title: Predmet T-152/15 P: Žalba koju je 31. ožujka 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 22. siječnja 2015. u spojenim predmetima F-1/14 i F-48/14, Kakol protiv Komisije

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/21

         Žalba koju je 31. ožujka 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 22. siječnja 2015. u spojenim predmetima F-1/14 i F-48/14, Kakol protiv Komisije
   (Predmet T-152/15 P)
   (2015/C 190/24)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka u postupku: Danuta Kakol (Luxembourg, Luksemburg)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku Službeničkog suda od 22. siječnja 2015. u spojenim predmetima F-1/14 i F-48/14, Kakol/Komisija;

               —

               vrati predmet F-48/14 Službeničkom sudu na ponovno odlučivanje budući da je tužitelj povukao svoju tužbu u predmetu F-1/14;

               —

               o troškovima odluči naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog koji se odnosi na pogrešku koja se tiče prava jer je Službenički sud utvrdio da je uslijed „sličnih” uvjeta prihvatljivosti, odbor za odabir obvezan obrazložiti odluku da ne pozove kandidata na testiranje vezano za ocjenu drugog odbora za odabir, u drugom natječaju, u odnosu na istog kandidata.

               2.

               Drugi žalbeni razlog koji se odnosi na povredu obveze obrazlaganja jer je Službenički sud utvrdio da je državljanstvo kandidata bilo jedan od uvjeta prihvatljivosti koji je dodan drugim uvjetima, ali koji, unatoč tomu, nije takve prirode da bi predstavljao razliku između dotične dvije obavijesti o natječaju.

               3.

               Treći žalbeni razlog koji se odnosi na iskrivljavanje ključnog elementa spisa, jer je Službenički sud utvrdio da odbor za odabir nije objasnio po čemu se njegova odluka razlikuje od one prethodnog odbora za odabir, iako je Komisija jasno upotpunila to obrazloženje, kako u dopisima, tako i na raspravi.


title: Predmet C-352/15 P: Žalba koju je 12. svibnja 2015. podnio Edward Guję protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 14. travnja 2015. u predmetu T-823/14, Guja protiv Poljske

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/20

         Žalba koju je 12. svibnja 2015. podnio Edward Guję protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 14. travnja 2015. u predmetu T-823/14, Guja protiv Poljske
   (Predmet C-352/15 P)
   (2016/C 068/25)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Žalitelj: Edward Guja (zastupnik: M. Szczepara, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Republika Poljska
   Rješenjem Suda (treće vijeće) od 17. prosinca 2015. žalba je odbačena.


title: Predmet T-77/15: Presuda Općeg suda od 20. travnja 2016. – Tronios Group International protiv EUIPO-a – Sky (SkyTec) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije SkyTec — Raniji nacionalni verbalni žig SKY — Relativni razlog za odbijanje — Ograničenje prava kao posljedica trpljenja — Članak 54. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/20

         Presuda Općeg suda od 20. travnja 2016. – Tronios Group International protiv EUIPO-a – Sky (SkyTec)
   (Predmet T-77/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije SkyTec - Raniji nacionalni verbalni žig SKY - Relativni razlog za odbijanje - Ograničenje prava kao posljedica trpljenja - Članak 54. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 200/28)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Tronios Group International BV (Breda, Nizozemska) (zastupnici: R. van Leeuwen i H. Klingenberg, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Crabbe i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sky plc (Isleworth, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: J. Barry, solicitor, potom M. Schut i A. Meijboom, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. studenoga 2014. (predmet R 1681/2013-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između British Sky Broadcasting Group plc i Tronios Group International BV.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Tronios Group International BV snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

               3.

               Sky plc snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet C-427/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. rujna 2014. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv SIA „Veloserviss”

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. rujna 2014. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv SIA „Veloserviss”
   (Predmet C-427/14)
   2014/C 421/30
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Valsts ieņēmumu dienests

      Druga stranka u žalbenom postupku: SIA „Veloserviss”

      Prethodna pitanja

               1)

               Treba li članak 78. stavak 3. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (1) od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice tumačiti na način da načelo zaštite legitimnih očekivanja ograničava preispitivanje rezultata prve naknadne provjere i mogućnost provođenja nove?

               2)

               Može li se nacionalnim pravom države članice ustanoviti postupak za provedbu naknadnih provjera iz članka 78. stavka 3. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice te utvrditi ograničenja u pogledu revizije njihovih rezultata?

               3)

               Treba li članak 78. stavak 3. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice tumačiti na način da se nacionalnim pravnim propisom može ograničiti revizija rezultata prve naknadne provjere, u slučaju primitka informacije koja nije bila poznata u vrijeme donošenja odluke o toj provjeri, a prema kojoj su carinski propisi primijenjeni na temelju netočnih ili nepotpunih podataka?

      (1)  (SL L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)


title: Predmet T-176/11: Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2013. — Carbunión protiv Vijeća ( „Tužba za poništenje — Državne potpore — Odluka o državnim potporama za zatvaranje nekonkurentnih rudnika ugljena — Djelomično poništenje — Nerazdvojivost — Nedopuštenost” )

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/20

         Rješenje Općeg suda od 10. prosinca 2013. — Carbunión protiv Vijeća
   (Predmet T-176/11) (1)

   (Tužba za poništenje - Državne potpore - Odluka o državnim potporama za zatvaranje nekonkurentnih rudnika ugljena - Djelomično poništenje - Nerazdvojivost - Nedopuštenost)
   2014/C 39/33
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Španjolska) (zastupnici: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte i M. Peristeraki, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Florindo Gijón i A. Lo Monaco, zatim F. Florindo Gijón i K. Michoel, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier, L. Flynn i C. Urraca Caviedes, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Vijeća 2010/787/EU od 10. prosinca 2010. o državnim potporama za zatvaranje nekonkurentnih rudnika ugljena (SL L 336, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 3., str. 283.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) snosit će vlastite troškove, kao i troškove Vijeća Europske unije, uključujući i one nastale provođenjem postupka privremene pravne zaštite.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 152, 21.5.2011.


title: Predmet C-644/15 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 15. prosinca 2016. – Mađarska protiv Europske komisije (Žalba — Uredba (EZ) br. 1234/2007 — Zajednička organizacija poljoprivrednih tržišta — Sektor voća i povrća — Članak 103.e — Nacionalna financijska pomoć koja je dodijeljena proizvođačkim organizacijama u sektoru voća i povrća — Uredba (EZ) br. 1580/2007 — Članak 97. — Komisijina odluka o naknadi od strane Europske unije nacionalne financijske pomoći koju je Mađarska dodijelila proizvođačkim organizacijama)

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/8

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 15. prosinca 2016. – Mađarska protiv Europske komisije
   (Predmet C-644/15 P) (1)

   ((Žalba - Uredba (EZ) br. 1234/2007 - Zajednička organizacija poljoprivrednih tržišta - Sektor voća i povrća - Članak 103.e - Nacionalna financijska pomoć koja je dodijeljena proizvođačkim organizacijama u sektoru voća i povrća - Uredba (EZ) br. 1580/2007 - Članak 97. - Komisijina odluka o naknadi od strane Europske unije nacionalne financijske pomoći koju je Mađarska dodijelila proizvođačkim organizacijama))
   (2017/C 046/10)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Žalitelj: Mađarska (zastupnici: M.Z. Fehér i E. E. Sebestyén, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis i B. Béres, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-377/16: Tužba podnesena 7. srpnja 2016. – Kraljevina Španjolska protiv Europskog parlamenta

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/13

         Tužba podnesena 7. srpnja 2016. – Kraljevina Španjolska protiv Europskog parlamenta
   (Predmet C-377/16)
   (2016/C 314/19)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Kraljevina Španjolska od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi Poziv na iskazivanje interesa – Ugovorni djelatnici – Funkcijska skupina I. – Vozači (m/ž) – EP/CAST/S/16/2016 (1).

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

                  Prvi tužbeni razlog: povreda članaka 1. i 2. Uredbe br. 1/58 (2) i članka 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (3) i članka 1.d Pravilnika o osoblju za dužnosnike time što je propisano da se komunikacija između EPSO-a i kandidata odvija isključivo na engleskom, francuskom i njemačkom, uključujući i obrazac prijave.

               2.

                  Drugi tužbeni razlog: povreda članka 82. Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike time što se zahtijeva zadovoljavajuće poznavanje drugog službenog jezika Unije a da to nije potrebno za izvršavanje dužnosti koje odabrani kandidati trebaju obavljati.

