title: Predmet C-160/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2015. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – GS Media BV protiv Sanoma Media Netherlands BV i dr.

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2015. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – GS Media BV protiv Sanoma Media Netherlands BV i dr.
   (Predmet C-160/15)
   (2015/C 205/26)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: GS Media BV

      Druge stranke u postupku: Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Incl, Britt Geertruida Dekker

      Prethodna pitanja

               1. a)

               Je li riječ o „priopćavanju javnosti” u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29 (1) kada osoba koja nije nositelj autorskog prava poveznicom na internetskoj stranici kojom upravlja upućuje na internetsku stranicu kojom upravlja treća osoba i kojoj može pristupiti opća internetska javnost, na kojoj je djelo bilo stavljeno na raspolaganje bez pristanka nositelja prava?

               1. b)

               Je li pritom važno je li to djelo ranije drugdje također bilo priopćeno javnosti bez pristanka nositelja prava?

               1. c)

               Je li relevantno zna li „osoba koja je stavila poveznicu” ili mora li znati to da nositelj prava nije dao pristanak za stavljanje djela na internetsku stranicu treće osobe navedenu u prvom pitanju i, po potrebi, okolnost da je djelo ranije drugdje također bilo priopćeno javnosti bez pristanka nositelja prava?

               2. a)

               Ako je odgovor na točku (a) prvog pitanja negativan: je li ipak u tom slučaju riječ ili može li biti riječ o priopćavanju javnosti ako opća internetska javnost može, makar ne na jednostavan način, naći internetsku stranicu na koju upućuje poveznica i time i djelo tako da postavljanje poveznice u velikoj mjeri olakšava nalaženje djela?

               2. b)

               Je li za odgovor na točku (a) drugog pitanja relevantno to zna li „osoba koja je stavila poveznicu” ili mora li znati za okolnost da opća internetska javnost ne može lako naći internetsku stranicu na koju upućuje poveznica?

               3.

               Postoje li druge okolnosti o kojim treba voditi računa pri davanju odgovora na pitanje o tome je li riječ o priopćavanju javnosti ako poveznica omogućuje pristup djelu koje je ranije priopćeno javnosti bez pristanka nositelja prava?

      (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.).


title: Predmet C-602/13: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia – Španjolska) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA protiv Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García („Prethodni postupak — Direktiva 93/13/EEZ — Ugovorni odnos između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i potrošača — Hipotekarni ugovor — Ugovorna odredba o zateznim kamatama — Ugovorna odredba o prijevremenoj otplati — Postupak izvršenja na temelju hipoteke — Sniženje iznosa kamata — Ovlasti nacionalnog suda”)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/2

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia – Španjolska) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA protiv Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García
   (Predmet C-602/13) (1)

   ((„Prethodni postupak - Direktiva 93/13/EEZ - Ugovorni odnos između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i potrošača - Hipotekarni ugovor - Ugovorna odredba o zateznim kamatama - Ugovorna odredba o prijevremenoj otplati - Postupak izvršenja na temelju hipoteke - Sniženje iznosa kamata - Ovlasti nacionalnog suda”))
   (2015/C 320/02)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Tuženici: Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García

      Izreka

               1.

               Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive 93/13 od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da im nisu protivne nacionalne odredbe koje predviđaju smanjenje zateznih kamata u okviru ugovora o hipotekarnom zajmu, pod uvjetom da te nacionalne odredbe:

                           —

                           ne dovode u pitanje ocjenu „nepoštenosti” ugovorne odredbe o zateznim kamatama, od strane nacionalnog suda pred kojim se vodi postupak izvršenja na temelju hipoteke iz spomenutog ugovora, i

                           —

                           ne sprečavaju da taj sud odluči ne primijeniti tu ugovornu odredbu ako utvrdi da je ona „nepoštena” u smislu članka 3. stavka 1. spomenute direktive.

               2.

               Direktivu 93/13 treba tumačiti na način da, kad nacionalni sud utvrdi da je ugovorna odredba ugovora sklopljenog između prodavatelja robe ili pružatelja usluge i potrošača „nepoštena” u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 93/13, okolnost da ta ugovorna odredba nije ispunjena ne može, sama za sebe, sprečavati nacionalni sud da uzme u obzir sve posljedice „nepoštenosti” spomenute ugovorne odredbe.

      (1)  SL C 31, 1. 2. 2014.


title: Predmet T-178/16: Tužba podnesena 22. travnja 2016. – Policolor protiv EUIPO-a – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/65

      Tužba podnesena 22. travnja 2016. – Policolor protiv EUIPO-a – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)
      (Predmet T-178/16)
      (2016/C 211/80)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Policolor SA (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: M. Comanescu, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Düren-Merken, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Policolor” – prijava za registraciju žiga br. 10 277 176

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. siječnja 2016. u predmetu R 346/2015-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  preinači pobijanu odluku u cijelosti;

                  —

                  posljedično, poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi odluku odjela za prigovore EUIPO-a od 16. prosinca 2014. povodom prigovora br. B 1 991 457;

                  —

                  odbije prigovor koji je intervenijent podnio u odnosu na registraciju žiga Europske unije br. 10 277 176;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci pred žalbenim vijećem EUIPO-a snošenje troškova, uključujući one koji su nastali u postupku pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.

                  —

                  povreda članka 75. stavka 1. Uredbe br. 2015/2424.


title: Predmet C-622/16 P: Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Scuola Elementare Maria Montessori Srl protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori protiv Komisije

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/16

         Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Scuola Elementare Maria Montessori Srl protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori protiv Komisije
   (Predmet C-622/16 P)
   (2017/C 038/21)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (zastupnici: E. Gambaro, F. Mazzocchi, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Talijanska Republika

      Zahtjevi

               —

               poništiti presudu kojom je odbijena tužba koju je podnijela Scuola Elementare Maria Montessori i, slijedom toga, poništiti odluku Komisije 2013/284/EU (1) u dijelu u kojem je njome navedeno da nije trebao biti određen povrat potpore dodijeljene u obliku oslobođenja od plaćanja općinskog poreza na nekretnine (ICI), kao i u dijelu u kojem se njome smatralo da mjere koje se odnose na oslobođenje od plaćanja općinskog poreza na nekretnine (IMU) nisu obuhvaćene područjem primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a;

               —

               u svakom slučaju, poništiti presudu u dijelovima na koje se odnose žalbeni razlozi iz žalbe koje će Sud smatrati osnovanima i uvažiti ih;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova prvostupanjskog i drugostupanjskog postupaka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Prvim žalbenim razlogom podijeljenim u četiri dijela, Scuola Elementare Maria Montessori ističe povredu i pogrešnu primjenu članka 108. UFEU-a, članka 14. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 659/1999 (2) i povredu obveze lojalne suradnje iz članka 4. stavka 3. UEU-a, kao i pogrešno tumačenje pojma apsolutne nemogućnosti, pogrešnu pravnu kvalifikaciju činjenica, iskrivljavanje nekih dokaza i proturječnost obrazloženja, jer je Opći sud smatrao da Komisija nije počinila pogrešku kada nije naložila Talijanskoj Republici povrat iznosa koji se odnose na porezna oslobođenja koja su uživali nekomercijalni subjekti osnovani u posebne svrhe u smislu propisa o općinskom porezu na nekretnine, koje je Komisija smatrala nezakonitima i nespojivima s unutarnjim tržištem.

               2.

               Drugim žalbenim razlogom Scuola Elementare Maria Montessori ističe povredu i pogrešnu primjenu članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Opći sud smatrao da oslobođenje od plaćanja općinskog poreza na nekretnine (IMU), koji je porez od 2012. zamijenio općinski porez na nekretnine (ICI), u ovom slučaju ne predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

      (1)  Odluka Komisije 2013/284/EU od 19. prosinca 2012. o državnoj potpori SA.20829 [C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)], Sustav koji se odnosi na oslobođenje od plaćanja općinskog poreza na nekretnine koje koriste nekomercijalni subjekti osnovani u posebne svrhe koji je provela Italija (SL 2013., L 166, str. 24.) [neslužbeni prijevod]

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet T-661/14: Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Latvija protiv Komisije („EFSJP, EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Paušalni financijski ispravak — Sukladnost — Minimalni zahtjevi za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete — Norme — Članak 5., stavak 1., i Prilog IV. Uredbi (EZ) br. 1782/2003 — Članak 6., stavak 1., i Prilog III. Uredbi (EZ) br. 73/2009”)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/29

         Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Latvija protiv Komisije
   (Predmet T-661/14) (1)

   ((„EFSJP, EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Paušalni financijski ispravak - Sukladnost - Minimalni zahtjevi za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete - Norme - Članak 5., stavak 1., i Prilog IV. Uredbi (EZ) br. 1782/2003 - Članak 6., stavak 1., i Prilog III. Uredbi (EZ) br. 73/2009”))
   (2016/C 305/40)
   Jezik postupka: latvijski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Latvija (zastupnici: I. Kalniņš i D. Pelše, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Sauka i D. Triantafyllou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev utemeljen na članku 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene odluke Komisije C(2014)4479 od 9. lipnja 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 205, str. 62.) u dijelu u kojem se ona odnosi na Republiku Latviju i iz financiranja Unije isključuju izdaci u visini od 739 393,95 eura zbog njihove neusklađenosti s pravilima Unije.

