title: Predmet T-337/13: Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – CSF protiv Komisije („Usklađivanje zakonodavstava — Direktiva 2006/42/EZ — Strojevi koji imaju oznaku, EZ’ — Temeljni sigurnosni zahtjevi — Opasnost za osobnu sigurnost — Zaštitna klauzula — Odluka Komisije kojom se utvrđuje da je nacionalna mjera zabrane stavljanja na tržište opravdana — Uvjeti kojima se ograničava provedba zaštitne klauzule — Očita pogreška u ocjeni — Jednako postupanje”)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/48

         Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – CSF protiv Komisije
   (Predmet T-337/13) (1)

   ((„Usklađivanje zakonodavstava - Direktiva 2006/42/EZ - Strojevi koji imaju oznaku, EZ’ - Temeljni sigurnosni zahtjevi - Opasnost za osobnu sigurnost - Zaštitna klauzula - Odluka Komisije kojom se utvrđuje da je nacionalna mjera zabrane stavljanja na tržište opravdana - Uvjeti kojima se ograničava provedba zaštitne klauzule - Očita pogreška u ocjeni - Jednako postupanje”))
   (2015/C 302/61)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: CSF Srl (Grumolo delle Abbadesse, Italija) (zastupnici: R. Santoro, S. Armellini i R. Bugaro, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Zavvos, agent, uz asistenciju M. Pappalarda, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Danska (zastupnici: V. Pasternak Jørgensen i M. Wolff, zatim M. Wolff, C. Thorning, U. Melgaard i N. Lyshøj, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2013/173/EU od 8. travnja 2013. o mjeri koju je poduzela Danska u skladu s člankom 11. Direktive 2006/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća kojom se zabranjuje tip višenamjenskih strojeva za premještanje zemlje (SL L 101, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 65., str. 284.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               CSF Srl snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije u okviru ovog postupka i postupka privremene pravne zaštite.

               3.

               Kraljevina Danska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 233, 10. 8. 2013.


title: Predmet T-772/15: Tužba podnesena 29. prosinca 2015. – Quanta Storage protiv Komisije

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/49

         Tužba podnesena 29. prosinca 2015. – Quanta Storage protiv Komisije
   (Predmet T-772/15)
   (2016/C 098/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Quanta Storage, Inc. (Taoyuan City, Tajvan) (zastupnici: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, odvjetnik i W. Sparks, Solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 21. listopada 2015. u predmetu AT.39639 – Optical Disk Drives o postupku na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               podredno, umanji kaznu nametnutu tužitelju; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi da je Komisija povrijedila tužiteljevo pravo na obranu, obvezu obrazlaganja i pravo na dobru upravu.

                           —

                           Pobijana odluka temelji se na utvrđenju povreda koje nije izneseno tužitelju u upravnom postupku.

                           —

                           Pobijana odluka temelji se na pretpostavkama o transparentnosti tržišta koje Komisija nije u potpunosti istražila.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi da nesrazmjer između izreke pobijane odluke i obrazloženja Komisije o trajanju povrede u odnosu na Hewlett Packard dovodi do očite pogreške koja se tiče prava i povrede obveze obrazlaganja.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi da Komisija nije dokazala i pružila primjereno obrazloženje o tužiteljevom sudjelovanju u jedinstvenoj i trajnoj povredi.

                           —

                           Tužitelj nije sudjelovao u navodnoj povredi od 14. veljače 2008. do 9. travnja 2008.

                           —

                           Tužitelj nije sudjelovao u navodnoj povredi od 10. travnja 2008. do 27. listopada 2008.

                           —

                           Tužitelj nije sudjelovao u povredi 28. listopada 2008.

                           —

                           Ne postoje dovoljni dokazi koji ukazuju da je tužitelj bio svjestan cjelokupnog plana kartela ili njegovog općeg dosega i bitnih značajki.

                           —

                           Pravne posljedice Komisijinog propusta da dokaže navodne povrede.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog navodi da Komisija nije utvrdila, u skladu s pravnim i dokaznim standardima, da je bila nadležna primijeniti članak 101. UFEU-a i članak 53. Sporazuma o EGP-u.

               5.

               Peti tužbeni razlog navodi da je Komisija počinila očitu pogrešku koja se tiče činjenica i prava u određivanju iznosa kazne i povrijedila obvezu obrazlaganja.

                           —

                           Komisija je počinila pogrešku koja se tiče činjenica i prava u određivanju osnovnog iznosa i nije iznijela obrazloženje.

                           —

                           Komisija nije upotrijebila najbolje raspoložive podatke o vrijednosti prodaja tužitelja.

                           —

                           Komisija je povrijedila načelo jednakog postupanja pri određivanju osnovnog iznosa.

                           —

                           Komisija je počinila pogreške koje se tiču ocjene u razmatranju težine i olakšavajućih okolnosti.


title: Predmet F-142/12: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 11. prosinca 2013. — A protiv Komisije (Javna služba — Socijalna sigurnost — Nesreća ili profesionalna bolest — Članak 73. Pravilnika o osoblju — Djelomična trajna invalidnost — Zahtjev za odštetu)

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/20

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 11. prosinca 2013. — A protiv Komisije
   (Predmet F-142/12) (1)

   (Javna služba - Socijalna sigurnost - Nesreća ili profesionalna bolest - Članak 73. Pravilnika o osoblju - Djelomična trajna invalidnost - Zahtjev za odštetu)
   2014/C 31/34
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: A (S., Francuska) (zastupnici: B. Cambier, A. Paternostre i G. Ladrière, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Joris, agent, C. Mélotte, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije kojom se odlučuje o zahtjevu za priznavanje profesionalne bolesti, koji je tužitelj podnio na temelju članka 73. Pravilnika o osoblju, koji mu priznaje stopu djelomične trajne invalidnosti od 20 % i određuje da je datum namirenja 25. veljače 2010. te zahtjev za naknadu nematerijalne i materijalne štete.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Europske komisije od 11. siječnja 2012. kojom se zatvara postupak pokrenut na temelju članka 73. Pravilnika o osoblju za službenike Europske unije uslijed profesionalne bolesti od koje je bio obolio A.

               2.

               Nalaže se Komisiji da isplati A iznos od 3 500 eura.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Europska komisija snosi vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova A.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013., str. 77.


title: Predmet T-359/14: Tužba podnesena 27. svibnja 2014. Federación Nacional de Cafeteros de Colombia protiv OHIM-a– Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/44

         Tužba podnesena 27. svibnja 2014. Federación Nacional de Cafeteros de Colombia protiv OHIM-a– Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)
   (Predmet T-359/14)
   2014/C 253/59
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Kolumbija) (zastupnici: A. Pomares Caballero i M. Pomares Caballero, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Accelerate s.a.l. (Beirut, Libanon)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni odluku Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. ožujka 2014. u predmetu R 1200/2013-5 na način da utvrdi da su u ovom predmetu ispunjeni uvjeti za primjenu relativnog razloga ništavosti iz članka 53. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009 ili apsolutnog razloga ništavosti iz članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 ili razloga ništavosti iz članka Uredbe br. 510/2006; i to u odnosu na sve proizvode i usluge protiv kojih je usmjeren zahtjev za proglašavanje žiga ništavim;

               —

               ili, podredno, da poništi pobijanu odluku zbog toga što ne prihvaća zahtjev za proglašavanje žiga ništavim za proizvode „riža, tapioka, sago [škrob iz sjemena palme sago]; brašno i pripravci od žitarica; kruh, slastičarski proizvodi i slatkiši; jestivi sladoledi; med; sirup od melase; kvasac, prašak za dizanje; sol, gorušica; ocat, umaci, začinski [dresinzi]; mirodije; led za rashlađivanje” iz razreda 30 i „gostioničarske usluge (prehrana);privremeni smještaj” iz razreda 43; i

               —

               da OHIM, u svakom slučaju, snosi vlastite troškove i troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: figurativni žig s verbalnim elementima „COLOMBIANO COFFEE HOUSE” za proizvode i usluge iz razreda 30 i 43 – žig Zajednice br. 4 6 35  553

      Nositelj žiga Zajednice: Accelerate s.a.l.

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla „Café de Colombia”

      Odluka Odjela za poništaje: odbijanje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje tužbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 14. Uredbe br. 510/2006;

               —

               povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 13. Uredbe br. 510/2006;

               —

               bitna povreda postupka zbog nedostatka obrazloženja;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (k) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (g) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-27/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Pippo Pizzo protiv CRGT Srl (Prethodni postupak — Javna nabava — Direktiva 2004/18/EZ — Sudjelovanje na natječaju — Mogućnost oslanjanja na sposobnosti drugih poduzetnika radi ispunjavanja potrebnih uvjeta — Propust plaćanja doprinosa koji nije izričito predviđen — Isključenje iz natječaja bez mogućnosti ispravka tog propusta)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/8

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italija) – Pippo Pizzo protiv CRGT Srl
   (Predmet C-27/15) (1)

   ((Prethodni postupak - Javna nabava - Direktiva 2004/18/EZ - Sudjelovanje na natječaju - Mogućnost oslanjanja na sposobnosti drugih poduzetnika radi ispunjavanja potrebnih uvjeta - Propust plaćanja doprinosa koji nije izričito predviđen - Isključenje iz natječaja bez mogućnosti ispravka tog propusta))
   (2016/C 287/10)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Pippo Pizzo

      Tuženik: CRGT Srl

      uz sudjelovanje: Autorità Portuale di Messina, Messina Sud Srl, Francesco Todaro, Myleco Sas

      Izreka

               1.

