title: Predmet F-98/15: Tužba podnesena 3. srpnja 2015. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/86

         Tužba podnesena 3. srpnja 2015. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-98/15)
   (2015/C 294/105)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke od 18. srpnja 2014., kojom je tužitelj potvrđen kao načelnik odjela, u dijelu u kojem tom odlukom nije predviđeno retroaktivno priznavanje statusa načelnika odjela i retroaktivno uvećanje osnovne plaće koje odgovara njegovom radnom mjestu (naknada za rukovodeću poziciju), i zahtjev za naknadu štete s kamatama za navodno pretrpljenu materijalnu i nematerijalnu štetu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 2. odluke od 18. srpnja 2014., u dijelu u kojem predviđa da će se uvećanje osnovne plaće koje odgovara imenovanju tužitelja kao načelnika odjela provesti tek nakon devet mjeseci;

               —

               poništi odluku s datumom 20. ožujka 2015., primljenu 24. ožujka 2015., kojom se odbija žalba tužitelja od 29. kolovoza 2014.;

               —

               nadoknadi materijalnu i financijsku štetu tužitelja;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.


title: Predmet T-362/16: Tužba podnesena 29. lipnja 2016. – Tillotts Pharma protiv EUIPO-a – Ferring (XENASA)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/32

         Tužba podnesena 29. lipnja 2016. – Tillotts Pharma protiv EUIPO-a – Ferring (XENASA)
   (Predmet T-362/16)
   (2016/C 314/44)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, lawyer)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „XENASA”– prijava za registraciju br. 11 920 055

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. travnja 2016. u predmetu R 3264/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-16/17: Tužba podnesena 13. siječnja 2017. – APF protiv Parlamenta

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/43

         Tužba podnesena 13. siječnja 2017. – APF protiv Parlamenta
   (Predmet T-16/17)
   (2017/C 063/56)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Alliance for Peace and Freedom (APF) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: P. Richter, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak I.4.1 tuženikove odluke od 12. prosinca 2016. (broj: FINS-2017-15) koja se odnosi na smanjenje iznosa pretfinanciranja na 33 % utvrđenog maksimalnog iznosa kao i obvezu uspostave jamstva;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su u biti istovjetni ili slični tužbenim razlozima istaknutima u predmetu T-13/17, Europa Terra Nostra/Parlament.


title: Predmet T-197/14: Tužba podnesena 20. ožujka 2014. – La Zaragozana protiv OHIM-a – Charles Cooper (GREEN'S)

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/19

         Tužba podnesena 20. ožujka 2014. – La Zaragozana protiv OHIM-a – Charles Cooper (GREEN'S)
   (Predmet T-197/14)
   2014/C 235/25
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španjolska) (zastupnik: L. Broschat García, lawyer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Charles Cooper Ltd (Leeds, Ujedinjena Kraljevina)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da odbije odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 5. siječnja 2014. u predmetu R 1284/2012-5.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Charles Cooper Ltd

      Predmetni žig Zajednice: Figurativni znak koji sadržava verbalni element „GREEN’S” za proizvode iz razreda 32 – prijava žiga zajednice br. 8 189 813

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: nacionalni verbalni znak „AMBAR-GREEN”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: odluka žalbenog vijeća je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-568/15: Presuda Općeg suda od 15. veljače 2017. – Morgese i dr. protiv EUIPO-a – All Star (2 STAR) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije 2 STAR — Raniji figurativni žig Europske unije ONE STAR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/9

         Presuda Općeg suda od 15. veljače 2017. – Morgese i dr. protiv EUIPO-a – All Star (2 STAR)
   (Predmet T-568/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije 2 STAR - Raniji figurativni žig Europske unije ONE STAR - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 095/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Giuseppe Morgese (Barletta (Barletta, Italija), Pasquale Morgese (Barletta), Felice D’Onofrio (Barletta) (zastupnik: D. Russo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i G. Sakalaite-Orlovskiene, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: All Star CV (Hilversum, Nizozemska) (zastupnik: C. Sleep, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. srpnja 2015. (predmet R 1906/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva All Star, s jedne strane, i G. Morgesea, P. Morgesea te F. D’Onofrija, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Giuseppeu Morgeseu, Pasqualeu Morgeseu i Feliceu D’Onofriju nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet T-12/13: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Sherwin-Williams Sweden protiv OHIM-a – Akzo Nobel Coatings International (ARTI) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava žiga Zajednice ARTI — Raniji verbalni žig Benelux ARTITUDE i međunarodna registracija ranijeg žiga Benelux ARTITUDE — Odbijanje registracije — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Istovjetni i vrlo slični proizvodi — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/34

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Sherwin-Williams Sweden protiv OHIM-a – Akzo Nobel Coatings International (ARTI)
   (Predmet T-12/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava žiga Zajednice ARTI - Raniji verbalni žig Benelux ARTITUDE i međunarodna registracija ranijeg žiga Benelux ARTITUDE - Odbijanje registracije - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Istovjetni i vrlo slični proizvodi - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 034/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sherwin-Williams Sweden AB (Märsta, Švedska) (zastupnik: L.-E. Ström, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: J. Crespo Carillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Akzo Nobel Coatings International BV (Arnhem, Nizozemska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 18. listopada 2012. (predmet R 2085/2011-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Akzo Nobel Coatings International BV i društva Sherwin-Williams Sweden Group AB.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Sherwin-Williams Sweden AB nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet T-697/14: Rješenje Općeg suda od 9. ožujka 2017. – MIP Metro protiv EUIPO-a – Associated Newspapers (METRO)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/61

         Rješenje Općeg suda od 9. ožujka 2017. – MIP Metro protiv EUIPO-a – Associated Newspapers (METRO)
   (Predmet T-697/14) (1)

   (2017/C 144/87)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet T-453/12: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2013. — Zoo Sport protiv OHIM-a — K-2 (ZOOSPORT) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava registracije verbalnog žiga Zajednice ZOOSPORT — Raniji verbalni žig Zajednice ZOOT i raniji figurativni žig Zajednice SPORTS ZOOT SPORTS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009” )

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/15

         Presuda Općeg suda od 16. listopada 2013. — Zoo Sport protiv OHIM-a — K-2 (ZOOSPORT)
   (Predmet T-453/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava registracije verbalnog žiga Zajednice ZOOSPORT - Raniji verbalni žig Zajednice ZOOT i raniji figurativni žig Zajednice SPORTS ZOOT SPORTS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 352/28
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Zoo Sport Ltd (Leeds, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: I. Rungg, avocat)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: K-2 Corp. (Seattle, Sjedinjene Države) (zastupnik: M. Graf, avocat)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. kolovoza 2012. (predmet R 1119/2011-4), u vezi s postupkom povodom prigovora između K-2 Corp. i Zoo Sport Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Zoo Sport Ltd snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-165/17: Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Emcur protiv EUIPO-a – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/39

         Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Emcur protiv EUIPO-a – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Predmet T-165/17)
   (2017/C 129/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Bad Ems, Njemačka) (zastupnik: K. Bröcker, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Bhosari, Indija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „EMCURE” – prijava za registraciju br. 12 269 049

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. prosinca 2016. u predmetu R 790/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-576/14: Rješenje Općeg suda od 15. ožujka 2016. – Larymnis Larko protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Privatizacija — Mjere potpore u korist tužiteljeva dužnika — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem — Nedostatak pravnog interesa — Nedopuštenost”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/43

         Rješenje Općeg suda od 15. ožujka 2016. – Larymnis Larko protiv Komisije
   (Predmet T-576/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Privatizacija - Mjere potpore u korist tužiteljeva dužnika - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Nedostatak pravnog interesa - Nedopuštenost”))
   (2016/C 156/57)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE (Kallithea, Grčka) (zastupnik: V. Koulouris, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar, agent, uz asistenciju V. Chatzopoulosa, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2014) 1805 od 27. ožujka 2014. kojom je odlučeno da prodaja određene imovine koju koristi Larko General Mining & Metallurgical Company SA ne predstavlja državnu potporu [SA.37954 (2013/N)].

