title: predmet C-128/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg - Njemačka) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Dumitru-Tudora Dorobantua (Zahtjev za prethodnu odluku – Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna oduka 2002/584/PUP – Europski uhidbeni nalog – Razlozi za odbijanje izvršenja – Članak 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Zabrana nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja – Uvjeti oduzimanja slobode u državi članici izdavateljici naloga – Ocjena pravosudnog tijela izvršenja – Kriteriji)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/6

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg - Njemačka) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Dumitru-Tudora Dorobantua
      (predmet C-128/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna oduka 2002/584/PUP - Europski uhidbeni nalog - Razlozi za odbijanje izvršenja - Članak 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Zabrana nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja - Uvjeti oduzimanja slobode u državi članici izdavateljici naloga - Ocjena pravosudnog tijela izvršenja - Kriteriji)
      (2019/C 423/07)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

      Dumitru-Tudor Dorobantu

         Izreka

      Članak 1. stavak 3. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., u vezi s člankom 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da, kad pravosudno tijelo izvršenja raspolaže objektivnim, vjerodostojnim, preciznim i valjano ažuriranim dokazima o postojanju sustavnih ili općih nedostataka u pogledu uvjetâ oduzimanja slobode u zatvorskim ustanovama u državi članici izdavateljici naloga, ono mora – kako bi ocijenilo postoje li ozbiljni i opravdani razlozi zbog kojih se može smatrati da će osoba protiv koje je izdan europski uhidbeni nalog nakon predaje toj državi članici biti izložena stvarnoj opasnosti od nečovječnog i ponižavajućeg postupanja u smislu tog članka 4. – voditi računa o svim relevantnim materijalnim aspektima uvjetâ oduzimanja slobode u zatvorskoj ustanovi u kojoj bi ta osoba konkretno bila smještena, poput osobnog prostora po zatvoreniku u zatvorskoj prostoriji te ustanove, zdravstvenih uvjeta i opsega slobode kretanja zatvorenika u navedenoj ustanovi. Ta ocjena nije ograničena na nadzor očitih nedostataka. Pravosudno tijelo izvršenja u svrhu takve ocjene mora od pravosudnog tijela koje izdaje uhidbeni nalog zatražiti informacije koje smatra potrebnima i mora se, načelno, pouzdati u osiguranja koja pruži potonje tijelo, u nedostatku konkretnih elemenata na temelju kojih bi se moglo zaključiti da uvjeti oduzimanja slobode krše članak 4. Povelje o temeljnim pravima.
      Konkretno, što se tiče osobnog prostora po zatvoreniku, pravosudno tijelo izvršenja mora, u trenutačnom nedostatku minimalnih normi u tom pogledu u pravu Unije, uzeti u obzir minimalne zahtjeve koji proizlaze iz članka 3. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, potpisane u Rimu 4. studenoga 1950., kako ga tumači Europski sud za ljudska prava. Iako izračun tog raspoloživog prostora ne mora obuhvaćati prostor za sanitarni čvor, taj izračun mora uključivati prostor koji zauzima namještaj. Zatvorenici moraju, međutim, zadržati mogućnost normalnog kretanja u zatvorskoj prostoriji.
      Pravosudno tijelo izvršenja ne može isključiti postojanje stvarne opasnosti od nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja samo zbog toga što predmetna osoba u državi članici izdavateljici naloga ima pravo na pravno sredstvo koje bi joj omogućilo da ospori uvjete oduzimanja slobode ili ako u toj državi članici postoje zakonodavne ili strukturne mjere kojima je cilj ojačati nadzor uvjetâ oduzimanja slobode.
      Utvrđenje navedenog tijela toga da postoje ozbiljni i opravdani razlozi zbog kojih se može smatrati da će predmetna osoba nakon predaje državi članici izdavateljici naloga biti izložena takvoj opasnosti zbog uvjetâ oduzimanja slobode koji prevladavaju u zatvorskoj ustanovi u kojoj bi konkretno bila smještena ne može se kompenzirati, u svrhu odlučivanja o takvoj predaji, s razmatranjima o učinkovitosti pravosudne suradnje u kaznenim stvarima i s načelima uzajamnog povjerenja i priznavanja.

         (1)  SL C 268, 30. 7. 2018.


title: predmet T-428/18: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2019. – McDreams Hotel protiv EUIPO-a – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis ! – Raniji verbalni žig Europske unije McDONALD’S – Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001 – Obitelj žigova – Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/39

      Presuda Općeg suda od 10. listopada 2019. – McDreams Hotel protiv EUIPO-a – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)
      (predmet T-428/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis ! - Raniji verbalni žig Europske unije McDONALD’S - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001 - Obitelj žigova - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga”)
      (2019/C 423/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: McDreams Hotel GmbH (Feldkirchen, Njemačka) (zastupnici: S. Schenk i S. Kleinmanns, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: V. Ruzek i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: C. Eckhartt i K. Thanbichler-Brandl, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. travnja 2018. (predmet R 972/2017-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava McDonald’s International Property i McDreams Hotel.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     McDreams Hotel GmbH snosit će, osim vlastitih troškova, troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i intervenijenta.