               Članke 47. i 48. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo koje dopušta gospodarskom subjektu da se oslanja na sposobnosti jednog ili više trećih subjekata radi zadovoljavanja minimalnih uvjeta za sudjelovanje u postupku javne nabave koje taj subjekt samo djelomično ispunjava.

               2.

               Načelo jednakog postupanja i obvezu transparentnosti treba tumačiti na način da im se protivi isključenje gospodarskog subjekta iz postupka javne nabave zbog toga što nije zadovoljio obvezu koja ne proizlazi izričito iz dokumentacije vezane uz taj postupak ili iz nacionalnog zakona na snazi, nego iz tumačenja tog zakona i te dokumentacije kao i popunjavanjem praznina od nacionalnih upravnih tijela ili sudova. U tim okolnostima, načela jednakog postupanja i proporcionalnosti treba tumačiti na način da im se ne protivi to da se gospodarskom subjektu dopusti popraviti svoju situaciju i ispuniti navedenu obvezu u roku koji odredi javni naručitelj.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet T-4/13: Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Communicaid Group protiv Komisije ( „Ugovori o javnim uslugama — Postupak poziva na nadmetanje — Pružanje usluga jezične izobrazbe za osoblje institucija, tijela i agencija Unije u Bruxellesu — Odbijanje ponuda ponuditelja — Načelo transparentnosti — Nediskriminacija — Jednakost postupanja — Članak 94. Financijske uredbe — Kriteriji za odabir — Obveza obrazlaganja — Kriteriji za dodjelu — Očita pogreška u ocjeni” )

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/12

         Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Communicaid Group protiv Komisije
   (Predmet T-4/13) (1)

   ((„Ugovori o javnim uslugama - Postupak poziva na nadmetanje - Pružanje usluga jezične izobrazbe za osoblje institucija, tijela i agencija Unije u Bruxellesu - Odbijanje ponuda ponuditelja - Načelo transparentnosti - Nediskriminacija - Jednakost postupanja - Članak 94. Financijske uredbe - Kriteriji za odabir - Obveza obrazlaganja - Kriteriji za dodjelu - Očita pogreška u ocjeni”))
   2014/C 245/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Communicaid Group Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Brennan, solicitor, F. Randolph, QC, i M. Gray, barrister)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude i S. Lejeune, agenti, uz asistenciju P. Wytincka i B. Hoorelbekea, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, u cijelosti ili djelomično, odluka kojima je Komisija odbila ponudu Communicaid Group Ltd uvrstiti na prvo mjesto za grupe 1, 2, 4, 7, 8 i 9 poziva na nadmetanje HR/R3/PR/2012/002 u svezi s okvirnim sporazumima o pružanju jezične izobrazbe za osoblje institucija, tijela i agencija Europske unije u Bruxellesu (Belgija).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Communicaid Group Ltd snošenje troškova, uključujući troškove u svezi s postupkom privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet C-358/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. svibnja 2016. – Republika Poljska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Usklađivanje zakonodavstava — Direktiva 2014/40/EU — Članak 2. točka 25., članak 6. stavak 2. točka (b), članak 7. stavci 1. do 5., prva rečenica članka 7., članci 12. do 14. i članak 13. stavak 1. točka (c) — Valjanost — Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda — Zabrana stavljanja na tržište duhanskih proizvoda sa svojstvenom aromom — Duhanski proizvodi s mentolom — Pravna osnova — Članak 114. UFEU-a — Načelo proporcionalnosti — Načelo supsidijarnosti)

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 4. svibnja 2016. – Republika Poljska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije
   (Predmet C-358/14) (1)

   ((Tužba za poništenje - Usklađivanje zakonodavstava - Direktiva 2014/40/EU - Članak 2. točka 25., članak 6. stavak 2. točka (b), članak 7. stavci 1. do 5., prva rečenica članka 7., članci 12. do 14. i članak 13. stavak 1. točka (c) - Valjanost - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda - Zabrana stavljanja na tržište duhanskih proizvoda sa svojstvenom aromom - Duhanski proizvodi s mentolom - Pravna osnova - Članak 114. UFEU-a - Načelo proporcionalnosti - Načelo supsidijarnosti))
   (2016/C 243/06)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i M. Szwarc, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Rumunjska (zastupnici: R.-H. Radu, D. M. Bulancea i A. Vacaru, agenti)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio, J. Rodrigues i A. Pospíšilová Padowska, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: O. Segnana, J. Herrmann, K. Pleśniak i M. Simm, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Irska (zastupnici: J. Quaney, M. A. Joyce, agenti, uz asistenciju E. Barrington i M. J. Cooke, SC, i E. Carolan, BL), Francuska Republika (zastupnici: D. Colas i S. Ghiandoni, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: V. Kaye, C. Brodie i M. Holt, agenti, uz asistenciju I. Rogers, QC, S. Abram i M. E. Metcalfe, barristers), Europska komisija (zastupnici: M. Van Hoof, C. Cattabriga i M. Owsiany-Hornung, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Irska, Francuska Republika, Rumunjska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske kao i Europska komisija snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 315, 15. 9. 2014.


title: Predmet C-46/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2015. uputio Tribunal Central Administrativo Sul (Portugal) – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig) protiv AICP-a – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. veljače 2015. uputio Tribunal Central Administrativo Sul (Portugal) – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig) protiv AICP-a – Associação de Industriais do Concelho de Pombal
   (Predmet C-46/15)
   (2015/C 146/21)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica Lda (Ambisig)

      Tuženik: AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

      Druga stranka: Indice – ICT & Management, Lda

      Prethodna pitanja

               1.

               S obzirom na to da portugalsko zakonodavstvo ne uređuje područje sadržano u članku 48. stavku 2. točki (a) alineji 2. Direktive 2004/18/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004., je li ta odredba izravno primjenjiva u portugalskom pravnom poretku tako da pojedincima dodjeljuje pravo na koje se oni mogu pozivati protiv javnih naručitelja?

               2.

               Treba li odredbu iz članka 48. stavka 2. točke (a) podtočke ii. alineje 2. Direktive 2004/18/EZ tumačiti u smislu da se protivi primjeni pravila koje je utvrdio javni naručitelj kojima se gospodarskom subjektu ne dopušta dokazivanje pružanja usluga izjavom koju je potpisao taj isti subjekt, osim ako dokaže nemogućnost ili ozbiljnu poteškoću za dobivanje izjave od privatnog kupca?

               3.

               Treba li odredbu iz članka 48. stavka 2. točke (a) podtočke ii. alineje 2. Direktive 2004/18/EZ tumačiti u smislu da se protivi primjeni pravila koje je utvrdio javni naručitelj, a koja pod prijetnjom isključenja zahtijevaju da izjava privatnog kupca sadrži potvrdu koju je potpisao javni bilježnik, odvjetnik ili drugo ovlašteno tijelo?

      (1)  Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama, SL L 134, str. 114.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.


title: Predmet T-227/13: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2015. – Bayer Intellectual Property protiv OHIM-a – Interhygiene (INTERFACE) („Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice INTERFACE — Raniji verbalni žig Zajednice Interfog — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Istovjetnost proizvoda — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe EZ br. 207/2009”)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/22

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2015. – Bayer Intellectual Property protiv OHIM-a – Interhygiene (INTERFACE)
   (Predmet T-227/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice INTERFACE - Raniji verbalni žig Zajednice Interfog - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Istovjetnost proizvoda - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe EZ br. 207/2009”))
   (2015/C 127/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Njemačka) (zastupnici: E. Armijo Chávarri i A. Sanz Cerralbo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Schifko, potom D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Interhygiene GmbH (Cuxhaven, Njemačka)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. veljače 2013. (predmet R 1688/2011-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Interhygiene GmbH i Bayer Intellectual Property GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Bayer Intellectual Property GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 178, 22.6.2013.


title: Predmet C-427/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnijela Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Italija) 25. srpnja 2013. — Emmeci/Cotral

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnijela Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Italija) 25. srpnja 2013. — Emmeci/Cotral
   (Predmet C-427/13)
   2013/C 325/19
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Emmeci Srl

      Tuženik: Cotral SpA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 56. Direktive 2004/17/EZ (1) tumačiti na način da nacionalni zakonodavac ne može predvidjeti da naručitelji tijekom faze posljednje ponude u elektroničkoj dražbi mogu onemogućiti ponuditeljima da, sve do okončanja dražbe, imaju uvid u svoj poredak i ponude drugih gospodarskih subjekata?

               2.

               Jesu li odredbe nacionalnog prava, odnosno upravna praksa, poput onih izloženih u ovom postupku, koje predviđaju prekid od pet minuta u završnoj fazi elektroničke dražbe, tijekom kojeg ponuditelji nisu u mogućnosti znati svoj poredak, protivne članku 56. Direktive 2004/17/EZ i načelima transparentnosti i jednakog postupanja?