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 395, 10. 11. 2014.


title: Predmet T-45/15: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Hydrex protiv Komisije („Ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava u vezi s financijskim instrumentom za okoliš — Nalog za povrat — Odluka o izvršenju u smislu članka 299. UFEU-a — Obveza obrazlaganja — Pogreške u ocjeni — Viša sila”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/39

         Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Hydrex protiv Komisije
   (Predmet T-45/15) (1)

   ((„Ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava u vezi s financijskim instrumentom za okoliš - Nalog za povrat - Odluka o izvršenju u smislu članka 299. UFEU-a - Obveza obrazlaganja - Pogreške u ocjeni - Viša sila”))
   (2016/C 156/51)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Hydrex NV (Anvers, Belgija) (zastupnik: P. Van Eysendeyk, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Lejeune i G. Wils, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2015) 103 final od 12. siječnja 2015., u vezi s nalogom za povrat br. 3241405101 iznosa od 540 721,10 eura od tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Hydrex NV snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 96, 23. 3. 2015.


title: Predmet T-432/15: Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Inditex protiv EUIPO-a – Ffauf (ZARA)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/62

         Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Inditex protiv EUIPO-a – Ffauf (ZARA)
   (Predmet T-432/15) (1)

   (2017/C 144/91)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015.


title: Predmet F-133/15: Tužba podnesena 12. listopada 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/45

         Tužba podnesena 12. listopada 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-133/15)
   (2015/C 414/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje Komisijine odluke kojom se izriče sankcija trajnog premještaja u razred koji je za dva niži od trenutnog nakon istrage o sukobu interesa kao i naknada navodno pretrpljene neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku od 10. prosinca 2014. kojom se tužitelju izriče stegovna mjera trajnog premještaja iz razreda AD11 u razred AD9 iste funkcijske skupine;

               —

               dodijeliti tužitelju iznos od 1 00  000 eura s naslova naknade štete zbog dugog trajanja postupka;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-9/17: Tužba podnesena 5. siječnja 2017. – RI protiv Vijeća

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/24

         Tužba podnesena 5. siječnja 2017. – RI protiv Vijeća
   (Predmet T-9/17)
   (2017/C 070/33)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RI (Pariz, Francuska) (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tijela za imenovanje Vijeća od 8. veljače 2016. kojom je odbijeno priznati da je tužiteljeva invalidnost posljedica profesionalne bolesti u smislu članka 78. stavka 5. Pravilnika o osoblju Europske unije;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i pogrešne primjene pojma profesionalne bolesti od strane odbora za utvrđivanje invalidnosti i tijela za imenovanje Vijeća. Tužitelj osobito osporava zaključke navedenog odbora sukladno kojima:

                           —

                           sindrom karpalnog tunela nije moguće priznati kao profesionalnu bolest;

                           —

                           uzrok tužiteljeve nemogućnosti da se vrati na posao nije sindrom karpalnog tunela, nego isključivo sidrom algoneurodistrofije koji se razvio nakon kirurške operacije njegove lijeve ruke.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja, jer odbor za utvrđivanje invalidnosti nije u dovoljnoj mjeri dao pojašnjenja u vezi s razlozima na temelju kojih je odbacio ranija medicinska izvješća koja jasno potvrđuju da je uzrok tužiteljeve bolesti, koja se može odrediti kao „sindrom karpalnog tunela uz komplikaciju algoneurodistrofije”, profesionalne naravi.


title: Predmet C-552/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo n° 6 de Bilbao – Španjolska) – Grupo Hospitalario Quirón SA protiv Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad (Zahtjev za prethodnu odluku — Ugovori o javnoj nabavi usluga — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 23. stavak 2. — Upravljanje javnim zdravstvenim uslugama — Pružanje u privatnim ustanovama zdravstvenih usluga koje su u nadležnosti javnih bolnica — Zahtjev da se usluge pružaju isključivo na području određene općine)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao – Španjolska) – Grupo Hospitalario Quirón SA protiv Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad
   (Predmet C-552/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 23. stavak 2. - Upravljanje javnim zdravstvenim uslugama - Pružanje u privatnim ustanovama zdravstvenih usluga koje su u nadležnosti javnih bolnica - Zahtjev da se usluge pružaju isključivo na području određene općine))
   (2015/C 414/02)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Grupo Hospitalario Quirón SA

      Tuženici: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Izreka

   Članak 23. stavak 2. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama protivi se zahtjevu poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, formuliranom kao tehnička specifikacija u pozivu na javno nadmetanje u svezi s pružanjem zdravstvenih usluga, prema kojem liječničke usluge koje su predmet poziva na nadmetanje moraju pružati privatne bolničke ustanove smještene isključivo na području određene općine, koja ne može biti općina prebivališta pacijenata na koje se odnosi to pružanje usluga, s obzirom na to da taj zahtjev sadržava automatsko isključivanje ponuditelja koji ne mogu pružiti usluge u takvoj ustanovi smještenoj u toj općini, ali ispunjavaju sve ostale uvjete iz tih poziva na nadmetanje.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet F-118/14: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 16. prosinca 2015. – Bärwinkel protiv Vijeća (Javna služba — Dužnosnici — Reforma Pravilnika o osoblju — Prijelazna pravila o razvrstavanju na određene vrste radnih mjesta — Članak 30. stavak 3. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju — Pojam akta kojim se nanosi šteta — Odluka kojom se određenim dužnosnicima priznaje izvršavanje posebnih odgovornosti — Neuključivanje tužiteljevog imena na prvi popis 34 dužnosnika kojima je priznato izvršavanje posebnih odgovornosti — Zahtjevi koji se odnose na predsudski postupak — Nepodnošenje žalbe u smislu članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju — Članak 81. Poslovnika)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/99

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 16. prosinca 2015. – Bärwinkel protiv Vijeća
   (Predmet F-118/14) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Reforma Pravilnika o osoblju - Prijelazna pravila o razvrstavanju na određene vrste radnih mjesta - Članak 30. stavak 3. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju - Pojam akta kojim se nanosi šteta - Odluka kojom se određenim dužnosnicima priznaje izvršavanje posebnih odgovornosti - Neuključivanje tužiteljevog imena na prvi popis 34 dužnosnika kojima je priznato izvršavanje posebnih odgovornosti - Zahtjevi koji se odnose na predsudski postupak - Nepodnošenje žalbe u smislu članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju - Članak 81. Poslovnika))
   (2016/C 048/114)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Wolfgang Bärwinkel (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i E. Rebasti, agenti, zatim M. Bauer i M. Veiga, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odlukâ Vijeća o razvrstavanju dužnosnikâ iz razreda AD 9 do AD 14 zaposlenih na radnim mjestima koja podrazumijevaju posebne odgovornosti na radna mjesta „načelnik odjela ili jednakovrijedno radno mjesto” ili „savjetnik ili jednakovrijedno radno mjesto” prije 31. prosinca 2015., a da se pritom tužitelja nije svrstalo među dužnosnike obuhvaćene tim razvrstavanjem.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Svaka stranka snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015., str. 48.


title: Predmet C-243/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 4. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Švedske (Povreda obveze države članice — Okoliš — Direktiva 2008/1/EZ — Integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja — Postojeće postrojenje — Postupak izdavanja dozvole — Postupci koji su u tijeku — Presuda Suda kojom se utvrđuje postojanje povrede obveze — Neizvršenje — Članak 260. stavak 2. UFEU-a — Novčane sankcije — Paušalni iznos — Novčana kazna)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 4. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Švedske
   (Predmet C-243/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 2008/1/EZ - Integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja - Postojeće postrojenje - Postupak izdavanja dozvole - Postupci koji su u tijeku - Presuda Suda kojom se utvrđuje postojanje povrede obveze - Neizvršenje - Članak 260. stavak 2. UFEU-a - Novčane sankcije - Paušalni iznos - Novčana kazna))
   (2015/C 046/08)
   Jezik postupka: švedski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: S. Petrova i J. Enegren, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Švedska (zastupnici: E. Karlsson, A. Falk i S. Johannesson, agenti)

      Izreka

               1.