         (1)  SL C 319, 10. 9. 2018.


title: predmet C-171/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 7. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – Safeway Ltd protiv Andrewa Richarda Newtona, Safeway Pension Trustees Ltd (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Članak 119. UEZ-a (koji je nakon izmjene postao članak 141. UEZ-a) – Radnici i radnice – Jednakost plaća – Privatni strukovni mirovinski sustav – Uobičajena dob za odlazak u mirovinu koja se razlikuje prema spolu – Datum donošenja mjera kojima se ponovno uspostavlja jednako postupanje – Retroaktivno ujednačavanje te dobi na razini dobi osoba koje su prethodno stavljene u nepovoljniji položaj)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/7

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 7. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – Safeway Ltd protiv Andrewa Richarda Newtona, Safeway Pension Trustees Ltd
      (predmet C-171/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Članak 119. UEZ-a (koji je nakon izmjene postao članak 141. UEZ-a) - Radnici i radnice - Jednakost plaća - Privatni strukovni mirovinski sustav - Uobičajena dob za odlazak u mirovinu koja se razlikuje prema spolu - Datum donošenja mjera kojima se ponovno uspostavlja jednako postupanje - Retroaktivno ujednačavanje te dobi na razini dobi osoba koje su prethodno stavljene u nepovoljniji položaj)
      (2019/C 423/08)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Safeway Ltd

         Tuženik: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

         Izreka

      Članak 119. UEZ-a (koji je nakon izmjene postao članak 141. UEZ-a) treba tumačiti na način da mu se, u slučaju nepostojanja objektivnog opravdanja, protivi to da mirovinski sustav, s ciljem okončanja diskriminacije koja je u suprotnosti s tom odredbom, a koja proizlazi iz različitog određivanja uobičajene dobi za odlazak u mirovinu s obzirom na spol, donosi mjeru kojom se retroaktivno ujednačava uobičajena dob za odlazak u mirovinu članova tog sustava na razinu onoga osoba iz kategorije koja je prethodno bila u nepovoljnijem položaju, za razdoblje između najave i donošenja te mjere, kada je takva mjera odobrena nacionalnim zakonodavstvom i aktom kojim se uspostavlja taj mirovinski sustav.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: predmet T-453/18: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2019. – Biasotto protiv EUIPO-a – Oofos (OOF) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije OOF – Raniji verbalni žig Europske unije OOFOS – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/40

      Presuda Općeg suda od 10. listopada 2019. – Biasotto protiv EUIPO-a – Oofos (OOF)
      (predmet T-453/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije OOF - Raniji verbalni žig Europske unije OOFOS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 423/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Alessandro Biasotto (Treviso, Italija) (zastupnici: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni i E. Cammareri, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Markakis i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Oofos, Inc. (Reno, Nevada, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Klink, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. svibnja 2018. (predmet R 1270/2017-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Oofos i A. Biasotta.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Alessandru Biasottu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet C-189/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Mađarska) – Glencore Agriculture Hungary Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članci 167. i 168. – Pravo na odbitak PDV-a – Odbijanje – Utaja – Izvođenje dokaza – Načelo poštovanja prava obrane – Pravo na saslušanje – Pristup spisu – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Djelotvoran sudski nadzor – Načelo jednakosti oružja – Načelo kontradiktornosti – Propis ili nacionalna praksa prema kojoj je prilikom provjere prava poreznog obveznika na odbitak PDV-a porezna uprava vezana činjeničnim utvrđenjima i pravnim kvalifikacijama koje je izvršila u okviru povezanih upravnih postupaka u kojima taj porezni obveznik nije bio stranka)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/8

      Presuda Suda (peto vijeće) od 16. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Mađarska) – Glencore Agriculture Hungary Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (predmet C-189/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 167. i 168. - Pravo na odbitak PDV-a - Odbijanje - Utaja - Izvođenje dokaza - Načelo poštovanja prava obrane - Pravo na saslušanje - Pristup spisu - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Djelotvoran sudski nadzor - Načelo jednakosti oružja - Načelo kontradiktornosti - Propis ili nacionalna praksa prema kojoj je prilikom provjere prava poreznog obveznika na odbitak PDV-a porezna uprava vezana činjeničnim utvrđenjima i pravnim kvalifikacijama koje je izvršila u okviru povezanih upravnih postupaka u kojima taj porezni obveznik nije bio stranka)
      (2019/C 423/09)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Glencore Agriculture Hungary Kft.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izreka

      Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, načelo poštovanja prava obrane i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se u načelu ne protivi propis ili praksa države članice, prema kojoj je porezna uprava prilikom provjere prava poreznog obveznika na odbitak poreza na dodanu vrijednost (PDV) vezana činjeničnim utvrđenjima i pravnim kvalifikacijama koje je već izvršila u okviru povezanih upravnih postupaka protiv dobavljača tog poreznog obveznika, na kojima se temelje odluke koje su postale konačne i kojima se utvrđuje postojanje utaje PDV-a koju su počinili ti dobavljači, pod uvjetom, kao prvo, da ne oslobađa poreznu upravu obveze priopćavanja poreznom obvezniku dokaznih elemenata, uključujući one koji potječu iz tih povezanih upravnih postupaka, na temelju kojih namjerava donijeti odluku, i da taj porezni obveznik nije na taj način lišen prava odgovarajućeg osporavanja tih činjeničnih utvrđenja i pravnih kvalifikacija tijekom postupka koji se protiv njega vodi, kao drugo, da taj porezni obveznik tijekom tog postupka može imati pristup svim elementima prikupljenima tijekom tih povezanih upravnih postupaka ili bilo kojeg drugog postupka na temelju kojih ta uprava namjerava utemeljiti svoju odluku ili koji mogu biti korisni za ostvarivanje prava obrane, osim ako ciljevi u općem interesu opravdavaju ograničavanje tog pristupa i, kao treće, da sud pred kojim je podnesena tužba protiv te odluke može provjeriti zakonitost pribavljanja i upotrebe tih elemenata kao i utvrđenja iz upravnih odluka donesenih u odnosu na navedene dobavljače koja su odlučujuća za ishod tužbe.