      (1)  Direktiva 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (SL L 134., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 43.-155.)


title: Predmet F-9/15: Tužba podnesena 23. siječnja 2015. – ZZ protiv EMA-e

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/46

         Tužba podnesena 23. siječnja 2015. – ZZ protiv EMA-e
   (Predmet F-9/15)
   (2015/C 118/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz i N. de Montigny, D. Verbeke i T. Van Lysbeth)

      Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Europske agencije za lijekove (EMA) o suspenziji tužitelja s njegovih dužnosti, te zahtjev za isplatu jednog eura na ime preliminarne naknade neimovinske i imovinske štete koju je navodno pretrpio.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku EMA-e od 31. ožujka 2014. da tužitelja stavi u „non-active status” na neodređeno razdoblje;

               —

               naloži tuženiku da tužitelju isplati jedan euro na ime preliminarne naknade pretrpljene imovinske i neimovinske štete;

               —

               naloži EMA-i snošenje troškova postupka.


title: Predmet T-698/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/28

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-698/14)
   (2014/C 448/37)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Europske komisije DIGIT/R/3/MB/pt 2431467 (2014) od 11. srpnja 2014., kojom je Komisija u okviru predmetnog postupka javne nabave ponudu tužiteljâ za lot 1 rangirala na četvrto mjesto;

               —

               poništi odluku Europske komisije DIGIT/R/3/MB/pt 2703722 (2014) od 31. srpnja 2014., kojom je Komisija u okviru predmetnog postupka javne nabave isključila ponudu tužitelja za lot 2;

               —

               poništi odluku Europske komisije DIGIT/R/3/MB/pt 2711165 (2014) od 31. srpnja 2014., kojom je Komisija u okviru predmetnog postupka javne nabave ponudu tužitelja za lot 3 rangirala na treće mjesto;

               —

               Komisiji naloži da tužiteljima naknadi štetu koju su pretrpjeli zbog gubitka mogućnosti da ih se rangira na prvo mjesto u okviru tri lota okvirnog sporazuma i koja se procjenjuje na osamsto tisuća eura (8 00  000 eura) za lot 1, četiristo tisuća eura (4 00  000 eura) za lot 2 i dvjesto tisuća eura (2 00  000 eura) za lot 3, zajedno s kamatama koje na navedene iznose teku od dana objave presude; i

               —

               Komisiji naloži snošenje svih troškova tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelji tvrde da se pobijane odluke kojima je Komisija odbila njihovu ponudu u okviru otvorenog postupka javne nabave DIGIT/R2/PO/2013/029 – ESP DESIS III za tri različita projekta (lotovi) trebaju poništiti na temelju članka 263. UFEU-a, zbog povrede prava Unije, a osobito iz sljedeća tri razloga:

               1.

               kao prvo, zato što je Komisija povrijedila obvezu obrazlaganja jer je dala nedostatno obrazloženje glede tehničke ponude tužiteljâ;

               2.

               kao drugo, zato što je Komisija povrijedila Financijsku uredbu i Provedbena pravila uz Financijsku uredbu, i dokumentaciju o nabavi glede pitanja izuzetno niskih ponuda;

               3.

               kao treće, zato što je Komisija povrijedila načelo slobode tržišnog natjecanja, s obzirom na to da je nametnula obvezujuće uvjete za podnošenje ponuda i natjecateljima nije dopustila da slobodno sastave ponude kako bi odabrala ekonomski najpovoljniju ponudu.


title: Spojeni predmeti C-129/13 i C-130/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 3. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13) protiv Staatssecretaris van Financiën (Naplata carinskog duga — Načelo poštovanja prava na obranu — Pravo na saslušanje — Izostanak saslušanja osobe na koju se odnosi odluka o naplati od strane carinskih tijela prije donošenja navedene odluke, uz saslušanje u kasnijem postupku povodom prigovora — Povreda prava na obranu — Utvrđivanje pravnih posljedica nepoštovanja prava na obranu)

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/6

         Presuda Suda (peto vijeće) od 3. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13) protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Spojeni predmeti C-129/13 i C-130/13) (1)

   ((Naplata carinskog duga - Načelo poštovanja prava na obranu - Pravo na saslušanje - Izostanak saslušanja osobe na koju se odnosi odluka o naplati od strane carinskih tijela prije donošenja navedene odluke, uz saslušanje u kasnijem postupku povodom prigovora - Povreda prava na obranu - Utvrđivanje pravnih posljedica nepoštovanja prava na obranu))
   2014/C 292/08
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Kamino International Logistics BV (C-129/13), Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (C-130/13)

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

               1.

               Pojedinci se pred nacionalnim sudovima mogu izravno pozivati na načelo poštovanja prava na obranu od strane uprave i pravo koje iz njega proizlazi za svaku osobu da bude saslušana prije donošenja bilo koje odluke koja bi mogla nepovoljno djelovati na interese te osobe, onako kako se ta prava primjenjuju u okviru Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2700/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2000.

               2.

               Načelo poštovanja prava na obranu, a posebice pravo svake osobe na saslušanje prije usvajanja pojedinačne nepovoljne mjere, moraju se tumačiti na način da je pravo na obranu osobe kojoj je naloženo plaćanje nalogom donesenim u postupku naknadne naplate uvozne carine na temelju Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 2700/2000, povrijeđeno ako uprava tu osobu nije saslušala prije donošenja odluke, bez obzira na to što ta osoba ima mogućnost iznijeti svoje stajalište u kasnijem dijelu upravnog postupka povodom prigovora, ako nacionalni propis ne dopušta osobama kojima je upućen nalog da, bez prethodnog saslušanja, ishode odgodu izvršenja nalogâ dok se ti nalozi eventualno ne izmijene. To svakako vrijedi u slučaju u kojem nacionalni upravni postupak kojim se provodi članak 244. drugi podstavak Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 2700/2000, ograničava određivanje takve odgode u uvjetima u kojima postoje razlozi za uvjerenje da je osporavana odluka neusklađena s carinskim zakonodavstvom ili opasnost da bi osobi na koju se ta odluka odnosi mogla biti nanesena nepopravljiva šteta.

               3.

               Pretpostavke pod kojima se mora jamčiti poštovanje prava na obranu i posljedice povrede tog prava predmet su nacionalnog prava, pod uvjetom da su mjere usvojene u tu svrhu iste vrste kao i one na koje bi imali pravo pojedinci u usporedivoj situaciji u nacionalnom pravu (načelo ekvivalentnost) i da ne čine praktično nemogućim ili pretjerano teškim ostvarivanje prava koja im dodjeljuje pravni poredak Unije (načelo djelotvornosti).
               Nacionalni sudac koji je dužan jamčiti puni učinak prava Unije može, prilikom procjene posljedica povrede prava na obranu, a posebice prava na saslušanje, uzeti u obzir činjenicu da takva povreda ne izaziva poništenje odluke donesene na kraju konkretnog upravnog postupka samo ako bi navedeni postupak bez te nepravilnosti mogao imati drukčiji ishod.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-263/13: Presuda Općeg suda od 1. listopada 2014. – Lausitzer Früchteverarbeitung protiv OHIM-a – Rivella International (holzmichel) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice holzmichel — Raniji međunarodni figurativni žigovi Michel i Michel POWER — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/45

      Presuda Općeg suda od 1. listopada 2014. – Lausitzer Früchteverarbeitung protiv OHIM-a – Rivella International (holzmichel)
      (Predmet T-263/13) (1)

      ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice holzmichel - Raniji međunarodni figurativni žigovi Michel i Michel POWER - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
      (2014/C 395/55)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH (Sohland an der Spree, Njemačka) (zastupnik: A. Weiß, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Rivella International AG (Rothrist, Švicarska) (zastupnici: C. Spintig, S. Pietzcker i A. Coordes, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. veljače 2013. (predmet R 1968/2011-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Rivella International AG i Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH snošenje troškova.

         (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-698/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Vanjske usluga razvoja, istraživanja i potpore informacijskim sustavima (ESP DESIS III) — Rangiranje ponuditelja u postupku prema kaskadnom sustavu — Obveza obrazlaganja — Izuzetno niske ponude — Načelo slobodnog tržišnog natjecanja — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/38

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-698/14) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Vanjske usluga razvoja, istraživanja i potpore informacijskim sustavima (ESP DESIS III) - Rangiranje ponuditelja u postupku prema kaskadnom sustavu - Obveza obrazlaganja - Izuzetno niske ponude - Načelo slobodnog tržišnog natjecanja - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2016/C 402/42)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: u početku V. Christianos, I. Ampazis i M. Sfyri, a zatim M. Sfyri, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude i S. Lejeune, agenti, uz asistenciju u početku E. Petritsi, E. Roussou i K. Adamantopoulos, a zatim E. Roussou i K. Adamantopoulos, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Komisijinih odluka da ponude tužiteljâ rangira na treće i četvrto mjesto prema kaskadnom sustavu za skupine br. 1 i 3 poziva na nadmetanje DIGIT/R2/PO/2013/029 – ESP DESIS III za „Pružanje vanjskih usluga razvoja, istraživanja i potpore informacijskim sustavima” (SL 2013/S 19-0380314), te da isključi njihovu ponudu za skupinu br. 2 navedenog poziva na nadmetanje i, s druge strane, zahtjev koji se temelji na članku 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima European Dynamics Luxembourg SA i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet C-502/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. ožujka 2015. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg (Povreda obveze države članice — Oporezivanje — PDV — Primjena snižene stope — Isporuka digitalnih ili elektroničkih knjiga)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/9

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. ožujka 2015. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg
   (Predmet C-502/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Oporezivanje - PDV - Primjena snižene stope - Isporuka digitalnih ili elektroničkih knjiga))
   (2015/C 138/10)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Soulay i F. Dintilhac, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Vijeće Europske unije (zastupnici: E. Chatziioakeimidou i A. de Gregorio Merino, agenti)

      Tuženik: Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnik: D. Holderer, agent)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Belgija (zastupnici: M. Jacobs i J.-C. Halleux, agenti)

      Izreka

               1.

