogledu definicije proizvodne dimenzije i utvrđivanja vladajućeg položaja;

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava očitu pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u ocjeni i na tome da u njoj nije navedeno obrazloženje u pogledu trajanja navodne povrede;

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava očitu pogrešku u ocjeni prilikom primjene Smjernica o utvrđivanju novčanih kazni i na tome da je njome povrijeđeno načelo proporcionalnosti; i

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka sadržava očitu pogrešku u ocjeni u dijelu u kojem je utvrđena Komisijina nadležnost i učinak na trgovinu između država članica.


title: Predmet C-252/18 P: Žalba koju je 6. travnja 2018. podnijela Helenska republika protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 1. veljače 2018. u predmetu T-506/15, Helenska republika protiv Europske komisije

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/16

         Žalba koju je 6. travnja 2018. podnijela Helenska republika protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 1. veljače 2018. u predmetu T-506/15, Helenska republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-252/18 P)
   (2018/C 190/22)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Helenska republika (zastupnici: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. Vasilopoulou i E. Chroni)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtjeva da prihvati njegovu žalbu, ukine pobijanu presudu Općeg suda od 1. veljače 2018., predmet T-506/15, u skladu s navodima iz njegove žalbe, prihvati tužbu koju je podnijela Helenska Republika 29. kolovoza 2015. u skladu sa zahtjevima istaknutim u njoj, poništi odluku Komisije 2015/1119/EU od 22. lipnja 2015. u dijelu u kojem se njome nalažu a) jednokratni i paušalni financijski ispravci u visini od 313 483 531,71 eura za godine podnošenja zahtjeva 2009., 2010. i 2011. u odnosu na izravne potpore povezane s površinom i b) paušalni financijski ispravak od 2 %, koji se odnosi na višestruku sukladnost za godinu podnošenja zahtjeva 2011. te naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti svoje žalbe, žalitelj ističe pet žalbenih razloga:

               A.

               Dio pobijane presude u kojem se ispituje prvi i drugi tužbeni razlog, koji se temelje na ispravku od 25 % potpora povezane s površinom (točke 48.-140. pobijane presude).
               Prvi žalbeni razlog odnosi se na pogrešno tumačenje i primjenu članka 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. u pogledu definicije pašnjaka, na pogrešnu primjenu članka 296. UFEU-a i na nedovoljno i neprikladno obrazloženje pobijane presude.
               Drugi žalbeni razlog odnosi se na pogrešno tumačenje i primjenu smjernica (dokument VI/5530/1997) glede postojanja uvjeta za primjenu financijskog ispravka od 25 %, na pogrešno tumačenje i primjenu članka 296. UFEU-a i članaka 43., 44. i 137. Uredbe br. 73/2009, na nedovoljno i proturječno obrazloženje pobijane presude, na povredu načela jednakosti oružja i na promjenu objedinjenog izvješća.

               B.

               Dio pobijane odluke u kojem se ispituje treći tužbeni razlog, koji se temelji na nalaganju financijskog ispravka od 5 % zbog neusklađenosti sustava za identifikaciju zemljišnih parcela (LPIS) (točke 141.-162. pobijane presude).
               Treći žalbeni razlog odnosi se na povredu načela zakonitosti, dobre uprave, zaštite prava obrane pojedinca, na povredu načela proporcionalnosti, na pogrešno tumačenje i primjenu članka 296. UFEU-a i na nedostatak u obrazloženju.

               C.

               Dio pobijane presude u kojem se ispituje četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nalaganju financijskog ispravka od 2 % (točke 163.-183. pobijane presude).
               Četvrti žalbeni razlog odnosi se na pogrešno tumačenje i primjenu članka 31. stavka 2. Uredbe br. 1122/2009 i članka 27. Uredbe br. 796/2004, na nedostatak u obrazloženju pobijane presude i na iskrivljenje sadržaja tužbe.

               D.

               Dio pobijane presude u kojem se ispituje peti tužbeni razlog, koji se temelji na sustavu višestruke sukladnosti (točke 184.-268. pobijane presude).
               Peti žalbeni razlog odnosi se na pogrešno tumačenje i primjenu članka 11. Uredbe br. 885/2006 i članka 31. Uredbe br. 1290/2005 te na nedostatak u obrazloženju pobijane presude.


title: Predmet T-320/17: Rješenje Općeg suda od 10. travnja 2018. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv EIF-a

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/42

         Rješenje Općeg suda od 10. travnja 2018. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv EIF-a
   (Predmet T-320/17) (1)

   (2018/C 190/67)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 256, 7. 8. 2017.


title: Predmet T-813/16: Rješenje Općeg suda od 11. travnja 2018. – ABES protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Subvencije koje su portugalska tijela dodijelila subjektu koji pruža usluge socijalne pomoći za starije osobe — Prethodni ispitni postupak — Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Tužba kojom se pobija osnovanost sporne mjere — Nepostojanje bitnog utjecaja na konkurentsku poziciju — Nedopuštenost”)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/29

         Rješenje Općeg suda od 11. travnja 2018. – ABES protiv Komisije
   (Predmet T-813/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Subvencije koje su portugalska tijela dodijelila subjektu koji pruža usluge socijalne pomoći za starije osobe - Prethodni ispitni postupak - Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Tužba kojom se pobija osnovanost sporne mjere - Nepostojanje bitnog utjecaja na konkurentsku poziciju - Nedopuštenost”))
   (2018/C 190/51)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Portugal) (zastupnik: N. Mimoso Ruiz, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Mimoso Ruiz, odvjetnik)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo i M. J. Castanheira Neves, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2016) 5054 final od 9. kolovoza 2016. o državnoj potpori SA.38920 (2014/NN), kojom se, nakon faze prethodnog ispitivanja, utvrđuje da subvencije dodijeljena Santa Casa de Misericórdia de Tomar ne predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Društvu Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

               3.

               Portugalska Republika snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 30, 30. 1. 2017.


title: Predmet C-344/16: Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Die Länderbahn GmbH DLB protiv DB Station & Service AG

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/17

         Rješenje predsjednika Suda od 23. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Die Länderbahn GmbH DLB protiv DB Station & Service AG
   (Predmet C-344/16) (1)

   (2018/C 190/23)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 428, 21. 11. 2016.


title: Predmet C-603/16 P: Rješenje predsjednika Suda od 16. veljače 2018. – Vijeće Europske unije protiv PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Europske komisije, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/17

         Rješenje predsjednika Suda od 16. veljače 2018. – Vijeće Europske unije protiv PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Europske komisije, European Biodiesel Board (EBB)
   (Predmet C-603/16 P) (1)

   (2018/C 190/24)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 30, 31. 1. 2017.


title: Predmet C-604/16 P: Rješenje predsjednika Suda od 16. veljače 2018. – Vijeće Europske unije protiv PT Pelita Agung Agrindustri, Europske komisije, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/18

         Rješenje predsjednika Suda od 16. veljače 2018. – Vijeće Europske unije protiv PT Pelita Agung Agrindustri, Europske komisije, European Biodiesel Board (EBB)
   (Predmet C-604/16 P) (1)

   (2018/C 190/25)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 30, 30. 1. 2017.