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena odluka Komisije C(2014)4479 od 9. lipnja 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) u dijelu u kojem se tom odlukom iz financiranja Unije isključuju izdaci Republike Latvije u visini od 739 393,95 eura zbog njihove neusklađenosti s pravilima Unije.

               2.

               Europskoj se komisiji nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 395, 10. 11. 2014.


title: Predmet T-849/14 P: Rješenje Općeg suda od 21. rujna 2015. – De Nicola protiv EIB-a („Žalba — Javna služba — Osoblje EIB-a — Godišnje ocjenjivanje — Unutarnji pravilnik — Žalbeni postupak — Žalba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito neosnovana”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/40

         Rješenje Općeg suda od 21. rujna 2015. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-849/14 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Osoblje EIB-a - Godišnje ocjenjivanje - Unutarnji pravilnik - Žalbeni postupak - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito neosnovana”))
   (2015/C 381/47)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: L. Isola)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: G. Nuvoli i E. Raimond, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 18. studenoga 2014., De Nicola/EIB (F 59/09 RENV, Zb. SS, EU:F:2014:248), kojom se zahtijeva djelomično poništenje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               M. Carlo De Nicola snosi vlastite troškove i troškove Europske investicijske banke (EIB) nastale u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 73, 2. 3. 2015.


title: Predmet C-307/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. veljače 2014. uputio Corte Suprema di cassazione (Italija) – Agenzia delle Entrate protiv Aquapur Multiservizi SpA

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. veljače 2014. uputio Corte Suprema di cassazione (Italija) – Agenzia delle Entrate protiv Aquapur Multiservizi SpA
   (Predmet C-307/14)
   (2016/C 027/02)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte Suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agenzia delle Entrate

      Tuženik: Aquapur Multiservizi SpA

      Prethodna pitanja

   Rješenjem od 18. studenoga 2015. predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta iz upisnika.


title: Predmet C-32/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Sozialgericht Nürnberg – Njemačka) – Petra Würker protiv Familienkasse Nürnberg (Socijalna sigurnost — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Obiteljski doplaci — Članci 77. i 78. — Davanja za uzdržavanu djecu umirovljenika i za djecu bez roditelja — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Obiteljska davanja — Članak 67. — Članovi obitelji koji borave u drugoj državi članici — Pojam „mirovina”  — Umirovljenik koji nakon smrti osobe od koje se razveo na temelju njemačkih propisa prima mirovinu radi podizanja djece (Erziehungsrente))

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/13

         Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Sozialgericht Nürnberg – Njemačka) – Petra Würker protiv Familienkasse Nürnberg
   (Predmet C-32/13) (1)

   ((Socijalna sigurnost - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Obiteljski doplaci - Članci 77. i 78. - Davanja za uzdržavanu djecu umirovljenika i za djecu bez roditelja - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Obiteljska davanja - Članak 67. - Članovi obitelji koji borave u drugoj državi članici - Pojam „mirovina” - Umirovljenik koji nakon smrti osobe od koje se razveo na temelju njemačkih propisa prima mirovinu radi podizanja djece (Erziehungsrente)))
   2014/C 112/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sozialgericht Nürnberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Petra Würker

      Tuženik: Familienkasse Nürnberg

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Sozialgericht Nürnberg – Tumačenje članaka 77. i 78. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice (SL L 149, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.) kao i članka 67. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)- Pravo umirovljenika na obiteljska davanja – Pojam mirovine – Mirovina dodijeljena radi podizanja djece nakon smrti preminulog bivšeg bračnog druga (Erziehungsrente)

      Izreka

               1.

               Članak 77. stavak 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 592/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008., treba se tumačiti na način da se davanje, kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. knjizi VI njemačkog Zakonika o socijalnoj sigurnosti, koja se u slučaju smrti dodjeljuje bivšem bračnom drugu preminulog za potrebe podizanja djece tog bivšeg bračnog druga, ne može smatrati „mirovinom za slučaj starosti, invalidnosti, ozljede na radu ili profesionalne bolesti” u smislu navedene odredbe te uredbe.

               2.

               Članak 67. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti treba se tumačiti na način da davanje kao što je mirovina za podizanje djeteta predviđena u članku 47. stavku 1. knjizi VI njemačkog Zakonika o socijalnoj sigurnosti ulazi u pojam „mirovine” u smislu navedenog članka 67.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet T-447/13 P: Žalba koju je 22. kolovoza 2013. podnio Luigi Marcuccio protiv rješenja Službeničkog suda od 18. lipnja 2013. u predmetu F-143/11, Marcuccio protiv Komisije

text:
               5.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 291/5

         Žalba koju je 22. kolovoza 2013. podnio Luigi Marcuccio protiv rješenja Službeničkog suda od 18. lipnja 2013. u predmetu F-143/11, Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-447/13 P)
   2013/C 291/06
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj zahtijeva od Općeg suda da:

               —

               ukine pobijano rješenje u cijelosti i bez iznimke;

               —

               vrati predmet na odlučivanje Službeničkom sudu.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna žalba podnesena je protiv rješenja Službeničkog suda od 18. lipnja 2013., kojim je kao očito nedopuštena odbačena tužba za poništenje odluke Europske komisije kojom se odbija zahtjev tužitelja od 16. kolovoza 2013. kao i radi isplate iznosa od 3 316,31 eura na ime dijela troškova nastalih povodom postupka koji je zaključen presudom Općeg suda od 15. veljače 2011., Marcuccio protiv Komisije (F-81/09).
   U prilog svojim zahtjevima žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge:

               1.

               Potpuni nedostatak obrazloženja pobijanog rješenja i pogrešno predstavljanje i iskrivljavanje činjenica.

               2.

               Pogrešno, netočno i nerazumno tumačenje i primjena:

                           —

                           pojma zahtjeva iz članka 90. Pravilnika o službenicima Europske unije;

                           —

                           članka 91. Pravilnika te neobrazloženog i nelogičnog odstupanja od relevantne sudske prakse;

                           —

                           pojma obveze institucije Europske unije donositi mjere za izvršenje odluka sudova Europske unije.

               3.

               Potpuni propust u provođenja dokaza i obrazloženju te propuštanje donošenja odluke o zahtjevu tužitelja postavljenom intra litem.

               4.

               Pogrešno tumačenje i primjena članka 14. Poslovnika Službeničkog suda te, kao posljedica, očita povreda prava na pravično suđenje pred sudom prethodno osnovanim u skladu sa zakonom sukladno, inter alia, članku 47. Povelje o temeljnim pravima Europske unije.


title: Predmet F-57/15: Tužba podnesena 20. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/46

         Tužba podnesena 20. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-57/15)
   (2015/C 213/75)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Proglašenje nezakonitosti članka 9. općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011. (OPO) i, s druge strane, poništenje odluke o potvrdi prijenosa tužiteljevih stečenih mirovinskih prava u mirovinski sustav institucija Unije, na temelju novih OPO-ova.

      Tužbeni zahtjev

               —

               proglasiti nezakonitim članak 9. općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku;

               —

               poništiti odluku od 18. rujna 2014. o priznavanju mirovinskih prava koja je tužitelj stekao prije nego što je stupio u službu, u okviru prijenosa tih prava u mirovinski sustav institucija Europske unije, na temelju općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet F-98/14: Tužba podnesena 29. rujna 2014. – ZZ protiv Vijeća

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/50

         Tužba podnesena 29. rujna 2014. – ZZ protiv Vijeća
   (Predmet F-98/14)
   (2014/C 431/79)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet i opis spora

   Djelomično poništenje dva priopćenja za osoblje Vijeća u dijelu u kojem se korištenje naknade troškova za putovanje iz mjesta rada u matično mjesto i vrijeme za putovanje vezuje uz naknadu za život u inozemstvu i naknadu za boravak u stranoj državi uz nalaganje obveze tuženiku da naknadi imovinsku i neimovinsku štetu s kamatama za koju tužitelj tvrdi da je pretrpio.

