title: Predmet T-168/13: Rješenje Općeg suda od 21. siječnja 2014. — EPAW protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Pravna osoba privatnog prava — Nepostojanje dokaza pravne osobnosti — Članak 44. stavak 5. točka (a) Poslovnika Općeg suda — Očita nedopuštenost” )

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/12

         Rješenje Općeg suda od 21. siječnja 2014. — EPAW protiv Komisije
   (Predmet T-168/13) (1)

   (Tužba za poništenje - Pravna osoba privatnog prava - Nepostojanje dokaza pravne osobnosti - Članak 44. stavak 5. točka (a) Poslovnika Općeg suda - Očita nedopuštenost)
   2014/C 78/24
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj:European Platform Against Windfarms (EPAW) (zastupnik: C. Kiss, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno K. Herrmann i P. Oliver, zatim L. Pignataro Nolin, K. Herrmann i J. Tomkin, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Komunikacije Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija, pod nazivom „Obnovljiva energija: glavni akter na europskom energetskom tržištu”, od 6. lipnja 2012., kao i Odluke Komisije od 21. siječnja 2013 kojom se kao nedopušten odbacuje zahtjev tužitelja za preispitivanje te komunikacije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               European Platform Against Windfarms (EPAW) snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-704/13: Tužba podnesena 30. prosinca 2013. — Banco de Sabadell i Banco Gallego protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/47

         Tužba podnesena 30. prosinca 2013. — Banco de Sabadell i Banco Gallego protiv Komisije
   (Predmet T-704/13)
   2014/C 52/91
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Banco de Sabadell, SA (Sabadell, Španjolska) i Banco Gallego, SA (Santiago de Compostela, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači AIE-a utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Predmet T-703/15: Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2016. – Groupe Go Sport protiv EUIPO-a – Design Go (GO SPORT) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije GO SPORT — Raniji nacionalni verbalni žigovi GO — Odluka o djelomičnom odbijanju zahtjeva za registraciju odjela za prigovore — Nepravodobna dostava podneska u kojem se izlažu tužbeni razlozi — Nedopuštenost žalbe podnesene žalbenom vijeću — Članak 60. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 49. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/30

         Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2016. – Groupe Go Sport protiv EUIPO-a – Design Go (GO SPORT)
   (Predmet T-703/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GO SPORT - Raniji nacionalni verbalni žigovi GO - Odluka o djelomičnom odbijanju zahtjeva za registraciju odjela za prigovore - Nepravodobna dostava podneska u kojem se izlažu tužbeni razlozi - Nedopuštenost žalbe podnesene žalbenom vijeću - Članak 60. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 49. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95”))
   (2017/C 022/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Groupe Go Sport (Sassenage, Francuska) (zastupnici: G. Arbant i E. Henry-Mayer, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Design Go Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. rujna 2015. (predmet R 569/2015-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Design Go i Groupe Go Sport.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Groupe Go Sport snošenje troškova.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-28/13: Rješenje Općeg suda od 21. listopada 2015. – ECC Couture protiv OHIM-a – Ball Wholesale (Culture)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/29

         Rješenje Općeg suda od 21. listopada 2015. – ECC Couture protiv OHIM-a – Ball Wholesale (Culture)
   (Predmet T-28/13) (1)

   (2015/C 429/38)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 79, 16. 3. 2013.


title: Predmet T-293/09: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – CNIEL protiv Komisije ( „Državne potpore — Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora — Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni — Odluka kojom se režim potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/41

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – CNIEL protiv Komisije
   (Predmet T-293/09) (1)

   ((„Državne potpore - Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora - Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni - Odluka kojom se režim potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 175/56
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Centre national interprofessionnel de l'économie laitière (CNIEL) (Paris, Francuska) (zastupnici: prvotno A. Cabanes i V. Kostrzewski-Pugnat, zatim A. Cabanes, A.-C. Jeux i L. Sersiron i naposljetku A. Cabanes, L. Sersiron i M. Spy, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, zatim B. Stromsky i S. Thomas i naposljetku B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje odluke Komisije C (2008) final od 10. prosinca 2008. u vezi s državnom potporom br. 561/2008, koja se odnosi na okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom ove tužbe se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 244, 10.10.2009.


title: Predmet T-90/13: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Herdade de S. Tiago II protiv OHIM-a – Polo/Lauren (V) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice V — Raniji figurativni žigovi Zajednice, nacionalni i Benelux žigovi koji predstavljaju igrača pola — Relativni razlozi za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/14

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Herdade de S. Tiago II protiv OHIM-a – Polo/Lauren (V)
   (Predmet T-90/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice V - Raniji figurativni žigovi Zajednice, nacionalni i Benelux žigovi koji predstavljaju igrača pola - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 388/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Herdade de S. Tiago II – Sociedade Agrícola, SA (Lisabon, Portugal) (zastupnici: I. de Carvalho Simões i J. Pimenta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: The Polo/Lauren Company, LP (New York, New York, Sjedinjene Države) (zastupnici: R. Black i S. Davies, solicitors)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 28. studenoga 2012. (predmet R 2240/2011-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava The Polo/Lauren Company, LP i Herdade de S. Tiago II – Sociedade Agrícola, SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Herdade de S. Tiago II – Sociedade Agrícola, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 123, 27.4.2013.


title: Predmet C-61/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. veljače 2014. uputio Tribunale regionale di gustizia amministrativa di Trento (Italija) – Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato protiv Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino” i dr.

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. veljače 2014. uputio Tribunale regionale di gustizia amministrativa di Trento (Italija) – Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato protiv Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino” i dr.
   (Predmet C-61/14)
   2014/C 135/25
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale regionale di gustizia amministrativa di Trento

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato

      Tuženici: Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino” – Città di Levico Terme, Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri e Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento

      Druga stranka u postupku: Associazione Infermieristica D & F. Care

      Prethodno pitanje

   Protive li se načela uspostavljena Direktivom Vijeća 89/665/CEE (1) od 21. prosinca 1989., o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 92/50/EEZ (2) od 18. lipnja 1992., [i Direktivom 2007/66/EZ (3) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007.], nacionalnoj odredbi poput one u članku 13. stavcima 1.a, 1.c i 6.a te članka 14., stavka 3.b, Dekreta Predsjednika Republike br. 115 od 30. svibnja 2002. (kako je postupno mijenjan naknadnim zakonodavnim zahvatima) koja nameće visoke troškove u obliku jedinstvenog doprinosa za ostvarivanje pristupa pravosuđu u upravnim stvarima u području sklapanja javnih ugovora?

      (1)  Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989., o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL L 395, str. 33.).

      (2)  Direktiva Vijeća 92/50/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim uslugama (SL L 209, str. 1.).

      (3)  Direktiva 2007/66/CZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. o izmjeni direktiva Vijeća 89/665/EEZ i 92/13/EEZ u vezi s poboljšanjem učinkovitosti postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi (SL L 335, str. 31.).


title: Predmet C-143/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. veljače 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – G.E. Security BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EEZ) br. 2658/87 — Zajednička carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Razvrstavanje robe — Tarifni brojevi 8517, 8521, 8531 i 8543 — Roba pod nazivom „videomultiplekser”)

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/12

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. veljače 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – G.E. Security BV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-143/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EEZ) br. 2658/87 - Zajednička carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Razvrstavanje robe - Tarifni brojevi 8517, 8521, 8531 i 8543 - Roba pod nazivom „videomultiplekser”))
   (2016/C 145/14)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: G.E. Security BV

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

   Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007., treba tumačiti na način da se robu poput one pod nazivom „videomultiplekser” o kojoj je riječ u glavnom postupku mora, ovisno o ocjeni svih činjenica od strane suda koji je uputio zahtjev kojima taj sud raspolaže, razvrstati u tarifni broj 8521 te nomenklature.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet T-399/11: Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2014. – Banco Santander i Santusa protiv Komisije ( „Državne potpore — Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima porezno rezidentnima u inozemstvu — Odluka kojom se taj sustav kvalificira kao državna potpora, ta potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat — Pojam državne potpore — Selektivni karakter — Utvrđivanje kategorije poduzetnika koje se tom mjerom stavlja u povoljniji položaj — Nepostojanje — Nepoštovanje članka 107. stavka 1. UFEU-a” )

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/20

         Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2014. – Banco Santander i Santusa protiv Komisije
   (Predmet T-399/11) (1)

   ((„Državne potpore - Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima porezno rezidentnima u inozemstvu - Odluka kojom se taj sustav kvalificira kao državna potpora, ta potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat - Pojam državne potpore - Selektivni karakter - Utvrđivanje kategorije poduzetnika koje se tom mjerom stavlja u povoljniji položaj - Nepostojanje - Nepoštovanje članka 107. stavka 1. UFEU-a”))
   (2014/C 462/30)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Banco Santander, SA (Santander, Španjolska); i Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan i R. Calvo Salinero, a potom J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro i R. Calvo Salinero, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje članka 1. stavka 1. i članka 4. Odluke Komisije 2011/282/EU od 12. siječnja 2011. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla za stjecanja inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) koju provodi Španjolska (SL L 135, str. 1.) [neslužbeni prijevod].