201805250591897312018/C 200/481832017TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180424383811Predmet T-183/17: Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Menta y Limón Decoración protiv EUIPO-a – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (prikaz muškarca u regionalnoj nošnji) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije koji prikazuje muškarca u regionalnoj nošnji — Raniji nacionalni industrijski dizajni — Relativni razlog za odbijanje — Članak 53. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 60. stavak 2. točka (d) Uredbe (EU) 2017/1001) — Zabrana uporabe žiga Europske unije na temelju nacionalnog prava — EUIPO-ova primjena nacionalnog prava”)
 ---documentbreak--- C2002018HR3810120180424HR0048381381Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Menta y Limón Decoración protiv EUIPO-a – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (prikaz muškarca u regionalnoj nošnji)
   (Predmet T-183/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije koji prikazuje muškarca u regionalnoj nošnji — Raniji nacionalni industrijski dizajni — Relativni razlog za odbijanje — Članak 53. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 60. stavak 2. točka (d) Uredbe (EU) 2017/1001) — Zabrana uporabe žiga Europske unije na temelju nacionalnog prava — EUIPO-ova primjena nacionalnog prava”)“2018/C 200/48Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Španjolska) (zastupnik: E. Estella Garbayo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: u početku S. Palmero Cabezas, zatim J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Španjolska) (zastupnik: M. J. Sanmartín Sanmartín, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. siječnja 2017. (predmet R 510/2015-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva Menta y Limón Decoración i Ayuntamienta de Santa Cruz de La Palma.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Menta y Limón Decoración, SL nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 151, 15. 5. 2017.


201805250521897062018/C 200/642492018TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180416505011Predmet T-249/18: Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Saab Halabi protiv Vijeća
 ---documentbreak--- C2002018HR5010120180416HR0064501501Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Saab Halabi protiv Vijeća
   (Predmet T-249/18)2018/C 200/64Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Tarek William Saab Halabi (Venezuela) (zastupnici: L. Giuliano i F. Di Gianni, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/90 od 22. siječnja 2018. o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/88 od 22. siječnja 2018. o provedbi Uredbe (EU) 2017/2063 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli, u dijelu koji se odnosi na tužitelja i

            —

            naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Vijeće povrijedilo načelo dobre uprave i prekršilo njegova prava obrane i prava na učinkovitu sudsku zaštitu time što nije omogućilo u razumnom roku pristup dokazima koji navodno podržavaju njegovo uvrštavanje na popis.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Vijeće nije dokazalo postojanje uvjeta za njegovo uvrštavanje na popis i da je počinilo očitu pogrešku u ocjeni, jer nije dokazalo da je tužitelj, kao državni odvjetnik i ranije kao pravobranitelj i predsjednik Republikanskog vijeća za moral, ugrožavao demokraciju i vladavinu prava u Venezueli.


201806080301931522018/C 221/372252018TC22120180625HR01HRINFO_JUDICIAL20180401313221Predmet T-225/18: Tužba podnesena 1. travnja 2018. – Manéa protiv CdT-a
 ---documentbreak--- C2212018HR3110120180401HR0037311322Tužba podnesena 1. travnja 2018. – Manéa protiv CdT-a
   (Predmet T-225/18)2018/C 221/37Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužiteljica: Camelia Manéa (Echternach, Luksemburg) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Prevoditeljski centar za tijela Europske unije (CdT)

      Tužbeni zahtjev

   Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi odluku direktorice Prevoditeljskog centra za tijela Europske unije od 29. svibnja 2017. o neproduljenju tužiteljičina ugovora na određeno vrijeme kao člana privremenog osoblja, s učinkom od 12. studenoga 2015., koji je stoga stvarno istekao 31. siječnja 2016.;

            —

            naloži tužiteljičino ponovno zapošljavanje kao člana privremenog osoblja u Centru, s učinkom od 1. siječnja 2019. ili, ako to bude nemoguće, naloži tuženiku da joj isplati naknadu imovinske i neimovinske štete koja joj je nastala zbog gubitka zaposlenja na neodređeno vrijeme u iznosu koji odgovara primicima od rada koje bi zaradila da je i dalje ostala u službi Centra tijekom četiri godine, po potrebi umanjen za iznos odgovarajućih primitaka od rada ili naknada na koje bi osim toga imala pravo i naloži plaćanje odgovarajućih doprinosa za mirovinsko osiguranje u sustav Zajednice;

            —

            naloži Prevoditeljskom centru da joj nadoknadi neimovinsku i imovinsku štetu koje su joj nastale odlukom od 12. studenoga 2015., od čega iznos od 11136 eura na ime neimovinske štete, iznos od 12000 eura na ime njezine izgubljene zarade i iznos od 9674 eura na ime njezinih troškova pomoći;

            —

            naloži tuženiku snošenje troškova

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze da se tužiteljicu vrati u pravni položaj u kojem se nalazila prije donošenja opozvanog akta, na pogreškama koje se tiču činjenica, očitim pogreškama u ocjeni ili na nedostatnom obrazloženju te na povredi interesa službe, u dijelu u kojem se nova odluka o tome da se tužiteljica ponovno ne zaposli od 31. siječnja 2016. temeljila na elementima koji, suprotno onome što je u njoj navedeno, nisu postojali kad je u studenome 2015. postavljeno pitanje o njezinu ponovnom zapošljavanju.

            2.

            Drugi tužbeni razlog koji se, kao prvo, temelji na povredi kadrovske politike koju je utvrdio upravni odbor, u dijelu u kojem je u odluci o neobnavljanju ugovora navedeno da je u interesu službe primjena politike zamjene članova privremenog osoblja članovima ugovornog osoblja. Kao drugo, taj se tužbeni razlog temelji na pogrešci u ocjeni, u dijelu u kojem je navedeno da je zamjena tužiteljice članom ugovornog osoblja opravdana reorganizacijom Odjela za podršku pri prevođenju i kao treće, na pogrešci koja se tiče činjenica u dijelu u kojem je utvrđeno da je to bio slučaj.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava, očitoj pogrešci u ocjeni i/ili nedostatnom obrazloženju, u dijelu u kojem je retroaktivno i samo u interesu službe odlučeno da se tužiteljicu neće ponovno zaposliti, umjesto da joj se nadoknadi šteta, iako je, prema njezinu mišljenju, obnova opozvane odluke bila nemoguća ili osobito teško. Štoviše, ta odluka nije nužna za ostvarenje svrha mjere, njome se okolnosti slučaja ponovno ne ispituju na potpun način, u suprotnosti je s legitimnim očekivanjima i neovisno o njoj i dalje postoji obveza naknade štete, koja je posljedica drugih nepravilnosti prvotne odluke.