               3.

                  Treći tužbeni razlog: povreda članaka 1. i 6. Uredbe br. 1/58, članka 22. Povelje, članka 1.d stavaka 1. i 6. Pravilnika o osoblju za dužnosnike i članka 82. Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike jer se odabir drugog jezika neopravdano ograničava samo na tri jezika: engleski, francuski i njemački, uz isključenje svih ostalih službenih jezika Europske unije.

               4.

                  Četvrti tužbeni razlog: odabir engleskog, francuskog i njemačkog kao drugog jezika u pozivu je arbitraran i dovodi do diskriminacije na temelju jezika koja je zabranjena člankom 1. Uredbe br. 1/58, člankom 22. Povelje i člankom 1.d stavcima 1. i 6. Pravilnika o osoblju za dužnosnike.

      (1)  SL 2016., C 131 A, str. 1.

      (2)  Uredba Vijeća br. 1 od 15. travnja 1958. o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL 1958., 17, str. 385.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.), posljednje izmijenjena Uredbom Vijeća (EU) br. 517/2013 (SL 2013., L 158, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 10., str. 31.).

      (3)  SL 2016., C 202, str. 389.


title: Predmet C-366/14: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 6. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság – Mađarska) – Herrenknecht AG protiv Hév-Sugár kft (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Očita nedopuštenost – Nedovoljna pojašnjenja činjeničnog okvira i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/15

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 6. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság – Mađarska) – Herrenknecht AG protiv Hév-Sugár kft
      (Predmet C-366/14) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Očita nedopuštenost - Nedovoljna pojašnjenja činjeničnog okvira i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje)
      (2015/C 016/22)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Herrenknecht AG

         Tuženik: Hév-Sugár kft

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Budapesti XX., XXI. és XXIII. kerületi bíróság (Mađarska) odlukom od 11. srpnja 2014. (predmet C-366/14) je očito nedopušten.

         (1)  SL C 351, 6.10.2014.


title: Predmet T-139/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Kibelisa protiv Vijeća („Privremena pravna zaštita — Mjere ograničavanja — Demokratska Republika Kongo — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/23

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Kibelisa protiv Vijeća
   (Predmet T-139/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Mjere ograničavanja - Demokratska Republika Kongo - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 178/32)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Roger Kibelisa (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: O. Okito i A. Ouannès, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene Uredbe Vijeća (EU) 2016/2230 od 12. prosinca 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2016., L 336 I, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-334/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2015. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – María Pilar Planes Bresco protiv Comunidad Autónoma de Aragón

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2015. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – María Pilar Planes Bresco protiv Comunidad Autónoma de Aragón
   (Predmet C-334/15)
   (2015/C 302/27)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: María Pilar Planes Bresco

      Tuženik: Comunidad Autónoma de Aragón

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 43. i 44. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1782/2003 (1) od 29. rujna 2003. tumačiti na način da se protive nacionalnom propisu koji iz kategorije dopuštenih hektara isključuje sve površine trajnih pašnjaka koje je poljoprivrednik prijavio preko površine koja je ranije uzeta u obzir radi utvrđivanja odgovarajućih normalnih prava, podređujući na taj način uzimanje u obzir tih trajnih pašnjaka i, stoga, zamjenu obradivih zemljišta pašnjacima uvjetu da se ti pašnjaci stvarno koriste za uzgoj stoke u konkretnoj proračunskoj godini za koju taj poljoprivrednik želi ostvariti pravo na potporu?
               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Treba li članak 29. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003., koji isključuje plaćanja na temelju sustava potpore kad „je utvrđeno [da su korisnici] umjetno stvorili uvjete potrebne za ostvarivanje takvih plaćanja radi ostvarivanja prednosti koja nije u skladu s ciljevima sustava predmetne potpore”, tumačiti na način da ne dopušta državama članicama da donesu opće odredbe koje smanjuju broj „dopuštenih hektara” (trajnih pašnjaka) objektivnim utvrđivanjem općih slučajeva u kojima se pretpostavlja da je korisnik umjetno stvorio uvjete za isplatu plaćanja, a da nije potrebno konkretno dokazati kojim se djelatnostima bavi niti kako se ponaša određeni poljoprivrednik?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1782/2003 od 29. rujna 2003. o zajedničkim pravilima za programe izravne potpore u sklopu zajedničke poljoprivredne politike i o uvođenju određenih programa potpore poljoprivrednicima te o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2019/93, (EZ) br. 1452/2001, (EZ) br. 1453/2001, (EZ) br. 1454/2001, (EZ) br. 1868/94, (EZ) br. 1251/1999, (EZ) br. 1254/1999, (EZ) br. 1673/2000, (EEZ) br. 2358/71 i (EZ) br. 2529/2001 (SL L 270, str. 1.) [neslužbeni prijevod]


title: Predmet C-213/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. travnja 2016. uputio Amtsgericht München (Njemačka) – kazneni postupak protiv Tanje Reiter

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. travnja 2016. uputio Amtsgericht München (Njemačka) – kazneni postupak protiv Tanje Reiter
   (Predmet C-213/16)
   (2016/C 260/25)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht München

      Stranke glavnog postupka

   Tanja Reiter

      Druga stranka: Staatsanwaltschaft München I

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 2. i članku 6. stavcima 1. i 3. Direktive 2012/13/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. propis države članice prema kojem optuženik u okviru kaznenog postupka, koji u toj državi članici nema prebivalište, mora imenovati opunomoćenika za primanje pismena za dostavu kaznenog naloga izdanog protiv njega, iako optuženik zbog toga nema na raspolaganju cijeli rok za prigovor protiv kaznenog naloga, ali nema ni adresu na koju se kazneni nalog dokazano može dostaviti, a imenovanje opunomoćenika za primanje pismena za dostavu s adresom omogućuje mu obavještavanje opunomoćenika za primanje pismena za dostavu kamo mu se može poslati kazneni nalog s dostavnicom?

               2.

               Protivi li se članku 2. stavku 1. i članku 6. stavcima 1. i 3. Direktive 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. propis države članice prema kojem optuženik u okviru kaznenog postupka, koji u toj državi članici nema prebivalište, mora imenovati opunomoćenika za primanje pismena za dostavu kaznenog naloga izdanog protiv njega i dostava opunomoćeniku za primanje pismena za dostavu automatski je dovoljna za izračun roka dopuštenosti prigovora ako optuženik u slučaju propuštanja tako izračunanog roka može tražiti povrat u prijašnje stanje, pri čemu je kao opravdanje dovoljno da mu je kazneni nalog proslijeđen i da je nakon tog prosljeđivanja podnio prigovor u za to propisanom roku; ako, dakle, povratom u prijašnje stanje on može retroaktivno iskoristiti puni rok za prigovor, iako zakon u pravilu predviđa ovršnost kaznenog naloga u slučaju nepoštovanja roka?

      (1)  Direktiva 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku (SL L 142, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.)


title: Predmet T-36/14: Rješenje Općeg suda od 6. siječnja 2015. – St’art i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje – Program „European Creative Industries Alliance” – Projekt „C-I Factor” kojim se namjerava uvesti nove instrumente za potporu financiranja kulturnih i kreativnih industrija – Odluka o okončavanju projekta – Akt koji je dio čistog ugovornog okvira od kojeg je neodvojiv – Nedopuštenost”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/35

      Rješenje Općeg suda od 6. siječnja 2015. – St’art i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-36/14) (1)

      („Tužba za poništenje - Program „European Creative Industries Alliance” - Projekt „C-I Factor” kojim se namjerava uvesti nove instrumente za potporu financiranja kulturnih i kreativnih industrija - Odluka o okončavanju projekta - Akt koji je dio čistog ugovornog okvira od kojeg je neodvojiv - Nedopuštenost”)
      (2015/C 073/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgija); Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Nizozemska) i Angel Capital Innovations Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: L. Dehin i C. Brüls, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude, J. Estrada de Solà i S. Lejeune, agenti)

         Predmet

      Tužba za poništenje, s jedne strane, Komisijine „prešutne odluke nepoznatog datuma” kojom se okončava projekt „C-I Factor SI2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011” i posljedično subvencija dodijeljena konzorciju kojeg su tužitelji dio, te s druge strane, „izričite odluke koja potvrđuje prethodnu” od 29. studenoga 2013.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje.

                  2.

                  St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles, Stichting Cultuur – Ondernemen i Angel Capital Innovations Ltd snosit će vlastite troškove, kao i one Europske komisije.

