title: Predmet C-265/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 29. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Torino – Italija) – VCAST Limited protiv R.T.I. SpA (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Autorsko pravo i srodna prava — Direktiva 2001/29/EZ — Članak 5. stavak 2. točka (b) — Iznimka privatnog reproduciranja — Članak 3. stavak 1. — Priopćavanje javnosti — Posebno tehničko sredstvo — Pružanje usluge snimanja videozapisa u oblaku (cloud computing) za kopije djela zaštićenih autorskim pravom bez pristanka dotičnog autora — Aktivna intervencija pružatelja usluge pri navedenom snimanju)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/3

         Presuda Suda (treće vijeće) od 29. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Torino – Italija) – VCAST Limited protiv R.T.I. SpA
   (Predmet C-265/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Autorsko pravo i srodna prava - Direktiva 2001/29/EZ - Članak 5. stavak 2. točka (b) - Iznimka privatnog reproduciranja - Članak 3. stavak 1. - Priopćavanje javnosti - Posebno tehničko sredstvo - Pružanje usluge snimanja videozapisa u oblaku (cloud computing) za kopije djela zaštićenih autorskim pravom bez pristanka dotičnog autora - Aktivna intervencija pružatelja usluge pri navedenom snimanju))
   (2018/C 032/03)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Torino

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: VCAST Limited

      Tuženik: R.T.I. SpA

      Izreka

   Direktivu 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu, osobito njezin članak 5. stavak 2. točku (b), treba tumačiti na način da joj se protivi nacionalno zakonodavstvo koje poduzetniku dopušta da privatnim osobama pruža uslugu daljinskog snimanja videozapisa korištenjem tzv. cloud computinga za privatne kopije djela zaštićenih autorskim pravom, pri čemu je taj poduzetnik aktivno uključen u snimanje, bez ovlaštenja nositelja autorskog prava.

      (1)  SL C 270, 25. 7. 2016.


title: Predmet T-120/16: Rješenje Općeg suda od 6. prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (Burlington) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig Burlington — Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE — Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera — Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/23

         Rješenje Općeg suda od 6. prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (Burlington)
   (Predmet T-120/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig Burlington - Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE - Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”))
   (2018/C 032/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zastupnik: A. Norris, barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Njemačka) (zastupnik: A. Parr, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. siječnja 2016. (predmet R 94/2014-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Tulliallan Burlington i Burlington Fashion.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Tulliallan Burlington Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet C-514/16: Presuda Suda (veliko vijeće) od 28. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação de Guimarães – Portugal) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade protiv Joséa Manuela Proençe Salvadora, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorgea Oliveire Pinta (Zahtjev za prethodnu odluku — Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila — Direktiva 72/166/EEZ — Članak 3. stavak 1. — Pojam ‚upotreba vozila’ — Nezgoda koja se dogodila na poljoprivrednom gospodarstvu — Nezgoda u kojoj je sudjelovao poljoprivredni traktor u mirovanju, ali čiji je motor bio upaljen radi pogona pumpe za raspršivanje herbicida)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 28. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação de Guimarães – Portugal) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade protiv Joséa Manuela Proençe Salvadora, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorgea Oliveire Pinta
   (Predmet C-514/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila - Direktiva 72/166/EEZ - Članak 3. stavak 1. - Pojam ‚upotreba vozila’ - Nezgoda koja se dogodila na poljoprivrednom gospodarstvu - Nezgoda u kojoj je sudjelovao poljoprivredni traktor u mirovanju, ali čiji je motor bio upaljen radi pogona pumpe za raspršivanje herbicida))
   (2018/C 032/04)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade

      Tuženici: José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. Direktive Vijeća 72/166/EEZ Vijeća od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti valja tumačiti na način da pojam „upotreba vozila”, sadržan u toj odredbi, ne obuhvaća situaciju u kojoj je poljoprivredni traktor sudjelovao u nezgodi ako njegova glavna funkcija u trenutku nastanka te nezgode nije bila funkcija prijevoznog sredstva, nego to da kao radni stroj pokreće pogonsku snagu potrebnu za pogon pumpe za raspršivanje herbicida.

      (1)  SL C 475, 19. 12. 2016.


title: Predmet T-755/17: Tužba podnesena 20. studenoga 2017. – Savezna Republika Njemačka protiv ECHA-e

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/37

         Tužba podnesena 20. studenoga 2017. – Savezna Republika Njemačka protiv ECHA-e
   (Predmet T-755/17)
   (2018/C 032/51)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: D. Klebs i T. Henze, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku žalbene komisije Europske agencije za kemikalije od 8. rujna 2017. (predmet-br. A-026-2015), u dijelu u kojem je žalbena komisija, u vezi s odlukom Odbora država članica od 01. listopada 2015. koja se odnosi na tvar 1,4-benzendiamin, N, N’-mješoviti fenil- i benzil-derivati (u daljnjem tekstu: BENPAT) CAS-br.: 68953-84-4 (EG-br.: 273-227-8):

                           —

                           djelomično poništila tu odluku jer se njome predviđalo da podnositelji registracije tijekom studije odrede metabolite u skladu s testom OECD TG 309,

                           —

                           djelomično poništila tu odluku jer se njome predviđalo provođenje studije u skladu s testom OECD TG 308 i

                           —

                           odlučila da izjavu o bioakumulaciji treba ukloniti iz obrazloženja te odluke;

               —

               te naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.
   Tužitelj ponajprije prigovara da je žalbena komisija prekoračila svoje ovlasti jer je tijekom žalbenog postupka ponovno ispitala i analizirala odluku o evaluaciji u cijelosti i stoga (formalno i materijalno pogrešno) zaključila da odluku Odbora država članica treba djelomično poništiti i izmijeniti.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nenadležnost žalbene komisije za materijalna pitanja koja se odnose na postupak evaluacije

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda sudske prakse Suda Meroni jer žalbena komisija kao tijelo agencije Unije ne raspolaže marginom prosudbe

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda načela supsidijarnosti i načela dodjele ovlasti jer je žalbena komisija povrijedila prava država članica, institucionalizirana njihovom ovlasti odlučivanja u Odboru država članica Agencije, s obzirom na to da pravo Unije ne sadržava pravnu osnovu na temelju koje je ona mogla djelovati

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda odredaba Uredbe REACH (1) jer žalbeno vijeće nije nadležno za meritornu kontrolu odluka o evaluaciji
               Podredno, tužitelj prigovara da žalbena komisija pri odlukama o evaluaciji na temelju članka 51. stavka 8. Uredbe REACH ima samo ograničene ovlasti nadzora.

               5.

               Peti tužbeni razlog: povreda obveze obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a jer žalbena komisija nije obrazložila svoju navodnu ovlast nadzora

               6.

               Šest tužbeni razlog: materijalno pogrešna i nezakonita odluka

      (1)  Uredba (EZ) 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006. L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.).


title: Predmet C-486/17: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 23. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata – Italija) – Olympus Italia Srl protiv Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Javna nabava radova, robe i usluga — Direktiva 2014/24/EU — Članak 4. — Pragovi za ugovore o javnoj nabavi — Ugovori koji mogu predstavljati određeni prekogranični interes — Očito nedopušten zahtjev)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/10

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 23. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata – Italija) – Olympus Italia Srl protiv Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture
   (Predmet C-486/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Javna nabava radova, robe i usluga - Direktiva 2014/24/EU - Članak 4. - Pragovi za ugovore o javnoj nabavi - Ugovori koji mogu predstavljati određeni prekogranični interes - Očito nedopušten zahtjev))
   (2018/C 032/15)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Olympus Italia Srl

      Tuženik: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture

      uz sudjelovanje: Crimo Italia Srl

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je Tribunale amministrativo regionale per la Basilicata (Regionalni upravni sud za Basilicatu, Italija) uputio 22. srpnja 2017., a Sud zaprimio 10. kolovoza 2017., očito je nedopušten.