201806150681955372018/C 231/256262016TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180516212222Predmet T-626/16: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2018. – Troszczynski protiv Parlamenta („Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima u Europskom parlamentu — Naknada za parlamentarnu pomoć — Povrat nepropisno isplaćenih iznosa — Nadležnost glavnog tajnika — Electa una via — Prava obrane — Teret dokazivanja — Obveza obrazlaganja — Politička prava — Jednako postupanje — Zlouporaba ovlasti — Neovisnost zastupnika — Pogreška koja se tiče činjenica — Proporcionalnost”)
 ---documentbreak--- C2312018HR2120120180516HR0025212222Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2018. – Troszczynski protiv Parlamenta
   (Predmet T-626/16) (
         1
      )
   „(„Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima u Europskom parlamentu — Naknada za parlamentarnu pomoć — Povrat nepropisno isplaćenih iznosa — Nadležnost glavnog tajnika — Electa una via — Prava obrane — Teret dokazivanja — Obveza obrazlaganja — Politička prava — Jednako postupanje — Zlouporaba ovlasti — Neovisnost zastupnika — Pogreška koja se tiče činjenica — Proporcionalnost”)“2018/C 231/25Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Mylène Troszczynski (Noyon, Francuska) (zastupnici: u početku M. Ceccaldi, zatim F. Wagner, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: G. Corstens i S. Seyr, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke glavnog tajnika Europskog parlamenta od 23. lipnja 2016., o povratu od tužitelja iznosa od 56554 eura pogrešno plaćenih na ime parlamentarne pomoći, kao i za poništenje obavijesti o dugovanju koja se odnosi na isto.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Mylène Troszczynski će snositi, osim vlastitih, i troškove Europskog parlamenta, uključujući i one vezane uz postupak privremene pravne zaštite.

      (
         1
      )	SL C 383, 17. 10. 2016.


201806150441954822018/C 231/182622018CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180416141632Predmet C-262/18 P: Žalba koju je 16. travnja 2018. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 5. veljače 2018. u predmetu T-216/15, Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s. protiv Europske komisije
 ---documentbreak--- C2312018HR1420120180416HR0018142163Žalba koju je 16. travnja 2018. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 5. veljače 2018. u predmetu T-216/15, Dôvera zdravotná poist'ovňa, a.s. protiv Europske komisije
   (Predmet C-262/18 P)2018/C 231/18Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: P.J. Loewenthal, F. Tomat, agenti)

      Druge stranke u postupku: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Slovačka Republika, Union zdravotná poist'ovňa a.s.

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

            —

            ukine odluku Općeg suda (drugo vijeće) od 5. veljače 2018. u predmetu T-216/15, Dôvera/Komisija;

            —

            vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

            —

            alternativno, primijeni ovlasti koje ima na temelju prvog stavka članka 61. Statuta Suda Europske Unije i sam konačno odluči u sporu; i

            —

            odgodi donošenje odluke o troškovima u postupku, ako vrati predmet Općem sudu, ili naloži društvima Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s. i Union zdravotná poist'ovňa a.s. plaćanje troškova postupka, ako sam konačno odluči u sporu.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud je spornom odlukom poništio odluku Komisije (EU) 2015/248 od 15. listopada 2014 o mjerama SA.23008 (2013/C) (ex2013/NN) koje je provodila Slovačka Republika za društva Spoločná zdravotná poist'ovňa a.s. (SZP) i Všeobecná zdravotná poist'ovňa a.s. (VZP) (SL 2015, L 41, str. 25.).
   Komisija navodi tri žalbena razloga u potporu svojoj žalbi protiv sporne odluke.
   Kao prvo, Komisija smatra da je Opći sud povrijedio svoju obvezu obrazlaganja iz članka 36. i članka 53. stavka 1. Statuta Suda. Opći sud je u spornoj presudi naveo da je poništio spornu odluku prihvativši drugi tužbeni razlog tužitelja u prvostupanjskom postupku, odnosno to da je Komisija pogrešno zaključila da se slovački sustav obveznog zdravstvenog osiguranja pretežito temelji na solidarnosti. Međutim, pravni standard koji je uistinu primijenila za poništenje te odluke je onaj kojeg je tužitelj predložio u prvom tužbenom razlogu u prvostupanjskom postupku, odnosno da postojanje bilo kakvih ekonomskih obilježja pretvara pružanje usluga zdravstvenog osiguranja u ekonomsku aktivnost. Budući da se pravni standardi iz prvog i drugog tužbenog razloga međusobno isključuju, Komisija ne može razumjeti na temelju čega je poništena pobijana odluka.
   Kao drugo, Komisija smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava jer je pogrešno protumačio pojam poduzetnika u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Opći sud je u pobijanoj odluci potvrdio Komisijin zaključak da se slovački sustav obveznog zdravstvenog osiguranja temelji pretežito na solidarnosti, kao i njezino obrazloženje da su ekonomska obilježja uvedena radi osiguravanja toga da se postignu socijalni ciljevi i ciljevi solidarnosti. Ipak, utvrdio je da je Komisija počinila pogrešku u ocijeni jer je zaključila da aktivnost koju provode društva za zdravstveno osiguranje u okviru slovačkog sustava zdravstvenog osiguranja nije ekonomske prirode. To je zaključio na temelju toga što je utvrdio da društva za zdravstveno osiguranje mogu ostvarivati, koristiti i dijeliti dio njihove dobiti, na temelju toga što se društva za zdravstveno osiguranje natječu za korisnike, i zbog kvalitete usluga. Nakon toga je zaključio da samo postojanje društva koja posluju s ciljem stjecanja dobiti u Slovačkoj pretvara SZP i VZP, po načelu zahvaćanja, u poduzetnike u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Tim zaključkom Opći sud je zanemario sudsku praksu u skladu s kojom sustav zdravstvenog osiguranja koji se temelji pretežito na solidarnosti i čije su ekonomske karakteristike uvedene da bi se osigurao kontinuitet sustava i postizanje socijalnih ciljeva i ciljeva solidarnosti na kojima se on temelji nije ekonomke prirode, na način da društva za zdravstveno osiguranje koja djeluju u okviru tog sustava nisu poduzetnici.
   Kao treće, Komisija smatra da je Opći sud iskrivio dokaze koji su mu podneseni u prvostupanjskom postupku jer je zaključio da postoji „intenzivno i složeno” tržišno natjecanje između društava za zdravstveno osigurane u Slovačkoj, dok je spis predmeta upućivao na vrlo ograničeno tržišno natjecanje za besplatno pružanje neobveznih usluga.


201808030342049932018/C 294/181182018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180214131422Predmet C-118/18 P: Žalba koju je 14. veljače 2018. podnio Hochmann Marketing GmbH, prije Bittorrent Marketing GmbH, protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2017. u predmetu T-771/15, Hochmann Marketing protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
 ---documentbreak--- C2942018HR1320120180214HR0018132142Žalba koju je 14. veljače 2018. podnio Hochmann Marketing GmbH, prije Bittorrent Marketing GmbH, protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2017. u predmetu T-771/15, Hochmann Marketing protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-118/18 P)2018/C 294/18Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Hochmann Marketing GmbH, prije Bittorrent Marketing GmbH (zastupnik: C. Hoppe, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Žalba je rješenjem Suda (deveto vijeće) od 28. lipnja 2018. proglašena nedopuštenom.


201808030202050072018/C 294/514072018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180621373822Predmet C-407/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. lipnja 2018. uputilo Višje sodišče v Mariboru (Slovenija) – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar protiv Addiko Banke d.d.
 ---documentbreak--- C2942018HR3720120180621HR0051372382Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. lipnja 2018. uputilo Višje sodišče v Mariboru (Slovenija) – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar protiv Addiko Banke d.d.
   (Predmet C-407/18)2018/C 294/51Jezik postupka: slovenski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Višje sodišče v Mariboru

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Aleš Kuhar, Jožef Kuhar

      Tuženik: Addiko Bank d.d.