         (1)  SL C 135, 5.5.2014.


title: Predmet T-349/16: Rješenje Općeg suda od 3. veljače 2017. – Bank Saderat Iran protiv Vijeća

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/50

         Rješenje Općeg suda od 3. veljače 2017. – Bank Saderat Iran protiv Vijeća
   (Predmet T-349/16) (1)

   (2017/C 112/69)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 305, 22. 8. 2016.


title: Predmet T-134/12: Rješenje Općeg suda od 13. siječnja 2014. — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT protiv Komisije ( „Tužba za poništenje i utvrđivanje odgovornosti — Ugovori o financijskoj potpori Unije u području istraživanja i razvoja — Prigovor nedopuštenosti — Izostanak preinake tužbenog zahtijeva — Nedopuštenost” )

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/21

      Rješenje Općeg suda od 13. siječnja 2014. — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT protiv Komisije
      (Predmet T-134/12) (1)

      (Tužba za poništenje i utvrđivanje odgovornosti - Ugovori o financijskoj potpori Unije u području istraživanja i razvoja - Prigovor nedopuštenosti - Izostanak preinake tužbenog zahtijeva - Nedopuštenost)
      (2014/C 71/38)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Španjolska) (zastupnik: Jiménez Perona, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i B. Conte, agenti, uz asistenciju: J. Rivas Andrés i X. García García, odvjetnici)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke sadržane u dopisu Komisije od 13. siječnja 2012. o povratu iznosa navedenih u obavijestima o terećenju koji odgovaraju iznosima iz financijske revizije koja je provedena nad tužiteljem, te s druge strane, zahtjev na temelju izvanugovorne odgovornosti kojim se traži da se Komisiji naloži plaćanje naknade štete u visini 732 768 eura.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 157, 2.6.2012.


title: Predmet F-13/15: Tužba podnesena 26. siječnja 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/50

         Tužba podnesena 26. siječnja 2015. – ZZ i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-13/15)
   (2015/C 089/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ i dr. (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke i T. Van Lysebeth, odvjetnici)

      Tuženik: Europska Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka kojom se, primjenom članka 8. Priloga VII Pravilnika o osoblju, kako je izmijenjen Uredbom br. 1023/2013 Parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, utvrđuju prava tužitelja na povrat godišnjih putnih troškova.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               proglasiti nezakonitim i neprimjenjivim članak 8. Priloga VII Pravilnika;

               —

               poništiti odluke kojima se ukidaju svi povrati godišnjih putnih troškova tužiteljâ, računajući od 2014. godine;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-577/14 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – Brandconcern BV protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 51. stavak 2. — Verbalni žig LAMBRETTA — Stvarna uporaba žiga — Zahtjev za opoziv — Djelomično proglašenje opoziva — Informacija za javnost predsjednika EUIPO-a br. 2/12 — Vremensko ograničenje učinaka presude Suda)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – Brandconcern BV protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-577/14 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 51. stavak 2. - Verbalni žig LAMBRETTA - Stvarna uporaba žiga - Zahtjev za opoziv - Djelomično proglašenje opoziva - Informacija za javnost predsjednika EUIPO-a br. 2/12 - Vremensko ograničenje učinaka presude Suda))
   (2017/C 112/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Brandconcern BV (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, Rechtsanwälte, G. Casucci, N. Ferretti i C. Galli, avvocati)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent), Scooters India Ltd (zastupnici: C. Wolfe, solicitor, B. Brandreth i A. Edwards-Stuart, barristers)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvo Brandconcern BV snosit će troškove.

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Predmet T-290/12: Presuda Općeg suda od 22. travnja 2015. – Poljska protiv Komisije („Poljoprivreda — Zajednička organizacija tržišta — Sektori voća i povrća te prerađevine voća i povrća — Potpora proizvođačkim grupama — Ograničenje financijskog doprinosa Unije — Pravna sigurnost — Legitimna očekivanja — Obveza obrazlaganja — Lojalna suradnja”)

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/11

         Presuda Općeg suda od 22. travnja 2015. – Poljska protiv Komisije
   (Predmet T-290/12) (1)

   ((„Poljoprivreda - Zajednička organizacija tržišta - Sektori voća i povrća te prerađevine voća i povrća - Potpora proizvođačkim grupama - Ograničenje financijskog doprinosa Unije - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Obveza obrazlaganja - Lojalna suradnja”))
   (2015/C 190/12)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i M. Szpunar, potom B. Majczyna i K. Straś, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Donnelly, B. Schima i D. Milanowska, potom B. Schima i D. Milanowska, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje članka 1. točaka 2. do 4., 6., 12. i 13., članka 2. stavaka 1. do 3. u vezi s člankom 3. kao i priloga I. i II. Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 302/2012 od 4. travnja 2012. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 543/2011 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 za sektore voća i povrća te prerađevina voća i povrća (SL L 99, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 57., str. 280.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Republici Poljskoj nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 250, 18.8.2012.


title: Predmet C-202/15: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 18. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale di Milano – Italija) – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso protiv H3G SpA

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/28

         Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 18. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Regionale di Milano – Italija) – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso protiv H3G SpA
   (Predmet C-202/15) (1)

   (2017/C 283/38)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet T-192/13: Rješenje Općeg suda od 17. listopada 2013. — Transworld Oil Computer Centrum e.a. protiv Eurojusta

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/20

         Rješenje Općeg suda od 17. listopada 2013. — Transworld Oil Computer Centrum e.a. protiv Eurojusta
   (Predmet T-192/13) (1)

   2013/C 359/37
   Jezik postupka: nizozemski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-167/17: Tužba podnesena 16. ožujka 2017. – RV protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/56

         Tužba podnesena 16. ožujka 2017. – RV protiv Komisije
   (Predmet T-167/17)
   (2017/C 144/76)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RV (zastupnici: J.-N. Louis i N. De Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   utvrdi i presudi

               —

               poništava se odluka glavnog direktora GU HR-a od 21. prosinca 2016. da se tužitelja po službenoj dužnosti pošalje na dopust u interesu službe, u skladu s člankom 42.c stavkom 5. Pravilnika o osoblju i da ga se umirovi s učinkom od 1. travnja 2017.;

               —

               nalaže se tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka i nezakonitosti nereguliranog delegiranja ovlasti tijela za imenovanje za primjenu članka 42.c Pravilnika o osoblju. Temelji se također na povredi načela jednakog postupanja i nediskriminacije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti članka 42.c Pravilnika o osoblju, jer ne uzima u obzir uvodne izjave Uredbe (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (SL L 287, 29.10.2013., str. 15.), a posebice mogućnost da se dužnosnicima olakša nastavak rada do 67 godina ili iznimno do 70 godina.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti, načela legitimnih očekivanja i dužne pažnje. Također se temelji na postojanju, u ovom slučaju, očite pogreške u ocjeni.


title: Predmet T-157/15: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2017. – Estonija protiv Komisije („EFJP i EPFRR — Izdatci isključeni iz financiranja — Izdaci nastali za Estoniju — Sukladnost — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost — Načelo dobre uprave — Pravna sigurnost”)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/33

         Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2017. – Estonija protiv Komisije
   (Predmet T-157/15) (1)

   ((„EFJP i EPFRR - Izdatci isključeni iz financiranja - Izdaci nastali za Estoniju - Sukladnost - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost - Načelo dobre uprave - Pravna sigurnost”))
   (2017/C 283/48)
   Jezik postupka: estonski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Estonija (zastupnici: K. Kraavi-Käerdi, a zatim N. Grünberg, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Sauka i E. Randvere, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/103 od 16. siječnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2015., L 16, str. 33.), u dijelu u kojem se odnosi na izdatke nastale za Republiku Estoniju u iznosu od 691 746,53 eura.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Republika Estonija snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015.


title: Predmet C-81/16 P: Žalba koju je 12. veljače 2016. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. studenoga 2015. u predmetu T-461/13, Španjolska protiv Komisije

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/21

         Žalba koju je 12. veljače 2016. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 26. studenoga 2015. u predmetu T-461/13, Španjolska protiv Komisije
   (Predmet C-81/16 P)
   (2016/C 118/22)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Prihvatiti žalbu i ukinuti presudu Općeg suda od 26. studenoga 2015. u predmetu T-461/13, Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije.

               —

               Poništiti Odluku Komisije 2014/489/EU (1) od 19. lipnja 2013. o državnoj potpori SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009) Kraljevine Španjolske za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima (osim u Kastilji – La Mancha).