      (1)  SL C 374, 6. 11. 2017.


title: Predmet T-622/16: Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Alles wird gut) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Alles wird gut — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/28

         Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Alles wird gut)
   (Predmet T-622/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Alles wird gut - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2018/C 032/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: sheepworld AG (Ursensollen, Njemačka) (zastupnik: S. von Rüden, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. lipnja 2016. (predmet R 212/2016-4) o prijavi za registraciju verbalnog znaka Alles wird gut kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu sheepworld AG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 383, 17. 10. 2016.


title: Predmet C-453/17 P: Žalba koju je 27. srpnja 2017. podnijela Laure Camerin protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 1. lipnja 2017. u predmetu T-647/16, Camerin protiv Parlamenta

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/11

         Žalba koju je 27. srpnja 2017. podnijela Laure Camerin protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 1. lipnja 2017. u predmetu T-647/16, Camerin protiv Parlamenta
   (Predmet C-453/17 P)
   (2018/C 032/16)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Laure Camerin (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament
   Sud (deseto vijeće) odbacio je žalbu rješenjem od 30. studenoga 2017.


title: Predmet T-728/16: Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2017. – Tuerck protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Prijenos nacionalnih mirovinskih prava — Povećanje vrijednosti kapitala od datuma podnošenja zahtjeva za prijenos sredstava do stvarnog datuma prijenosa”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/29

         Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2017. – Tuerck protiv Komisije
   (Predmet T-728/16) (1)

   ((„Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Prijenos nacionalnih mirovinskih prava - Povećanje vrijednosti kapitala od datuma podnošenja zahtjeva za prijenos sredstava do stvarnog datuma prijenosa”))
   (2018/C 032/39)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sabine Tuerck (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i L. Radu Bouyon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 10. prosinca 2015. kojom se potvrđuje prijenos mirovinskih prava koja je tužiteljica stekla prije nego što je stupila u službu Unije u mirovinski sustav Europske unije.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka Europske komisije od 10. prosinca 2015. kojom se potvrđuje prijenos mirovinskih prava koja je Sabine Tuerck stekla prije stupanja u službu Unije u mirovinski sustav Europske unije.

               2.

               Nalaže se Komisiji snošenje troškova.

      (1)  SL C 475, 19. 12. 2016.


title: Predmet T-121/16: Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig Burlington — Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE — Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera — Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/24

         Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL)
   (Predmet T-121/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig Burlington - Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE - Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”))
   (2018/C 032/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zastupnik: A. Norris, barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Njemačka) (zastupnik: A. Parr, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. siječnja 2016. (predmet R 2501/2013-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Tulliallan Burlington i Burlington Fashion.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Tulliallan Burlington Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet T-757/17: Tužba podnesena 10. studenoga 2017. – Kerstens protiv Komisije

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/38

         Tužba podnesena 10. studenoga 2017. – Kerstens protiv Komisije
   (Predmet T-757/17)
   (2018/C 032/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Petrus Kerstens (Overijse, Belgija) (zastupnik: C. Mourato, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 27. ožujka 2017. upućenu tužitelju, u dijelu u kojem nalaže ponavljanje postupka u predmetu CMS 15/017 ab initio;

               —

               poništi odluku Komisije od 7. travnja 2017. upućenu tužitelju, u dijelu u kojem nalaže ponavljanje postupka u predmetu CMS 12/063 ab initio;

               —

               dodijeli tužitelju naknadu štete u ukupnom iznosu od 40 000 eura, na ime posebne neimovinske štete, koji treba platiti Europska komisija;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka, na temelju članka 134. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj provedbi poništavajuće presude od 14. veljače 2017., Kerstens/Komisija (T-270/16 P, neobjavljena, EU:T:2017:74) i povredi načela „non bis in idem”, koje je navodno počinilo tijelo za imenovanje jer je odlučilo ponovno pokrenuti disciplinske postupke protiv tužitelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj provedbi gore navedene presude i povredi načela dobre uprave, uključujući obvezu nepristranog i pravičnog postupanja s predmetima, povredi načela presumpcije nevinosti i povredi prava obrane jer te odluke o ponovnom pokretanju navedenih disciplinskih postupaka nisu pružile jamstva nepristranosti i pravičnosti u postupanju s tužiteljevim predmetom.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj provedbi gore navedene presude i povredi načela pravne sigurnosti i dobre uprave, a osobito načela razumnog roka jer se prema tužiteljevu mišljenju novi disciplinski postupak također morao pokrenuti u razumnom roku, što ovdje nije bio slučaj.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na zahtjevu za naknadu posebne štete zbog gore navedenih nepravilnosti, kako bi se nadoknadila neimovinska šteta koju su upravna tijela navodno uzrokovala tužitelju jer poništenje pobijanih akata ne može samo za sebe nadoknaditi navedenu štetu.


title: Predmet C-467/17 P: Žalba koju je 1. kolovoza 2017. podnijela Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 6. lipnja 2017. u predmetu T-172/17, Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/11

         Žalba koju je 1. kolovoza 2017. podnijela Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 6. lipnja 2017. u predmetu T-172/17, Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet C-467/17 P)
   (2018/C 032/17)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss (zastupnik: F. Longo, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Europski parlament i Vijeće Europske unije
   Rješenjem od 29. studenoga 2017. Sud (osmo vijeće) je odbio žalbu i odredio da će Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss snositi vlastite troškove.


title: Predmet T-815/16: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2017. – For Tune protiv EUIPO-a – Simplicity trade (opus AETERNATUM) „Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije opus AETERNATUM — Raniji verbalni žig Europske unije OPUS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/29

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2017. – For Tune protiv EUIPO-a – Simplicity trade (opus AETERNATUM)
   (Predmet T-815/16) (1)

   („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije opus AETERNATUM - Raniji verbalni žig Europske unije OPUS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
   (2018/C 032/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: For Tune sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: K. Popławska, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Simplicity trade GmbH (Oelde, Njemačka)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. rujna 2016. (predmet R 152/2016-2) o postupku povodom prigovora između društava Simplicity trade i For Tune.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu For Tune sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 14, 16. 1. 2017.


title: Predmet C-593/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2017. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG protiv Hauptzollamt Hannover

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2017. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG protiv Hauptzollamt Hannover
   (Predmet C-593/17)
   (2018/C 032/18)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

      Tuženik: Hauptzollamt Hannover

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li Provedbena uredba Komisije (EU) br. 767/2014 od 11. srpnja 2014. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu (1) valjana?

               2.

               U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje: treba li napomenu Europske komisije uz podbroj 1902 3010 kombinirane nomenklature, koja je objavljena 4. ožujka 2015., uzeti u obzir prilikom tumačenja podbroja 1902 3010 KN-a, u dijelu u kojoj je u njoj kao primjer industrijskog postupka sušenja navedeno prženje?

      (1)  SL 2014., L 209, str. 12.


title: Predmet T-761/17: Tužba podnesena 17. studenoga 2017. – UR protiv Komisije

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/39

         Tužba podnesena 17. studenoga 2017. – UR protiv Komisije
   (Predmet T-761/17)
   (2018/C 032/53)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: UR (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   proglasi i presudi:

               —

               poništava se odluka povjerenstva za odabir od 11. kolovoza 2017., donesena nakon preispitivanja, o tome da se njegovo ime ne uvrsti na popis uspješnih kandidata na natječaju EPSO/AD/322/16;

               —

               Komisiji se u svakom slučaju nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni, koju je povjerenstvo za odabir navodno počinilo, smatrajući da tužiteljeva diploma ne ispunjava jedan od uvjeta za sudjelovanje na natječaju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, iznesen podredno, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti obavijesti o otvorenom natječaju na temelju članka 27. prvog stavka Pravilnika o osoblju. Konkretno, sporni uvjet za sudjelovanje na natječaju nije povezan sa zahtjevima radnih mjesta koje treba popuniti, kako su opisana u obavijesti o otvorenom natječaju, i stoga je u suprotnosti s interesom službe.

               3.

               Treći tužbeni zahtjev, istaknut podredno prethodnom, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju pobijane odluke jer kriteriji koje je povjerenstvo za odabir utvrdilo za ocjenu relevantnosti tužiteljeve diplome s obzirom na sporni uvjet za sudjelovanje na natječaju nisu obznanjeni, što je tužitelja spriječilo da prikladno pripremi svoju obranu.


title: Predmet C-624/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2017. uputio Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) – Kazneni postupak protiv Tronex BV

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2017. uputio Gerechtshof Den Haag (Nizozemska) – Kazneni postupak protiv Tronex BV
   (Predmet C-624/17)
   (2018/C 032/19)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof Den Haag

      Stranke glavnog postupka

   Tronex BV

      Prethodna pitanja

               1.