      Prethodno pitanje

   Imajući u vidu načelo djelotvornosti prava Europske unije, treba li Direktivu Vijeća 93/13/EEZ (
         1
      ) tumačiti na način da je ovršni sud u okviru ovršnog postupka dužan po službenoj dužnosti odbiti provođenje ovrhe zbog toga što izravno ovršan javnobilježnički akt (ovršna isprava) sadržava nedopuštenu (nepoštenu) odredbu, u slučaju kad, kao u konkretnom slučaju, procesni propisi države članice ovršnom sudu ne daju djelotvornu mogućnost da (na prijedlog ovršenika ili po službenoj dužnosti) prekine ili odgodi ovrhu do donošenja konačne meritorne odluke o nedopuštenosti odredbe koja će biti donesena u parničnom postupku koji je ovršenik pokrenuo kao potrošač?
   (
         1
      )	Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


201808030252049692018/C 294/075642016CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL201806286611Predmet C-564/16 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. lipnja 2018. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) protiv Puma SE (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 5. — Članak 76. — Postupak povodom prigovora — Relativni razlozi za odbijanje — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 19. — Pravilo 50. stavak 1. — Postojanje ranijih žigova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) kojima je priznat ugled ranijeg žiga — Načelo dobre uprave — Uzimanje u obzir tih odluka u kasnijim postupcima povodom prigovora — Obveza obrazlaganja — Postupovne obveze žalbenih vijeća EUIPO-a)
 ---documentbreak--- C2942018HR610120180628HR00076161Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. lipnja 2018. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) protiv Puma SE
   (Predmet C-564/16 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 5. — Članak 76. — Postupak povodom prigovora — Relativni razlozi za odbijanje — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 19. — Pravilo 50. stavak 1. — Postojanje ranijih žigova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) kojima je priznat ugled ranijeg žiga — Načelo dobre uprave — Uzimanje u obzir tih odluka u kasnijim postupcima povodom prigovora — Obveza obrazlaganja — Postupovne obveze žalbenih vijeća EUIPO-a)“2018/C 294/07Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Botis i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku: Puma SE (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado)

      Izreka

            1.

            Žalba se odbija.

            2.

            Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 86, 20. 3. 2017.


201808030052049982018/C 294/293562018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180531222211Predmet C-356/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2018. uputio Landesgericht Salzburg (Austrija) – Christian Gmoser protiv Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018HR2210120180531HR0029221221Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2018. uputio Landesgericht Salzburg (Austrija) – Christian Gmoser protiv Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (Predmet C-356/18)2018/C 294/29Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesgericht Salzburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Christian Gmoser

      Tuženik: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 15. stavak 1. Direktive 90/619/EEZ (Druga direktiva o životnom osiguranju) (
                  1
               ), u njezinu tekstu kako je izmijenjena Direktivom 92/96/EEZ (Treća direktiva o životnom osiguranju) (
                  2
               ), u vezi s člankom 31. Direktive 92/96/EEZ, tumačiti na način da obavijest o mogućnosti odustanka mora sadržavati i napomenu o tome da za odustanak nije potreban poseban oblik?

            2.

            Može li odustanak zbog pogrešne poduke o pravu na odustanak biti izjavljen i nakon prestanka ugovora o životnom osiguranju zbog otkaza (i otkupa) ugovaratelja osiguranja?

      (
         1
      )	Druga direktiva Vijeća 90/619/EEZ od 8. studenoga 1990. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na izravno životno osiguranje, utvrđivanju odredaba za olakšanje stvarnog izvršavanja slobode pružanja usluga i izmjeni Direktive79/267/EEZ; SL L 330, str. 50.
   (
         2
      )	Direktiva Vijeća 92/96/EEZ od 10. studenoga 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o izravnom životnom osiguranju i izmjeni direktiva 79/267/EEZ i 90/619/EEZ (Treća direktiva o životnom osiguranju); SL L 360, str. 1.


201808030692050792018/C 294/604022017TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180703454622Predmeti T-402/17 i T-403/17: Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2018. – Vienna International Hotelmanagement protiv EUIPO-a (Vienna House i VIENNA HOUSE) (Žig Europske unije — Prijave verbalnog žiga Europske unije Vienna House i figurativnog žiga Europske unije VIENNA HOUSE — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2942018HR4520120180703HR0060452462Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2018. – Vienna International Hotelmanagement protiv EUIPO-a (Vienna House i VIENNA HOUSE)
   (Predmeti T-402/17 i T-403/17) (
         1
      )
   „(Žig Europske unije — Prijave verbalnog žiga Europske unije Vienna House i figurativnog žiga Europske unije VIENNA HOUSE — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe 2017/1001))“2018/C 294/60Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Vienna International Hotelmanagement AG (Beč, Austrija) (zastupnik: E. Zrzavy, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Predmet

   Dvije tužbe podnesene protiv odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. travnja 2017. (predmeti R 333/2016-4 i R 332/2016-4) koje se odnose na prijave za registraciju, s jedne strane, verbalnog znaka Vienna House i, s druge strane, figurativnog znaka VIENNA HOUSE kao žigova Europske unije.

      Izreka

            1.

            Predmeti T-402/17 i T-403/17 spajaju se u svrhu donošenja ove presude.

            2.

            Tužbe se odbijaju.

            3.

            Društvu Vienna International Hotelmanagement AG nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 227, 21. 8. 2017.


201808030752050992018/C 294/764132018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180704616111Predmet T-413/18: Tužba podnesena 4. srpnja 2018. – Portigon protiv SRB-a
 ---documentbreak--- C2942018HR6110120180704HR0076611611Tužba podnesena 4. srpnja 2018. – Portigon protiv SRB-a
   (Predmet T-413/18)2018/C 294/76Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Portigon AG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: D. Bliesener i V. Jungkind, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi odluku tuženika od 12. travnja 2018. o izračunu ex ante doprinosa jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017. (SRB/ES/SRF/2018/03), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

            —

            naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga koji su u biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-420/17, Portigon/SRB (
         1
      ).
   (
         1
      )	SL 2017, C 277, str. 56.


201808030632050822018/C 294/774152018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180704626321Predmet T-415/18: Tužba podnesena 4. srpnja 2018. – Silgan Closures i Silgan Holdings protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2942018HR6210120180704HR0077621632Tužba podnesena 4. srpnja 2018. – Silgan Closures i Silgan Holdings protiv Komisije
   (Predmet T-415/18)2018/C 294/77Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelji: Silgan Closures GmbH (München, Njemačka) i Silgan Holdings Inc. (Stamford, Connecticut, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: D. Seeliger, Y. Gürer, R. Grafunder i V. Weiss, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku o pretrazi C(2018) 2173 final od 6. travnja 2018., dostavljenu 24. travnja 2018.;

            —

            poništi svaku mjeru koja je bila donesena na temelju pretrage koja je bila provedena na temelju te nezakonite odluke;

            —

            osobito naloži Komisiji predaju svih preslika dokumenata koje je ona u okviru pretrage napravila i uzela, pod prijetnjom poništenja buduće Komisijine odluke pred Općim sudom; i

            —

            naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

            1.