      Tužbeni zahtjevi tužitelja

               —

               Poništiti na temelju članka 270. UFEU-a odluku sadržanu u Priopćenju za osoblje („PO”) 13/14 (Odluka br. 2/2014) od 9. siječnja 2014., kojim su promijenjeni uvjeti u pogledu vremena za putovanje, nastavno na početak primjene od 1. siječnja 2014. odredbe iz članka 7. Priloga V. Pravilnika, te u Priopćenju za osoblje („PO”) 9/14 (Odluka br. 12/2014), kojim su promijenjeni uvjeti u pogledu putnih troškova, nastavno na početak primjene od 1. siječnja 2014. odredbe iz članka 8. Priloga VII. Pravilnika, izmijenjene Uredbom (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, objavljenog u Službenom listu br. L 287 od 29. listopada 2013.; zahtjev za poništenje ograničen je na dio PO-a koji vezuje pravo na putne troškove i vrijeme za putovanje s naknadom za život u inozemstvu ili naknadom za boravak u stranoj državi te na članak 6. PO-a 9/14 kojim su uvedena nova mjerila za određivanje matičnog mjesta;

               —

               naložiti tuženiku da tužitelju isplati iznos od 1 65  596,42 eura na ime pretrpljene imovinske štete i iznos od 40  000 eura na ime neimovinske štete;

               —

               naložiti tuženiku da tužitelju uz stvarnu štetu naknadi izgubljenu dobit i zatezne kamate po stopi od 6,75 % za pretrpljenu imovinsku i neimovinsku štetu;

               —

               naložiti Vijeću snošenje troškova.


title: Predmet T-427/12: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Austrija protiv Komisije („Državne potpore — Bankarski sektor — Potpore koje su Njemačka i Austrija dodijelile Bayerische Landesbank prilikom njezinog restrukturiranja — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima — Stavljanje izvan snage prvotne odluke napisane na jeziku koji nije jezik države članice — Postupak za poništenje — Akt koji se može pobijati — Dopuštenost — Pojam državna potpora — Prednost — Pravo na obranu — Obveza obrazlaganja”)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/13

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Austrija protiv Komisije
   (Predmet T-427/12) (1)

   ((„Državne potpore - Bankarski sektor - Potpore koje su Njemačka i Austrija dodijelile Bayerische Landesbank prilikom njezinog restrukturiranja - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima - Stavljanje izvan snage prvotne odluke napisane na jeziku koji nije jezik države članice - Postupak za poništenje - Akt koji se može pobijati - Dopuštenost - Pojam državna potpora - Prednost - Pravo na obranu - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 090/17)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Republika Austrija (zastupnici: C. Pesendorfer, M. Windisch, W. Peschorn i S. Ullreich, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje članka 1. stavka 1. točke (d) i stavka 2. Odluke Komisije C (2012) 5062 final od 25. srpnja 2012. o državnoj potpori SA.28487 (C 16/2009 ex N 254/2009) koju su Savezna Republika Njemačka i Republika Austrija dodijelile Bayerische Landesbank kao i, nakon stavljanja izvan snage navedene odluke člankom 1. Odluke Komisije (EU) 2015/657 od 5. veljače 2013. o državnoj potpori koju su Njemačka i Austrija dodijelile Bayerische Landesbank (predmet SA.28487 (C 16/2009 ex N 254/2009)) (JO 2015, L 109, str. 1.), zahtjev za poništenje članka 2. stavka 1. točke (d) i stavka 2. potonje odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Republici Austriji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 373, 12. 2. 2012.


title: Predmet T-278/13: Tužba podnesena 15. svibnja 2013. — Now Wireless protiv OHIM-a — Starbucks (HK) (now)

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/12

         Tužba podnesena 15. svibnja 2013. — Now Wireless protiv OHIM-a — Starbucks (HK) (now)
   (Predmet T-278/13)
   (2013/C 207/82)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-402/17 P: Žalba koju je 4. srpnja 2017. podnio JYSK sp. z o.o. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 4. svibnja 2017. u predmetu T-403/15, JYSK sp. z o.o. protiv Europske komisije

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/29

         Žalba koju je 4. srpnja 2017. podnio JYSK sp. z o.o. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 4. svibnja 2017. u predmetu T-403/15, JYSK sp. z o.o. protiv Europske komisije
   (Predmet C-402/17 P)
   (2017/C 309/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: JYSK sp. z o.o. (zastupnik: H. Sønderby Christensen, advokat)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj navodi da presudu Općeg suda kojom je njegova tužba proglašena nedopuštenom zbog toga što se Odluka Komisije C (2015) 3228 final od 11. svibnja 2015. ne odnosi izravno i osobno na njega, treba ukinuti zato što se njome krši načelo djelotvorne sudske zaštite.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj tvrdi da neizravni pristup Sudu putem zahtjeva za prethodnu odluku poljskih sudova ne pruža zaštitu predviđenu člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije o ljudskim pravima.
   Žalitelj iznosi da se gore navedena Komisijina odluka izravno i osobno odnosi na njega.


title: Predmet C-606/13: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 1. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammarrätten i Sundsvall – Švedska) – OKG AB protiv Skatteverket (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2003/96/EZ — Članak 4. i članak 21. — Direktiva 2008/118/EZ — Direktiva 92/12/EEZ — Članak 3. stavak 1. — Područje primjene — Propis države članice — Ubiranje poreza na toplinsku snagu nuklearnih reaktora)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/4

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 1. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammarrätten i Sundsvall – Švedska) – OKG AB protiv Skatteverket
   (Predmet C-606/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2003/96/EZ - Članak 4. i članak 21. - Direktiva 2008/118/EZ - Direktiva 92/12/EEZ - Članak 3. stavak 1. - Područje primjene - Propis države članice - Ubiranje poreza na toplinsku snagu nuklearnih reaktora))
   (2015/C 381/03)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kammarrätten i Sundsvall

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: OKG AB

      Tuženik: Skatteverket

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 2. i članak 21. stavak 5. Direktive Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije ne protive se nacionalnom propisu, kao što je onaj u predmetu u glavnom postupku, koji propisuje ubiranje poreza koji se obračunava na toplinsku snagu nuklearnih reaktora jer taj porez nije obuhvaćen područjem primjene te direktive.

               2.

               Direktivu Vijeća 92/12/EEZ od 25. veljače 1992. o općim aranžmanima za proizvode koji podliježu trošarinama te o držanju i prometu tih proizvoda i njihovu praćenju treba tumačiti na način da porez koji se obračunava na toplinsku snagu nuklearnog reaktora ne predstavlja „trošarinu” u smislu te direktive.

      (1)  SL C 39, 8. 2. 2014.


title: Predmet C-35/14 P: Žalba od 23. siječnja 2014. koju je podnio Enercon GmbH protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. studenog 2013. u predmetu T-245/12, Gamesa Eólica, SL protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)(OHIM)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/18

         Žalba od 23. siječnja 2014. koju je podnio Enercon GmbH protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. studenog 2013. u predmetu T-245/12, Gamesa Eólica, SL protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)(OHIM)
   (Predmet C-35/14 P)
   2014/C 102/24
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Enercon GmbH (zastupnici: J. Eberhardt, Rechtsanwalt, R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Gamesa Eólica, SL

      Zahtjev

   Žalitelj predlaže da Sud:

               —

               ukine odluku u predmetu T-245/12 koju je donio Opći sud dana 12. studenog 2013.

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj traži da se pobijana odluka ukine zbog sljedećih razloga:

               1.

               Zbog toga što žalitelj nije dao odgovor u postupku pred Općim sudom, taj Sud ga nije uključio u postupak i nije mu dostavio primjerak presude. Na taj je način Opći sud povrijedio vlastiti Poslovnik i žaliteljeva vlasnička prava na način što mu je uskratio pravo na pravično suđenje.

               2.

               Opći je sud pogrešno zaključio da je osporeni žig boja per se te nije smio koristiti takvu kategorizaciju kao jedinu osnovu za ocjenu razlikovnih elemenata žiga.


title: Predmet T-657/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Boros protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/70

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Boros protiv Parlamenta
   (Predmet T-657/15)
   (2016/C 048/78)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Crina Boros (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8553 C Europskog parlamenta od 16. rujna 2015. o odbijanju ponovnog zahtjeva tužitelja za pristup određenim dokumentima u vezi s informacijama o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće izdatke i troškovima za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu snošenje troškova tužitelja u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da zatraženi osobni podaci nisu zaštićeni na temelju zakonodavstva Zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001, s obzirom na to da je pristup zatraženim informacijama odbijen iako su uvjeti za njihovo otkrivanje ispunjeni.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi opće obveze ispitivanja svakog pojedinačnog dokumenta, koja proizlazi iz članaka 2. i 4. Uredbe 1049/2001 povezanih s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001, jer odbijanje djelomičnog pristupa nije opravdano.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja kako je to propisano člankom 7. stavkom 1. i člankom 8. stavkom 1. Uredbe 1049/2001, jer se Parlament nije osvrnuo na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet T-872/16: Tužba podnesena 9. prosinca 2016 – repowermap protiv EUIPO-a – Repower (REPOWER)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/58

         Tužba podnesena 9. prosinca 2016 – repowermap protiv EUIPO-a – Repower (REPOWER)
   (Predmet T-872/16)
   (2017/C 030/67)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: repowermap.org (Bern, Švicarska) (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Repower AG (Brusio, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na verbalni žig „REPOWER” – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 020 351

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: druga odluka (nakon opoziva) petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. rujna 2016. u predmetu R 2311/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               izmijeni pobijanu odluku i osporavani žig proglasi ništavim za sve usluge i proizvode koji nisu poništeni pobijanom odlukom, s iznimkom ambalažiranja i uskladištenja proizvoda (razred 39), organiziranja putovanja (razred 39) i uređaja za gašenje požara (razred 9);

               —

               naloži EUIPO-u i društvu Repower AG snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009,

               —

               Povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009 u vezi sa člankom 296. UFEU-a.


title: Predmet C-228/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2014. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – DHL Hub Leipzig protiv Hauptzollamt Braunschweig

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2014. uputio Finanzgericht Hamburg (Njemačka) – DHL Hub Leipzig protiv Hauptzollamt Braunschweig
   (Predmet C-228/14)
   2014/C 303/09
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: DHL Hub Leipzig

      Tuženik: Hauptzollamt Braunschweig

      Prethodno pitanje

               —

               Primjenjuje li se porez na dodanu vrijednost za uvoz predmeta koji su kao roba koja nije roba Zajednice ponovno izvezeni pod carinskim nadzorom, ali za koje je zbog povrede obveze u skladu s člankom 204. Carinskog zakonika Zajednice (1) – ovdje: propuštanjem pravodobnog zaključivanja postupka vanjskog provoza Zajednice podnošenjem robe nadležnom carinskom tijelu prije ulaska u treću zemlju – nastao carinski dug, ako se on u smislu članka 236. stavka 1. Carinskog zakonika Zajednice u vezi s odredbama Direktive 2006/112/EZ (2) ne mora platiti po zakonu, u svakom slučaju kada se dužnikom smatra ona osoba koja je bila dužna ispuniti povrijeđenu obvezu, a da pritom nije bila ovlaštena raspolagati predmetima?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2, svezak 2., str. 110.).

