title: Predmet T-594/18: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Pharma Mar/Komisija („Lijekovi za humanu uporabu – Zahtjev za izdavanje odobrenja za stavljanje u promet lijeka Aplidin-plitidepsin – Komisijina odluka o odbijanju – Uredba (EZ) br. 726/2004 – Znanstvena ocjena rizika i koristi lijeka – Odbor za lijekove za humanu uporabu – Objektivna nepristranost”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/13

      Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Pharma Mar/Komisija
      (Predmet T-594/18) (1)

      („Lijekovi za humanu uporabu - Zahtjev za izdavanje odobrenja za stavljanje u promet lijeka Aplidin-plitidepsin - Komisijina odluka o odbijanju - Uredba (EZ) br. 726/2004 - Znanstvena ocjena rizika i koristi lijeka - Odbor za lijekove za humanu uporabu - Objektivna nepristranost”)
      (2021/C 9/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Španjolska) (zastupnici: M. Merola i V. Salvatore, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Haasbeek i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Provedbene odluke Komisije C(2018) 4831 final od 17. srpnja 2018., kojom je odbijeno izdavanje odobrenja, u skladu s Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL 2004., L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 31., str. 18.), za stavljanje u promet lijeka za humanu uporabu Aplidin-plitidepsin.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Provedbena odluka Europske komisije C(2018) 4831 final od 17. srpnja 2018., kojom je odbijeno izdavanje odobrenja, u skladu s Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove, za stavljanje u promet lijeka za humanu uporabu Aplidin-plitidepsin.

                  2.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 445, 10. 12. 2018.


title: Predmet T-25/19: Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2020. – AD/ECHA („Javna služba – Članovi privremenog osoblja – Ugovor na određeno vrijeme – Odluka o neproduljenju – Dužnost brižnog postupanja – Jednako postupanje – Očita pogreška u ocjeni – Zlouporaba ovlasti – Pravo na saslušanje – Obveza obrazlaganja – Odgovornost”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/14

      Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2020. – AD/ECHA
      (Predmet T-25/19) (1)

      („Javna služba - Članovi privremenog osoblja - Ugovor na određeno vrijeme - Odluka o neproduljenju - Dužnost brižnog postupanja - Jednako postupanje - Očita pogreška u ocjeni - Zlouporaba ovlasti - Pravo na saslušanje - Obveza obrazlaganja - Odgovornost”)
      (2021/C 9/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AD (zastupnici: N. Flandin i L. Levi, odvjetnice)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: C.-M. Bergerat i T. Zbihlej, agenti, uz asistenciju A. Duron, odvjetnice)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se u bitnome traži, s jedne strane, poništenje, kao prvo, ECHA-ine odluke od 28. ožujka 2018. o neproduljenju tužiteljičina ugovora o radu na određeno vrijeme i, kao drugo, obavijesti o slobodnom radnom mjestu za sastavljanje popisa uspješnih kandidata u svrhu zapošljavanja članova ugovornog osoblja za funkcijsku skupinu II., objavljene 9. ožujka 2018. te, s druge strane, naknada imovinske i neimovinske štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela zbog odluke od 28. ožujka 2018. i obavijesti o slobodnom radnom mjestu od 9. ožujka 2018.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi AD nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 103, 18. 3. 2019.


title: Predmet T-173/19: Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2020. – AV i AW/Parlament („Javna služba – Dužnosnici – Povrat zdravstvenih troškova – OLAF-ova istraga – Članak 85. Pravilnika o osoblju – Povrat neosnovano isplaćenih iznosa”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/15

      Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2020. – AV i AW/Parlament
      (Predmet T-173/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Povrat zdravstvenih troškova - OLAF-ova istraga - Članak 85. Pravilnika o osoblju - Povrat neosnovano isplaćenih iznosa”)
      (2021/C 9/21)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: AV i AW (zastupnici: L. Levi, S. Rodrigues i J. Martins, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: T. Lazian i I. Lázaro Betancor, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluka Parlamenta od 23. srpnja i 1. kolovoza 2018. o povratu iznosa od 5 289 eura od tužiteljice i iznosa od 3 880 eura od tužitelja zbog toga što su im ti iznosi neosnovano isplaćeni na ime povrata zdravstvenih troškova.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet T-273/19: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije TARGET VENTURES – Apsolutni razlog za ništavost – Zla vjera – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/15

      Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES)
      (Predmet T-273/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije TARGET VENTURES - Apsolutni razlog za ništavost - Zla vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 9/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Target Ventures Group Ltd (Road Town, Britanski Djevičanski otoci) (zastupnici: T. Dolde i P. Homann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Sipos i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Target Partners GmbH (München, Njemačka) (zastupnici: A. Klett i C. Mikyska, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. veljače 2019. (predmet R 1684/2017-2) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Target Ventures Group i Target Partners.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 4. veljače 2019. (predmet R 1684/2017-2).

                  2.

                  EUIPO će, osim vlastitih, snositi troškove nastale društvu Target Ventures Group Ltd, uključujući troškove koji su tom društvu nastali u postupku pred žalbenim vijećem.

                  3.

                  Društvo Target Partners GmbH snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 220, 1. 7. 2019.


title: Predmet T-583/19: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE) („Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije FRIGIDAIRE – Stvarna uporaba – Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/16

      Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)
      (Predmet T-583/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Verbalni žig Europske unije FRIGIDAIRE - Stvarna uporaba - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 9/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Electrolux Home Products, Inc. (Charlotte, Sjeverna Karolina, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik P. Brownlow, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: D. Consult (Wattignies, Francuska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. lipnja 2019. (predmet R 166/2018-5) koja se odnosi na postupak opoziva između društava D. Consult i Electrolux Home Products.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Electrolux Home Products, Inc. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 348, 14. 10. 2019.


title: Predmet T-643/19: Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2020. – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA) („Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije JUVEDERM ULTRA – Stvarna uporaba žiga – Uporaba za proizvode za koje je žig registriran – Uporaba u obliku u kojem je žig registriran – Uporaba uz suglasnost nositelja – Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/16

      Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2020. – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)
      (Predmet T-643/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Verbalni žig Europske unije JUVEDERM ULTRA - Stvarna uporaba žiga - Uporaba za proizvode za koje je žig registriran - Uporaba u obliku u kojem je žig registriran - Uporaba uz suglasnost nositelja - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 9/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dermavita Co. Ltd (Bejrut, Libanon) (zastupnik: D. Todorov, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo, V. Ruzek i K. Zajfert, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francuska) (zastupnici: J. Day, solicitor i T. de Haan, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. srpnja 2019. (spojeni predmeti R 1655/2018-4 i R 1723/2018-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava Dermavita Co. i Allergan Holdings France.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Dermavita Co. Ltd nalaže sa da uz vlastite snosi i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  Društvo Allergan Holdings France snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Predmet T-664/19: Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2020. – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA) („Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije JUVEDERM ULTRA – Stvarna uporaba žiga – Uporaba za proizvode za koje je žig registriran – Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001”))

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/17

      Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2020. – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)
      (Predmet T-664/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Verbalni žig Europske unije JUVEDERM ULTRA - Stvarna uporaba žiga - Uporaba za proizvode za koje je žig registriran - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001”))
      (2021/C 9/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francuska) (zastupnici: J. Day, solicitor, i T. de Haan, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo, V. Ruzek i K. Zajfert, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Dermavita Co. Ltd (Bejrut, Libanon) (zastupnik: D. Todorov, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. srpnja 2019. (spojeni predmeti R 1655/2018-4 i R 1723/2018-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava Dermavita Co. i Allergan Holdings France.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Allergan Holdings France nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Predmet T-857/19: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Dehousse/Sud Europske unije („Pristup dokumentima – Sud Europske unije – Dokumenti kojima institucija raspolaže u sklopu izvršavanja svojih administrativnih zadaća – Članak 266. UFEU-a – Odluka donesena radi izvršenja presude Općeg suda – Mjere koje obuhvaća izvršenje poništavajuće presude – Pretpostavka nepostojanja ili neposjedovanja dokumenata – Uvjerljiva objašnjenja na temelju kojih je moguće utvrditi razloge nepostojanja ili neposjedovanja dokumenata – Obveza obrazlaganja – Čuvanje dokumentacije – Načelo dobre uprave”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/18

      Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Dehousse/Sud Europske unije
      (Predmet T-857/19) (1)

