title: predmet C-294/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Markkinaoikeus — Finska) — postupak koji je pokrenuo Oulun Sähkönmyynti Oy (Zahtjev za prethodnu odluku — Energetska učinkovitost — Direktiva 2012/27/EU — Članak 11. stavak 1. — Troškovi pristupa informacijama o mjerenju i obračunu — Pravo krajnjih kupaca da besplatno dobiju sve svoje račune i informacije o obračunu svoje energetske potrošnje — Troškovi priključenja na elektroenergetsku mrežu — Popust na troškove priključenja na elektroenergetsku mrežu koji je društvo koje se bavi prodajom električne energije odobrilo kupcima koji su se odlučili za elektronički račun)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/12

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Markkinaoikeus — Finska) — postupak koji je pokrenuo Oulun Sähkönmyynti Oy
      (predmet C-294/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Energetska učinkovitost - Direktiva 2012/27/EU - Članak 11. stavak 1. - Troškovi pristupa informacijama o mjerenju i obračunu - Pravo krajnjih kupaca da besplatno dobiju sve svoje račune i informacije o obračunu svoje energetske potrošnje - Troškovi priključenja na elektroenergetsku mrežu - Popust na troškove priključenja na elektroenergetsku mrežu koji je društvo koje se bavi prodajom električne energije odobrilo kupcima koji su se odlučili za elektronički račun)
      (2019/C 220/15)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Markkinaoikeus

         Stranka glavnog postupka

      Oulun Sähkönmyynti Oy

         Izreka

      Članak 11. stavak 1. Direktive 2012/27 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ treba tumačiti na način da mu se u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku ne protivi popust na troškove priključenja na elektroenergetsku mrežu koji je društvo koje se bavi maloprodajom električne energije odobrilo samo onim krajnjim kupcima koji su se odlučili za elektronički račun.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: predmet C-309/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Lavorgna Srl protiv Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano (Zahtjev za prethodnu odluku — Provedba postupka javne nabave — Direktiva 2014/24/EU — Troškovi radne snage — Automatsko isključenje ponuditelja koji u ponudi nije odvojeno naveo navedene troškove — Načelo proporcionalnosti)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/12

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Lavorgna Srl protiv Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano
      (predmet C-309/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Provedba postupka javne nabave - Direktiva 2014/24/EU - Troškovi radne snage - Automatsko isključenje ponuditelja koji u ponudi nije odvojeno naveo navedene troškove - Načelo proporcionalnosti)
      (2019/C 220/16)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Lavorgna Srl

         Tuženici: Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano

         uz prisustvo: Gea Srl

         Izreka

      Načela pravne sigurnosti, jednakog postupanja i transparentnosti, kako su propisana Direktivom 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, u skladu s kojim propuštanje odvojenog navođenja troškova radne snage u ekonomskoj ponudi koja je podnesena u postupku javne nabave dovodi do isključenja te ponude bez mogućnosti pružanja pomoći pri pripremi dokumentacije, uključujući slučaj u kojem obveza odvojenog navođenja tih troškova nije bila navedena u dokumentaciji za nadmetanje, ako su taj uvjet i ta mogućnost isključenja bili jasno predviđeni nacionalnim propisom o postupcima javne nabave na koji se izričito uputilo tom dokumentacijom. Međutim, ako uvjeti javne nabave ne omogućuju ponuditeljima navođenje tih troškova u njihovim ekonomskim ponudama, načela transparentnosti i proporcionalnosti valja tumačiti na način da im se ne protivi to da se ponuditeljima omogući uklanjanje vlastite nepravilnosti i ispunjavanje obveza koje su u tom području predviđene nacionalnim propisom u roku koji za to odredi javni naručitelj.

         (1)  SL C 268, 30. 7. 2018.


title: predmet C-330/18 P: Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 21. ožujka 2019. — Bruno Gollnisch protiv Europskog parlamenta (Žalba — Europski parlament — Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta — Naknada za parlamentarnu pomoć — Povrat neosnovano isplaćenih iznosa)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/14

      Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 21. ožujka 2019. — Bruno Gollnisch protiv Europskog parlamenta
      (predmet C-330/18 P) (1)

      (Žalba - Europski parlament - Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta - Naknada za parlamentarnu pomoć - Povrat neosnovano isplaćenih iznosa)
      (2019/C 220/18)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Bruno Gollnisch (zastupnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i C. Burgos, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena i odbija kao djelomično očito neosnovana.

                  2.

                  Brunu Gollnischu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: predmet C-462/18 P: Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 21. ožujka 2019. — Mylène Troszczynski protiv Europskog parlamenta (Žalba — Europski parlament — Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta — Naknada za parlamentarnu pomoć — Povrat neosnovano isplaćenih iznosa)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/15

      Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 21. ožujka 2019. — Mylène Troszczynski protiv Europskog parlamenta
      (predmet C-462/18 P) (1)

      (Žalba - Europski parlament - Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta - Naknada za parlamentarnu pomoć - Povrat neosnovano isplaćenih iznosa)
      (2019/C 220/19)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Mylène Troszczynski (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i C. Burgos, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena i odbija kao djelomično očito neosnovana.

                  2.

                  Mylèni Troszczynski nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 364, 8. 10. 2018.


title: predmet C-99/19 P: Žalba koju je 7. siječnja 2019. podnio BI protiv rješenja predsjednika Općeg suda od 26. studenoga 2018. u predmetu T-626/18 AJ, BI protiv Europske komisije

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/15

      Žalba koju je 7. siječnja 2019. podnio BI protiv rješenja predsjednika Općeg suda od 26. studenoga 2018. u predmetu T-626/18 AJ, BI protiv Europske komisije
      (predmet C-99/19 P)
      (2019/C 220/20)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: BI

         Druga stranka u postupku: Europska komisija
      Sud Europske unije (sedmo vijeće) rješenjem od 21. svibnja 2019. odbio je žalbu i neuspješnoj strani naložio snošenje troškova.


title: predmet C-123/19 P: Žalba koju je 18. veljače 2019. podnio Vans, Inc. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 6. prosinca 2018. u predmetu T-817/16, Vans, Inc. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/16

      Žalba koju je 18. veljače 2019. podnio Vans, Inc. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 6. prosinca 2018. u predmetu T-817/16, Vans, Inc. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (predmet C-123/19 P)
      (2019/C 220/21)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Vans, Inc. (zastupnici: M. Hirsch i M. Metzner, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Deichmann SE

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  1.

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije (deveto vijeće) od 6. prosinca 2018. u predmetu T-817/16 i odluku četvrtog žalbenog vijeća od 21. rujna 2016. u predmetu R2030/2015-4 te da u cijelosti odbije prigovor;

                  2.

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Opći sud pogrešno je pretpostavio da je intervenijent dovoljno potkrijepio raniji žig; osobito, Opći sud je preširoko tumačio pojam „jednakovrijedni dokument” u smislu pravila 19. stavka 2. točke (a) podtočke ii. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (1) (koji je postao članak 7. stavak 2. točka (a) podtočka ii.) Delegirane uredbe (EU) br. 2018/625 (2).

                  —

                  Suprotno onomu što smatra Opći sud izvadak iz baze podataka TMView nije „jednakovrijedni dokument” u smislu pravila 19. stavka 2. točke (a) podtočke ii. Delegirane uredbe o žigu; što, s jedne strane, proizlazi iz jasnog teksta odredbe koja se, u pogledu prihvaćenih jednakovrijednih dokumenata, odnosi na prirodu a ne podrijetlo dokumenta i, s druge strane, iz smisla odredbe.

                  —

                  Izvadak iz TMView se također ne može zbog svojstava baze podataka utvrditi kao dokaz.

                  —

                  Prigovor je stoga trebalo odbiti već zbog toga što ranije pravo nije bilo dokazano.

                  —

                  Nadalje, Opći sud je pogrešno pretpostavio da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu; osobito, Opći sud je doduše utvrdio postojeće razlike između znakova, ali ih međutim više nije uzeo u obzir prilikom ispitivanja vizualne sličnosti znakova nego je samo paušalno i bez daljnjeg obrazloženja utvrdio da između znakova postoji prosječna vizualna sličnost.

