title: Predmet T-272/14: Tužba podnesena 30. travnja 2014. – P-D Glasseiden i dr. protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/26

         Tužba podnesena 30. travnja 2014. – P-D Glasseiden i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-272/14)
   2014/C 223/31
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Oschatz, Njemačka), P-D Interglas Technologies GmbH (Erbach, Njemačka), P-D Industriegesellschalt mbH, Glasfaser Brattendorf (Wilsdruff STT Grumbach, Njemačka) i Glashütte Freital GmbH (Freital, Njemačka) (zastupnici: H. Janssen i G. Engel, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. u predmetu o državnim potporama SA.33995 (2013/C) – Potpora za obnovljivu električnu energiju i sniženi EEG doplatak za velike potrošače;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           Tužitelji ističu da pobijana odluka povrjeđuje članak 107. stavak 1. UFEU-a jer EEG doplatak predviđen u Zakonu o obnovljivoj energiji (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) i posebno uređenje kompenzacije nisu predstavljali dodjelu državnih ili državno kontroliranih sredstava. Sve činjenice relevantne za kvalifikaciju tih mjera utvrđene su u prethodnom postupku između Komisije i Savezne Republike Njemačke. Nije bilo više nikakvih sumnji, a koje je Komisija trebala utvrditi u postupku u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a i člankom 4. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 1. UFEU-a i načela pravne sigurnosti

                           —

                           Tužitelji ovdje ističu da Komisija nije poštovala članak 108. stavak 1. UFEU-a i načelo pravne sigurnosti jer je primijenila postupak za nove potpore u skladu s člankom 4. stavkom 4. Uredbe br. 659/1999 umjesto postupka za postojeće potpore u skladu s člankom 17. i dalje Uredbe br. 659/1999, kako bi preispitala privremenu ocjenu EEG-a kao potpore. U tom smislu osobito navode da Komisija odlukom od 22. svibnja 2002. nije kvalificirala EEG 2000 kao potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a jer nije bilo prijenosa državnih sredstava. Izmjene s EEG 2000 na EEG 2012 nisu bile značajne u usporedbi s odlukom Komisije od 22. svibnja 2002. Komisija je stoga mogla istaknuti svoje izmijenjeno pravno mišljenje u postupku prema članku 108. stavku 1. UFEU-a, a da time ne našteti tužiteljima.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 41. Povelje o temeljnim pravima i načela prava na saslušanje

                           —

                           Nadalje, tužitelji ističu da je tuženik donio pobijanu odluku, a da tužiteljima prethodno nije dao mogućnost očitovanja.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet T-719/15 P: Presuda Općeg suda od 17. siječnja 2017. – LP protiv Europola („Žalba — Javna služba — Privremeno osoblje — Ugovor na određeno vrijeme — Odluka o neobnavljanju — Implicitna odluka o odbijanju — Odluka o odbijanju žalbe — Obveza obrazlaganja — Dužnost brižnog postupanja”)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/17

         Presuda Općeg suda od 17. siječnja 2017. – LP protiv Europola
   (Predmet T-719/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Privremeno osoblje - Ugovor na određeno vrijeme - Odluka o neobnavljanju - Implicitna odluka o odbijanju - Odluka o odbijanju žalbe - Obveza obrazlaganja - Dužnost brižnog postupanja”))
   (2017/C 070/24)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: LP (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski policijski ured (Europol) (zastupnici: D. Neumann i C. Falmagne, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije [povjerljivo]
       (2), kojom se traži ukidanje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               LP će snositi vlastite troškove i troškove Europskog policijskog ureda (Europol) nastale u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.

      (2)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.


title: Predmet T-18/17: Tužba podnesena 13. siječnja 2017. – Češka Republika protiv Komisije

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/25

         Tužba podnesena 13. siječnja 2017. – Češka Republika protiv Komisije
   (Predmet T-18/17)
   (2017/C 070/35)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek i J. Vláčil, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2016/1867 оd 20. listopada 2016. o izmjeni Priloga Uredbi (EZ) br. 3199/93 o uzajamnom priznavanju postupaka potpunog denaturiranja alkohola radi oslobođenja od trošarine; i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 13. stavka 2. Ugovora o Europskoj uniji i članka 27. stavaka 3. i 4. Direktive Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića. Donošenjem pobijane uredbe, Komisija je navodno zadirala u češke nacionalne zahtjeve za potpuno denaturiranje alkohola, usprkos činjenici da Češka Republika nije podnijela Komisiji nikakvu obavijest u smislu članka 27. stavka 3. Direktive 92/83 i da je, s druge strane, u više navrata priopćila Komisiji da se ne slaže s tim pristupom. Međutim, u skladu s člankom 27. stavkom 4. Direktive 92/83, nije dozvoljeno zadirati u nacionalne zahtjeve za potpuno denaturiranje alkohola bez suglasnosti te države članice.

               2

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 27. stavka 1. točke (a) Direktive 92/83., s obzirom na to da eurodenaturant 1:1:1 ne ispunjava svrhu te odredbe jer ne daje dovoljna jamstva u borbi protiv porezne utaje. Eurodenaturant 1:1:1 vrlo je slaba denaturirajuća mješavina, a alkohol potpuno denaturiran tom mješavinom može se lako zloupotrijebiti za proizvodnju alkoholnih pića.


title: Predmet F-52/11: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 11. studenog 2014. – Carlo De Nicola protiv EIB-a (Javna služba — Osoblje EIB-a — Uznemiravanje — Postupak istrage — Izvješće istražnog odbora — Pogrešna definicija uznemiravanja — Odluka predsjednika EIB-a da ne postupa po pritužbi — Poništenje — Tužba za naknadu štete)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/33

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 11. studenog 2014. – Carlo De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet F-52/11) (1)

   ((Javna služba - Osoblje EIB-a - Uznemiravanje - Postupak istrage - Izvješće istražnog odbora - Pogrešna definicija uznemiravanja - Odluka predsjednika EIB-a da ne postupa po pritužbi - Poništenje - Tužba za naknadu štete))
   (2014/C 462/47)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksembourg) (zastupnik: L. Isola, odvjetnik)

      Tuženik: EIB (zastupnici: T. Gilliams i F. Martin, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferro, odvjetnika)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje dopisa predsjednika EIB-a u kojem navodi da, nakon odluke Povjerenstva da odbije pritužbu za uznemiravanje koju je podnio tužitelj, nikakva radnja nije nužna, kao i ostalih odluka vezanih uz istragu o uznemiravanju. Kao drugo, zahtjev za utvrđenje da je tužitelj bio žrtva uznemiravanja.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka od 1. rujna 2010. kojom je predsjednik Europske investicijske banke odbio pritužbu C. De Nicole za uznemiravanje.

               2.

               Nalaže se Europskoj investicijskoj banci plaćanje C. De Nicoli iznosa od 3  000 eura.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Europska investicijska banka snosi vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova C. De Nicole.

      (1)  SL C 186, 25.6.2011., str. 37.


title: Predmet T-277/13: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2016. – Marquis Energy protiv Vijeća („Damping — Uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država — Konačna antidampinška pristojba — Tužba za poništenje — Izravan utjecaj — Dopuštenost — Antidampinška pristojba na nacionalnoj razini — Pojedinačan tretman — Odabir uzoraka”)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/38

         Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2016. – Marquis Energy protiv Vijeća
   (Predmet T-277/13) (1)

   ((„Damping - Uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država - Konačna antidampinška pristojba - Tužba za poništenje - Izravan utjecaj - Dopuštenost - Antidampinška pristojba na nacionalnoj razini - Pojedinačan tretman - Odabir uzoraka”))
   (2016/C 270/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marquis Energy LLC (Hennepin, Illinois, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: P. Vander Schueren, a zatim P. Vander Schueren i M. Peristeraki, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert, agent, uz asistenciju B. Byrnea, solicitora i G. Berrischa, odvjetnika, zatim R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnici)

      Intervenijenti u potporu tuženicima: Europska komisija (zastupnici: M. França i T. Maxian Rusche, agenti); i ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (zastupnici: O. Prost i A. Massot, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 157/2013 od 18. veljače 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država (SL L 49, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 130., str. 263.) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 157/2013 od 18. veljače 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država u dijelu u kojem se odnosi na društvo Marquis Energy LLC.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove i troškove društva Marquis Energy.

               3.

               Europska komisija i ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 226, 3. 8. 2013.


title: Predmet T-591/14: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2015. – BSH protiv OHIM-a (PerfectRoast) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice PerfectRoast — Odbijanje registracije — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članka 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/53

         Presuda Općeg suda od 25. rujna 2015. – BSH protiv OHIM-a (PerfectRoast)
   (Predmet T-591/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice PerfectRoast - Odbijanje registracije - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članka 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 389/59)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: S. Biagosch, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. lipnja 2014. (predmetu R 359/2014-5) povodom prijave za registraciju verbalnog znaka PerfectRoast.

      Izreka

               1.