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 1. i članak 4. Odluke Komisije 2011/282/EU od 12. siječnja 2011. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla za stjecanja inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) koju provodi Španjolska poništavaju se.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 282, 24.9.2011.


title: Predmet T-142/17: Tužba podnesena 6. ožujka 2017. – Kaimbi protiv Vijeća

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/32

         Tužba podnesena 6. ožujka 2017. – Kaimbi protiv Vijeća
   (Predmet T-142/17)
   (2017/C 129/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Delphin Kaimbi (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnik: O. Okito, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Uredbu (EU) 2016/2230 kojom se provodi Odluka Vijeća (ZVSP) 2016/2231 od 12. prosinca 2016. o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo i izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP, u dijelu u kojem se odnosi na Delphina Kaimbija;

               —

               naloži Vijeću da osim vlastitih troškova snosi tužiteljeve troškove i troškove svih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga koja su u biti istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-139/17, Kibelisa/Vijeće.


title: Predmet C-484/16: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 13. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di Taranto – Italija) – kazneni postupak protiv Antonia Semerara (Zahtjev za prethodnu odluku — Očita nenadležnost — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Pravosudna suradnju u kaznenim stvarima — Direktiva 2012/29/EU — Članak 2. stavak 1. točka (a) — Minimalni standardi za prava, potporu i zaštitu žrtava kaznenih djela — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članci 49., 51., 53. i 54. — Kazneno djelo uvrede — Ukidanje kaznenog djela uvrede od strane nacionalnog zakonodavca — Nepostojanje poveznice s pravom Unije — Očita nenadležnost Suda)

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/4

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 13. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di Taranto – Italija) – kazneni postupak protiv Antonia Semerara
   (Predmet C-484/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Očita nenadležnost - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Pravosudna suradnju u kaznenim stvarima - Direktiva 2012/29/EU - Članak 2. stavak 1. točka (a) - Minimalni standardi za prava, potporu i zaštitu žrtava kaznenih djela - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 49., 51., 53. i 54. - Kazneno djelo uvrede - Ukidanje kaznenog djela uvrede od strane nacionalnog zakonodavca - Nepostojanje poveznice s pravom Unije - Očita nenadležnost Suda))
   (2017/C 086/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Giudice di pace di Taranto

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Antonio Semeraro

      Izreka

   Sud Europske unije očito je nenadležan za odgovoriti na prethodno pitanje koje je uputio Giudice di pace di Taranto (mirovni sudac, Tarente, Italija), odlukom od 2. rujna 2016.

      (1)  SL C 428, 21. 11. 2016.


title: Predmet C-243/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2016. uputio Juzgado de lo Social n° 30 de Barcelona (Španjolska) – Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García i Juan Gregorio Benito García protiv Contimark S.A. i Jordi Socías Gispert

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2016. uputio Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona (Španjolska) – Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García i Juan Gregorio Benito García protiv Contimark S.A. i Jordi Socías Gispert
   (Predmet C-243/16)
   (2016/C 279/17)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García i Juan Gregorio Benito García

      Tuženici: Contimark S.A. i Jordi Socías Gispert

      Prethodna pitanja

               1.

               Na temelju direktiva 2009/101/EZ (1) i 2012/30/EU (2) i članaka 236., 237., 238., 241. i 367., među ostalima, Zakona o društvima kapitala (Ley de Sociedades de Capital, ZDK), kojima su te direktive prenesene u nacionalno pravo, ima li vjerovnik trgovačkog društva koji zahtijeva ispunjenje svoje tražbine iz radnog odnosa pred nadležnim španjolskim sudskim tijelima – sudovima za radne sporove – pravo pred istim sudom istodobno podnijeti izravnu tužbu protiv poduzeća radi priznanja duga iz radnog odnosa kumulativno s tužbom protiv fizičke osobe – upravitelja društva – kao solidarno odgovorne za dugove društva, na temelju neispunjenja obveza društva predviđenih u navedenim direktivama i prenesenih u španjolski ZDK?

               2.

               Može li sudska praksa Sala de lo Social (odjel za radne sporove) španjolskog Tribunal Supremo (Vrhovni sud), kako proizlazi iz presuda 28-02-97 (RJ 1997\4220); 28-12-97 (RJ 1997\7680); 31-12-97 (RJ 1997\9644); 13-04-98 (RJ 1998\4577); 17-01-00 (RJ 2000\918); 9-6-00 (RJ 2000\5109); 8-05-02 i 20-12-12 (sažeta u ovom rješenju u drugoj točki u dijelu o primjenjivoj nacionalnoj sudskoj praksi), biti protivna člancima 2., 6., 7., i 8. Direktive 2009/101/EZ i člancima 19. i 36. Direktive 2012/30/EU, jer prema toj praksi španjolski sudovi za radne sporove ne mogu u pogledu tražbine iz radnog odnosa izravno primijeniti jamstva, predviđena u tim direktivama Zajednice koje su prenesene člancima 236., 237., 238., 241., 367. i drugim člancima ZDK-a, za vjerovnike trgovačkih društava kada oni najodgovorniji u društvu – fizičke osobe – ne ispune formalne zahtjeve u vezi s objavom osnovnih dokumenata društva predviđene u Direktivama 2009/101 i 2012/30 i prenesene u španjolski ZDK?

               3.

               Može li sudska praksa Sala de lo Social (odjel za radne sporove) španjolskog Tribunal Supremo (Vrhovni sud), kako proizlazi iz presuda 28-02-97 (RJ 1997\4220); 28-10-97 (RJ 1997\7680); 31-12-97 (RJ 1997\9644); 13-04-98 (RJ 1998\4577); 17-01-00 (RJ 2000\918); 9-6-00 (RJ 2000\5109); 8.05-02 y 20-12-12 (sažeta u ovom rješenju u drugoj točki u dijelu o primjenjivoj nacionalnoj sudskoj praksi), prekršiti članke 20. i 21. u vezi s člankom 52. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer prisiljava vjerovnika iz radnog odnosa, odnosno zaposlenika, da pokrene dva sudska postupka – prvi pred sudom za radne sporove radi priznanja tražbine iz radnog odnosa protiv poduzeća, a zatim pred građanskim/trgovačkim sudom radi ishođenja solidarnog jamstva upravitelja društva ili drugih fizičkih osoba, pri čemu taj zahtjev nije propisan za nijednu drugu vrstu vjerovnika, neovisno o prirodi tražbine, niti u Direktivi 2009/101/EZ niti u Direktivi 2012/30/EU, kao ni u unutarnjim pravnim pravilima (ZDK) koja prenose navedene odredbe Zajednice?

      (1)  Direktiva 2009/101/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o usklađivanju zaštitnih mjera koje, radi zaštite interesa članova i trećih strana, države članice zahtijevaju za trgovačka društva u smislu članka 48. stavka 2. Ugovora, s ciljem izjednačavanja takvih zaštitnih mjera (tekst značajan za EGP) (SL L 258, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 275.)