         (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice (SL 1995., L 303, str. 1.) (u daljnjem tekstu: Delegirana uredba o žigu)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2018/625 оd 5. ožujka 2018. o dopuni Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća o žigu Europske unije i o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (SL 2018., L 104, str. 1.)


title: predmet C-125/19 P: Žalba koju je 18. veljače 2019. podnio Vans, Inc. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 6. prosinca 2019. u predmetu T-848/16, Deichmann SE protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/17

      Žalba koju je 18. veljače 2019. podnio Vans, Inc. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 6. prosinca 2019. u predmetu T-848/16, Deichmann SE protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (predmet C-125/19 P)
      (2019/C 220/22)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Vans, Inc. (zastupnici: M. Hirsch, M. Metzner, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Deichmann SE

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije (deveto vijeće) od 6. prosinca 2018. u predmetu T-848/16 te odbije tužbu;

                  —

                  naloži društvu Deichmann SE snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Opći sud pogrešno je pretpostavio da je podnositelj prigovora dovoljno potkrijepio ranije žigove; osobito, Opći sud je preširoko tumačio pojam „jednakovrijedni dokument” u smislu pravila 19. članka 2. točke (a) podtočke ii. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (1) (koji je postao članak 7. stavak 2. točka (a) podtočka ii.) Delegirane uredbe (EU) br. 2018/625 (2).
      Suprotno onomu što smatra Opći sud izvadak iz baze podataka TMView nije „jednakovrijedni dokument” u smislu pravila 19. članka 2. točke (a) podtočke ii. Delegirane uredbe Komisije; što proizlazi, s jedne strane, iz jasnog teksta odredbe koja se, u pogledu prihvaćenih jednakovrijednih dokumenata, odnosi na prirodu a ne podrijetlo dokumenta i, s druge strane, iz smisla odredbe.
      Izvadak iz TMViewa se također ne bi mogao zbog svojstava baze podataka smatrati dokazom utemeljenosti.
      Prigovor je trebao biti odbijen — kao što je to žalbeno vijeće s pravom smatralo — već zbog toga što ranije pravo nije bilo dokazano.

         (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice (SL 1995., L 303, str. 1.) (u daljnjem tekstu: Delegirana uredba o žigu)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2018/625 оd 5. ožujka 2018. o dopuni Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća o žigu Europske unije i o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (SL 2018., L 104, str. 1.)


title: predmet C-292/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. travnja 2019. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) — PORR Építési Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. travnja 2019. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) — PORR Építési Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (predmet C-292/19)
      (2019/C 220/24)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: PORR Építési Kft.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 90. stavke 1. i 2. Direktive o PDV-u (1) tumačiti na način da države članice moraju dopustiti smanjenje iznosa oporezivog PDV-om ako se može dokazati da porezni obveznik u konačnici nije primio jedan dio ili cjelokupan iznos protučinidbe za izvršenu transakciju?

                  2.

                  Treba li sudsku praksu Suda Europske unije, posebno uzimajući u obzir presude donesene u predmetima Almos, [C-337/13], t. 23., Di Maura, [C-246/16], t. 20. do 29., i, po analogiji, T-2, [C-396/16], t. 31. do 45., tumačiti na način da, sa stajališta obveze države članice, utvrđene u članku 90. stavku 1. Direktive o PDV-u, radi a posteriori smanjenja oporezivog iznosa, treba razlikovati situaciju u kojoj kupac potpuno ili djelomično nije platio protučinidbu od one u kojoj je prodavateljeva tražbina postala konačno nenaplativa, tako da u prvom slučaju država članica može primijeniti odstupanje predviđeno u članku 90. stavku 2., dok je u drugom slučaju navedeno odstupanje isključeno, pri čemu država članica u takvoj situaciji u svakom slučaju mora dopustiti a posteriori smanjenje oporezivog iznosa?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: predmet C-394/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2019. uputio Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) — PN, QO, RP, SQ, TR protiv Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)

text:
               22.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 246/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2019. uputio Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) — PN, QO, RP, SQ, TR protiv Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)
      (predmet C-394/19)
      (2019/C 246/14)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: PN, QO, RP, SQ, TR

         Tuženik: Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)

         Prethodno pitanje

      Treba li načelo pune učinkovitosti pravnih pravila Zajednice i njihove zaštite, koje je utvrđeno u presudama Francovich i Brasserie du pêcheur, te Direktivu 2004/38/EZ (1) tumačiti na način da, u situaciji stranca kojem je uskraćeno pravo na boravak a da pritom nije provedeno prethodno ispitivanje proporcionalnosti zbog pogrešnog prijenosa u nacionalno pravo, obvezuju državu članicu da u okviru svojeg sustava socijalne pomoći, osim medicinskih, uzme u obzir tužiteljeve druge osnovne potrebe, dok se ne donese odluka o njegovu boravku koja je u skladu s pravom Unije?

         (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL 2004., L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42. i ispravak SL 2016., L 87., str. 36.)


title: predmet C-395/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2019. uputio tribunal d'instance de Nice (Francuska) — VT, WU protiv easyJet Airline Co. Ltd

text:
               22.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 246/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2019. uputio tribunal d'instance de Nice (Francuska) — VT, WU protiv easyJet Airline Co. Ltd
      (predmet C-395/19)
      (2019/C 246/15)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal d'instance de Nice

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: VT, WU

         Tuženik: easyJet Airline Co. Ltd

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Primjenjivost članka 3. stavka 2. točke (a) u slučajevima kašnjenja

                              (a)

                              S obzirom na činjenicu da je pravo na odštetu u slučaju uskraćenog ukrcaja ili otkazivanja — koje je predviđeno u članku 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 od 11. veljače 2004. (1) — sudskom praksom prošireno na kašnjenja leta (Sud EU-a, 4. vijeće, 19. studenoga 2009., predmet C-402/07 i C-432/07, Sturgeon), je li doslovni uvjet iz članka 3. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 od 11. veljače 2004., koji se odnosi na prijavu putnika za let i koji se primjenjuje isključivo u slučaju uskraćenog ukrcaja, primjenjiv u okviru odštete koju traži putnik kojemu ukrcaj nije uskraćen nego mu je let kasnio?

                              (b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1. (a), treba li rok od 45 minuta prije objavljenog vremena polaska iz članka 3. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 u tom slučaju tumačiti na način da je riječ o najkasnije 45 minuta prije novog vremena polaska leta koji kasni objavljenog na oglasnim pločama u zračnoj luci ili priopćenog putnicima?

                  2.

                  Teret dokazivanja „prijave za let”

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1. (a), odnosno, u slučaju primjene članka 3. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 na odštetu koju traži putnik kojemu je let kasnio:

                                          Jesu li uvjeti koji su predviđeni člankom 3. stavkom 2. točkom (a) pretpostavke primjene Uredbe čije ispunjavanje treba dokazati potrošač ili razlog za oslobođenje zračnog prijevoznika koji mu omogućuje da dostavi evidenciju putnika kako bi dokazao da se potrošač nije prijavio za let „kako je navedeno i u vrijeme koje je navedeno unaprijed i u pisanom obliku (uključujući i elektronički način) od strane zračnog prijevoznika, tour operatora ili ovlaštenog putnog agenta, ili, ako vrijeme nije navedeno, ne kasnije od 45 minuta prije objavljenog vremena polaska”, u skladu s člankom 3. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 od 11. veljače 2004., s obzirom na tehnološki napredak koji sada omogućuje elektroničko izdavanje digitaliziranih ukrcajnih propusnica, nepostojanje vremenske oznake papirnatih ukrcajnih propusnica, posljedično nepostojanje obveze fizičke pojave na šalteru za registraciju i činjenicu da samo zračni prijevoznici imaju sve informacije povezane s prijavom putnika do zatvaranja postupka prijave?