      („Pristup dokumentima - Sud Europske unije - Dokumenti kojima institucija raspolaže u sklopu izvršavanja svojih administrativnih zadaća - Članak 266. UFEU-a - Odluka donesena radi izvršenja presude Općeg suda - Mjere koje obuhvaća izvršenje poništavajuće presude - Pretpostavka nepostojanja ili neposjedovanja dokumenata - Uvjerljiva objašnjenja na temelju kojih je moguće utvrditi razloge nepostojanja ili neposjedovanja dokumenata - Obveza obrazlaganja - Čuvanje dokumentacije - Načelo dobre uprave”)
      (2021/C 9/27)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Franklin Dehousse (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: L. Levi i S. Rodrigues, odvjetnici)

         Tuženik: Sud Europske unije (zastupnici: J. Inghelram i Á. Almendros Manzano, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje odluke tajnika Suda Europske unije od 14. listopada 2019. o mjeri izvršenja presude od 20. rujna 2019., Dehousse/Sud Europske unije (T-433/17, EU:T:2019:632).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Franklinu Dehousseu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 61, 24. 2. 2020.


title: Predmet T-25/20: Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2020. – Deutsche Post/EUIPO – Pošta Slovenije (Prikaz stiliziranog roga) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje stilizirani rog – Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje poštanski rog na žutoj pozadini – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Sličnost znakova – Nepostojanje razlikovnog karaktera ranijeg žiga – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/19

      Presuda Općeg suda od 11. studenoga 2020. – Deutsche Post/EUIPO – Pošta Slovenije (Prikaz stiliziranog roga)
      (Predmet T-25/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje stilizirani rog - Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje poštanski rog na žutoj pozadini - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Nepostojanje razlikovnog karaktera ranijeg žiga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 9/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Deutsche Post AG (Bonn, Njemačka) (zastupnik: M. Viefhues, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Pošta Slovenije d.o.o. (Maribor, Slovenija) (zastupnici: M. Kavčič i R. Jerovšek, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. studenoga 2019. (predmet R 994/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Deutsche Post i Pošta Slovenije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Deutsche Post AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-629/19: Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2020. – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Spojnice za vozila) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje spojnicu za spajanje uređaja za hlađenje ili klimatizaciju s motornim vozilom – Razlog za ništavost – Neispunjenje uvjeta za zaštitu – Članci 4. do 9. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Opseg ispitivanja koje je provelo žalbeno vijeće – Tužbeni razlozi koji se odnose na obrazloženje druge odluke – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/20

      Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2020. – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Spojnice za vozila)
      (Predmet T-629/19) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje spojnicu za spajanje uređaja za hlađenje ili klimatizaciju s motornim vozilom - Razlog za ništavost - Neispunjenje uvjeta za zaštitu - Članci 4. do 9. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Opseg ispitivanja koje je provelo žalbeno vijeće - Tužbeni razlozi koji se odnose na obrazloženje druge odluke - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 9/29)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Španjolska) (zastupnik: E. Sugrañes Coca, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Španjolska) (zastupnik: J. Torras Toll, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. srpnja 2019. (predmet R 1399/2017-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava L. Oliva Torras i Mecánica del Frío.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo L. Oliva Torras, SA snosit će, osim vlastitih, troškove nastale EUIPO-u i društvu Mecánica del Frío, SL.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-13/20: Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2020. – Valiante/Komisija („Tužba za poništenje – Javna služba – Dužnosnici – Interni natječaj COM/1/AD 10/18 (AD 10) – Podnošenje prijave na obrascu predviđenom u tu svrhu na koji se odnosi članak 2. Priloga III. Pravilniku o osoblju – Zahtjev za sudjelovanje na natječaju podnesen tijelu za imenovanje u isto vrijeme i na zasebnom listu papira – Uvjeti prihvatljivosti – Odluka povjerenstva za odabir o odbacivanju tužiteljeve prijave – Odluka tijela za imenovanje kojom se odbija tužiteljev zahtjev da se u obzir ne uzme jedan od uvjeta predviđenih u obavijesti o natječaju kako bi sudjelovao na natječaju – Osporavanje odluke tijela za imenovanje, a ne odluke povjerenstva za odabir – Pravni interes – Nedopuštenost”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/20

      Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2020. – Valiante/Komisija
      (Predmet T-13/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Javna služba - Dužnosnici - Interni natječaj COM/1/AD 10/18 (AD 10) - Podnošenje prijave na obrascu predviđenom u tu svrhu na koji se odnosi članak 2. Priloga III. Pravilniku o osoblju - Zahtjev za sudjelovanje na natječaju podnesen tijelu za imenovanje u isto vrijeme i na zasebnom listu papira - Uvjeti prihvatljivosti - Odluka povjerenstva za odabir o odbacivanju tužiteljeve prijave - Odluka tijela za imenovanje kojom se odbija tužiteljev zahtjev da se u obzir ne uzme jedan od uvjeta predviđenih u obavijesti o natječaju kako bi sudjelovao na natječaju - Osporavanje odluke tijela za imenovanje, a ne odluke povjerenstva za odabir - Pravni interes - Nedopuštenost”)
      (2021/C 9/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Diego Valiante (Antwerpen-Berchem, Belgija) (zastupnik: R. Wardyn, Radca Prawny)

         Tuženik: Europska komisija (zastupici: D. Milanowska i L. Vernier, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 14. ožujka 2019. kojom je tijelo za imenovanje te institucije odbilo tužiteljev zahtjev za sudjelovanje na internom natječaju COM/1/AD 10/18 (AD 10) jer nije ispunjavao uvjet predviđen u pripadajućoj obavijesti o natječaju u vezi s pripadanjem razredu AD 8.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao nedopuštena.

                  2.

                  Diegu Valianteu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet T-14/20: Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2020. – Tratkowski/Komisija („Tužba za poništenje – Javna služba – Dužnosnici – Interni natječaj COM/2/AD 12/18 (AD 12) – Podnošenje prijave na obrascu predviđenom u tu svrhu na koji se odnosi članak 2. Priloga III. Pravilniku o osoblju – Zahtjev za sudjelovanje na natječaju podnesen tijelu za imenovanje u isto vrijeme i na zasebnom listu papira – Uvjeti prihvatljivosti – Odluka povjerenstva za odabir o odbacivanju tužiteljeve prijave – Odbijanje povjerenstva za odabir kandidatova zahtjeva za preispitivanje zbog njegove nepravovremenosti – Odluka tijela za imenovanje kojom se odbija tužiteljev zahtjev da se u obzir ne uzme jedan od uvjeta predviđenih u obavijesti o natječaju kako bi sudjelovao na natječaju – Osporavanje odluke tijela za imenovanje, a ne odluke povjerenstva za odabir – Pravni interes – Nedopuštenost”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/21

      Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2020. – Tratkowski/Komisija
      (Predmet T-14/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Javna služba - Dužnosnici - Interni natječaj COM/2/AD 12/18 (AD 12) - Podnošenje prijave na obrascu predviđenom u tu svrhu na koji se odnosi članak 2. Priloga III. Pravilniku o osoblju - Zahtjev za sudjelovanje na natječaju podnesen tijelu za imenovanje u isto vrijeme i na zasebnom listu papira - Uvjeti prihvatljivosti - Odluka povjerenstva za odabir o odbacivanju tužiteljeve prijave - Odbijanje povjerenstva za odabir kandidatova zahtjeva za preispitivanje zbog njegove nepravovremenosti - Odluka tijela za imenovanje kojom se odbija tužiteljev zahtjev da se u obzir ne uzme jedan od uvjeta predviđenih u obavijesti o natječaju kako bi sudjelovao na natječaju - Osporavanje odluke tijela za imenovanje, a ne odluke povjerenstva za odabir - Pravni interes - Nedopuštenost”)
      (2021/C 9/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Michal Tratkowski (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: R. Wardyn, Radca Prawny)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Milanowska i L. Vernier, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 14. ožujka 2019. kojom je tijelo za imenovanje te institucije odbilo tužiteljev zahtjev za sudjelovanje na internom natječaju COM/2/AD 12/18 (AD 12) jer nije ispunjavao uvjet predviđen u pripadajućoj obavijesti o natječaju u vezi s pripadanjem razredu AD 10.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao nedopuštena.

                  2.