                           1.

                           Treba li trgovca na malo, koji predmet, koji je potrošač vratio ili koji je u njegovoj ponudi postao višak, vrati svojem dobavljaču na temelju sporazuma koji postoji između njega i tog dobavljača (dakle, uvoznika, trgovca na veliko, distributera, proizvođača ili druge osobe od koje je nabavio predmet), smatrati posjednikom koji odbacuje predmet u smislu članka 3. točke 1. Okvirne direktive (1)?

                           2.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 1.1. o tome, radi li se pri tome o predmetu kod kojega postoji nedostatak ili kvar koji je lako otkloniti?

                           3.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 1.1. o tome, radi li se pri tome o predmetu kod kojeg postoji tako velik ili težak nedostatak ili kvar da predmet zato više nije prikladan ili upotrebljiv za svoju izvornu namjenu?

               2.

                           1.

                           Treba li trgovca na malo ili dobavljača, koji predmet, koji je potrošač vratio ili koji je u njegovoj ponudi postao višak, preproda kupcu (preostalih zaliha), smatrati posjednikom koji odbacuje predmet u smislu članka 3. točke 1. Okvirne direktive?

                           2.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 2.1. o tome koliko iznosi kupovna cijena koju kupac treba platiti trgovcu na malo ili dobavljaču?

                           3.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 2.1. o tome, radi li se pri tome o predmetu kod kojega postoji nedostatak ili kvar koji je lako otkloniti?

                           4.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 2.1. o tome, radi li se pri tome o predmetu kod kojeg postoji tako velik ili težak nedostatak ili kvar da predmet zato više nije prikladan ili upotrebljiv za svoju izvornu namjenu?

               3.

                           1.

                           Treba li kupca, koji veliku količinu robe koja je kupljena kod trgovaca na malo ili dobavljača, koju su potrošači vratili i/ili je postala višak, preproda (inozemnoj) trećoj osobi, smatrati posjednikom koji odbacuje pošiljku robe u smislu članka 3. točke 1. Okvirne direktive?

                           2.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 3.1. o tome koliko iznosi kupovna cijena koju treća osoba treba platiti kupcu?

                           3.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 3.1. o tome, nalazi li se u toj pošiljci robe i roba kod koje postoji nedostatak ili kvar koji je lako otkloniti?

                           4.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 3.1. o tome, nalazi li se u pošiljci robe i roba kod koje postoji tako velik ili težak nedostatak ili kvar da dotični predmet zato više nije prikladan ili upotrebljiv za svoju izvornu namjenu?

                           5.

                           Ovisi li odgovor na pitanje 3.3. ili pitanje 3.4. o tome, koliki je postotak neispravne robe u cjelokupnoj količini robe koja je preprodana trećoj osobi? U slučaju potvrdnog odgovora, koji postotak tada predstavlja prag?

      (1)  Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (SL 2008., L 312, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 34., str. 99.)


title: Predmet C-107/16: Rješenje Suda (treće vijeće) od 23. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Pordenone – Italija) – kazneni postupak protiv Giorgia Fidenata (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Poljoprivreda — Genetski modificirana hrana i hrana za životinje — Hitne mjere — Nacionalna mjera koja zabranjuje uzgoj genetski modificiranog kukuruza MON 810 — Donošenje i održavanje mjere — Uredba (EZ) br. 1829/2003 — Članak 34. — Uredba (EZ) br. 178/2002 — Članci 53. i 54. — Uvjeti primjene — Načelo predostrožnosti)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/4

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 23. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Pordenone – Italija) – kazneni postupak protiv Giorgia Fidenata
   (Predmet C-107/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Poljoprivreda - Genetski modificirana hrana i hrana za životinje - Hitne mjere - Nacionalna mjera koja zabranjuje uzgoj genetski modificiranog kukuruza MON 810 - Donošenje i održavanje mjere - Uredba (EZ) br. 1829/2003 - Članak 34. - Uredba (EZ) br. 178/2002 - Članci 53. i 54. - Uvjeti primjene - Načelo predostrožnosti))
   (2018/C 032/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Pordenone

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Giorgio Fidenato

      Izreka

               1.

               Članak 34. Uredbe (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje, u vezi s člankom 53. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane, treba tumačiti na način da Europska komisija nije dužna poduzimati hitne mjere, u smislu potonjeg članka, kada je država članica službeno obavijesti, u skladu s člankom 54. stavkom 1. drugonavedene uredbe, o potrebi njihova poduzimanja, ako nije očito da proizvod koji je odobren Uredbom br. 1829/2003 ili u skladu s njom može predstavljati ozbiljnu opasnost za ljudsko zdravlje, zdravlje životinja ili okoliš.

               2.

               Članak 34. Uredbe br. 1829/2003, u vezi s člankom 54. Uredbe br. 178/2002, treba tumačiti na način da država članica može – nakon što službeno obavijesti Europsku komisiju o potrebi poduzimanja hitnih mjera, a potonja ne poduzme nikakvu mjeru u skladu s člankom 53. Uredbe br. 178/2002 – donijeti spomenute mjere na nacionalnoj razini.

               3.

               Članak 34. Uredbe br. 1829/2003, u vezi s načelom predostrožnosti kako je određeno u članku 7. Uredbe br. 178/2002, treba tumačiti na način da državama članicama ne omogućava da u skladu s člankom 54. Uredbe br. 178/2002 donose privremene hitne mjere samo na temelju tog načela, a bez ispunjavanja materijalnih pretpostavki iz članka 34. Uredbe br. 1829/2003.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet C-629/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2017. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – J. Portugal Ramos Vinhos SA protiv Adega Cooperativa de Borba CRL

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2017. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – J. Portugal Ramos Vinhos SA protiv Adega Cooperativa de Borba CRL
   (Predmet C-629/17)
   (2018/C 032/20)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: J. Portugal Ramos Vinhos SA

      Tuženik: Adega Cooperativa de Borba CRL

      Prethodna pitanja

   Treba li izraz „podaci koji u trgovini mogu služiti za označivanje drugih karakteristika proizvoda ili usluga” iz članka [3.] stavka 1. točke (c) Direktive 2008/95/EZ (1), kada se primjenjuje u kontekstu ispitivanja dopuštenosti zahtjeva za registraciju oznaka ili podataka kojima se označavaju vinski proizvodi, tumačiti na način da je njime obuhvaćeno upućivanje – u verbalnim izrazima prihvaćenima kao žig, koji uključuju zemljopisni naziv zaštićen kao oznaka izvornosti vina – na pojam „adega” [vinski podrum] koji se uobičajeno koristi za identifikaciju postrojenja i prostorija u kojima se priprema ta vrsta proizvoda, ako je taj pojam („adega”) jedan od verbalnih elemenata koji čine tvrtku pravne osobe koja želi ishoditi registraciju žiga?

      (1)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (Kodificirana verzija) (SL 2008., L 299, str. 25.) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 149.)


title: Predmet T-122/16: Presuda Općeg suda od 6, prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (Burlington) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig Burlington — Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE — Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera — Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/24

         Presuda Općeg suda od 6, prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (Burlington)
   (Predmet T-122/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig Burlington - Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE - Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”))
   (2018/C 032/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zastupnik A. Norris, barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Njemačka) (zastupnik: A. Parr, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. siječnja 2016. (predmet R 2409/2013-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Tulliallan Burlington i Burlington Fashion.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Tulliallan Burlington Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet C-637/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenoga 2017. uputio Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugal) – Cogeco Communications Inc protiv Sport TV Portugal i dr.

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenoga 2017. uputio Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugal) – Cogeco Communications Inc protiv Sport TV Portugal i dr.
   (Predmet C-637/17)
   (2018/C 032/21)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Cogeco Communications Inc

      Tuženici: Sport TV Portugal, SA, Controlinvest-SGPS SA, Nos-SGPS SA

      Prethodna pitanja

               1.