      (2)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet C-418/16 P: Žalba koju je 28. srpnja 2016. podnio mobile.de GmbH, ranije mobile.international GmbH protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 12. svibnja 2016. u spojenim predmetima T-322/14 i T-325/14, mobile.international protiv EUIPO-a – Rezon

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/28

         Žalba koju je 28. srpnja 2016. podnio mobile.de GmbH, ranije mobile.international GmbH protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 12. svibnja 2016. u spojenim predmetima T-322/14 i T-325/14, mobile.international protiv EUIPO-a – Rezon
   (Predmet C-418/16 P)
   (2016/C 419/37)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: mobile.de GmbH, ranije mobile.international GmbH (zastupnik: T. Lührig, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (osmo vijeće) od 12. svibnja 2016. donesenu u spojenim predmetima T-322/14 i T-325/14, i

               —

               Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo naloži snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijanom se presudom povrjeđuje članak 57. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (1) u vezi s pravilom 22. stavkom 2. i pravilom 40. stavkom 6. Uredbe br. 2868/95 (2), jer se u njoj suprotno opće priznatim načelima pravnog tumačenja pojam „dokaz uporabe” u članku 57. stavku 2. Uredbe br. 207/2009 drugačije tumači nego u pravilima 22. stavku 2. i 40. stavku 6. Uredbe br. 2868/95. Različito tumačenje istog pojma u uredbama br. 207/2009 i br. 2868/95 nije sukladno načelima pravne sigurnosti i pravne jasnoće. Osim toga, Opći je sud zanemario činjenicu da pravilo 22. stavak 2. i pravilo 40. stavak 6. Uredbe br. 2868/95 zabranjuju nepravodobno podnošenje dokaza o uporabi u postupku za proglašenje odluke ništavom, te da EUIPO ne raspolaže nikakvom marginom prosudbe o tome. Članak 57. stavak 1. Uredbe br. 207/2009 nije primjenjiv niti ga je EUIPO primijenio, tako da se na njemu ne mogu zasnivati odluke žalbenih vijeća i Općeg suda.
   Pobijanom se presudom povrjeđuje i članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009, jer je Opći sud pogrešno utvrdio primjenjivost članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009, iako se zbog sustavnog tumačenja pravila 50. stavka 1. podstavka 3. Uredbe br. 2868/95 tome u postupku proglašavanja žiga ništavim protive pravilo 22. stavak 2. i pravilo 40. stavak 6. navedene uredbe. Osim toga, nisu ispunjeni ni uvjeti iz članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009, jer intervenijent tijekom cijelog postupka nije iznio opravdani razlog za nepravodobno podnošenje računa koje je posjedovao od početka. Stoga je Opći sud pogrešno primijenio članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009, jer su stadij postupka i popratne okolnosti isključivale razmatranje nepravodobno podnesenih dokaza. Osim toga, Opći je sud iskrivio činjenice, time što je pogrešno predstavio činjenično stanje na način da se kod računa podnesenih tijekom žalbe ne radi o „dodatnim” odnosno „razjašnjavajućim” dokazima.
   Opći sud nije ispitao ni fonetska ni pojmovna odstupanja stvarno upotrebljavanog znaka, te se općenito nije usredotočio na ukupni dojam, već samo na pojedine sastavne dijelove, čime je pogrešno primijenio članak 15. stavak 1. točku (a) Uredbe br. 207/2009.
   Opći je sud razmatrao očito irelevantne dokaze, iako oni nisu bili datirani ili se nisu odnosili na relevantno razdoblje. Time je pogrešno primijenio članak 57. stavak 2. Uredbe br. 207/2009, u vezi s pravilom 22. stavcima 3. i 4. Uredbe br. 2868/95.
   Opći je sud pogrešno zaključio da ne mora ispitati prigovor zloporabe prava. Prigovor ograničenja prava Opći sud nije niti ispitivao.
   Naposljetku, pobijana presuda povrjeđuje članak 64. stavak 1. Uredbe br. 207/2009, jer je Opći sud zanemario da su žalbena vijeća smjela ukinuti i vratiti na ponovno odlučivanje odluke odjela za poništaje samo u pogledu usluga „Marketing u vezi s vozilima”, dok su u pogledu ostalih usluga u pogledu kojih nije dokazana uporaba morala donijeti konačnu odluku te pravomoćnom izrekom zbog nedostatka dokaza o uporabi djelomično odbiti zahtjeve za poništaj.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Europske unije, SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice, SL L 303, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.).


               5.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/4

         Postupak koji je 1. prosinca 2014. pokrenuo Kimek Offshore AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (Predmet E-23/14)
   (2015/C 39/04)
   Poduzetnik Kimek Offshore AS, koji zastupaju odvjetnik Bjørnar Alterskjær i odvjetnik Robert Lund, odvjetnički ured ALT, Fridtjof Nansens plass 6, N-0160 Oslo, Norveška, pokrenuo je 1. prosinca 2014. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Nadzornog tijela EFTA-e.
   Tužitelj od Suda EFTA-e zahtijeva sljedeće:

               1.

               da poništi Odluku Nadzornog tijela EFTA-e br. 225/14/COL od 18. lipnja 2014. o regionalno diferenciranim doprinosima za socijalno osiguranje za razdoblje 2014.–2020.;

               2.

               da naloži Nadzornom tijelu EFTA-e da snosi troškove postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Tužitelj Kimek Offshore dio je grupe Kimek. Kimek Offshore pružatelj je usluga u području nafte i plina te većinom ustupa zavarivače, zavarivače cijevi, mehaničare i inženjere. Njegova administracija i uprava nalazi se u Kirkenesu u Norveškoj.

               —

               Predmet se odnosi na zahtjev za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e o odobravanju regionalnih potpora u Norveškoj za razdoblje 2014.–2020.

         Tužitelj tvrdi da je Nadzorno tijelo EFTA-e:

               —

               prekršilo svoju obvezu pokretanja službenog istražnog postupka predviđenog Protokolom 3. dijelom I. člankom 1. stavkom 2. i Protokolom 3. odjeljkom II. člankom 6. stavkom 1. Sporazuma o nadzoru i sudu (SCA) (Protokol 3. odjeljak II. članak 4. stavak 4. Sporazuma o nadzoru i sudu);

               —

               prekršilo svoju obvezu iz članka 16. Sporazuma o nadzoru i sudu da navede razloge na temelju kojih se donijela odluka u pogledu pravila o porezima u području socijalnog osiguranja koja se odnose na zapošljavanje radnika.


title: Predmet F-90/13: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. ožujka 2015. – Marcuccio protiv Komisije (Isključenje zastupnika stranke iz postupka — Neodređivanje novog zastupnika — Tužitelj je prestao odgovarati na pozive Službeničkog suda — Obustava postupka)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/49

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. ožujka 2015. – Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-90/13) (1)

   ((Isključenje zastupnika stranke iz postupka - Neodređivanje novog zastupnika - Tužitelj je prestao odgovarati na pozive Službeničkog suda - Obustava postupka))
   (2015/C 146/67)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: A., odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o odbijanju tužiteljevog zahtjeva za naknadu štete nastale zbog toga što je tuženik uputio dopis koji se odnosi na tužitelja odvjetniku koji ga ne zastupa te mu je time povrijedio pravo na poštovanje privatnog života.

      Izreka rješenja

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi F 90/13, Marcuccio/Komisija.

               2.