                  Michalu Tratkowskom nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet T-38/20: Rješenje Općeg suda od 15. listopada 2020. – Lotto24/EUIPO (LOTTO24) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije LOTTO24 – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Članak 7. stavak 2. Uredbe 2017/1001 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/22

      Rješenje Općeg suda od 15. listopada 2020. – Lotto24/EUIPO (LOTTO24)
      (Predmet T-38/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije LOTTO24 - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Članak 7. stavak 2. Uredbe 2017/1001 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 9/32)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Lotto24 AG (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: O. Brexl, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Manea i A. Söder, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. studenoga 2019. (predmet R 1216/2019-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka LOTTO24 kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Lotto24 AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 77, 9. 3. 2020.


title: Predmet T-377/20 R II: Rješenje predsjednika Općeg suda od 19. listopada 2020. – KN/EGSO („Privremena pravna zaštita – Javna služba – Član EGSO-a – Uznemiravanje – Istraga OLAF-a – Odluka Predsjedništva EGSO-a – Zahtjev za suspenziju primjene – Novi zahtjev – Nove činjenice – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/22

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 19. listopada 2020. – KN/EGSO
      (Predmet T-377/20 R II)
      („Privremena pravna zaštita - Javna služba - Član EGSO-a - Uznemiravanje - Istraga OLAF-a - Odluka Predsjedništva EGSO-a - Zahtjev za suspenziju primjene - Novi zahtjev - Nove činjenice - Nepostojanje hitnosti”)
      (2021/C 9/33)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: KN (zastupnici: M. Casado García-Hirschfeld i M. Aboudi, odvjetnici)

         Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (zastupnici: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, I. Pouli i A. Carvajal García-Valdecasas, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi, s jedne strane, suspenzije primjene odluke EGSO-a od 9. lipnja 2020. kojom je tužitelj, među ostalim, oslobođen svih mentorskih aktivnosti i upravljanja zaposlenicima.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-165/20: Tužba podnesena 30. listopada 2020. – JC/EUCAP Somalia

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/23

      Tužba podnesena 30. listopada 2020. – JC/EUCAP Somalia
      (Predmet T-165/20)
      (2021/C 9/34)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: JC (zastupnik: A. Van Himst, odvjetnica)

         Tuženik: EUCAP Somalia (Mogadishu, Somalija)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku EUCAP-a SOMALIA od 4. studenoga 2019. kojom je odlučeno da prestaje tužiteljev radni odnos s EUCAP-om SOMALIA;

                  —

                  poništi odluku EUCAP-a SOMALIA od 3. studenoga 2019. kojom je odlučeno da prestaje tužiteljev radni odnos s EUCAP-om SOMALIA

                  —

                  prema potrebi, poništi odluku od 24. siječnja 2020. kojom se odbija žalba protiv odluke o prekidu;

                  —

                  naloži tuženiku da retroaktivno tužitelju isplati naknadu plaće do datuma konačnog, redovnog i zakonitog prekida ugovornog odnosa;

                  —

                  naloži tuženiku da uveća te iznose za iznos kamate po stopi koju je utvrdio ESB za glavne operacije refinanciranja uvećane za 3,5 postotna boda;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da je prva obavijest dostavljena tužitelju tek u obliku odluke o odbijanju njegove interne žalbe i na:

                              —

                              nepostojanju učinaka i, podredno, retroaktivnosti obavijesti od 4. studenoga 2019.;

                              —

                              nepoštovanju provedbe formalnog predsudskog postupka i povredi članka 21. ugovora jer zamjenik voditelja misije nije saslušao tužitelja prije donošenja odluke o odbijanju njegove interne žalbe.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 18. ugovora o radu, članka 296. UFEU-a te članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer tuženik nije obrazložio svoju odluku (svoje odluke) o otkazu.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 18. ugovora o radu i pogrešci koja se tiče prava u primjeni članka 17.2 ugovora o radu, jer tuženik nije poštovao minimalni otkazni rok od mjesec dana.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Zakona od 3. srpnja 1978. o ugovoru o radu belgijskog prava koji tuženik navodi kao primjenjiv na ugovor.


title: Predmet T-630/20: Tužba podnesena 14. listopada 2020. – MW/Parlament

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/24

      Tužba podnesena 14. listopada 2020. – MW/Parlament
      (Predmet T-630/20)
      (2021/C 9/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: MW (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnica)

         Tuženik: Europski Parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;
                  posljedično,

                  —

                  poništi pobijanu odluku od 11. prosinca 2019. o otkazivanju njegova ugovora za člana privremenog osoblja na neodređeno vrijeme i o obustavi njegovih aktivnosti;

                  —

                  naloži naknadu imovinske štete u iznosu od 10 000 eura, uvećanu za iznose koje valja izračunati na ime troškova obrazovanja i naknadu neimovinske štete, koja je procijenjena na 30 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 80. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije koja je dovela do pogreške u ocjeni i zlouporabe ovlasti. Tužitelj ističe, među ostalim, to da tuženik nije uzeo u obzir sve elemente koji su mogli utjecati na njegovu odluku.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na poštene i pravične radne uvjete, zlouporabi ovlasti i povredi zabrane svih oblika uznemiravanja koja je propisana u člancima 12. i 12.a Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.


title: Predmet T-633/20: Tužba podnesena 9. listopada 2020. – CNMSE i dr./Parlament i Vijeće

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/24

      Tužba podnesena 9. listopada 2020. – CNMSE i dr./Parlament i Vijeće
      (Predmet T-633/20)
      (2021/C 9/36)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Coordination nationale médicale santé – environnement (CNMSE) (Pariz, Francuska) i pet drugih tužitelja (zastupnik: G. Tumerelle, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi ništavom Uredbu br. 2020/1043.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na posljedicama i opasnostima do kojih dovodi pobijana uredba (1). U tom pogledu tužitelji ocjenjuju da uklanjanje svih mjera ocjene opasnosti u vezi s genetski modificiranim organizmima nije bilo opravdano. Oni također kritiziraju nepostojanje savjetovanja s javnošću, nepostojanje informacija i označivanja te nepostojanje znanstvenog obrazloženja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na formalnu zakonitost pobijanog akta. Tužitelji prigovaraju nepostojanje savjetovanja s javnošću u provedenom postupku, nepoštovanje diferenciranog postupka propisanog u članku 7. Direktive 2001/18 (2) i bitne povrede postupka. Oni također navode nepostojanje odgovarajuće pravne osnove i pogrešku u ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na materijalnu zakonitost pobijanog akta. U tom pogledu tužitelji ističu nepoštovanje načela predostrožnosti, nepoštovanje temeljnog načela prava Unije na zaštitu legitimnih očekivanja i stečenih prava na zaštitu zdravlja i okoliša. Tužitelji također navode povredu načela supsidijarnosti i proporcionalnosti te očitu pogrešku u ocjeni.

         (1)  Uredba (EU) 2020/1043 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o provedbi kliničkih ispitivanja s i opskrbi lijekovima za humanu primjenu namijenjenih liječenju ili sprečavanju koronavirusne bolesti (bolest COVID-19) koji sadržavaju genetski modificirane organizme ili se od njih sastoje (SL 2020., L 231, str. 12.)

         (2)  Direktiva 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/220/EEZ (SL 2001., L 106, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32., str. 35.)


title: Predmet T-640/20: Tužba podnesena 16. listopada 2020. – Validity/Komisija

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/25

      Tužba podnesena 16. listopada 2020. – Validity/Komisija
      (Predmet T-640/20)
      (2021/C 9/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: B. Van Vooren, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Komisijinu odluku C(2020) 5540 final od 6. kolovoza 2020. upućenu suizvršnom direktoru Validity Foundationa, na temelju Uredbe 1049/2001 (1);

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom odlukom povređuje pravo na sudjelovanje u javnom životu, u vezi s pravom na samostalan život i na integraciju osoba s invaliditetom (članak 26. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s člancima 29. i 19. Konvencije UN-a o pravima osoba s invaliditetom).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijana odluka čini povredu članka 4. stavka 3. Uredbe 1049/2001, u vezi s člankom 15. stavkom 3. UFEU-a i člankom 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).


title: Predmet T-645/20: Tužba podnesena 23. listopada 2020. – NC i drugi/Parlament i Vijeće

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/26

      Tužba podnesena 23. listopada 2020. – NC i drugi/Parlament i Vijeće
      (Predmet T-645/20)
      (2021/C 9/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: NC, ND, NE, NF, Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: R. Martens, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  djelomično poništi članak 1. stavak 3. Uredbe (EU) 2020/1055 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni uredaba (EZ) br. 1071/2009, (EZ) br. 1072/2009 i (EU) br. 1024/2012 radi njihova prilagođavanja razvoju u sektoru cestovnog prometa;

                  —

                  tuženicima naloži snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2., članka 4. stavka 2. i članka 9. UEU-a, članka 18. i članka 95. UFEU-a i članka 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i načela jednakosti i nediskriminacije kao općih načela prava Unije, u vezi s člankom 5. stavkom 4. UEU-a i načelom proporcionalnosti kao općim načelom prava Unije u pogledu stvarne i neizravne diskriminacije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 26., članka 49. i članka 56. UFEU-a, članka 16. i članka 52. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s člankom 5. stavkom 4. UEU-a i načelom proporcionalnosti kao općim načelom prava Unije u pogledu nezakonitog ograničenja slobode pružanja usluga, slobode poslovnog nastana i slobode poduzetništva.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. stavka 3. UEU-a, članka 11. i članka 191. UFEU-a i članka 37. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u pogledu povreda vezanih uz očuvanje, zaštitu i poboljšanje kvalitete okoliša.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. stavka 2. UFEU-a, članka 5. Protokola 2. UFEU-u, Međuinstitucijskog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva i obveze obrazlaganja u pogledu nedavanja detaljnog obrazloženja i neprovođenja procjena učinka.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 91. i članka 94. UFEU-a, u vezi s člankom 5. stavkom 4. UEU-a i načelom proporcionalnosti kao općim načelom prava Unije u pogledu ozbiljnog utjecaja na životni standard, razinu zaposlenosti i gospodarske okolnosti.