               —

               Naložiti drugoj stranci u postupku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Pogreška koja se tiče prava u odnosu na nadzor država članica kada definiraju i primjenjuju uslugu od općeg gospodarskog interesa. Što se tiče prvog kriterija iz presude Altmark (2), Opći sud odbio je provjeriti je li Komisija ispitala sve relevantne elemente radi ocjene definicije javne usluge. Također, Opći sud propustio je provjeriti je li Komisija ispitala sve relevantne elemente radi ocjene četvrtog kriterija iz presude Altmark. Na taj je način Opći sud povrijedio marginu prosudbe države članice u organizaciji njezine javne usluge.

      Pogreška koja se tiče prava u odnosu na sudski nadzor sukladnosti potpore. Kao prvo, Opći sud nije provjerio točnost činjenica na kojima je Komisija temeljila svoju analizu. Tako u presudi nije proveden nadzor pouzdanosti, dosljednosti i relevantnosti podataka koje je upotrijebila Komisija. Naposljetku, Opći sud nije proveo nadzor valjanosti Komisijinih zaključaka.

      (1)  SL 2014., L 217, str. 52.

      (2)  EU:C:2003:415


title: Predmet F-44/13: Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/15

         Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-44/13)
   (2013/C 207/107)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-258/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Eugenia Florescu i dr. protiv Casa Judeţeană de Pensii Sibiu i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 143. UFEU a — Poteškoće u odnosu na platnu bilancu države članice — Financijska pomoć Europske unije — Protokol sporazuma između Europske unije i države članice korisnice — Socijalna politika — Načelo jednakog postupanja — Nacionalno zakonodavstvo kojim se zabranjuje kumuliranje starosne mirovine ostvarene u javnoj službi i prihoda od nesamostalnog rada od obavljanja djelatnosti u javnoj instituciji — Razlika u postupanju prema osobama čije je trajanje mandata propisano Ustavom i profesionalnim sucima)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – Eugenia Florescu i dr. protiv Casa Judeţeană de Pensii Sibiu i dr.
   (Predmet C-258/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 143. UFEU a - Poteškoće u odnosu na platnu bilancu države članice - Financijska pomoć Europske unije - Protokol sporazuma između Europske unije i države članice korisnice - Socijalna politika - Načelo jednakog postupanja - Nacionalno zakonodavstvo kojim se zabranjuje kumuliranje starosne mirovine ostvarene u javnoj službi i prihoda od nesamostalnog rada od obavljanja djelatnosti u javnoj instituciji - Razlika u postupanju prema osobama čije je trajanje mandata propisano Ustavom i profesionalnim sucima))
   (2017/C 277/02)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Eugenia Florescu, Ioan Poiană, Cosmina Diaconu (u svojstvu nasljednice pokojnog Bădilă Mircee), Anca Vidrighin (u svojstvu nasljednice pokojnog Bădilă Mircee), Eugenia Elena Bădilă (u svojstvu nasljednice pokojnog Bădilă Mircee)

      Tuženici: Casa Judeţeană de Pensii Sibiu, Casa Naţională de Pensii şi alte Drepturi de Asigurări Sociale, Ministerul Muncii, Familiei şi Protecţiei Sociale, Statul român, Ministerul Finanţelor Publice

      Izreka

               1.

               Protokol Sporazuma između Europske zajednice i Rumunjske, sklopljen u Bukureštu i Bruxellesu 23. lipnja 2009., treba smatrati aktom institucije Unije, u smislu članka 267. UFEU-a, koji može biti podvrgnut tumačenju Suda Europske unije.

               2.

               Protokol Sporazuma između Europske zajednice i Rumunjske, sklopljen u Bukureštu i Bruxellesu 23. lipnja 2009., treba tumačiti na način da ne nalaže donošenje nacionalnog zakonodavstva poput onoga u glavnom postupku, koje propisuje zabranu kumuliranja neto mirovine u javnom sektoru s prihodima koji proizlaze iz obavljanja djelatnosti u javnim institucijama ako njezin iznos prelazi iznos prosječne nacionalne bruto plaće na temelju kojeg je utvrđen proračun državnog sustava socijalnog osiguranja.

               3.

               Članak 6. UEU-a i članak 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo poput onoga u glavnom postupku, koje propisuje zabranu kumuliranja neto mirovine u javnom sektoru s prihodima koji proizlaze iz obavljanja djelatnosti u javnim institucijama ako njezin iznos prelazi određeni prag.

               4.

               Članak 2. stavak 2. točku (b) Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na tumačenje nacionalnog zakonodavstva poput onoga u glavnom postupku, prema kojem se zabrana kumuliranja neto starosne mirovine s prihodima proizišlima iz obavljanja djelatnosti u javnim institucijama, koju ta odredba predviđa ako razina te mirovine prelazi razinu prosječne nacionalne bruto plaće na temelju koje je utvrđen proračun državnog sustava socijalne sigurnosti, primjenjuje na profesionalne suce, ali ne na osobe koje izvršavaju funkciju predviđenu nacionalnim Ustavom.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014.


title: Predmet T-304/14: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Sun Alloys Europe protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/39

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Sun Alloys Europe protiv Komisije
   (Predmet T-304/14) (1)

   (2015/C 155/53)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet T-529/13: Presuda Općeg suda od 10. svibnja 2016. – Izsák i Dabis protiv Komisije („Institucionalno pravo — Europska građanska inicijativa — Kohezijska politika — Regije s nacionalnim manjinama — Odbijanje registracije — Očito nepostojanje ovlasti Komisije — Članak 4. stavak 2. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EU) br. 211/2011”)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/12

         Presuda Općeg suda od 10. svibnja 2016. – Izsák i Dabis protiv Komisije
   (Predmet T-529/13) (1)

   ((„Institucionalno pravo - Europska građanska inicijativa - Kohezijska politika - Regije s nacionalnim manjinama - Odbijanje registracije - Očito nepostojanje ovlasti Komisije - Članak 4. stavak 2. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EU) br. 211/2011”))
   (2016/C 222/12)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelji: Balázs-Árpád Izsák (Târgu Mureș, Rumunjska) i Attila Dabis (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: J. Tordáné dr. Petneházy, potom D. Sobor, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. Krämer, K. Talabér-Ritz, A. Steiblytė i P. Hetsch, potom K. Talabér-Ritz, K. Banks, H. Krämer i B.-R. Killmann, agenti)

      Intervijent u potporu tužitelja: Mađarska, (zastupnici: M. Fehér, G. Szima i G. Koós, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Helenska Republika (zastupnik: E.-M. Mamouna, agent), Rumunjska (zastupnici: R. Radu, R. Haţieganu, D. Bulancea i M. Bejenar, agenti) i Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2013) 4975 final od 25. srpnja 2013. koja se odnosi na odbijanje registracije prijedloga građanske inicijative tužiteljâ.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Balázs-Árpád Izsák i Attila Dabis snose vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

               3.

               Mađarska, Helenska Republika, Rumunjska i Slovačka Republika snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet T-462/16: Tužba podnesena 22. kolovoza 2016. – Portugal protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/43

         Tužba podnesena 22. kolovoza 2016. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-462/16)
   (2016/C 392/57)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão i J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2016/1059 оd 20. lipnja 2016. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (priopćeno 21. lipnja 2016. pod brojem dokumenta C(2016) 3753) s obzirom na to da iz financiranja Europske unije zbog „nedosta[taka] u konsolidaciji” isključuje iznos od 29 957 339,70 eura, u koji su uključeni troškovi izdataka koje je prijavila Portugalska Republika u odnosu površine za obračunska razdoblja 2013. i 2014.

               —

               Naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj povredi načela zaštite legitimnih očekivanja jer je prihvatila izvršenje programa javnog razvoja radi usklađivanja prava na plaćanje u skladu s člankom 41. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (SL 2009., L 30, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.), a da bi naknadno odbila financiranje izdataka izvršenih na temelju usklađivanja prava koje joj je bilo predloženo.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 34., članka 36. i članka 41. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 73/2009.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 31. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005., L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.), i načela proporcionalnosti.


title: Predmet T-118/15: Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Slovenija protiv Komisije („Tužba za poništenje — EFSJP — Komponenta za jamstva — EFJP i EPFRR — Rok za podnošenje tužbe — Dan od kojega rok počinje teći — Nepravodobnost — Nedopuštenost”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/58

         Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Slovenija protiv Komisije
   (Predmet T-118/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - EFSJP - Komponenta za jamstva - EFJP i EPFRR - Rok za podnošenje tužbe - Dan od kojega rok počinje teći - Nepravodobnost - Nedopuštenost”))
   (2016/C 038/78)
   Jezik postupka: slovenski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Slovenija (zastupnik: L. Bembič, agent)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Rous Demiri i D. Triantafyllou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 369, str. 71.) u dijelu kojem isključuje određene izdatke nastale za Republiku Sloveniju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nije potrebno odlučiti o zahtjevima za intervenciju Talijanske Republike, Francuske Republike i Mađarske.