               Primjenom snižene stope PDV-a od 3 % na isporuku elektroničkih knjiga Veliko Vojvodstvo Luksemburg povrijedilo je obveze koje ima na temelju članaka 96. do 99., 110. i 114. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom 2010/88/EU od 7. prosinca 2010., u vezi s Prilozima II. i III. toj direktivi i Provedbenom uredbom (EU) br. 282/2011 od 15. ožujka 2011. o utvrđivanju provedbenih mjera za Direktivu 2006/112/EZ.

               2.

               Velikom Vojvodstvu Luksemburg nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i onih Komisije.

               3.

               Kraljevina Belgija i Vijeće Europske unije snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.


title: Predmet C-537/11: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Genova — Italija) — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra protiv Capitaneria di Porto di Genova (Pomorski promet — Direktiva 1999/32/EZ — Konvencija MARPOL 73/78 — Prilog VI. — Onečišćenje zraka s brodova — Putnički brodovi na linijskoj plovidbi — Brodovi za kružna putovanja — Najveći sadržaj sumpora u brodskim gorivima — Valjanost)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Genova — Italija) — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra protiv Capitaneria di Porto di Genova
   (Predmet C-537/11) (1)

   (Pomorski promet - Direktiva 1999/32/EZ - Konvencija MARPOL 73/78 - Prilog VI. - Onečišćenje zraka s brodova - Putnički brodovi na linijskoj plovidbi - Brodovi za kružna putovanja - Najveći sadržaj sumpora u brodskim gorivima - Valjanost)
   2014/C 93/04
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Genova

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra

      Tuženik: Capitaneria di Porto di Genova

      U prisutnosti: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale civile di Genova — Valjanost članka 4.a Direktive Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i o izmjeni Direktive 93/12/EEZ (SL), kako je izmijenjena Direktivom 2005/33/EZ (SL L 191, str. 59.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 51., str. 116.) — Kompatibilnost obveze države članice da poduzmu sve mjere koje su neophodne za sprječavanje uporabe brodskog goriva u kojem sadržaj sumpora prelazi 1,5% masenog udjela za putničke brodove na linijskoj plovidbi prema lukama u Uniji ili iz njih sa Međunarodnom konvencijom o sprečavanju onečišćenja mora s brodova (Konvencija MARPOL) — Tumačenje članka 2. iste Direktive — Pojam „linijske plovidbe” — Primjena navedenog ograničenja na brodove za kružna putovanja

      Izreka

               1.

               Brod za kružna putovanja, kao što je onaj u glavnom postupku, ulazi u područje primjene članka 4.a stavka 4. Direktive Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i o izmjeni Direktive 93/12/EEZ, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom 2005/33/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 2005., u odnosu na uvjet „linijske plovidbe”, kako je propisan u članku 2. točki 3g. te direktive, pod uvjetom da obavlja kružna putovanja, s pristajanjem ili bez njega, koja završavaju u luci polaska ili u drugoj luci, ako su ta kružna putovanja organizirana na temelju utvrđene dinamike, s točno određenim danima i, u načelu, satima polaska i dolaska, pri čemu zainteresirane osobe mogu slobodno izabrati među različitim kružnim putovanjima koja se nude, što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi.

               2.

               Valjanost članka 4.a stavka 4. Direktive 1999/32, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom 2005/33, ne može se ispitati u odnosu na opće načelo međunarodnog prava pacta sunt servanda ni u odnosu na načelo lojalne suradnje sadržano u članku 4. stavku 3. podstavku 1. UEU-a na temelju razloga da bi ta odredba direktive mogla dovesti do povrede Priloga VI. Međunarodnoj konvenciji o sprečavanju onečišćenja s brodova, usvojenoj 2. studenoga 1973. u Londonu, kako je preinačena protokolom od 17. veljače 1978., i da se države članice stranke Protokola iz 1997. kojim se mijenja i dopunjuje Međunarodna konvencija iz 1973. o sprečavanju onečišćenja s brodova, kako je preinačena Protokolom iz 1978., usvojenim 26. rujna 1997. u Londonu, prisili na povredu obveza koje imaju u odnosu na druge stranke ugovornice istog.

               3.

               Nije na Sudu Europske unije da donese odluku o tome koji je utjecaj Priloga VI. na doseg članka 4.a stavka 4. Direktive 1999/32, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom 2005/33.

      (1)  SL C 370, 17.12.2011.


title: Predmet T-252/17: Tužba podnesena 28. travnja 2017. – Robert Bosch protiv EUIPO-a (Simply. Connected.)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/45

         Tužba podnesena 28. travnja 2017. – Robert Bosch protiv EUIPO-a (Simply. Connected.)
   (Predmet T-252/17)
   (2017/C 195/60)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Robert Bosch GmbH (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: S. Völker i M. Pemsel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Simply. Connected.” – prijava za registraciju br. 14 814 032

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. ožujka 2017. u predmetu R 947/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova uključujući i troškove postupka pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 64. Uredbe br. 207/2009, u vezi s člankom 263. UFEU-a;

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-150/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. ožujka 2015. uputio Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Njemačka) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten protiv N-a

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. ožujka 2015. uputio Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Njemačka) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten protiv N-a
   (Predmet C-150/15)
   (2015/C 236/31)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sächsisches Oberverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten

      Tuženik: N

      Druga stranka u postupku: Savezna Republika Njemačka

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 9. stavak 1. točku (a) u vezi s člankom 10. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2011/95/EU (1) tumačiti na način da

                           a)

                           treba smatrati da postoji ozbiljno kršenje slobode vjeroispovijedi zajamčene člankom 10. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima i člankom 9. stavkom 1. EKLJP-a i time djelo proganjanja u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) Direktive, ako su religiozna djela ili oblici ponašanja propisani vjerskim naukom koji podnositelj zahtjeva aktivno izjašnjava i čine njegove središnje sastavnice ili se temelje na vjerskim uvjerenjima podnositelja zahtjeva u smislu osobite važnosti za njegov vjerski identitet, zabranjeni pod prijetnjom kaznene sankcije u dotičnoj državi podrijetla
                           ili

                           b)

                           je potrebno da podnositelj zahtjeva koji aktivno izjašnjava određeni vjerski nauk osim toga dokaže da su ta religiozna djela ili oblici ponašanja propisani vjerskim naukom kao njegove središnje sastavnice, a koji su u njegovoj državi podrijetla zabranjena religiozna djela zapriječena kaznom, njemu „osobito važni” i u tom smislu „nužni” za očuvanje njegova vjerskog identiteta?

               2.

               Treba li članak 9. stavak 3. u vezi s člankom 2. točkom (d) Direktive 2011/95/EU tumačiti na način da je za utvrđenje osnovanog straha od progona i stvarne opasnosti („real risk”) da bude izložen proganjanju ili nečovječnom ili ponižavajućem postupanju ili kažnjavanju od strane nekog od počinitelja navedenih u članku 6. Direktive 2011/95/EU u pogledu religioznih djela ili oblika ponašanja propisanih vjerskim naukom koji podnositelj zahtjeva aktivno izjašnjava i čine njegove središnje sastavnice ili se temelje na vjerskim uvjerenjima podnositelja zahtjeva u smislu osobite važnosti za njegov vjerski identitet, zabranjenih pod prijetnjom kaznene sankcije u njegovoj državi podrijetla,

                           a)

                           potrebno provesti komparativnu ocjenu na način da se usporedi broj pripadnika vjere podnositelja zahtjeva koji prakticiraju svoju vjeru protivno zabrani s brojem radnji proganjanja u zemlji podrijetla podnositelja zahtjeva zbog tih religioznih djela te da je u nju potrebno dodatno uključiti moguće postojeće nesigurnosti i nepoznanice u pogledu prakse državnog kaznenog progona,
                           ili

                           b)

                           je dovoljno ako se u praksi kaznenog progona države podrijetla može dokazati stvarna primjena propisa koji uz prijetnju kaznom zabranjuju religiozna djela ili oblike ponašanja propisanih vjerskim naukom koji podnositelj zahtjeva aktivno izjašnjava i čine njegove središnje sastavnice ili se temelje na vjerskim uvjerenjima podnositelja zahtjeva u smislu osobite važnosti za njegov vjerski identitet?

               3.

               Je li odredba nacionalnog procesnog prava koja propisuje vezanost suda koji meritorno odlučuje u postupku pravnom ocjenom suda pred kojim se vodi revizijski postupak (ovdje: članak 144. stavak 6. VwGO-a (Verwaltungsgerichtsordnung) [Zakon o upravnosudskom postupku]) u skladu s načelom nadređenosti prava Unije ako sud koji meritorno odlučuje u postupku želi drukčije tumačiti propis prava Unije nego sud pred kojim se vodi revizijski postupak, ali je spriječen izvršiti takvo tumačenje prava Unije čak i nakon provedbe postupka za prethodnu odluku u skladu s člankom 267. stavkom 2. UFEU-a zbog vezanosti pravnom ocjenom suda pred kojim se vodi revizijski postupak, a koja proizlazi iz nacionalnog prava?