               Odluka petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 16. lipnja 2014. (predmet R 359/2014-5) poništava se u dijelu u kojem se njome odbija žalba protiv odluke ispitivača o odbijanju prijave za registraciju žiga Zajednice PerfectRoast za „bojlere”, „uronjive grijače” i „kuhala za jaja”.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet T-354/17: Tužba podnesena 6. lipnja 2017. – Genomic Health protiv EUIPO-a (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/41

         Tužba podnesena 6. lipnja 2017. – Genomic Health protiv EUIPO-a (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)
   (Predmet T-354/17)
   (2017/C 249/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Genomic Health, Inc. (Redwood City, Kalifornija, Sjedinjene Države) (zastupnik: A. Reid, Solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE” – prijava za registraciju br. 15 214 257

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. veljače 2017. u predmetu R 1682/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova u okviru ove tužbe.

      Tužbeni razlozi

   Tužitelj navodi da je pobijana odluka netočna i da predstavlja:

               —

               povredu općih načela jednakog postupanja, dobre uprave i pravne sigurnosti;

               —

               povredu članka 7. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povredu članka 7. stavka 1. točke (c) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-319/16 P: Žalba koju je 2. lipnja 2016. podnijela Ukrajina protiv rješenja Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 11. ožujka 2015. u predmetu T-348/14, Yanukovych protiv Vijeća

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/24

         Žalba koju je 2. lipnja 2016. podnijela Ukrajina protiv rješenja Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 11. ožujka 2015. u predmetu T-348/14, Yanukovych protiv Vijeća
   (Predmet C-319/16 P)
   (2017/C 006/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Ukrajina (zastupnik: M. Kostytska, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Oleksandr Viktorovych Yanukovych, Vijeće Europske unije, Europska komisija
   Sud (osmo vijeće) je rješenjem od 5. listopada 2016. odlučio da žalba nije dopuštena.


title: Predmet C-593/15 P: Žalba koju je 13. studenoga 2015. Slovačka Republika podnijela protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 14. rujna 2015. u predmetu T-678/14, Slovačka Republika protiv Europske komisije

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/20

         Žalba koju je 13. studenoga 2015. Slovačka Republika podnijela protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 14. rujna 2015. u predmetu T-678/14, Slovačka Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-593/15 P)
   (2016/C 027/24)
   Jezik postupka: slovački

      Stranke

      Žalitelj: Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Slovačka Republika od Suda zahtjeva da:

               i.

               u cijelosti ukine rješenje Općeg suda od 14. rujna 2015., T-779/14, Slovačka Republika/Komisija kojim je Opći sud odbacio kao nedopuštenu tužbu za poništenje koju je Slovačka Republika podnijela na temelju članka 263. Ugovora o funkcioniranju Europske unije protiv odluke Europske komisije sadržane u dopisu od 15. srpnja 2014., kojom je Europska komisija naložila Slovačkoj Republici da stavi na raspolaganje financijska sredstva koja odgovaraju gubitku tradicionalnih vlastitih sredstava;

               ii.

               odluči o dopuštenosti tužbe Slovačke Republike i vrati predmet Općem sudu radi donošenja odluke o osnovanosti tužbe; i

               iii.

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

         Podredno, ako Sud bude smatrao da ne raspolaže dovoljnim informacijama potrebnima za konačno odlučivanje o prigovoru nedopuštenosti Komisije, Slovačka Republika od Suda zahtjeva da:

               i.

               u cijelosti ukine rješenje Općeg suda od 14. rujna 2015., T-779/14, Slovačka Republika/Europska komisija, kojim je Opći sud odbacio kao nedopuštenu tužbu za poništenje koju je Slovačka Republika podnijela na temelju članka 263. Ugovora o funkcioniranju Europske unije protiv odluke Europske komisije sadržane u dopisu od 15. srpnja 2014., kojom je Europska komisija naložila Slovačkoj Republici da stavi na raspolaganje financijska sredstva koja odgovaraju gubitku tradicionalnih vlastitih sredstava;

               ii.

               vrati predmet Općem sudu radi donošenja odluke o osnovanosti tužbe i o njegovoj osnovanosti, i

               iii.

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svojoj žalbi Slovačka Republika ističe dva žalbena razloga:

               1.

               U okviru prvog žalbenog razloga Slovačka Republika prigovara Općem sudu da je počinio pogrešku koja se tiče prava u odnosu na (i) prirodu zatraženih financijskih sredstava i primjenjivost pravnih akata koji se odnose na vlastita sredstva i odnosne sudske prakse, (ii) kriterij o postojanju institucijine ovlasti ocjene toga je li moguće pobijati sporni akt te (iii) pristup pravosuđu i hitnost slučaja.

               2.

               Podredno, u okviru drugog žalbenog razloga Slovačka Republika prigovara Općem sudu da nije dovoljno obrazložio pobijanu odluku u dijelu koji se odnosi na (i) prirodu zatraženih financijskih sredstava i primjenjivost pravnih akata koji se odnose na vlastita sredstva i odnosne sudske prakse i (ii) pristup pravosuđu i hitnost slučaja, što potvrđuje i to da je upotrijebio (iii) isto obrazloženje u odnosu na različite činjenice.


title: Predmet T-919/16: Tužba podnesena 28. prosinca 2016. – Collins protiv Parlamenta

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/23

         Tužba podnesena 28. prosinca 2016. – Collins protiv Parlamenta
   (Predmet T-919/16)
   (2017/C 070/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužiteljica: Jane Maria Collins (Hotham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: I. Anderson, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europskog parlamenta od 25. listopada 2016. da se ne zaštite povlastice i imunitet tužiteljice,

               —

               odluči o tužiteljičinu zahtjevu da Parlament zaštiti njezine povlastice i imunitet na temelju članka 8. Protokola o povlasticama i imunitetima Europske unije,

               —

               naknadi neimovinsku štetu koju je tužiteljica pretrpjela zbog te odluke,

               —

               naloži tuženiku snošenje tužiteljičinih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 6. Europske konvencije o ljudskim pravima koja proizlazi iz toga što Odbor za pravna pitanja Europskog parlamenta nije ispitao dokaze koje je podnijela tužiteljica.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 6. Europske konvencije o ljudskim pravima koja proizlazi iz toga što Odbor za pravna pitanja Europskog parlamenta i Europski parlament nisu na odgovarajući način obrazložili odluku da se ne zaštite povlastice i imunitet tužiteljice na temelju članka 8. Protokola o povlasticama i imunitetima Europske unije.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članaka 6. i 11.Europske konvencije o ljudskim pravima koja proizlazi iz toga što Odbor za pravna pitanja Europskog parlamenta i Europski parlament nisu održali nepristrano saslušanje.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na bitnoj pogrešci koja se tiče prava, koju su počinili Odbor za pravna pitanja Europskog parlamenta i Europski parlament.


title: Predmet C-450/17 P: Žalba koju je 26. srpnja 2017. podnio Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 16. svibnja 2017. u predmetu T-122/15, Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank protiv Europske središnje banke

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/27

         Žalba koju je 26. srpnja 2017. podnio Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 16. svibnja 2017. u predmetu T-122/15, Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank protiv Europske središnje banke
   (Predmet C-450/17 P)
   (2017/C 293/31)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank (zastupnici: A. Glos, T. Lübbig i M. Benzing, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska središnja banka (ESB), Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 16. svibnja 2017. u predmetu T-122/15;

               —

               poništi odluku ESB-a od 5. siječnja 2015. (oznaka: ECB/SSM/15/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3) te naloži nastavak važenja zamjene odluke ESB-a od 1. rujna 2014. (oznaka: ECB/SSM/14/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1);

               —

               podredno, ukine navedenu presudu Općeg suda i predmet vrati Općem sudu;

               —

               naloži ESB-u snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Prvi žalbeni razlog: povreda prava Unije pri tumačenju i primjeni članka 6. stavka 4. Uredbe br. 1024/2013 (1) i članka 70. Okvirne uredbe o SSM-u (2).
               Opći sud je pogrešno tumačio relevantne odredbe članka 6. stavka 4. podstavka 2. Uredbe br. 1024/2013 u vezi s člankom 70. stavkom 1. Okvirne uredbe o SSM-u. Pogrešno je došao do zaključka da „posebne okolnosti” koje dovode do razvrstavanja subjekta kao manje značajnog postoje samo kada se izravnim nadzorom nacionalnih tijela mogu bolje ostvariti ciljevi Okvirne uredbe o SSM-u nego izravnim nadzorom ESB-a. Opći sud svoje je tumačenje zasnovao isključivo na engleskoj inačici Okvirne uredbe o SSM-u te je time povrijedio načelo da su sve jezične inačice jednako pravno obvezujuće. Opći sud je pogreškom propustio tumačiti pravila pomoću više rangiranog pravnog pravila u obliku načela proporcionalnosti primijenjenog na nadležnost. Pogrešno je odbacio postojanje očite pogreške u ocjeni koju je napravio ESB prilikom analize činjeničnog stanja te nije dovoljno ispitao, kao ni ESB prije njega, treba li žalitelja, na temelju specifičnih i činjeničnih okolnosti koje je potonji iznio, razvrstati kao manje značajnog subjekta na temelju „posebnih okolnosti” prema članku 6. stavku 4. podstavku 2. Uredbe br. 1024/2013 u vezi s člankom 70. Uredbe o SSM-u. Opći sud je time povrijedio svoju obvezu sveobuhvatnog ispitivanja pobijane odluke u odnosu na pogreške u ocjeni.