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: predmet T-723/19: Tužba podnesena 18. listopada 2019. – Díaz de Mera García Consuegra protiv Parlamenta

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/66

      Tužba podnesena 18. listopada 2019. – Díaz de Mera García Consuegra protiv Parlamenta
      (predmet T-723/19)
      (2019/C 423/81)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Agustin Díaz de Mera García Consuegra (Ávila, Špoanjolska) (zastupnici: A. Schmitt i A. Waisse, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
      utvrdi i presudi

                  —

                  ova tužba je dopuštena;

                  —

                  prema potrebi, kao mjere upravljanja postupkom ili mjere izvođenja dokazâ u ovom predmetu, Europskom parlamentu nalaže se podnošenje mišljenja koja je izdala Pravna služba Europskog parlamenta, donesena 16. srpnja 2018. i 3. prosinca 2018., ne dovodeći u pitanje točan datum, ali u svakom slučaju prije usvajanja odluke koju je donijelo Predsjedništvo Parlamenta 10. prosinca 2018. o izmjeni Provedbenih mjera Statuta zastupnika Europskog parlamenta (2018/C 466/02, Službeni list, 28. prosinca 2018., C 466/8);

                  —

                  pobijana pojedinačna odluka, koju je tužitelju dostavio „Odjel za plaće i socijalna prava zastupnika” Glavne uprave za financije Europskog parlamenta, o tužiteljevim pravima na dodatnu (dobrovoljnu) mirovinu tijekom rujna 2019., poništava se na temelju članka 263. UFEU-a u dijelu u kojem se tom odlukom uspostavlja posebna pristojba od 5 % nominalnog iznosa dodatne (dobrovoljne) mirovine koja se isplaćuje tužitelju, kao što je to uvedeno navedenom odlukom Predsjedništva od 10. prosinca 2018.

                  —

                  prethodno navedena odluka koju je 10. prosinca 2018. donijelo Predsjedništvo Parlamenta proglašava se neprimjenjivom na temelju članka 277. UFEU-a, u dijelu u kojem njome mijenja članak 76. Provedbenih mjera Statuta zastupnika Europskog parlamenta i posebno u dijelu u kojem se njome uvodi posebna pristojba od 5 % nominalnog iznosa dodatnih (dobrovoljnih) mirovina koje se isplaćuju od 1. siječnja 2019.

                  —

                  Parlamentu se nalaže snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti ratione materiae Predsjedništva

                              —

                              s jedne strane, odluka Predsjedništva od 10. prosinca 2018. (u daljnjem tekstu: odluka Predsjedništva) donesena je uz povredu Statuta zastupnika Europskog parlamenta usvojenog Odlukom Europskog parlamenta od 28. rujna 2005.2005/684/EZ, Euratom (SL 2005., L 262, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 181., u daljnjem tekstu: Statut). Odluka Predsjedništva se osobito protivi odredbama članka 27. Statuta kojim se predviđa zadržavanje „stečenih prava” i „prava u postupku stjecanja”.

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva uvodi se porez uspostavom posebne pristojbe od 5 % nominalnog iznosa mirovine, iako uvođenje poreza nije u nadležnosti Predsjedništva, u skladu s člankom 223. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnim povredama postupka

                              —

                              s jedne strane, Predsjedništvu se stavlja na teret da prilikom donošenja svoje odluke nije poštovalo pravila predviđena člankom 223. UFEU-a.

                              —

                              s druge strane, odluka Predsjedništva nije dovoljno obrazložena te zato krši obvezu obrazlaganja predviđenu u članku 296. drugom podstavku UFEU-a i članak 41. stavak 2. točku (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi stečenih prava i prava u postupku stjecanja te načela legitimnih očekivanja

                              —

                              s jedne strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuju se stečena prava i prava u postupku stjecanja proizašlih kako iz općih načela prava tako i iz Statuta, kojim je izričito predviđeno da ona budu „u cijelosti” zadržana (članak 27.).

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo legitimnih očekivanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i načelâ jednakog postupanja i nediskriminacije

                              —

                              s jedne strane, povrede tužiteljevih prava neproporcionalne su u odnosu na ciljeve koji se žele postići odlukom Predsjedništva.

                              —

                              s druge strane, odluku Predsjedništva treba proglasiti neprimjenjivom zbog povrede načelâ jednakosti postupanja i nediskriminacije.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti i izostanku prijelaznih mjera

                              —

                              s jedne strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo pravne sigurnosti zato što nezakonito proizvodi retroaktivne učinke.

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo pravne sigurnosti zato što njome nisu predviđene prijelazne mjere.


title: predmet T-491/18: Presuda Općeg suda od 3. listopada 2019. – Vafo Praha protiv EUIPO-a – Rutzinger-Kurpas (Meatlove) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Meatlove – Raniji verbalni žig Europske unije carnilove – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/40

      Presuda Općeg suda od 3. listopada 2019. – Vafo Praha protiv EUIPO-a – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)
      (predmet T-491/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Meatlove - Raniji verbalni žig Europske unije carnilove - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2019/C 423/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Češka Republika) (zastupnik: M. Vojáček, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Bonne i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Susanne Rutzinger-Kurpas (Spiegelau, Njemačka) (zastupnik: F. Lichtnecker, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. lipnja 2018. (predmet R 264/2018-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Vafo Praha i Susanne Rutzinger-Kurpas.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 12. lipnja 2018. (predmet R 264/2018-4).

                  2.

                     EUIPO će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Vafo Praha s.r.o.

                  3.