      (1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni statusa izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL L 337, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13. str. 248.).


title: Predmet C-202/14: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 4. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Cour administrative d'appel de Nantes – Francuska) – Adiamix protiv Direction départementale des finances publiques de l’Orne „Zahtjev za prethodnu odluku — Državne potpore — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članak 1. točke b) i v) — Sustav poreznih oslobođenja za poduzetnika koji preuzima poduzetnika koje se nalazi u teškoćama — Odluka Komisije kojom se neki sustav potpora proglašava neusklađenim s unutarnjim tržištem — Povrat pojedinačnih potpora dodijeljenih na temelju sustava potpora — Ocjena valjanosti odluke Komisije — Pojmovi „zatečena potpora” i „nova potpora” ”

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/3

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 4. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Cour administrative d'appel de Nantes – Francuska) – Adiamix protiv Direction départementale des finances publiques de l’Orne
   (Predmet C-202/14) (1)

   („Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članak 1. točke b) i v) - Sustav poreznih oslobođenja za poduzetnika koji preuzima poduzetnika koje se nalazi u teškoćama - Odluka Komisije kojom se neki sustav potpora proglašava neusklađenim s unutarnjim tržištem - Povrat pojedinačnih potpora dodijeljenih na temelju sustava potpora - Ocjena valjanosti odluke Komisije - Pojmovi „zatečena potpora”i „nova potpora””)
   (2015/C 056/04)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Adiamix

      Tuženik: Direction départementale des finances publiques de l’Orne

      Izreka

   Razmatranjem postavljenog pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi utjecao na valjanost Odluke Komisije 2004/343/CE od 16. prosinca 2003. o sustavu potpora koji Francuska dodjeljuje kod preuzimanja poduzetnika koji se nalazi u teškoćama.

      (1)  SL C 202, 30.6.2014.


20150731025616762015/C 270/046492013CJC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL201506114411Predmet C-649/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de commerce de Versailles (Francuska) – Comité d’entreprise de Nortel Networks SA i dr. protiv Cosme Rogeau, u svojstvu sudskog likvidatora u sekundarnom stečajnom postupku protiv Nortel Networks SA. i Cosme Rogeau, u svojstvu sudskog likvidatora u sekundarnom stečajnom postupku protiv Nortel Networks SA protiv Alana Roberta Blooma i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 1346/2000 — Članak 2. točka (g), članak 3. stavak 2. i članak 27. — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Glavni stečajni postupak — Sekundarni stečajni postupak — Sukob nadležnosti — Isključiva ili alternativna nadležnost — Utvrđivanje mjerodavnog prava — Utvrđivanje dužnikove imovine koja ulazi u sekundarni stečajni postupak — Utvrđivanje mjesta gdje se ta imovina nalazi — Imovina smještena u trećoj državi)
 ---documentbreak--- C2702015HR410120150611HR00044141Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de commerce de Versailles (Francuska) – Comité d’entreprise de Nortel Networks SA i dr. protiv Cosme Rogeau, u svojstvu sudskog likvidatora u sekundarnom stečajnom postupku protiv Nortel Networks SA. i Cosme Rogeau, u svojstvu sudskog likvidatora u sekundarnom stečajnom postupku protiv Nortel Networks SA protiv Alana Roberta Blooma i dr.
   (Predmet C-649/13) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 1346/2000 — Članak 2. točka (g), članak 3. stavak 2. i članak 27. — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Glavni stečajni postupak — Sekundarni stečajni postupak — Sukob nadležnosti — Isključiva ili alternativna nadležnost — Utvrđivanje mjerodavnog prava — Utvrđivanje dužnikove imovine koja ulazi u sekundarni stečajni postupak — Utvrđivanje mjesta gdje se ta imovina nalazi — Imovina smještena u trećoj državi)“2015/C 270/04Jezik postupka: francuski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de commerce de Versailles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Comité d’entreprise de Nortel Networks SA i dr., Cosme Rogeau, u svojstvu sudskog likvidatora u sekundarnom stečajnom postupku protiv Nortel Networks SA

      Tuženici: Cosme Rogeau, u svojstvu sudskog likvidatora u sekundarnom stečajnom postupku protiv Nortel Networks SA, protiv Alana Robert Blooma, Alana Michaela Hudsona, Stephena Johna Harrisa, Christophera Johna Wilkinsona Hilla

      Izreka

   Članak 3. stavak 2. i članak 27. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku, treba tumačiti na način da su sudovi države članice u kojoj je otvoren sekundarni stečajni postupak nadležni za odlučivanje o utvrđivanju dužnikove imovine koja ulazi u područje djelovanja učinaka tog sekundarnog postupka alternativno sa sudovima države članice u kojoj je otvoren glavni stečajni postupak.
   Utvrđivanje dužnikove imovine koja ulazi u područje djelovanja učinaka sekundarnog stečajnog postupka mora se izvršiti u skladu s odredbama članka 2. točke (g) Uredbe br. 1346/2000.
   (
         1
      )	SL C 39, 8.2.2014.


title: Predmet T-737/14: Tužba podnesena 24. listopada 2014. – Vnesheconombank protiv Vijeća

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/41

         Tužba podnesena 24. listopada 2014. – Vnesheconombank protiv Vijeća
   (Predmet T-737/14)
   (2015/C 007/46)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (Moskva, Rusija) (zastupnici: J. Viñals Camallonga i J. Iriarte Ángel, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. Odluke Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014. u dijelu koji se na njega odnosi i isključi ga iz njezina Priloga;

               —

               poništi članak 5. Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. u dijelu koji se na njega odnosi i isključi ga iz njezina Priloga III.;

               —

               poništi novi članak 1. utvrđen Odlukom Vijeća 2014/659/ZVSP od 8. rujna 2014. u dijelu koji se na njega odnosi i isključi ga iz njezina Priloga I.;

               —

               poništi novi članak 5. utvrđen Uredbom Vijeća (EU) br. 960/2014 od 8. rujna 2014. u dijelu koji se na njega odnosi i isključi ga iz Priloga u koji je uvršten, i

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova se tužba podnosi protiv gore navedenih odredaba o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini, u mjeri u kojoj se odnose na tužitelja.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja jer osporavane odredbe ne sadrže nikakvo obrazloženje u pogledu tužitelja, što onemogućava adekvatnu pripremu obrane.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni činjenica na kojima se zasnivaju pobijane odredbe jer im nedostaje činjenični temelj i stvarni dokazi.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi prava na djelotvoran pravni lijek u pogledu obrazloženja odredaba, nedostatka dokaza za ponuđene razloge te prava na obranu i na vlasništvo, jer nije poštovana obveza obrazlaganja niti su ponuđeni stvarni dokazi, što je utjecalo na ostala prava. Osobito su povrijeđena prava obrane, jer je Vijeće, unatoč utemeljenom i pravodobno podnesenom zahtjevu, vrlo kasno predalo spis postupka za izricanje sankcija, koji je bio kratak i jednostavan za sastaviti, onemogućivši time tužitelja da adekvatno pripremi obranu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na zlouporabi ovlasti jer postoje objektivne, precizne i usklađene indicije kojima je moguće potvrditi da je Vijeće izricanjem sankcija željelo ostvariti drukčije ciljeve od onih koje navodi.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi prava na vlasništvo, utoliko što je to pravo ozbiljno ograničeno bez stvarnog opravdanja i suprotno načelu proporcionalnosti.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakog postupanja jer je bezrazložno nanesena šteta usporedivoj situaciji tužitelja na pojedinim tržištima.


title: Predmet T-563/14: Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (ELITEDISPLAY) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice ELITEDISPLAY — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/31

         Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (ELITEDISPLAY)
   (Predmet T-563/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice ELITEDISPLAY - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 406/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Sjedinjene Države) (zastupnici: T. Raab i H. Lauf, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. svibnja 2014. (predmet R 1539/2013-2), koja se odnosi na zahtjev za prijavu verbalnog žiga ELITEDISPLAY kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Hewlett Packard Development Company LP snošenje troškova.

      (1)  SL C 351, 5. 10. 2014.


title: Predmet F-42/13: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 22. svibnja 2014. – CU protiv EGSO-a (Javna služba — Član privremenog osoblja — Ugovor na neodređeno vrijeme — Odluka o otkazu ugovora)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/50

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 22. svibnja 2014. – CU protiv EGSO-a
   (Predmet F-42/13) (1)

   ((Javna služba - Član privremenog osoblja - Ugovor na neodređeno vrijeme - Odluka o otkazu ugovora))
   2014/C 421/70
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: CU (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (zastupnici: M. Arsène i L. Camarena Januzec, agenti, F.-M. Hislaire i M. Troncoso Ferrer, odvjetnici, a zatim M. Pascua Mateo i L. Camarena Januzec, agenti, F.-M. Hislaire i M. Troncoso Ferrer, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o otkazu tužiteljevog ugovora o radu i zahtjev da mu se naknadi navodno pretrpljena imovinska i neimovinska šteta.