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1. (a), odnosno, u slučaju primjene članka 3. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 na odštetu koju traži putnik kojemu je let kasnio:

                                          Je li teret dokazivanja stvarne prijave putnika koji je tužitelj u postupku pred sudom „kako je navedeno i u vrijeme koje je navedeno unaprijed i u pisanom obliku (uključujući i elektronički način) od strane zračnog prijevoznika, tour operatora ili ovlaštenog putnog agenta, ili, ako vrijeme nije navedeno, ne kasnije od 45 minuta prije objavljenog vremena polaska”, u skladu s člankom 3. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 od 11. veljače 2004., isključivo na putniku, s obzirom na tehnološki napredak koji sada omogućuje elektroničko izdavanje digitaliziranih ukrcajnih propusnica, nepostojanje vremenske oznake papirnatih ukrcajnih propusnica, posljedično nepostojanje obveze fizičke pojave na šalteru za registraciju i činjenicu da samo zračni prijevoznici imaju sve informacije povezane s prijavom putnika do zatvaranja postupka prijave?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21., ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: predmet C-413/19: Tužba podnesena 24. svibnja 2019. — Europska komisija protiv Republike Slovenije

text:
               22.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 246/16

      Tužba podnesena 24. svibnja 2019. — Europska komisija protiv Republike Slovenije
      (predmet C-413/19)
      (2019/C 246/16)
      Jezik postupka: slovenski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Kocjan, K. Talabér-Ritz)

         Tuženik: Republika Slovenija

         Tužbeni zahtjev

      Komisija od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da Republika Slovenija, ograničivši obvezu predočenja certifikata o energetskoj učinkovitosti samo na zgrade koje su u vlasništvu ili korištenju javnih upravnih tijela, nije ispunila obvezu koju ima na temelju članka 13. stavka 2. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada (1);

                  —

                  naloži Republici Sloveniji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U skladu s člankom 13. stavkom 2. Direktive (EU) 2010/31/EU, države članice moraju uvesti obvezu na temelju koje u zgradama za koje je izdan energetski certifikat u skladu s člankom 12. stavkom 1. i u kojima više od 500 m2 korisne površine zauzima prostor u kojemu se često zadržava građanstvo, energetski certifikat mora biti izložen na uočljivom mjestu tako da bude jasno vidljiv građanstvu. Kako je Republika Slovenija uvela tu obvezu samo za zgrade koje su u vlasništvu javnih tijela ili su im dane na korištenje, Komisija je odlučila podnijeti tužbu Sudu.

         (1)  Direktiva 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o energetskoj učinkovitosti zgrada (SL 2010 L 153, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 3., str. 14. i ispravak SL 2015., L 5, str. 21.)


title: Predmet T-366/16: Rješenje Općeg suda od 27. rujna 2017. – Gaki protiv Europola („Tužba za poništenje i naknadu štete — Povreda formalnih zahtjeva — Zahtjevi za izdavanje naloga — Očita nedopuštenost — Očita nenadležnost — Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/35

         Rješenje Općeg suda od 27. rujna 2017. – Gaki protiv Europola
   (Predmet T-366/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje i naknadu štete - Povreda formalnih zahtjeva - Zahtjevi za izdavanje naloga - Očita nedopuštenost - Očita nenadležnost - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”))
   (2017/C 402/46)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Anastasia-Soultana Gaki (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: A. Heinen, zatim G. Keisers, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) (zastupnici: D. Neumann i S. Ryder, agenti, uz asistenciju R. van der Houta i P. Luxa, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a s ciljem, u bitnome, da Europol poduzme određene aktivnosti i za poništenje odluke Zajedničkog nadzornog tijela Europola od 4. svibnja 2016. o pritužbi koju je podnio tužitelj i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Anastasiji-Soultaniji Gaki snošenje troškova.

      (1)  SL C 402, 31.10. 2016.


title: Predmet T-651/17: Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (pištolj za boje u spreju)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/46

         Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (pištolj za boje u spreju)
   (Predmet T-651/17)
   (2017/C 402/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Njemačka) (zastupnik: K. Manhaeve, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd (Zhejiang, Kina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice „pištolja za boju u spreju”; dizajn Zajednice br. 1259626-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2017. u predmetu R 914/2016-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i, ovisno o slučaju, društvu Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd solidarno snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 6.1 točke (b), članka 6.2, članka 60.1, članka 62. i 64. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet T-184/16: Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – NRJ Group protiv EUIPO-a – Sky International (SKY ENERGY) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SKY ENERGY — Raniji verbalni žig Europske unije NRJ — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001)”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/24

         Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – NRJ Group protiv EUIPO-a – Sky International (SKY ENERGY)
   (Predmet T-184/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije SKY ENERGY - Raniji verbalni žig Europske unije NRJ - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001)”))
   (2017/C 402/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitel: NRJ Group (Boileau, Francuska) (zastupnik: M. Antoine-Lalance, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sky International AG (Zug, Švicarska) (zastupnik: J. Barry, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. veljače 2016. (predmet R 3137/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između NRJ Group i Sky International.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               NRJ Group se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 232, 27. 6. 2016.


title: Predmet T-841/16: Rješenje Općeg suda od 10. listopada 2017. – Alex protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Financiranje projekta urbanog razvoja — Pritužba — Prethodni postupak ispitivanja — Komisijina odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Tužba kojom se dovodi u pitanje osnovanost Komisijine odluke — Nepostojanje osobnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/36

         Rješenje Općeg suda od 10. listopada 2017. – Alex protiv Komisije
   (Predmet T-841/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Financiranje projekta urbanog razvoja - Pritužba - Prethodni postupak ispitivanja - Komisijina odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Tužba kojom se dovodi u pitanje osnovanost Komisijine odluke - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   (2017/C 402/47)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Alex SCI (Bayonne, Francuska) (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann i C. Georgieva-Kecsmar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke o odbijanju pritužbe vezane uz navodno nezakonitu državnu potporu koju je Francuska Republika dodijelila zajednici naselja Côte Basque-Adour za projekt Technocité (SA.44409).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak povodom zahtjeva za intervenciju Francuske Republike.

               3.

               Društvo Alex SCI snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               4.

               Francuska Republika snosit će vlastite troškove vezane uz zahtjev za intervenciju.

      (1)  SL C 30, 30. 1. 2017.


title: Predmet C-541/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. rujna 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland protiv Amara Omara

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. rujna 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland protiv Amara Omara
   (Predmet C-541/17)
   (2017/C 402/16)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bundesrepublik Deutschland

      Tuženik: Amar Omar

      Prethodna pitanja

               1.

               Sprečava li pravo Unije državu članicu (ovdje: Njemačka) da primjenom ovlasti iz članka 33. stavka 2. točke (a) Direktive 2013/32/EU (1) odnosno odredbe iz članka 25. stavka 2. točke (a) Direktive 2005/85/EZ (2), koja je prije bila na snazi, odbaci zahtjev za međunarodnu zaštitu kao nedopušten zbog priznavanja statusa izbjeglice u drugoj državi članici (ovdje: Bugarska), ako uređenje međunarodne zaštite, osobito životni uvjeti za osobe s priznatim statusom izbjeglica, u toj drugoj državi članici koja je podnositelju zahtjeva već priznala međunarodnu zaštitu (ovdje: Bugarska),

                           (a)

                           ne zadovoljava zahtjeve iz članka 20. i sljedećih Direktive 2011/95/EU (3) i/ili

                           (b)

                           povređuje članak 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima odnosno članak 3. EKLJP-a?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje pod (a) ili (b) potvrdan: vrijedi li navedeno i ako

                           (a)

                           se u državi članici priznavanja statusa izbjeglice (ovdje: Bugarska) osobama s priznatim statusom izbjeglica ne isplaćuju nikakve naknade za podmirivanje osnovnih životnih potreba ili im se u usporedbi s drugim državama članicama isplaćuju u vrlo ograničenom obujmu, pri čemu se prema njima ne postupa drugačije nego prema državljanima te države članice,

                           (b)

                           osobe s priznatim statusom izbjeglica, iako su u pogledu egzistencijalnih uvjeta formalnopravno izjednačene s državljanima države članice koja je priznala taj status, u stvarnosti imaju otežani pristup povezanim naknadama te ne postoji program integracije koji bi imao odgovarajući opseg i bio prilagođen posebnim potrebama predmetnog kruga osoba radi osiguravanja stvarnog izjednačavanja postupanja prema tim osobama i državljanima te države?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, SL 2013, L 180, str. 60.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.

      (2)  Direktiva Vijeća 2005/85/EZ od 1. prosinca 2005. o minimalnim normama koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama, SL 2005, L 326, str. 13.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 19.