               Kraljevina Švedska nije ispunila obvezu koju ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a propustivši poduzeti nužne mjere kako bi pristupila izvršenju presude Komisija/Švedska (C-607/10, EU:C:2012:192).

               2.

               U slučaju ako bi Kraljevina Švedska ustrajala u povredi koja je utvrđena u točki 1. na dan objave ove presude, onda će joj provođenjem nužnih mjera za usklađivanje s presudom Komisija/Švedska (EU:C:2012:192) biti naloženo da Europskoj Komisiji na račun „vlastita sredstva Europske Unije” uplati novčanu kaznu u iznosu od 4  000 eura po danu zakašnjenja, počevši od dana objave ove presude pa do dana izvršenja navedene presude.

               3.

               Kraljevini Švedskoj nalaže se plaćanje Europskoj komisiji paušalnog iznosa od 2 0 00  000 eura na račun „vlastita sredstva Europske unije”.

               4.

               Kraljevini Švedskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet T-605/13: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Alma-The Soul of Italian Wine protiv OHIM-a – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE — Raniji verbalni žig Zajednice VIÑA SOL — Relativni razlog za odbijanje — Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/46

      Presuda Općeg suda od 25. rujna 2014. – Alma-The Soul of Italian Wine protiv OHIM-a – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
      (Predmet T-605/13) (1)

      ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE - Raniji verbalni žig Zajednice VIÑA SOL - Relativni razlog za odbijanje - Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja”))
      (2014/C 395/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: F. Terrano, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španjolska) (zastupnik: J. Güell Serra, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. rujna 2013. (predmet R 18/2013-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Miguela Torres, SA i Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 10. rujna 2013. (predmet R 18/2013-2).

                  2.

                  OHIM snosi vlastite troškove i troškove Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

                  3.

                  Miguel Torres, SA snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet F-42/13: Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — ZZ protiv EGSO-a

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/15

         Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — ZZ protiv EGSO-a
   (Predmet F-42/13)
   (2013/C 207/105)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-711/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Othman protiv Vijeća

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/36

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Othman protiv Vijeća
   (Predmet T-711/15) (1)

   (2016/C 410/64)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet T-685/13: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a – Blue Coat Systems (BLUECO) („Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Zajednice BLUECO – Raniji verbalni žig Zajednice BLUE COAT – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Razlikovni karakter ranijeg žiga – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/28

      Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2015. – Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a – Blue Coat Systems (BLUECO)
      (Predmet T-685/13) (1)

      („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice BLUECO - Raniji verbalni žig Zajednice BLUE COAT - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Razlikovni karakter ranijeg žiga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
      (2015/C 073/37)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: L. Pechan i S. Körber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Blue Coat Systems, Inc. (Sunnyvale, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: V. Dalichau, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. listopada 2013. (predmet R 2028/2012-1), u pogledu postupka povodom prigovora između Blue Coat Systems, Inc. i Copernicus-Trademarks Ltd.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Copernicus-Trademarks Ltd se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 52, 22.2.2014.


title: Predmet T-788/14: Tužba podnesena 28. studenoga 2014. – MPF Holdings protiv Komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/38

         Tužba podnesena 28. studenoga 2014. – MPF Holdings protiv Komisije
   (Predmet T-788/14)
   (2015/C 065/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: MPF Holdings Ltd (St Helier, Jersey) (zastupnici: D. Piccinin i E. Whiteford, barristers, i E. Gibson-Bolton, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku; i

               —

               naloži Komisiji plaćanje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj tužbom traži poništenje odluke Komisije C(2014) 5083 final od 23. srpnja 2014. u predmetu SA.35980 (2014/N-2) – Ujedinjena Kraljevina, Reforma tržišta električne energije – Tržište kapaciteta.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog navodeći da je Komisija nezakonito uskratila MPF-u pravo na sudjelovanje u službenom postupku istrage, time što nije otvorila formalnu istragu temeljem članka 108. stavka 2. UFEU-a i članka 4. stavka 4. Postupovne uredbe, bez obzira na to što tržište kapaciteta izaziva sumnju što se tiče njegove spojivosti s unutarnjim tržištem. Tužitelj navodi da:

               —

               diskriminatorna dostupnost dugoročnih ugovora ne može se opravdati pozivanjem na legitimni cilj nabavljanja potrebne količine proizvodnih kapaciteta;

               —

               Komisija nije na odgovarajući način istražila vjerojatne učinke diskriminatorne dostupnosti dugoročnih ugovora na učinkovitost tržišta kapaciteta i vlasnike postojećih elektrana;

               —

               Komisija nije na odgovarajući način istražila navodno opravdanje vlade Ujedinjene Kraljevine za diskriminirajuće trajanje ugovora, odnosno da neovisni proizvođači koji se oslanjaju na financiranje projekata iziskuju dugoročne ugovore;

               —

               Komisija nije opravdala ili na odgovarajući način istražila vjerojatne učinke diskriminatorne razlike između preuzimatelja cijena i tvorca cijena.


title: Predmet T-82/14: Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2016. – Copernicus-Trademarks protiv EUIPO-a – Maquet (LUCEO) („Žig Europske unije — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije LUCEO — Apsolutni razlog za odbijanje — Prijava za registraciju u lošoj vjeri — Članak 52., stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/27

         Presuda Općeg suda od 7. srpnja 2016. – Copernicus-Trademarks protiv EUIPO-a – Maquet (LUCEO)
   (Predmet T-82/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije LUCEO - Apsolutni razlog za odbijanje - Prijava za registraciju u lošoj vjeri - Članak 52., stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 305/37)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: F. Henkel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Maquet GmbH (Rastatt, Njemačka) (zastupnik: N. Hebeis, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2013. (predmet R 2292/2012-4) koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između društava Copernicus-Trademarks i Maquet.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Copernicus-Trademarks Ltd će snositi vlastite troškove kao i one Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Maquet GmbH.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-3/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2017. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Sporting Odds Limited protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2017. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Sporting Odds Limited protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Predmet C-3/17)
   (2017/C 112/25)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sporting Odds Limited

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (u daljnjem tekstu: UFEU), zabranu diskriminacije i zahtjev da ograničenja koja države članice nameću djelatnostima igara na sreću budu provedena ujednačeno i sustavno – zakonski cilj koji država članica ponajprije obrazlaže borbom protiv ovisnosti o igrama na sreću i zaštitom potrošača – tumačiti na način da im se protivi nacionalni monopol koji država ima u području sportskih klađenja i klađenja na utrke konja putem interneta i onih tradicionalnih, ako, usto, od reorganizacije tržišta koju je provela država privatni pružatelji usluga u toj državi članici u fizičkim kasinima u sustavu koncesije mogu priređivati druge igre na sreću (kasino igre, igre s kartama, automati za igre na sreću, kasino igre putem interneta, igre s kartama putem interneta), putem interneta i one tradicionalne, koje sa svoje strane uključuju znatan od ovisnosti?

               2.