title: Predmet T-647/20: Tužba podnesena 21. listopada 2020. – Verelst/Vijeće

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/27

      Tužba podnesena 21. listopada 2020. – Verelst/Vijeće
      (Predmet T-647/20)
      (2021/C 9/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-Michel Verelst (Eghezée, Belgija) (zastupnik: C. Molitor, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe – koju je podnio protiv Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1117 od 27. srpnja 2020. o imenovanju europskih tužitelja Ureda europskog javnog tužitelja, u dijelu u kojem je Yves Van Den Berge imenovan europskim tužiteljem navedenog ureda kao član privremenog osoblja u razredu AD 13 na razdoblje od šest godina od 29. srpnja 2020. koje se ne može obnavljati (SL 2020., L 244, str. 18.) – tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravila kojima se uređuje imenovanje europskih tužitelja. Riječ je o člancima 288., 289., 291. i 296. UFEU-a, člancima 20., 21. i 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), općim načelima prava Unije koja se odnose na pravnu sigurnost, zaštitu legitimnih očekivanja, zakonitost i zabranu diskriminacije, Uredbi Vijeća (EU) 2017/1939 od 12. listopada 2017. o provedbi pojačane suradnje u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja (SL 2017., L 283, str. 1.), osobito njezinom članku 14. stavku 3. i članku 16. stavcima 1. do 3., o članku 1. Provedbene odluke Vijeća (EU) 2018/1696 od 13. srpnja 2018. o pravilima rada povjerenstva za odabir predviđenima u članku 14. stavku 3. Uredbe (EU) 2017/1939 o provedbi pojačane suradnje u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja (SL 2018., L 282, str. 8.), pravilima o radu povjerenstva za odabir utvrđenima u navedenoj provedbenoj odluci, osobito u točkama VI.2. i VII.2. njezina priloga, te o bitnim postupovnim zahtjevima. U okviru tog tužbenog razloga tužitelj navodi da pobijana odluka, u dijelu u kojem je na položaj europskog tužitelja imenovan jedan od kandidata koje je predložila Belgija:

                              —

                              kao prvo (prvi dio tužbenog razloga), nije donesena na temelju zaključaka koje je povjerenstvo za odabir izvelo nakon ocjene prijava kandidata i razgovora s njima te ih formaliziralo u svojem obrazloženom mišljenju, te tvrdi da se nije vodilo računa o tim zaključcima, nego se, suprotno tomu, oslonilo na jednu drugu ocjenu zasluga tih kandidata, provedenu unutar relevantnih pripremnih tijela Vijeća;

                              —

                              kao drugo (drugi dio tužbenog razloga), da se različito postupalo prema skupini kandidata koje su predložili Češka, Njemačka, Estonija, Grčka, Španjolska, Francuska, Hrvatska, Italija, Cipar, Latvija, Litva, Luksemburg, Malta, Nizozemska, Austrija, Rumunjska, Slovenija, Slovačka i Finska, s jedne strane, te prema skupini kandidata koje su predložili Belgija, Bugarska i Portugal, s druge strane, tako što se u slučaju prve skupine pobijana odluka temeljila na mišljenju povjerenstva za odabir, kako je to predviđeno Uredbom, dok je na drugu primijenjen drukčiji postupak ocjene zasluga kandidata, koji nije predviđen Uredbom, a vodilo ga je za to nenadležno tijelo.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju, povredi prava na dobru upravu i očitoj pogrešci u ocjeni. Konkretno, taj se tužbeni razlog temelji na povredi članka 296. UFEU-a, članka 41. Povelje, gore navedene Uredbe (EU) 2017/1939, osobito njezinog članka 14. stavka 3. i članka 16. stavaka 1. do 3., članka 1. gore navedene Provedbene odluke (EU) 2018/1696, pravila o radu povjerenstva za odabir utvrđenih u navedenoj provedbenoj odluci, osobito u točkama VI.2. i VII.2. njezina priloga, načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja, bitnim povredama postupka i očitoj pogrešci u ocjeni.
                  U tom pogledu tužitelj prigovara tomu što je pobijanom odlukom na položaj europskog tužitelja, kad je riječ o Belgiji, imenovan predloženi kandidat – kojemu je tako dana prednost u odnosu na ostale kandidate, konkretnije na tužitelja – i to na temelju analize iskustva imenovanog u području financijskog kriminala i međunarodne pravosudne suradnje i tomu što je zaključeno da kvalifikacije i profesionalno iskustvo tog kandidata bolje odgovaraju položaju europskog tužitelja.


title: Predmet T-662/20: Tužba podnesena 5. studenoga 2020. – Muratbey Gida/EUIPO – M. J. Dairies (trostruki zavojiti sir)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/28

      Tužba podnesena 5. studenoga 2020. – Muratbey Gida/EUIPO – M. J. Dairies (trostruki zavojiti sir)
      (Predmet T-662/20)
      (2021/C 9/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Muratbey Gida Sanayí Ve Tícaret AŞ (Istanbul, Turska) (zastupnik: M. Schork, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bugarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: međunarodna registracija dizajna u kojoj je naznačena Europska unija br. DM/080641-0002 (trostruki zavojiti sir u žutoj boji)

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. kolovoza 2020. u predmetu R 1925/2019-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i odbije zahtjev druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem za proglašenje ništavosti u odnosu na spornu međunarodnu registraciju u kojoj je naznačena Europska unija br. DM/080641-0002;

                  —

                  naloži snošenje troškova EUIPO-u.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: Predmet T-663/20: Tužba podnesena 30. listopada 2020. – One Voice/ECHA

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/28

      Tužba podnesena 30. listopada 2020. – One Voice/ECHA
      (Predmet T-663/20)
      (2021/C 9/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: One Voice (Strasbourg, Francuska) (zastupnik: A. Ghersi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi i presudi da je žalbeno vijeće ECHA-e počinilo pogrešku u ocjeni odnosa između Uredbe o kozmetičkim proizvodima i Uredbe REACH;

                  —

                  utvrdi i presudi da je žalbeno vijeće ECHA-e povrijedilo odredbe Uredbe REACH;
                  posljedično,

                  —

                  poništi odluku žalbenog vijeća ECHA-e br. A-009-2018 od 18. kolovoza 2020.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni odnosa između Uredbe o kozmetičkim proizvodima (1) i Uredbe REACH (2). Tužitelj tvrdi da je žalbeno vijeće počinilo pogrešku u ocjeni članka 18. Uredbe o kozmetičkim proizvodima u okviru primjene Uredbe REACH i povrijedilo cilj prvonavedene uredbe u području ispitivanja na životinjama. Naposljetku, tužitelj smatra da ECHA nije nadležna za davanje obvezujućeg tumačenja o odnosu između Uredbe o kozmetičkim proizvodima i Uredbe REACH.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi odredbi Uredbe REACH. S tim u vezi tužitelj ističe, među ostalim, to da se navedenom uredbom uspostavlja načelo zabrane ispitivanja na životinjama, osim ako ne postoji nijedna druga mogućnost. Međutim, žalbeno vijeće u pobijanoj odluci nije, prema njegovu mišljenju, utvrdilo postojanje takve iznimke.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o kozmetičkim proizvodima (SL 2009., L 342, str. 59.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 27., str. 152.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2016., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak SL 2017., L 135, str. 46.)


title: Predmet T-664/20: Tužba podnesena 30. listopada 2020. – One Voice/ECHA

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/29

      Tužba podnesena 30. listopada 2020. – One Voice/ECHA
      (Predmet T-664/20)
      (2021/C 9/42)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: One Voice (Strasbourg, Francuska) (zastupnik: A. Ghersi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi i presudi da je žalbeno vijeće ECHA-e počinilo pogrešku u ocjeni odnosa između Uredbe o kozmetičkim proizvodima i Uredbe REACH;