               2.

               Drugi žalbeni razlog: iskrivljavanje pobijane odluke i pogrešna ocjena zahtjeva koji se odnose na obrazlaganje
               Opći sud je iskrivio obrazloženje pobijane odluke te je zamijenio obrazloženje ESB-a svojim vlastitom. Zbog iskrivljavanja sadržaja pobijane odluke, Opći sud je zanemario da isti ne ispunjava zahtjeve prava Unije u vezi s obvezom obrazlaganja: obrazloženje pobijane odluke je nelogično i proturječno samo sebi.

               3.

               Treći žalbeni razlog: Opći sud je počinio povredu postupka iznošenjem aspekata koji predmet postupka
               Presudom Općeg suda povrijeđeno je žaliteljevo pravo na saslušanje i načelo kontradiktornosti postupka. U obrazloženju presude se iznose razmatranja bitna za ishod spora koja nisu bila predmet rasprave u sudskom postupku.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, str. 63.)

      (2)  Uredba Europske središnje banke (EU) br. 468/2014 o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (SL L 141, str. 1.)


title: Predmet C-429/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Innsbruck — Austrija) — Siegfried Pohl protiv ÖBB Infrastruktur AG (Zahtjev za prethodnu odluku — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Članak 21. Povelje o temeljnim pravima Europske unije — Članak 45. UFEU-a — Direktiva 2000/78/EZ — Različito postupanje na temelju dobi — Određivanje referentnog datuma za potrebe napredovanja na platnoj ljestvici — Rok zastare — Načelo djelotvornosti)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Innsbruck — Austrija) — Siegfried Pohl protiv ÖBB Infrastruktur AG
   (Predmet C-429/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članak 21. Povelje o temeljnim pravima Europske unije - Članak 45. UFEU-a - Direktiva 2000/78/EZ - Različito postupanje na temelju dobi - Određivanje referentnog datuma za potrebe napredovanja na platnoj ljestvici - Rok zastare - Načelo djelotvornosti)
   2014/C 85/13
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Siegfried Pohl

      Tuženik: ÖBB Infrastruktur AG

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Oberlandesgericht Innsbruck — Tumačenje članka 6. stavka 3. UEU-a i članka 21. Povelje o temeljnim pravima Europske unije, članka 45. UFEU-a kao i Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.). — Područje primjene ratione temporis — Predpristupno razdoblje — Plaće zaposlenika u sektoru željezničkog prijevoza — Nacionalni propis i kolektivni ugovor koji isključuju uzimanje u obzir razdobljâ rada ostvarenih prije navršenih 18 godina u svrhe određivanja plaće — Uzimanje u obzir polovice razdobljâ rada zaposlenika ostvarenih nakon navršenih 18 godina, osim u slučaju radnog iskustva u „kvazijavnom” poduzeću ili nacionalnom željezničkom poduzeću — Rok zastare

      Izreka

   Nije protivna pravu Unije ni, osobito, načelu djelotvornosti nacionalna odredba, kao što je predmetna u glavnom postupku, koja za pravo zaposlenika da zahtijeva ponovnu procjenu razdobljâ službe koja se moraju uzeti u obzir prilikom određivanja referentnog datuma za potrebe napredovanja određuje tridesetogodišnji rok zastare koji počinje teći sklapanjem sporazuma na temelju kojeg je referentni datum bio određen ili uvrštavanjem u pogrešan platni razred.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.


title: Predmet C-173/14 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. travnja 2015. – European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd protiv Europske agencije za lijekove (EMA) (Žalba — Javna nabava usluga — Poziv na nadmetanje — Kriteriji za dodjelu — Transparentnost — Objektivna ocjena — Zahtjev za naknadu štete)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/13

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. travnja 2015. – European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd protiv Europske agencije za lijekove (EMA)
   (Predmet C-173/14 P) (1)

   ((Žalba - Javna nabava usluga - Poziv na nadmetanje - Kriteriji za dodjelu - Transparentnost - Objektivna ocjena - Zahtjev za naknadu štete))
   (2015/C 198/17)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd (zastupnik: V. Christianos, dikigoros)

      Druga stranka u postupku: Europska agencija za lijekove (EMA) (zastupnici: T. Jabłoński, S. Marino, G. Gavriilidou i C. Maignen, agenti, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE et European Dynamics UK Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 184, 16.6.2014.


title: Predmet F-37/14: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 30. rujna 2014. – Ojamaa protiv Parlamenta (Javna služba — Dužnosnici — Tijelo za imenovanje — Akt s negativnim učinkom — Očita nedopuštenost)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/68

      Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 30. rujna 2014. – Ojamaa protiv Parlamenta
      (Predmet F-37/14) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Tijelo za imenovanje - Akt s negativnim učinkom - Očita nedopuštenost))
      (2014/C 395/83)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Priit Ojamaa (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Ecker i N. Chemaï, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke Parlamenta o odbijanju prenošenja 16 dana neiskorištenog godišnjeg odmora iz 2012. u 2013. godinu nakon što je tužitelj bio na dugotrajnom bolovanju zbog teške bolesti.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  P. Ojamaa snosit će vlastite troškove, a nalaže mu se snošenje i troškova Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 184, 16.6.2014., str. 47.


title: Predmet C-469/15 P: Žalba koju su 4. rujna 2015. podnijeli FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 16. lipnja 2015. u predmetu T-655/11, FSL Holdings i drugi protiv Europske komisije

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/18

         Žalba koju su 4. rujna 2015. podnijeli FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 16. lipnja 2015. u predmetu T-655/11, FSL Holdings i drugi protiv Europske komisije
   (Predmet C-469/15 P)
   (2015/C 389/20)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA (zastupnici: P. Vlaemminck, C Verdonck, B. Van Vooren, J. Auwerx, advocaten)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu protiv koje je podnesena žalba zbog korištenja dokaza koji su pribavljeni uz potpuno nepoštovanje postupka propisanog za njihovo prikupljanje i zbog pogrešne primjene Obavijesti o suradnji iz 2002. i, slijedom toga, u cijelosti poništi Komisijinu odluku od 12. listopada 2011.;

               —

               podredno, djelomično ukine presudu protiv koje je podnesena žalba u dijelu u kojem Opći sud nije proveo potpuni sudski nadzor nad novčanom kaznom izrečenom žaliteljima i, slijedom toga, znatno smanji novčanu kaznu izrečenu žaliteljima na temelju presude protiv koje je podnesena žalba;

               —

               podredno tome, djelomično ukine presudu protiv koje je podnesena žalba u dijelu u kojem Opći sud nije pravilno utvrdio da je cilj ili učinak povrede bilo ograničenje tržišnog natjecanja i, slijedom toga, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje, osim ako Sud smatra da raspolaže dostatnim informacijama za poništenje Komisijine odluke;

               —

               u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova žalitelja u postupcima pred Sudom i Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji temelje svoju žalbu na četiri žalbena razloga:

               —

               U prvom žalbenom razlogu, žalitelji ističu da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava i povrijedio njihova prava na obranu i bitne postupovne zahtjeve odbivši zahtjev žalitelja u vezi s nezakonitošću prijenosa dokumenata Komisiji koje su prikupila talijanska porezna tijela tijekom nacionalne porezne istrage, i u vezi s posljedicama te nezakonitosti. Kao prvo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava presudivši da Komisija na temelju prava EU-a nema izričitu obvezu sprječavanja nepopravljive povrede temeljnih prava na obranu u upravnom stadiju istražnog postupka u području tržišnog natjecanja. Kao drugo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava time što je zanemario Komisijinu povredu prava žalitelja na obranu i bitnih postupovnih zahtjeva kako su navedeni u članku 12. stavku 2. Uredbe 1/2003 (1). Kao treće, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava time što je iskrivio jasno značenje dokaza koji su mu podneseni, presudivši da nezakonitost prikupljanja dokumenata koje je Komisija koristila kao dokaze nije relevantna.

               —

               U drugom žalbenom razlogu, žalitelji ističu da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije prekorio Komisiju što je podnositelju zahtjeva za dodjelu oslobođenja od kazni dodijelila oslobođenje u pogledu južne Europe, na taj način ne primjenjujući dosljedno Obavijest o suradnji iz 2002. Točnije, žalitelji tvrde da oslobođenje od kazne nije trebalo biti dodijeljeno podnositelju zahtjeva za dodjelu oslobođenja u pogledu južne Europe i da je, slijedom toga, usmene izjave tog podnositelja zahtjeva i informacije dobivene putem zahtjeva za informacije na temelju tih usmenih izjava trebalo izuzeti iz predmetnog spisa.