      (3)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite, SL 2011, L 337, str. 9.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.


title: Predmet C-567/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos teismas – Litva) – UAB „LitSpecMet” protiv UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas (Zahtjev za prethodnu odluku — Ugovori o javnoj nabavi radova, robe i usluga — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 1. stavak 9. — Pojam ‚javni naručitelj’ — Društvo u vlasništvu javnog naručitelja — Transakcije unutar skupine društava)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/2

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos teismas – Litva) – UAB „LitSpecMet” protiv UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas
   (Predmet C-567/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Ugovori o javnoj nabavi radova, robe i usluga - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 1. stavak 9. - Pojam ‚javni naručitelj’ - Društvo u vlasništvu javnog naručitelja - Transakcije unutar skupine društava))
   (2017/C 402/02)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vilniaus apygardos teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: UAB „LitSpecMet”

      Tuženik: UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas

      uz sudjelovanje:„Plienmetas” UAB

      Izreka

   Članak 1. stavak 9. drugi podstavak Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 1251/2011 od 30. studenoga 2011., treba tumačiti na način da društvo koje je, s jedne strane, u cijelosti u vlasništvu javnog naručitelja kojeg je djelatnost zadovoljavanje potreba u općem interesu i koje, s druge strane, obavlja isto toliko transakcija za tog javnog naručitelja kao i na konkurentnom tržištu treba smatrati „tijelom kojim se upravlja na temelju javnog prava” u smislu te odredbe, ako su djelatnosti tog društva nužne kako bi navedeni javni naručitelj mogao obavljati svoju djelatnost i ako se, radi zadovoljavanja potreba u općem interesu, to društvo vodi razlozima koji nisu ekonomski, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri. S tim u vezi, nema utjecaja činjenica da vrijednost unutarnjih transakcija u budućnosti može činiti manje od 90 % ili dio koji nije glavnina ukupnog prometa društva.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-544/17 P: Žalba koju su 18. rujna 2017. podnijeli BPC Lux 2 Sàrl i dr. protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 19. srpnja 2017. u predmetu T-812/14, BPC Lux 2 Sàrl i dr. protiv Europske komisije

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/15

         Žalba koju su 18. rujna 2017. podnijeli BPC Lux 2 Sàrl i dr. protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 19. srpnja 2017. u predmetu T-812/14, BPC Lux 2 Sàrl i dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-544/17 P)
   (2017/C 402/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: BPC Lux 2 Sàrl i dr. (zastupnici: K. Bacon QC, B. Woogar, Barristers, J. Webber, M. Steenson, Solicitors)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Portugalska Republika

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda;

               —

               predmet vrati Općem sudu na daljnje suđenje o meritumu; i

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova žaliteljâ.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova je žalba podnesena protiv rješenja Općeg suda od 19. srpnja 2017. u predmetu T-812/14 BPC Lux 2 Sàrl protiv Europske komisije, EU:T:2017:560 („pobijano rješenje”), kojim je Opći sud tužbu žaliteljâ za poništenje Odluke Komisije C(2014) 5682 o državnoj potpori SA.39250, Sanacija Banco Espírito Santo („pobijana odluka”) odbacio kao nedopuštenu.
   Pobijanim rješenjem Opći sud je po službenoj dužnosti utvrdio da žalitelji nemaju pravni interes za traženje poništenja i da je zbog toga njihova tužba nedopuštena. Žalitelji sada podnose žalbu Sudu koja se temelji na samo jednom žalbenom razlogu, to jest na tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava i/ili očito iskrivio dokaze koji su mu bili podneseni.
   Osobito, Opći sud je počinio pogrešku kada je utvrdio da poništenje pobijane odluke ne može imati nikakav učinak na nacionalni postupak jer se on odnosi na pitanja nacionalnog prava dok se ovaj postupak odnosi na pitanja prava Unije. Naime, kako se to navodi u nastavku, žalitelji su od svog portugalskog odvjetnika pribavili dokaze, koje Komisija ili Portugalska Republika nisu osporili, da bi poništenje pobijane odluke znatno povećalo vjerojatnost uspjeha s njihovom tužbom kojom traže sudsko preispitivanje pred nacionalnim sudom, kojom bi se omogućilo bilo to da se poništi sanacija BES-a bilo to da se zatraži naknada štete. Time što je došao do suprotnog zaključka i tako portugalskim sudovima oduzeo mogućnost da to pitanje sami razmotre, Opći sud je nedopustivo ocjenu tumačenja nacionalnog prava portugalskih sudova zamijenio vlastitom ocjenom i/ili očito iskrivio dokaze koji su mu bili podneseni.


title: Predmet T-211/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 29. rujna 2017. – Amplexor Luxembourg protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Ugovori o javnoj nabavi usluga — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/36

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 29. rujna 2017. – Amplexor Luxembourg protiv Komisije
   (Predmet T-211/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 402/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Luksemburg) (zastupnik: J.-F. Steichen, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Estrada de Solà i O. Verheecke, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži određivanje privremenih mjera čija je svrha, s jedne strane, suspenzija primjene odluke od 13. veljače 2017. Ureda za publikacije Europske unije (UP) donesene u okviru zahtjeva za prikupljanje ponuda br. 10651, u dijelu u kojem je njome ponuda konzorcija Jouve i Skrivanek rangirana na prvo mjesto i, s druge strane, suspenzija okvirnog ugovora koji su sklopili UP i navedeni konzorcij.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-281/16: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Solelec i dr. protiv Parlamenta („Ugovori o javnoj nabavi radova — Postupak javne nabave — Radovi na električnim instalacijama (visoki napon) u okviru projekta proširenja i obnove zgrade Parlamenta Konrad Adenauer u Luxembourgu — Odbijanje ponude ponuditelja i dodjela ugovora drugom ponuditelju — Očita pogreška u ocjeni — Kriteriji za odabir — Tehničke i stručne sposobnosti — Kriteriji dodjele — Neuobičajeno niska ponuda — Vrijednost ugovora”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/25

         Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Solelec i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-281/16) (1)

   ((„Ugovori o javnoj nabavi radova - Postupak javne nabave - Radovi na električnim instalacijama (visoki napon) u okviru projekta proširenja i obnove zgrade Parlamenta Konrad Adenauer u Luxembourgu - Odbijanje ponude ponuditelja i dodjela ugovora drugom ponuditelju - Očita pogreška u ocjeni - Kriteriji za odabir - Tehničke i stručne sposobnosti - Kriteriji dodjele - Neuobičajeno niska ponuda - Vrijednost ugovora”))
   (2017/C 402/32)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburg), Paul Wagner et fils SA (Luxembourg, Luksemburg) i Socom SA (Foetz, Luksemburg) (zastupnik: S. Marx, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Mraz i L. Chrétien, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263 . UFEU-a i kojom se traži poništenje, s jedne strane, odluke Parlamenta od 27. svibnja 2016. o odbijanju ponude tužiteljâ za seriju radova br. 75 u okviru poziva za nadmetanje oznake INLO-D-UPIL-T-15-AO6, naslovljenog „Električna energija – visoki napon”, u vezi s projektom proširenja i obnove zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu (Luksemburg) i, s druge strane, odluke o dodjeli te serije radova drugom ponuditelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima Solelec SA, Mannelli & Associés SA, Paul Wagner et fils SA i Socom SA nalaže se snošenje troškova, uključujući troškova postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 260, 18. 7. 2016.


title: Predmet T-656/17: Tužba podnesena 25. rujna 2017. – Sumol + Compal Marcas protiv EUIPO-a – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/48

         Tužba podnesena 25. rujna 2017. – Sumol + Compal Marcas protiv EUIPO-a – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
   (Predmet T-656/17)
   (2017/C 402/63)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugal) (zastupnik: A. De Sampaio, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a s verbalnim elementima „Dr. Jacob’s essentials” u narančastoj i žutoj boji te nijansama zelene – prijava za registraciju br. 13 742 903

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. srpnja 2017. u predmetu R 2067/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Spojeni predmeti C-24/16 i C-25/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 27. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Nintendo Co. Ltd protiv BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Uredba (EZ) br. 6/2002 — Članak 20. stavak 1. točka (c), članak 79. stavak 1., i članci 82., 83., 88. te 89. — Postupak zbog povrede — Ograničenje prava priznatih dizajnom Zajednice — Pojam ‚citiranje’ — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Članak 6. točka 1. — Nadležnost u odnosu na sutuženika s domicilom izvan države članice u kojoj se vodi postupak — Teritorijalni doseg nadležnosti sudova za dizajn Zajednice — Uredba (EZ) br. 864/2007 — Članak 8. stavak 2. — Pravo primjenjivo na zahtjeve za donošenje naredbi koje se odnose na sankcije i na druge mjere)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/3

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 27. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Nintendo Co. Ltd protiv BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA
   (Spojeni predmeti C-24/16 i C-25/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Uredba (EZ) br. 6/2002 - Članak 20. stavak 1. točka (c), članak 79. stavak 1., i članci 82., 83., 88. te 89. - Postupak zbog povrede - Ograničenje prava priznatih dizajnom Zajednice - Pojam ‚citiranje’ - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Članak 6. točka 1. - Nadležnost u odnosu na sutuženika s domicilom izvan države članice u kojoj se vodi postupak - Teritorijalni doseg nadležnosti sudova za dizajn Zajednice - Uredba (EZ) br. 864/2007 - Članak 8. stavak 2. - Pravo primjenjivo na zahtjeve za donošenje naredbi koje se odnose na sankcije i na druge mjere))
   (2017/C 402/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nintendo Co. Ltd

      Tuženici: BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA

      Izreka

               1.