      (2)  Direktiva 2012/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o usklađivanju zaštitnih mehanizama koje, radi zaštite interesa članova i trećih osoba, države članice zahtijevaju od trgovačkih društava u smislu članka 54. drugog stavka Ugovora o funkcioniranju Europske unije, u pogledu osnivanja dioničkih društava te održavanja i promjene njihovog kapitala, a s ciljem ujednačavanja tih zaštitnih mehanizama (tekst značajan za EGP) (SL L 315, str. 74.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 3., str. 32.)


title: Predmet C-171/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep. – Nizozemska) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) protiv M.S. Demirci i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku – Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska – Socijalna sigurnost radnika migranata – Odstupanje od klauzula o boravištu – Dodatna davanja dodijeljena na temelju nacionalnog zakonodavstva – Uvjet stalnog boravišta – Primjena na bivše turske radnike – Turski državljani koji su stekli državljanstvo države članice domaćina)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/4

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Centrale Raad van Beroep. – Nizozemska) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) protiv M.S. Demirci i dr.
      (Predmet C-171/13) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska - Socijalna sigurnost radnika migranata - Odstupanje od klauzula o boravištu - Dodatna davanja dodijeljena na temelju nacionalnog zakonodavstva - Uvjet stalnog boravišta - Primjena na bivše turske radnike - Turski državljani koji su stekli državljanstvo države članice domaćina)
      (2015/C 073/04)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Centrale Raad van Beroep

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Tuženik: M.S. Demirci, D. Cetin, A.I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

         Izreka

      Odredbe Odluke Vijeća za pridruživanje br. 3/80 od 19. rujna 1980. o primjeni sustava socijalnog osiguranja država članica Europskih zajednica na turske radnike i članove njihovih obitelji, razmatrane također u vezi s člankom 59. Dodatnog protokola koji je potpisan u Bruxellesu 23. studenoga 1970. te zaključen, odobren i potvrđen u ime Zajednice Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2760/72 od 19. prosinca 1972., treba tumačiti na način da se državljani države članice koji su kao turski radnici sudjelovali na zakonitom tržištu rada te države ne mogu zato što su zadržali tursko državljanstvo pozivati na članak 6. Odluke br. 3/80 kako ne bi morali ispuniti uvjet koji se odnosi na boravište koji zakonodavstvo te države propisuje za isplatu posebnog nedoprinosnog davanja u smislu članka 4. stavka 2.a Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 647/2005 od 13. travnja 2005.

         (1)  SL C 22.6.2013., str. 178.


title: Predmet T-243/16: Presuda Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Freddo protiv EUIPO-a – Freddo Freddo (Freggo) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije freggo — Raniji figurativni žig Europske unije TENTAZIONE FREDDO FREDDO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/42

         Presuda Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Freddo protiv EUIPO-a – Freddo Freddo (Freggo)
   (Predmet T-243/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije freggo - Raniji figurativni žig Europske unije TENTAZIONE FREDDO FREDDO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 283/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Freddo SA (Buenos Aires, Argentina) (zastupnici: S. Malynicz, QC, K. Gilbert i G. Lodge, solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Freddo Freddo, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J. F. Gallego Jiménez i C. Marí Aguilar, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. veljače 2016. (predmet R 919/2015-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Freddo Freddo SL i Freddo SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Freddo SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 243, 4. 7. 2016.


title: Predmet T-138/17: Tužba podnesena 28. veljače 2017. – Prim protiv EUIPO-a – Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED)

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/29

         Tužba podnesena 28. veljače 2017. – Prim protiv EUIPO-a – Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED)
   (Predmet T-138/17)
   (2017/C 129/44)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Prim, SA (Móstoles, Španjolska) (zastupnik: L. Broschat García, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (Halberstadt, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „PRIMED” br. 5 154 182

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. prosinca 2016. u spojenim predmetima R 2494/2015-4 i R 163/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 53. stavkom 1. točkom (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-584/14: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Inditex protiv OHIM-a – Ansell (ZARA) („Žig Zajednice — Postupak opoziva — Verbalni žig Zajednice ZARA — Stvarna uporaba — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/29

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2015. – Inditex protiv OHIM-a – Ansell (ZARA)
   (Predmet T-584/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak opoziva - Verbalni žig Zajednice ZARA - Stvarna uporaba - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 346/34)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španjolska) (zastupnik: C. Duch Fonoll, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Zainab Ansell i Roger Ansell (Moshi, Tanzanija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. svibnja 2014. (predmet R 1118/2013-2) o postupku opoziva između Z. Ansella i R. Ansella, s jedne strane i društva Industria de Diseño Textil, SA (Inditex), s druge strane.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 339, 29. 9. 2014.


title: Predmet C-363/17 P: Žalba koju su 13. lipnja 2017. podnijeli Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 5. travnja 2017. u predmetu T-422/13, Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) i dr. protiv Vijeća Europske unije

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/24

         Žalba koju su 13. lipnja 2017. podnijeli Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 5. travnja 2017. u predmetu T-422/13, Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) i dr. protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-363/17 P)
   (2017/C 283/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, J. Beck, Solicitor)

      Druge stranke u postupku: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Vijeće Europske unije, Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               žalbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               ukine presudu Općeg suda u dijelu u kojem se odbija zahtjev za naknadu štete;

               —

               odluči o meritumu zahtjeva za naknadu štete i žaliteljima dosudi zatraženu naknadu ili vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje o meritumu zahtjeva za naknadu štete; i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova žaliteljâ.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud je iskrivio i na pogrešan način prikazao dokaze koje su podnijeli žalitelji time što je utvrdio da ne postoji uzročna veza između nezakonitog donošenja Odluke 2013/226 (1) i štete koju su pretrpjeli žalitelji (pobijana presuda, točke 155. do 197., a osobito točke 187. do 189.).

      (1)  Provedbena odluka Vijeća 2013/226/EU od 21. svibnja 2013. o odbijanju prijedloga Provedbene odluke Vijeća o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda nakon revizije nakon isteka mjera prema članku 11. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 te o prekidu postupka revizije nakon isteka mjere u vezi s uvozom određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indonezije i Malezije, u mjeri u kojoj bi prijedlog uveo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Indije, Tajvana i Tajlanda (SL 2013., L 136, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 125, str. 67.)


title: Predmet T-499/13: Tužba podnesena 9. rujna 2013. — nMetric protiv OHIM-a (SMARTER SCHEDULING)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/63

         Tužba podnesena 9. rujna 2013. — nMetric protiv OHIM-a (SMARTER SCHEDULING)
   (Predmet T-499/13)
   2013/C 344/116
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: nMetric LLC (Costa Mesa, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Fuchs i A. Münch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 17. lipnja 2013. donesenu u predmetu R 887/2012-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „SMARTER SCHEDULING” za proizvode iz razreda 9 — međunarodna registracija br. 1 093 837 s učinkom zaštite na području Europske unije

      Odluka ispitivača: prijava u cijelosti odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Pravni navodi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-617/11 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. listopada 2013. — Luigi Marcuccio protiv Europske komisije (Žalba — Raspored — Premještaj po službenoj dužnosti — Odluka o rasporedu iz treće zemlje u sjedište Komisije u Bruxellesu (Belgija) — Poništenje odluke od strane Općeg suda nakon što je Sud vratio predmet na ponovno suđenje — Naknada štete navodno uzrokovane poništenjem odluke o rasporedu)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/2

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 3. listopada 2013. — Luigi Marcuccio protiv Europske komisije
   (Predmet C-617/11 P) (1)

   (Žalba - Raspored - Premještaj po službenoj dužnosti - Odluka o rasporedu iz treće zemlje u sjedište Komisije u Bruxellesu (Belgija) - Poništenje odluke od strane Općeg suda nakon što je Sud vratio predmet na ponovno suđenje - Naknada štete navodno uzrokovane poništenjem odluke o rasporedu)
   2013/C 377/02
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (zastupnik: G. Cipressa, avvocato)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i C. Berardis-Kayser, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 14. rujna 2011., Marcuccio/Komisija (T-236/02), kojom je Opći sud djelomično odbio, s jedne strane, zahtjev za poništenje odluke Europske komisije od 18. ožujka 2002. o rasporedu žalitelja iz predstavništva Komisije u Luandi (Angola) u Glavnu upravu za razvoj u Bruxellesu (Belgija), prethodnih, povezanih ili naknadnih radnji, posebno onih koje se tiču mogućeg zapošljavanja drugog službenika radi njegove zamjene, kao i obavijesti Komisije od 13. i 14. studenoga 2001. i mišljenja/mišljenjâ odbora za upravljanje vanjskom službom i, s druge strane, zahtjev za naknade povezane s njegovim dužnostima u Angoli kao i naknadu pretrpljene štete — Prava na obranu — Nedostatak obrazloženja — Iskrivljenje činjenica