      Izreka presude

               1.

               Poništavaju se odluke Europskog gospodarskog i socijalnog odbora od 16. listopada 2012. i 31. siječnja 2013. kojima se otkazuje CU-ov ugovor na neodređeno vrijeme kao člana privremenog osoblja.

               2.

               Nalaže se Europskom gospodarskom i socijalnom odboru da CU-u plati iznos od 25  000 eura.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Nalaže se Europskom gospodarskom i socijalnom odboru snošenje vlastitih troškova i troškova CU-a.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013., str. 61.


title: Predmet C-527/14: Rješenje predsjednika Suda od 2. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche protiv Bundesrepublik Deutschland, uz sudjelovanje: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/24

         Rješenje predsjednika Suda od 2. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche protiv Bundesrepublik Deutschland, uz sudjelovanje: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche
   (Predmet C-527/14) (1)

   (2015/C 398/32)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015.


title: Predmet C-581/12 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. studenoga 2013. – Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd i Kuwait Petroleum (Nederland) BV protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Nizozemsko tržište bitumena za gradnju cesta — Određivanje bruto cijene bitumena za gradnju cesta — Određivanje popusta graditeljima cesta — Obavijest iz 2002. o suradnji — Točka 23., podtočka (b), zadnji podstavak — Djelomični imunitet — Dokazi o činjenicama za koje Europska komisija prethodno nije znala — Očito nedopuštena ili očito neosnovana žalba)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/5

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. studenoga 2013. – Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd i Kuwait Petroleum (Nederland) BV protiv Europske komisije
   (Predmet C-581/12 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Nizozemsko tržište bitumena za gradnju cesta - Određivanje bruto cijene bitumena za gradnju cesta - Određivanje popusta graditeljima cesta - Obavijest iz 2002. o suradnji - Točka 23., podtočka (b), zadnji podstavak - Djelomični imunitet - Dokazi o činjenicama za koje Europska komisija prethodno nije znala - Očito nedopuštena ili očito neosnovana žalba))
   2014/C 102/06
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd i Kuwait Petroleum (Nederland) BV (zastupnici: D. Hull, solicitor i G. Berrisch, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Ronkes Agerbeek i P. Van Nuffel, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 27. rujna 2012., Kuwait Petroleum i dr./Komisija (T-370/06) kojom je Opći sud odbio tužbu za djelomično poništenje Odluke Komisije C(2006) 4090 final od 13. rujna 2006. o postupku primjene članka 81. UEZ-a (predmet COMP/F/38.456 – Bitumen – Nizozemska) o sporazumima o određivanju bruto cijene bitumena za gradnju cesta u Nizozemskoj i o određivanju jedinstvenog minimalnog popusta u korist graditelja cesta koji sudjeluju u zabranjenom sporazumu i nižeg maksimalnog popusta za druge graditelje cesta – Smanjenje kazne izrečene tužiteljima

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd i Kuwait Petroleum (Nederland) BV snošenje troškova.

      (1)  SL C 55, 23.2.2013.


title: Spojeni predmeti C-660/11 i C-8/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjevi za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana — Italija) — Daniele Biasci i dr. protiv Ministero dell'Interno, Questura di Livorno (Sloboda poslovnog nastana — Slobodno pružanje usluga — Članci 43. UEZ-a i 49. UEZ-a — Igre na sreću — Prikupljanje oklada — Uvjeti za dobivanje dozvole — Obveza pribavljanja dozvole policije i koncesije — Nacionalni propisi — Obvezna minimalna udaljenost između mjesta na kojima se prikupljaju oklade — Prekogranične aktivnosti usporedive s onima koje su predmet koncesije — Zabrana — Uzajamno priznavanje licencija u području igara na sreću)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/5

         Presuda Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjevi za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana — Italija) — Daniele Biasci i dr. protiv Ministero dell'Interno, Questura di Livorno
   (Spojeni predmeti C-660/11 i C-8/12) (1)

   (Sloboda poslovnog nastana - Slobodno pružanje usluga - Članci 43. UEZ-a i 49. UEZ-a - Igre na sreću - Prikupljanje oklada - Uvjeti za dobivanje dozvole - Obveza pribavljanja dozvole policije i koncesije - Nacionalni propisi - Obvezna minimalna udaljenost između mjesta na kojima se prikupljaju oklade - Prekogranične aktivnosti usporedive s onima koje su predmet koncesije - Zabrana - Uzajamno priznavanje licencija u području igara na sreću)
   2013/C 325/07
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjeve

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

      Stranke u glavnom postupku

               (Predmet C-660/11)

                  Tužitelji: Daniele Biasci, Alessandro Pasquini, Andrea Milianti, Gabriele Maggini, Elena Secenti, Gabriele Livi

                  Tuženici: Ministero dell'Interno, Questura di Livorno

                  uz sudjelovanje:SNAI — Sindacato Nazionale Agenzie Ippiche SpA

               (Predmet C-8/12)

                  Tužitelji: Cristian Rainone, Orentino Viviani, Miriam Befani

                  Tuženici: Ministero dell’Interno, Questura di Prato, Questura di Firenze

                  uz sudjelovanje: SNAI — Sindacato Nazionale Agenzie Ippiche SpA, Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta ltd.

      Predmet

   Zahtjevi za prethodnu odluku — Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana — Slobodno kretanje osoba — Slobodno pružanje usluga — Djelatnost prikupljanja oklada — Nacionalno zakonodavstvo koje obavljanje takve djelatnosti uvjetuje pribavljanjem dozvole i licencije javne sigurnosti koje izdaje nacionalna administracija — Nepriznavanje dozvola i licencija koje su izdale strane administracije — Usklađenost s čl. 43. i 49. UEZ-a (koji su postali čl. 49. i 56. UFEU-a)

      Izreka

               1.

               Članci 43. UEZ-a i 49. UEZ-a trebaju se tumačiti na način da im nije suprotno nacionalno zakonodavstvo koje društvima koja žele obavljati djelatnosti povezane s igrama na sreću nalaže obvezu pribavljanja dozvole policije i to dodatno uz koncesiju koju država daje za obavljanje takvih djelatnosti, a dodjelu takve dozvole ograničava posebice na podnositelje zahtjeva koji već raspolažu takvom koncesijom.

               2.

               Članci 43. UEZ-a i 49. UEZ-a, kao i načela jednakog postupanja i učinkovitosti trebaju se tumačiti na način da zabranjuju da država članica, koja je suprotno pravu Unije isključila jednu kategoriju gospodarskih subjekata iz dodjele koncesija za obavljanje gospodarske djelatnosti i tu povredu pokušava otkloniti raspisivanjem natječaja za značajan broj novih koncesija, štiti stečene tržišne položaje postojećih gospodarskih subjekata predviđajući, osobito, najmanje udaljenosti između objekata novih koncesionara i onih postojećih gospodarskih subjekata.
               Iz članaka 43. UEZ-a i 49. UEZ-a, načela jednakog postupanja, obveze transparentnosti kao i načela pravne sigurnosti proizlazi da uvjeti i načini provođenja postupka javne nabave, poput onih u glavnim postupcima, a osobito odredbe koje predviđaju oduzimanje koncesija dodijeljenih na temelju takvog javnog natječaja, kao što su one iz članka 23. stavka 3. modela ugovora između neovisne uprave za državne monopole i koncesionara za igre na sreću koje se odnose na događaje različite od konjskih utrka, trebaju biti formulirani na jasan, precizan i jednoznačan način, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.
               Članci 43. UEZ-a i 49. UEZ-a trebaju se tumačiti na način da su im protivni nacionalni propisi koji zapravo zabranjuju svaku prekograničnu djelatnost u sektoru igara na sreću, neovisno o obliku u kojem se ta djelatnost obavlja i osobito, u slučajevima kada postoji neposredan kontakt između potrošača i gospodarskog subjekta i kada posrednici poduzetnika koji su prisutni na nacionalnom teritoriju mogu biti podvrgnuti fizičkoj kontroli za potrebe policije. Sud koji je uputio zahtjev treba provjeriti je li to slučaj u odnosu na članak 23. stavak 3. navedenog modela ugovora.

               3.

               Članci 43. UEZ-a i 49. UEZ-a trebaju se tumačiti na način da, prema trenutnom stanju prava Unije, okolnost da gospodarski subjekt u državi članici u kojoj ima sjedište raspolaže dozvolom za nuđenje igara na sreću ne čini prepreku tome da druga država članica, poštujući obveze prema pravu Unije, takvom gospodarskom subjektu uvjetuje mogućnost nuđenja takvih usluga potrošačima koji se nalaze na njezinom teritoriju posjedovanjem dozvole izdane od njezinih vlastitih tijela.