               Treba li članak 56. UFEU-a, zabranu diskriminacije i zahtjev da ograničenja koja države članice nameću djelatnostima igara na sreću budu provedena ujednačeno i sustavno tumačiti na način da je navedeni članak povrijeđen i da navedeni zahtjev nije ispunjen ako se utvrdi da reorganizacija tržišta, obrazložena borbom protiv ovisnosti o igrama na sreću i zakonskim ciljem zaštite potrošača, ima za stvarnu posljedicu stalni porast broja kasina, godišnjeg poreza na igre na sreću u kasinima, projiciranih prihoda iz državnog proračuna koji potječu od naknada za koncesiju za kasina, od žetona koje kupuju igrači i količine novca potrebne za stjecanje prava za igranje na automatima za igre na sreću ili se ogleda u njima?

               3.

               Treba li članak 56. UFEU-a, zabranu diskriminacije i zahtjev da ograničenja koja države članice nameću djelatnostima igara na sreću budu provedena ujednačeno i sustavno tumačiti na način da je navedeni članak povrijeđen i da navedeni zahtjev nije ispunjen ako se utvrdi da uvođenje nacionalnog državnog monopola i ovlašteno priređivanje igara na sreću od strane privatnih pružatelja usluga, obrazloženi ponajprije borbom protiv ovisnosti o igrama na sreću i zakonskim ciljem zaštite potrošača, imaju i ekonomsko-politički cilj ostvarivanja većih neto prihoda od igara i postizanja iznimno visoke razine prihoda na tržištu kasina u najkraćem mogućem roku radi financiranja ostalih troškova državnog proračuna i javnih usluga?

               4.

               Treba li članak 56. UFEU-a, zabranu diskriminacije i zahtjev da ograničenja koja države članice nameću djelatnostima igara na sreću budu provedena ujednačeno i sustavno tumačiti na način da je navedeni članak povrijeđen i da navedeni zahtjev nije ispunjen kao i da postoji neopravdana diskriminacija među pružateljima usluga, ako se utvrdi da država članica održava nacionalni državni monopol nad pružanjem određenih usluga igara na sreću putem interneta pozivajući se na isti razlog javnog poretka, dok istodobno dopušta pristup drugim uslugama igara na sreću dodjelom sve većeg broja koncesija?

               5.

               Treba li članak 56. UFEU-a i zabranu diskriminacije tumačiti na način da im se protivi to da samo pružatelji usluga koji fizički posjeduju kasina (s koncesijom) na području Mađarske mogu dobiti licenciju za priređivanje kasino igara putem interneta, zbog čega pružatelji usluga koji fizički ne posjeduju kasino na području Mađarske (uključujući i pružatelje usluga koji fizički posjeduju kasino u drugoj državi članici) ne mogu dobiti odobrenje za priređivanje kasino igara putem interneta?

               6.

               Treba li članak 56. UFEU-a i zabranu diskriminacije tumačiti na način da im se protivi to da država članica eventualnim pozivom na nadmetanje radi dodjele koncesija fizičkim kasinima ili omogućavanjem priređivaču igara na sreću dokazane pouzdanosti da podnese ponudu [za ugovor] za dodjelu koncesije za fizički kasino, teoretski osigurava da bilo koji pružatelj usluga koji ispunjava zakonske zahtjeve – uključujući pružatelja usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi članici – dobije koncesiju za vođenje fizičkog kasina i zatim, kad stekne to pravo, dobije licenciju za vođenje kasina putem interneta, ali da predmetna država članica zapravo ne objavi javni i transparentni poziv za nadmetanje radi dodjele koncesije niti pružatelj usluga praktično ima mogućnost podnošenja ponude [za ugovor], te tijela države članice utvrde da je pružatelj usluga djelovao nezakonito jer je pružao uslugu bez licencije i izreknu mu upravnu kaznu?

               7.

               Treba li članak 56. UFEU-a, zabranu diskriminacije i zahtjev da postupak izdavanja odobrenja bude transparentan, objektivan i javan tumačiti na način da im se protivi to da država članica ustanovi sustav poziva na nadmetanje radi dodjele koncesija u odnosu na određene usluge igara na sreću dok istodobno tijelo koje odlučuje o dodjeli koncesija može umjesto objave poziva za nadmetanje sklopiti ugovore o koncesiji s određenim osobama koje su kvalificirane kao priređivači igara na sreću dokazane pouzdanosti, umjesto da objavom jedinstvenog poziva za nadmetanje radi dodjele koncesija svim pružateljima usluga omogući da sudjeluju u pozivu na nadmetanje pod jednakim uvjetima?

               8.

               Ako je odgovor na sedmo pitanje negativan i ako država članica o kojoj je riječ može ustanoviti više vrsta postupka za dobivanje iste koncesije, treba li država članica, u skladu s člankom 56. UFEU-a, osigurati njihovu istovjetnost radi osiguranja korisnog učinka zakonodavstva Unije u području temeljnih sloboda, vodeći računa o zahtjevu da postupak izdavanja odobrenja bude transparentan, objektivan i javan i o zahtjevu jednakog postupanja?

               9.

               Utječe li na odgovor koji valja dati na šesto, sedmo i osmo pitanje činjenica da ni u jednom od ta dva slučaja nije osiguran sudski nadzor ili druga djelotvorna pravna zaštita protiv odluke o dodjeli koncesije?

               10.

               Treba li članak 56 UFEU-a, klauzulu lojalnosti iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji (u daljnjem tekstu: UEU) i institucionalnu i postupovnu samostalnost država članica, u vezi s člancima 47. i 48. Povelje o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), kao i s pravom raspolaganja mehanizmima djelotvorne sudske zaštite i pravima obrane koju navedena pravila utvrđuju, tumačiti na način da nacionalni sud koji odlučuje u glavnom postupku može prilikom ispitivanja zahtjeva prava Unije koji proizlaze iz sudske prakse Suda, osobito prilikom ispitivanja nužnosti i proporcionalnosti ograničenja koje je odredila država članica o kojoj je riječ, naložiti i po službenoj dužnosti provesti ispitivanje i postupak izvođenja dokaza, uključujući i kad nacionalno postupovno zakonodavstvo države članice ne predviđa navedenu ovlast?

               11.

               Treba li članak 56. UFEU-a, u vezi s člancima 47. i 48. Povelje, kao i u vezi s pravom raspolaganja mehanizmima djelotvorne sudske zaštite i pravima obrane koja iz njih proizlaze, tumačiti na način da nacionalni sud koji odlučuje u glavnom postupku ne može prilikom ispitivanja zahtjeva prava Unije koji proizlaze iz sudske prakse Suda, osobito prilikom ispitivanja nužnosti i proporcionalnosti ograničenja koje je odredila država članica o kojoj je riječ, prebaciti teret dokazivanja na pružatelje usluga na koje se odnosi ograničenje, nego da je zadaća države članice, konkretno državnog tijela koje je donijelo odluku koja se pobija u glavnom postupku, opravdati i dokazati usklađenost s pravom Unije te nužnost i proporcionalnost nacionalnog propisa i da nepostojanje takvog dokaza samo po sebi dovodi do toga da se tim propisom povrjeđuje pravo Unije?

               12.

               Treba li članak 56. UFEU-a, s obzirom na pravo na pošteno suđenje iz članka 41. stavka 1., pravo na saslušanje iz članka 41. stavka 2. točke (a) i obvezu obrazlaganja iz članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje kao i klauzulu lojalnosti iz članka 4. stavka 3. UEU-a i institucionalnu i postupovnu samostalnost država članica, tumačiti na način da ti zahtjevi nisu ispunjeni ako nadležno tijelo države članice ne obavijesti priređivača igara na sreću o pokretanju postupka o upravnoj kazni u skladu s nacionalnim propisom države članice niti kasnije tijekom upravnog postupka zatraži njegovo mišljenje o usklađenosti tog propisa s pravom Unije te bez podrobnijeg objašnjenja te sukladnosti i dokaza o njoj u obrazloženju odluke u jednostupanjskom postupku naloži sankciju koju nacionalno pravo smatra upravnom?

               13.