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Luigiju Marcucciu snošenje troškova.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet T-546/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – Haufe-Lexware protiv EUIPO-a – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare)

text:
               9.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/17

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – Haufe-Lexware protiv EUIPO-a – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare)
   (Predmet T-546/17)
   (2017/C 338/19)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Haufe-Lexware GmbH & Co. KG (Freiburg im Breisgau, Njemačka) (zastupnik: N. Hebeis, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Le Shi Holdings (Beijing) Ltd (Peking, Kina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Leshare” – Prijava za registraciju br. 13 883 301

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. lipnja 2017. u predmetu R 1691/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-433/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2016. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Bayerische Motoren Werke AG protiv Acacia Srl

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2016. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Bayerische Motoren Werke AG protiv Acacia Srl
   (Predmet C-433/16)
   (2016/C 410/03)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bayerische Motoren Werke AG

      Tuženik: Acacia Srl

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se u smislu članka 24. Uredbe 44/01 podnošenje prigovora u odnosu na nadležnost nacionalnog suda pred kojima se vodi postupak, koji je istaknut kao prethodno pitanje i o kojemu se treba odlučiti nakon donošenja odluke o drugim postupovnim prigovorima, ali u svakom slučaju prije donošenja odluke o glavnoj stvari, tumačiti kao prihvaćanje nadležnosti?

               2.

               Treba li činjenicu da člankom 82. stavkom 4. Uredbe br. 6/02 nije propisana nadležnost nekog drugog suda za sporove u kojima je istaknut zahtjev za utvrđenje negativne činjenice, u odnosu na nadležnost suda tuženika, kao što je to slučaj s člankom 82. stavkom 1. iste uredbe, tumačiti na način da ona podrazumijeva postojanje isključive nadležnosti za takve sporove?

               3.

               Treba li nadalje, za potrebe rješavanja pitanja iz [prethodne] točke, kod tumačenja odredbi iz područja isključive nadležnosti iz Uredbe 44/2001 uzeti u obzir posebno odredbu iz članka 22., kojom su uređeni slučajevi takve nadležnosti i među kojima su uključeni postupci koji se odnose na registriranje ili valjanost patenata, zaštitnih znakova i dizajna, ali ne i sporovi koji se odnose na utvrđenja negativne činjenice, kao i odredbu iz članka 24., kojom je predviđena mogućnost za tuženika da prihvati nadležnost drugog suda, osim u slučajevima u kojima nadležnost suda proizlazi iz drugih odredbi uredbe, i pritom utvrditi nadležnost suda pred kojim je tužitelj pokrenuo postupak?

               4.

               Ima li stajalište izraženo u presudi Suda Europske unije od 25. listopada 2012. u predmetu C-133/11 u vezi s primjenjivosti članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) 44/01 opću i apsolutnu primjenu na svaku tužbu kojom se zahtjeva utvrđenje negativne činjenice u području odgovornosti za štetne radnje, uključujući onu kojom se zahtjeva utvrđenje da nije povrijeđen dizajn Zajednice te, treba li stoga na predmetne činjenice primijeniti nadležnost suda iz članka 81. Uredbe 6/02 odnosno nadležnost iz navedenog članka 5. stavka 3. Uredbe 44/01 ili je tužitelju ostavljena mogućnost izbora između jednog ili drugog suda?

               5.

               Može li se, u slučaju u kojemu su zahtjevi za utvrđenjem postojanja zlouporabe vladajućeg položaja i nepoštenog tržišnog natjecanja istaknuti u postupku u području dizajna Zajednice uz koja su povezani, kada prihvaćanje tih zahtjeva pretpostavlja prethodno prihvaćanje zahtjeva za utvrđenje negativne činjenice, o tim zahtjevima provesti jedinstveni postupak pred istim sudom sukladno širokom tumačenju članka 28. stavka 3. Uredbe 44/01?

               6.

               Predstavljaju li dva predmeta iz [prethodne] točke slučaj štetne radnje te, u slučaju potvrdnog odgovora, mogu li u konkretnom slučaju utjecati na primjenu Uredbe 44/01 na ovaj slučaj (članak 5. stavak 3.) odnosno Uredbe br. [6/02] u odnosu na sudsku nadležnost?


title: Predmet C-394/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Sandy Siewert i dr. protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Sandy Siewert i dr. protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-394/14)
   2014/C 372/14
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Sandy Siewert, Emma Siewert, Nele Siewert

      Tuženik: Condor Flugdienst GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Mora li se izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) izravno odnositi na rezervirani let?

               2.

               U slučaju da su izvanredne okolnosti koje nastupe tijekom ranijih letova relevantne za kasniji let: moraju li se razumne mjere koje treba poduzeti stvarni zračni prijevoznik u skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe odnositi samo na sprečavanje izvanredne okolnosti ili i na izbjegavanje duljeg kašnjenja?

               3.

               Treba li intervencije trećih osoba koje djeluju na vlastitu odgovornost i kojima je povjereno izvršavanje zadaća koje spadaju pod djelatnost zračnog prijevoznika smatrati izvanrednim okolnostima u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 3: je li pri ocjeni bitno tko je (zrakoplovna kompanija, operator zračne luke itd.) trećoj osobi dao nalog?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (Tekst značajan za EGP) (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.).


title: Predmet C-225/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2016. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – kazneni postupak protiv Mosse Ouhramija

text:
               27.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 232/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2016. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – kazneni postupak protiv Mosse Ouhramija
   (Predmet C-225/16)
   (2016/C 232/08)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

   Mossa Ouhrami

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 11. stavak 2. Direktive o vraćanju (1) tumačiti na način da se u njemu propisano razdoblje od pet godina računa

                           a)

                           od trenutka kada je propisana zabrana ulaska (ili retroaktivno: od kada je dostavljena istovjetna izjava o neželjenoj osobi), ili

                           b)

                           od trenutka kada je dotična osoba stvarno napustila - u ukratko- državno područje države članice Europske unije, ili

                           c)

                           od nekog drugog trenutka?

               2.

               Treba li članak. 11 stavak 2. Direktive o vraćanju, za potrebe primjene prijelaznog prava, tumačiti na način da uzrokuje to da odluke donesene prije stupanja na snagu te direktive i čija je pravna posljedica to da njihov adresat mora boraviti deset uzastopnih godina izvan Nizozemske dok se ne utvrdi zabrana ulaska s obzirom na trenutačne okolnosti pojedinog slučaja, i protiv kojih je moguće uložiti pravni lijek, više ne mogu stvoriti pravne posljedice ako je u trenutku kada je ta direktiva trebala biti izmijenjena ili u trenutku kada je utvrđeno da adresat tih odluka boravi u Nizozemskoj prekoračeno spomenuto trajanje te obveze kako je propisano tom odredbom?