                     Susanne Rutzinger-Kurpas snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet T-724/19: Tužba podnesena 18. listopada 2019. – Ayuso protiv Parlamenta

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/68

      Tužba podnesena 18. listopada 2019. – Ayuso protiv Parlamenta
      (predmet T-724/19)
      (2019/C 423/82)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Pilar Ayuso (Madrid, Španjolska) (zastupnici: A. Schmitt i A. Waisse, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
      utvrdi i presudi

                  —

                  ova tužba je dopuštena;

                  —

                  prema potrebi, kao mjere upravljanja postupkom ili mjere izvođenja dokazâ u ovom predmetu, Europskom parlamentu nalaže se podnošenje mišljenja koja je izdala Pravna služba Europskog parlamenta, donesena 16. srpnja 2018. i 3. prosinca 2018., ne dovodeći u pitanje točan datum, ali u svakom slučaju prije usvajanja odluke koju je donijelo Predsjedništvo Parlamenta 10. prosinca 2018. o izmjeni Provedbenih mjera Statuta zastupnika Europskog parlamenta (2018/C 466/02, Službeni list, 28. prosinca 2018., C 466/8);

                  —

                  pobijana pojedinačna odluka, koju je tužitelju dostavio „Odjel za plaće i socijalna prava zastupnika” Glavne uprave za financije Europskog parlamenta, o tužiteljevim pravima na dodatnu (dobrovoljnu) mirovinu tijekom rujna 2019., poništava se na temelju članka 263. UFEU-a u dijelu u kojem se tom odlukom uspostavlja posebna pristojba od 5 % nominalnog iznosa dodatne (dobrovoljne) mirovine koja se isplaćuje tužitelju, kao što je to uvedeno navedenom odlukom Predsjedništva od 10. prosinca 2018.

                  —

                  prethodno navedena odluka koju je 10. prosinca 2018. donijelo Predsjedništvo Parlamenta proglašava se neprimjenjivom na temelju članka 277. UFEU-a, u dijelu u kojem njome mijenja članak 76. Provedbenih mjera Statuta zastupnika Europskog parlamenta i posebno u dijelu u kojem se njome uvodi posebna pristojba od 5 % nominalnog iznosa dodatnih (dobrovoljnih) mirovina koje se isplaćuju od 1. siječnja 2019.

                  —

                  Parlamentu se nalaže snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti ratione materiae Predsjedništva

                              —

                              s jedne strane, odluka Predsjedništva od 10. prosinca 2018. (u daljnjem tekstu: odluka Predsjedništva) donesena je uz povredu Statuta zastupnika Europskog parlamenta usvojenog Odlukom Europskog parlamenta od 28. rujna 2005.2005/684/EZ, Euratom (SL 2005., L 262, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 181., u daljnjem tekstu: Statut). Odluka Predsjedništva se osobito protivi odredbama članka 27. Statuta kojim se predviđa zadržavanje „stečenih prava” i „prava u postupku stjecanja”.

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva uvodi se porez uspostavom posebne pristojbe od 5 % nominalnog iznosa mirovine, iako uvođenje poreza nije u nadležnosti Predsjedništva, u skladu s člankom 223. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnim povredama postupka

                              —

                              s jedne strane, Predsjedništvu se stavlja na teret da prilikom donošenja svoje odluke nije poštovalo pravila predviđena člankom 223. UFEU-a.

                              —

                              s druge strane, odluka Predsjedništva nije dovoljno obrazložena te zato krši obvezu obrazlaganja predviđenu u članku 296. drugom podstavku UFEU-a i članak 41. stavak 2. točku (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi stečenih prava i prava u postupku stjecanja te načela legitimnih očekivanja

                              —

                              s jedne strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuju se stečena prava i prava u postupku stjecanja proizašlih kako iz općih načela prava tako i iz Statuta, kojim je izričito predviđeno da ona budu „u cijelosti” zadržana (članak 27.).

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo legitimnih očekivanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i načelâ jednakog postupanja i nediskriminacije

                              —

                              s jedne strane, povrede tužiteljevih prava neproporcionalne su u odnosu na ciljeve koji se žele postići odlukom Predsjedništva.

                              —

                              s druge strane, odluku Predsjedništva treba proglasiti neprimjenjivom zbog povrede načelâ jednakosti postupanja i nediskriminacije.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti i izostanku prijelaznih mjera

                              —

                              s jedne strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo pravne sigurnosti zato što nezakonito proizvodi retroaktivne učinke.

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo pravne sigurnosti zato što njome nisu predviđene prijelazne mjere.


title: predmet T-497/18: Presuda Općeg suda od 24. rujna 2019. – IAK – Forum International protiv EUIPO-a – Schwalb (IAK) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije IAK – Raniji nacionalni verbalni žig IAK – Institut für angewandte Kreativität – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 60. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 – Stvarna uporaba ranijeg žiga”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/41

      Presuda Općeg suda od 24. rujna 2019. – IAK – Forum International protiv EUIPO-a – Schwalb (IAK)
      (predmet T-497/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije IAK - Raniji nacionalni verbalni žig IAK - Institut für angewandte Kreativität - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 60. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 - Stvarna uporaba ranijeg žiga”)
      (2019/C 423/51)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: IAK – GmbH Forum International (Kirchzarten, Njemačka) (zastupnik: G. Wilke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Ulrich Schwalb (Köln, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. lipnja 2018. (predmet R 1511/2017-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između M. Schwalba i IAK – Forum Internationala.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu IAK GmbH - Forum International nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet T-725/19: Tužba podnesena 18. listopada 2019. – de Grandes Pascual protiv Parlamenta

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/70

      Tužba podnesena 18. listopada 2019. – de Grandes Pascual protiv Parlamenta
      (predmet T-725/19)
      (2019/C 423/83)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Luis de Grandes Pascual (Guadalajara, Španjolska) (zastupnici: A. Schmitt i A. Waisse, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
      utvrdi i presudi

                  —

                  ova tužba je dopuštena;