               —

               Podredno, u trećem žalbenom razlogu, žalitelji ističu da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava jer nije pružio djelotvornu sudsku zaštitu od kaznenopravne sankcije koju im je izrekla Komisija, unatoč neograničenoj nadležnosti propisanoj člankom 31. Uredbe 1/2003 i načelu djelotvorne sudske zaštite, kako je ugrađeno u članak 6. EKLJP-a i članak 47. Povelje. Žalitelji nadalje tvrde da je Opći sud, propustivši pružiti djelotvornu sudsku zaštitu, pogrešno izračunao novčanu kaznu.

               —

               Podredno tome, u četvrtom žalbenom razlogu, žalitelji ističu da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je pogrešno protumačio pojam povrede s obzirom na cilj, što je također dovelo do pogrešne pravne kvalifikacije činjenica i povrede prava žalitelja na obranu.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet T-38/14: Rješenje Općeg suda od 5. listopada 2015. – Kafetzakis i dr. protiv Parlamenta i dr. („Tužba zbog propusta i za naknadu štete — Restrukturiranje grčkog javnog duga — Sudjelovanje privatnog sektora — Šteta zbog smanjenja potraživanja nastalih na temelju naknade štete zbog otkaza — Izjave šefova država ili vlada eurozone i institucija Unije — Izjava Euroskupine — Nepostojanje pojašnjenja uzročne veze s navodnom štetom — Nedopuštenost”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/56

         Rješenje Općeg suda od 5. listopada 2015. – Kafetzakis i dr. protiv Parlamenta i dr.
   (Predmet T-38/14) (1)

   ((„Tužba zbog propusta i za naknadu štete - Restrukturiranje grčkog javnog duga - Sudjelovanje privatnog sektora - Šteta zbog smanjenja potraživanja nastalih na temelju naknade štete zbog otkaza - Izjave šefova država ili vlada eurozone i institucija Unije - Izjava Euroskupine - Nepostojanje pojašnjenja uzročne veze s navodnom štetom - Nedopuštenost”))
   (2015/C 389/63)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Georgios Kafetzakis (Atena, Grčka) i još 102 tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnik: C. Papadimitriou, odvjetnik)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: A. Troupiotis i L. Visaggio, agenti); Europsko vijeće; Euroskupina; Vijeće Europske unije (zastupnici: A. de Gregorio Merino, M. Balta i E. Dumitriu-Segnana, agenti); Europska komisija (zastupnici: M. Konstantinidis, J.-P. Keppenne i B. Smulders, agenti); i Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: P. Papapaschalis i P. Senkovic, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za utvrđenje da su tuženici nezakonito propustili donijeti zakonodavne mjere koje su nužne da na obveznice koje drže tužitelji, kao otpušteni radnici društva Olympiaki Aeroporia, ne bi utjecao plan sudjelovanja privatnog sektora u programu financiranja duga (PSI), kojim se smanjuje vrijednost duga grčke države i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog tog nezakonitog propusta djelovanja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Georgiosu Kafetzakisu i još 102 tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014.


title: Predmet F-120/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. lipnja 2015. – Curdt-Christiansen protiv Parlamenta (Javna služba — Dužnosnici — Primici od rada — Godišnji putnički troškovi — Članak 7. stavak 3. i članak 8. Priloga VII. Pravilniku — Utvrđivanje matičnog mjesta i mjesta od osobnog interesa — Zahtjev za izmjenu mjesta podrijetla — Pojam mjesta od osobnog interesa — Promjena boravišta člana obitelji — Razdoblje koje je prošlo između izmjene mjesta od osobnog interesa i zahtjeva za izmjenu matičnog mjesta — Iznimna priroda izmjene)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/39

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. lipnja 2015. – Curdt-Christiansen protiv Parlamenta
   (Predmet F-120/14) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Godišnji putnički troškovi - Članak 7. stavak 3. i članak 8. Priloga VII. Pravilniku - Utvrđivanje matičnog mjesta i mjesta od osobnog interesa - Zahtjev za izmjenu mjesta podrijetla - Pojam mjesta od osobnog interesa - Promjena boravišta člana obitelji - Razdoblje koje je prošlo između izmjene mjesta od osobnog interesa i zahtjeva za izmjenu matičnog mjesta - Iznimna priroda izmjene))
   (2015/C 262/53)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Caspar Curdt-Christiansen (Perl, Njemačka) (zastupnik: A. Salerno, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: E. Taneva i N. Chemaï, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Parlamenta kojom se odbija zahtjev tužitelja za izmjenu njegovog matičnog mjesta na Larnaku (Cipar) i mjesta od osobnog interesa na Singapur, umjesto Montreala (Kanada), nakon njegova premještaja u Europski parlament.

      Izreka presude

               1.

               Zahtjev se odbija.

               2.

               C. Curdt-Christiansen snosi vlastite troškove i nalaže mu se snositi troškove Europskog parlamenta.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015., str. 57.


title: Predmet T-588/14: Tužba podnesena 8. kolovoza 2014. – Mechadyne International protiv OHIM-a (FlexValve)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/16

         Tužba podnesena 8. kolovoza 2014. – Mechadyne International protiv OHIM-a (FlexValve)
   (Predmet T-588/14)
   2014/C 361/21
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Mechadyne International Ltd (Kirtlington, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. von Petersdorff-Campen i E. Schaper, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 3. lipnja 2014. u predmetu R 2435/2013-4;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element „FlexValve” za proizvode i usluge iz razreda 7, 9, 12 i 42 –prijava žiga Zajednice br. 1 1 2 74  677

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda prava na saslušanje;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke. (b) Uredbe br. 207/2009

               —

               povreda članka 7. stavka 1 . točke (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-412/11: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg (Povreda obveze države članice — Promet — Razvoj željeznica Zajednice — Direktiva 91/440/EEZ — Članak 6. stavak 3. i Prilog II — Direktiva 2001/14/EZ — Članak 14. stavak 2. — Neovisnost tijela kojem je povjereno izvršavanje osnovnih funkcija)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg
   (Predmet C-412/11) (1)

   (Povreda obveze države članice - Promet - Razvoj željeznica Zajednice - Direktiva 91/440/EEZ - Članak 6. stavak 3. i Prilog II - Direktiva 2001/14/EZ - Članak 14. stavak 2. - Neovisnost tijela kojem je povjereno izvršavanje osnovnih funkcija)
   2013/C 252/10
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne i H. Støvlbæk, agenti)

      Tuženik: Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnik: C. Schiltz, agent)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Nedonošenje u zadanim rokovima odredaba nužnih radi usklađivanja s člankom 6. stavkom 3. i Prilogom II Direktivi 91/440/EEZ Vijeća od 29. srpnja 1991. koja se odnosi na razvoj željeznica Zajednice (L 237, str. 25.), kako je izmijenjena Direktivom 2001/12/EZ (SL L 75, str. 1.), kao i s člankom 14. stavkom 2. Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (SL L 75, str. 29.) — Nedostatak u jamčenju neovisnosti osnovnih funkcija

      Izreka

               1.

               Tužbeni zahtjev se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 298, 8.10.2011.


title: Predmet T-502/17: Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – SFP Asset Management i drugi protiv SRB-a

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/36

         Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – SFP Asset Management i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-502/17)
   (2017/C 347/45)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: SFP Asset Management, S.A. (Ženeva, Švicarska), Twenty First Trade Inc. (Panamá, Panama), Merlos Infor, S.L. (Badalona, Španjolska) (zastupnik: J. Gálvez Pascual, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je SRB povrijedio pravo Unije time što je na izvršnoj sjednici od 7. lipnja 2017. donio Odluku SRB/EES/2017/08 o usvajanju sanacijskog programa za financijsku instituciju Banco Popular Español, A.S.;

               —

               stoga poništi navedeni akt, kao i naknadne provedbene akte koje je SRB mogao donijeti, i to s učinkom ex tunc.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores i Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-410/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. lipnja 2014. – Wilders protiv Parlamenta i Vijeća ( „Privremena pravna zaštita — Europski parlament — Akt o izboru zastupnika u Europskom parlamentu na neposrednim općim izborima — Nespojivost mandata u Europskom parlamentu s onim u nacionalnom parlamentu (zabrana dvostrukog mandata) — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Nepoštivanje formalnih zahtjeva — Očita nedopuštenost glavne tužbe — Nedopuštenost” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/64

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. lipnja 2014. – Wilders protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-410/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Europski parlament - Akt o izboru zastupnika u Europskom parlamentu na neposrednim općim izborima - Nespojivost mandata u Europskom parlamentu s onim u nacionalnom parlamentu (zabrana dvostrukog mandata) - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepoštivanje formalnih zahtjeva - Očita nedopuštenost glavne tužbe - Nedopuštenost”))
   2014/C 315/107
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Geert Wilders (zastupnici: G. Knoops i C. Hamburger, odvjetnici)

      Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

      Predmet

   Zahtjev za određivanje privremenih mjera kojima se, u biti, tužitelju dopušta da položi prisegu kao zastupnik u Europskom parlamentu, uz istovremeni nastavak izvršavanja njegovog mandata zastupnika u nizozemskom parlamentu.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


               28.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 163/10

         Postupak koji je 13. siječnja 2014. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-5/14)
   (2014/C 163/09)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Xavier Lewis, Auður Ýr Steinarsdóttir i Catherine Howdle, u svojstvu zastupnikâ Nadzornog tijela EFTA-e, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 13. siječnja 2014. postupak protiv Islanda pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da, i. zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 32.ff poglavlja V. Priloga XX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1.; ili ii. zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze u skladu s člankom 40. tog Akta i člankom 7. Sporazuma o EGP-u;

               2.

               da se Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 26. kolovoza 2013. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 26. lipnja 2013. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva („Akt”) u skladu s točkom 32.ff poglavlja V. Priloga XX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 40. Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet F-24/15: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 17. prosinca 2015. – Di Marzio protiv Vijeća (Javna služba — Član ugovornog osoblja — Funkcijska skupina I. — Izmjena ugovora u ugovor člana privremenog osoblja na neodređeno vrijeme u razredu AST 3, AST 4 ili AST 5 ili u ugovor člana ugovornog osoblja na neodređeno vrijeme u funkcijskoj skupini III. — Članci 2., 3.a, 3.b, 80. i 88. Uvjeta zaposlenja — Obveza obrazlaganja — Očita pogreška u ocjeni — Načelo dobre uprave — Dužnost brižnog postupanja — Očito pravno neosnovana tužba — Članak 81. Poslovnika)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/100

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 17. prosinca 2015. – Di Marzio protiv Vijeća
   (Predmet F-24/15) (1)

   ((Javna služba - Član ugovornog osoblja - Funkcijska skupina I. - Izmjena ugovora u ugovor člana privremenog osoblja na neodređeno vrijeme u razredu AST 3, AST 4 ili AST 5 ili u ugovor člana ugovornog osoblja na neodređeno vrijeme u funkcijskoj skupini III. - Članci 2., 3.a, 3.b, 80. i 88. Uvjeta zaposlenja - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni - Načelo dobre uprave - Dužnost brižnog postupanja - Očito pravno neosnovana tužba - Članak 81. Poslovnika))
   (2016/C 048/116)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Antony Di Marzio (Limelette, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i M. Veiga, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o odbijanju tužiteljevog zahtjeva za izmjenu njegovog ugovora člana ugovornog osoblja, funkcijska skupina I., u ugovor člana privremenog osoblja, ili alternativno u ugovor člana ugovornog osoblja, funkcijska skupina III., i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske i imovinske štete.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbija kao očito neosnovana.

               2.

               A. Di Marzio snosit će vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015., str. 43.


title: Predmet T-180/15: Tužba podnesena 14. travnja 2015. – Icap a.o. protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/30

         Tužba podnesena 14. travnja 2015. – Icap a.o. protiv Komisije
   (Predmet T-180/15)
   (2015/C 245/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Icap plc (London, Ujedinjena Kraljevina), Icap Management Services Ltd (London) i Icap New Zealand Ltd (Wellington, Novi Zeland) (zastupnici: C. Riis-Madsen i S. Frank, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi, u cijelosti ili djelomično, Odluku Komisije od 4. veljače 2015. donesenu u predmetu AT.39861 – Yen Interest Rate Derivatives – C(2015) 432 final;

               —

               podredno, ukine ili smanji izrečenu novčanu kaznu;

               —

               u svakom slučaju, naloži tuženiku da podmiri tužiteljeve troškove u vezi s ovim predmetom;

               —

               donese sve druge mjere koje smatra prikladnim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču činjenica i pogreškama koje se tiču prava koje je počinila Komisija kada je utvrdila da ponašanje banaka ograničava i/ili narušava tržišno natjecanje „po cilju”.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču činjenica i pogreškama koje se tiču prava koje je počinila Komisija kada je utvrdila da tužiteljevo navodno podupiranje ponašanja banaka predstavlja povredu tržišnog natjecanja u smislu članka 101. UFEU-a.

                           —

                           Prema tužiteljima, članak 101. UFEU-a se ne odnosi na ponašanje sudionika koji ne sudjeluje u sporazumu koji ograničava/narušava tržišno natjecanje. Test koji je primijenila Komisija je u svakom slučaju netočan i pokriva previše širok spektar ponašanja koja nisu dovoljno usko povezana s povredom. Ponašanje tužitelja ne potpada pod test za posrednike koji je primijenio tuženik. Tužitelji osobito ističu da tvrdnja prema kojoj su posredovali u razmjeni informacija između banaka nema nikakvu činjeničnu osnovu, te da tuženik ne navodi niti jedan slučaj kada su tužitelji posredovali u takvim razmjenama. Prema tužiteljima, isto se odnosi na ispitivanje koordiniranog trgovanja. Što se tiče manipulacije Yen LIBPR nalozima, Komisija bi morala priznati da je samo jedna od dviju banaka znala za sudjelovanje ICAP-a. Stoga – prema tvrdnjama tužitelja – ICAP nije posredovao u pogledu ponašanja banaka. Štoviše, kada je riječ o navedenim povredama, protupravno je ponašanje započelo mnogo prije nego je ICAP navodno započeo s posredovanjem.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču činjenica i pogreškama koje se tiču prava koje je počinila Komisija prilikom utvrđivanja navodnog sudjelovanja tužitelja u povredama.

                           —

                           Tužitelji ističu da su banke sudjelovale u trgovanju derivativima kamata u jenima, te da su stoga poznavale međusobne trgovinske pozicije i interese. Stoga su dokazi koje je podnijela Komisija u prilog argumentu da je ICAP znao za bilateralnu povredu beznačajni, neodređeni i zavaravajući. Nadalje, prema tvrdnjama tužitelja, Komisijin pristup implicira znanje i ponašanje tužitelja sve do okončanja bilateralne povrede od strane banaka, bez da se daje bilo kakav dokaz u prilog kontinuiranom znanju tužitelja za povrede banaka.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila načelo pretpostavke nedužnosti i načelo dobre uprave.

                           —

                           Prema tvrdnjama tužitelja Komisija je provela hibridni postupak nagodbe, u kojem je u odluci o nagodbi usvojenom u prosincu 2013. optužen ICAP te je iscrpno opisana njegova uloga kao posrednika. Od tog trenutka Komisija više nije mogla tvrditi da nema nikakvih predrasuda prilikom rješavanja ICAP-ovog predmeta.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Smjernica za utvrđivanje novčanih kazni od strane Komisije, povredi načela jednakog postupanja, povredi načela proporcionalnosti i povredi načela pravne sigurnosti.

                           —

                           Tužitelji ističu da je Komisija povrijedila načelo pravne sigurnosti kada je izrekla kazne koje premašuju puke nominalne kazne. To ujedno predstavlja i odstupanje od njezine ranije prakse. Usto, prema tvrdnjama tužitelja, Komisija je, time što je odbila da kao osnovu za izračun kazne uzme vrijednost prodaje tužitelja, što nije na odgovarajući način specificirala svoju metodu izračuna novčane kazne i što nije opravdala odstupanje od svoje ranije prakse, povrijedila svoje Smjernice za utvrđivanje novčanih kazni. Tužitelji također smatraju da je Komisija povrijedila načelo jednakog postupanja, jer je prema tužiteljima postupala drugačije nego prema drugim posrednicima optuženim za posredovanje u sličnim okolnostima i glede iste povrede. Također, Komisija je kaznila tužitelje isto kao i banke koje su počinile povredu, unatoč tome što su tužitelji optuženi samo za posredovanje. Tužitelji tvrde da su zbog toga izrečene kazne potpuno neproporcionalne, te da je stoga Komisija povrijedila načelo proporcionalnosti.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija prekršila načelo „ne bis in idem”.


title: Predmet T-289/15: Tužba podnesena 2. lipnja 2015. – Hamas protiv Vijeća

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/43

         Tužba podnesena 2. lipnja 2015. – Hamas protiv Vijeća
   (Predmet T-289/15)
   (2015/C 245/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Hamas (Doha, Katar) (zastupnik: L. Glock, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/521 od 26. ožujka 2015. o ažuriranju i izmjeni popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke 2014/483/ZVSP u dijelu u kojem se odnosi na Hamas (uključujući i Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

               —

               poništi Provedbenu Uredbu Vijeća (EU) 2015/513 od 26. ožujka 2015. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) br. 790/2014. u dijelu u kojem se odnosi na Hamas (uključujući i Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 1. stavka 4. Zajedničkog stajališta 2001/931 (1), s obzirom na to da nacionalne odluke na koje upućuje Vijeće ne ispunjavaju uvjete iz navedenog članka da bi ih se moglo smatrati odlukama koje je donijelo nadležno tijelo.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče činjenica, jer bitni dio činjenica koje je Vijeće navelo nije potkrijepljen niti jednim dokazom.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na pogrešci u ocjeni u odnosu na narav djelovanja organizacije Hamas kao terorističke organizacije.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi načela neuplitanja, koji se protivi tome da se Hamas, koji je zakoniti politički pokret, koji je pobijedio na izborima organiziranim u Palestini i koji čini okosnicu palestinske vlade, smatra terorističkim subjektom.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja od strane Vijeća.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi tužiteljeva prava na obranu i na povredi njegova prava na djelotvornu sudsku zaštitu u postupku pred nacionalnim tijelom.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na povredi prava vlasništva, s obzirom na to da zamrzavanje tužiteljeve imovine predstavlja neopravdanu povredu njegovog prava vlasništva.