               Mogu li se članak 9. stavak 1. i članak 10. stavci 2., 3. i 4. Direktive 2014/104/EU (1) od 26. studenoga 2014. i njezine ostale odredbe ili primjenjiva opća načela prava Europske unije tumačiti na način da stvaraju prava pojedinca (u ovom slučaju dioničkog društva na koje se primjenjuje kanadsko pravo) na koja se on može pozvati protiv drugog pojedinca pred sudom (u ovom slučaju dioničkog društva na koje se primjenjuje portugalsko pravo) u kontekstu tužbe radi naknade navodno pretrpljene štete zbog povrede prava tržišnog natjecanja, točnije, kada na datum podnošenja predmetne sudske tužbe (27. veljače 2015.) još nije istekao rok dodijeljen državama članicama za prenošenje Direktive u nacionalno pravo u skladu s njezinim člankom 21. stavkom 1.?

               2.

               Mogu li se članak 10. stavci 2., 3. i 4. Direktive i njezine ostale odredbe ili primjenjiva opća načela prava Europske unije tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba poput članka 498. stavka 1. portugalskog Građanskog zakonika koja, primjenjujući se na činjenice nastale prije objave navedene direktive, prije njezina stupanja na snagu i prije datuma utvrđenog za njezino prenošenje, u okviru tužbe također podnesene prije potonjeg datuma:

                           a)

                           određuje rok zastare od tri godine za pravo na naknadu štete na osnovi izvanugovorne građanske odgovornosti;

                           b)

                           utvrđuje da taj rok od tri godine počinje teći od dana kada je oštećena osoba saznala za pravo koje ima, iako ne zna točan identitet odgovorne osobe ni opseg štete i

                           c)

                           ne sadržava nikakvu odredbu kojom bi se propisao ili odobrio prekid ili zastoj zastare zbog same činjenice da je agencija za zaštitu tržišnog natjecanja poduzela radnje u okviru istrage ili postupka koji se odnosi na povredu prava tržišnog natjecanja s kojom je povezana tužba za naknadu štete?

               3.

               Mogu li se članak 9. stavak 1. Direktive i njezine ostale odredbe ili primjenjiva opća načela prava Europske unije tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba poput članka 623. portugalskog Zakona o parničnom postupku koja, primjenjujući se na činjenice nastale prije stupanja na snagu Direktive i prije datuma utvrđenog za njezino prenošenje, u okviru tužbe također podnesene prije potonjeg datuma:

                           a)

                           propisuje da konačna odluka donesena u upravnom postupku zbog povrede ne stvara učinke ni u kakvom parničnom postupku u kojem se raspravlja o pravnim odnosima koji ovise o počinjenju povrede? ili (ovisno o tumačenju)

                           b)

                           utvrđuje da ta konačna odluka donesena u upravnom postupku zbog povrede prema trećima predstavlja oborivu presumpciju u pogledu postojanja činjeničnih i pravnih pretpostavki sankcioniranja u svakom parničnom postupku u kojem se raspravlja o pravnim odnosima koji ovise o počinjenju povrede?

               4.

               Mogu li se članak 9. stavak 1. i članak 10. stavci 2., 3. i 4. Direktive ili članak 288. treći stavak Ugovora o funkcioniranju Europske unije ili bilo koja druga odredba primarnog ili sekundarnog prava, sudska praksa ili primjenjiva opća načela prava Unije tumačiti na način da im se protivi primjena odredaba nacionalnog prava poput članka 498. stavka 1. Građanskog zakonika i članka 623. portugalskog Zakona o parničnom postupku koje, primjenjujući se na činjenice nastale prije objave, stupanja na snagu i datuma utvrđenog za prenošenje Direktive, u okviru tužbe također podnesene prije potonjeg datuma, ne uzimaju u obzir tekst ni cilj Direktive niti su usmjerene prema postizanju rezultata koji se njome žele postići?

               5.

               Podredno, i samo u slučaju da Sud odgovori potvrdno na bilo koje od prethodnih pitanja, može li se članak 22. Direktive, kao i njezine ostale odredbe ili primjenjiva opća načela prava Europske unije tumačiti na način da im se protivi to da nacionalni sud u ovom slučaju primijeni članak 498. stavak 1. portugalskog Građanskog zakonika ili članak 623. portugalskog Zakona o parničnom postupku u verziji koja je trenutačno na snazi, ali tumačene i primijenjene tako da su u skladu s odredbama članka 10. Direktive?

               6.

               U slučaju potvrdnog odgovora na 5. pitanje, može li se pojedinac pozvati na članak 22. Direktive protiv drugog pojedinca pred nacionalnim sudom u tužbi za naknadu štete nastale kao posljedica povrede prava tržišnog natjecanja?

      (1)  Direktiva 2014/104/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. studenoga 2014. o određenim pravilima kojima se uređuju postupci za naknadu štete prema nacionalnom pravu za kršenje odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Europske unije (SL 2014., L 349, str. 1.)


title: Predmet T-562/15: Rješenje Općeg suda od 26. studenoga 2017. – Federcaccia Toscana i dr. protiv Komisije („Okoliš — Očuvanje divljih ptica — Vrste koje se smiju izlovljavati — Uvjeti koje moraju poštovati nacionalna zakonodavstva o lovu — Usklađivanje kriterija primjene članka 7. stavka 4. Direktive 2009/147/EZ — Razdoblje lovostaja u Toscani”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/31

         Rješenje Općeg suda od 26. studenoga 2017. – Federcaccia Toscana i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-562/15) (1)

   ((„Okoliš - Očuvanje divljih ptica - Vrste koje se smiju izlovljavati - Uvjeti koje moraju poštovati nacionalna zakonodavstva o lovu - Usklađivanje kriterija primjene članka 7. stavka 4. Direktive 2009/147/EZ - Razdoblje lovostaja u Toscani”))
   (2018/C 032/42)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Federcaccia Toscana (Firenca, Italija) i ostalih 5 tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnik: A. Bruni, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i C. Hermes, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a kojim se traži utvrđenje da je Komisija nezakonito propustila ažurirati određene talijanske podatke sadržane u dokumentu o ključnim pojmovima koji je sastavio odbor ORNIS i koji je predviđen Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (SL 2010., L 20, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32., str. 128.), zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje dopisa Komisije od 6. listopada 2014. u kojem se navodi da produljenje sezone lova za određene vrste ptica u Italiji nije u skladu s europskim propisima i zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli jer Komisija nije ažurirala talijanske podatke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Društvu Federcaccia Toscana i ostalim tužiteljima, čija su imena navedena u prilogu, nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 381, 16. 11. 2015.


title: Predmet C-662/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2017. uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – E.G. protiv Republike Slovenije

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2017. uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – E.G. protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-662/17)
   (2018/C 032/22)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: E.G.

      Tuženik: Republika Slovenija

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li u skladu s člankom 46. [stavkom 2.] drugim podstavkom Direktive o postupcima II (1), pravni interes tražitelja tumačiti na način da status supsidijarne zaštite ne pruža ista prava i koristi kao status izbjeglice ako, u skladu s nacionalnim propisima, stranci koji su ovlaštenici međunarodne zaštite uživaju ista prava i koristi uz jedinu razliku u pogledu određivanja trajanja i prestanka međunarodne zaštite, s obzirom na to da se izbjeglici status priznaje na neodređeno vrijeme, ali prestaje kad prestanu postojati razlozi zbog kojih je status priznat, dok se supsidijarna zaštita priznaje na određeno vrijeme i produljuje sve dok za nju postoje razlozi?

               2.

               Treba li u skladu s člankom 46. [stavkom 2.] drugim podstavkom Direktive o postupcima II, pravni interes tražitelja tumačiti na način da status supsidijarne zaštite ne pruža ista prava i koristi kao status izbjeglice ako, u skladu s nacionalnim propisima, stranci koji su ovlaštenici međunarodne zaštite uživaju ista prava i koristi osim sporednih prava koja se temelje na tim pravima i koristima?

               3.