               Uzimajući u obzir članak 56. UFEU-a, članak 41. stavak 1., članak 41. stavak 2. točke (a) i (c) Povelje i njezine članke 47. i 48. kao i na pravo raspolaganja mehanizmima djelotvorne sudske zaštite i prava obrane koja iz njih proizlaze, jesu li ispunjeni zahtjevi sadržani u navedenim odredbama ako priređivač igara na sreću može osporavati usklađenost nacionalnog propisa s pravom Unije prvi put isključivo pred nacionalnim sudom?

               14.

               Mogu li se članak 56. UFEU-a i obveza država članica da opravdaju i obrazlože ograničenje slobode pružanja usluga tumačiti na način da država članica nije ispunila navedenu obvezu ako ni u trenutku određivanja ograničenja ni u trenutku njegova ispitivanja nije postojala niti postoji relevantna procjena utjecaja ograničenja utemeljenog na ciljevima javnog poretka?

               15.

               Uzimajući u obzir zakonska ograničenja određena za iznos upravne kazne koja se može izreći, prirodu djelatnosti koja se kažnjava sankcijom i osobito mjeru u kojoj djelatnost utječe na javni poredak ili javnu sigurnost, kao i represivni cilj sankcije, može li se na temelju članaka 47. i 48. Povelje smatrati da je predmetna upravna kazna „kaznenopravne naravi”? Utječe li ta okolnost na odgovor koji valja dati na jedanaesto i četrnaesto prethodno pitanje?

               16.

               Treba li članak 56. UFEU-a tumačiti na način da, ako sud koji odlučuje u glavnom postupku na temelju odgovora danih na gore navedena pitanja utvrdi nezakonitost propisa i njegove primjene, on također treba zaključiti da se pravu Unije protivi sankcija utemeljena na nacionalnom propisu koje nije u skladu s člankom 56. UFEU-a?


title: Predmet T-592/15: Tužba podnesena 12. listopada 2015. – Novartis protiv OHIM-a – SK Chemicals (prikaz flastera)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/35

         Tužba podnesena 12. listopada 2015. – Novartis protiv OHIM-a – SK Chemicals (prikaz flastera)
   (Predmet T-592/15)
   (2015/C 414/46)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice (prikaz flastera) – prijava za registraciju br. 11 293 362

      Postupak pred OHIM-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 7. kolovoza 2015. u predmetu R 2342/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda prava na pravični postupak pred žalbenim vijećem OHIM-a.


title: Predmet C-452/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2013. uputio Landesgericht Salzburg (Austrija) — Germanwings GmbH protiv Ronny Henning

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2013. uputio Landesgericht Salzburg (Austrija) — Germanwings GmbH protiv Ronny Henning
   (Predmet C-452/13)
   2013/C 325/25
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesgericht Salzburg

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Germanwings GmbH

      Tuženik: Ronny Henning

      Prethodno pitanje

   Koji je trenutak mjerodavan za pojam „vrijeme dolaska” koji se koristi u člancima 2., 5. i 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (1):

               (a)

               trenutak u kojem zrakoplov pri slijetanju dotakne uzletno-sletnu stazu (eng. touchdown);

               (b)

               trenutak u kojem je zrakoplov došao u parkirni položaj i aktivirane su parkirne kočnice, odnosno pričvršćeni kočni blokovi (eng. in-block);

               (c)

               trenutak otvaranja vrata zrakoplova;

               (d)

               trenutak koji odrede stranke u okviru autonomije volje?

      (1)  SL L 46, str. 1.


title: Predmet T-433/14: Tužba podnesena 13. lipnja 2014. – Superficies de Alimentación protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/58

         Tužba podnesena 13. lipnja 2014. – Superficies de Alimentación protiv Komisije
   (Predmet T-433/14)
   2014/C 253/79
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Superficies de Alimentación, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: A. López Gómez, abogado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, poništi odluku koja skup poreznih mjera pod zajedničkim nazivom španjolski sustav financijskog leasinga (SEAF) kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao jedini korisnici tih navodnih potpora i istovremeno kao isključivi adresati njihovog povrata;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava EU, nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu odlučuje o zakonitosti privatnih ugovora sklopljenih između ulagača i drugih pravnih subjekata, u cijelosti ili na način koji ograničava utjecaj na rentabilnost operacija, i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-401/14, Duro Felguera SA protiv Komisije.


title: Predmet T-380/16: Rješenje Općeg suda od 8. ožujka 2017. – Popescu protiv Rumunjske („Očita nenadležnost”)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/45

         Rješenje Općeg suda od 8. ožujka 2017. – Popescu protiv Rumunjske
   (Predmet T-380/16)
   ((„Očita nenadležnost”))
   (2017/C 144/62)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Doina Popescu (Slatina, Rumunjska) (zastupnik: M. Ispas, odvjetnik)

      Tuženik: Rumunjska

      Predmet

   Zahtjev kojim se traži, s jedne strane, osuda nekoliko rumunjskih nacionalnih tijela zbog navodnih kaznenih djela i, s druge strane, naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Doini Popescu nalaže se snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet T-309/10: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2014. — Klein protiv Komisije ( „Izvanugovorna odgovornost — Medicinski proizvodi — Članci 8. i 18. Direktive 93/42/EEZ — Nepostupanje Komisije nakon priopćavanja odluke o zabrani stavljanja u promet — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima” )

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/8

         Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2014. — Klein protiv Komisije
   (Predmet T-309/10) (1)

   (Izvanugovorna odgovornost - Medicinski proizvodi - Članci 8. i 18. Direktive 93/42/EEZ - Nepostupanje Komisije nakon priopćavanja odluke o zabrani stavljanja u promet - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima)
   2014/C 61/12
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Christoph Klein (Großgmain, Austrija) (zastupnik: D. Schneider-Addae-Mensah, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Sipos i G. von Rintelen, agenti, uz asistenciju C. Winkler, odvjetnik)

      Intervenijent koji podupire tuženika: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i N. Graf Vitzthum, zatim T. Henze i J. Möller, agenti)

      Predmet

   Tužba za naknadu štete koja se temelji na zajedno čitanim odredbama članka 268. UFEU-a i članka 340. stavka drugog UFEU-a, za popravljanje štete koju je tužitelj navodno pretrpio nakon što je Komisija povrijedila obveze koje ima na temelju članka 8. Direktive Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (SL L 169, str. 1.)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Christophu Kleinu nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

               3.

               Savezna Republika Njemačka snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 347, 26.11.2011.


title: Predmet C-2/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. siječnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – DHL Express (Austria) GmbH

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. siječnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – DHL Express (Austria) GmbH
   (Predmet C-2/15)
   (2015/C 127/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: DHL Express (Austria) GmbH

      Tuženo tijelo: Post-Control-Kommission

      Druga stranka u postupku: Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Direktiva 97/67/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga, u verziji Direktive 2008/6/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008., osobito njezin članak 9., nacionalnom propisu prema kojem su pružatelji poštanskih usluga neovisno o tome pružaju li univerzalne usluge ili ne dužni sufinancirati operativni trošak nacionalnog regulatornog tijela?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

                           a)

                           Je li za obvezu financiranja dostatno ako dotični pružatelj usluga pruža poštanske usluge koje prema nacionalnom propisu treba kvalificirati kao univerzalne usluge, ali one prelaze obvezni minimalni niz univerzalnih usluga prema direktivi?

                           b)

                           Treba li prilikom izračuna udjela dotičnog poduzeća u doprinosima postupati na isti način kao prilikom izračuna doprinosa u kompenzacijski fond u skladu s člankom 7. stavkom 4. navedene direktive?