               L. Marcuccio snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014., str. 40.


title: Predmet F-81/12: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 10. travnja 2014. – Nieminen protiv Vijeća (Javna služba — Promaknuće — Promaknuća za 2010. godinu — Promaknuća za 2011. godinu — Odluka da se podnositelj zahtjeva ne promakne — Obveza obrazlaganja — Uspoređivanje zasluga — Administratori koji obavljaju jezične poslove i administratori koji obavljaju poslove različite od jezičnih — Kvote za promaknuće — Trajnost zasluga)

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/38

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 10. travnja 2014. – Nieminen protiv Vijeća
   (Predmet F-81/12) (1)

   ((Javna služba - Promaknuće - Promaknuća za 2010. godinu - Promaknuća za 2011. godinu - Odluka da se podnositelj zahtjeva ne promakne - Obveza obrazlaganja - Uspoređivanje zasluga - Administratori koji obavljaju jezične poslove i administratori koji obavljaju poslove različite od jezičnih - Kvote za promaknuće - Trajnost zasluga))
   2014/C 159/51
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Risto Nieminen (Kraainem, Belgija) (zastupnici: C. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis i É. Marchal, odvjetnici, a zatim C. Abreu Caldas, S. Orlandi i J.-N. Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J. Herrmann i M. Bauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka o tome da se podnositelja zahtjeva ne promakne u razred AD 12 za godine 2010. i 2011.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               R. Nieminen snosit će svoje troškove i troškove Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012., str. 34.


title: Predmet C-172/17 P: Žalba koju je 5. travnja 2017. podnio ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 25. siječnja 2017. u predmetu T-768/14, ANKO protiv Europske komisije

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/27

         Žalba koju je 5. travnja 2017. podnio ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 25. siječnja 2017. u predmetu T-768/14, ANKO protiv Europske komisije
   (Predmet C-172/17 P)
   (2017/C 168/36)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: ANKO A. E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zastupnik: Stauroula Paliou, avvocato)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda Europske unije traži da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 25. siječnja 2017. u predmetu T-768/14 i vrati predmet Općem sudu kako bi odlučio o meritumu spora;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe da presuda Općeg suda od 25. siječnja 2017. u predmetu T-768/14 sadržava pravne ocjene kojima se krše pravila prava Unije te ih ovom žalbom osporava.
   Žalitelj smatra da pobijanu presudu treba ukinuti iz sljedećih razloga:

               i.

                  Prvo, zbog iskrivljavanja činjenica u vezi s pouzdanošću sustava evidencije radnog vremena.

               ii.

                  Drugo, zbog pogreške koja se tiče prava, u pogledu tužbe, u vezi s pravilima o predmetu i teretu dokazivanja.

               iii.

                  Treće, zbog pogreške koja se tiče prava, u pogledu protuzahtjeva, u vezi s pravilima o podjeli tereta dokazivanja.

               iv.

                  Četvrto, zbog bitne povrede postupka, i, osobito, nepostojanja obrazloženja u pogledu toga je li tražbina Komisije sigurna, određena i dospjela.


title: Predmet C-696/15 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. srpnja 2017. – Češka Republika protiv Europske komisije (Žalba — Promet — Direktiva 2010/40/EU — Uvođenje inteligentnih prometnih sustava u cestovnom prometu — Članak 7. — Delegiranje ovlasti Europskoj komisiji — Granice — Delegirana uredba (EU) br. 885/2013 — Pružanje usluga informiranja o sigurnim i zaštićenim parkirališnim mjestima za kamione i gospodarska vozila — Delegirana uredba (EU) br. 886/2013 — Podaci i postupci za pružanje korisnicima besplatnih osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti — Članak 290. UFEU-a — Izričito razgraničenje ciljeva, sadržaja, opsega i trajanja delegiranja ovlasti — Ključan element predmetnog područja — Uspostava nadzornog tijela)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/7

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. srpnja 2017. – Češka Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-696/15 P) (1)

   ((Žalba - Promet - Direktiva 2010/40/EU - Uvođenje inteligentnih prometnih sustava u cestovnom prometu - Članak 7. - Delegiranje ovlasti Europskoj komisiji - Granice - Delegirana uredba (EU) br. 885/2013 - Pružanje usluga informiranja o sigurnim i zaštićenim parkirališnim mjestima za kamione i gospodarska vozila - Delegirana uredba (EU) br. 886/2013 - Podaci i postupci za pružanje korisnicima besplatnih osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti - Članak 290. UFEU-a - Izričito razgraničenje ciljeva, sadržaja, opsega i trajanja delegiranja ovlasti - Ključan element predmetnog područja - Uspostava nadzornog tijela))
   (2017/C 309/08)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Žalitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller i J. Pavliš, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Buchet, P.J.O. Van Nuffel, J. Hottiaux i Z. Malůšková, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Češkoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 78, 29. 2. 2016.


title: Predmet T-182/14: Tužba podnesena 19. ožujka 2014. – Marzocchi Pompe protiv OHIM-a – Settima Flow Mechanisms (ELIKA)

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/34

         Tužba podnesena 19. ožujka 2014. – Marzocchi Pompe protiv OHIM-a – Settima Flow Mechanisms (ELIKA)
   (Predmet T-182/14)
   2014/C 159/47
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Marzocchi Pompe SpA (Casalecchio di Reno, Italija) (zastupnik: M. Bovesi, avvocato)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Settima Flow Mechanisms (Grossolengo, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 20. prosinca 2013. (predmet R 428/2013-2) i utvrdi valjanost žiga ELIKA u odnosu na sve proizvode za koje je registriran;

               —

               poduzme svaku drugu mjeru koju ocjeni potrebnom;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova ovog postupka te postupka pred žalbenim vijećem, uključujući one koje je imao Marzocchi Pompe SpA, u skladu s člankom 87. stavkom 2. zajedno s člankom 91. točkom b) i člankom 132. stavkom 2. Poslovnika Općeg suda

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska unija figurativnog žiga koji sadrži verbalni element „ELIKA” za proizvode iz razreda 7 – žig Zajednice br. 1 051 270

      Nositelj žiga Zajednice: Marzocchi Pompe SpA

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Settima Flow Mechanisms

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) Uredbe br. 207/2009

      Odluka Odjela za poništaje: proglašavanje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet F-149/15: Tužba podnesena 21. prosinca 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/46

         Tužba podnesena 21. prosinca 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-149/15)
   (2016/C 068/60)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom se tužitelju izriče sankcija odgode napredovanja na viši stupanj i kojom ga se obvezuje da naknadi štetu koju je navodno pretrpjela Europska unija, i zahtjev za naknadu navodne neimovinske štete i štete koja je navodno nanesena njegovom ugledu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti Odluku CMS 13-005 tročlanog tijela za imenovanje u dijelu u kojem se njome određuje odgoda napredovanja na viši stupanj u trajanju od 18 mjeseci i njezin dio kojim je određena naknada štete u iznosu od 108 596,35 eura;

               —

               U dijelu u kojem je potrebno, poništiti odluku o odbijanju prigovora tužitelja;

               —

               Podredno, smanjiti financijsku sankciju izrečenu odlukom CMS 13-005;

               —

               Naložiti tuženiku da tužitelju naknadi neimovinsku štetu i štetu nanesenu njegovom ugledu koja se procjenjuje na iznos od 20 000 eura;

               —

               Naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet T-209/11: Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2013. — MB System protiv Komisije ( „Državne potpore — Potpora koju je Njemačka dodijelila grupi Biria u obliku tajnog članstva javnog poduzetnika — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem — Odluka donesena nakon poništenja prethodne odluke u istom postupku od strane Općeg suda — Prednost — Kriterij privatnog ulagača — Pojam poduzetnika u teškoćama — Izračun elementa potpore — Očita pogreška u utvrđenju” )

text:
               10.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 233/4

         Presuda Općeg suda od 3. srpnja 2013. — MB System protiv Komisije
   (Predmet T-209/11) (1)

   (Državne potpore - Potpora koju je Njemačka dodijelila grupi Biria u obliku tajnog članstva javnog poduzetnika - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Odluka donesena nakon poništenja prethodne odluke u istom postupku od strane Općeg suda - Prednost - Kriterij privatnog ulagača - Pojam poduzetnika u teškoćama - Izračun elementa potpore - Očita pogreška u utvrđenju)
   2013/C 233/09
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Njemačka) (zastupnici: G. Brüggen i C. Geiert, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Erlbacher i T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2011/471/EU od 14. prosinca 2010. o državnoj potpori C-38/05 (ex NN 52/04) Njemačke grupi Biria (SL 2011, L 195, str. 55).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               MB System GmbH & Co. KG dužan je snositi troškove, uključujući i one nastale provođenjem postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 186 od 25.6.2011.


title: Predmet C-378/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2015. uputio Commissione Tributaria Regionale di Roma (Italija) – Mercedes Benz Italia SpA protiv Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2015. uputio Commissione Tributaria Regionale di Roma (Italija) – Mercedes Benz Italia SpA protiv Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
   (Predmet C-378/15)
   (2015/C 337/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Regionale di Roma

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mercedes Benz Italia SpA

      Tuženik: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Prethodna pitanja

   U svrhu korištenja prava na odbitak, je li protivno tumačenju članaka 168., 173., 174. i 175. Direktive 2006/112/EZ (1), koja se temelji na načelima proporcionalnosti, učinkovitosti i neutralnosti, kako su propisani pravom Unije, talijansko zakonodavstvo (preciznije članak 19. stavak 5. i članak 19-bis Dekreta predsjednika republike br. 633/1972) i praksa nacionalne porezne uprave, koji nalažu da se i utvrđenje tzv. sporednih transakcija provede na temelju godišnjeg prometa subjekta, da pritom nije propisana metoda izračuna koja bi se temeljila na sadržaju i stvarnoj namjeni stjecanja, i koja bi objektivno odražavala stvarni udio troškova koji se može pripisati svakoj transakciji – oporezovanoj i neoporezovanoj – koju je izvršio porezni obveznik.