      (1)  Zajedničko stajalište Vijeća 2001/931/ZVSP od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma (SL L 344, str. 93.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 11.).


title: Predmet T-351/15: Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2017. – Papapanagiotou protiv Parlamenta („Javna nabava robe — Postupak javne nabave — Uredski namještaj — Odbijanje ponuditeljeve ponude — Kriteriji za dodjelu — Odluka o poništenju postupka javne nabave — Obustava postupka”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/31

         Rješenje Općeg suda od 20. siječnja 2017. – Papapanagiotou protiv Parlamenta
   (Predmet T-351/15) (1)

   ((„Javna nabava robe - Postupak javne nabave - Uredski namještaj - Odbijanje ponuditeljeve ponude - Kriteriji za dodjelu - Odluka o poništenju postupka javne nabave - Obustava postupka”))
   (2017/C 078/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Papapanagiotou AVEEA (Ser, Grčka) (zastupnici: S. Pappas i I. Ioannidis, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: P. Biström i S. Toliušis, agenti)

      Predmet

   Tužba, podnesena na temelju članka 263. UFEU-a, kojom se zahtijeva poništenje Odluke Parlamenta D(2015)12887 od 27. travnja 2015., donesene u okviru postupka javne nabave INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 za isporuku uredskog namještaja (JO 2013/S 138-239094), kojom je odbijena ponuda društva Papapanagiotou.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Europski parlament snosi vlastite troškove kao i troškove društva Papapanagiotou AVEEA.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.


title: Predmet C-278/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. lipnja 2014. uputio Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunjska) – SC Enterprise Focused Solutions SRL protiv Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. lipnja 2014. uputio Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunjska) – SC Enterprise Focused Solutions SRL protiv Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
   (Predmet C-278/14)
   2014/C 303/22
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Enterprise Focused Solutions SRL

      Tuženik: Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

      Prethodno pitanje

   Može li se članak 23. stavak 8. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. (1) tumačiti u smislu da, kada javni naručitelj definira tehničke specifikacije proizvoda koji je predmet ugovora o nabavi upućivanjem na određenu marku, značajke jednakovrijednog ponuđenog proizvoda treba procjenjivati jedino u odnosu na tehničke specifikacije proizvoda koji se nalaze u proizvodnji ili ih je isto tako moguće procjenjivati u odnosu na proizvode koji postoje na tržištu, ali čija je proizvodnja prestala?

      (1)  Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 13, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.).


title: Predmet T-531/13: Rješenje Općeg suda od 28. siječnja 2015. – Kicks Kosmetikkedjan protiv OHIM-a – Kik Textilien (KICKS) („Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/27

      Rješenje Općeg suda od 28. siječnja 2015. – Kicks Kosmetikkedjan protiv OHIM-a – Kik Textilien (KICKS)
      (Predmet T-531/13) (1)

      ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
      (2015/C 107/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stockholm, Švedska) (zastupnik: K. Strömholm, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Njemačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. srpnja 2013. (predmet R 992/2012-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Kik Textilien und Non-Food GmbH i Kicks Kosmetikkedjan AB.

         Izreka

                  1.

                  Postupak povodom tužbe se obustavlja.

                  2.

                  Tužitelju i drugoj stranki u postupku pred žalbenim vijećem nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i to da svaki snosi polovinu troškova koje je imao tuženik.

         (1)  SL C 359, 7.12.2013.


title: Predmet T-514/13: Tužba podnesena 23. rujna 2013. — AgriCapital protiv OHIM-a — agri.capital (AGRI.CAPITAL)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/18

         Tužba podnesena 23. rujna 2013. — AgriCapital protiv OHIM-a — agri.capital (AGRI.CAPITAL)
   (Predmet T-514/13)
   2013/C 352/34
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: AgriCapital Corp. (New York, Sjedinjene Države) (zastupnici: P. Meyer i M. Gramsch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: agri.capital GmbH (Münster, Njemačka)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. srpnja 2013. u predmetu R 2236/2012-2;

               —

               naloži tuženiku i drugoj stranci pred žalbenim vijećem snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „AGRI.CAPITAL” u odnosu na proizvode i usluge iz razreda 4, 7, 35, 36, 37, 39, 40, 42 i 45 — prijava žiga Zajednice br. 8 341 323

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Žig ili znak naveden u prigovoru: registracija žiga Zajednice br. 6 192 322 za verbalni žig „AgriCapital” u odnosu na usluge u razredu 36 i registracija žiga Zajednice br. 4 589 339 za verbalni žig „AGRICAPITAL” u odnosu na usluge iz razreda 36

      Odluka odjela za prigovore: prigovor odbijen u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbačena

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet T-665/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/78

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica protiv Parlamenta
   (Predmet T-665/15)
   (2016/C 048/86)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Latvia) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8305 C Europskog parlamenta od 15. rujna 2015. kojom se odbija tužiteljev ponovni zahtjev za pristup određenim dokumentima koji se odnose na informacije o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće troškove i troškove za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu da snosi tužiteljeve troškove u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove eventualnih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da traženi osobni podaci nisu zaštićeni propisima Zajednice

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 jer je odbijen pristup traženim informacijama, iako su uvjeti za njihovo otkrivanje bili ispunjeni

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se odnosi na povredu opće obveze iz članka 2. i članka 4. Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001, u skladu s kojom je potrebno ispitati svaki pojedini dokument

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001 jer odbijanje djelomičnog pristupa traženim dokumentima nije bilo opravdano

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu obveze obrazlaganja iz članka 7. stavka 1. i članka 8. stavka 1. Uredbe 1049/2001 jer Parlament nije odgovorio na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str .70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001 L 8, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet T-138/14: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – Chart protiv SEAE („Izvanugovorna odgovornost — Članica lokalnog osoblja upućena u delegaciju Unije u Egiptu — Prestanak ugovora — Propust delegacije da egipatskom tijelu nadležnom za socijalnu sigurnost podnese potvrdu o prestanku službe članice osoblja i kasnije u tom pogledu regulira njezinu situaciju — Zastara — Trajna šteta — Djelomična nedopuštenost — Načelo dobre uprave — Razumni rok — Članak 41. Povelje o temeljnim pravima — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima — Izvjesna šteta — Uzročna veza”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/46

         Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2015. – Chart protiv SEAE
   (Predmet T-138/14) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Članica lokalnog osoblja upućena u delegaciju Unije u Egiptu - Prestanak ugovora - Propust delegacije da egipatskom tijelu nadležnom za socijalnu sigurnost podnese potvrdu o prestanku službe članice osoblja i kasnije u tom pogledu regulira njezinu situaciju - Zastara - Trajna šteta - Djelomična nedopuštenost - Načelo dobre uprave - Razumni rok - Članak 41. Povelje o temeljnim pravima - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Izvjesna šteta - Uzročna veza”))
   (2016/C 048/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Randa Chart (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

      Predmet

   Tužba za naknadu štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela zbog propusta delegacije Europske unije u Kairu (Egipat) da nakon njezine ostavke podnese potvrdu o prestanku njezine službe egipatskom tijelu nadležnom za socijalnu sigurnost i kasnije u tom pogledu regulira njezinu situaciju.

      Izreka

               1.

               Europskoj službi za vanjsko djelovanje (ESVD) nalaže se plaćanje naknade štete Randi Chart u iznosu od 25 000 eura.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbija.

               3.

               R. Chart će snositi dvije desetine vlastitih troškova i dvije desetine troškova ESVD-a.

               4.

               ESVD će snositi osam desetina vlastitih troškova i osam desetina troškova R. Chart.

      (1)  SL C 159, 26. 5. 2014.


title: Predmet F-117/13: Tužba podnesena 30. studenoga 2013. — ZZ protiv FRONTEX-a

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/23

         Tužba podnesena 30. studenoga 2013. — ZZ protiv FRONTEX-a
   (Predmet F-117/13)
   2014/C 31/41
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (FRONTEX)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o odbijanju produženja ugovora tužitelja nakon poništenja, od strane Službeničkog suda, prve odluke o odbijanju produženja njegovog ugovora.