      (1)  SL C 73, 10.3.2012.


title: Predmet T-171/14: Rješenje Općeg suda od 26. studenoga 2014. – Léon Van Parys protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Carinska unija — Dopis Komisije kojim se obavještava tužitelja o produljenju roka za obradu zahtjeva za otpust carina — Zahtjev za odluku — Nenadležnost Općeg suda — Nepostojanje pravnog interesa — Očita nedopuštenost” )

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/19

         Rješenje Općeg suda od 26. studenoga 2014. – Léon Van Parys protiv Komisije
   (Predmet T-171/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Carinska unija - Dopis Komisije kojim se obavještava tužitelja o produljenju roka za obradu zahtjeva za otpust carina - Zahtjev za odluku - Nenadležnost Općeg suda - Nepostojanje pravnog interesa - Očita nedopuštenost”))
   (2015/C 056/26)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Firma Léon Van Parys (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: P. Vlaemminck, B. Van Vooren i R. Verbeke, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros, B.-R. Killmann i M. van Beek, agenti)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje dopisa Komisije od 24. siječnja 2014. kojim se obavještava tužitelja o produljenju roka za obradu zahtjeva za otpust carina predviđenog člankom 907. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 253, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.), i kao drugo, zahtjev da se utvrdi da je članak 909. Uredbe br. 2454/93 proizveo pravne učinke u odnosu na tužitelja temeljem presude Općeg suda od 19. ožujka 2013., Firma Van Parys/Komisija (T-324/10, EU:T:2013:136).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Nalaže se društvu Firma Léon Van Parys snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 151, 19.5.2014.


title: Predmet T-665/13: Presuda Općeg suda od 29. siječnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a – Gamepoint (SPIN BINGO) ( „Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice SPIN BINGO — Raniji verbalni žig Zajednice ZITRO SPIN BINGO — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/22

         Presuda Općeg suda od 29. siječnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a – Gamepoint (SPIN BINGO)
   (Predmet T-665/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice SPIN BINGO - Raniji verbalni žig Zajednice ZITRO SPIN BINGO - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 089/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Gamepoint BV (La Haye, Nizozemska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. listopada 2013. (predmet R 1388/2012-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Zitro IP Sàrl i Gamepoint BV.

      Izreka

               1.

               Tužba društva Zitro IP Sàrl se odbija.

               2.

               Društvu Zitro IP nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 61, 1.3.2014.


title: Predmet T-643/11: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Crown Equipment (Suzhou) i Crown Gabelstapler protiv Vijeća ( „Damping — Uvoz ručnih paletnih viličara i njihovih osnovnih dijelova podrijetlom iz Narodne Republike Kine — Revizija — Članak 11. stavak 2. Uredbe br. 1225/2009 (EZ) — Pravo na obranu — Pogreška koja se tiče činjenica — Očita pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/44

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Crown Equipment (Suzhou) i Crown Gabelstapler protiv Vijeća
   (Predmet T-643/11) (1)

   ((„Damping - Uvoz ručnih paletnih viličara i njihovih osnovnih dijelova podrijetlom iz Narodne Republike Kine - Revizija - Članak 11. stavak 2. Uredbe br. 1225/2009 (EZ) - Pravo na obranu - Pogreška koja se tiče činjenica - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 046/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Kina); i Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Njemačka) (zastupnici: K. Neuhaus, H.-J. Freund i B. Ecker, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, uz asistenciju G. Berrischa i A. Polcyna, a zatim A. Polcyna i D. Geradina, odvjetnika)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, M. França i A. Stobiecka Kuik, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1008/2011 od 10. listopada 2011. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz ručnih paletnih viličara i njihovih osnovnih dijelova podrijetlom iz Narodne Republike Kine kako je proširena na uvoz ručnih paletnih viličara i njihovih osnovnih dijelova poslanih iz Tajlanda, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Tajlanda ili ne, nakon revizije po isteku mjere prema članku 11. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 (SL L 268, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 118., str. 51.) u mjeri u kojoj se ta uredba odnosi na tužitelje.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd et Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG snosit će, osim vlastitih troškova, i četiri petine troškova Vijeća Europske unije.

               3.

               Vijeće će snositi jednu petinu vlastitih troškova.

               4.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 49, 18.2.2012.


title: Predmet C-532/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2016. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv AB SEB bankas

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2016. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv AB SEB bankas
   (Predmet C-532/16)
   (2017/C 006/35)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Druga stranka: AB SEB bankas

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 184. do 186. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku mehanizam za ispravak odbitka iz Direktive 2006/112 nije primjenjiv u slučajevima u kojima prvotni odbitak poreza na dodanu vrijednost (PDV) nije uopće bio moguć jer je riječ o izuzetoj transakciji koja se odnosi na isporuku zemljišta?

               2.

               Utječe li na odgovor na prvo pitanje činjenica (1) da je PDV na kupnju zemljišnih parcela prvotno odbijen zbog prakse porezne uprave da se predmetna isporuka pogrešno smatra isporukom građevinskog zemljišta koja podliježe PDV-u, kako je određeno u članku 12. stavku 1. točki (b) Direktive 2006/112, i/ili (2) da je nakon prvotnog odbitka koji je primijenio kupac, isporučitelj zemljišta ispostavio kupcu obavijest o knjiženju u kojem je prilagodio iznose PDV-a navedene (iskazane) u prvotnom računu?

               3.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom predmetu članke 184. i/ili 185. Direktive 2006/112 tumačiti na način da u slučaju u kojem prvotni odbitak nije smio biti primijenjen jer je predmetna transakcija izuzeta od PDV-a treba smatrati da je obveza poreznog obveznika da ispravi taj odbitak nastala odmah ili tek kada se saznalo da prvotni odbitak nije smio biti primijenjen?

               4.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom predmetu Direktivu 2006/112, a osobito njezine članke 179., 184. do 186. i 250., tumačiti na način da se ispravljeni iznosi pretporeza koji se može odbiti moraju odbiti u poreznom razdoblju u kojem je nastala obveza i/ili pravo poreznog obveznika da ispravi prvotni odbitak?

      (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-293/14: Tužba podnesena 28. travnja 2014. – Cipar protiv OHIM-a (HALLOUMI)

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/21

         Tužba podnesena 28. travnja 2014. – Cipar protiv OHIM-a (HALLOUMI)
   (Predmet T-293/14)
   2014/C 245/29
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Cipar (zastupnik: S. Malynicz, barrister, i V. Marsland, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 19. veljače 2014., donesenu u predmetu R 1503/2013-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „HALLOUMI” za proizvode iz razreda 29 – Prijava žiga Zajednice br. 1 1 5 70  124

      Odluka ispitivača: Prijava odbijena u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: Žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet C-453/13: Presuda Suda (deseto vijeće) od 16. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev: Newby Foods Ltd,/Food Standards Agency (Zaštita zdravlja — Uredba (EZ) br. 853/2004 — Higijenska pravila za hranu životinjskog podrijetla — Prilog I. točke 1.14 i 1.15 — Pojmovi ‘strojno otkošteno meso’ i ‘mesni pripravci’ — Uredba (EZ) br. 999/2001 — Sprečavanje, kontrola i iskorjenjivanje određenih transmisivnih spongiformnih encefalopatija — Zaštita potrošača — Direktiva 2000/13/EZ — Označivanje i prezentiranje hrane)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/9

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 16. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev: Newby Foods Ltd,/Food Standards Agency
   (Predmet C-453/13) (1)

   ((Zaštita zdravlja - Uredba (EZ) br. 853/2004 - Higijenska pravila za hranu životinjskog podrijetla - Prilog I. točke 1.14 i 1.15 - Pojmovi ‘strojno otkošteno meso’ i ‘mesni pripravci’ - Uredba (EZ) br. 999/2001 - Sprečavanje, kontrola i iskorjenjivanje određenih transmisivnih spongiformnih encefalopatija - Zaštita potrošača - Direktiva 2000/13/EZ - Označivanje i prezentiranje hrane))
   (2014/C 462/15)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: The Queen, na zahtjev: Newby Foods Ltd,

      Tuženik: Food Standards Agency

      Izreka

   Točke 1.14 i 1.15 Priloga I. Uredbi br. 853/2004 (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla treba tumačiti u smislu da proizvod dobiven strojnim otkoštavanjem mesa s kosti prekrivene mesom nakon uklanjanja kostiju ili mesa s trupova peradi treba kvalificirati kao „strojno otkošteno meso” u smislu spomenute točke 1.14 kada primijenjeni postupak uključuje uništenje ili izmjenu strukture mišićnih vlakana koja je veća od strogo ograničene na mjesto reza, neovisno o činjenici da korištena tehnika ne mijenja strukturu korištenih kosti. Takav se proizvod ne može kvalificirati kao „mesni pripravak” u smislu navedene točke 1.15.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.


title: Predmet C-33/16: Presuda Suda (osmo vijeće) od 4. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo A Oy (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 148. točka (d) — Izuzeće — Isporuka usluga za zadovoljavanje izravnih potreba brodova koji plove na otvorenom moru ili njihova tereta — Ukrcavanje i iskrcavanje tereta koja obavlja podugovaratelj za račun posrednika)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/12

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 4. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo A Oy
   (Predmet C-33/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 148. točka (d) - Izuzeće - Isporuka usluga za zadovoljavanje izravnih potreba brodova koji plove na otvorenom moru ili njihova tereta - Ukrcavanje i iskrcavanje tereta koja obavlja podugovaratelj za račun posrednika))
   (2017/C 213/13)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

   A Oy

      uz sudjelovanje: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Izreka

               1.

               Članak 148. točku (d) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da su usluge ukrcavanja tereta na brod ili iskrcavanja tereta s broda usluge za zadovoljavanje izravnih potreba plovila iz članka 148. točke (a) te direktive.

               2.