      (1)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL 2008., L 348, str. 98.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.).


title: Predmet C-283/12: Presuda Suda (osmo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad — Varna — Bugarska) — Serebryannay vek EOOD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 2. stavak 1. točka (c), 26., 62. i 63. — Oporezivi događaj — Uzajamne činidbe — Transakcije uz naknadu — Oporezivi iznos transakcije u slučaju kada je naknada u obliku usluga — Prepuštanje društvu, od strane fizičke osobe, prava korištenja i najma nekretnina trećima u zamjenu za usluge poboljšanja i opremanja te imovine od strane tog društva)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/30

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad — Varna — Bugarska) — Serebryannay vek EOOD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Predmet C-283/12) (1)

   (PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 2. stavak 1. točka (c), 26., 62. i 63. - Oporezivi događaj - Uzajamne činidbe - Transakcije uz naknadu - Oporezivi iznos transakcije u slučaju kada je naknada u obliku usluga - Prepuštanje društvu, od strane fizičke osobe, prava korištenja i najma nekretnina trećima u zamjenu za usluge poboljšanja i opremanja te imovine od strane tog društva)
   2013/C 344/52
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad — Varna

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Serebryannay vek EOOD

      Tuženik: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Administrativen sad — Varna — Tumačenje članaka 2. stavka 1. točke (c), 26., 62. i 63. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) — Zakonodavstvo prema kojem se u slučaju nenovčanog nagrađivanja pružatelja usluge naknada za njegovu uslugu sastoji od druge usluge — Mogućnost kvalificiranja transakcije kao razmjene činidaba — U slučaju negativnog odgovora, mogućnost da se poboljšanje i opremanje nekretnine okvalificira kao oporeziva transakcija — Nastanak oporezivog događaja i pravilo za određivanje oporezivog iznosa

      Izreka

   Članak 2. stavak 1. točku (c) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, treba tumačiti u smislu da se pružanje usluga obnove i opremanja stana mora smatrati izvršenom uz naknadu kada se, prema ugovoru sklopljenom s vlasnikom stana, pružatelj spomenutih usluga, s jedne strane obvezuje izvršiti pružanje tih usluga o svom trošku i s druge strane stječe pravo raspolaganja spomenutim stanom kako bi ga koristio za svoju gospodarsku aktivnost za vrijeme trajanja tog ugovora, a da nije obvezan plaćati najamninu, dok vlasnik preuzima opremljeni stan istekom navedenog ugovora.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet T-209/17: Rješenje Općeg suda od 23. kolovoza 2017. – ZGS protiv EUIPO-a (Schülerhilfe1)

text:
               9.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/22

         Rješenje Općeg suda od 23. kolovoza 2017. – ZGS protiv EUIPO-a (Schülerhilfe1)
   (Predmet T-209/17) (1)

   (2017/C 338/25)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 168, 29. 5. 2017.


title: Predmet C-449/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. srpnja 2017. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – A & G Fahrschul-Akademie GmbH protiv Finanzamt Wolfenbüttel

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. srpnja 2017. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – A & G Fahrschul-Akademie GmbH protiv Finanzamt Wolfenbüttel
   (Predmet C-449/17)
   (2017/C 330/10)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A & G Fahrschul-Akademie GmbH

      Tuženik: Finanzamt Wolfenbüttel

      Prethodna pitanja

               1.

               Obuhvaća li pojam školskog i sveučilišnog obrazovanja u članku 132. stavku 1. točkama (i) i (j) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) poduku autoškole za stjecanje vozačkih dozvola kategorija B i C1?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
               Može li se tužitelj priznati kao organizacija sa sličnim ciljem u smislu članka 132. stavka 1. točke (i) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost na temelju zakonskih odredaba o ispitu za instruktore vožnje i izdavanje odobrenja za instruktore vožnje i za autoškolu u Zakonu o instruktorima vožnje od 25. kolovoza 1969. (Bundesgesetzblatt I 1969., 1336), kako je zadnje izmijenjen Zakonom od 28. studenoga 2016. (Bundesgesetzblatt I 2016., 2722, Zakon o instruktorima vožnje), i općeg interesa osposobljavanja kandidata za vozače da budu sigurni, odgovorni i ekološki osviješteni sudionici u prometu?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na drugo pitanje:
               Pretpostavlja li pojam „privatni učitelj” iz članka 132. stavka 1. točke (j) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost da je porezni obveznik poduzetnik pojedinac?

               4.

               U slučaju niječnih odgovora na drugo i treće pitanje:
               Djeluje li instruktor kao „privatni učitelj” u smislu članka 132. stavka 1. točke (j) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost već ako djeluje za vlastiti račun i na vlastitu odgovornost ili za kvalifikaciju kao „privatnog učitelja” postoje dodatni zahtjevi?

      (1)  SL L 347., str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-117/16: Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Isdin protiv EUIPO-a – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/62

         Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Isdin protiv EUIPO-a – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)
   (Predmet T-117/16) (1)

   (2017/C 144/92)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet T-372/11: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2014. – Basic protiv OHIM-a – Repsol YPF (basic) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice basic — Raniji figurativni žig Zajednice BASIC — Relativni razlog za odbijanje — Sličnost usluga — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/22

         Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2014. – Basic protiv OHIM-a – Repsol YPF (basic)
   (Predmet T-372/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice basic - Raniji figurativni žig Zajednice BASIC - Relativni razlog za odbijanje - Sličnost usluga - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 261/44
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Basic AG Lebensmittelhandel (München, Njemačka) (zastupnici: D. Altenburg i H. Bickel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Repsol YPF, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J.-B. Devaureix, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. ožujka 2011. (predmet R 1440/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Repsola YPF, SA i Basic AG Lebensmittelhandela.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Basic AG Lebensmittelhandelu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 269, 10.9.2011.


title: Predmet T-442/13: Rješenje Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/31

         Rješenje Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-442/13) (1)

   (2015/C 056/43)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 325, 9.11.2013.


title: Predmet T-453/17: Tužba podnesena 20. srpnja 2017. – TV protiv Vijeća

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/29

         Tužba podnesena 20. srpnja 2017. – TV protiv Vijeća
   (Predmet T-453/17)
   (2017/C 347/38)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: TV (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

         slijedom toga,

               —

               poništi odluku od 19. kolovoza 2016. o otkazivanju tužitelju po isteku probnog rada, odnosno 1. rujna 2016.;

               —

               poništi odluku Tijela nadležnog za imenovanja od 11. travnja 2017. kojom je odbijen tužiteljev prigovor od 4. studenoga 2016.;

               —

               dosudi tužitelju iznos od 20 000,00 eura zbog pretrpjele neimovinske štete;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti pobijane odluke, time što se njome potvrđuje mišljenje Odbora za izvješćivanje, kojim je zamijenjena ocjena ocjenjivača.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitim greškama koje se tiču činjenica i prava na kojima se temelji izvještaj o probnom razdoblju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju uobičajenih uvjeta za obavljanje probnog rada.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze dužne pažnje i načela dobre uprave.

         Tužitelj smatra, osim toga, da nezakonitosti izložene u tužbenim razlozima za poništenje predstavljaju povrede koje je počinio tuženik. Stoga također traži i naknadu neimovinske štete koja je navodno nastala osporavanim odlukama.


title: Predmet C-208/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 8. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Integrirana suradnja — Dodjela financiranja i isporuke obrtnih sredstava potrebnih za poljoprivrednu proizvodnju — Jedinstvena i složena usluga — Zasebne i neovisne usluge — Pomoćna i glavna usluga)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 8. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Predmet C-208/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Integrirana suradnja - Dodjela financiranja i isporuke obrtnih sredstava potrebnih za poljoprivrednu proizvodnju - Jedinstvena i složena usluga - Zasebne i neovisne usluge - Pomoćna i glavna usluga))
   (2017/C 038/03)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Izreka

   Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da:

               —

               transakcija integrirane poljoprivredne suradnje kojom je predviđeno da gospodarski subjekt poljoprivredniku isporučuje robu i dodjeljuje zajam namijenjen kupovini te robe, predstavlja jedinstvenu transakciju u svrhu te direktive, u kojoj isporuka robe predstavlja glavnu uslugu. Oporezivi iznos navedene jedinstvene transakcije čini cijena navedene robe i kamate plaćene na zajmove dodijeljene poljoprivrednicima;

               —

               činjenica da otkupljivač poljoprivrednicima može pružati nove usluge ili kupiti njihove poljoprivredne proizvode ne utječe na kvalifikaciju transakcije o kojoj je riječ kao jedinstvene transakcije za potrebe Direktive 2006/112.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.


title: Predmet T-541/11: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2014. – Fundação Calouste Gulbenkian protiv OHIM-a – Gulbenkian (GULBENKIAN) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za registraciju verbalnog žiga Zajednice GULBENKIAN — Dobro poznat raniji nacionalni žig, trgovačko ime i logo Fundação Calouste Gulbenkian — Relativni razlozi za odbijanje — Dokaz o postojanju ranijih prava — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavci 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 90. točka (a) Poslovnika” )

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/23

         Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2014. – Fundação Calouste Gulbenkian protiv OHIM-a – Gulbenkian (GULBENKIAN)
   (Predmet T-541/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za registraciju verbalnog žiga Zajednice GULBENKIAN - Dobro poznat raniji nacionalni žig, trgovačko ime i logo Fundação Calouste Gulbenkian - Relativni razlozi za odbijanje - Dokaz o postojanju ranijih prava - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavci 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 90. točka (a) Poslovnika”))
   2014/C 261/45
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Fundação Calouste Gulbenkian (Lisabon, Portugal) (zastupnici: G. Marín Raigal, P. López Ronda i G. Macias Bonilla, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Micael Gulbenkian (Oeiras, Portugal) (zastupnici: J. Pimenta i A. Sebastião, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 15. srpnja 2011. (predmet R 1436/2010-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Fundação Calouste Gulbenkian i Micaela Gulbenkiana.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Fundação Calouste Gulbenkian nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Micaelu Gulbenkianu nalaže se da na temelju članka 90. točke (a) Poslovnika Općeg suda Sudu Europske unije isplati iznos od 1  807,48 eura.