               Uredbu (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice, u vezi s člankom 6. točkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, treba tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, u kojima se međunarodna nadležnost suda za dizajn Zajednice pred kojim se vodi tužba zbog povrede temelji, u odnosu na prvog tuženika, na članku 82. stavku 1. Uredbe br. 6/2002, a u odnosu na drugog tuženika sa sjedištem u drugoj državi članici, na tom članku 6. točki 1. u vezi s člankom 79. stavkom 1. Uredbe br. 6/2002, jer taj drugi tuženik proizvodi i dostavlja prvome proizvode koji potonji prodaje, taj sud može, na tužiteljev zahtjev, donijeti naredbe u odnosu na drugog tuženika koje se tiču mjera koje ulaze u članak 89. stavak 1. i članak 88. stavak 2. Uredbe br. 6/2002, pokrivajući također postupke drugog tuženika različite od onih koji su u vezi s ranije navedenim lancem isporuka i koje, po potrebi, imaju doseg koji se proteže na cjelokupno područje Europske unije.

               2.

               Članak 20. stavak 1. točku (c) Uredbe br. 6/2002 treba tumačiti na način da treća osoba, koja bez pristanka nositelja prava priznatih dizajnom Zajednice, upotrebljava, i na svojoj internetskoj stranici, slike proizvoda koji odgovaraju takvim dizajnima, prilikom stavljanja u zakonitu prodaju proizvoda namijenjenih korištenju kao dodataka određenim proizvodima nositelja prava priznatih tim dizajnima, kako bi objasnili ili pokazali zajedničku upotrebu proizvoda koji su tako stavljeni u prodaju i određenih proizvoda nositelja navedenih prava, izvršava radnju umnožavanja u svrhu „citiranja” u smislu navedenog članka 20. stavka 1. točke (c), pri čemu je takva radnja dopuštena na temelju te odredbe ako se poštuju kumulativni uvjeti utvrđeni u toj odredbi, što je na nacionalnom sudu da provjeri.

               3.

               Članak 8. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 864/2007 Europskog parlamenta i Vijeća, od 11. srpnja 2007., o pravu koje se primjenjuje na izvanugovorne obveze („Rim II”) treba tumačiti na način da se pojam „država u kojoj je došlo do kršenja” u smislu te odredbe odnosi na državu u kojoj se dogodio događaj koji je prouzročio štetu. U okolnostima u kojima su istom tuženiku pripisane različite radnje kojima se povređuje počinjene u različitim državama članicama kako bi se utvrdio događaj koji uzrokuju štetu ne treba se pozivati na svaku pripisanu radnju povrede, nego općenito procijeniti ponašanje navedenog tuženika kako bi se odredilo mjesto gdje je prvotno počinjenje povrede koje je dovelo do pripisanog ponašanja bilo počinjeno ili postoji opasnost da se počini.

      (1)  SL C 145, 25. 4. 2016.


title: Predmet T-244/17 R II: Rješenje predsjednika Općeg suda od 19. rujna 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije („Privremene mjere — Ribarsko plovilo — Organizacija za ribarstvo na sjeverozapadnom Atlantiku — Dopuštenost — Nove činjenice — Izmijenjene okolnosti — Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu — Nedostatak interesa”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/37

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 19. rujna 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije
   (Predmet T-244/17 R II)
   ((„Privremene mjere - Ribarsko plovilo - Organizacija za ribarstvo na sjeverozapadnom Atlantiku - Dopuštenost - Nove činjenice - Izmijenjene okolnosti - Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu - Nedostatak interesa”))
   (2017/C 402/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: António Conde & Companhía, SA (Gafanha de Nazaré, Portugal) (zastupnik: J.R. García-Gallardo Gil-Fournier, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet, A. Lewis i F. Moro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a s ciljem određivanja privremenih mjera kojima se Europskoj komisiji nalaže, s jedne strane, da se suzdrži od vršenja pritisaka na Portugalsku Republiku s ciljem uklanjanja ribarskog plovila Calvão s liste plovila koja plove pod portugalskom zastavom ovlaštenih ribariti u regulatornom području Organizacije za ribarstvo na sjeverozapadnom Atlantiku (NAFO) i, s druge strane, da dostavi dokumente vezane uz komunikaciju između Komisije i predstavnika Portugala u vezi s uklanjanjem tužiteljevih brodova iz regulatornog područja NAFO-a.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-316/16: Presuda Općeg suda od 12. listopada 2017. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-554S) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije SDC-554S — Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig SDC-554S — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) — Dokazi koji utvrđuju sadržaj nacionalnog prava — Pravilo 19. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 7. stavak 2. točka (d) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) — Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem — Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća — Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/26

         Presuda Općeg suda od 12. listopada 2017. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-554S)
   (Predmet T-316/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije SDC-554S - Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig SDC-554S - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokazi koji utvrđuju sadržaj nacionalnog prava - Pravilo 19. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 7. stavak 2. točka (d) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) - Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem - Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća - Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2017/C 402/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Češka Republika) (zastupnik: M. Kyjovský, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach i C. Nitschke, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. travnja 2016. (predmet R 1575/2015-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Moravia Consulting i Citizen Systems Europe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Moravia Consulting spol. s r. o. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet T-579/17 R: Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 26. rujna 2017. – Wall Street Systems UK protiv ESB-a („Privremena pravna zaštita — Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Isporuka sustava upravljanja riznicom — Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/37

         Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 26. rujna 2017. – Wall Street Systems UK protiv ESB-a
   (Predmet T-579/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Isporuka sustava upravljanja riznicom - Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 402/50)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wall Street Systems UK Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: A. Csaki, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: C. Kroppenstedt i I. Köpfer, agenti, te U. Soltész i A. Neun, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za suspenziju primjene odluke koja se odnosi na odbijanje tužbe koju je tužitelj podnio u okviru postupka javne nabave 2016/S 093-165651.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               Rješenje od 29. kolovoza 2017. u predmetu T-579/17 R se ukida.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-554/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. rujna 2017. uputio Svea hovrätt (Švedska) – Rebecka Jonsson protiv Société du Journal L’Est Républicain

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. rujna 2017. uputio Svea hovrätt (Švedska) – Rebecka Jonsson protiv Société du Journal L’Est Républicain
   (Predmet C-554/17)
   (2017/C 402/18)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Svea hovrätt

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rebecka Jonsson

      Tuženik: Société du Journal L’Est Républicain

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 16. Uredbe (EZ) br. 861/2007 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o uvođenju europskog postupka za sporove male vrijednosti primjena nacionalne odredbe prema kojoj se troškovi postupka mogu odbiti ili prilagoditi ovisno o tome jesu li stranke djelomično uspjele u postupku, kada u postupku postoji nekoliko zahtjeva ili kada je zahtjev djelomično prihvaćen?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, kako treba tumačiti pojam „stranka koja nije uspjela u postupku” iz članka 16. Uredbe?