                  —

                  prema potrebi, kao mjere upravljanja postupkom ili mjere izvođenja dokazâ u ovom predmetu, Europskom parlamentu nalaže se podnošenje mišljenja koja je izdala Pravna služba Europskog parlamenta, donesena 16. srpnja 2018. i 3. prosinca 2018., ne dovodeći u pitanje točan datum, ali u svakom slučaju prije usvajanja odluke koju je donijelo Predsjedništvo Parlamenta 10. prosinca 2018. o izmjeni Provedbenih mjera Statuta zastupnika Europskog parlamenta (2018/C 466/02, Službeni list, 28. prosinca 2018., C 466/8);

                  —

                  pobijana pojedinačna odluka, koju je tužitelju dostavio „Odjel za plaće i socijalna prava zastupnika” Glavne uprave za financije Europskog parlamenta, o tužiteljevim pravima na dodatnu (dobrovoljnu) mirovinu tijekom rujna 2019., poništava se na temelju članka 263. UFEU-a u dijelu u kojem se tom odlukom uspostavlja posebna pristojba od 5 % nominalnog iznosa dodatne (dobrovoljne) mirovine koja se isplaćuje tužitelju, kao što je to uvedeno navedenom odlukom Predsjedništva od 10. prosinca 2018.

                  —

                  prethodno navedena odluka koju je 10. prosinca 2018. donijelo Predsjedništvo Parlamenta proglašava se neprimjenjivom na temelju članka 277. UFEU-a, u dijelu u kojem njome mijenja članak 76. Provedbenih mjera Statuta zastupnika Europskog parlamenta i posebno u dijelu u kojem se njome uvodi posebna pristojba od 5 % nominalnog iznosa dodatnih (dobrovoljnih) mirovina koje se isplaćuju od 1. siječnja 2019.

                  —

                  Parlamentu se nalaže snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti ratione materiae Predsjedništva

                              —

                              s jedne strane, odluka Predsjedništva od 10. prosinca 2018. (u daljnjem tekstu: odluka Predsjedništva) donesena je uz povredu Statuta zastupnika Europskog parlamenta usvojenog Odlukom Europskog parlamenta od 28. rujna 2005.2005/684/EZ, Euratom (SL 2005., L 262, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 181., u daljnjem tekstu: Statut). Odluka Predsjedništva se osobito protivi odredbama članka 27. Statuta kojim se predviđa zadržavanje „stečenih prava” i „prava u postupku stjecanja”.

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva uvodi se porez uspostavom posebne pristojbe od 5 % nominalnog iznosa mirovine, iako uvođenje poreza nije u nadležnosti Predsjedništva, u skladu s člankom 223. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnim povredama postupka

                              —

                              s jedne strane, Predsjedništvu se stavlja na teret da prilikom donošenja svoje odluke nije poštovalo pravila predviđena člankom 223. UFEU-a.

                              —

                              s druge strane, odluka Predsjedništva nije dovoljno obrazložena te zato krši obvezu obrazlaganja predviđenu u članku 296. drugom podstavku UFEU-a i članak 41. stavak 2. točku (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi stečenih prava i prava u postupku stjecanja te načela legitimnih očekivanja

                              —

                              s jedne strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuju se stečena prava i prava u postupku stjecanja proizašlih kako iz općih načela prava tako i iz Statuta, kojim je izričito predviđeno da ona budu „u cijelosti” zadržana (članak 27.).

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo legitimnih očekivanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i načelâ jednakog postupanja i nediskriminacije

                              —

                              s jedne strane, povrede tužiteljevih prava neproporcionalne su u odnosu na ciljeve koji se žele postići odlukom Predsjedništva.

                              —

                              s druge strane, odluku Predsjedništva treba proglasiti neprimjenjivom zbog povrede načelâ jednakosti postupanja i nediskriminacije.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti i izostanku prijelaznih mjera

                              —

                              s jedne strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo pravne sigurnosti zato što nezakonito proizvodi retroaktivne učinke.

                              —

                              s druge strane, odlukom Predsjedništva povrjeđuje se načelo pravne sigurnosti zato što njome nisu predviđene prijelazne mjere.


title: predmet C-239/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Thüringer Oberlandesgericht - Njemačka) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH protiv Freistaata Thüringen (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita oplemenjivačkih prava na biljnu sortu – Uredba (EZ) br. 2100/94 – Izuzeće predviđeno člankom 14. – Uredba (EZ) br. 1768/95 – Članak 11. stavci 1. i 2. – Zahtjevi za podatke – Podaci službenih tijela – Zahtjev za podatke o stvarnoj upotrebi materijala prilikom sadnje posebnih vrsta ili sorti – Sadržaj zahtjeva)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/9

      Presuda Suda (peto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Thüringer Oberlandesgericht - Njemačka) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH protiv Freistaata Thüringen
      (predmet C-239/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita oplemenjivačkih prava na biljnu sortu - Uredba (EZ) br. 2100/94 - Izuzeće predviđeno člankom 14. - Uredba (EZ) br. 1768/95 - Članak 11. stavci 1. i 2. - Zahtjevi za podatke - Podaci službenih tijela - Zahtjev za podatke o stvarnoj upotrebi materijala prilikom sadnje posebnih vrsta ili sorti - Sadržaj zahtjeva)
      (2019/C 423/10)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Thüringer Oberlandesgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

         Tuženik: Freistaat Thüringen

         Izreka

      Članak 11. stavak 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 1768/95 od 24. srpnja 1995. o provedbenim pravilima za poljoprivredno izuzeće predviđeno u članku 14. stavku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94 o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice treba tumačiti na način se njime ne predviđa pravo nositelja oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice da od službenog tijela traži podatke koji se odnose na korištenje materijalom poljoprivrednih vrsta, a da takvim zahtjevom ne precizira konkretnu zaštićenu sortu za koju se ti podaci traže.