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str 120.)


title: Predmet F-132/11: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 7. studenoga 2013. — Marcuccio protiv Komisije (Javna služba — Članak 34. stavci 1. i 6. Poslovnika — Tužba podnesena telefaksom u propisanom roku — Vlastoručni potpis odvjetnika koji se razlikuje od potpisa na izvorniku tužbe poslane poštom — Zakašnjelo podnošenje tužbe — Očita nedopuštenost — Nepostojanje)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/22

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 7. studenoga 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-132/11) (1)

   (Javna služba - Članak 34. stavci 1. i 6. Poslovnika - Tužba podnesena telefaksom u propisanom roku - Vlastoručni potpis odvjetnika koji se razlikuje od potpisa na izvorniku tužbe poslane poštom - Zakašnjelo podnošenje tužbe - Očita nedopuštenost - Nepostojanje)
   2013/C 377/51
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i J. Baquero Cruz, agenti, A. Dal Ferro, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje implicitne odluke Komisije kojom se odbija tužiteljev zahtjev, kao prvo, da ga se obavijesti pisanim putem o broju radnih dana za godišnji odmor stečenih prije 2005. i u razdoblju od 2005. do 2010. na koje je imao pravo na dan kada je podnio svoj zahtjev i broju dana godišnjeg odmora na koje će imati pravo do kraja 2010., kao drugo, da iskoristi sve te dane godišnjeg odmora i, kao treće, da ga se obavijesti o mogućim razlozima na temelju kojih bi njegov zahtjev mogao biti odbijen

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Nalaže se g. Marcucciu snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 65, 3.3.2012., str. 23.


title: Predmet T-663/13 P: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2014. – Revizorski sud protiv BF-a ( „Žalba — Javna služba — Zapošljavanje — Imenovanje na radno mjesto direktora za ljudske resurse — Odbijanje kandidature — Obveza obrazlaganja izvješća koji je podnio Predselekcijski odbor” )

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/41

         Presuda Općeg suda od 15. listopada 2014. – Revizorski sud protiv BF-a
   (Predmet T-663/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Zapošljavanje - Imenovanje na radno mjesto direktora za ljudske resurse - Odbijanje kandidature - Obveza obrazlaganja izvješća koji je podnio Predselekcijski odbor”))
   2014/C 421/57
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Revizorski sud Europske unije (zastupnici: T. Kennedy i J. Vermer, agenti)

      Druga stranka u postupku: BF (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 17. listopada 2013., BF/Revizorski sud (F-69/11, još neobjavljena u Zborniku), kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Revizorski sud će snositi vlastite troškove kao i troškove BF-a u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 52, 22.2.2014.


title: Predmet F-46/14: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2016. – Hoeve protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Mirovinska prava stečena u nacionalnom mirovinskom sustavu prije stupanja u službu Unije — Prijenos u mirovinski sustav Unije — Prijedlog za priznavanje mirovinskog staža — Prigovor nedopuštenosti — Pojam akta kojim se nanosi šteta — Članak 83. Poslovnika)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/50

      Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2016. – Hoeve protiv Komisije
      (Predmet F-46/14) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Mirovinska prava stečena u nacionalnom mirovinskom sustavu prije stupanja u službu Unije - Prijenos u mirovinski sustav Unije - Prijedlog za priznavanje mirovinskog staža - Prigovor nedopuštenosti - Pojam akta kojim se nanosi šteta - Članak 83. Poslovnika))
      (2016/C 364/64)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Roelof-Jan Wino Hoeve (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: u početku D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici, zatim J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku J. Currall i G. Gattinara, agenti, zatim G Gattinara, agent, naposljetku G Gattinara i F. Simonetti, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke o prijenosu tužiteljevih mirovinskih prava u mirovinski sustav Unije kojom se primjenjuju nove opće odredbe za provedbu članka 11. i članka 12. Priloga VIII. Pravilnika o osoblju.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Roelof-Jan Wino Hoeve snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 212, 7. 7. 2014., str. 47.


title: Predmet C-99/17 P: Žalba koju je 24. veljače 2017. podnio Infineon Technologies AG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u predmetu T-758/14 Infineon Technologies AG protiv Europske komisije

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/20

         Žalba koju je 24. veljače 2017. podnio Infineon Technologies AG protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016. u predmetu T-758/14 Infineon Technologies AG protiv Europske komisije
   (Predmet C-99/17 P)
   (2017/C 168/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Infineon Technologies AG (zastupnici: M. Klusmann, Rechtsanwalt, T. Lübbig, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (peto vijeće) od 15. prosinca 2016., predmet T-758/14;

               —

               poništi Odluku Europske komisije br. C (2014) 6250 final od 3. rujna 2014. (Predmet AT.39574 – čipovi za pametne kartice) u dijelu u kojem se odnosi na Infineon Technologies AG;

               —

               podredno smanji kaznu u iznosu od 82 874 000 eura koja je žalitelju određena u skladu s točkom 457 (a) Komisijine odluke od 3. rujna 2014. na proporcionalni iznos;

               —

               podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naloži drugoj strani u postupku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj u biti ističe da:

               —

               je Opći sud povrijedio svoju obvezu predviđenu u članku 263. UFEU-a da u dovoljnoj mjeri preispita pobijanu odluku, posebice jer je Opći sud u ovom slučaju primijenio pogrešan pristup nepotpunog selektivnog sudskog nadzora. Unatoč tome što je žalitelj osporio sve kontakte o kojima je riječ u odluci, Opći sud ih je preispitao tek manje od polovine, bez dovoljnog obrazloženja kako je odabrao koje će kontakte preispitati, a koje ne, i bez pravne osnove za takav odabir;

               —

               su Komisija i Opći sud počinili pogrešku koja se tiče prava u pogledu primjene članka 101. UFEU-a, osobito jer su utvrdili da je žalitelj „općenito” ograničio tržišno natjecanje s obzirom na predmet, uglavnom na temelju razmjene općih tržišnih trendova i prognoza o kretanjima cijena. Usto, Komisija i Opći sud nisu uzeli u obzir uvjete za utvrđivanje jedinstvene i trajne povrede, kako ih primjenjuje Sud u svojoj sudskoj praksi;

               —

               su Komisija i Opći sud počinili pogrešku koja se tiče prava u pogledu izračuna kazne određene žalitelju. Opći sud osobito nije uzeo u obzir učinke proizašle iz njegovog nepotpunog selektivnog preispitivanja (provjeru samo nekoliko osporavanih kontakata), i slijedom toga nije djelovao u skladu sa svojom neograničenom nadležnosti u pogledu određene kazne. Opći je sud nadalje počinio pogrešku, te nije dao zadovoljavajuće obrazloženje, kad je uključio žaliteljeve ne-SIM prihode što je dovelo do toga da je kazna previsoka i neproporcionalna.
               Ostali se argumenti odnose na to da je Opći sud u nekoliko navrata iskrivio dokaze, na pogrešno određen teret dokazivanja u odnosu na potencijalno nepouzdane dokaze i na pogreške koje se tiču prava vezano za dokaze koje je Komisija koristila protiv žalitelja, a koji nisu bili otkriveni tijekom Komisijinog postupka.

               —

               Podredno, presuda je nevaljana zbog povrede načela proporcionalnosti osobito jer je Opći sud propustio žalitelju dosuditi dovoljno smanjenje kazne zbog njegovog ograničenog sudjelovanja u dotičnoj povredi, jer nije u dovoljnoj mjeri uzeo u obzir olakšavajuće čimbenike i jer je apsolutni iznos kazne određene žalitelju neproporcionalan.


title: Predmet T-517/12: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Alro protiv Komisije (Državne potpore — Električna energija — Povlaštene tarife — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Tužba za poništenje — Akt koji se ne može pobijati pravnim lijekom — Mjera potpore koja je isplaćena u cijelosti, djelomično na dan donošenja odluke i djelomično na dan podnošenja tužbe — Nedopuštenost)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/34

         Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Alro protiv Komisije
   (Predmet T-517/12) (1)

   ((Državne potpore - Električna energija - Povlaštene tarife - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Tužba za poništenje - Akt koji se ne može pobijati pravnim lijekom - Mjera potpore koja je isplaćena u cijelosti, djelomično na dan donošenja odluke i djelomično na dan podnošenja tužbe - Nedopuštenost))
   2014/C 421/46
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Alro SA (Slatina, Rumunjska) (zastupnici: C. Quigley, QC, O. Bretz, solicitor, i S. Verschuur, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier i T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Kao glavni, zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2012) 2517 final od 25. travnja 2012. o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a koji se odnosi na državnu potporu SA 33624 (2012/C) (ex 2011/NN) – Rumunjska – Povlaštene tarife električne energije u korist Alro Slatina SA i, podredno, zahtjev za poništenje odluke C (2012) 2517 final u dijelu koji se odnosi na razdoblje od 1. siječnja 2007. do 31. prosinca 2009.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Alro SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet T-226/12: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Lídl Music (LIDL) ( „Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice LIDL — Raniji nacionalni figurativni žig LÍDL MUSIC — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Stvarna uporaba prijašnjeg žiga — Članak 15. stavak 1.i članak 42, stavak 2. i 3. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/34