                           c)

                           Zahtijeva li obveza poštovanja načela nediskriminacije i proporcionalnosti u tom slučaju u smislu članka 7. stavka 5. navedene direktive i „uzimanja u obzir zamjenjivosti s univerzalnom uslugom” u smislu uvodne izjave 27. Direktive 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. da se iz usluga s dodanom vrijednošću, dakle poštanskih usluga koje se ne mogu pripisati univerzalnoj usluzi, ali koje su povezane s univerzalnom uslugom, izdvajaju odgovarajući udjeli u prometu te se prilikom izračuna udjela ne uzimaju u obzir?

      (1)  SL 1998 L 15, str. 14. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 53.).

      (2)  Direktiva 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u pogledu potpunog postizanja unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici (SL L 52, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 214.).


title: Predmet C-138/17 P: Žalba koju je 17. ožujka 2017. podnijela Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/25

         Žalba koju je 17. ožujka 2017. podnijela Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije
   (Predmet C-138/17 P)
   (2017/C 151/32)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije (zastupnici: J. Inghelram i Á.M. Almendros Manzano, agenti)

      Druge stranke u postupku: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne, Europska komisija

      Zahtjev

               —

               poništiti točku 1. izreke pobijane presude;

               —

               odbiti kao neosnovan zahtjev društava Gascogne Sack Deutschland i Gascogne, podnesen u prvom stupnju, kojim se zahtijeva iznos od 187 571 eura na temelju navodno pretrpljenih gubitaka zbog dodatnih plaćanja bankarske garancije po isteku razumnog roka;

               —

               naložiti društvima Gascogne Sack Deutschland i Gascogne snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.
   Prvi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju pojma uzročna veza, zato što je Opći sud presudio da je nepoštovanje razumnog roka suđenja odlučujući uzrok navodne materijalne štete koja se sastoji od plaćanja troškova bankarske garancije iako je, na temelju ustaljene sudske prakse, izbor pojedinog poduzetnika da ne plati novčanu kaznu tijekom postupka pred sudom Unije odlučujući uzrok plaćanja takvih troškova.
   Drugi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju pojma šteta, zato što je Opći sud odbio na navodnu materijalnu štetu povezanu s plaćanjem troškova bankarske garancije primijeniti uvjet istovjetan onomu koji je formulirao u pogledu navodne materijalne štete povezane s plaćanjem kamata na iznos novčane kazne, tj. da su tužitelji u prvom stupnju trebali dokazati da je financijsko opterećenje povezano s tim potonjim plaćanjem veće od koristi koju su mogli izvući iz neplaćanja novčane kazne.
   Treći žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u određivanju razdoblja tijekom kojega se dogodila navodna materijalna šteta kao i iz nedostatka obrazloženja, zato što je Opći sud utvrdio, a da nije objasnio razlog, da je razdoblje u kojem je postojala navodna materijalna šteta, koja se sastojala od plaćanja troškova bankarske garancije, moglo biti različito od razdoblja u koje je smjestio postojanje nezakonitog ponašanja koje je navodno uzrokovalo tu štetu.


title: Predmet C-4/17 P: Žalba koju je 4. siječnja 2017. podnijela Češka Republika protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 20. listopada 2016. u predmetu T-141/15, Češka Republika protiv Komisije

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/19

         Žalba koju je 4. siječnja 2017. podnijela Češka Republika protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 20. listopada 2016. u predmetu T-141/15, Češka Republika protiv Komisije
   (Predmet C-4/17 P)
   (2017/C 063/27)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Žalitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil i J. Pavliš, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      U vezi sa:

   Žalbom protiv presude Općeg suda Europske unije od 20. listopada 2016. u predmetu T-141/15 Češka Republika protiv Komisije (u daljnjem tekstu: pobijana presuda) u kojem je Češka Republika tražila poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/103 (1) od 16. siječnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 53), u mjeri u kojoj su njome isključeni izdaci koji su nastali za Češku Republiku u razdoblju od 2010. do 2012. u ukupnom iznosu od 2 123 199,04 EUR.

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu,

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj njome isključeni izdaci u ukupnom iznosu od 2 123 199,04 EUR koji su nastali za Češku Republiku, i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi u kasacijskom postupku, žalitelj ističe tri žalbena razloga.
   Prvi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 479/2008 (2) od 29. travnja 2008. o zajedničkoj organizaciji tržišta vina (u daljnjem tekstu: Uredba br. 479/2008), u mjeri u kojoj je Opći sud navodno počinio pogrešku koja se tiče prava jer je zaključio da članak 11. te uredbe ne obuhvaća mjere za zaštitu trsova vinove loze od štete koju prouzroče životinje i/ili ptice.
   Drugi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 5. stavka 2. Uredbe br. 479/2008 i načela pravne sigurnosti te legitimnih očekivanja. Opći je sud u pobijanoj presudi navodno počinio pogrešku koja se tiče prava jer je utvrdio da Europska komisija određene mjere može proglasiti u cijelosti neprihvatljivima za financiranje Europske unije i na tim temeljima od financiranja isključiti sve izdatke nastale u vezi s tim mjerama, unatoč činjenici da je sama Europska komisija ispitala prihvatljivost tih mjera prilikom ispitivanja prijedloga programa potpora i da nije istaknula nikakve prigovore.
   Treći žalbeni razlog temelji se na povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s člankom 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 (3) od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike, odnosno s člankom 52. Uredbe (EU) br. 1306/2013 (4) Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i s člancima 11. i 16. Uredbe Komisije (EZ) br. 885/2006 (5) od 21. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a. Opći sud navodno je počinio pogrešku koja se tiče prava u pobijanoj presudi jer je zaključio da je Europska komisija mogla isključiti iz financiranja Europske unije izdatke koji se odnose na razdoblje u pogledu kojeg je Češka Republika bila lišena mogućnosti iznošenja svojeg stajališta prema postupku propisanom za financijske ispravke u vezi s poljoprivredom.

      (1)  SL 2015., L 16, str. 33.

      (2)  SL 2008., L 148, str. 1.

      (3)  SL 2005., L 209, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)

      (4)  SL 2013., L 347, str. 549.

      (5)  SL 2006., L 171, str. 90. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 88.)


title: Predmet T-190/17: Tužba podnesena 22. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/44

         Tužba podnesena 22. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije
   (Predmet T-190/17)
   (2017/C 151/56)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Grčka) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 172 992,15eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt CATER, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615289/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 112 737,15 eura;

               —

               utvrdi da iznos od 27 830,27 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (u daljnjem tekstu: EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615289/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu CATER. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt CATER, to jest iznosa od 172 992,15 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija.

               2.

               U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 112 7 370,15 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji.

               3.

               ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 112 737,15 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom.


title: Predmet T-648/16: Tužba podnesena 13. rujna 2016. – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret protiv EUIPO-a – Zaharieva (BOBO cornet)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/56

         Tužba podnesena 13. rujna 2016. – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret protiv EUIPO-a – Zaharieva (BOBO cornet)
   (Predmet T-648/16)
   (2016/C 402/66)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turska) (zastupnik: T. Tsenova, lawyer)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bugarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „BOBO cornet”– Prijava za registraciju br. 12 299 343

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. srpnja 2016. u predmetu R 906/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članaka 75. i 76. stavka 1. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-17/13: Rješenje Općeg suda od 6. studenoga 2014. – ANKO protiv Komisije („Arbitražna klauzula – Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.) – Ugovor koji se odnosi na projekt Pocemon – Povrat unaprijed isplaćenih iznosa – Dopis kojim se najavljuje izdavanje obavijesti o terećenju – Opomena – Nepostojanje pravnog interesa – Nedopuštenost”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/37

      Rješenje Općeg suda od 6. studenoga 2014. – ANKO protiv Komisije
      (Predmet T-17/13) (1)

      („Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.) - Ugovor koji se odnosi na projekt Pocemon - Povrat unaprijed isplaćenih iznosa - Dopis kojim se najavljuje izdavanje obavijesti o terećenju - Opomena - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost”)
      (2015/C 016/58)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atena, Grčka) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i A. Cordewener, agenti, uz asistenciju S. Drakakakisa, odvjetnika)