      (1)  SL C 362, 10.12.2011.


title: Predmet C-115/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2015. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena kraljevina) – Secretary of State for the Home Department protiv NA

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2015. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena kraljevina) – Secretary of State for the Home Department protiv NA
   (Predmet C-115/15)
   (2015/C 171/24)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Secretary of State for the Home Department

      Tuženik: NA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li državljanin treće zemlje koji je bivši bračni drug građanina Unije za potrebe zadržavanja prava boravka na temelju članka 13. stavka 2. Direktive 2004/38/EZ (1) biti sposoban dokazati da je njegov bivši bračni drug u trenutku njihovog razvoda ostvarivao prava iz Ugovora u državi članici domaćinu?

               2.

               Ima li građanin Unije na temelju prava Unije pravo boravka u državi članici domaćinu na temelju članaka 20. i 21. UFEU-a ako je jedina država Unije u kojoj građanin ima pravo boravka država članica njegovog državljanstva, ali je nadležni sud utvrdio da bi udaljavanje građanina iz države članice domaćina u državu članicu njegovog državljanstva povrijedilo prava koja on ima na temelju članka 8. EKLJP-a ili članka 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

               3.

               Ako je građanin Unije o kojem je riječ u drugom pitanju dijete, ima li roditelj koji sam skrbi o djetetu izvedeno pravo boravka u državi članici domaćinu ako bi dijete trebalo slijediti roditelja prilikom njegovog udaljavanja iz države članice domaćina?

               4.

               Ima li dijete pravo boravka u državi članici domaćinu na temelju članka 12. Uredbe (EEZ) br. 1612/68/EEZ (2) (sada članak 10. Uredbe br. 492/2011/EU (3)) ako je roditelj djeteta koji je građanin Unije i koji je bio zaposlen u državi članici domaćinu, prestao boraviti u državi članici domaćinu prije nego što je dijete započelo školovanje u toj državi?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)

      (2)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1612/68 od 15. listopada 1968. o slobodi kretanja radnika u Zajednici (SL L 257, str. 2.)

      (3)  Uredba (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji (SL L 141, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 264.).


title: Predmet C-220/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2017. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Deutschland) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG protiv Land Berlin

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. travnja 2017. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Deutschland) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG protiv Land Berlin
   (Predmet C-220/17)
   (2017/C 239/31)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

      Tuženik: Land Berlin

      Prethodna pitanja

               1.

                           (a)

                           Je li članak 7. stavci 1. i 7. Direktive 2014/40/EU (1) u vezi s člankom 7. stavkom 14. Direktive 2014/40/EU nevaljan zbog povrede načela pravne sigurnosti, s obzirom na to da se njime od država članica zahtijeva da zabrane stavljanje na tržište određenih duhanskih proizvoda iako nije potpuno jasno koje od tih duhanskih proizvoda treba zabraniti već od 20. svibnja 2016., a koje tek od 20. svibnja 2020.?

                           (b)

                           Je li članak 7. stavci 1. i 7. Direktive 2014/40/EU u vezi s člankom 7. stavkom 14. Direktive 2014/40/EU nevaljan zbog povrede načela jednakog postupanja, s obzirom na to da se njime, u pogledu zabrana koje trebaju usvojiti države članice, pravi razlika na temelju opsega prodaje, a da za to ne postoji opravdani razlog?

                           (c)

                           Je li članak 7. stavci 1. i 7. Direktive 2014/40/EU nevaljan zbog povrede načela proporcionalnosti i/ili povrede članka 34. UFEU-a, s obzirom na to da se njime od država članica zahtijeva da već od 20. svibnja 2016. zabrane stavljanje na tržište duhanskih proizvoda sa svojstvenom aromom čiji opseg prodaje na području cijele Unije predstavlja manje od 3 % u pojedinoj proizvodnoj kategoriji?

                           (d)

                           U slučaju negativnih odgovora na pitanja 1. (a) do 1. (c): kako treba tumačiti pojam „proizvodna kategorija” iz članka 7. stavka 14. Direktive 2014/40/EU? Treba li se uvrštavanje u „proizvodne kategorije” temeljiti na vrsti svojstvene arome ili na vrsti (aromatiziranog) duhanskog proizvoda, ili na oba kriterija?

                           (e)

                           U slučaju negativnih odgovora na pitanja 1. (a) do 1. (c): kako se utvrđuje je li u pogledu određenog duhanskog proizvoda dosegnuta granica od 3 % iz članka 7. stavka 14. Direktive 2014/40/EU, ako ne postoje službeni i javno dostupni podaci i statistika u tom pogledu?

               2.

                           (a)

                           Mogu li države članice prilikom prenošenja članaka 8. do 11. Direktive 2014/40/EU u nacionalno pravo donijeti dodatna prijelazna pravila?

                           (b)

                           U slučaju negativnog odgovora na pitanje 2. (a):

                                       (1)

                                       Jesu li članak 9. stavak 6. i točka (f) druge rečenice članka 10. stavka 1. Direktive 2014/40/EU nevaljani zbog povrede načela proporcionalnosti i/ili povrede članka 34. UFEU-a, s obzirom na to da se njima utvrđivanje određenih zahtjeva u pogledu označivanja i pakiranja delegira Komisiji, a da joj se ne određuje rok u tom pogledu i ne propisuju podrobnija prijelazna pravila ili rokovi kako bi se osiguralo da obuhvaćeni poduzetnici imaju dovoljno vremena za prilagodbu zahtjevima iz te direktive?

                                       (2)

                                       Jesu li druga rečenica članka 9. stavka 1. (tekst upozorenja), druga rečenica članka 9. stavka 4. (veličina slova), točke (b) (podaci o prestanku pušenja) i (e) (položaj upozorenja) druge rečenice članka 10. stavka 2. te prva rečenica članka 11. stavka 1. (označavanje) Direktive 2014/40/EU nevaljani zbog povrede načela proporcionalnosti i/ili povrede članka 34. UFEU-a, s obzirom na to da državama članicama daju različita prava u vezi s izborom i dizajnom, a da im ne određuju rok u tom pogledu i ne propisuju podrobnija prijelazna pravila ili rokove kako bi se osiguralo da obuhvaćeni poduzetnici imaju dovoljno vremena za prilagodbu zahtjevima iz te direktive?

               3.

                           (a)

                           Treba li članak 13. stavak 1. točku (c) u vezi s člankom 13. stavkom 3. Direktive 2014/40/EU tumačiti na način da se njime od država članica zahtijeva da zabrane uporabu podataka o okusu, mirisu, aromi ili drugim aditivima čak i ako ti podaci nisu promotivni, a uporaba sastojaka još uvijek je dopuštena?