               Članak 148. točku (d) Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da, s jedne strane, od plaćanja PDV-a mogu biti izuzete ne samo isporuke koje se odnose na ukrcavanja tereta na brod ili iskrcavanja tereta s broda iz članka 148. točke (a) te direktive koje se obavljaju u krajnjoj fazi isporuke takve usluge, nego i isporuke obavljene u ranijoj fazi, poput usluge koju podugovaratelj pruži gospodarskom subjektu koji zatim za to izda račun špediteru ili prijevozniku i, s druge strane, da od plaćanja PDV-a također mogu biti izuzete i usluge ukrcavanja tereta na brod ili iskrcavanja tereta s broda pružene posjedniku tog tereta, poput njegova uvoznika ili izvoznika.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet C-665/15: Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike (Povreda obveze države članice — Promet — Vozačka dozvola — Mreža vozačkih dozvola Europske unije — Korištenje i povezivanje s mrežom Unije)

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/14

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-665/15) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Promet - Vozačka dozvola - Mreža vozačkih dozvola Europske unije - Korištenje i povezivanje s mrežom Unije))
   (2017/C 168/16)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Hottiaux, M. M. Farrajota i P. Guerra e Andrade, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo i C. Guerra Santos, agenti)

      Izreka

               1.

               Time što se nije povezala u mrežu vozačkih dozvola Europske unije, Portugalska Republika nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 5. točke (d) Direktive 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama.

               2.

               Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet T-9/16: Tužba podnesena 11. siječnja 2016. – Skechers USA France protiv OHIM-a – IM Production (Chaussures)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/53

         Tužba podnesena 11. siječnja 2016. – Skechers USA France protiv OHIM-a – IM Production (Chaussures)
   (Predmet T-9/16)
   (2016/C 098/68)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Skechers USA France (Pariz, Francuska) (zastupnik: J. Horn, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: IM Production SAS (Pariz)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog dizajna: Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni dizajn: Dizajn Zajednice br. 1 221 584-0023

      Pobijana odluka: Odluka trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 23. rujna 2015. u predmetu R 2429/2013-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda prava na obranu i načela poštenog suđenja;

               —

               Povreda članaka 4., 5., 6. i članka 25. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-166/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija – Latvija) – kazneni postupak protiv Aleksandrsa Ranksa, Jurijsa Vasiļevičsa (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava — Direktiva 91/250/EEZ — Članak 4. točke (a) i (c) — Članak 5. stavci 1. i 2. — Direktiva 2009/24/EZ — Članak 4. stavci 1. i 2. — Članak 5. stavci 1. i 2. — Pravna zaštita računalnih programa — Preprodaja rabljenih primjeraka računalnih programa pod licencijom na fizičkim nosačima koji nisu originalni — Iscrpljenje prava distribucije — Isključivo pravo reproduciranja)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/3

         Presuda Suda (treće vijeće) od 12. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija – Latvija) – kazneni postupak protiv Aleksandrsa Ranksa, Jurijsa Vasiļevičsa
   (Predmet C-166/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava - Direktiva 91/250/EEZ - Članak 4. točke (a) i (c) - Članak 5. stavci 1. i 2. - Direktiva 2009/24/EZ - Članak 4. stavci 1. i 2. - Članak 5. stavci 1. i 2. - Pravna zaštita računalnih programa - Preprodaja rabljenih primjeraka računalnih programa pod licencijom na fizičkim nosačima koji nisu originalni - Iscrpljenje prava distribucije - Isključivo pravo reproduciranja))
   (2016/C 462/04)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija

      Stranke glavnog kaznenog postupka

   Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs,

      uz sudjelovanje: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokuratūra, Microsoft Corp.

      Izreka

   Članak 4. točke (a) i (c) i članak 5. stavke 1. i 2. Direktive Vijeća 91/250/EEZ od 14. svibnja 1991. o pravnoj zaštiti računalnih programa treba tumačiti na način da iako izvorni stjecatelj primjerka računalnog programa koji prati licencija za neograničeno korištenje ima pravo preprodati taj rabljeni primjerak i njegovu licenciju sljedećem stjecatelju, on ipak ne može, kad je originalni fizički nosač primjerka koji mu je izvorno isporučen oštećen, uništen ili izgubljen, dati tom sljedećem stjecatelju svoj sigurnosni primjerak tog programa bez odobrenja nositelja prava.

      (1)  SL C 205, 22. 6. 2015.


title: Predmet T-211/14: Tužba podnesena 3. travnja 2014. – Klement protiv OHIM-a – Bullerjan (oblik pećnice)

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/16

         Tužba podnesena 3. travnja 2014. – Klement protiv OHIM-a – Bullerjan (oblik pećnice)
   (Predmet T-211/14)
   2014/C 245/22
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Toni Klement (Dippolddiswalde, Njemačka) (zastupnik: J. Weiser, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 9. siječnja 2014. u predmetu R 927/2013-1, tako da se prihvati tužiteljeva žalba i žig Zajednice br. 3723822 u potpunosti opozove;

               —

               podredno, poništi osporavanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u te, ovisno o slučaju, nositelju žiga Zajednice ili mogućem intervenijentu snošenje troškova ovog postupka te postupka povodom žalbe pred OHIM-om.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za opoziv: trodimenzionalni žig u obliku pećnice, za proizvode iz razreda 11 – registracija žiga Zajednice br. 3 723 822.

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Stranka koja zahtijeva opoziv žiga Zajednice: tužitelj

      Odluka Odjela za poništaje: odbijanje zahtjeva za opoziv

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 zajedno s člankom 15. Uredbe br. 207/2009


title: Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2013. — BVGD protiv Komisije (Spojeni predmeti T-104/07 i T-339/08) ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi i zloporaba vladajućeg položaja — Tržište neobrađenih dijamanata — Sustav distribucije SOC — Odluka o odbijanju prigovora — Nepostojanje interesa Zajednice — Pravna osnova — Postupovna prava podnositelja prigovora — Pristup dokumentima — Obveze u području preispitivanja prigovora — Učinci isključivanja s tržišta — Očita pogreška u ocjeni” )

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/18

         Presuda Općeg suda od 11. srpnja 2013. — BVGD protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-104/07 i T-339/08) (1)

   (Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi i zloporaba vladajućeg položaja - Tržište neobrađenih dijamanata - Sustav distribucije SOC - Odluka o odbijanju prigovora - Nepostojanje interesa Zajednice - Pravna osnova - Postupovna prava podnositelja prigovora - Pristup dokumentima - Obveze u području preispitivanja prigovora - Učinci isključivanja s tržišta - Očita pogreška u ocjeni)
   2013/C 252/41
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: L. Levi i C. Ronzi kao i, u predmetu T-104/07, G. Vandersanden, zatim L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, R. Sauer i J. Bourke, zatim F. Castillo de la Torre i R. Sauer, agenti, uz asistenciju, u predmetu T-104/07, S. Drakakakisa, odvjetnika, i T. Soamesa, solicitor, zatim T. Soamesa, i u predmetu T-339/08, T. Soamesa)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: De Beers (Luxembourg, Luksemburg) i De Beers UK Ltd, ranije The Diamond Trading Co. Ltd (London, Ujedinjeno Kraljevstvo) (zastupnici: W. Allan i S. Horwitz, solicitors, zatim W. Allan, J. Ysewyn, odvjetnik, i N. Gràcia Malfeito, solicitor, i na kraju N. Gràcia Malfeito, B. van de Walle de Ghelcke, J. Marchandise, odvjetnici, i P. Riedel, solicitor)

      Predmet

   Zahtjevi za poništenje odluka Komisije od 26. siječnja 2007. (predmet COMP/39.221/B-2 — BVGD/De Beers) i od 5. lipnja 2008. (predmet COMP/39.221/E-2 — De Beers/DTC Supplier of Choice) kojima se odbija prigovor tužitelja protiv intervenijenata zbog povrede članaka 81. UEZ-a i 82. UEZ-a na tržištu neobrađenih dijamanata, koja proizlazi iz njihove primjene sporazumâ o distribuciji poznatih pod nazivom „Supplier of Choice” (SOC).

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               La Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) snosit će svoje troškove kao i troškove Europske komisije.

               3.

               De Beers i De Beers UK Ltd snosit će svoje troškove.

      (1)  SL C 129, 9.6.2007.


title: Predmet C-368/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2016. uputio Højesteret (Danska) — Port of Assens protiv Navigators Management (UK) Limited

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2016. uputio Højesteret (Danska) — Port of Assens protiv Navigators Management (UK) Limited
   (Predmet C-368/16)
   (2016/C 314/18)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Højesteret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Port of Assens

      Tuženik: Navigators Management (UK) Limited

      Prethodna pitanja

   Treba li se članak 13. stavak 5., u vezi s člankom 14. stavkom 2. točkom (a), Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (1) tumačiti na način da znači da je povrijeđena stranka koja prema nacionalnom pravu može podnijeti tužbu izravno protiv društva koje osigurava osobu koja je prouzročila štetu vezana sporazumom o nadležnosti kojeg su valjano sklopili osiguravatelj i nositelj police u skladu s člankom 13. stavkom 5., u vezi s člankom 14. stavkom 2. točkom (a) Uredbe o nadležnosti?

      (1)  SL 2001 L 12, str. 1., SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.