      Tužbeni zahtjevi tužitelja

               —

               Poništiti odluku FRONTEX-a od 19. veljače 2013. o odbijanju produženja ugovora tužitelja;

               —

               izvršiti, po potrebi, svoju punu nadležnost radi osiguranja učinkovitosti svoje odluke;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet C-8/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia n° 4 de Martorell – Španjolska) – BBVA SA, ranije Unnim Banc SA protiv Pedra Peñalve Lópeza, Clare López Durán, Diega Fernándeza Gabarra (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 93/13/EEZ — Ugovor o hipotekarnom kreditu — Nepoštene odredbe — Postupak ovrhe — Opozicijski zahtjev — Prekluzivni rok)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/2

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 4 de Martorell – Španjolska) – BBVA SA, ranije Unnim Banc SA protiv Pedra Peñalve Lópeza, Clare López Durán, Diega Fernándeza Gabarra
   (Predmet C-8/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 93/13/EEZ - Ugovor o hipotekarnom kreditu - Nepoštene odredbe - Postupak ovrhe - Opozicijski zahtjev - Prekluzivni rok))
   (2015/C 429/02)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 4 de Martorell

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: BBVA SA, ranije Unnim Banc SA

      Tuženici: Pedro Peñalva López, Clara López Durán, Diego Fernández Gabarro

      Izreka

   Članke 6. i 7. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da se protive nacionalnoj prijelaznoj odredbi poput one u glavnom postupku, koja u odnosu na potrošače protiv kojih je pokrenuta ovrha na temelju hipoteke prije dana stupanja na snagu zakona u kojem se nalazi ta odredba, a koja nije bila zaključena na taj dan, za protivljenje ovrsi zbog navodne nepoštenosti ugovornih odredbi propisuje prekluzivni rok od mjesec dana računajući od prvog dana nakon dana objave tog zakona.

      (1)  SL C 102, 7. 4. 2014.


title: Predmet C-274/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2014. uputio Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španjolska) – Banco de Santander S.A.

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2014. uputio Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španjolska) – Banco de Santander S.A.
   (Predmet C-274/14)
   2014/C 303/19
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Banco de Santander S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 2. Odluke Komisije 2011/5/EZ (1) od 28. listopada 2009. o poreznoj amortizaciji financijskog ugleda (goodwill) kod stjecanja inozemnih udjela br. C 45/2007 tumačiti tako da se legitimna očekivanja priznata i definirana tom odlukom primjenjuju na odbitak porezne amortizacije financijskog ugleda (goodwill) iz članka 12. stavka 5. Texto Refundido de la Ley sobre el Impuesto de Sociedades – TRLIS (pročišćena verzija Zakona o porezu na dobit pravnih osoba) kada je riječ o neizravnim stjecanjima udjela u inozemnim društvima do kojih dolazi izravnim stjecanjem inozemnog holding društva?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, je li ništava Odluka C(2013) 4399 final od 17. srpnja 2013. u postupku Državna potpora SA 35550 (13/C) (prijašnji 13/NN, prijašnji 12/CP) – Porezna amortizacija financijskog ugleda (goodwill) za stjecanje inozemnih udjela, kojom je Komisija odlučila o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a zbog povrede samog članka 108. UFEU-a i Uredbe VIjeća (EZ) br. 659/1999 (2) od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (sadašnji članak 10. UFEU-a)?

      (1)  SL 2011, L 7, str. 48.

      (2)  SL L 83, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet C-177/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. travnja 2014. uputio Sala Tercera de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Supremo (Španjolska) – María José Regojo Dans protiv Consejo del Estado

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. travnja 2014. uputio Sala Tercera de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Supremo (Španjolska) – María José Regojo Dans protiv Consejo del Estado
   (Predmet C-177/14)
   2014/C 253/20
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: María José Regojo Dans

      Tuženik: Consejo del Estado

      Prethodna pitanja

               1.

               Jesu li pojmovi „privremeno osoblje” iz članka 12. Zakona 7/2007 od 12. travnja 2007. o temeljnom statutu državnih službenika i „privremeno osoblje” koji je prethodno uređen člankom 20.2. Zakona 30/1984 od 2. kolovoza 1984. o mjerama za reformu javne službe obuhvaćeni definicijom „radnika zaposlenog na određeno vrijeme” iz članka 3. stavka 1. ETUC-UNICE-CEEP Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji je u prilogu Direktive Vijeća 1999/70/EZ (1) od 28. lipnja 1999.?

               2.

               Primjenjuje li se na „privremeno osoblje” načelo nediskriminacije iz članka 4. stavka 4. navedenog ETUC-UNICE-CEEP Okvirnog sporazuma kako bi mu se priznale i isplatile naknade koje se na temelju staža isplaćuju karijernim službenicima, ugovornim djelatnicima na neodređeno vrijeme, privremenim službenicima i ugovornim djelatnicima na određeno vrijeme?

               3.

               Ulazi li režim slobodnog imenovanja i razrješenja, utemeljen na povjerenju, koji se primjenjuje na „privremeno osoblje” na temelju dva ranije navedena španjolska zakona, u objektivne razloge koje navodi taj stavak 4. radi opravdanja različitog postupanja?

      (1)  SL L 175, str. 43., SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 230.


title: Predmet T-532/13: Rješenje Općeg suda od 28. siječnja 2015. – Kicks Kosmetikkedjan protiv OHIM-a – Kik Textilien (KICKS) („Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/28

      Rješenje Općeg suda od 28. siječnja 2015. – Kicks Kosmetikkedjan protiv OHIM-a – Kik Textilien (KICKS)
      (Predmet T-532/13) (1)

      ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
      (2015/C 107/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stockholm, Švedska) (zastupnik: K. Strömholm, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Njemačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. srpnja 2013. (predmet R 991/2012-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Kicks Kosmetikkedjan AB i Kik Textilien und Non-Food GmbH.

         Izreka

                  1.

                  Postupak povodom tužbe se obustavlja.

                  2.

                  Tužitelju i drugoj stranki u postupku pred žalbenim vijećem nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i to da svaki od njih snosi polovinu troškova tuženika.

         (1)  SL C 359, 7.12.2013.


               15.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/16

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 4. rujna 2014. podnio Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) u postupku Wow air ehf. protiv islandskog tijela nadležnog za tržišno natjecanje Samkeppniseftirlitið te društava Isavia ohf. i Icelandair ehf.
   (Predmet E-18/14)
   (2015/C 11/06)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 4. rujna 2014. zaprimljenim u pisarnicu Suda 4. rujna 2014., Okružni sud u Reykjaviku, Island, (Héraðsdómur Reykjavíkur) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Wow air ehf. protiv islandskog tijela nadležnog za tržišno natjecanje Samkeppniseftirlitið te društava Isavia ohf. i Icelandair ehf. o sljedećim pitanjima:

               1.

               Jesu li države članice na temelju Uredbe Vijeća (EEZ) br. 95/93 od 18. siječnja 1993. o zajedničkim pravilima za dodjelu slotova u zračnim lukama Zajednice obvezne osigurati da se koordinatoru imenovanom u skladu s odredbama te Uredbe u pogledu obavljanja njegovih zadaća dodijele neovisne administrativne ovlasti na temelju nacionalnog zakonodavstva u okviru izvršne vlasti države članice ili država članica ima slobodu odlučivati o statusu koordinatora u skladu s vlastitim zakonodavstvom?

               2.

               Pretpostavlja li se u uputama za postupanje s pritužbama povezanima s dodjelom slotova iz članka 8. stavaka 7. i 8. Uredbe (EEZ) br. 95/93 da će se na sve pritužbe, uključujući one koje se odnose na pitanja tržišnog natjecanja, primjenjivati postupak propisan u navedenoj Uredbi, ili pak uvodnu izjavu 15. u preambuli Uredbe treba tumačiti u smislu da se Uredba, a posebno njezini članci 85. i 86., primjenjuje, ne dovodeći u pitanje pravila o tržišnom natjecanju iz Ugovora, na način da su pritužbe koje se odnose na pitanja tržišnog natjecanja u isključivoj nadležnosti tijela nadležnih za tržišno natjecanje u dotičnoj državi članici te ih stoga treba dostavljati izravno njima?

               3.