                  —

                  utvrdi i presudi da je žalbeno vijeće ECHA-e povrijedilo odredbe Uredbe REACH;

            posljedično,

                  —

                  poništi odluku žalbenog vijeća ECHA-e br. br. A-010-2018 od 18. kolovoza 2020.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni odnosa između Uredbe o kozmetičkim proizvodima (1) i Uredbe REACH (2). Tužitelj tvrdi da je žalbeno vijeće počinilo pogrešku u ocjeni članka 18. Uredbe o kozmetičkim proizvodima u okviru primjene Uredbe REACH i povrijedilo cilj prvonavedene uredbe u području ispitivanja na životinjama. Naposljetku, tužitelj smatra da ECHA nije nadležna za davanje obvezujućeg tumačenja o odnosu između Uredbe o kozmetičkim proizvodima i Uredbe REACH.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi odredbi Uredbe REACH. S tim u vezi tužitelj ističe, među ostalim, to da se navedenom uredbom uspostavlja načelo zabrane ispitivanja na životinjama, osim ako ne postoji nijedna druga mogućnost. Međutim, žalbeno vijeće u pobijanoj odluci nije, prema njegovu mišljenju, utvrdilo postojanje takve iznimke.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o kozmetičkim proizvodima (SL 2009., L 342, str. 59.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 27., str. 152.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2016., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak SL 2017., L 135, str. 46.)


title: Predmet T-671/20: Tužba podnesena 9. studenoga 2020. – OA/EGSO

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/30

      Tužba podnesena 9. studenoga 2020. – OA/EGSO
      (Predmet T-671/20)
      (2021/C 9/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: OA (zastupnici: M. Casado García-Hirschfeld i M. Aboudi, odvjetnici)

         Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom;

                  —

                  poništi pobijanu odluku od 5. prosinca 2019. koja je potvrđena odlukom o odbijanju njegova prigovora od 5. ožujka 2020.;

                  —

                  naloži naknadu neimovinske štete u iznosu od 30 000 eura i naknadu imovinske štete, koja je procijenjena na 25 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi postupovnih jamstava predviđenih u području upravnih i stegovnih istraga te na povredi načelâ nepristranosti i dobre uprave. S tim u vezi tužitelj tvrdi da je upravna istraga koja je protiv njega provedena sadržavale brojne formalne i postupovne nepravilnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i očitoj pogrešci u ocjeni, kao i na postojanju zlouporabe ovlasti.


title: Predmet T-672/20: Tužba podnesena 6. studenoga 2020. – Kerstens/Komisija

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/31

      Tužba podnesena 6. studenoga 2020. – Kerstens/Komisija
      (Predmet T-672/20)
      (2021/C 9/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Petrus Kerstens (La Forclaz, Švicarska) (zastupnik: C. Mourato, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije od 20. siječnja 2020. o odbijanju zahtjeva za pružanje pomoći D/517/19 koji je Petrus Kerstens podnio 17. rujna 2019. na temelju članaka 24. i 12.a Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije;

                  —

                  poništi odluku Europske komisije od 31. siječnja 2020. o odbijanju zahtjeva za pružanje pomoći D/516/19 koji je Petrus Kerstens podnio 17. rujna 2019. na temelju članaka 24. i 12.a Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe samo jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave time što su povrijeđena prava obrane, konkretno, pravo na saslušanje iz članka 41. stavka 2. točke (a) Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer ga Komisija nije saslušala prije donošenja odluka o odbijanju njegovih zahtjeva za pružanje pomoći.


title: Predmet T-677/20: Tužba podnesena 13. studenoga 2020. – Ryanair i Laudamotion/Komisija

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/31

      Tužba podnesena 13. studenoga 2020. – Ryanair i Laudamotion/Komisija
      (Predmet T-677/20)
      (2021/C 9/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ryanair DAC (Swords, Irska) i Laudamotion GmbH (Schwechat, Austrija) (zastupnici: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije od 6. srpnja 2020. o državnoj potpori SA.57539 (2020/N) – Austrija – COVID-19 – Potpora društvu Austrian Airlines (1); i

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

            Tužitelji su također zatražili da se o njihovoj tužbi odluči po ubrzanom postupku predviđenom u članku 23.a Statuta Suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni zahtjev, koji se temelji na tvrdnji da Europska komisija nije preispitala moguću potporu od društva Lufthansa odnosno društvu Lufthansa.

                  2.

                  Drugi tužbeni zahtjev, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija povrijedila određene odredbe UFEU-a i opća načela europskog prava u pogledu zabrane diskriminacije, slobodnog pružanja usluga i slobode nastana na kojima se temelji liberalizacija tržišta zračnog prometa u Uniji. Liberalizacija zračnog prometa omogućila je rast istinski paneuropskih niskotarifnih zračnih prijevoznika. Time što je dopustila Austriji da potporu namijeni društvu Austrian Airlines, Europska komisija je zanemarila štetu prouzročenu takvim paneuropskim zračnim prijevoznicima ograničenjima putovanja zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a i počinila očite pogreške u ocjeni pri preispitivanju proporcionalnosti potpore naspram štete koju su prouzročila ograničenja putovanja zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19, osobito time što je smatrala da je sva šteta prouzročena krizom uzrokovanom bolešću COVID-19 izravna posljedica ograničenja putovanja i što nije provjerila je li društvo Austrian Airlines smanjilo sve troškove koje se moglo izbjeći.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Europska komisija nije pokrenula formalni istražni postupak unatoč ozbiljnim poteškoćama i da je povrijedila postupovna prava tužiteljâ.

                  5.

                  Peti tužbeni zahtjev, koji se temelji na tvrdnji da je Europska komisija povrijedila obvezu obrazlaganja.

         (1)  Odluka Europske komisije (EU) od 6. srpnja 2020. o državnoj potpori SA.57539 (2020/N) – Austrija – COVID-19 – Potpora društvu Austrian Airlines (SL 2020., C 346, str. 2.)


title: Predmet T-689/20: Tužba podnesena 17. studenoga 2020. – HB/EIB

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/32

      Tužba podnesena 17. studenoga 2020. – HB/EIB
      (Predmet T-689/20)
      (2021/C 9/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: HB (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (EIB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku zamjenika glavnog tajnika EIB-a od 27. travnja 2020. o prestanku njezina ugovora o radu i, u mjeri u kojoj je to potrebno, odluku o odbijanju zahtjeva za preispitivanje odluke; i;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni, povredi načela dobre uprave i povredi dužnosti brižnog postupanja s obzirom na to da je:

                              —

                              prestanak tužiteljičina ugovora zbog proračunskih ograničenja bio očito pogrešan, i u suprotnosti s JASPERS 2020 Posebnim sporazumom o bespovratnim sredstvima i odlukom Upravnog vijeća EIB-a iz 2019.;

                              —

                              prestanak tužiteljičina ugovora zbog toga što je radno opterećenje JASPERS-ova odjela za pametni razvoj, u koji je bila raspoređena tužiteljica, bilo manje od drugih JASPERS-ovih odjela i to što, kao posljedica, nije bilo poslovne potrebe da se tužiteljicu zadrži na njezinu radnom mjestu bilo očito pogrešno; i

                              —

                              prestanak tužiteljičina ugovora bio očito u suprotnosti s interesom službe, bilo iz administrativne, financijske ili perspektive radnog opterećenja te je povrijedio načelo dobre uprave i dužnost brižnog postupanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na proizvoljnosti i povredi načela dobre uprave, s obzirom na to da je, u kontekstu u kojemu tuženik navodi da mora otpustiti neke članove svojeg osoblja zbog proračunskih ograničenja, u suprotnosti s dobrom upravom i proizvoljno ne donijeti plan smanjenja broja osoblja, uključujući osobito kvantifikaciju broja radnih mjesta za ukidanje, i objektivne kriterije za njihov izbor, na temelju kojih bi se mogle donositi odluke u pogledu pojedinačnih članova osoblja, a prije donošenja odluka o prestanku ugovorâ o radu, kao što je ona koju tužiteljica osporava.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti donositelja pobijane odluke, s obzirom na ta da zamjenik glavnog tajnika EIB-a nije bio ovlašten da je donese.


title: Predmet T-325/19: Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/33

      Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI)
      (Predmet T-325/19) (1)

      (2021/C 9/47)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: Spojeni predmeti T-389/19 do T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 do T-418/19, T-420/19 do T-422/19, T-425/19 do T-427/19, T-429/29 do T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 do T-442/19, T-444/19 do T-446/19, T-448/19 do T-454/19, T-463/19 i T-465/19.: Rješenje Općeg suda od 8. listopada 2020. – Coppo Gavazzi i dr./Parlament

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/33

      Rješenje Općeg suda od 8. listopada 2020. – Coppo Gavazzi i dr./Parlament
      (Spojeni predmeti T-389/19 do T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 do T-418/19, T-420/19 do T-422/19, T-425/19 do T-427/19, T-429/29 do T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 do T-442/19, T-444/19 do T-446/19, T-448/19 do T-454/19, T-463/19 i T-465/19.) (1)