         (1)  SL C 249, 16. 7. 2018.


title: predmet C-569/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Caseificio Cirigliana Srl, Mail Srl, Sorì Italia Srl protiv Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero della Salute (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EU) br. 1151/2012 – Članak 4. točka (c) i članak 7. stavak 1. točka (e) – Sustavi kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode – Pošteno tržišno natjecanje – Mozzarella di bufala Campana ZOI – Obveza razdvajanja prostora za proizvodnju „Mozzarella di bufala Campana ZOI”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/15

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Caseificio Cirigliana Srl, Mail Srl, Sorì Italia Srl protiv Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero della Salute
      (predmet C-569/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EU) br. 1151/2012 - Članak 4. točka (c) i članak 7. stavak 1. točka (e) - Sustavi kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode - Pošteno tržišno natjecanje - Mozzarella di bufala Campana ZOI - Obveza razdvajanja prostora za proizvodnju „Mozzarella di bufala Campana ZOI”)
      (2019/C 423/18)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Caseificio Cirigliana Srl, Mail Srl, Sorì Italia Srl

         Tuženici: Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero della Salute

         Uz sudjelovanje: Consorzio di Tutela del Formaggio Mozzarella di Bufala Campana

         Izreka

      Članak 4. točku (c) i članak 7. stavak 1. točku (e) Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode, kao i specifikaciju proizvoda „Mozzarella di bufala Campana ZOI”, treba tumačiti na način da im se ne protive nacionalni propisi poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, koji predviđaju da se „Mozzarella di bufala Campana ZOI” treba proizvoditi u prostorima koji su isključivo namijenjeni toj proizvodnji, makar i unutar istog pogona, i u kojima je zabranjeno držati ili skladištiti mlijeko koje potječe iz uzgajališta koja nisu uključena u sustav kontrole zaštićene oznake izvornosti (ZOI) „Mozzarella di bufala Campana”, ako su ti propisi nužno i proporcionalno sredstvo očuvanja kvalitete takvog proizvoda ili osiguranja kontrole specifikacije tog ZOI-ja, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

         (1)  SL C 436, 3. 11. 2018.


title: predmet C-270/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État - Francuska) – UPM France protiv Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2003/96/EZ – Oporezivanje energenata i električne energije – Članak 21. stavak 5. treći podstavak – Oslobođenje od poreza malih proizvođača električne energije koji podliježu oporezivanju proizvedene električne energije – Nepostojanje nacionalnog poreza na krajnju potrošnju električne energije tijekom odobrenog prijelaznog razdoblja – Članak 14. stavak 1. točka (a) – Obveza oslobođenja od poreza na energente i električnu energiju koji se koriste za proizvodnju električne energije)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/10

      Presuda Suda (peto vijeće) od 16. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État - Francuska) – UPM France protiv Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (predmet C-270/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2003/96/EZ - Oporezivanje energenata i električne energije - Članak 21. stavak 5. treći podstavak - Oslobođenje od poreza malih proizvođača električne energije koji podliježu oporezivanju proizvedene električne energije - Nepostojanje nacionalnog poreza na krajnju potrošnju električne energije tijekom odobrenog prijelaznog razdoblja - Članak 14. stavak 1. točka (a) - Obveza oslobođenja od poreza na energente i električnu energiju koji se koriste za proizvodnju električne energije)
      (2019/C 423/11)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UPM France

         Tuženici: Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Izreka

      Članak 21. stavak 5. treći podstavak drugu rečenicu Direktive 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije treba tumačiti na način da oslobođenje od poreza koje je tom odredbom predviđeno za male proizvođače električne energije, pod uvjetom da se, odstupajući od članka 14. stavka 1. točke (a) te direktive, oporezuju energenti koji se koriste za proizvodnju te električne energije, Francuska Republika nije mogla primjenjivati tijekom prijelaznog razdoblja koje joj je bilo odobreno, u skladu s člankom 18. stavkom 10. drugim podstavkom navedene direktive, do 1. siječnja 2009. i tijekom kojeg ta država članica nije uspostavila sustav oporezivanja električne energije predviđen tom direktivom.

         (1)  SL C 211, 18. 6. 2018.


title: predmet T-729/19: Tužba podnesena 30. listopada 2019. – Dinamo protiv EUIPO-a (Favorit)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/71

      Tužba podnesena 30. listopada 2019. – Dinamo protiv EUIPO-a (Favorit)
      (predmet T-729/19)
      (2019/C 423/84)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Dinamo GmbH (Basel, Švicarska) (zastupnik: C. Weil, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Favorit – prijava za registraciju br. 17 924 051

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. u predmetu R 985/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odluči da je žalba osnovana;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točki (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-700/18: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2019. – Kalypso Media Group protiv EUIPO-a – Wizards of the Coast (DUNGEONS) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije DUNGEONS – Raniji verbalni žig Europske unije DUNGEONS & DRAGONS – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/48

      Presuda Općeg suda od 10. listopada 2019. – Kalypso Media Group protiv EUIPO-a – Wizards of the Coast (DUNGEONS)
      (predmet T-700/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije DUNGEONS - Raniji verbalni žig Europske unije DUNGEONS & DRAGONS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 423/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Njemačka) (zastupnik: T. Boddien, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: G. Sakalaité-Orlovskiené, A. Folliard-Monguiral i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Wizards of the Coast LLC (Pawtucket, Rhode Island, Sjedinjene Američke Države)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. rujna 2018. (predmet R 599/2018 4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Wizards of the Coast i Kalypso Media Group.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: predmet C-403/18: Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2019. – Alcogroup SA, Alcodis SA protiv Europske komisije, Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles (Žalba – Tržišno natjecanje – Zabranjeni sporazumi – Tržište etanola – Uredba (EZ) br. 1/2003 – Članak 20. stavak 4. – Odluka o pretrazi – Odvijanje pretrage – Povjerljivost komunikacije između odvjetnika i njegova klijenta – Odbijanje prekida istražnih mjera – Tužba za poništenje – Dopuštenost – Pripremna odluka)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/10