         Predmet

      Tužba ponesena na temelju članka 272. UFEU-a kojom se od Općeg suda zahtijeva utvrđenje, kao prvo, da tužitelj nije dužan vratiti cjelokupan iznos koji mu je Komisija isplatila za projekt Pocemon, dogovoren u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.), kao drugo, da tužitelj temeljem navedenog projekta nije dužan isplatiti paušalnu naknadu štete i kao treće, da Komisija nema pravo prebiti iznose koje duguje tužitelju.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  ANKO-u AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 79, 16.3.2013.


title: Predmet T-284/13 P: Rješenje Općeg suda od 14. studenog 2013. — Marcuccio protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Odbacivanje tužbe u prvom stupnju zbog očite nedopuštenosti — Različitost između tužbe podnesene telefaksom i naknadno podnesenog originala — Nepravodobno podnošenje originala — Nepravodobna tužba — Očito neosnovana žalba” )

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/18

         Rješenje Općeg suda od 14. studenog 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-284/13 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Odbacivanje tužbe u prvom stupnju zbog očite nedopuštenosti - Različitost između tužbe podnesene telefaksom i naknadno podnesenog originala - Nepravodobno podnošenje originala - Nepravodobna tužba - Očito neosnovana žalba)
   2014/C 15/27
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferro, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 11. ožujka 2013. Marcuccio/Komisija (F-17/12) radi ukidanja tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Luigi Marcuccio snosi vlastite troškove kao i troškove Europske komisije u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-346/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Yanukovych protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Uvrštavanje imena tužitelja — Prava obrane — Obveza obrazlaganja — Pravna osnova — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Zlouporaba ovlasti — Nepoštovanje kriterija uvrštavanja na popis — Očita pogreška u ocjeni — Pravo na vlasništvo”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/35

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Yanukovych protiv Vijeća
   (Predmet T-346/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje imena tužitelja - Prava obrane - Obveza obrazlaganja - Pravna osnova - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Zlouporaba ovlasti - Nepoštovanje kriterija uvrštavanja na popis - Očita pogreška u ocjeni - Pravo na vlasništvo”))
   (2016/C 402/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Viktor Fedorovič Janukovič (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, H. Mussa, J. Hage, K. Howard, barristers, i C. Kennedy, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku E. Finnegan i J.-P. Hix, a zatim J.-P. Hix i P. Mahnič Bruni, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent) i Europska komisija (zastupnici: S. Bartelt i D. Gauci, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2014, L 66, str. 26.) i Uredbe Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2014, L 66, str. 1.), kao drugo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/143 od 29. siječnja 2015. o izmjeni Odluke 2014/119 (SL 2015, L 24, str. 16.) i Uredbe Vijeća (EU) 2015/138 od 29. siječnja 2015. o izmjeni Uredbe br. 208/2014 (SL 2015, L 24, str. 1.), i, kao treće, Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119 (SL 2015, L 62, str. 25.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe br. 208/2014 (SL 2015, L 62, str. 1.), u dijelu u kojem je ime tužitelja uvršteno ili zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

      Izreka

               1.

               Odluka Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Uredba Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini, u svojim prvotnim verzijama, poništavaju se u dijelu u kojem je ime de Viktora Fedoroviča Janukoviča uvršteno na popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja, i to do stupanja na snagu Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/364 od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119 i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe br. 208/2014.

               2.

               Tužba se odbija u preostalom dijelu.

               3.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Viktora Fedoroviča Janukoviča u pogledu zahtjeva za poništenje iznesenog u tužbi.

               4.

               Viktoru Fedoroviču Janukoviču nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova u pogledu zahtjeva za poništenje iznesenog u podnesku kojim se vrši prilagodba tužbenog zahtjeva.

               5.

               Republika Poljska i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-633/15: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – JT International protiv EUIPO-a – Habanos (PUSH) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije PUSH — Raniji verbalni i figurativni žigovi Beneluksa i nacionalni žigovi PUNCH — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Istovjetnost proizvodâ — Sličnost znakova — Članak 8. stavka 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/44

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – JT International protiv EUIPO-a – Habanos (PUSH)
   (Predmet T-633/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije PUSH - Raniji verbalni i figurativni žigovi Beneluksa i nacionalni žigovi PUNCH - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Istovjetnost proizvodâ - Sličnost znakova - Članak 8. stavka 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 402/51)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: JT International SA (Ženeva, Švicarska) (zastupnici: S. Malynicz, QC, K. E. Gilbert i J. Gilbert, solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Corporación Habanos, SA (Havana, Kuba) (zastupnik: M. Escudero Pérez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. kolovoza 2015. (predmet R 3046/2014-5) o postupku povodom prigovora između Corporación Habanos i JT International.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu JT International SA nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Corporación Habanos, SA.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-317/16 P: Žalba koju je 2. lipnja 2016. podnijela Ukrajina protiv rješenja Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 11. ožujka 2015. u predmetu T-346/14: Janukovič protiv Vijeća

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/23

         Žalba koju je 2. lipnja 2016. podnijela Ukrajina protiv rješenja Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 11. ožujka 2015. u predmetu T-346/14: Janukovič protiv Vijeća
   (Predmet C-317/16 P)
   (2017/C 006/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Ukrajina (zastupnik: M. Kostytska, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Viktor Fedorovič Janukovič, Vijeće Europske unije, Europska komisija, Republika Poljska
   Žalba je rješenjem Suda (osmo vijeće) od 5. listopada 2016. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-378/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 14. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale di Roma – Italija) – Mercedes Benz Italia SpA protiv Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3 (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 77/388/EEZ — Članak 17. stavak 5. treći podstavak točka (d) — Područje primjene — Primjena udjela odbitka u odnosu na porez na dodanu vrijednost kojim je oporezovano stjecanje ukupne robe i usluga koje koristi porezni obveznik — Sporedne transakcije — Upotreba prometa kao pokazatelja)

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/5

         Presuda Suda (treće vijeće) od 14. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale di Roma – Italija) – Mercedes Benz Italia SpA protiv Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
   (Predmet C-378/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 77/388/EEZ - Članak 17. stavak 5. treći podstavak točka (d) - Područje primjene - Primjena udjela odbitka u odnosu na porez na dodanu vrijednost kojim je oporezovano stjecanje ukupne robe i usluga koje koristi porezni obveznik - Sporedne transakcije - Upotreba prometa kao pokazatelja))
   (2017/C 046/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Regionale di Roma

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mercedes Benz Italia SpA

      Tuženik: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Izreka

   Članak 17. stavak 5. treći podstavak točku (d) i članak 19. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica treba tumačiti na način da im se ne protive nacionalni propisi i praksa, poput onih u glavnom postupku, kojima se poreznom obvezniku nalaže:

               —

               da primijeni na svu robu i usluge koje stekne udio odbitka koji se temelji na prometu, bez predviđanja metode za izračun koja bi se temeljila na stvarnoj vrsti i namjeni svake stečene robe i usluga i koja bi objektivno odražavala stvarni udio troškova koji se može pripisati svakoj oporezovanoj i neoporezovanoj transakciji; i

               —

               da se pozove na sastav svojeg prometa kako bi identificirao transakcije koje se mogu kvalificirati kao „sporedne”, ako se ocjenom koja se u tu svrhu provodi uzima u obzir i odnos tih transakcija s oporezivim djelatnostima tog poreznog obveznika i, ovisno o slučaju, korištenje robe i usluga koje one uključuju, a za koje se porez na dodanu vrijednost duguje.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet C-591/14: Tužba podnesena 19. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/16

      Tužba podnesena 19. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije
      (Predmet C-591/14)
      (2015/C 073/22)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i B. Stromsky, agenti)

         Tuženik: Kraljevina Belgija

         Tužbeni zahtjev

                  —

                  Utvrditi da Kraljevina Belgija, ne poduzevši u propisanim rokovima sve mjere potrebne kako bi od korisnika povukla državne potpore koje su proglašene nezakonitima i nespojivima s unutarnjim tržištem člankom 1. stavcima 3. i 4. odluke Komisije 2011/678/EU od 27. srpnja 2011. o državnim potporama za financiranje ispitivanja prenosivih spongiformnih encefalopatija (TSE) u goveda koje je provela Belgija (1), i ne obavijestivši Komisiju u roku o mjerama poduzetim radi postupanja u skladu s tom odlukom, nije ispunila svoje obveze na temelju članka 288. članka 4. UFEU-a i članaka 2., 3. i 4. spomenute odluke.