      (2021/C 9/48)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta T-449/19.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet T-573/19: Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2020. – DS i dr./Komisija i ESVD

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/34

      Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2020. – DS i dr./Komisija i ESVD
      (Predmet T-573/19) (1)

      (2021/C 9/49)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet T-576/19: Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2020. – DV i dr./Komisija

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/34

      Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2020. – DV i dr./Komisija
      (Predmet T-576/19) (1)

      (2021/C 9/50)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je Trygderetten podnio u predmetu O protiv Arbeids- og velferdsdirektoratet (Predmet E-13/20) 2021/C 15/05

text:
               14.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/5

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je Trygderetten podnio u predmetu O protiv Arbeids- og velferdsdirektoratet
      (Predmet E-13/20)
      (2021/C 15/05)
      Dopisom od 9. rujna 2020., zaprimljenim u pisarnici Suda 10. rujna 2020., Trygderetten (norveški nacionalni sud za osiguranje) podnio je Sudu EFTA-e zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu O protiv Arbeids- og velferdsdirektoratet o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Je li u skladu s odredbama Uredbe (EZ) br. 883/2004, uključujući članak 5. točku (b), da pravo na novčano davanje u slučaju nezaposlenosti bude uvjetovano time da nezaposlena osoba privremeno boravi u nadležnoj državi u slučajevima kada se ne primjenjuju članci 64., 65. ili 65.a?

                  2.

                  Primjenjuje li se članak 36. Sporazuma o EGP-u na privremene boravke u drugoj državi EGP-a kako su opisani u ovom predmetu?

                  3.

                  Čini li uvjet opisan u 1. pitanju ograničenje prava slobodnog kretanja u smislu članka 31. ili 36. Sporazuma o EGP-u?

                  4.

                  Ako je odgovor potvrdan, može li se ograničenje opravdati sljedećim:

                              —

                              privremeni boravak u nadležnoj državi nezaposlenoj osobi pruža bolji poticaj i prilike za potragu i pronalazak posla?

                              —

                              zahvaljujući privremenom boravku u nadležnoj državi nezaposlena osoba dostupna je službama za zapošljavanje, što im (službama za zapošljavanje) omogućuje da nadziru ispunjava li nezaposlena osoba uvjete za davanja za nezaposlenost?

                              —

                              privremeni boravak u nadležnoj državi službama za zapošljavanje pruža bolje mogućnosti da procijene prikladnost daljnjih postupaka povezanih s nezaposlenom osobom?

                              —

                              uvjetom privremenog boravka osigurava se ekonomska ravnoteža sustava socijalne sigurnosti?

                  5.

                  Ako se taj uvjet može opravdati, je li u skladu s člancima 31. i 36. Sporazuma o EGP-u da se osobi koja je privremeno boravila u državi EGP-a koja nije nadležna država i koja nije ispunila obvezu obavješćivanja nadležne ustanove o privremenom boravku može naložiti povrat davanja čije je stjecanje stoga nezakonito na temelju nacionalnog prava? U slučaju potvrdnog odgovora, je li u skladu s člancima 31. i 36. Sporazuma o EGP-u da se dotičnoj osobi zaračuna dodatna kamatna naknada od 10 posto?

                  6.

                  Ako je odgovor na 3. pitanje negativan, primjenjuje li se članak 4., 6. ili 7. Direktive 2004/38/EZ u situaciji u kojoj nezaposlena osoba privremeno boravi u drugoj državi EGP-a? Ako se članak 4., 6. ili 7. primjenjuje i ako se na njega može pozvati protiv matične države, postavljaju se ista pitanja kao u točkama od 3. do 5., u mjeri u kojoj su primjenjiva.


title: Predmet C-809/18 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. studenoga 2020. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo/John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp. (Žalba – Žig Europske unije – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Postupak povodom prigovora – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 3. – Područje primjene – Istovjetnost ili sličnost žiga za koji je podnesena prijava s ranijim žigom – Verbalni žig Europske unije MINERAL MAGIC – Prijava za registraciju žiga koji je podnio trgovački zastupnik ili predstavnik nositelja ranijeg žiga – Raniji verbalni nacionalni žig MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 11. studenoga 2020. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo/John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp.
      (Predmet C-809/18 P) (1)

      (Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Postupak povodom prigovora - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 3. - Područje primjene - Istovjetnost ili sličnost žiga za koji je podnesena prijava s ranijim žigom - Verbalni žig Europske unije MINERAL MAGIC - Prijava za registraciju žiga koji je podnio trgovački zastupnik ili predstavnik nositelja ranijeg žiga - Raniji verbalni nacionalni žig MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER)
      (2021/C 19/02)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Lukošiūtė, agent)

         Druge stranke u postupku: John Mills Ltd (zastupnik: S. Malynicz QC), Jerome Alexander Consulting Corp.

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 15. listopada 2018., John Mills/EUIPO – Jerome Alexander Consulting (MINERAL MAGIC) (T-7/17, EU:T:2018:679).

                  2.

                  Odbija se tužba u predmetu T-7/17 koju je društvo John Mills Ltd podnijelo protiv odluke prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 5. listopada 2016. (predmet R 2087/2015-1).

                  3.

                  Društvo John Mills Ltd uz vlastite troškove snosi i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) vezane uz predmetnu žalbu i postupak pred Općim sudom te troškove društva Jerome Alexander Consulting corp. vezane uz postupak pred Općim sudom.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet C-42/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Sonaecom SGPS SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Šesta direktiva 77/388/EEZ – Članak 4. – Pojam ‚porezni obveznik’ – Mješovito holding društvo – Članak 17. – Pravo na odbitak pretporeza – PDV koji je prethodno platilo mješovito holding društvo na usluge savjetovanja u vezi s istraživanjem tržišta s ciljem eventualnog stjecanja udjela u drugim društvima – Napuštanje projekata stjecanja – PDV plaćen na bankarsku proviziju za organiziranje i strukturiranje izdanja obveznice namijenjene za pribavljanje društvima kćerima sredstava potrebnih za provođenje investicija – Neostvarene investicije)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/3

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Sonaecom SGPS SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-42/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 4. - Pojam ‚porezni obveznik’ - Mješovito holding društvo - Članak 17. - Pravo na odbitak pretporeza - PDV koji je prethodno platilo mješovito holding društvo na usluge savjetovanja u vezi s istraživanjem tržišta s ciljem eventualnog stjecanja udjela u drugim društvima - Napuštanje projekata stjecanja - PDV plaćen na bankarsku proviziju za organiziranje i strukturiranje izdanja obveznice namijenjene za pribavljanje društvima kćerima sredstava potrebnih za provođenje investicija - Neostvarene investicije)
      (2021/C 19/03)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Sonaecom SGPS SA

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izreka

                  1.

                  Članak 4. stavke 1. i 2. te članak 17. stavke 1., 2. i 5. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje treba tumačiti na način da je mješovito holding društvo, čije je sudjelovanje u upravljanju društvima kćerima stalno, ovlašteno odbiti PDV koji je prethodno plaćen na stjecanje savjetodavnih usluga koje se odnose na usluge istraživanja tržišta radi stjecanja udjela u drugom društvu i u slučaju da to stjecanje u konačnici nije ostvareno.

                  2.

                  Članak 4. stavke 1. i 2. kao i članak 17. stavke 1., 2. i 5. Šeste direktive 77/388 treba tumačiti na način da mješovito holding društvo, čije je sudjelovanje u upravljanju društvima kćerima stalno, nije ovlašteno odbiti PDV koji je plaćen na proviziju isplaćenu kreditnoj instituciji za organiziranje i strukturiranje izdanja obveznice namijenjene za provođenje investicija u određenom sektoru ako do tih investicija u konačnici nije došlo i ako je kapital prikupljen putem izdavanja te obveznice u cijelosti prenesen društvu majci grupe u obliku zajma.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet C-61/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – Orange România SA/Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP) (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 95/46/EZ – Članak 2. točka (h) i članak 7. točka (a) – Uredba (EU) 2016/679 – Članak 4. točka 11. i članak 6. stavak 1. točka (a) – Obrada osobnih podataka i zaštita privatnosti – Prikupljanje i pohrana preslika osobnih isprava od strane pružatelja mobilnih telekomunikacijskih usluga – Pojam „privola” ispitanika – Dobrovoljno dana, posebna i informirana izjava volje – Izjava o privoli putem polja za označivanje – Potpisivanje ugovora od strane ispitanika – Teret dokazivanja)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/4