                           (b)

                           Je li članak 13. stavak 1. točke (c) Direktive 2014/40/EU nevaljan, s obzirom na to da se njime povređuje članak 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

      (1)  Direktiva 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (SL 2014., L 127, str. 1.)


title: Predmet T-495/15: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2017. – Sociedad agraria de transformación n° 9982 Montecitrus protiv EUIPO-a – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije MOUNTAIN CITRUS SPAIN — Raniji figurativni žig Europske unije monteCitrus — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Istovjetnost proizvoda — Nedostatak sličnosti znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/38

         Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2017. – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus protiv EUIPO-a – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)
   (Predmet T-495/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije MOUNTAIN CITRUS SPAIN - Raniji figurativni žig Europske unije monteCitrus - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Istovjetnost proizvoda - Nedostatak sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 144/50)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus (Pulpí, Španjolska) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko i K. Sidat Humphreys, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a:: Spanish Oranges, SL (Castellón, Španjolska) (zastupnik: F. Perez Arnau, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. lipnja 2015. (predmet R 871/2014-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus i Spanish Oranges.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 354, 26. 10. 2015.


title: Predmet C-454/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 13. kolovoza 2013. — Belgacom SA protiv Commune d'Etterbeek

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) 13. kolovoza 2013. — Belgacom SA protiv Commune d'Etterbeek
   (Predmet C-454/13)
   2013/C 313/22
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Belgacom SA

      Tuženik: Commune d'Etterbeek

      Prethodno pitanje

   Treba li članke 12. i 13. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) (1) tumačiti na način da im je protivan pravni propis nacionalnog tijela ili lokalne uprave kojim se u proračunske svrhe uvodi porez na mobilnu komunikacijsku infrastrukturu postavljenu na javnom ili privatnom dobru koja se upotrebljava u okviru obavljanja djelatnosti obuhvaćenih općim ovlaštenjem?

      (1)  SL L 108, str. 21. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 62.)


title: Predmet T-710/15: Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Drex Technologies protiv Vijeća

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/32

         Tužba podnesena 3. prosinca 2015. – Drex Technologies protiv Vijeća
   (Predmet T-710/15)
   (2016/C 059/36)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Drex Technologies SA (Tortola, Britanski Djevičanski otoci) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužiteljevu tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               posljedično, naloži Uniji naknadu cjelokupne štete koju je pretrpio tužitelj u pravičnom iznosu koji utvrdi Opći sud;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbe ističe jedan tužbeni razlog koji se zasniva na neimovinskoj šteti koju je pretrpio, odnosno nanošenju štete njegovu ugledu, koja je nastala kao izravna posljedica mjera Vijeća Europske unije i za koju ono snosi odgovornost.


title: Predmet T-83/13 P: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – BS protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Socijalna sigurnost — Članak 73. Pravilnika o osoblju — Propisi o osiguranju od nezgoda i profesionalnih bolesti — Načelo kolegijalnosti — Pravna priroda spora — Stupanj povrede tjelesnog i duševnog integriteta — Žalba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”)

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/21

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – BS protiv Komisije
   (Predmet T-83/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Socijalna sigurnost - Članak 73. Pravilnika o osoblju - Propisi o osiguranju od nezgoda i profesionalnih bolesti - Načelo kolegijalnosti - Pravna priroda spora - Stupanj povrede tjelesnog i duševnog integriteta - Žalba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”))
   (2014/C 431/36)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: BS (Messina, Italija) (zastupnik: C. Pollicino, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i V. Joris, a zatim J. Currall, agenti, uz asistenciju D. Gulla, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 12. prosinca 2012., BS/Komisija (F-90/11, Zb. SS, EU:F:2012:188), kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               BS snosi vlastite troškove i troškove Europske komisije nastale u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet T-761/15: Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2016. – Sogepa protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Kristal — Potpora u obliku zajma — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem — Obveza povrata potpore dodijeljene poduzetniku u stečaju — Povreda formalnih zahtjeva — Nedopuštenost”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/20

         Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2016. – Sogepa protiv Komisije
   (Predmet T-761/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Kristal - Potpora u obliku zajma - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Obveza povrata potpore dodijeljene poduzetniku u stečaju - Povreda formalnih zahtjeva - Nedopuštenost”))
   (2016/C 410/28)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Liège, Belgija) (zastupnici: A. Lepièce i H. Baeyens, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, L. Armati i B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje članaka 3. do 6. Odluke Komisije (EU) 2015/1825 od 31. srpnja 2014. o neprijavljenoj državnoj potpori SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN) – Belgija – Potpora za sanaciju društva Val Saint-Lambert SA (SL 2015., L 269, str. 47.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 68, 22. 2. 2016.


title: Predmet T-473/15: Tužba podnesena 14. kolovoza 2015. – Capella protiv OHIM-a – Abus (APUS)

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/33

         Tužba podnesena 14. kolovoza 2015. – Capella protiv OHIM-a – Abus (APUS)
   (Predmet T-473/15)
   (2015/C 328/30)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Capella EOOD (Sofija, Bugarska) (zastupnik: F. Henkel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Abus August Bremicker Söhne KG (Wetter/Volmarstein, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „APUS” – prijava za registraciju br. 10 415 511

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. lipnja 2015. u predmetu R 117/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i predmet vrati žalbenom vijeću na ponovno odlučivanje;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 75. druge rečenice Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-43/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. studenoga 2016. – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), LG Electronics Inc. (Žalba — Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga koji sadrži verbalne elemente „compressor technology” — Prigovor nositelja verbalnih žigova KOMPRESSOR PLUS i KOMPRESSOR — Djelomično odbijanje registracije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 60. — Uredba (EZ) br. 216/96 — Članak 8. stavak 3. — „Akcesorni” zahtjev — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Slab razlikovni karakter ranijih nacionalnih žigova — Vjerojatnost dovođenja u zabludu)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/12

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. studenoga 2016. – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), LG Electronics Inc.
   (Predmet C-43/15 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga koji sadrži verbalne elemente „compressor technology” - Prigovor nositelja verbalnih žigova KOMPRESSOR PLUS i KOMPRESSOR - Djelomično odbijanje registracije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 60. - Uredba (EZ) br. 216/96 - Članak 8. stavak 3. - „Akcesorni” zahtjev - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Slab razlikovni karakter ranijih nacionalnih žigova - Vjerojatnost dovođenja u zabludu))
   (2017/C 006/13)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (zastupnici: S. Biagosch i R. Kunz-Hallstein, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: M. Fischer, agent), LG Electronics Inc.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2016.


title: Predmet F-126/14: Tužba podnesena 30. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije i EEAS-a

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/50

         Tužba podnesena 30. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije i EEAS-a
   (Predmet F-126/14)
   (2015/C 034/61)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Tallent, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje (EEAS)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke tijela koje je ovlašteno sklapati ugovore pri Europskoj službi za vanjsko djelovanje kojom se utvrđuje gornja granica naknade troškova preseljenja tužitelja iz Crne Gore u njegovu matičnu zemlju.

      Tužbeni zahtjevi tužitelja

               —

               bezuvjetno poništiti spornu odluku tijela nadležnog za sklapanje ugovora o radu od 23. srpnja 2014. koja je dostavljena 1. kolovoza 2014.;

               —

               naložiti naknadu stvarnih troškova ZZ-u na ime troškova preseljenja u svoti od 17  940 EUR;

               —

               naložiti, podredno, naknadu troškova preseljenja ZZ-u u visini od 7  960 EUR;

               —

               Europskoj službi za vanjsko djelovanje naložiti snošenje svih troškova postupka.


title: Predmet T-393/15: Tužba podnesena 13. srpnja 2015. – Università del Salento protiv Komisije

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/54

         Tužba podnesena 13. srpnja 2015. – Università del Salento protiv Komisije
   (Predmet T-393/15)
   (2015/C 311/59)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Università del Salento (Lecce, Italija) (zastupnik: F. Vetrò, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj zahtijeva da Opći sud poništi pobijane akte te da slijedom toga naloži podmirivanje sredstava koja se još duguju Odjelu za inženjerske inovacije Università del Salento za ugovor naslovljen „Support for training career of researchers, Grant Agreement n. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises”, sa svim zakonskim posljedicama uključujući i u pogledu troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba upravljena je protiv akta Europske komisije, Opće uprave za proračun, Izvršenje proračuna (Opći proračun i ERF), Povrat kredita, od 4. svibnja 2015., protokol br. N. D/CA – B.2 – 005817, i njemu priložene obavijesti o terećenju. Tim se aktom vrši prijeboj tražbine koju je prema Komisiji imao Odjel za inženjerske inovacije Università del Salento za izvršenje tzv. Marie Curie ugovora naslovljenog „Support for training career of researchers, Grant Agreement n. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises”, s dugovanjem koje je, prema navodima Komisije, Odjel za pravne znanosti istoga Università di Salento imao prema Komisiji na osnovi ugovora naslovljenog „Agreement JUST/2010/JPEN/AG/1540 – Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution”.
   U prilog tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članaka 3. i 24. talijanskog ustava, zlouporaba ovlasti, prekoračenje ovlasti zbog pogrešne pretpostavke, nedovoljna istraga, pogreška u pogledu činjenica, povreda i pogrešna primjena članka 81. Financijske uredbe Europske unije.