      (1)  SL 2007, L 199, str. 1.


title: Predmet C-73/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 27. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovačka) – Peter Puškár protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy (Zahtjev za prethodnu odluku — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članci 7., 8. i 47. — Direktiva 95/46/EZ — Članci 1., 7. i 13. — Obrada osobnih podataka — Članak 4. stavak 3. UEU-a — Izrada evidencije osobnih podataka — Predmet — Naplata poreza — Borba protiv utaje poreza — Sudski nadzor — Zaštita temeljnih prava i sloboda — Uvjetovanje prava na pokretanje sudskog postupka zahtjevom za prethodno podnošenje upravne pritužbe — Dopuštenost te evidencije kao dokaznog sredstva — Uvjeti za zakonitost obrade osobnih podataka — Izvršavanje zadatka koji se provodi zbog javnog interesa nadzornika)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/4

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 27. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovačka) – Peter Puškár protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy
   (Predmet C-73/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 7., 8. i 47. - Direktiva 95/46/EZ - Članci 1., 7. i 13. - Obrada osobnih podataka - Članak 4. stavak 3. UEU-a - Izrada evidencije osobnih podataka - Predmet - Naplata poreza - Borba protiv utaje poreza - Sudski nadzor - Zaštita temeljnih prava i sloboda - Uvjetovanje prava na pokretanje sudskog postupka zahtjevom za prethodno podnošenje upravne pritužbe - Dopuštenost te evidencije kao dokaznog sredstva - Uvjeti za zakonitost obrade osobnih podataka - Izvršavanje zadatka koji se provodi zbog javnog interesa nadzornika))
   (2017/C 402/04)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Peter Puškár

      Tuženici: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy

      Izreka

               1.

               Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se pravo na pokretanje sudskog postupka od strane osobe koja tvrdi da joj je povrijeđeno pravo na zaštitu osobnih podataka zajamčeno Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka uvjetuje prethodnim iscrpljivanjem raspoloživih pravnih lijekova u upravnom postupku ako konkretna pravila za ostvarivanje tih pravnih sredstava ne utječu nerazmjerno na pravo na djelotvoran pravni lijek pred sudom iz te odredbe. Bitno je, među ostalim, da prethodno iscrpljivanje raspoloživih pravnih lijekova pred nacionalnim upravnim tijelima ne dovodi do znatnog kašnjenja u pokretanju sudskog postupka, da prekida zastaru prava o kojoj je riječ i da nema za posljedicu previsoke troškove.

               2.

               Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da se protivi tomu da nacionalni sud, kao dokazno sredstvo povrede zaštite osobnih podataka dodijeljene Direktivom 95/46, odbije evidenciju, poput sporne evidencije, koju je predočila predmetna osoba i u kojoj su navedeni njezini osobni podaci ako ju je ta osoba pribavila bez legitimne suglasnosti nadzornika tih podataka, osim ako je takvo odbijanje predviđeno nacionalnim propisom i ako se njime istodobno poštuje bit prava na djelotvoran pravni lijek i načelo proporcionalnosti.

               3.

               Članak 7. točku (e) Direktive 95/46 treba tumačiti na način da mu se ne protivi obrada osobnih podataka od strane tijela države članice za potrebe naplate poreza i borbe protiv utaje poreza poput one koja je provedena izradom evidencije osoba kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom predmetu bez pristanka predmetnih osoba pod uvjetom, s jedne strane, da ta tijela na temelju nacionalnog propisa imaju zadatke koji se provode zbog javnog interesa u smislu te odredbe, da su izrada te evidencije i uključivanje u nju imena predmetnih osoba zaista prikladni i potrebni za ostvarivanje ciljeva koji se žele postići te da postoje dovoljne naznake za pretpostavku da se predmetne osobe opravdano nalaze u navedenoj evidenciji i, s druge strane, da su ispunjene sve pretpostavke za zakonitost te obrade osobnih podataka propisane Direktivom 95/46.

      (1)  SL C 165, 10. 5. 2016.


title: Predmet T-317/16: Presuda Općeg suda od 12. listopada 2017. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SDC-888TII RU — Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig SDC-888TII RU — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) br. 2017/1001] — Dokazi koji utvrđuju sadržaj nacionalnog prava — Pravilo 19. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 7. stavak 2. točka (d) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) — Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem — Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća — Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/27

         Presuda Općeg suda od 12. listopada 2017. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU)
   (Predmet T-317/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije SDC-888TII RU - Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig SDC-888TII RU - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) br. 2017/1001] - Dokazi koji utvrđuju sadržaj nacionalnog prava - Pravilo 19. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 7. stavak 2. točka (d) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) - Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem - Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća - Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2017/C 402/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Češka Republika) (zastupnik: M. Kyjovský, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach i C. Nitschke, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. travnja 2016. (predmet R 1566/2015-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Moravia Consulting i Citizen Systems Europe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Moravia Consulting spol. s r. o. se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet T-156/17: Tužba podnesena 11. rujna 2017. – L protiv Parlamenta

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/38

         Tužba podnesena 11. rujna 2017. – L protiv Parlamenta
   (Predmet T-156/17)
   (2017/C 402/51)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: L (zastupnik: I. Coutant Peyre, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europskog parlamenta o tužiteljevu otkazu od 24. lipnja 2016. koju je potonji zaprimio 25. srpnja 2016.;

               —

               naloži Parlamentu plaćanje naknade neimovinske štete u iznosu od 100 000 eura; i

               —

               naloži Parlamentu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zaštite zviždača kako su definirana člankom 22. točkama (a) i (b) Pravilnika o osoblju, člankom 6. stavkom 1. unutarnjih pravila i odgovarajućim interesima Unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze dužne pažnje.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na izostanku odgovora Parlamenta na tužiteljev zahtjev za pomoć na temelju članka 24., povredi prava na obranu i povredi prava na mirenje.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na pristup dokumentima protiv tužitelja.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na zloporabi ovlasti.

               9.

               Deveti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je otkaz bio neutemeljen.


title: Predmet C-555/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2017. uputio Østre Landsret (Danska) – 2M-Locatel A/S protiv Skatteministeriet

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2017. uputio Østre Landsret (Danska) – 2M-Locatel A/S protiv Skatteministeriet
   (Predmet C-555/17)
   (2017/C 402/19)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: 2M-Locatel A/S

      Tuženik: Skatteministeriet

      Prethodna pitanja

   Treba li kombiniranu nomenklaturu iz Zajedničke carinske tarife, sadržanu u Prilogu I. Uredbi Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006. (1) o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (2) o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi,

               (i.)

               pododjeljak „---Video prijamnici (tjuneri)” tarifnog broja 8528,

               (ii.)

               podbroj 8528 71 13 i

               (iii.)

               podbroj 8528 71 90

         tumačiti na način da proizvod koji odgovara opisu iz podbroja 8528 71 13 i koji može primati, dekodirati i obrađivati televizijske signale koji se prenose internetskom tehnologijom, ali ne i televizijske signale koji se prenose antenom, kabelskom televizijom ili satelitom, treba klasificirati pod podbrojem 8528 71 13, podbrojem 8528 71 90 ili pod nekim drugim podbrojem?

      (1)  SL 2006., L 301, str. 1.

      (2)  SL 1987., L 256, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.)


title: Predmet T-658/17: Tužba podnesena 21. rujna 2017. – Stichting Against Child Trafficking protiv OLAF-a

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/48

         Tužba podnesena 21. rujna 2017. – Stichting Against Child Trafficking protiv OLAF-a
   (Predmet T-658/17)
   (2017/C 402/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Stichting Against Child Trafficking (Nijmegen, Nizozemska) (zastupnik: E. Agstner, odvjetnik)

      Tuženik: Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) od 3. kolovoza 2017. o nepokretanju upravne istrage;

               —

               naloži OLAF-u da pokrene upravnu istragu i ovisno o njezinom ishodu uputi predmet nacionalnim tijelima kaznenog progona radi provođenja kaznenog postupka i/ili Europskim institucijama radi provođenja upravnog postupka

               —

               naloži OLAF-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava EU-a i očitim pogreškama u ocjeni koje je počinio OLAF.

                           —

                           Pobijana odluka nije u skladu s temeljnim vrijednostima Europske unije, pravnom stečevinom i Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima djeteta, te se temelji na očito pogrešnom tumačenju dokumenata u spisu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na propustu i nepokretanju istrage.

                           —

                           OLAF zanemaruje vezu između prijašnjih i sadašnjih učinaka trošenja sredstava EU-a na organizacije i politike protivne pravu i vrijednostima EU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pravu na saslušanje.