               S obzirom na pojedinačni slučaj tražitelja, u skladu s konkretnim okolnostima koje se na njega odnose, je li nužno ocijeniti bi li priznavanje statusa izbjeglice tražitelju osiguralo više prava u odnosu na prava koja su mu pripala priznavanjem supsidijarne zaštite ili je, sve dok postoji pravni interes propisan člankom 46. [stavkom 2.] drugim podstavkom Direktive o postupcima II, dostatno zakonodavno uređenje kojim je uvedeno razlikovanje sporednih prava koja se temelje na pravima i koristima iz obaju oblika međunarodne zaštite?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL L 180, 29. 6. 2013., str. 60.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)


title: Predmet T-123/16: Presuda Općeg suda od 6, prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (BURLINGTON) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig Burlington — Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE — Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera — Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) — Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/25

         Presuda Općeg suda od 6, prosinca 2017. – Tulliallan Burlington protiv EUIPO-a – Burlington Fashion (BURLINGTON)
   (Predmet T-123/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig Burlington - Raniji nacionalni verbalni žigovi BURLINGTON i BURLINGTON ARCADE - Raniji figurativni žig Europske unije i raniji figurativni nacionalni žig BURLINGTON ARCADE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Uporaba u trgovačkom prometu znaka čija važnost nije samo lokalnog karaktera - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijih žigova - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”))
   (2018/C 032/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zastupnik A. Norris, barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Njemačka) (zastupnik: A. Parr, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. siječnja 2016. (predmet R 1635/2013-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Tulliallan Burlington i Burlington Fashion.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Tulliallan Burlington Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet C-476/16: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 16. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte – Hrvatska) – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo protiv Air Serbie A.D. Beograd, Dane Kondića (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Svojstvo ‚suda’ tijela koje je uputilo zahtjev — Neovisnost — Očita nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/5

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 16. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte – Hrvatska) – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo protiv Air Serbie A.D. Beograd, Dane Kondića
   (Predmet C-476/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Svojstvo ‚suda’ tijela koje je uputilo zahtjev - Neovisnost - Očita nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku))
   (2018/C 032/06)
   Jezik postupka: hrvatski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo

      Tuženici: Air Serbia A.D. Beograd, Dane Kondić

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2016. uputilo Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Hrvatska) očito je nedopušten.

      (1)  SL C 419, 14. 11. 2016.


title: Predmet T-125/16: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2017. – Léon Van Parys protiv Komisije („Carinska unija — Uvoz banana podrijetlom iz Ekvadora — Naknadna naplata uvoznih carina — Zahtjev za otpust uvoznih carina — Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prethodnu odluku — Razuman rok”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/26

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2017. – Léon Van Parys protiv Komisije
   (Predmet T-125/16) (1)

   ((„Carinska unija - Uvoz banana podrijetlom iz Ekvadora - Naknadna naplata uvoznih carina - Zahtjev za otpust uvoznih carina - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prethodnu odluku - Razuman rok”))
   (2018/C 032/34)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Firma Léon Van Parys NV (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: P. Vlaemminck, B. Van Vooren, R. Verbeke i J. Auwerx, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros, B.-R. Killmann i E. Manhaeve, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Odluke Komisije C (2016) 95 final od 20. siječnja 2016. kojom je utvrđeno da je naknadno knjiženje uvoznih carina opravdano i da je otpust carina u odnosu na jednog dužnika opravdan, ali da je u posebnom slučaju drugog dužnika u jednom dijelu opravdan, a u drugom dijelu u odnosu na tog istog dužnika neopravdan, i kojom je izmijenjena Odluka Komisije C(2010) 2858 final od 6. svibnja 2010., i, s druge strane, zahtjeva kojim se traži da se presudi da je članak 909. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 Komisije od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1993., L 253, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.) u potpunosti proizveo svoje učinke u odnosu na tužitelja nakon donošenja presude od 19. ožujka 2013., Firma Van Parys/Komisija (T-324/10, EU:T:2013:136).

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 1. stavak 4. Odluke Komisije C (2016) 95 final od 20. siječnja 2016. kojim je utvrđeno da je naknadno knjiženje uvoznih carina opravdano i da je otpust carina u odnosu na jednog dužnika opravdan, ali da je u posebnom slučaju drugog dužnika u jednom dijelu opravdan, a u drugom dijelu u odnosu na tog istog dužnika neopravdan, i kojim je izmijenjena Odluka Komisije C (2010) 2858 final od 6. svibnja 2010.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove i troškove društva Firma Léon Van Parys NV.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet C-663/17 P: Žalba koju je 24. studenoga 2017. podnijela Europska središnja banka protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 12. rujna 2017. u predmetu T-247/16: Fursin i dr. protiv Europske središnje banke

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/16

         Žalba koju je 24. studenoga 2017. podnijela Europska središnja banka protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 12. rujna 2017. u predmetu T-247/16: Fursin i dr. protiv Europske središnje banke
   (Predmet C-663/17 P)
   (2018/C 032/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska središnja banka (zastupnici: E. Koupepidou i C. Hernández Saseta, agenti, B. Schneider, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijano rješenje u mjeri u kojoj je Opći sud utvrdio da su tužitelji dioničari imali pravni interes i aktivnu procesnu legitimaciju za podnošenje tužbe za poništenje sporne odluke pred Općim sudom (točka 2. pobijanog rješenja);

               —

               donese konačnu meritornu odluku i odbaci kao nedopuštenu tužbu koju su podnijeli tužitelji dioničari; i

               —

               naloži tužiteljima snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na navodu da tužitelji dioničari (odnosno dioničari društva Trasta Komercbanka, za razliku od sâmog društva Trasta Komercbanka) nisu imali pravni interes za podnošenje tužbe za poništenje koji bi bio različit od pravnog interesa društva Trasta Komercbanka.
               Prvi žalbeni razlog temelji se na sljedećim argumentima:

                           —

                           žalitelj navodi da je Opći sud pogrešno protumačio sudsku praksu kojom se zahtijeva da dioničari dokažu da imaju zaseban pravni interes za podnošenje tužbe protiv odluke upućene poduzeću kojim djelomično upravljaju. Osobito, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je u svojem rješenju od 12. rujna 2017. utvrdio da se ta sudska praksa ne primjenjuje na predmet T-247/16

                           —

                           tužitelji dioničari nisu dokazali da imaju pravni interes koji bi bio različit od pravnog interesa društva Trasta Komercbanka: sporna odluka (za razliku od odluke o pokretanju postupka likvidacije, što je zaseban akt) nije utjecala na njihov pravni položaj. Ne može se smatrati da bi pravni interes tužitelja dioničara da Trasta Komercbanka posjeduje odobrenje o pružanju bankovnih usluga bio različit od pravnog interesa sâmog društva Trasta Komercbanka da posjeduje takvo odobrenje;

                           —

                           konkretno, pravni interes za obeštećenje ili ekonomski interes dioničara za isplatu dividendi ne bi trebalo smatrati zasebnim pravnim interesom.

               2.

               Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na navodu da tužitelji dioničari nisu imali aktivnu procesnu legitimaciju, s obzirom na to da se sporna odluka ne odnosi na njih osobno.
               Drugi žalbeni razlog temelji se na sljedećim argumentima:

                           —

                           sporna odluka ne odnosi se osobno na tužitelje dioničare jer se ne odnosi na određene osobine koje su im svojstvene.

                           —

                           sporna odluka nije dovela tužitelje dioničare u pravni položaj različit od pravnog položaja ostalih dioničara ili položaja sâmog društva Trasta Komercbanka.

               3.

               Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da tužitelji dioničari nisu imali aktivnu procesnu legitimaciju jer se sporna odluka ne odnosi na njih izravno.
               Treći žalbeni razlog temelji se na sljedećim argumentima:

                           —

                           sporna odluka ne odnosi se izravno na tužitelje dioničare jer nije u bitnome utjecala na njihova prava u smislu sudske prakse.