                  —

                  naloži Kraljevini Belgiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Svojom odlukom 2011/678 o državnim potporama za financiranje ispitivanja prenosivih spongiformnih encefalopatija (TSE) u goveda koje je provela Kraljevina Belgija, Komisija je državne potpore koje je dodijelila Belgija proglasila i nespojivima s unutarnjim tržištem.
      Odlukom određen rok za povrat državnih potpora koje su proglašene nezakonitima istekao je 28. studenoga 2011., a da nije bio izvršen potpuni povrat sredstava.
      Na datum podnošenja ove tužbe, tuženik još uvijek nije poduzeo mjere potrebne za povrat dodijeljenih potpora od poduzeća korisnika, niti je Komisiji dostavio sve zatražene informacije.

         (1)  SL L 274, str. 36.


title: Predmet C-393/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne protiv Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2016. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne protiv Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd
   (Predmet C-393/16)
   (2016/C 402/18)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

      Tuženik: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

      Intervenijent: Galana N.V.

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 118.m stavak 2. točku (a) podtočku (ii) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 (1) kao i članak 103. stavak 2. točku (a) podtočku (ii) Uredbe (EU) br. 1308/2013 (2) tumačiti na način da se oni primjenjuju i ako se zaštićena oznaka izvornosti upotrebljava kao dio oznake za hranu koja ne odgovara specifikacijama proizvoda, a kojoj je dodan sastojak koji odgovara specifikacijama proizvoda?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan:
               Treba li članak 118.m stavak 2. točku (a) podtočku (ii) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 kao i članak 103. stavak 2. točku (a) podtočku (ii) Uredbe (EU) br. 1308/2013 tumačiti na način da upotreba zaštićene oznake izvornosti kao dijela oznake za hranu koja ne odgovara specifikacijama proizvoda, a kojoj je dodan sastojak koji odgovara specifikacijama proizvoda predstavlja iskorištavanje ugleda zaštićene oznake izvornosti ako oznaka hrane odgovara navikama označavanja ciljane javnosti i sastojak je dodan u dostatnoj količini da proizvodu dâ ključnu osobinu?

               3.

               Treba li članak 118.m stavak 2. točku (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 kao i članak 103. stavak 2. točku (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 tumačiti na način da upotreba zaštićene oznake izvornosti u okolnostima opisanima u drugom prethodnom pitanju predstavlja zloupotrebu, oponašanje ili aludiranje?

               4.

               Treba li članak 118.m stavak 2. točku (c) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 kao i članak 103. stavak 2. točku (c) Uredbe (EU) br. 1308/2013 tumačiti na način da se oni primjenjuju samo na lažne oznake ili oznake koja dovode u zabludu, a kod ciljane javnosti mogu stvoriti netočnu predodžbu o zemljopisnom podrijetlu proizvoda?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (SL 2007. L 299, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.)

      (2)  Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL 2013. L 347, str. 671.)


title: Predmet T-817/16: Tužba podnesena 21. studenoga 2016. – Vans protiv EUIPO-a – Deichmann (V)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/49

         Tužba podnesena 21. studenoga 2016. – Vans protiv EUIPO-a – Deichmann (V)
   (Predmet T-817/16)
   (2017/C 022/67)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Vans, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Hirsch, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Deichmann SE (Essen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz „V”) – prijava za registraciju br. 10 263 978

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. rujna 2016. u predmetu R 2030/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni pobijanu odluku na način da prigovor bude u potpunosti odbijen;

               —

               podredno, izmijeni pobijanu odluku na način da prigovor bude odbijen i u pogledu proizvoda „proizvodi od kože i imitacije kože; putni kovčezi i kovčezi, kišobrani, suncobrani i štapovi za hodanje; novčanici; torbe; naprtnjače, torbe s remenom; aktovke; školske torbe; školske torbe za sport; torbe za plažu; privjesci za ključeve; torbice za osobne stvari; etui za posjetnice” iz razreda 18. i „odjeća, obuća, pokrivala za glavu; remenje, rukavice” iz razreda 25.;

               —

               dodatno podredno, poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda pravila 19. stavaka 2. i 3. kao i pravila 20. stavka 1. Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 60. stavka 1. prve rečenice, članka 63. stavka 2., članka 75. stavka 1. prve rečenice Uredbe br. 207/2009, načela reformatio in peius kao i prava na saslušanje.


title: Predmet T-281/16 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 11. studenoga 2016. – Solelec i dr. protiv Parlamenta („Privremena pravna zaštita — Ugovori o javnoj nabavi radova — Postupak javne nabave — Radovi na električnim instalacijama (visoki napon) u okviru projekta proširenja i obnove zgrade Parlamenta Konrad Adenauer u Luxembourgu — Odbijanje ponude ponuditelja i dodjela ugovora drugom ponuditelju — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/38

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 11. studenoga 2016. – Solelec i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-281/16 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Ugovori o javnoj nabavi radova - Postupak javne nabave - Radovi na električnim instalacijama (visoki napon) u okviru projekta proširenja i obnove zgrade Parlamenta Konrad Adenauer u Luxembourgu - Odbijanje ponude ponuditelja i dodjela ugovora drugom ponuditelju - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 006/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange), Paul Wagner et fils SA (Luxembourg), Socom SA (Foetz) (zastupnik: S. Marx, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Mraz i L. Chrétien, agenti)

      Predmet

   Tužba koja se temelji na člancima 278. i 279. UFEU-a i kojom se zahtijeva suspenzija primjene, s jedne strane, odluke Parlamenta od 27. svibnja 2016. o odbijanju ponude tužiteljâ za seriju radova br. 75 u okviru poziva za nadmetanje s oznakom INLO-D-UPIL-T-15-AO6, u vezi s proširenjem i obnovom zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu i, s druge strane, odluke o dodjeli te serije radova drugom ponuditelju.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               Opoziva se rješenje od 9. lipnja 2016. doneseno u predmetu T-281/16 R.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Presuda Suda od 1. veljače 2016. u predmetu E-20/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2013/10/EU o izmjeni Direktive 75/324/EEZ o aerosolnim raspršivačima)

text:
               19.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 18/26

         PRESUDA SUDA
   od 1. veljače 2016.
   u predmetu E-20/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2013/10/EU o izmjeni Direktive 75/324/EEZ o aerosolnim raspršivačima)
   (2017/C 18/10)
   U predmetu E-20/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 3. Akta iz točke 1. poglavlja VIII. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva Komisije 2013/10/EU od 19. ožujka 2013. o izmjeni Direktive Vijeća 75/324/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica o aerosolnim raspršivačima radi prilagodbe njezinih odredaba o označivanju Uredbi (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog Akta, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 1. veljače 2016. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 3. Akta iz točke 1. poglavlja VIII. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva Komisije 2013/10/EU od 19. ožujka 2013. o izmjeni Direktive Vijeća 75/324/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica o aerosolnim raspršivačima radi prilagodbe njezinih odredaba o označivanju Uredbi (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog Akta.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.