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Lídl Music (LIDL)
   (Predmet T-226/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice LIDL - Raniji nacionalni figurativni žig LÍDL MUSIC - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Stvarna uporaba prijašnjeg žiga - Članak 15. stavak 1.i članak 42, stavak 2. i 3. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 102/54
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Schaeffer, M. Wolter i A. Marx, zatim M. Wolter, A. Marx i M. Kefferpütz, avocats)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Lídl Music spol. s r.o. (Brno, Češka Republika)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. ožujka 2012. (predmet R 2380/2010-1), koja se odnosi na postupak prigovora između Lídl Music spol. s r.o. i Lidl Stiftung & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Lidl Stiftung & Co. KG se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 227, 28.7.2012.


title: Predmet F-83/13: Rješenje Službeničkog suda od 30. travnja 2014. – Lecolier protiv Komisije

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/64

         Rješenje Službeničkog suda od 30. travnja 2014. – Lecolier protiv Komisije
   (Predmet F-83/13) (1)

   2014/C 421/96
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća naložio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013., str. 69.


title: Predmet C-67/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2015. uputio Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Italija) – Mario Melis i dr. protiv Comune di Loiri Porto San Paolo, Provincia di Olbia Tempio

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2015. uputio Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Italija) – Mario Melis i dr. protiv Comune di Loiri Porto San Paolo, Provincia di Olbia Tempio
   (Predmet C-67/15)
   (2015/C 146/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo per la Sardegna

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Mario Melis, Tavolara Beach Sas, Dionigi Piredda, Claudio Del Giudice

      Tuženici: Comune di Loiri Porto San Paolo, Provincia di Olbia Tempio

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li nacionalni propis koji, kao rezultat naknadnih zakonodavnih intervencija, određuje opetovano produženje roka trajanja koncesije na pomorskom dobru od gospodarske važnosti protivan načelima slobode poslovnog nastana, zabrane diskriminacije i zaštite tržišnog natjecanja iz članaka 49., 56. i 106. UFEU-a?

               2.

               Je li protivna članku 12. Direktive 2006/123/EZ (1) nacionalna odredba kao što je članak 1. stavak 18. Uredbe sa zakonskom snagom br. 194 od 30. prosinca 2009., potvrđene Zakonom br. 25 od 26. veljače 2010. s naknadnim izmjenama i dopunama, kojom se odobrava automatsko produženje koncesija na pomorskom dobru za turističko-rekreativne djelatnosti do 31. prosinca 2015., odnosno do 31. prosinca 2020. sukladno članku 34. duodecies Uredbe sa zakonskom snagom br. 179 od 18. listopada 2012., uključene u članak 1. stavak 1. Zakona br. 221 od 17. prosinca 2012. o potvrđivanju navedene uredbe sa zakonskom snagom?

      (1)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.)


               24.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/4

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 17. prosinca 2013. podnio Okružni sud u Reykjavíku u predmetu Sævar Jón Gunnarsson protiv Landsbankinn hf.
   (Predmet E-27/13)
   (2014/C 121/04)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 17. prosinca 2013., zaprimljenim u pisarnici Suda 17. prosinca 2013., Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Sævar Jón Gunnarsson protiv Landsbankinn hf. o sljedećim pitanjima:

               1.

               Je li u skladu s odredbama Direktive Vijeća 87/102/EEZ o potrošačkim kreditima, kako je izmijenjena Direktivom 90/88/EEZ i Direktivom 98/7/EZ, da se pri sklapanju ugovora o kreditu, koji je povezan s indeksom potrošačkih cijena u skladu s odobrenjem u donesenim propisima, na temelju kojeg se iznos zajma mijenja u skladu s inflacijom, izračun ukupnog troška kredita i godišnje stope naknada izražene u postocima, o kojemu se potrošač obavješćuje pri sklapanju ugovora, temelji na 0 % inflacije, a ne na poznatoj stopi inflacije na dan uzimanja zajma?

               2.

               Je li u skladu s odredbama Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima da država EGP-a u okviru svojeg zakonodavstva dopušta dodavanje odredaba u potrošački ugovor prema kojima se otplata zajma mora povezati s prethodno utvrđenim indeksom?

               3.

               Ako se odgovorom na drugo pitanje potvrđuje da je povezivanje otplate potrošačkih zajmova s indeksom sukladno odredbama Direktive 93/13/EEZ, treće pitanje glasi: ograničava li se Direktivom sloboda predmetne države EGP-a da određuje, s pomoću zakonodavstva ili upravnih propisa, čimbenike koji mogu uzrokovati izmjene unaprijed utvrđenog indeksa i metode za mjerenje tih izmjena?

               4.

               Ako se odgovorom na treće pitanje potvrđuje da se Direktivom 93/13/EEZ ne ograničava navedena sloboda države članice, četvrto pitanje glasi: smatra li se da se o ugovornoj odredbi pojedinačno pregovaralo u smislu članka 3. stavka 1. Direktive (a) ako je u obveznici koju potrošač potpisuje pri uzimanju zajma navedeno da je njegova obveza povezana s indeksom i da se temeljni indeks koji će se primijeniti u izračunu izmjena cijena navodi u obveznici, (b) ako je uz obveznicu priložen raspored otplate u kojem su prikazane procijenjene i pojedinačno navedene otplate koje je potrebno izvršiti na datume dospijeća zajma, a u rasporedu je navedeno da se te procjene mogu mijenjati u skladu s odlukom o indeksaciji obveznice, i (c) ako potrošač i davatelj kredita potpisuju raspored otplate istodobno i u vezi s potpisom potrošača na obveznici?

               5.

               Smatra li se da je metoda izračuna izmjena cijena koja se primjenjuje na ugovore o zajmu potrošaču jasno objašnjena u smislu stavka 2. točke (d) Priloga Direktivi 93/13/EEZ ako su okolnosti istovjetne onima opisanima u četvrtom pitanju?

               6.

               Može li pri donošenju članka 6. stavka 1. Direktive 93/13/EEZ država stranka Sporazuma o EGP-u u domaćem zakonodavstvu propisati da se nepošteni ugovorni uvjeti u smislu članka 6. stavka 1. Direktive mogu proglasiti neobvezujućima za potrošača ili propisati da su takvi uvjeti uvijek neobvezujući za potrošača?


title: Predmet T-71/13: Presuda Općeg suda od 6. ožujka 2014. – Anapurna protiv OHIM-a – Annapurna (ANNAPURNA) [ „Žig Zajednice — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Zajednice ANNAPURNA — Zahtjev intervenijenta za poništenje — Članak 134. stavci 1. do 3. Poslovnika Općeg suda — Stvarna uporaba žiga — Članak 15. stavak 1. točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Oblik uporabe žiga — Dokaz uporabe za registrirane proizvode” ]

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/31

         Presuda Općeg suda od 6. ožujka 2014. – Anapurna protiv OHIM-a – Annapurna (ANNAPURNA)
   (Predmet T-71/13) (1)

   ([„Žig Zajednice - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Zajednice ANNAPURNA - Zahtjev intervenijenta za poništenje - Članak 134. stavci 1. do 3. Poslovnika Općeg suda - Stvarna uporaba žiga - Članak 15. stavak 1. točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Oblik uporabe žiga - Dokaz uporabe za registrirane proizvode”])
   2014/C 112/40
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Anapurna GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: P. Ehrlinger i T. Hagen, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Annapurna SpA (Prato, Italija) (zastupnici: S. Verea, K. Muraro i M. Balestriero, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. prosinca 2012. (predmet R 2409/2011-5), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Anapurna GmbH i Annapurna SpA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Zahtjev Annapurna SpA za poništenje se odbija.

               3.

               Nalaže se Anapurna GmbH snošenje troškova, osim troškova Annapurne.

               4.