            Povreda bitnih prava obrane i postupovnih načela
            U okviru prvog tužbenog razloga tužitelji osobito prigovaraju da je Bundeskartellamt (Savezni ured za tržišno natjecanje, Njemačka) Komisiji proslijedio informacije koje su tužitelji stavili na raspolaganje Saveznom uredu za tržišno natjecanje u okviru svoje suradnje u nacionalnom postupku koji je u tijeku od 2014. i koje se zbog toga prilikom razmjene informacija na temelju članka 12. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (
                  1
               ) nisu smjele proslijediti.

            2.

            Nedostaci u obrazloženju Odluke o pretrazi i prekomjerno širok i neodređen opis predmeta pretrage („fishing expedition”) i nedostatak dovoljnih indicija

            3.

            Povreda načela proporcionalnosti
            U vezi s ovime tužitelji ističu da nalaganje pretrage na temelju istraga i stanja postupka Saveznog ureda za tržišno natjecanje nije bilo ni nužno ni prikladno.

            4.

            Zlouporaba ovlasti
            U okviru četvrtog tužbenog razloga ističe se da se nalaganje pretrage temelji na nerelevantnim razmatranjima. Riječ je o nezakonitoj suradnji između Saveznog ureda za tržišno natjecanje i Komisije kako bi se omogućilo Komisijino sankcioniranje poduzeća koje se na nacionalnoj razini ne bi moglo provesti zbog zakonodavnih praznina.

            5.

            Komisijina nenadležnost i povreda načela supsidijarnosti
            U vezi s ovime tužitelji prigovaraju da nije ni vidljivo da bi za Savezni ured za tržišno natjecanje bilo prikladno da se postupci koji su pred njim u tijeku pravilno dovedu do kraja ni zbog čega bi se postupak zbog svojeg opsega ili svojih učinaka u tako kasnom trenutku bolje vodio na razini Unije.

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


201808030242050482018/C 294/303572018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180531232311Predmet C-357/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2018. uputio Landesgericht Salzburg (Austrija) – Bettina Plackner protiv Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018HR2310120180531HR0030231231Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2018. uputio Landesgericht Salzburg (Austrija) – Bettina Plackner protiv Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (Predmet C-357/18)2018/C 294/30Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesgericht Salzburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: Bettina Plackner

      Tuženik: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 15. stavak 1. Direktive 90/619/EEZ (Druga direktiva o životnom osiguranju) (
         1
      ), u njezinu tekstu kako je izmijenjena Direktivom 92/96/EEZ (Treća direktiva o životnom osiguranju) (
         2
      ), u vezi s člankom 31. Direktive 92/96/EEZ, tumačiti na način da obavijest o mogućnosti odustanka mora sadržavati i napomenu o tome da za odustanak nije potreban poseban oblik?
   (
         1
      )	Druga direktiva Vijeća 90/619/EEZ od 8. studenoga 1990. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na izravno životno osiguranje, utvrđivanju odredaba za olakšanje stvarnog izvršavanja slobode pružanja usluga i izmjeni Direktive79/267/EEZ; SL L 330, str. 50.
   (
         2
      )	Direktiva Vijeća 92/96/EEZ od 10. studenoga 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o izravnom životnom osiguranju i izmjeni direktiva 79/267/EEZ i 90/619/EEZ (Treća direktiva o životnom osiguranju); SL L 360, str. 1.


201808030162050392018/C 294/443872018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180612323211Predmet C-387/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2018. uputio Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poljska) – Delfarma Sp. z o.o. protiv Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
 ---documentbreak--- C2942018HR3210120180612HR0044321321Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. lipnja 2018. uputio Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poljska) – Delfarma Sp. z o.o. protiv Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
   (Predmet C-387/18)2018/C 294/44Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Delfarma Sp. z o.o.

      Tuženik: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

      Prethodno pitanje

   Protivi li se pravu Unije, osobito člancima 34. i 36. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, nacionalni propis u skladu s kojim se stavljanje lijeka iz paralelnog uvoza u promet u državi članici ne može odobriti isključivo zbog toga što je lijek iz paralelnog uvoza u državi članici izvoza odobren kao ekvivalent referentnog lijeka, odnosno na temelju skraćene dokumentacije, dok je u državi članici uvoza takav lijek odobren za stavljanje u promet kao referentni lijek, odnosno na temelju potpune dokumentacije, pri čemu se odobrenje odbija bez ispitivanja osnovne terapijske istovjetnosti obaju lijekova te bez upućivanja zahtjeva nacionalnog tijela nadležnom tijelu u državi izvoza za dostavu odgovarajuće dokumentacije, unatoč takvoj mogućnosti?


201808030432049872018/C 294/313592018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180601232422Predmet C-359/18 P: Žalba koju je 1. lipnja 2018. podnijela Europska agencija za lijekove protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 22. ožujka 2018. u predmetu T-80/16, Shire Pharmaceuticals Ireland protiv EMA-e
 ---documentbreak--- C2942018HR2320120180601HR0031232242Žalba koju je 1. lipnja 2018. podnijela Europska agencija za lijekove protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 22. ožujka 2018. u predmetu T-80/16, Shire Pharmaceuticals Ireland protiv EMA-e
   (Predmet C-359/18 P)2018/C 294/31Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Europska agencija za lijekove (EMA) (zastupnici: S. Marino, A. Spina, S. Drosos, T. Jabłoński, agenti)

      Druge stranke u postupku: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd, Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

            —

            prihvati EMA-inu žalbu i ukine presudu Općeg suda u predmetu T-80/16;

            —

            odbije tužbu za poništenje kao neosnovanu; i

            —

            naloži tužitelju u prvom stupnju snošenje svih troškova ovog postupka (uključujući troškove nastale u postupku pred Općim sudom).

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   EMA ističe dva žalbena razloga:

            1.

            Prvi žalbeni razlog sastoji se od dva dijela. U prvom dijelu tog prvog žalbenog razloga EMA navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je u točki 50. pobijane presude smatrao da članak 5. stavak 1. Uredbe o lijekovima za rijetke bolesti (
                  1
               ) treba tumačiti odvojeno od članka 5. stavka 2. Takvim tumačenjem povrijeđen je članak 5. stavak 1. jer se njime ugrožava učinkovitost te odredbe.
            U drugom dijelu prvog žalbenog razloga EMA ističe da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je u točki 64. pobijane presude zaključio da se EMA mora pozivati na pojam lijeka kada u svrhu primjene članka 5. stavka 1. utvrđuje preklapaju li se zahtjev za uvrštenje lijeka za rijetke bolesti i prethodno podnesen zahtjev za odobrenje za stavljanje lijeka u promet.

            2.

            U drugom žalbenom razlogu EMA navodi da se Opći sud temeljio na nepravilnom tumačenju pojma lijekova iz članka 1. stavka 2. Direktive (
                  2
               ) 2001/83/EZ jer je utvrdio da bi se dva proizvoda, zbog razlika u svojim pomoćnim tvarima i načinima primjene, u svrhu primjene članka 5. stavka 1. Uredbe o lijekovima za rijetke bolesti smatrala različitima.