                           —

                           OLAF očito nije iskazao nikakav interes za utvrđivanje istine, odbijajući pozvati svjedoke i sastati se s tužiteljem.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredama postupka.

                           —

                           Nije izrađen zapisnik sa sastanka od 10. rujna 2014. tijekom kojega su tužitelj i dva službenika Europske komisije iznijeli tvrdnje i dokaze.


title: Predmet C-557/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2017. uputio Raad van State (Nizozemska) – Y. Z. i dr. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2017. uputio Raad van State (Nizozemska) – Y. Z. i dr. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-557/17)
   (2017/C 402/20)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelji pravnog sredstva i druga strana u postupku pred sudom koji je uputio zahtjev: Y. Z., Z. Z., Y. Y., Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 16. stavak 2. točku (a) Direktive Vijeća 2003/86/EZ (1) od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji […] tumačiti na način da mu se protivi povlačenje dozvole boravka izdane u okviru spajanja obitelji, ako je ona stečena na temelju lažnih informacija, ali član obitelji nije znao da su te informacije bile lažne?

               2.

               Treba li članak 9. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2003/109/EZ (2) od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem […] tumačiti na način da se on protivi ukidanju statusa osobe s dugotrajnim boravištem, ako je on stečen na temelju lažnih informacija, ali osoba s dugotrajnim boravištem nije znala da su te informacije bile lažne?

      (1)  SL 2003, L 251, str. 12. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 70.)

      (2)  SL 2004, L 16, str. 44. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 41.)


title: Predmet T-520/17: Tužba podnesena 6. kolovoza 2017. – Gestvalor 2040 i drugi protiv SRB-a

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/39

         Tužba podnesena 6. kolovoza 2017. – Gestvalor 2040 i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-520/17)
   (2017/C 402/52)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Gestvalor 2040, SL (Madrid, Španjolska) i drugih 596 tužitelja (zastupnik: P. Rúa Sobrino, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da smatra podnesenom tužbu za poništenje protiv „Odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora na sjednici izvršnog odbora od 7. lipnja 2017. u vezi s donošenjem sanacijskog programa za Banco Popular Español, S.A., pravnu osobu br. 80H66LPTVDLM0P28XF25, upućenu Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (fond za uredno restrukturiranje banaka, FROB) (SRB/EES/2017/08)” i, nakon provođenja postupka:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi nezakonitima i neprimjenjivima članke 18. i 29. Uredbe (EU) br. 806/2014;

               —

               naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima podnesenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-318/16: Presuda Općeg suda od 12. listopada 2017. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-444S) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SDC-444S — Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig SDC-444S — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) — Dokazi koji utvrđuju sadržaj nacionalnog prava — Pravilo 19. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 7. stavak 2. točka (d) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) — Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem — Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća — Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/28

         Presuda Općeg suda od 12. listopada 2017. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-444S)
   (Predmet T-318/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije SDC-444S - Raniji neregistrirani nacionalni verbalni žig SDC-444S - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokazi koji utvrđuju sadržaj nacionalnog prava - Pravilo 19. stavak 2. točka (d) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 7. stavak 2. točka (d) Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) - Podnošenje dokaza prvi put pred žalbenim vijećem - Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća - Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2017/C 402/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Češka Republika) (zastupnik: M. Kyjovský, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach i C. Nitschke, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. travnja 2016. (predmet R 1573/2015-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Moravia Consulting i Citizen Systems Europe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Moravia Consulting spol. s r. o. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet T-665/17: Tužba podnesena 27. rujna 2017. – China Construction Bank protiv EUIPO-a – Groupement des cartes bancaires (CCB)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/49

         Tužba podnesena 27. rujna 2017. – China Construction Bank protiv EUIPO-a – Groupement des cartes bancaires (CCB)
   (Predmet T-665/17)
   (2017/C 402/65)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: China Construction Bank Corp. (Peking, Kina) (zastupnici: A. Carboni, J. Gibbs, Solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Groupement des cartes bancaires (Pariz, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig EU-a s verbalnim elementom „CCB” – Prijava za registraciju br. 13 359 609

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. lipnja 2017. u predmetu R 2265/2016-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i vrati prijavu za registraciju žiga EU-a br. 13 359 609 EUIPO-u na ponovno odlučivanje kako bi ga se moglo registrirati; i

               —

               naloži EUIPO-u i intervenijentima u žalbi snošenje vlastitih troškova i tužiteljevih troškova u ovom postupku i postupku po žalbi pred prvim žalbenim vijećem u predmetu R 2265/2016-1 i u postupku povodom prigovora pred Odjelom za prigovore u predmetu B 2 524 422.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 75. Uredbe o žigu Europske unije jer se odluka temelji na razlozima i dokazima o kojima se tužitelj nije imao prilike izjasniti;

               —

               Povreda članka 76. stavka 1. Uredbe o žigu Europske unije jer su uzete u obzir činjenice, dokazi i argumenti koje nije podnijela niti jedna od stranaka i dokazi koji nisu podneseni u ovom predmetu;

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Europske unije koja proizlazi iz prethodno navedenih povreda i iz nepravilne primjene sudske prakse o procjeni vjerojatnosti dovođenja u zabludu.


title: Predmet T-382/16: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Asna protiv EUIPO-a – Wings Software (ASNA WINGS) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije ASNA WINGS — Raniji verbalni žig Beneluxa WINGS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001) — Dokazi podneseni prvi put pred Općim sudom”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/28

         Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Asna protiv EUIPO-a – Wings Software (ASNA WINGS)
   (Predmet T-382/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije ASNA WINGS - Raniji verbalni žig Beneluxa WINGS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001) - Dokazi podneseni prvi put pred Općim sudom”))
   (2017/C 402/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Asna, Inc. (San Antonio, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J.-B. Devaureix i J. Erdozain López, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Wings Software BVBA (Heist-Op-den-Berg, Belgija) (zastupnici: C. Dekoninck i J. Bussé, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. travnja 2016. (predmet R 436/2015-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Wings Software i Asna.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Asna, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 335, 12. 9. 2016.


title: Predmet T-553/17: Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Cambra Abaurrea protiv Parlamenta i drugih

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/39

         Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Cambra Abaurrea protiv Parlamenta i drugih
   (Predmet T-553/17)
   (2017/C 402/53)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Agustín Cambra Abaurrea (Marcilla, Španjolska) (zastupnik: A. Mayayo Martínez, odvjetnik)

      Tuženici: Europski parlament, Vijeće Europske unije i Jedinstveni sanacijski odbor

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               smatra da je tužba za poništenje Općem sudu Europske unije protiv izvršenja odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora koja je uzrokovala ozbiljnu imovinsku štetu bivšim i zakonitim dioničarima i vjerovnicima Banco Popular podnesena pravodobno i u pravilnom obliku i da pravodobno donese presudu o poništenju navedene odluke;

               —

               u protivnom, proglasi neposrednu suspenziju izvršenja koje su proveli Jedinstveni sanacijski odbor i Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (fond za uredno restrukturiranje banaka, FROB), s obzirom na to da njegova valjanost i stupanje na snagu odluke o njemu uzrokuje nepopravljivu ili teško popravljivu imovinsku štetu dioničarima Banco Popular koji su izgubili to svojstvo.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima podnesenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-386/16: Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo protiv EUIPO-a – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Figurativni žig Europske unije silente PORTE & PORTE — Stvarna uporaba — Mjesto uporabe — Priroda uporabe — Uporaba od strane treće osobe — Proglašenje opoziva — Prava obrane — Članci 75. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/29

         Presuda Općeg suda od 6. listopada 2017. – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo protiv EUIPO-a – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE)
   (Predmet T-386/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Figurativni žig Europske unije silente PORTE & PORTE - Stvarna uporaba - Mjesto uporabe - Priroda uporabe - Uporaba od strane treće osobe - Proglašenje opoziva - Prava obrane - Članci 75. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 402/37)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc (Caerano di San Marco, Italija) (zastupnik: B. Osti, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Di Natale i L. Rampini, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zanini Porte SpA (Bosco Chiesanuova, Italija) (zastupnik: A. Rizzoli, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2016. (predmet R 240/2015-1) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava Zanini Porte i Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Driuštvu Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 383, 17. 10. 2016.


title: Predmet C-164/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 14. stavak 2. točka (b) — Isporuka robe — Motorna vozila — Ugovor o financijskom leasingu s opcijom kupnje)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/5