               Annapurna će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet T-59/14: Tužba podnesena 23. siječnja 2014. – Blackrock protiv OHIM-a (INVESTING FOR A NEW WORLD)

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/26

         Tužba podnesena 23. siječnja 2014. – Blackrock protiv OHIM-a (INVESTING FOR A NEW WORLD)
   (Predmet T-59/14)
   2014/C 129/33
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Blackrock, Inc (New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert i M. Blair, Solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 31. listopada 2013. u predmetu R 573/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „INVESTING FOR A NEW WORLD” za usluge iz razreda 35 i 36 – prijava žiga Zajednice br. 11 144 706

      Odluka ispitivača: prijavljeni žig nije prihvatljiv za registraciju

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet T-268/12: Rješenje Općeg suda od 19. lipnja 2014. – Suwaid protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Siriji — Nedostatak zastupanja — Pasivno držanje tužitelja — Obustava postupka” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/50

         Rješenje Općeg suda od 19. lipnja 2014. – Suwaid protiv Vijeća
   (Predmet T-268/12) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Siriji - Nedostatak zastupanja - Pasivno držanje tužitelja - Obustava postupka”))
   2014/C 315/84
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Joseph Suwaid (Damask, Sirija) (zastupnici: prvotno L. Defalque i T. Bontinck, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Étienne i V. Piessevaux, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje točke A 7 Priloga I. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 266/2012 od 23. ožujka 2012. o provedbi članka 32. stavka 1. Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 87, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 7., str. 292.) kao i točke A 7 Priloga I. Provedbene odluke Vijeća 2012/172/ZVSP od 23. ožujka 2012. o provedbi Odluke Vijeća 2011/782/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 87, str. 103.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 102.) u dijelu u kojemu se tim aktima upisuje tužitelja na popis osoba na koje se odnose mjere ograničavanja.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak pokrenut povodom predmetne tužbe.

               2.

               Josephu Suwaidu nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet C-184/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) dana 12. travnja 2013. — Anonima Petroli Italiana SpA (API) protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) dana 12. travnja 2013. — Anonima Petroli Italiana SpA (API) protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Predmet C-184/13)
   (2013/C 207/09)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-686/15: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl — Raniji figurativni žig Europske unije café crem — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/26

         Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Predmet T-686/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl - Raniji figurativni žig Europske unije café crem - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 078/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španjolska) (zastupnik: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švicarska) (zastupnik: D. Majer, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. rujna 2015. (predmet R 2517/2014-5) u postupku povodom prigovora između društva Marcas Costa Brava i društva Excellent Brands JMI.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Marcas Costa Brava, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-162/10: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Niki Luftfahrt protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Koncentracije — Zračni prijevoz — Odluka kojom se koncentracija proglašava spojivom sa zajedničkim tržištem — Ocjena učinaka koncentracije na tržišno natjecanje — Preuzete obveze”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/24

         Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Niki Luftfahrt protiv Komisije
   (Predmet T-162/10) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Koncentracije - Zračni prijevoz - Odluka kojom se koncentracija proglašava spojivom sa zajedničkim tržištem - Ocjena učinaka koncentracije na tržišno natjecanje - Preuzete obveze”))
   (2015/C 213/44)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Niki Luftfahrt GmbH (Beč, Austrija) (zastupnici: H. Asenbauer i A. Habeler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku S. Noë, R. Sauer i N. von Lingen, zatim S. Noë, R. Sauer i H. Leupold, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Republika Austrija (zastupnici: u početku C. Pesendorfer, E. Riedl i A. Posch, zatim C. Pesendorfer i M. Klamert, agenti); Deutsche Lufthansa AG (Köln, Njemačka) (zastupnici: u početku S. Völcker i A. Israel, zatim S. Völcker i J. Orologas, odvjetnici); i Österreichische Industrieholding AG (Beč) (zastupnici: H. Kristoferitsch, P. Lewisch i B. Kofler-Senoner, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2009) 6690 final od 28. kolovoza 2009., kojom se koncentracija proglašava spojivom sa zajedničkim tržištem i Sporazumom o EGP-u (predmet COMP/M.5440 – Lufthansa/Austrian Airlines).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Niki Luftfahrt GmbH snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Europske komisije, Österreichische Industrieholding AG i Deutsche Lufthansa AG.

               3.

               Nalaže se Republici Austriji snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 161, 19. 6. 2010.


title: Predmet C-151/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. ožujka 2017. uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) – Swedish Match AB protiv Secretary of State for Health

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. ožujka 2017. uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Ujedinjena Kraljevina) – Swedish Match AB protiv Secretary of State for Health
   (Predmet C-151/17)
   (2017/C 161/19)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Swedish Match AB

      Tuženik: Secretary of State for Health

      Prethodna pitanja

   Jesu li članak 1. točka (c) i članak 17. Direktive 2014/40/EU (1) nevaljani zbog:

               i.

               povrede općeg načela Europske unije o zabrani diskriminacije;

               ii.

               povrede općeg načela Europske unije o proporcionalnosti;

               iii.

               povrede članka 5. stavka 3. UEU-a i načela Europske unije o supsidijarnosti;

               iv.

               povrede članka 296. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU);

               v.

               povrede članaka 34. i 35. UFEU-a; i

               vi.

               povrede članaka 1., 7. i 35. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

      (1)  Direktiva 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (SL 2014., L 127, str. 1.).


title: Predmet C-295/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2016. uputio Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Murcia (Španjolska) – Europamur Alimentacíon S.A. protiv Dirección General de Consumo, Comercio y Artesanía de la Comunidad Autónoma de la Región de Murcia

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2016. uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Murcia (Španjolska) – Europamur Alimentacíon S.A. protiv Dirección General de Consumo, Comercio y Artesanía de la Comunidad Autónoma de la Región de Murcia
   (Predmet C-295/16)
   (2016/C 305/21)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Murcia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Europamur Alimentacíon S.A.

      Tuženik: Dirección General de Consumo, Comercio y Artesanía de la Comunidad Autónoma de la Región de Murcia

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu 2005/29/EZ (1) o nepoštenoj poslovnoj praksi tumačiti na način da joj se protivi nacionalna odredba poput članka 14. Ley 7/1996, de 15 de enero, de Ordenación del Comercio Minorista (Zakon 7/1996. od 15. siječnja o uređenju trgovine na malo, u daljnjem tekstu: LOCM) koji je načelnim zabranjivanjem prodaje uz gubitak – uključujući i trgovcima na veliko – stroži od predmetne direktive jer se ta praksa smatra upravnim prekršajem koji se slijedom toga sankcionira, uzimajući pritom u obzir da se španjolskim zakonom, uz uređenje tržišta, želi zaštititi interese potrošača?

               2.

               Treba li Direktivu 2005/29/EZ tumačiti na način da joj se protivi navedeni članak 14. LOCM-a, iako se prema toj nacionalnoj odredbi iz opće zabrane mogu isključiti slučajevi u kojima (i) počinitelj prekršaja dokaže da je prodajom uz gubitak želio dostići cijene jednog ili više konkurenata koje mogu značajno utjecati na obujam njegove prodaje ili (ii) je riječ o propadljivoj robi blizu isteka roka uporabe?

      (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 149, str. 22. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 18., str. 101.)


title: Predmet T-450/14: Tužba podnesena 17. lipnja 2014. – Sumitomo Electric Industries i J-Power Systems protiv Komisije

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/40

         Tužba podnesena 17. lipnja 2014. – Sumitomo Electric Industries i J-Power Systems protiv Komisije
   (Predmet T-450/14)
   2014/C 303/48
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Sumitomo Electric Industries Ltd (Osaka, Japan); i J-Power Systems Corp. (Tokio) (zastupnici: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado i S. Völcker, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku u dijelu u kojem se njome utvrđuje da su tužitelji odgovorni za jedinstvenu, kompleksnu i kontinuiranu povredu, uključujući zabranjeni sporazum između europskih proizvođača i između stalnih i pridruženih članova ili, podredno, da znatno snizi novčanu kaznu;

               —

               podredno, poništi članak 1. stavak 8. točke (a) do (c) Odluke u dijelu u kojem se njom utvrđuje da su tužitelji odgovorni za povredu počinjenu u razdoblju od 26. srpnja 2006. i 10. travnja 2008.;

               —

               podredno prethodno navedenom, poništi članak 2. točku (m) Odluke Komisije i snizi iznos novčane kazne izrečene tužiteljima, uzimajući u obzir bitno ograničenu uključenost tužiteljâ u razdoblju između 26. srpnja 2006. i 10. travnja 2008.; i

               —

               poništi Odluku u cijelosti jer se u najvećoj mjeri oslanja na dokaze koji su nezakonito prikupljeni u poslovnim prostorijama društava Nexans SA i Nexans France;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               U okviru prvog tužbenog razloga tužitelj tvrdi da Komisija nije dokazala jedinstvenu, kompleksnu i kontinuiranu povredu koja se sastoji u tome da su se azijski i europski proizvođači sporazumjeli da jedni drugima neće ulaziti u nacionalna područja, kao i u tome da su europske kompanije međusobno podijele projekte unutar Europskog gospodarskog prostora (EGP).

               2.

               U okviru drugog tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče činjenica i prava prilikom primjene članka 101. UFEU-a, s obzirom na to da u pobijanoj odluci nije prema zahtijevanom pravnom standardu dokazala da su tužitelji bili cijelo vrijeme uključeni u povredu.

               3.

               U okviru trećeg tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i pogrešku u procjeni prilikom izračuna novčane kazne izrečene tužiteljima, pošto izrečena novčana kazna ne odražava težinu povrede i bitno ograničenu ulogu tužiteljâ u značajnom razdoblju njezinog trajanja.

               4.

               U okviru četvrtog tužbenog razloga tužitelj ističe bitnu povredu postupka i prava na obranu, pošto se pobijana odluka u najvećoj mjeri oslanja na dokaze koje je Komisija nezakonito prikupila tijekom pretrage u poslovnim prostorijama društva Nexans.