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2019. – Alcogroup SA, Alcodis SA protiv Europske komisije, Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles
      (predmet C-403/18) (1)

      (Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište etanola - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 20. stavak 4. - Odluka o pretrazi - Odvijanje pretrage - Povjerljivost komunikacije između odvjetnika i njegova klijenta - Odbijanje prekida istražnih mjera - Tužba za poništenje - Dopuštenost - Pripremna odluka)
      (2019/C 423/12)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Alcogroup SA, Alcodis SA (zastupnici: P. de Bandt, J. Dewispelaere i J. Probst, avocats)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Orde (zastupnici: T. Christoforou, V. Bottka, C. Giolito i F. Jimeno Fernández, agenti), Orde van Vlaamse Balies (zastupnici: F. Wijckmans i S. De Keer, advocaten, i S. Engelen, avocat), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles (zastupnici: T. Bontinck, A. Guillerme i P. Goffinet, odvjetnici)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvima Alcogroup SA i Alcodis SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet T-730/18: Presuda Općeg suda od 3. listopada 2019. – DQ i dr. protiv Parlamenta („Javna služba – Dužnosnici – Članak 24. Pravilnika o osoblju – Zahtjev za pomoć – Članak 12.a Pravilnika o osoblju – Uznemiravanje – Opseg zadaće pružanja pomoći – Mjera udaljavanja s radnog mjesta – Trajanje upravnog postupka – Odgovornost – Neimovinska šteta”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/48

      Presuda Općeg suda od 3. listopada 2019. – DQ i dr. protiv Parlamenta
      (predmet T-730/18) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Članak 24. Pravilnika o osoblju - Zahtjev za pomoć - Članak 12.a Pravilnika o osoblju - Uznemiravanje - Opseg zadaće pružanja pomoći - Mjera udaljavanja s radnog mjesta - Trajanje upravnog postupka - Odgovornost - Neimovinska šteta”)
      (2019/C 423/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: DQ i drugi tužitelji čija se imena navode u prilogu presudi (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: E. Taneva i T. Lazian, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog u biti neprikladnog ispitivanja njihova zahtjeva za pomoć koji se odnosi na uznemiravanje koje se pripisuje osobi koja im je hijerarhijski nadređena.

         Izreka

                  1.

                     Nalaže se Europskom parlamentu da DQ-u i drugim tužiteljima čija se imena navode u prilogu isplati ukupan iznos od 36 000 eura koji trebaju podijeliti, na ime neimovinske štete koju su pretrpjeli, uvećan za kamate, počevši od 13. prosinca 2017., po stopi koju utvrđuje Europska središnja banka (ESB) za glavne transakcije refinanciranja uvećanoj za tri i pol postotna boda, i to do datuma na koji Parlament isplati iznos od 36 000 eura.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                     Parlament će snositi vlastite troškove i polovicu troškova DQ-a i drugih tužitelja čija se imena navode u prilogu.

                  4.

                     DQ i drugi tužitelji čija se imena navode u prilogu snosit će polovicu vlastitih troškova.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: predmet C-423/18: Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg - Njemačka) – Südzucker AG protiv Hauptzollamt Karlsruhe (Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Zajednička organizacija tržišta – Uredba (EZ) br. 967/2006 – Članak 3. stavak 2. – Šećer – Pristojba za prekoračene količine – Rok za davanje obavijesti o ukupnom iznosu pristojbe koju je potrebno platiti – Najdulji rok za naknadni ispravak – Načela proporcionalnosti, pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/11

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg - Njemačka) – Südzucker AG protiv Hauptzollamt Karlsruhe
      (predmet C-423/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Zajednička organizacija tržišta - Uredba (EZ) br. 967/2006 - Članak 3. stavak 2. - Šećer - Pristojba za prekoračene količine - Rok za davanje obavijesti o ukupnom iznosu pristojbe koju je potrebno platiti - Najdulji rok za naknadni ispravak - Načela proporcionalnosti, pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja)
      (2019/C 423/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Südzucker AG

         Tuženik: Hauptzollamt Karlsruhe

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 2. prvu rečenicu Uredbe Komisije (EZ) br. 967/2006 od 29. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 318/2006 u vezi s proizvodnjom šećera iznad kvote treba tumačiti na način da, kada je nadležno tijelo države članice uputilo obavijest dotičnom proizvođaču šećera o pristojbi za prekoračene količine šećera u skladu s rokom predviđenim u toj odredbi, taj se rok primjenjuje i na ispravak takve obavijesti koji proizlazi iz provjere provedene na temelju članka 10. Uredbe Komisije (EZ) br. 952/2006 od 29. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 318/2006 u pogledu upravljanja tržištem šećera Zajednice i sustavom kvota, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 707/2008 od 24. srpnja 2008. Prekoračenje tog roka može ipak biti dopušteno ako nadležno nacionalno tijelo, osim u slučaju nemara na svojoj strani, nije znalo za pojedinosti o proizvodnji šećera dotičnog poduzeća i ako se to neznanje može razumno pripisati poduzeću jer nije postupalo u dobroj vjeri i nije poštovalo sve relevantne odredbe. Na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi je li to tako u glavnom predmetu s obzirom na sve okolnosti tog predmeta.

                  2.