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd
   (Predmet C-164/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 14. stavak 2. točka (b) - Isporuka robe - Motorna vozila - Ugovor o financijskom leasingu s opcijom kupnje))
   (2017/C 402/05)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Tuženik: Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd

      Izreka

   Izraz „ugovor o najmu kojim se utvrđuje prijenos vlasništva, pod uvjetom uobičajenog tijeka događaja, najkasnije po izvršenju konačne otplate” iz članka 14. stavka 2. točke (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se primjenjuje na tipski ugovor o najmu s opcijom kupnje ako se iz financijskih uvjeta ugovora može zaključiti da je izvršavanje opcije jedina ekonomski racionalna odluka koju će primatelj leasinga moći donijeti u odgovarajućem trenutku ako se ugovor izvrši do kraja, što je na nacionalnom sudu da utvrdi.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-567/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. rujna 2017. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Bene Factum” UAB protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. rujna 2017. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Bene Factum” UAB protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Predmet C-567/17)
   (2017/C 402/21)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj:„Bene Factum” UAB

      Druga stranka u postupku: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 27. stavak 1. točku (b) Direktive 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića tumačiti na način da se primjenjuje na sve proizvode koji ne služe za prehranu ljudi u skladu s njihovom osnovnom (izravnom) predviđenom namjenom (uporabom), neovisno o činjenici da neki pojedinci kozmetičke proizvode i proizvode za osobnu njegu, poput predmetnih, konzumiraju kao alkoholna pića kako bi se opili?

               2.

               Utječe li na odgovor na prvo pitanje činjenica da je subjekt koji je uvozio sporne proizvode iz države članice znao da proizvode s denaturiranim etilnim alkoholom, koji su proizvedeni po njegovoj narudžbi te su ih u Litvi krajnjim potrošačima distribuirali (prodavali) drugi subjekti, određeni pojedinci konzumiraju kao alkoholna pića, i da je on stoga te proizvode proizvodio i označavao uzimajući tu činjenicu u obzir, s ciljem da ih proda u što većem broju?


title: Predmet C-571/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2017. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Samet Ardic

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2017. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Samet Ardic
   (Predmet C-571/17)
   (2017/C 402/22)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva: Openbaar Ministerie

      Tražena osoba: Samet Ardic

      Prethodna pitanja

   Ako je tražena osoba pravomoćno proglašena krivom u okviru postupka koji je proveden u njezinoj prisutnosti te je ona osuđena na kaznu zatvora čije je izvršenje uvjetno odgođeno, je li naknadni postupak u okviru kojeg sud u odsutnosti tražene osobe odredi opoziv te uvjetne osude zbog nepoštovanja uvjeta te izbjegavanja nadzora i usmjeravanja probacijskog službenika „suđenj[e] koje je rezultiralo odlukom” u smislu članka 4.a Okvirne odluke 2002/584/PUP (1)?

      (1)  Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 169.; ispravak SL 2013., L 222, str. 14.)


title: Predmet T-672/17: Tužba podnesena 25. rujna 2017. – Mamas and Papas protiv EUIPO-a – Wall-Budden (zaštita za krevetiće)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/50

         Tužba podnesena 25. rujna 2017. – Mamas and Papas protiv EUIPO-a – Wall-Budden (zaštita za krevetiće)
   (Predmet T-672/17)
   (2017/C 402/66)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mamas and Papas Ltd (Huddersfield, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: J. Reid, Barrister i B. Whitehead, Solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Jane Wall-Budden (Byfleet, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice zaštite za krevetiće – dizajn Zajednice br. 1230460-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. srpnja 2017. u predmetu R 208/2016-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi registrirani dizajn Zajednice br. 1230460-0001 ništavim;

               —

               naloži nositelju dizajna snošenje tužiteljevih troškova u postupku za proglašavanje dizajna ništavim i u žalbenom postupku.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članaka 3. i 4. Uredbe br. 6/2002;

               —

               žalbeno vijeće nije pridalo manji značaj značajkama koje nisu vidljive prilikom uporabe;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-591/17: Tužba podnesena 12. listopada 2017. – Republika Austrija protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/18

         Tužba podnesena 12. listopada 2017. – Republika Austrija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-591/17)
   (2017/C 402/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Republika Austrija (zastupnik: G. Hesse, u svojstvu agenta)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Tužbeni zahtjev

               —

               Savezna Republika Njemačka je, uvodeći naknadu za osobna vozila Zakonom o naknadama za korištenje infrastrukture od 8. lipnja 2015. (BGBI. I str. 904.), u inačici iz članka 1. Zakona od 18. svibnja 2017. (BGBI. IS. 1218.), u vezi s uvođenjem oslobođenja od plaćanja poreza za vlasnike osobnih vozila registriranih u Njemačkoj u Zakonu o porezu na motorna vozila od 26. rujna 2002. (BGBI. I str. 3818.) drugim Zakonom o izmjenama prometnog poreza od 8. lipnja 2015. (BGBI. I str. 901.) kako je naposljetku izmijenjeno Zakonom o izmjenama drugog Zakona o izmjenama prometnog poreza od 6. lipnja 2017. (BGBI. I str. 1493.), povrijedila članke 18., 34., 56., i 92. UFEU-a.

               —

               Savezna Republika Njemačka snosi troškove postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   1.   Neizravna diskriminacija na temelju državljanstva kompenziranjem naknade za korištenje infrastrukture oslobođenjem od plaćanja poreza za vlasnike vozila registriranih u Njemačkoj

   Zakon o naknadama za korištenje infrastrukture obvezuje sve korisnike mreže njemačkih autocesta na plaćanje naknade za korištenje infrastrukture, određen prema emisijskom razredu vozila. Međutim, korisnici cesta sa prebivalištem u Njemačkoj mogu ostvariti povrat barem jednakog iznosa putem oslobođenja od plaćanja poreza propisanog Zakonom o porezu na motorna vozila. Vremenska i sadržajna povezanost naknade za korištenje infrastrukture i oslobođenja od plaćanja poreza na motorna vozila u (barem) jednakom iznosu dovodi do toga da su zapravo samo strani korisnici cesta opterećeni plaćanjem naknade za korištenje infrastrukture.
   Republika Austrija smatra da zbog njihove neraskidive vremenske i sadržajne povezanosti te dvije mjere s obzirom na pravo Unije treba ocjenjivati zajedno. Propisi dovode do neizravne diskriminacije na temelju državljanstva, koje, prema članku 18. UFEU-a zahtjeva opravdanje. Prema mišljenju Republike Austrije, takvo opravdanje za diskriminiranje stranih vozača ne postoji. Propisima je stoga povrijeđen članak 18. UFEU-a.
   2.   Neizravna diskriminacija na temelju državljanstva kroz oblik naknade za korištenje infrastrukture

   Razlika u postupanju u odnosu na nacionalne i strane korisnike cesta sastoji se i u tome što se nadzor obveze plaćanja i sankcije za neplaćenu ili nepravilno plaćenu naknadu za korištenje infrastrukture primjenjuju pretežno na strane vozače, jer se njemačkim vozačima automatski naplaćuje naknada za korištenje infrastrukture.
   3.   Povreda članaka 34. i 56. UFEU-a

   Prema mišljenju Republike Austrije, osim toga postoji i povreda slobodnog kretanja robe i slobodnog pružanja usluga s obzirom na to da propisi imaju učinke na prekograničnu isporuku robe malim vozilima koja teže manje od 3,5 tone i podliježu naknadi za korištenje infrastrukture, kao i na pružanje usluga od strane nerezidenata te pružanje usluga nerezidentima. Njih stoga treba – pored već opisane diskriminacije – kvalificirati kao nezakonito ograničenje navedenih temeljnih sloboda, koje se ne može opravdati.
   4.   Povreda članka 92. UFEU-a

   Propisima je konačno povrijeđen članak 92. UFEU-a u mjeri u kojoj se oni proširuju na komercijalni prijevoz autobusima ili prijevoz robe motornim vozilima koja teže manje od 3,5 tone. Članak 92. ne predviđa mogućnost opravdanja, s posljedicom da samo postojanje diskriminacije na temelju članka 92. UFEU-a dovodi do protivnosti tih propisa pravu Unije.