      (
         1
      )	Uredba (EZ) br. 141/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1999. o lijekovima za rijetke bolesti (SL 2000., L 18., str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 3.)
   (
         2
      )	Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2001/83/EZ od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL 2001., L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)


201808030812050762018/C 294/784212018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180710636311Predmet T-421/18: Tužba podnesena 10. srpnja 2018. – Bauer Radio protiv EUIPO-a – Weinstein (MUSIKISS)
 ---documentbreak--- C2942018HR6310120180710HR0078631631Tužba podnesena 10. srpnja 2018. – Bauer Radio protiv EUIPO-a – Weinstein (MUSIKISS)
   (Predmet T-421/18)2018/C 294/78Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Bauer Radio Ltd (Peterborough, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: G. Messenger, Barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Simon Weinstein (Beč, Austrija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije MUSIKISS – prijava za registraciju br. 12 317 616

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. ožujka 2018. u predmetu R 510/2017-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlog

            —

            povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


201808030822050902018/C 294/623412018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180531474821Predmet T-341/18: Tužba podnesena 31. svibnja 2018. – NEC Corporation protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2942018HR4710120180531HR0062471482Tužba podnesena 31. svibnja 2018. – NEC Corporation protiv Komisije
   (Predmet T-341/18)2018/C 294/62Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: NEC Corporation (Tokio, Japan) (zastupnici: R. Bachour, Solicitor, O. Brouwer i A. Pliego Selie, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi odluku Komisije C(2018) 1768 final od 21. ožujka 2018. o postupku na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Ugovora o EGP-u (Predmet AT.40136 – Kondenzatori) u dijelu u kojem je njome utvrđeno da je tužitelj povrijedio članak 101. UFEU-a/članak 53. Ugovora o EGP-u,

            —

            podredno, poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome tužitelju izrečena novčana kazna, i/ili

            —

            još podrednije, koristeći se svojom neograničenom nadležnošću, smanji iznos novčane kazne – s obzirom na argumente navedene u prvom i drugom tužbenom razlogu – na razinu koja je u skladu sa zakonom, svrhom pravnog pojma ponovljene povrede kao otegotne okolnosti koja opravdava povećanje novčane kazne i koja je proporcionalna, i

            —

            Komisiji naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da pobijana odluka sadržava očite pogreške koje se tiču prava i očite pogreške u ocjeni te da nema obrazloženja kada se u njoj ponovljena povreda uzima u obzir kao otegotna okolnost za izricanje novčane kazne društvu NEC Corporation i da novčana kazna izrečena društvu NEC Corporation povređuje načelo proporcionalnosti.

            2.

            Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da se pobijanom odlukom povređuju tužiteljeva prava obrane jer je u članku 1. navedeno da je sam tužitelj sudjelovao u utvrđenoj povredi iako to nije bilo navedeno, a čak ni predloženo u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku. Nadalje, to utvrđenje je pravno i činjenično pogrešno i sadržava nedosljednu odluku i obrazloženje jer se njime navodno istodobno potvrđuje (ali kvalificira kao irelevantno) da društvo NEC Corporation nije bilo svjesno povrede i utvrđuje da je društvo NEC Corporation izravno odgovorno kao matično društvo zato što je imalo (navodnu) kontrolu nad društvom Tokin Corporation tijekom određenog razdoblja.

            3.

            Treći tužbeni razlog temelji se na tome da Komisijino smanjenje osnovnog iznosa novčane kazne izrečene društvu Tokin Corporation nije isto smanjenju osnovnog iznosa novčane kazne izrečene društvu NEC Corporation te da je Komisija usto kod utvrđivanja novčane kazne trebala primijeniti prosječnu vrijednost prodaje umjesto oslanjanja na nereprezentativnu vrijednost prodaje posljednje godine određene povrede. Navodi da ti propusti predstavljaju pogreške u izračunu novčane kazne i/ili dovode do neproporcionalne novčane kazne (i nedostatka obrazloženja za prvu točku, jer u obrazloženju pobijane odluke nije navedeno zašto se isto smanjenje očito nije primijenilo na osnovni iznos korišten za novčanu kaznu izrečenu društvu NEC Corporation).


201808030422049862018/C 294/323642018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180604242411Predmet C-364/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Eni SpA protiv Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
 ---documentbreak--- C2942018HR2410120180604HR0032241241Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Eni SpA protiv Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
   (Predmet C-364/18)2018/C 294/32Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Eni SpA

      Tuženici: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Prethodno pitanje

   Protivi li se odredbama članka 6. stavka 1. i šeste uvodne izjave Direktive 94/22/EEZ (
         1
      ) nacionalno zakonodavstvo, konkretnije članak 19. stavak 5-bis Zakonodavne uredbe br. 625 iz 1996., koje, zbog tumačenja koje je dao Consiglio di Stato (Državno vijeće) u presudi br. 290/2018, u okviru plaćanja naknade za koncesiju, omogućuje nametanje indeksa udjela energije, koji se temelji na cijenama nafte i drugih goriva, umjesto primjene indeksa PFOR koji je povezan s cijenom plina na kratkoročnom tržištu?
   (
         1
      )	Direktiva 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika (SL L 164, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 5.)


201808030772050862018/C 294/794232018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180706646411Predmet T-423/18: Tužba podnesena 6. srpnja 2018. – Fissler protiv EUIPO-a (vita)
 ---documentbreak--- C2942018HR6410120180706HR0079641641Tužba podnesena 6. srpnja 2018. – Fissler protiv EUIPO-a (vita)
   (Predmet T-423/18)2018/C 294/79Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Njemačka) (zastupnici: G. Hasselblatt i K. Middelhoff, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „vita” – prijava za registraciju br. 15 857 188

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. ožujka 2018. u predmetu R 1326/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

            —

            povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


201808030452050172018/C 294/086352016CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL201806287711Predmet C-635/16 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 28. lipnja 2018. – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV protiv Europske komisije (Žalba — Tužba za poništenje — Dopuštenost — Određivanje predmeta tužbe — Financijska pomoć u području Instrumenta za povezivanje Europe (CEF) — Prometni sektor za razdoblje 2014. – 2020. — Poziv za podnošenje prijedloga — Izvršna agencija za inovacije i mreže (INEA) — Poruka elektroničke pošte kojom se tužitelja obavještava o odbijanju njegova prijedloga — Naknadna odluka Europske komisije kojom se uspostavlja popis odabranih prijedloga — Djelotvorna sudska zaštita)
 ---documentbreak--- C2942018HR710120180628HR00087171Presuda Suda (deseto vijeće) od 28. lipnja 2018. – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV protiv Europske komisije
   (Predmet C-635/16 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Tužba za poništenje — Dopuštenost — Određivanje predmeta tužbe — Financijska pomoć u području Instrumenta za povezivanje Europe (CEF) — Prometni sektor za razdoblje 2014. – 2020. — Poziv za podnošenje prijedloga — Izvršna agencija za inovacije i mreže (INEA) — Poruka elektroničke pošte kojom se tužitelja obavještava o odbijanju njegova prijedloga — Naknadna odluka Europske komisije kojom se uspostavlja popis odabranih prijedloga — Djelotvorna sudska zaštita)“2018/C 294/08Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV (zastupnik: Y. de Vries, advocaat)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Samnadda i J. Hottiaux, agenti)

      Izreka

            1.

            Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 11. listopada 2016., Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisija (T-564/15, neobjavljeno, EU:T:2016:611).

            2.

            Predmet se vraća Općem sudu Europske unije na ponovno odlučivanje.

            3.

            O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (
         1
      )	SL C 70, 6. 3. 2017.


201808030672050962018/C 294/633422018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180530484921Predmet T-342/18: Tužba podnesena 30. svibnja 2018. – Nichicon Corporation protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2942018HR4810120180530HR0063481492Tužba podnesena 30. svibnja 2018. – Nichicon Corporation protiv Komisije
   (Predmet T-342/18)2018/C 294/63Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Nichicon Corporation (Kyoto, Japan) (zastupnici: A. Ablasser-Neuhuber, F. Neumayr, G. Fussenegger i H. Kühnert, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            u cijelosti poništi odluku Komisije C(2018) 1768 final od 21. ožujka 2018. o postupku na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Ugovora o EGP-u (Predmet AT.40136 – Kondenzatori), u dijelu koji se odnosi na tužitelja;

            —

            podredno, djelomično poništi:

                     a.

                     članak 1. točku (f) pobijane odluke kojim je utvrđeno da je tužitelj sudjelovao u jedinstvenoj i trajnoj povredi članka 101. UFEU-a i članka 53. Ugovora o EGP-u u sektoru elektrolitskih kondenzatora koji obuhvaća čitav EGP, koja se sastojala od sporazuma i/ili usklađenih djelovanja čija je svrha bila koordinacija cjenovnog postupanja od 26. lipnja 1998. do 31. svibnja 2010.,

                     b.

                     članak 2. točku (i) pobijane odluke, kojim se tužitelju izriče novčana kazna od 72901000 eura, i

            —

            smanji novčanu kaznu koja je tužitelju izrečena na temelju članka 261. UFEU-a i članka 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (
                  1
               );

            —

            u svakom slučaju, Komisijinu ocjenu zamijeni svojom kad je riječ o iznosu novčane kazne i smanji novčanu kaznu koja je tužitelju izrečena na temelju članka 261. UFEU-a i članka 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003; i

            —

            Komisiji naloži snošenje troškova u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na materijalnim pogreškama koje se tiču činjenica
            Navedene materijalne pogreške koje se tiču činjenica odnose se posebice na tri vremenska razdoblja kontakata. Tužitelj tvrdi da je Komisija pogrešno utvrdila činjenice koje nisu dovoljno dokazane. Slijedom toga, Komisija je pogrešno zaključila da je povrijeđen članak 101. UFEU-a.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava u vezi s kvalifikacijom kao jedinstvene i trajne povrede te pretpostavci tužiteljeve odgovornosti za sudjelovanje
            Drugi tužbeni razlog odnosi se na navodne pogreške koje je Komisija počinila i kod kvalifikacije kontakata koji su određeni kao jedinstvena i trajna povreda i kod tužiteljeve odgovornosti za takvu povredu. Kao prvo, Komisija nije u dovoljnoj mjeri dokazala doseg jedinstvene i trajne povrede. Kao drugo, Komisija je pogriješila kada je utvrdila da je tužitelj odgovoran za kontakte u kojima nije sudjelovao. Kao treće, Komisija je pogrešno zaključila da se povreda nastavila u neprekinutom razdoblju do 7. studenoga 2003. Kao četvrto, Komisija je pogriješila kada je utvrdila da je tužitelj odgovoran za trajno sudjelovanje u jedinstvenoj i trajnoj povredi nakon 10. studenoga 2008. Kao posljedica toga, Komisija ne može tužitelju izreći kazne zbog zastare. Kao peto, Komisija je pogrešno zaključila da se tužiteljevo sudjelovanje u jedinstvenoj i trajnoj povredi nastavilo unatoč njegovu izričitom udaljavanju.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti

            4.

            Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni prilikom određivanja novčane kazne
            Svojim četvrtim tužbenim razlogom tužitelj iznosi navodne očite pogreške u ocjeni prilikom određivanja novčane kazne. Kao prvo, navodi da je Komisija povrijedila načelo proporcionalnosti i svoje smjernice o metodi za utvrđivanje kazni jer je kao osnovu za izračun novčane kazne nepravilno uzela u obzir sveukupnu vrijednost prodaje u EGP-u. Kao drugo i treće, time što je pogrešno utvrdila i koeficijent težine i dodatni iznos, Komisija je povrijedila načelo proporcionalnosti, obvezu obrazlaganja i načelo ne bis in idem. Kao četvrto, Komisija je povrijedila načelo proporcionalnosti, svoju obvezu obrazlaganja i načelo jednakog postupanja, zato što u novčanoj kazni navodno nije pravilno odraženo tužiteljevo ograničeno sudjelovanje. Nadalje, Komisija je povrijedila načelo proporcionalnosti i smjernice o metodi za utvrđivanje kazni jer nije uzela u obzir, kao olakotne okolnosti, tužiteljevu nepažnju, ako je uopće do nje došlo, i njegovu u osnovi ograničenu ulogu i kompetitivno postupanje.

            5.

            Peti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka
            Peti tužbeni razlog odnosi se na Komisijinu navodnu bitnu povredu postupka u smislu članka 263. UFEU-a, jer Nichiconu nije dostavila dodatnu obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku i jer mu je odredila prekratko razdoblje za obranu.

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165. i ispravak u SL-u 2016., L 173, str. 108.)


201808030272049782018/C 294/453892018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180613323322Predmet C-389/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. lipnja 2018. uputio Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) – Brussels Securities SA protiv État belge
 ---documentbreak--- C2942018HR3220120180613HR0045322332Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. lipnja 2018. uputio Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) – Brussels Securities SA protiv État belge
   (Predmet C-389/18)2018/C 294/45Jezik postupka: francuski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Brussels Securities SA