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – Orange România SA/Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)
      (Predmet C-61/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 95/46/EZ - Članak 2. točka (h) i članak 7. točka (a) - Uredba (EU) 2016/679 - Članak 4. točka 11. i članak 6. stavak 1. točka (a) - Obrada osobnih podataka i zaštita privatnosti - Prikupljanje i pohrana preslika osobnih isprava od strane pružatelja mobilnih telekomunikacijskih usluga - Pojam „privola” ispitanika - Dobrovoljno dana, posebna i informirana izjava volje - Izjava o privoli putem polja za označivanje - Potpisivanje ugovora od strane ispitanika - Teret dokazivanja)
      (2021/C 19/04)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Orange România SA

         Tuženik: Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)

         Izreka

      Članak 2. točku (h) i članak 7. točku (a) Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka te članak 4. točku 11. i članak 6. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) treba tumačiti na način da je na voditelju obrade podataka da dokaže da je ispitanik aktivnim postupanjem izrazio svoju privolu za obradu svojih osobnih podataka i da je prethodno dobio informaciju o svim okolnostima te obrade, u razumljivom i lako dostupnom obliku i uz uporabu jasnog i jednostavnog jezika, omogućujući mu da lako utvrdi posljedice te privole, tako da je zajamčeno da je ona dana uz potpuno poznavanje činjenica. Ugovorom koji se odnosi na pružanje telekomunikacijskih usluga, koji sadržava klauzulu prema kojoj je ispitanik bio informiran i dao je privolu za prikupljanje i pohranu preslike svoje osobne isprave u svrhu utvrđivanja identiteta, ne može se dokazati da je taj ispitanik valjano dao svoju privolu u smislu tih odredbi, za to prikupljanje i pohranu kada

                  —

                  je polje koje se odnosi na tu klauzulu označio voditelj obrade podataka prije potpisivanja tog ugovora, ili kada

                  —

                  ugovorne odredbe navedenog ugovora mogu ispitanika dovesti u zabludu u pogledu mogućnosti sklapanja predmetnog ugovora čak i ako on odbije pristati na obradu svojih podataka, ili kada

                  —

                  taj voditelj neopravdano utječe na slobodan izbor ispitanika da se protivi tom prikupljanju i pohrani, zahtijevajući od njega, kako bi odbio dati svoju privolu, da ispuni dodatni obrazac kojim se evidentira to odbijanje.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-287/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – DenizBank AG protiv Verein für Konsumenteninformation (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva (EU) 2015/2366 – Platne usluge na unutarnjem tržištu – Članak 4. točka 14. – Pojam platnog instrumenta – Personalizirane multifunkcionalne bankovne kartice – Tehnologija komunikacije bliskog polja (NFC) – Članak 52. točka 6. podtočka (a) i članak 54. stavak 1. – Informacije koje treba dati korisniku – Promjena uvjeta okvirnog ugovora – Prešutni pristanak – Članak 63. stavak 1. točke (a) i (b) – Prava i obveze povezane s platnim uslugama – Odstupanje u pogledu platnih instrumenata male vrijednosti – Uvjeti primjene – Platni instrument koji se ne može blokirati – Platni instrument koji se koristi na anonimni način – Vremensko ograničenje učinaka presude)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – DenizBank AG protiv Verein für Konsumenteninformation
      (Predmet C-287/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva (EU) 2015/2366 - Platne usluge na unutarnjem tržištu - Članak 4. točka 14. - Pojam platnog instrumenta - Personalizirane multifunkcionalne bankovne kartice - Tehnologija komunikacije bliskog polja (NFC) - Članak 52. točka 6. podtočka (a) i članak 54. stavak 1. - Informacije koje treba dati korisniku - Promjena uvjeta okvirnog ugovora - Prešutni pristanak - Članak 63. stavak 1. točke (a) i (b) - Prava i obveze povezane s platnim uslugama - Odstupanje u pogledu platnih instrumenata male vrijednosti - Uvjeti primjene - Platni instrument koji se ne može blokirati - Platni instrument koji se koristi na anonimni način - Vremensko ograničenje učinaka presude)
      (2021/C 19/05)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: DenizBank AG

         Tuženik: Verein für Konsumenteninformation

         Izreka

                  1.

                  Članak 52. točku 6. podtočku (a) Direktive (EU) 2015/2366 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o platnim uslugama na unutarnjem tržištu, o izmjeni direktiva 2002/65/EZ, 2009/110/EZ i 2013/36/EU te Uredbe (EU) br. 1093/2010 i o stavljanju izvan snage Direktive 2007/64/EZ, u vezi s člankom 54. stavkom 1. te direktive, treba tumačiti na način da propisuje informacije i uvjete koje treba dostaviti pružatelj platnih usluga koji s korisnikom tih usluga želi dogovoriti presumpciju pristanka na promjene okvirnog ugovora koji su zaključili, prema pretpostavkama koje predviđaju te odredbe, ali ne određuje ograničenja u vezi sa svojstvom korisnika ili vrstom ugovornih odredaba koje mogu biti predmet takvog sporazuma, ne dovodeći međutim, kada korisnik ima svojstvo potrošača, u pitanje mogući nadzor nad time jesu li te odredbe poštene, imajući u vidu odredbe Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima.

                  2.

                  Članak 4. točku 14. Direktive 2015/2366 treba tumačiti na način da je tehnologija komunikacije bliskog polja (Near Field Communication), kojom je opremljena personalizirana multifunkcionalna kartica koja omogućuje plaćanje manjih iznosa na teret bankovnog računa povezanog s tom karticom, „platni instrument”, kako ga definira ta odredba.

                  3.

                  Članak 63. stavak 1. točku (b) Direktive 2015/2366 treba tumačiti na način da beskontaktno plaćanje male vrijednosti upotrebom personalizirane multifunkcionalne bankovne kartice opremljene tehnologijom komunikacije bliskog polja (Near Field Communication) treba smatrati „anonimnom” upotrebom razmatranog platnog instrumenta u smislu te odredbe o odstupanju.

                  4.

                  Članak 63. stavak 1. točku (a) Direktive 2015/2366 treba tumačiti na način da pružatelj platnih usluga, koji se namjerava pozvati na odstupanje predviđeno tom odredbom, ne može samo istaknuti da se platni instrument ne može blokirati ili da se njegova daljnja uporaba ne može spriječiti, kada se, s obzirom na dostupna objektivna tehnička saznanja, takva nemogućnost ne može utvrditi.

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: Predmet C-300/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona – Španjolska) – UQ/Marclean Technologies, S.L.U. (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Kolektivno otkazivanje – Direktiva 98/59/EZ – Članak 1. stavak 1. prvi podstavak točka (a) – Pojam „kolektivno otkazivanje” – Načini izračuna broja viška radnika – Referentno razdoblje koje se uzima u obzir)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/6

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španjolska) – UQ/Marclean Technologies, S.L.U.
      (Predmet C-300/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Kolektivno otkazivanje - Direktiva 98/59/EZ - Članak 1. stavak 1. prvi podstavak točka (a) - Pojam „kolektivno otkazivanje” - Načini izračuna broja viška radnika - Referentno razdoblje koje se uzima u obzir)
      (2021/C 19/06)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UQ

         Tuženik: Marclean Technologies, S.L.U.

         Uz sudjelovanje: Ministerio Fiscal, Fondo de Garantía Salarial

         Izreka

      Članak 1. stavak 1. prvi podstavak točku (a) Direktive Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje treba tumačiti na način da se u svrhu ocjene čini li sporno pojedinačno otkazivanje dio kolektivnog otkazivanja referentno razdoblje predviđeno tom odredbom za utvrđivanje postojanja kolektivnog otkazivanja mora izračunati uzimajući u obzir sva razdoblja od 30 ili 90 uzastopnih dana tijekom kojih je došlo do tog pojedinačnog otkazivanja i tijekom kojih je došlo do najvećeg broja otkazivanja koje je proveo poslodavac iz jednog ili više razloga koji se ne odnose na osobu radnika u smislu te iste odredbe.

         (1)  SL C 295, 2. 9. 2019.


title: Predmet C-433/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Autrija) – Ellmes Property Services Limited/SP (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Članak 24. točka 1. – Isključiva nadležnost u području stvarnih prava na nekretninama – Članak 7. točka 1. podtočka (a) – Posebna nadležnost u stvarima povezanim s ugovorom – Tužba etažnog vlasnika kojom se želi postići da drugi etažni vlasnik prestane uporabljati objekt u etažnom vlasništvu u turističke svrhe)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/8

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Autrija) – Ellmes Property Services Limited/SP
      (Predmet C-433/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Članak 24. točka 1. - Isključiva nadležnost u području stvarnih prava na nekretninama - Članak 7. točka 1. podtočka (a) - Posebna nadležnost u stvarima povezanim s ugovorom - Tužba etažnog vlasnika kojom se želi postići da drugi etažni vlasnik prestane uporabljati objekt u etažnom vlasništvu u turističke svrhe)
      (2021/C 19/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ellmes Property Services Limited

         Tuženik: SP

         Izreka

                  1.