                           —

                           puki ekonomski gubitak koji proizlazi iz sporne odluke ne navodi na zaključak da je postojao utjecaj na njihov pravni položaj (za razliku od pravnog položaja društva Trasta Komercbanka), bez obzira na opseg tih ekonomskih učinaka.


title: Predmet T-702/15: Rješenje Općeg suda od 20. studenoga 2017. – BikeWorld protiv Komisije („Tužba za poništenje — Zastupanje po odvjetniku koji nema svojstvo treće strane — Nedopuštenost”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/31

         Rješenje Općeg suda od 20. studenoga 2017. – BikeWorld protiv Komisije
   (Predmet T-702/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zastupanje po odvjetniku koji nema svojstvo treće strane - Nedopuštenost”))
   (2018/C 032/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: BikeWorld GmbH (Sankt Ingbert, Njemačka) (zastupnik: J. Jovy, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, B. Stromsky i T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a radi djelomičnog poništenja Odluke Komisije (EU) 2016/151 od 1. listopada 2014. o državnoj potpori Njemačke SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) u korist Nürburgringa (SL 2016., L 34, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Društvu BikeWorld GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 68, 22. 2. 2016.


title: Predmet T-250/16 P: Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2017. – Spadafora protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Odbacivanje tužbe u prvom stupnju kao očito nedopuštene i njezino odbijanje kao očito neosnovane — Zahtjev za poništenje — Zapošljavanje voditelja Odjela ‚Pravno savjetovanje’ u OLAF-u — Postupak odabira — Komisija za predodabir — Neulazak u uži izbor kandidata predloženih za završni razgovor s tijelom za imenovanja — Nepristranost — Zahtjev za naknadu štete — Gubitak prilike — Spor o kojem se može konačno odlučiti”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/26

         Presuda Općeg suda od 5. prosinca 2017. – Spadafora protiv Komisije
   (Predmet T-250/16 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Odbacivanje tužbe u prvom stupnju kao očito nedopuštene i njezino odbijanje kao očito neosnovane - Zahtjev za poništenje - Zapošljavanje voditelja Odjela ‚Pravno savjetovanje’ u OLAF-u - Postupak odabira - Komisija za predodabir - Neulazak u uži izbor kandidata predloženih za završni razgovor s tijelom za imenovanja - Nepristranost - Zahtjev za naknadu štete - Gubitak prilike - Spor o kojem se može konačno odlučiti”))
   (2018/C 032/35)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Sergio Spadafora (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: G. Belotti, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i C. Berardis-Kayser, a zatim G. Gattinara i L. Radu Bouyon, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 7. travnja 2016., Spadafora/Komisija (F-44/15, EU:F:2016:69) kojom se zahtijeva njegovo ukidanje.

      Izreka

               1.

               Ukida se rješenje Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 7. travnja 2016., Spadafora/Komisija (F-44/15), osim u dijelu u kojem je kao očito nedopušten odbačen zahtjev za proglašavanje nezakonitosti postupka odabira od trenutka nastanka nezakonitosti, koji se temeljio na poništenju Odluke od 30. lipnja 2014. glavnog direktora Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) o imenovanju D. na položaj voditelja Odjela „Pravno savjetovanje” u OLAF-ovoj Upravi „Potpora istragama” i poništenju Odluke Ares(2015) 43686 od 5. siječnja 2015. o odbijanju tužiteljeva prigovora R/994/14, koju je donijela K. Georgijeva, potpredsjednica Europske komisije.

               2.

               U preostalom dijelu žalba se odbija.

               3.

               Poništava se Odluka od 30. lipnja 2014. kojom je glavni direktor OLAF-a imenovao D. na položaj voditelja Odjela „Pravno savjetovanje” u OLAF-ovoj Upravi „Potpora istragama”.

               4.

               Poništava se odluka Ares(2015) 43686 od 5. siječnja o odbijanju tužiteljeva prigovora R/994/14, koju je donijela K. Georgijeva, potpredsjednica Europske komisije.

               5.

               Tužba podnesena u prvostupanjskom postupku odbija se u dijelu u kojem je Sergio Spadafora zatražio naknadu imovinske štete nastale gubitkom prilike da bude izabran na položaj voditelja Odjela „Pravno savjetovanje” u OLAF-ovoj Upravi „Potpora istragama”.

               6.

               Komisiji se nalaže snošenje troškova žalbenog i prvostupanjskog postupka.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet C-491/16: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 16. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP protiv Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda — Uredba (EZ) br. 1260/1999 — Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 — Članak 3. stavak 1. — Zaštita financijskih interesa Europske unije — Pojam „višegodišnji program” — Područje primjene)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/5

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 16. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP protiv Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda
   (Predmet C-491/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Uredba (EZ) br. 1260/1999 - Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 - Članak 3. stavak 1. - Zaštita financijskih interesa Europske unije - Pojam „višegodišnji program” - Područje primjene))
   (2018/C 032/07)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Tuženik: Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

      Izreka

               1.

               Prvo i treće pitanje koje je uputio Supremo Tribunal Administrativo (Vrhovni upravni sud, Portugal) očito su nedopušteni.

               2.

               Drugu rečenicu u članku 3. stavku 1. drugom podstavku Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica treba tumačiti na način da operativni program u smislu članka 9. točke (f) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1260/1999 od 21. lipnja 1999. o utvrđivanju općih odredaba o strukturnim fondovima – poput operativnog programa „Poljoprivreda i ruralni razvoj” koji je Komisija odobrila Odlukom C(2000) 2878 od 30. listopada 2000. – nije obuhvaćen pojmom „višegodišnji program” u smislu prvonavedene odredbe, osim ako je taj program već u fazi konkretnih mjera koje treba provesti, što je dužan provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 441, 28. 11. 2016.


title: Predmet T-332/16: Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2017. – Colgate-Palmolive protiv EUIPO-a (360°) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije 360° — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Razlikovni karakter stečen uporabom — Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/27

         Presuda Općeg suda od 7. prosinca 2017. – Colgate-Palmolive protiv EUIPO-a (360o)
   (Predmet T-332/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije 360o - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Razlikovni karakter stečen uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (sada članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001)”))
   (2018/C 032/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Zintler i A. Stolz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. travnja 2016. (predmet R 2288/2015-4) o prijavi za registraciju verbalnog znaka 360o kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Colgate–Palmolive Co. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 296, 16. 8. 2016.


title: Predmet T-775/17: Tužba podnesena 28. studenoga 2017. – Estampaciones Rubí protiv Komisije

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/40

         Tužba podnesena 28. studenoga 2017. – Estampaciones Rubí protiv Komisije
   (Predmet T-775/17)
   (2018/C 032/55)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Estampaciones Rubí, SAU (Vitoria-Gasteiz, Španjolska) (zastupnici: D. Armesto Macías i K. Caminos García, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi dopuštenima ovu tužbu i dokumente koji su joj priloženi.

               —

               u okviru mjera upravljanja postupkom, zatraži od Komisije da u spis uloži cjelovitu verziju sljedećih dokumenata, po potrebi uklanjajući povjerljive podatke trećih osoba koje oni mogu sadržavati:

                           a)

                           neformalni dopis od 26. ožujka 2013. u odgovoru na podneske od 22. veljače, 4. ožujka odnosno 12. ožujka 2013. (Álava);

                           b)

                           „neformalni dopis u odgovoru na dopis od 7. studenoga”, datiran s 4. prosinca 2012.;

               —

               poništi Komisijine odluke sadržane u navedenim dokumentima;

               —

               podredno, utvrdi povredu Ugovorâ počinjenu Komisijinom šutnjom i naloži potonjoj da odgovori na tužiteljev zahtjev sadržan u dopisu od 31. srpnja 2017., kako bi on mogao – kao korisnik predmetne potpore – ostvariti postupovna prava koja mu dodjeljuje pravo Unije u okviru formalnog postupka ispitivanja spojivosti primljene potpore i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Glavni je cilj ove tužbe poništiti Komisijine odluke kojima su određene porezne potpore što ih je primio tužitelj u obliku poreznog odbitka od 45 % za pojedine investicijske projekte ocijenjene nespojivima s pravom Unije, a koje su španjolskim poreznim vlastima – koje predstavlja Diputación Foral de Álava – dostavljene u okviru Komisijinih dopisa nazvanih „neformalni dopis” od 4. prosinca 2012. i „neformalni dopis” od 26. ožujka 2013., kojima je tužitelj mogao pristupiti u nacionalnom postupku.
   Podredni je cilj ove tužbe utvrditi Komisijin propust, u smislu članka 265. UFEU-a, koji se sastoji od njezina ignoriranja tužiteljeva zahtjeva od 31. srpnja 2017. da se očituje o obvezujućoj odnosno neobvezujućoj pravnoj naravi gore navedenih „neformalnih dopisa” i da ga, prema potrebi, na odgovarajući način sasluša u postupku kako bi istaknuo sve ono što smatra relevantnim.
   U prilog tužbi, tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su pobijane odluke donesene zanemarivanjem propisanih minimalnih postupovnih zahtjeva.