               3.

               Republici Sloveniji se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

               4.

               Republika Slovenija, Komisija, Talijanska Republika, Francuska Republika i Mađarska će snositi svaka vlastite troškove vezane za zahtjeve za intervenciju.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet T-640/14: Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Beul protiv Parlamenta i Vijeća („Tužba za poništenje — Funkcioniranje financijskih tržišta — Uredba (EU) br. 537/2014 — Zakonodavni akt — Nepostojanje osobnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/56

         Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Beul protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-640/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Funkcioniranje financijskih tržišta - Uredba (EU) br. 537/2014 - Zakonodavni akt - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   (2016/C 027/72)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Carsten René Beul (Neuwied, Njemačka) (zastupnici: K.-G. Stümper, zatim H.-M. Pott i T. Eckhold, odvjetnici)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: P. Schonard i D. Warin, agenti), i Vijeće Europske unije (zastupnici: R. Wiemann i N. Rouam, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe (EU) br. 537/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o posebnim zahtjevima u vezi zakonske revizije subjekata od javnog interesa i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2005/909/CE (SL L 158, str. 77.)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               O zahtjevu Europske komisije za intervenciju nije potrebno odlučiti.

               3.

               Carsten René Beul će snositi vlastite troškove kao i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

               4.

               Komisija i Parlament će snositi vlastite troškove povezane sa zahtjevom za intervenciju.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-135/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2015. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Helenska Republika protiv Grigoriosa Nikiforidisa

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2015. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Helenska Republika protiv Grigoriosa Nikiforidisa
   (Predmet C-135/15)
   (2015/C 198/26)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesarbeitsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj u kasacijskom postupku: Helenska Republika

      Tuženik u kasacijskom postupku: Grigorios Nikiforidis

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuje li se Uredba Rim I (1) prema članku 28. na radne odnose samo ako je pravni odnos nastao ugovorom o radu sklopljenim nakon 16. prosinca 2009. ili dolazi do primjene Uredbe i prilikom svakog naknadnog sporazuma ugovornih stranaka da se njihov radni odnos nastavi u izmijenjenom ili neizmijenjenom obliku?

               2.

               Isključuje li članak 9. stavak 3. Uredbe Rim I samo izravnu primjenu prevladavajućih obveznih odredaba treće države u kojoj se obveze iz ugovora ne trebaju ispuniti ili nisu ispunjene ili i neizravno uzimanje u obzir prava države čije se pravo primjenjuje na ugovor?

               3.

               Ima li načelo lojalne suradnje utvrđeno u članku 4. stavku 3. UEU-a pravno značenje za odluku nacionalnih sudova o izravnoj ili neizravnoj primjeni prevladavajućih obveznih odredaba druge države članice?

      (1)  Uredba (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) (SL L 177, str. 6.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 109.).


title: Predmet C-277/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Heinz-Gerhard Albrecht protiv TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/34

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Heinz-Gerhard Albrecht protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-277/17)
   (2017/C 239/43)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Heinz-Gerhard Albrecht

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koji nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga izraditi novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam mogućnosti izbjegavanja na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-146/16: Tužba podnesena 4. travnja 2016. – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland i dr. protiv Komisije

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/41

         Tužba podnesena 4. travnja 2016. – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-146/16)
   (2016/C 191/54)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelji: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Nizozemska), Stichting Het Groninger Landschap (Haren, Nizozemska), It Fryske Gea (Opsterland, Nizozemska), Stichting Het Drentse Landschap (Assen, Nizozemska), Stichting Het Overijssels Landschap (Dalfsen, Nizozemska), Stichting Het Geldersch Landschap (Arnhem, Nizozemska), Stichting Flevo-Landschap (Lelystad, Nizozemska), Stichting Het Utrechts Landschap (De Bilt, Nizozemska), Stichting Landschap Noord-Holland (Heiloo, Nizozemska), Stichting Het Zuid-Hollands Landschap (Rotterdam, Nizozemska), Stichting Het Zeeuwse Landschap (Heinkenszand, Nizozemska), Stichting Het Noordbrabants Landschap (‘s-Hertogenbosch, Nizozemska), Stichting Het Limburgs Landschap (Maastricht, Nizozemska) (zastupnici: P. Kuypers i M. de Wit, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije od 2. rujna 2015. o državnoj potpori SA.27301 (2015/NN) – Nizozemska, broj dokumenta C(2015) 5929 final;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svojemu zahtjevu tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           Tužitelji smatraju da je zaštita prirode u Nizozemskoj jedna od usluga od općeg interesa u smislu članka 2. Protokola (br. 26.) o uslugama od općeg interesa (SL 2012, C 326, str. 308.) i da se stoga ne odnosi na gospodarsku djelatnost.

                           —

                           Tužitelji su pogrešno kvalificirani kao poduzetnici u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Oni prije svega smatraju da su neprofitne organizacije za upravljanje zemljištem osnovane za ostvarivanje (negospodarskog) cilja od općeg interesa. Podredno ističu da ne postupaju kao poduzetnici kada stječu zemljišta u svrhu zaštite prirode uz pomoć subvencija dobivenih na temelju Regeling bijdragen particuliere terreinbeherende natuurbeschermingsorganisaties (program subvencioniranja određenih privatnih organizacija za zaštitu prirode koje upravljaju zemljištem).

                           —

                           Program subvencija ne stvara gospodarsku prednost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a s obzirom na uvjete koji su s njime povezani.

                           —

                           Program subvencija ne dovodi do narušavanja tržišnog natjecanja.

                           —

                           Program subvencija ne utječe na trgovinu među državama članicama.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.


title: Predmet T-238/14: Tužba podnesena 11. travnja 2014. – EGBA i RGA protiv Komisije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/35

         Tužba podnesena 11. travnja 2014. – EGBA i RGA protiv Komisije
   (Predmet T-238/14)
   2014/C 212/45
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: European Gaming and Betting Association (EGBA) (Bruxelless, Belgija) i The Remote Gambling Association (RGA) (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Brankin, Solicitor, T. De Meese, E. Wijckmans i M. Mudrony, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži poništenje Odluke Komisije od 19. lipnja 2013. o državnoj potpori br. SA.30753 (C 34/10) (ex N 140/10) koju Francuska namjerava dodijeliti društvima za utrke konjima (SL L 14, 18/01/2014, str.17.); i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog kojim navode da osporavana odluka povrjeđuje temeljne postupovne zahtjeve koji su sadržani ili koji proizlaze iz članka 108. stavka 2., načela dobre uprave i članaka 41. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog kojim navode da je osporavana odluka protivna članku 107. stavku 3. točki (c) UFEU-a i načelu dobre uprave s obzirom na to da:

                           —

                           mjera nije potrebna i stoga ne teži nikakvom prikladnom cilju u općem interesu;

                           —

                           mjera uključuje troškove koji se ne mogu opravdati općim interesom;

                           —

                           mjera nije prikladno sredstvo za postizanje cilja u općem interesu;

                           —

                           mjera narušava tržišno natjecanje i ima štetan utjecaj na trgovinu; i

                           —

                           Komisija je kod ocjene mjere propustila u obzir uzeti sveukupni kontekst.

               3.