                  Članak 24. točku 1. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da tužbu kojom etažni vlasnik nekretnine nastoji postići da se drugom etažnom vlasniku te nekretnine zabrani izmjena, samovoljna i bez suglasnosti ostalih etažnih vlasnika, namjene njegova objekta u etažnom vlasništvu, kako je predviđena ugovorom o etažnom vlasništvu, treba smatrati tužbom „u postupcima čiji su predmet stvarna prava na nekretninama”, u smislu te odredbe, pod uvjetom da je ta namjena primjenjiva ne samo u odnosu na etažne vlasnike te nekretnine, nego i u odnosu na sve, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

                  2.

                  Članak 7. točku 1. podtočku (a) Uredbe br. 1215/2012 treba tumačiti na način da u slučaju da namjena nekretnine u etažnom vlasništvu predviđena ugovorom o etažnom vlasništvu nije primjenjiva na sve, tužbu kojom etažni vlasnik nekretnine želi postići da se drugom etažnom vlasniku te nekretnine zabrani izmjena, samovoljna i bez suglasnosti drugih etažnih vlasnika, predmetne namjene treba smatrati tužbom „u stvarima povezanim s ugovorom” u smislu te odredbe. Pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev, mjesto izvršenja obveze na kojoj se temelji ta tužba je mjesto u kojem se navedena nekretnina nalazi.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-446/19 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. studenoga 2020. – Stephan Fleig/Europska služba za vanjsko djelovanje (Žalba – Javna služba – Ugovorno osoblje – Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) – Članak 47. točka (c) podtočka (i) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije – Raskid ugovora na neodređeno vrijeme – Profesionalna bolest – Prekid odnosa povjerenja – Pravo na pošteno suđenje – Članak 47. drugi stavak Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Dužnost brižnog postupanja – Članci 30. i 41. Povelje o temeljnim pravima – Iskrivljavanje činjenica – Opseg sudskog nadzora)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/9

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. studenoga 2020. – Stephan Fleig/Europska služba za vanjsko djelovanje
      (Predmet C-446/19 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Ugovorno osoblje - Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) - Članak 47. točka (c) podtočka (i) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije - Raskid ugovora na neodređeno vrijeme - Profesionalna bolest - Prekid odnosa povjerenja - Pravo na pošteno suđenje - Članak 47. drugi stavak Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Dužnost brižnog postupanja - Članci 30. i 41. Povelje o temeljnim pravima - Iskrivljavanje činjenica - Opseg sudskog nadzora)
      (2021/C 19/10)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Stephan Fleig (zastupnik: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R.C. Weiss, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Stephanu Fleigu nalaže se snošenje troškova

         (1)  SL C 337, 7. 10. 2019.


title: Predmet C-676/19 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 12. studenoga 2020. – Bruno Gollnisch/Europski parlament, Vijeće Europske unije (Žalba – Institucionalno pravo – Europski parlament – Propis koji se odnosi na troškove i naknade zastupnika u Europskom parlamentu – Naknada za parlamentarnu pomoć – Povrat nezakonito isplaćenih iznosa – Učinci presude Suda)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/9

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 12. studenoga 2020. – Bruno Gollnisch/Europski parlament, Vijeće Europske unije
      (Predmet C-676/19 P) (1)

      (Žalba - Institucionalno pravo - Europski parlament - Propis koji se odnosi na troškove i naknade zastupnika u Europskom parlamentu - Naknada za parlamentarnu pomoć - Povrat nezakonito isplaćenih iznosa - Učinci presude Suda)
      (2021/C 19/11)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Bruno Gollnisch (zastupnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i M. Ecker, agenti), Vijeće Europske unije

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Bruni Gollnischu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet C-734/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – ITH Comercial Timişoara SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Odbitak pretporeza – Odustanak od prvotno predviđene djelatnosti – Ispravci odbitaka plaćenog pretporeza – Djelatnosti vezane za nekretnine)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/10

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. studenoga 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – ITH Comercial Timişoara SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice
      (Predmet C-734/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Odbitak pretporeza - Odustanak od prvotno predviđene djelatnosti - Ispravci odbitaka plaćenog pretporeza - Djelatnosti vezane za nekretnine)
      (2021/C 19/12)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ITH Comercial Timişoara SRL

         Tuženici: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice

         Izreka

                  1.

                  Članke 167., 168., 184. i 185. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se pravo na odbitak PDV-a kao pretporeza na imovinu, u ovom slučaju na nekretnine, i usluge stečene radi obavljanja oporezovanih transakcija zadržava kada se od prvotno predviđenih investicijskih projekata odustalo zbog okolnosti koje ne ovise o volji poreznog obveznika i da ne treba provesti ispravak tog PDV-a ako porezni obveznik i dalje ima namjeru koristiti navedenu imovinu u svrhu oporezive djelatnosti.

                  2.

                  Direktivu 2006/112, osobito njezin članak 28., treba tumačiti na način da se u nedostatku ugovora o punomoći bez zastupanja mehanizam komisionara ne primjenjuje kada porezni obveznik provede gradnju u skladu s potrebama i zahtjevima druge osobe koja bi trebala uzeti navedenu zgradu u zakup.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet C-796/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 12. studenoga 2020. – Europska komisija/Republika Austrija (Povreda obveze države članice – Direktiva 2007/59/EZ – Davanje ovlaštenja strojovođama – Članak 3. točka (a) – Nadležno nacionalno tijelo – Direktiva 2004/49/EZ – Članak 16. stavak 1. – Tijelo nadležno za sigurnost – Određivanje više tijela)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/10

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 12. studenoga 2020. – Europska komisija/Republika Austrija
      (Predmet C-796/19) (1)

      (Povreda obveze države članice - Direktiva 2007/59/EZ - Davanje ovlaštenja strojovođama - Članak 3. točka (a) - Nadležno nacionalno tijelo - Direktiva 2004/49/EZ - Članak 16. stavak 1. - Tijelo nadležno za sigurnost - Određivanje više tijela)
      (2021/C 19/13)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Mölls i C. Vrignon, agenti)

         Tuženik: Republika Austrija (zastupnici: Schmoll i A. Posch, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Republika Austrija je, time što je kao „nadležno tijelo”, za potrebe Direktive 2007/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o davanju ovlaštenja strojovođama koji upravljaju lokomotivama i vlakovima na željezničkom sustavu Zajednice, odredila tijelo koje nije tijelo nadležno za sigurnost iz članka 16. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/49/EZ od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 3. točke (a) Direktive 2007/59.

                  2.

                  Republici Austriji se nalaže da, osim vlastitih troškova, snosi troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 432, 23. 12. 2019.


title: Predmet C-842/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. studenoga 2020. – Europska komisija/Kraljevina Belgija (Povreda obveze države – Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze – Neizvršenje – Slobodno kretanje kapitala – Članak 63. UFEU-a – Nespojivost belgijskih poreznih odredaba koje se odnose na prihod od nekretnina u inozemstvu – Članak 260. stavak 2. UFEU-a – Zahtjev za određivanjem periodične kazne i paušalnog iznosa)

text:
               18.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 19/11

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. studenoga 2020. – Europska komisija/Kraljevina Belgija
      (Predmet C-842/19) (1)

      (Povreda obveze države - Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze - Neizvršenje - Slobodno kretanje kapitala - Članak 63. UFEU-a - Nespojivost belgijskih poreznih odredaba koje se odnose na prihod od nekretnina u inozemstvu - Članak 260. stavak 2. UFEU-a - Zahtjev za određivanjem periodične kazne i paušalnog iznosa)
      (2021/C 19/14)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: W. Roels i A. Armenia, agenti)

         Tuženik: Kraljevina Belgija (zastupnici: P. Cottin, J.-C. Halleux i C. Pochet, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ne poduzevši sve mjere za izvršenje presude od 12. travnja 2018., Komisija/Belgija (C-110/17, EU:C:2018:250), Kraljevina Belgija je povrijedila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a.

                  2.

                  Kraljevini Belgiji nalaže se da Europskoj komisiji plati paušalni iznos od 2 000 000 eura.

                  3.

                  Kraljevini Belgiji nalaže se da Europskoj komisiji plaća periodičnu kaznu u iznosu od 7 500 eura dnevno od dana proglašenja ove presude do dana izvršenja presude od 12. travnja 2018., Komisija/Belgija (C-110/17, EU:C:2018:250).

                  4.

                  Kraljevini Belgiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.