      Tuženik: État belge

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 4. Direktive Vijeća 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (
         1
      ) (koja je, s učinkom od 18. siječnja 2012., zamijenjena Direktivom Vijeća 2011/96/EU od 30. studenoga 2011. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (
         2
      )), zajedno s drugim izvorima prava Zajednice,
   tumačiti na način da mu se protive propisi nacionalnog tijela, poput Zakona o porezu na dohodak iz 1992. i Kraljevskog dekreta za provedbu Zakona o porezu na dohodak iz 1992., u verzijama koje su primjenjive na poreznu godinu 2011.,
   kojima je odabran sustav izuzeća (suzdržavanje od oporezivanja dobiti koju društvo kći raspodjeljuje svojem društvu majci na temelju toga što je ono njezin član) kojim se, kao prvo, u poreznu osnovicu društva majke ubraja dividenda koju raspodijeli društvo kći i kojim se, kao drugo, 95 % te dividende odbija od te porezne osnovice kao konačno oporezovani prihodi,
   zbog zajedničke primjene, u svrhu utvrđivanja osnovice za obračun poreza na dobit društva majke, tog belgijskog sustava odbitka konačno oporezovanih prihoda i 1. pravila koja se odnose na drugi odbitak koji je porezna olakšica predviđena tim propisima (odbitak za rizični kapital), 2. prava na odbitak ranijih oporezivih gubitaka, 3. prava prijenosa na sljedeće porezne godine, kada je u nekoj poreznoj godini njihov iznos veći od oporezive dobiti, knjiženog viška konačno oporezovanih prihoda, odbitka za rizični kapital i ranijih oporezivih gubitaka, i 4. redoslijeda knjiženja kojim se propisuje da knjiženje, tijekom tih sljedećih poreznih godina, mora dovesti do iscrpljenja dobiti kojom se, prije svega, oporezuju preneseni konačno oporezovani prihodi, a zatim preneseni odbitak za rizični kapital (čiji je prijenos ograničen na „sljedećih sedam poreznih razdoblja”), a zatim na iznos ranijih gubitaka koje je moguće povratiti,
   koji dovode do smanjenja, u iznosu svih ili dijela dividendi koje je društvo kći isplatilo, gubitaka društva majke koje je ono moglo odbiti da se dividende samo jednostavno moglo odbiti od dobiti za poreznu godinu u kojoj su ostvareni (uz smanjenje oporezivog prihoda za tu poreznu godinu i, eventualno, povećanje prenosivih poreznih gubitaka) umjesto da se zadrže u okviru te dobiti i da se potom na njih primijene pravila izuzeća i prijenosa izuzetih iznosa u slučaju nedostatne dobiti,
   to jest smanjenja iznosa ranijih gubitaka društva majke koje je moguće povratiti, do kojeg može doći tijekom poreznih godina nakon porezne godine za koju konačno oporezovani prihodi, odbitak za rizični kapital i iznos ranijih gubitaka premašuju iznos oporezive dobiti?
   (
         1
      )	SL L 225, str. 6.

   (
         2
      )	SL L 345, str. 8. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 218.)


201808030062050292018/C 294/0922017CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL201806287822Predmet C-2/17: Presuda Suda (deseto vijeće) od 28. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španjolska) – Instituto Nacional de la Seguridad Social protiv Jesúsa Crespa Reya (Zahtjev za prethodnu odluku — Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba — Socijalna sigurnost radnika migranata — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Prilog XI., naslov „Španjolska”, točka 2. — Starosna mirovina — Način izračuna — Teoretski iznos — Relevantna osnovica za plaćanje doprinosa — Posebni sporazum — Odabir osnovice za plaćanje doprinosa — Nacionalni propis kojim se radnika obvezuje na plaćanje minimalnih osnovica)
 ---documentbreak--- C2942018HR720120180628HR00097282Presuda Suda (deseto vijeće) od 28. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španjolska) – Instituto Nacional de la Seguridad Social protiv Jesúsa Crespa Reya
   (Predmet C-2/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba — Socijalna sigurnost radnika migranata — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Prilog XI., naslov „Španjolska”, točka 2. — Starosna mirovina — Način izračuna — Teoretski iznos — Relevantna osnovica za plaćanje doprinosa — Posebni sporazum — Odabir osnovice za plaćanje doprinosa — Nacionalni propis kojim se radnika obvezuje na plaćanje minimalnih osnovica)“2018/C 294/09Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Tuženik: Jesús Crespo Rey

      uz sudjelovanje: Tesorería General de la Seguridad Social

      Izreka

   Sporazum o slobodnom kretanju osoba sklopljen između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, koji je potpisan u Luxembourgu 21. lipnja 1999., treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis države članice poput onoga o kojem je riječ u glavnom predmetu, koji obvezuje radnika migranta koji je potpisao posebni sporazum u okviru sustava socijalne sigurnosti te države članice da uplaćuje doprinose na temelju najmanje osnovice, zbog čega nadležna institucija navedene države članice prilikom izračuna teoretskog iznosa njegove starosne mirovine razdoblje obuhvaćeno tim sporazumom pridodaje razdoblju ostvarenom u toj istoj državi članici, a radi tog izračuna u obzir uzima samo doprinose uplaćene na temelju navedenog sporazuma, iako je navedeni radnik prije ostvarivanja svojeg prava slobodnog kretanja plaćao doprinose u predmetnoj državi članici na temelju osnovica većih od najmanje osnovice za plaćanje doprinosa i da radnik koji nije migrirao i koji se nije koristio svojim pravom slobodnog kretanja, a potpisao je takav sporazum, ima mogućnost plaćanja doprinosa na temelju osnovica većih od najmanje osnovice za plaćanje doprinosa.
   (
         1
      )	SL C 104, 3. 4. 2017.


201808030152050062018/C 294/463972018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180615333421Predmet C-397/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2018. uputio Juzgado de lo Social de Barcelona (Španjolska) – Ana María Páez Juárez protiv Nobel Plastiques Ibérica, S. A.
 ---documentbreak--- C2942018HR3310120180615HR0046331342Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2018. uputio Juzgado de lo Social de Barcelona (Španjolska) – Ana María Páez Juárez protiv Nobel Plastiques Ibérica, S. A.
   (Predmet C-397/18)2018/C 294/46Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ana María Páez Juárez

      Tuženik: Nobel Plastiques Ibérica S. A.

      Druge stranke u postupku: Fondo de Garantía Salarial (FOGASA) i Ministerio Fiscal

      Prethodna pitanja

            1.

            Trebaju li se smatrati osobama s invaliditetom u svrhu primjene Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (
                  1
               ), kako ju je tumačio Sud Europske unije, radnici koji su kvalificirani osobito osjetljivima na određene rizike kada su zbog svojih osobnih karakteristika ili poznatog biološkog stanja, osobito osjetljivi na opasnosti na radu i kada zbog tog razloga ne mogu obavljati određene poslove zbog toga što oni mogu dovesti u opasnost njihovo zdravlje ili zdravlje drugih osoba?
            Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, postavljaju se sljedeća pitanja:

            2.

            Je li odluka o otkazu radnice iz ekonomskih, tehničkih, organizacijskih i proizvodnih razloga, akt izravne ili neizravne diskriminacije u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) Direktive 2000/78, kada je toj osobi priznat invaliditet jer je osobito osjetljiva za obavljanje određenih poslova zbog svoje fizičke bolesti, te zbog toga teško doseže zahtijevanu razinu produktivnosti kako ne bi bila kandidat za otkaz?

            3.

            Je li odluka o otkazu radnice iz ekonomskih, tehničkih, organizacijskih i proizvodnih razloga, akt izravne ili neizravne diskriminacije u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) Direktive 2000/78, kada je toj osobi priznat invaliditet jer je osobito osjetljiva za obavljanje određenih poslova zbog svoje fizičke bolesti, a odluka se donosi, između ostalih kriterija, i na temelju polivalentnosti na svim poslovima, uključujući one koje osoba s invaliditetom ne može obavljati?

            4.

            Je li odluka o otkazu radnice iz ekonomskih, tehničkih, organizacijskih i proizvodnih razloga, akt neizravne diskriminacije sukladno izrazima iz članka 2. stavka 2. točke (b) Direktive 2000/78, kada je toj osobi priznat invaliditet jer je osobito osjetljiva za obavljanje određenih poslova zbog svoje fizičke bolesti, koja je dovela do dugih razdoblja izostanaka ili bolovanja prije otkaza, a odluka se donosi između ostalih kriterija, i na temelju kriterija izostanaka te radnice?

      (
         1
      )	SL 2000, L 303, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5. svezak 1. str. 69.)