               Treći tužbeni razlog kojim navode da Komisija, na više mjesta u osporavanoj mjeri, nije primjereno obrazložila svoje razloge.


title: Predmet C-291/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe protiv TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/40

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-291/17)
   (2017/C 239/50)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koji nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga izraditi novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam mogućnosti izbjegavanja na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet C-13/12 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. studenoga 2013. — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije (Žalba — Damping — Uredba (EZ) br. 172/2008 — Uvoz ferosilicija iz Kine, Egipta, Kazahstana, Makedonije i Rusije — Parcijalna privremena revizija — Uredba (EZ) br. 384/96 — Članak 2. stavak 9. — Izvozna cijena — Članak 3. stavci 5. i 6. — Utvrđivanje štete — Članak 6. stavak 7. — Istraga — Članak 8. stavak 4. — Ponuda za preuzimanje obveze — Nepovjerljiva verzija — Članak 20. stavak 1 — Objavljivanje informacija — Sporazum o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Makedonije, s druge strane)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. studenoga 2013. — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
   (Predmet C-13/12 P) (1)

   (Žalba - Damping - Uredba (EZ) br. 172/2008 - Uvoz ferosilicija iz Kine, Egipta, Kazahstana, Makedonije i Rusije - Parcijalna privremena revizija - Uredba (EZ) br. 384/96 - Članak 2. stavak 9. - Izvozna cijena - Članak 3. stavci 5. i 6. - Utvrđivanje štete - Članak 6. stavak 7. - Istraga - Članak 8. stavak 4. - Ponuda za preuzimanje obveze - Nepovjerljiva verzija - Članak 20. stavak 1 - Objavljivanje informacija - Sporazum o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Makedonije, s druge strane)
   2014/C 45/13
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (zastupnici: P. Vander Schueren, advocaat, N. Mizulin, avocat)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, uz asistenciju G. Berrisch, Rechtsanwalta, i N. Chesaites, barristera), Europska komisija (zastupnici: H. van Vliet i M. França, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 25. listopada 2011., CHEMK i KF/Vijeće (T-190/08), kojom je Opći sud odbio tužbu za djelomično poništenje Uredbe Vijeća (EZ) br. 172/2008 od 25. veljače 2008. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnom ubiranju privremene pristojbe, uvedene na uvoz ferosilicija podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Egipta, Kazahstana, Republike Makedonije i Rusije (SL L 55, str. 6.) i, podredno, poništenje odluke Komisije od 28. veljače 2008. kojom je odbijen zahtjev tužitelja za suspenziju antidampinških pristojbi uvedenih pobijanom uredbom.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) i Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) nalaže se snošenje troškova ovog postupka.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 65, 3.3.2012.


title: Predmet C-54/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. veljače 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Wind Telecomunicazioni SpA

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. veljače 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Wind Telecomunicazioni SpA
   (Predmet C-54/17)
   (2017/C 239/26)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Druga strana u postupku: Wind Telecomunicazioni SpA

      Prethodna pitanja
       (1)

               1.

               Protivi li se člancima 8. i 9. Direktive 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. (2) tumačenje odgovarajućih odredbi nacionalnog provedbenog propisa (koje se sastoje od članaka 24. i 25. Zakonika o zaštiti potrošača) u skladu s kojima se postupanje telekomunikacijskog operatera koje se sastoji od nenavođenja informacija o prethodnoj ugradnji na SIM karticu određenih telekomunikacijskih usluga (npr. usluga govorne pošte ili korištenja interneta), i to osobito u slučaju u kojem se istom telekomunikacijskom operateru ne pripisuje nikakvo drugo i različito materijalno postupanje, može kvalificirati kao „nedopušteni utjecaj” i, stoga, kao „agresivna poslovna praksa” koja može „znatno” ograničiti slobodu izbora ili ponašanje prosječnog potrošača?

               2.

               Može li se točka 29. Priloga I. Direktivi 2005/29/CE […] tumačiti na način da postoji „prodaja po inerciji” kada operater mobilne telefonije od svojeg klijenta zahtijeva plaćanje naknade za usluge govorne pošte ili korištenja interneta u situaciji koju obilježavaju slijedeći elementi:

                           —

                           telekomunikacijski operater prilikom sklapanja ugovora o korištenju usluga mobilne telefonije nije pravilno informirao potrošača o tome da su usluge govorne pošte i korištenja interneta prethodno ugrađene na SIM karticu, što ima za posljedicu to da sam potrošač potencijalno može koristiti navedene usluge bez ad hoc podešavanja (setting);

                           —

                           kako bi stvarno koristio takve usluge, potrošač mora u svakom slučaju izvršiti određene radnje koje su u tu svrhu nužne (npr. utipkati broj govorne pošte ili aktivirati funkcije koje omogućuju korištenje interneta);

                           —

                           nema nikakvog prigovora u odnosu na tehničke i operativne mehanizme putem kojih potrošač konkretno koristi usluge, u odnosu na informacije vezane uz te mehanizme kao ni u odnosu na cijenu samih usluga, već se operatoru pripisuje isključivo spomenuto nenavođenje informacije koja se odnosi na prethodnu ugradnju usluga na SIM karticu?

               3.

               Protivi li se cilju „opće” Direktive br. 2005/29/EZ, kao „sigurnosnoj mreži” za zaštitu potrošača, kao i uvodnoj izjavi 10. i članku 3. stavku 4. iste direktive br. 2005/29/EZ, nacionalni propis koji ocjenu poštovanja posebnih obveza predviđenih u sektorskoj direktivi br. 2002/22/EZ (3) o zaštiti korisnika vezuje uz područje primjene opće Direktive br. 2005/29/EZ o nepravilnoj poslovnoj praksi, isključujući, slijedom toga, djelovanje tijela nadležnog za suzbijanje povrede sektorske direktive u svim slučajevima u kojima bi se tom povredom također mogli ispuniti kriteriji nepravilne/nepoštene poslove prakse?

               4.

               Treba li načelo lex specialis iz članka 3. stavka 4. Direktive br. 2005/29/EZ shvatiti kao načelo kojim se uređuju odnosi između zakonodavstava (opće i sektorsko zakonodavstvo) ili odnosi između pravnih pravila (opća i posebna pravna pravila) ili pak odnosi između tijela odgovornih za uređenje i nadzor nad sektorima o kojima je riječ?

               5.

               Može li se smatrati da je riječ o pojmu „proturječje” iz članka 3. stavka 4. Direktive br. 2005/29/EZ samo u slučaju radikalne suprotnosti između odredaba propisa o nepravilnoj poslovnoj praksi i drugih odredbi europskog sekundarnog prava kojima se uređuju posebni sektorski aspekti poslovne prakse, ili je dovoljno da odredbe o kojima je riječ propisuju uređenje koje je različito od zakonodavstva o nepravilnoj poslovnoj praksi u vezi s posebnostima sektora, tako da uzrokuje sukob pravnih pravila (Normenkollision) u vezi s istim konkretnim slučajem?

               6.

               Odnosi li se pojam pravila Zajednice iz članka 3. stavka 4. Direktive br. 2005/29/EZ samo na odredbe sadržane u europskim uredbama i direktivama te na pravila njihova izravnog prenošenja ili on uključuje i zakonske odredbe i odredbe drugih propisa o provedbi načelâ europskog prava?

               7.

               Protivi li se načelu lex specialis iz uvodne izjave 10. i članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ, člancima 20. i 21. Direktive 2002/22/EZ kao i člancima 3. i 4. Direktive 2002/21/EZ (4) tumačenje odgovarajućih odredbi nacionalnog provedbenog propisa prema kojima se smatra da se – svaki put kada se u reguliranom sektoru koji uključuje pravni režim sektorske „zaštite potrošača”, u kojem sektorska tijela imaju regulatorne ovlasti i ovlasti sankcioniranja, utvrdi postupanje koje se može podvesti pod pojam „agresivne prakse” u smislu članaka 8. i 9. Direktive 2005/29/EZ ili prakse koja se „u svim okolnostima smatra agresivnom” u smislu Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ – uvijek treba primijeniti opći propis o nepoštenoj praksi, i to i onda kada postoji sektorski propis koji je donesen radi zaštite potrošača i temelji se na odredbama prava Unije, koji u potpunosti uređuje istu „agresivnu praksu” i praksu koja se „u svim okolnostima smatra agresivnom” ili, u svakom slučaju, istu „nepravilnu praksu”?

      (1)  Napomena: primijenjen je redoslijed brojčanog označavanja pitanja koji se razlikuje od onog korištenog u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku u kojoj su postojale dvije grupe pitanja koja nisu bila uzastopno brojčano označena.

      (2)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)

      (3)  Direktiva 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) (SL 2002., L 108, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 3.)