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da je prijeboj izvršen uz povredu europskih standarda sigurnosti, ovršnosti i dospjelosti. U konkretnom je slučaju navodno dugovanje osporeno od strane dužnika, što je vidljivo iz prepiske u spisu. Odluka Komisije je jednostrana i kao takva ugrožava načelo jednakosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda i pogrešna primjena načela učinkovitosti pravnog sustava Unije, povreda i pogrešna primjena načela dobrog financijskog upravljanja te prekoračenje ovlasti zbog nedovoljne istrage.

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da su se sredstva dodijeljena za istraživački projekt Odjela za inženjerske inovacije trebala koristiti samo za istraživanje za koje su odobrena te se s njima nije mogao izvršiti prijeboj s tražbinama vezanim za druge aktivnosti osim onih koje su predviđene navedenim istraživačkim projektom, da se ne bi prekršilo načelo učinkovitosti. Tvrdi i da sporni akti ugrožavaju načelo pravilnog financijskog upravljanja jer Komisija izvršavajući prijeboj nije upotrijebila odobrena sredstva sukladno njihovoj namjeni.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda i pogrešna primjena članka 296. UFEU-a

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da pobijani akt ne ispunjava obvezu obrazlaganja iz spomenute odredbe jer ne navodi ni izvore, ni razloge, niti pravne osnove za odluku o prebijanju sredstava koja potražuje Odjel za inženjerske inovacije sa sredstvima koja duguje Odjel za pravne znanosti.


title: Predmet C-548/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španjolska) 24. listopada 2013. — Caixabank S.A. protiv Francisca Javiera Brenesa Jiméneza i Andree Jiménez Jiménez

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španjolska) 24. listopada 2013. — Caixabank S.A. protiv Francisca Javiera Brenesa Jiméneza i Andree Jiménez Jiménez
   (Predmet C-548/13)
   2014/C 24/03
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Caixabank SA

      Tuženici: Francisco Javier Brenes Jiménez i Andrea Jiménez Jiménez

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li nacionalni sudac, u skladu s Direktivom Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito s člankom 6. stavkom 1. Direktive, kada utvrdi postojanje nepoštenog uvjeta koji se odnosi na zatezne kamate kod hipotekarnih zajmova, a s ciljem da zajamči zaštitu potrošača i korisnika u skladu s načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, proglasiti taj uvjet ništavim i neobvezujućim ili, suprotno tome, treba ublažiti uvjet u pogledu kamata, nalažući vjerovniku koji traži izvršenje ili zajmodavcu da ponovno obračuna kamate?

               2.

               Ne predstavlja li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. jasno ograničenje zaštite interesa potrošača time što implicitno nameće tijelu sudbene vlasti obvezu da ublaži uvjet zatezne kamate koji se može ocijeniti nepoštenim, ponovno obračunavajući ugovorene kamate i održavajući na snazi nepoštenu ugovornu odredbu, umjesto da proglasi uvjet ništavim i neobvezujućim za potrošača?

               3.

               Krši li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. Direktivu Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito članak 6. stavak 1. navedene direktive, time što onemogućava primjenu načela ekvivalentnosti i djelotvornosti u području zaštite potrošača i izbjegava primjenu sankcije ništavosti i neobveznosti uvjetâ zateznih kamata koji se mogu ocijeniti nepoštenima, a koji su ugovoreni prilikom sklapanja hipotekarnih zajmova prije stupanja na snagu zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013.?

      (1)  (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-190/16: Tužba podnesena 27. travnja 2016. – Azarov protiv Vijeća

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/30

         Tužba podnesena 27. travnja 2016. – Azarov protiv Vijeća
   (Predmet T-190/16)
   (2016/C 222/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Mykola Janovyč Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: G. Lansky i A. Egger, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2016/318 od 4. ožujka 2016. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 60, str. 76.) kao i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2016/311 od 4. ožujka 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 60, str. 1.), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

               —

               usvoji određene mjere upravljanja postupkom, a osobito da:

                           —

                           uputi pitanja Vijeću;

                           —

                           od Vijeća zatraži da se usmeno ili pisano očituje o određenim aspektima spora;

                           —

                           zatraži informacije ili pojašnjenja od Vijeća i trećih osoba, ,među ostalim od Komisije, EADS-a i Ukrajine;

                           —

                           uputi zahtjev za podnošenje dokumenata ili dokaza u vezi s predmetom;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena/ih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: Povreda temeljnih prava
               U sklopu ovog tužbenog razloga, tužitelj se poziva na povredu prava vlasništva i slobode poduzetništva. Nadalje ističe neproporcionalnost usvojenih mjera ograničavanja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: Zlouporaba prava
               Tužitelj u ovom dijelu, među ostalim, ističe da je Vijeće zloupotrijebilo svoju diskrecijsku ovlast jer je usvajanjem mjera ograničavanja protiv tužitelja ponajprije htjelo ostvariti druge ciljeve, a ne stvarnu konsolidaciju i podršku vladavini prava kao i poštovanje ljudskih prava u Ukrajini.

               3.

               Treći tužbeni razlog: Povreda načela dobre uprave
               U okviru ovog tužbenog razloga tužitelj osobito ističe povredu prava na nepristrano postupanje, povredu prava na pravedno odnosno pravično postupanje i povredu prava na pomno utvrđivanje činjeničnog stanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: Očite pogreške u ocjeni


title: Predmet T-527/14: Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – Rosenich protiv OHIM-a

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/25

         Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – Rosenich protiv OHIM-a
   (Predmet T-527/14)
   (2014/C 462/38)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Paul Rosenich (Triesenberg, Lihtenštajn) (zastupnici: odvjetnici A. von Mühlendahl i C. Eckhartt)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. travnja 2014. u predmetu R 2063/2012-4;

               —

               poništi odluku direktora glavnog odjela „Potpora temeljne djelatnosti” OHIM-a od 7. rujna 2012., kojom je odbijen zahtjev tužitelja za uvrštavanje na popis ovlaštenih zastupnika pred tuženim Uredom, na koju je tužitelj 7. studenoga 2012. podnio žalbu;

               —

               naloži Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) snošenje troškova postupka, uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe da pobijana odluka povređuje članak 93. Uredbe br. 207/2009 u vezi sa slobodom kretanja usluga unutar Europskog gospodarskog prostora zajamčenom Sporazumom o Europskom gospodarskom prostoru jer potvrđuje odbijanje njegovog upisivanja na popis profesionalnih ovlaštenih zastupnika pri OHIM-u, iako on svoje poslovno sjedište doduše nema u državi članici EU-a, nego u drugoj državi članici EGP-a.


title: Predmet T-132/14: Tužba podnesena 24. veljače 2014. – Albis Plastic protiv OHIM-a – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/53

         Tužba podnesena 24. veljače 2014. – Albis Plastic protiv OHIM-a – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)
   (Predmet T-132/14)
   2014/C 135/69
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Albis Plastic GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: C. Klawitter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: IQAP Masterbatch Group, SL (Masíes de Roda, Španjolska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 3. prosinca 2013. u predmetu R 1015/2012-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „ALCOLOR” za proizvode i usluge iz razreda 1 – žig Zajednice br. 3 073 889

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: IQAP Masterbatch Group, SL

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: nacionalni figurativni žig koji sadrži verbalni element „ALCOLOR” za proizvode iz razreda 2, te tvrtka „ALCOLOR”, koja se koristi u gospodarskom prometu u Španjolskoj za „boje”

      Odluka Odjela za poništaje: odbijanje zahtjeva za proglašavanje žiga Zajednice ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: prihvaćanje žalbe i vraćanje predmeta odjelu za poništaje

      Tužbeni razlozi: povreda članka 53. stavka 1. Uredbe br. 207/2009 i primjenjivih provedbenih propisa