               Ako tijelo države članice nadležno za tržišno natjecanje izda upute na temelju nacionalnog zakonodavstva o tržišnom natjecanju, s upućivanjem na Uredbu (EEZ) br. 95/93, u cilju poticanja tržišnog natjecanja, pretpostavlja li se Uredbom da se te upute izdaju upravnom tijelu zračne luke/nadležnom tijelu ili se trebaju izdati koordinatoru?


title: Predmet C-291/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Anotato Dikastirio Kyprou (Cipar) 27. svibnja 2013. — Sotiris Papasavvas protiv Fileleleftheros Dimosia Etaireia, Takis Kounnafi, Giorgios Sertis

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Anotato Dikastirio Kyprou (Cipar) 27. svibnja 2013. — Sotiris Papasavvas protiv Fileleleftheros Dimosia Etaireia, Takis Kounnafi, Giorgios Sertis
   (Predmet C-291/13)
   (2013/C 207/56)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-355/15: Presuda Suda (osmo vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH protiv Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava — Direktiva 89/665/EEZ — Postupci pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi — Članak 1. stavak 3. — Pravni interes — Članak 2.a stavak 2. — Pojam „zainteresirani ponuditelj” — Pravo ponuditelja kojeg je javni naručitelj konačno isključio da zatraži pravnu zaštitu protiv naknadne odluke o dodjeli ugovora)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/14

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 21. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH protiv Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien
   (Predmet C-355/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Direktiva 89/665/EEZ - Postupci pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi - Članak 1. stavak 3. - Pravni interes - Članak 2.a stavak 2. - Pojam „zainteresirani ponuditelj” - Pravo ponuditelja kojeg je javni naručitelj konačno isključio da zatraži pravnu zaštitu protiv naknadne odluke o dodjeli ugovora))
   (2017/C 053/16)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH

      Tuženik: Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien

      Izreka

   Članak 1. stavak 3. Direktive 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007., treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se ponuditelju koji je konačnom odlukom javnog naručitelja isključen iz postupka javne nabave uskrati pristup pravnoj zaštiti protiv odluke o dodjeli i protiv sklapanja predmetnog ugovora o javnoj nabavi kad su samo taj neuspješni ponuditelj i uspješni ponuditelj dali ponude i kad neuspješni ponuditelj tvrdi da je ponudu tog uspješnog ponuditelja također trebalo odbiti.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015.


title: Predmet T-17/17: Tužba podnesena 11. siječnja 2017. – Constantinescu protiv Parlamenta

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/24

         Tužba podnesena 11. siječnja 2017. – Constantinescu protiv Parlamenta
   (Predmet T-17/17)
   (2017/C 070/34)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Radu Constantinescu (Kreuzweiler, Njemačka) (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

         te posljedično:

               —

               poništi odluku Ureda za infrastrukturu i logistiku – Luxembourg od 27. svibnja 2016., koja se odnosi na upis tužiteljevog djeteta u dnevni boravak u Bertrange Mameru i, stoga, odbijanje njegova upisa u dnevni boravak na Kirchbergu;

               —

               poništi odluku od 7. listopada 2016. Europskog parlamenta o odbijanju tužiteljeve žalbe od 6. lipnja 2016. protiv te odluke;

               —

               dodijeli naknadu štete za imovinsku i neimovinsku štetu koju je pretrpio;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i 1.d Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, povredi načela nediskriminacije i povredi pravila o teretu dokazivanja. Tužitelj u tom pogledu prigovara tuženiku da je dopustio odstupanja u vezi s drugim obiteljima, dok je u njegovu slučaju odbio takvo odstupanje, a da pritom različito postupanje nije bilo opravdano objektivnim okolnostima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni, povredi načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja te povredi članka 41. Povelje, sadržanima u pobijanoj odluci.


title: Predmet C-609/16 P: Žalba koju je 24. studenoga 2016. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-118/14, LDC Argentina protiv Vijeća

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/38

         Žalba koju je 24. studenoga 2016. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-118/14, LDC Argentina protiv Vijeća
   (Predmet C-609/16 P)
   (2017/C 030/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

      Druge stranke u postupku: LDC Argentina SA, Europska komisija, European Biodiesel Board (EBB)

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 15. rujna 2016., dostavljenu Vijeću 16. rujna 2016., u predmetu T-118/14, LDC Argentina SA/Vijeće Europske unije;

               —

               odbije prvostupanjski tužbeni zahtjev za poništenje sporne uredbe; i

               —

               naloži tužitelju snošenje troškova Vijeća i u prvostupanjskom i u žalbenom postupku.

         Podredno,

               —

               vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               donese da će se o troškovima prvostupanjskog i žalbenog postupka odlučiti naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

                  Kao prvo, Opći sud primijenio je pogrešan pravni kriterij prilikom procjene je li Vijeće raspolagalo dokazima za odluku o postojanju poremećaja cijena domaćih sirovina sadržanih u poslovnim knjigama relevantnih argentinskih izvoznika kako bi se opravdalo to da ih se ne uzme u obzir i da se primjeni metodologija iz članka 2. stavka 5. drugog podstavka Osnovne uredbe (1). Time je Opći sud postavio previsoki standard dokaza na tu instituciju.

               2.

                  Kao drugo, Opći sud nije dovoljno obrazložio utvrđenje da dokazi koje su podnijele institucije nisu bili dostatni za pokazati da je došlo do značajnog poremećaja cijena glavnih sirovina u Argentini kao posljedica sustava različitog oporezivanja izvoza.

               3.

                  Kao treće, izreka pobijane presude, kojom se poništavaju antidampinške pristojbe, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje neproporcionalna je u odnosu na jedini tužbeni razlog u potporu poništenju koji je Opći sud razmatrao, a utvrđenju nezakonitosti daje pretjerane učinke.

               4.

               Vijeće će pokazati da pobijana presuda sadrži više pogrešaka koje se tiču prava, a koje utječu na njezinu valjanost. Pored toga, Vijeće ističe da su činjenice iznesene u potporu tužiteljevu prvom tužbenom razlogu dovoljno utvrđene tako da Sud može o njemu odlučiti i odbiti tužbe.

               5.

               Vijeće stoga s poštovanjem traži ukidanje pobijane presude i odbijanje prvostupanjskih tužbi za poništenje sporne uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009., L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.) (u daljnjem tekstu: Osnovna uredba)


title: Predmet F-46/16: Tužba podnesena 26. kolovoza 2016. – ZZ protiv Komisije

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/32

         Tužba podnesena 26. kolovoza 2016. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-46/16)
   (2016/C 371/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje Komisijine odluke o izvršenju presude Službeničkog suda u dijelu u kojem je Komisija njome odbila zaposliti tužitelja kao dužnosnika na radnom mjestu na kojem ga je već odbila zaposliti i koja je bila predmet odluke koja je poništena navedenom presudom.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku od 27. listopada 2015. kojom je Glavna uprava Europske komisije za ljudske resurse poduzela mjere za izvršenje presude Službeničkog suda od 6. listopada 2015., F-119/14 FE/Komisija;

               —

               poništiti odluku tijela za imenovanje od 19. svibnja 2016. kojom je ono odbilo žalbu koju je tužitelj podnio protiv gore navedene odluke;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje iznosa od 25 000 eura na ime naknade neimovinske štete, pri čemu je riječ o privremeno određenom iznosu;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet T-137/13: Presuda Općeg suda od 28. travnja 2015. – Saferoad RRS protiv OHIM-a (MEGARAIL) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice MEGARAIL — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/34

         Presuda Općeg suda od 28. travnja 2015. – Saferoad RRS protiv OHIM-a (MEGARAIL)
   (Predmet T-137/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice MEGARAIL - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 198/45)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Saferoad RRS GmbH (Weroth, Njemačka) (zastupnik: C. Czychowski, avocat)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. siječnja 2013. (predmet R 2536/2011-4), koja se odnosi na prijavu registracije verbalnog znaka MEGARAIL kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Saferoad RRS GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 129, 4.5.2013.


title: Predmet F-18/15: Tužba podnesena 2. veljače 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/28

         Tužba podnesena 2. veljače 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-18/15)
   (2015/C 096/36)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka kojima se izmjenjuje opis vrste radnih mjesta tužitelja u aplikaciji sysper 2 i/ili odluka da se tužitelje ne uvrsti u popis dužnosnika predloženih za promaknuće u razrede AD13 i AD14, u okviru postupka promaknuća za 2014.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

   Prvenstveno:

               —

               utvrditi nezakonitost članka 45. Pravilnika i njegovog Priloga I., kao prijelaznih mjera koje se na njega odnose;

               —

               poništiti odluku tijela za imenovanje od 14. travnja 2014. o izmjeni spisa o promaknuću tužitelja sadržanog u sustavu „Sysper 2” kako bi se blokirala svaka mogućnost koja se odnosi na promaknuće;

               —

               poništiti naknadnu odluku tijela za imenovanje, dostavljenu 24. lipnja 2014., da se tužitelje ne uvrsti u popis dužnosnika predloženih za promaknuće u razrede AD 13 i AD 14 u okviru godišnjeg postupka promaknuća za 2014. predviđenog člankom 45. Pravilnika;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova;

         Podredno:

               —

               poništiti odluku tijela za imenovanje od 14. travnja 2014. o izmjeni spisa o promaknuću tužitelja sadržanog u sustavu „Sysper 2” kojoj je cilj blokiranje svake mogućnosti koja se odnosi na promaknuće;

               —

               poništiti naknadnu odluku tijela za imenovanje, dostavljenu 24. lipnja 2014., da se tužitelje ne uvrsti u popis dužnosnika predloženih za promaknuće u razrede AD 13 i AD 14 u okviru godišnjeg postupka promaknuća za 2014. predviđenog člankom 45. Pravilnika.

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.