      (4)  Direktiva 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (SL 2002., L 108, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 25.)


title: Predmet C-140/15 P: Žalba koju je 24. ožujka 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 20. siječnja 2015. u predmetu T-111/12, Španjolska protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/19

         Žalba koju je 24. ožujka 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 20. siječnja 2015. u predmetu T-111/12, Španjolska protiv Komisije
   (Predmet C-140/15 P)
   (2015/C 155/21)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Recchia i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Druga stranka u postupku: Kraljevina Španjolska

      Zahtjev

               —

               ukinuti presudu Općeg suda od 20. siječnja 2015. u predmetu T-111/12, Španjolska protiv Komisije

               —

               vratiti predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu

               —

               Kraljevini Španjolskoj naložiti snošenje troškova

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisijina žalba odnosi se na presudu Općeg suda od 20. siječnja 2015. u predmetu T-111/12. Tom je presudom Opći sud poništio Odluku Komisije C(2011)9990 od 22. prosinca 2011. kojom je za određene projekte smanjena potpora iz Kohezijskog fonda.
   U prilog žalbi Komisija ističe dva žalbena razloga. U okviru prvog žalbenog razloga Komisija tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da je njezina dužnost odluku o financijskom ispravku donijeti u roku koji je određen temeljnim aktom važećim na dan održavanja saslušanja države članice pred Komisijom. Podredno, Komisija navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da je rok u kojem ona mora donijeti odluku o financijskom ispravku obvezujuće prirode i da njegovo nepoštovanje predstavlja bitnu povredu postupka koja čini ništavom odluku donesenu izvan tog roka.


title: Predmet C-209/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. svibnja 2015. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – Korpschef van politie protiv W. F. de Munk

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. svibnja 2015. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – Korpschef van politie protiv W. F. de Munk
   (Predmet C-209/15)
   (2015/C 254/08)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Korpschef van politie

      Tuženik: W. F. de Munk

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 7. Direktive 2003/88/EZ (1) tumačiti na način da je nespojiv s nacionalnom odredbom poput članka 19. Barpa (Besluit algemene rechtspositie politie (Uredba o općem pravnom položaju policije)), u skladu s kojom nezakonito otpušteni službenik u razdoblju između dana otpuštanja i dana ponovne uspostave radnog odnosa, odnosno dana kada je radni odnos konačno zakonito prestao, ne stječe pravo na sate godišnjeg odmora?

               2.

               Ako se iz pitanja 1. proizađe da su u spornom vremenskom razdoblju stečeni sati godišnjeg odmora: treba li članak 7. Direktive 2003/88/EZ u ovom slučaju tumačiti na način da je članak 23. Barpa, prema kojem se na kraju predmetne godine u sljedeću godinu smije prenijeti samo ograničeni broj sati godišnjeg odmora i da preostali sati godišnjeg odmora koji nisu iskorišteni propadaju, nespojiv s tim člankom?

      (1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2. str. 31.)


title: Predmet C-372/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2017. uputio Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) – Vision Research Europe BV protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2017. uputio Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) – Vision Research Europe BV protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Predmet C-372/17)
   (2017/C 300/21)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Noord-Holland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vision Research Europe BV

      Tuženik: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

      Prethodno pitanje

   Je li valjana Provedbena uredba Komisije (EU) br. 113/2014 (1) оd 4. veljače 2014. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu, ako je točna prethodna ocjena Rechtbanka u postupku koji se pred njim vodi da tarifni broj 8525 80 30 treba tumačiti na način da se pod njega može razvrstati kameru [Phantom V7.3], koja ima nepostojanu memoriju, tako da se fotografije u kameri prilikom naknadnog fotografiranja ili gašenja kamere brišu?

      (1)  SL 2014., L 38, str. 20.


title: Predmet C-487/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2014. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – SC Total Waste Recycling SRL protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2014. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – SC Total Waste Recycling SRL protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Predmet C-487/14)
   (2015/C 026/11)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Total Waste Recycling SRL

      Tuženik: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li smatrati da se pošiljka otpada koja se otprema „na način koji nije bitno naveden u obavijesti” u smislu članka 2. točke 35. podtočke (d) Uredbe br. 1013/2006/EZ (1) odnosi na prijevozna sredstva (cestom, željeznicom, zračnim, morskim ili riječnim putovima) kako su navedena u Prilogu I.A ili I.B navedene Uredbe?

               2.

               Ako je došlo do bitne promjene u pojedinostima i/ili uvjetima otpreme za koju je dano odobrenje, ima li sukladno članku 17. stavku 1. Uredbe br. 1013/2006 neobavještavanje nadležnih tijela za posljedicu da se smatra da se pošiljka otpada otprema „na način koji nije bitno naveden u obavijesti” u smislu članka 2. točke 35. podtočke (d) Uredbe i stoga nezakonitom?

               3.

               Je li došlo do bitne izmjene u pojedinostima i/ili uvjetima otpreme za koju je dano odobrenje, u skladu s člankom 17. stavkom 1. Uredbe br. 1013/2006, kada utovar otpada uđe u državu provoza na graničnom prijelazu različitom od onog navedenog u odobrenju i obrascu obavijesti?

               4.

               Ako treba smatrati nezakonitom pošiljkom otpada činjenicu da je utovar otpada ušao u državu provoza kroz granični prijelaz različit od onog navedenog u odobrenju ili obrascu obavijesti, može li se smatrati proporcionalnom novčana kazna izrečena iz tog razloga, a čiji iznos odgovara onome koji se nameće osobama koje nisu ispunile obvezu dobivanja odobrenja i podnošenja prethodne pisane obavijesti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o pošiljkama otpada (SL L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 16., str. 86.)


title: Predmet T-36/16: Tužba podnesena 26. siječnja 2016. – Enercon protiv EUIPO-a – Gamesa Eólica (Nijanse zelene)

text:
               29.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 111/32

         Tužba podnesena 26. siječnja 2016. – Enercon protiv EUIPO-a – Gamesa Eólica (Nijanse zelene)
   (Predmet T-36/16)
   (2016/C 111/37)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Enercon GmbH (Aurich, Njemačka) (zastupnik: S. Overhage, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: žig Europske unije koji se sastoji od različitih nijansi zelene boje. Žig Europske unije br. 2 346 542.

      Postupak pred EUIPO -om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. listopada 2015. u predmetu R 597/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-525/13: Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – H&M Hennes & Mauritz protiv OHIM-a – Yves Saint Laurent (Ručne torbe) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašenje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja ručne torbe — Raniji dizajn — Razlog ništavosti — Individualni karakter — Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002 — Obveza obrazlaganja”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/23

         Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – H&M Hennes & Mauritz protiv OHIM-a – Yves Saint Laurent (Ručne torbe)
   (Predmet T-525/13) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja ručne torbe - Raniji dizajn - Razlog ništavosti - Individualni karakter - Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 346/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: H. Hartwig i A. von Mühlendahl, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Yves Saint Laurent SAS (Pariz, Francuska) (zastupnik: N. Decker, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 8. srpnja 2013. (predmet R 208/2012-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje ništavosti između H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG i Yves Saint Laurent SAS.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG se nalaže snošenje troškova, uključujući troškove Yves Saint Laurent SAS u postupku pred žalbenim vijećem Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 359, 7. 12. 2013.


title: Predmet C-555/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2016. uputio Tribunale di Salerno (Italija) – kazneni postupak protiv Vincenza D’Andrije i Giuseppine D’Andria

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2016. uputio Tribunale di Salerno (Italija) – kazneni postupak protiv Vincenza D’Andrije i Giuseppine D’Andria
   (Predmet C-555/16)
   (2017/C 195/09)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Salerno

      Stranke glavnog postupka

   Vincenzo D’Andria i Giuseppina D’Andria
   Rješenjem od 4. travnja 2017., Sud (sedmo vijeće) je presudio:

               1.

               Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja i djelotvornosti treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo u području igara na sreću, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se predviđa organizacija novog poziva na nadmetanje koji se odnosi na koncesije kraćeg roka trajanja od roka trajanja prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava vremenskim usklađivanjem koncesijskih rokova.

               2.

               Članke 49. i 56. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi ograničavajuća nacionalna odredba, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, koja koncesionara igara na sreću obvezuje da prilikom prestanka djelatnosti zbog isteka roka trajanja koncesije besplatno ustupi pravo na uporabu materijalne i nematerijalne imovine koju ima u vlasništvu i koja tvori mrežu za upravljanje i prikupljanje oklada kad to ograničenje prelazi ono što je nužno za ostvarenje stvarnog cilja te odredbe, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti.


title: Predmet T-348/16: Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis protiv ERCEA-e („Arbitražna klauzula — Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti — Ugovor Minatran — Prihvatljivi troškovi — Postupak zbog ogluhe”)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/29

         Presuda Općeg suda od 6. travnja 2017. – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis protiv ERCEA-e
   (Predmet T-348/16) (1)

   ((„Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti - Ugovor Minatran - Prihvatljivi troškovi - Postupak zbog ogluhe”))
   (2017/C 161/41)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Grčka) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija Europskog istraživačkog vijeća (ERCEA) (zastupnici: M. Pesquera Alonso i F. Sgritta, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a kojim se traži utvrđenje da je tražbina iz ERCEA-ine obavijesti o zaduženju br. 3241606289 od 26. svibnja 2016., kojom se od tužitelja zahtijeva povrat dijela subvencije u iznosu od 245 525,43 eura koji je primio za projekt Minatran, neosnovana te da taj iznos odgovara prihvatljivim troškovima.