                           —

                           U tom pogledu tužitelj ističe da je Komisija zanemarila propisane minimalne postupovne zahtjeve kada se u neformalnim dopisima očitovala o nespojivosti državne potpore, a da pritom nije provela postupak iz članka 108. stavka 2. UFEU-a. To nepoštovanje postupka predstavlja povredu tužiteljevih temeljnih prava, kako su utvrđena u Povelji Europske Unije o temeljnim pravima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. stavka 3. UFEU-a.

                           —

                           U tom pogledu tužitelj ističe da su pobijane odluke pogrešne u dijelu u kojem je potpora ocijenjena nespojivom zbog navodnog nepostojanja poticajnog učinka.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 265. UFEU-a.

                           —

                           U tom pogledu tužitelj ističe da Komisijino zanemarivanje njegova zahtjeva da se očituje o (obvezujućoj odnosno neobvezujućoj) pravnoj naravi „neformalnih dopisa” i da ga, prema potrebi, na odgovarajući način sasluša u navedenom postupku predstavlja povredu Ugovorâ na njegovu štetu.


title: Predmet C-496/16: Rješenje Suda (treće vijeće) od 15. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Njemačka) – izvršenje europskih uhidbenih naloga izdanih protiv Pála Aranyosija (Zahtjev za prethodnu odluku — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Okvirna odluka 2002/584/PUP — Europski uhidbeni nalog — Razlozi za odbijanje izvršenja — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 4. — Zabrana nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja — Uvjeti oduzimanja slobode u državi članici izdavateljici naloga — Poništenje europskog uhidbenog naloga od strane pravosudnog tijela koje ga je izdalo — Hipotetsko pitanje — Obustava postupka)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/6

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 15. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Njemačka) – izvršenje europskih uhidbenih naloga izdanih protiv Pála Aranyosija
   (Predmet C-496/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Europski uhidbeni nalog - Razlozi za odbijanje izvršenja - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 4. - Zabrana nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja - Uvjeti oduzimanja slobode u državi članici izdavateljici naloga - Poništenje europskog uhidbenog naloga od strane pravosudnog tijela koje ga je izdalo - Hipotetsko pitanje - Obustava postupka))
   (2018/C 032/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Stranka glavnog postupka

   Pál Aranyosi

      Izreka

   Obustavlja se postupak po zahtjevu za prethodnu odluku koji je 12. rujna 2016. uputio Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Hanzeatski visoki zemaljski sud u Bremenu, Njemačka).

      (1)  SL C 475, 19. 12. 2016.


title: Predmet T-91/17: Tužba podnesena 29. studenoga 2017. – L protiv Parlamenta

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/32

         Tužba podnesena 29. studenoga 2017. – L protiv Parlamenta
   (Predmet T-91/17)
   (2018/C 032/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: L (zastupnik: I. Coutant Peyre, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tijela za imenovanje Europskog parlamenta od 31.8.2016. kojom se odbijaju dvije liječničke potvrde koje je predočio tužitelj kako bi opravdao određeni izostanak s posla te se u skladu s time predmetni izostanak proglašava neopravdanim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela prava Europske unije i litvanskog prava o zaštiti zviždača.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja i načela dobre uprave od strane Parlamenta.


title: Predmet C-664/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2017. uputio Areios Pagos (Grčka) – Ellinika Nafpigeia AE protiv Panagiotisa Anagnostopoulosa i dr.

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2017. uputio Areios Pagos (Grčka) – Ellinika Nafpigeia AE protiv Panagiotisa Anagnostopoulosa i dr.
   (Predmet C-664/17)
   (2018/C 032/24)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Areios Pagos (Grčka)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ellinika Nafpigeia AE

      Tuženici: Panagiotis Anagnostopoulos i dr.

      Prethodna pitanja

               1.

               U skladu s odredbom članka 1. Direktive 98/50/EZ (1), kako bi se utvrdilo je li došlo do prijenosa poduzeća ili pogona ili dijela poduzeća ili pogona, treba li pod izrazom „gospodarski subjekt” smatrati samostalnu jedinicu proizvodnje koja može poslovati u svrhu postizanja svog ekonomskog cilja, a da pritom ne treba od trećih pribaviti (kupnjom, posuđivanjem, najmom ili na drugi način) nikakav faktor proizvodnje (sirovine, radnu snagu, mehaničke strojeve, dijelove gotovog proizvoda, usluge potpore, gospodarske izvore ili drugo) ili je, suprotno tome, kako bi se utvrdilo postojanje „gospodarskog subjekta”, dovoljno da postoji različiti predmet poslovanja, mogućnost da taj predmet stvarno predstavlja ekonomski cilj poduzeća i učinkovitu organizaciju faktora proizvodnje (sirovina, strojeva i druge opreme, radne snage i usluga potpore) u svrhu postizanja tog cilja, neovisno o tome je li novi subjekt pribavio faktore proizvodnje, uključujući i vanjske, kao i o tome da u konkretnom slučaju nije postigao svoj cilj?

               2.

               U skladu s odredbom članka 1. Direktive 98/50/EZ, je li postojanje prijenosa isključeno kada prenositelj ili preuzimatelj ili oboje ne predvide samo da novi subjekt nastavi s poslovanjem, već i prestanak poduzeća u okviru njegove buduće likvidacije?

      (1)  Direktiva Vijeća 98/50/EZ od 29. lipnja 1998. o izmjenama direktive 77/187/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (SL 1998., L 201, str. 88.)


title: Predmet T-778/17: Tužba podnesena 28. studenoga 2017. – Autostrada Wielkopolska protiv Komisije

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/41

         Tužba podnesena 28. studenoga 2017. – Autostrada Wielkopolska protiv Komisije
   (Predmet T-778/17)
   (2018/C 032/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Autostrada Wielkopolska S.A. (Poznań, Poljska) (zastupnici: O. Geiss i D. Tayar, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 25. kolovoza 2017. u predmetu SA.35356 (2013/C) (ex 2013/NN, ex 2012/N) o državnoj potpori koju je provela Poljska u korist društva Autostrada Wielkopolska S.A.; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila tužiteljeva prava na sudjelovanje, osobito njegovo pravo na saslušanje prije donošenja sporne odluke;

                           —

                           Komisija tužitelju nije na primjeren način omogućila iznošenje stajališta o dokazima koje je podnijela država;

                           —

                           Komisija je tužitelja lišila njegova prava na podnošenje očitovanja o ključnim dokumentima i zaključcima na temelju kojih je Komisija donijela spornu odluku;

                           —

                           ne može se isključiti da su ti propusti utjecali na ishod ovog slučaja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i pogrešku koja se tiče činjenica primijenivši pogrešan kriterij za utvrđivanje jesu li konstitutivni elementi iz članka 107. stavka 1. UFEU-a ispunjeni te što je navedeni (pogrešni) kriterij primijenila protivno članku 107. stavku 1. UFEU-a;

                           —

                           Komisijin zaključak da je došlo do prednosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a temelji se isključivo na kriteriju vrlo detaljne usporedbe svake pojedine točke;

                           —

                           Komisija je izvršila svoju ocjenu temeljenu na kriteriju privatnog ulagača nakon što je već bila odlučila da postoji prednost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a;

                           —

                           Komisijin kriterij vrlo detaljne usporedbe svake pojedine točke pravno je nepravilan;

                           —

                           Komisija je počinila očite pogreške u ocjeni prilikom izvršavanja svoje vrlo detaljne usporedbe svake pojedine točke, osobito time što nije uzela u obzir relevantne informacije koje su joj bile dostupne u vrijeme donošenja sporne odluke;

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očitu pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku koja se tiče činjenica time što nije primijenila kriterij privatnog ulagača u skladu s relevantnom sudskom praksom i što nije pružila odgovarajuće obrazloženje, čime je povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a;

                           —

                           Komisija nije primijenila test privatnog ulagača kao sastavni dio njezine ocjene na temelju članka 107. stavka 1. UFEU-a, protivno relevantnoj sudskoj praksi;

                           —

                           Komisija nije uzela u obzir relevantne informacije koje su bile dostupne u vrijeme donošenja sporne odluke, a koje uobičajeno razborit i pažljiv privatni vlasnik koji se nalazi u situaciji što je moguće sličnijoj onoj u kojoj se našla država ne bi a priori zanemario;

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se Komisijino utvrđenje o nespojivoj potpori temelji na pogrešnim zaključcima i da sadržava unutarnje proturječnosti;

                           —

                           Komisija je počinila pogrešku koja se tiče činjenica time što je zaključila da su državna sredstva išla u korist isključivo ulagača.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očitu pogrešku koja se tiče činjenica i očitu pogrešku koja se tiče prava time što je izračunala iznos državne potpore a da pritom nije izvršila vlastitu ocjenu i pružila odgovarajuće obrazloženje;

                           —

                           Komisijin zaključak o prekomjernoj naknadi za razdoblje između rujna 2005. i listopada 2007. sadržava bitne pogreške u ocjeni;

                           —

                           Komisija nije uzela u obzir relevantne informacije koje su bile dostupne u vrijeme donošenja sporne odluke.


title: Predmet T-737/17: Tužba podnesena 7. studenoga 2017. – Wattiau protiv Parlamenta

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/33

         Tužba podnesena 7. studenoga 2017. – Wattiau protiv Parlamenta
   (Predmet T-737/17)
   (2018/C 032/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Francis Wattiau (Bridel, Luxembourg) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi i presudi:

                           —

                           poništava se odluka da on snosi iznos od 843,01 eura, naveden u obračunu br. 244 Ureda za obračun;

                           —

                           prema potrebi, poništava se odluka tijela za imenovanje od 2. kolovoza 2017.;

                           —

                           Parlamentu se nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe prigovor nezakonitosti sporazuma sklopljenog između Europske unije i Fédération des hôpitaux luxembourgeois (Saveza luksemburških bolnica) o povećanju za 15 % zdravstvenih troškova nastalih osiguranicima pri Régime commun d’assurance maladie (RCAM) (Zajednički sustav zdravstvenog osiguranja) u Luksemburgu. Taj se prigovor nezakonitosti temelji na dvama razlozima.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nediskriminacije na temelju državljanstva i članaka 12. i 14. Protokola o povlasticama i imunitetima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobrog financijskog upravljanja propisanog člankom 30. Uredbe br. 966/2012 i članka 43. Zajedničkih pravila o zdravstvenom osiguranju dužnosnika Europske unije.


title: Predmet C-615/16: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 21. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Giovanna Judith Kerr protiv Fazenda Pública (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 15. stavak 2. i članak 135. stavak 1. točka (f) — Pravo uporabe nekretnina — Oslobođenja — Područje primjene — Pojam „ugovaranje”)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/7

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 21. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Giovanna Judith Kerr protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-615/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 15. stavak 2. i članak 135. stavak 1. točka (f) - Pravo uporabe nekretnina - Oslobođenja - Područje primjene - Pojam „ugovaranje”))
   (2018/C 032/09)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Giovanna Judith Kerr

      Tuženik: Fazenda Pública

      Izreka

   Članak 15. stavak 2. i članak 135. stavak 1. točku (f) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se pojam „ugovaranje” u smislu drugonavedene odredbe može odnositi na aktivnost poput tužiteljeve u glavnom postupku, pod uvjetom da je riječ o usluzi posredovanja koja se uz naknadu pruža strankama ugovora o financijskim transakcijama koje se odnose na vrijednosne papire, pri čemu se spomenuta usluga sastoji u tome da se učini ono što je potrebno da bi prodavatelj i kupac potpisali navedeni ugovor, bez potrebe da to učini i sam posrednik i, u svakom slučaju, bez njegova vlastitog interesa u pogledu sadržaja tog ugovora. Na sudu je koji je uputio zahtjev da provjeri jesu li ti uvjeti ispunjeni u postupku koji se pred njim vodi.

      (1)  SL C 151, 15. 5. 2017.


title: Predmet T-784/17: Tužba podnesena 4. prosinca 2017. – Strabag Belgium protiv Parlamenta

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/43

         Tužba podnesena 4. prosinca 2017. – Strabag Belgium protiv Parlamenta
   (Predmet T-784/17)
   (2018/C 032/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Strabag Belgium (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: M. Schoups, K. Lemmens i M. Lahbib, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ovu tužbu za poništenje proglasi dopuštenom i osnovanom;

         posljedično,

               —

               poništi (i) odluku Europskog parlamenta od nepoznatog datuma o odbijanju ponude društva Strabag Belgium u postupku javne nabave čiji je predmet okvirni ugovor koji uključuje radove glavnog izvoditelja za zgrade Europskog parlamenta u Bruxellesu (Poziv na nadmetanje br. 06/D20/2017/M036), dostavljenu dopisom od 24. studenoga 2017. i (ii) odluku Europskog parlamenta od nepoznatog datuma o odabiru pet drugih ponuditelja osim društva Strabag Belgium s kojima će se sklopiti okvirni ugovor koji uključuje radove glavnog izvoditelja za zgrade Europskog parlamenta u Bruxellesu (Poziv na nadmetanje br. 06/D20/2017/M036);

               —

               prihvati zahtjev društva Strabag Belgium za podnošenje sljedećih dokumenata:

                           —

                           dokumenata iz spisa postupka javne nabave u kojima su zabilježeni kontakti Parlamenta s ponuditeljima u vezi s neuobičajenim cijenama u skladu s člankom 160. stavkom 3. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2462 od 30. listopada 2015. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije;

                           —

                           odluke o dodjeli ugovora petorici drugih ponuditelja i odbijanju ponude društva Strabag Belgium, od nepoznatog datuma;

                           —

                           izvješća o ocjeni ponuda;

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje cjelokupnih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe jedan tužbeni razlog koji se temelji na povredi:

               (i)

               članka 110. stavka 5. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.), kako je izmijenjena Uredbom (EU, Euratom) br. 2015/1929 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. listopada 2015. (SL 2015., L 286, p. 1), kojim se propisuje da je Komisija ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 210. kada je riječ o detaljnim pravilima o kriterijima dodjele, uključujući ekonomski najpovoljniju ponudu;

               (ii)

               članka 151., izmijenjenog Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2015/2462 od 30. listopada 2015. o izmjeni Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2015., L 342, str. 7.), kojim se utvrđuju mjerodavna pravila u području izuzetno niskih ponuda; te

               (iii)

               članka 102. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 u kojem su utvrđena opća načela transparentnosti, proporcionalnosti, jednakog postupanja i zabrane diskriminacije u području javne nabave.


title: Predmet C-131/17: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 23. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação do Porto – Portugal) – Hélder José Cunha Martins protiv Fundo de Garantia Automóvel (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 47. — Pravo na djelotvoran pravni lijek i na pošteno suđenje — Nepostojanje pitanja o propisu Unije različitom od Povelje o temeljnim pravima — Nenadležnost Suda)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/7

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 23. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação do Porto – Portugal) – Hélder José Cunha Martins protiv Fundo de Garantia Automóvel
   (Predmet C-131/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47. - Pravo na djelotvoran pravni lijek i na pošteno suđenje - Nepostojanje pitanja o propisu Unije različitom od Povelje o temeljnim pravima - Nenadležnost Suda))
   (2018/C 032/10)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal da Relação do Porto

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hélder José Cunha Martins

      Tuženik: Fundo de Garantia Automóvel

      Izreka

   Sud Europske unije očito je nenadležan za davanje odgovora na pitanja koja je uputio Tribunal da Relação do Porto (Žalbeni sud u Portu, Portugal).

      (1)  SL C 168, 29. 5. 2017.


title: Predmet T-785/17: Tužba podnesena 27. studenoga 2017. – Ilhan protiv EUIPO-a – Time Gate (SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM)

text:
               29.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 32/44

         Tužba podnesena 27. studenoga 2017. – Ilhan protiv EUIPO-a – Time Gate (SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM)
   (Predmet T-785/17)
   (2018/C 032/58)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ercan Ilhan (Istanbul, Turska) (zastupnik: S. Can, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Time Gate GmbH (Köln, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga s verbalnim elementima „SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM” – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 891 276

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. rujna 2017. u predmetu R 974/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 13. rujna 2017. (R 974/2016-5) te tako omogući registraciju žiga Sportswear Company BIG SAM;

               —

               naloži društvu Time Gate GmbH snošenje vlastitih troškova;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Trpljenje u skladu s člankom 54. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Pogreška u ocjeni vjerojatnosti dovođenja u zabludu među znakovima.