      Izreka

               1.

               Tražbina Izvršne agencije Europskog istraživačkog vijeća (ERCEA) iz obavijesti o zaduženju br. 3241606289 od 26. svibnja 2016., kojom se od Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis zahtijeva povrat dijela subvencije u iznosu od 245 525,43 eura koji je primio za projekt Minatran jest neosnovana, a taj iznos odgovara prihvatljivim troškovima.

               2.

               Djelomična naplata u iznosu od 132 192,12 eura prijebojem potraživane tražbine protivna je Sporazumu o subvenciji br. 211166, sklopljenom 18. kolovoza 2008. radi izvršenja projekta Minatran, i Uredbi Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica.

               3.

               ERCEA-i se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 296, 16. 8. 2016.


title: Predmet C-357/14 P: Žalba koju je 21. srpnja 2014. podnio Dunamenti Erőmű Zrt protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) donesene 30. travnja 2014. u predmetu T-179/09: Dunamenti Erőmű Zrt protiv Europske komisije

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/8

         Žalba koju je 21. srpnja 2014. podnio Dunamenti Erőmű Zrt protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) donesene 30. travnja 2014. u predmetu T-179/09: Dunamenti Erőmű Zrt protiv Europske komisije
   (Predmet C-357/14 P)
   2014/C 329/10
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Dunamenti Erőmű Zrt (kojeg zastupaju J. Philippe, F.-H. Boret i A.-C. Guyon, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj zahtijeva od Općeg suda da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 30. travnja 2014. u predmetu T-179/09 u dijelu u kojem potvrđuje odluku Komisije 2009/609/EC od 4. lipnja 2008. koja se odnosi na državnu potporu C 41/2005 koja je dodijeljena Mađarskoj na temelju Ugovora o otkupu električne energije (1), kojom je Ugovor o otkupu električne energije proglašen nezakonitim i nespojivim s državnom potporom,

               —

               sam odluči o sporu i poništi odluku Komisije 2009/609/EC od 4. lipnja 2008. koja se odnosi na državnu potporu C 41/2005 koja je dodijeljena Mađarskoj na temelju Ugovora o otkupu električne energije u dijelu u kojem je Ugovor o otkupu električne energije proglašen nezakonitim i nespojivim s državnom potporom ili, podredno, vrati predmet Općem sudu i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka pred Općim sudom i Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe pet žalbenih razloga. Pobijanom je presudom Opći sud odbio tužbu kojom Žalitelj u bitnom zahtjeva poništenje odluke Komisije 2009/609/EC od 4. lipnja 2008. koja se odnosi na državu potporu C 41/05 koja je dodijeljena Mađarskoj na temelju Ugovora o otkupu električne energije i, podredno, poništenje članaka 2. i 5. te odluke.
   Svojim prvim žalbenim zahtjevom žalitelj osporava zaključak Općeg suda da se Ugovor o otkupu električne energije može smatrati novom potporom, a da pritom prethodno nije ispitao predstavlja li Ugovor o otkupu električne energije uopće državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
   Svojim drugim tužbenim zahtjevom tužitelj osporava zaključak Općeg suda prema kojemu Komisija nije pogrešno utvrdila da je razdoblje pristupanja Mađarske u Europsku uniju bilo prikladno referentno razdoblje za ocjenu predstavlja li mjera državnu potporu u skladu s uvjetima koji su propisani u članku 107. stavku 1. UFEU-a. Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što smatrao da Prilog IV. sadrži pravilo prema kojemu je relevantno razdoblje za utvrđenje predstavlja li državna mjera državnu potporu razdoblje pristupanja Mađarske. Smisao članka IV. je pogrešno utvrđen, s obzirom na to da ne propisuje niti se iz njega može izvesti zaključak da je analiza o tome predstavlja li mjera državnu potporu trebala biti provedena do dana pristupanja.
   Svojim trećim tužbenim razlogom tužitelj navodi da je Opći sud počinio pogreške koje se tiču prava time što je smatrao da je dodijeljena pogodnost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, a da pritom nije uzeo u obzir elemente koji su prevladavali u vrijeme zaključenja Ugovora o nabavi električne energije. Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je dodijeljena pogodnost 1) time što je Magyar Villamos Művek (MVM) postupao kao privatni investitor u sklapanju Ugovora o otkupu električne energije kao prethodne mjere za omogućavanje privatizacije Dunamenti i 2), u svakom slučaju, čak i ako je Ugovor o otkupu električne energije dodijelio pogodnost (što tužitelj osporava), a što je otplaćeno putem prodaje Dunamenti.
   Svojim četvrtim tužbenim razlogom tužitelj osporava utvrđenja Općeg suda koja se odnose na rizik koja se temelje na pravu MVM-a da otkupi minimalnu količine buduće proizvodnje. Opći je sud počinio povredu koja se tiče prava time što je zaključio da postoji pogodnost za MVM zato što ima pravo na otkup minimalne količine buduće proizvodnje, a da pritom nije dokazao postojanje strukturalnog rizika.
   Svojim petim tužbenim razlogom tužitelj osporava to što je Opći sud prihvatio metodologiju koju je primijenila Komisija za izračunavanje iznosa potpore. Opći je sud počinio povredu koja se tiče prava time što je potvrdio metodologiju prema kojoj se iznos koji se ima vratiti utvrđuje kao razlika u prihodu, a ne kao razlika u dobiti, s obzirom na to da ta razlika može dovesti u pitanje samo postojanje državne potpore.

      (1)  SL L 225, str. 53.


title: Predmet T-812/14: Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2017. – BPC Lux 2 i dr. protiv Komisije „Tužba za poništenje — Državne potpore — Potpora portugalskih tijela za sanaciju financijske institucije Banco Espírito Santo — Osnivanje i unošenje kapitala u banku za premošćivanje — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem — Nepostojanje pravnog interesa — Nedopuštenost”

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/32

         Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2017. – BPC Lux 2 i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-812/14) (1)

   („Tužba za poništenje - Državne potpore - Potpora portugalskih tijela za sanaciju financijske institucije Banco Espírito Santo - Osnivanje i unošenje kapitala u banku za premošćivanje - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost”)
   (2017/C 293/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Luksemburg) i 19 drugih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnici: P. Fajardo, odvjetnik, J. Webber i M. Steenson, solicitors, i K. Bacon, QC)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn i P.-J. Loewenthal, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes i S. Jaulino, agenti, uz asistenciju Mendesa Pereire, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke Komisije C(2014) 5682 final od 3. kolovoza 2014. o državnoj potpori SA.39250 (2014/N) – Portugal – Sanacija Banco Espírito Santo.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se BPC Lux 2 Sàrl i ostalim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije u okviru ovog postupka i postupka privremene pravne zaštite.

               3.

               Portugalska Republika snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet T-371/16: Tužba podnesena 14. srpnja 2016. – BP Aromatics protiv Komisije

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/20

         Tužba podnesena 14. srpnja 2016. – BP Aromatics protiv Komisije
   (Predmet T-371/16)
   (2016/C 350/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BP Aromatics Ltd (Geel, Belgija) (zastupnici: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers i N. Baeten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu odluku od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, poništi članke 2. do 4. Odluke;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskoj Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u ocjeni prilikom identifikacije navodne mjere potpore i njene kvalifikacije kao programa potpore u smislu članka 1. točke (d) Uredbe Vijeća br. 2015/1589 (1) i članka 107. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija prekršila članak 107. UFEU-a, da nije obrazložila odluku, te da je počinila očitu pogrešku u ocjeni utvrdivši da je belgijski sustav poreznih mišljenja o višku dobiti mjera državne potpore.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija, naloživši povrat navodne potpore, prekršila članak 16. stavak 1. Uredbe Vijeća br. 2015/1589 i opća načela pravne sigurnosti te legitimnih očekivanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 6. UFEU-a i načelo jednakog postupanja te da zloupotrebljava svoje ovlasti korištenjem pravila o državnim potporama da bi zabranila belgijski sustav poreznih mišljenja o višku dobiti.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015, L 248, str. 9.).