                  U slučaju nepostojanja prava Unije o roku u kojem države članice mogu uputiti proizvođačima šećera ispravljenu obavijest o pristojbi za prekoračene količine proizvedenog šećera, nakon isteka roka utvrđenog člankom 3. stavkom 2. prvom rečenicom Uredbe br. 967/2006, na nacionalnom sudu je da provjeri, u svakom konkretnom slučaju i uzimajući u obzir sve okolnosti predmeta u glavnom postupku, poštuje li taj rok načela ekvivalentnosti i djelotvornosti kao i načelo pravne sigurnosti.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet T-749/18: Presuda Općeg suda od 24. rujna 2019. – Daimler protiv EUIPO-a (ROAD EFFICIENCY) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije ROAD EFFICIENCY – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/49

      Presuda Općeg suda od 24. rujna 2019. – Daimler protiv EUIPO-a (ROAD EFFICIENCY)
      (predmet T-749/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije ROAD EFFICIENCY - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 423/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: P. Kohl, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: W. Schramek i A. Söder, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. listopada 2018. (predmet R 2701/2017-5) u vezi s prijavom registracije verbalnog znaka ROAD EFFICIENCY kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 65, 18. 2. 2019.


title: spojeni predmeti C-573/18 i C-574/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 9. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof - Njemačka) – C GmbH & Co. KG (C-573/18), C-eG (C-574/18) protiv Finanzamt Z-a (Zahtjev za prethodnu odluku – Šesta direktiva 77/388/EEZ – Članak 11. dio A stavak 1. točka (a) – Porezna osnovica – Potpora izravno povezana s cijenom – Uredba (EZ) br. 2200/96 – Članak 11. stavak 1. i članak 15. – Organizacija poljoprivrednih proizvođača koja je osnovala operativni fond – Isporuke koje je organizacija proizvođača izvršila svojim članovima u zamjenu za plaćanja koja ne pokrivaju punu kupovnu cijenu – Dodatno financiranje isplaćeno iz operativnog fonda)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/16

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 9. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof - Njemačka) – C GmbH & Co. KG (C-573/18), C-eG (C-574/18) protiv Finanzamt Z-a
      (spojeni predmeti C-573/18 i C-574/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 11. dio A stavak 1. točka (a) - Porezna osnovica - Potpora izravno povezana s cijenom - Uredba (EZ) br. 2200/96 - Članak 11. stavak 1. i članak 15. - Organizacija poljoprivrednih proizvođača koja je osnovala operativni fond - Isporuke koje je organizacija proizvođača izvršila svojim članovima u zamjenu za plaćanja koja ne pokrivaju punu kupovnu cijenu - Dodatno financiranje isplaćeno iz operativnog fonda)
      (2019/C 423/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: C GmbH & Co. KG (C-573/18), C-eG (C-574/18)

         Tuženik: Finanzamt Z

         Izreka

      Članak 11. dio A stavak 1. točku (a) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica treba tumačiti na način da, u okolnostima kao što su one u glavnom postupku, u kojima „organizacija proizvođača” u smislu članka 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96 od 28. listopada 1996. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta voća i povrća kupuje robu od dobavljača, isporučuje tu robu svojim članovima i od njih prima plaćanje koje ne pokriva kupovnu cijenu, iznos koji operativni fond, u skladu s člankom 15. te uredbe, isplaćuje toj organizaciji proizvođača za isporuku te robe proizvođačima predstavlja dio protučinidbe za tu isporuku i treba ga smatrati potporom izravno povezanom s cijenom te transakcije koju je isplatila treća strana.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: predmet T-562/18: Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2019. – YP protiv Komisije

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/72

      Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2019. – YP protiv Komisije
      (predmet T-562/18) (1)

      (2019/C 423/86)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: predmet T-491/17: Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2019. – Opere Pie d’Onigo protiv Komisije („Tužba za poništenje – Državne potpore – Program potpora uspostavljen od strane Italije u korist određenih pružatelja socijalnih i sanitarnih usluga – Troškovi vezani uz odsutnost radnika zbog majčinstva i pružanja pomoći ovisnim članovima obitelji – Doprinosi uplaćeni od strane države privatnim poduzetnicima – Odluka o nepodnošenju prigovora – Nepostojanje stavljanja u nepovoljan položaj na tržištu – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nedopuštenost”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/50

      Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2019. – Opere Pie d’Onigo protiv Komisije
      (predmet T-491/17) (1)

      („Tužba za poništenje - Državne potpore - Program potpora uspostavljen od strane Italije u korist određenih pružatelja socijalnih i sanitarnih usluga - Troškovi vezani uz odsutnost radnika zbog majčinstva i pružanja pomoći ovisnim članovima obitelji - Doprinosi uplaćeni od strane države privatnim poduzetnicima - Odluka o nepodnošenju prigovora - Nepostojanje stavljanja u nepovoljan položaj na tržištu - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2019/C 423/63)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Istituzione pubblica di assistenza e beneficenza „Opere Pie d’Onigo” (Pederobba, Italija) (zastupnik: G. Maso, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati i D. Recchia, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 27. ožujka 2017. o nepodnošenju prigovora u odnosu na program potpora uspostavljen od strane Italije u korist određenih pružatelja socijalnih i sanitarnih usluga [Državne potpore SA.38825 (2016/NN)] (SL 2017., C 219, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Ipab di Vicenza, Ipab Casa Gino e Pierina Marani, Ipab Centro Residenziale per Anziani di Cittadelli, Azienda Pubblica dei Servizi alla Persona „Grimani Buttari – residenze per Anziani in Osimo” i Republika Italija.

                  3.

                     Istituzione pubblica di assistenza e beneficienza „Opere Pie d’Onigo” nalaže se snošenje troškova.

                  4.

                     Ipab di Vicenza, Ipab Casa Gino i Pierina Marani, Ipab Centro Residenziale per Anziani di Cittadelli, Azienda Pubblica dei Servizi alla Persona „Grimani Buttari – residenze per Anziani in Osimo” i Republika Italija svaki snose svoje troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

         (1)  SL C 330, 2. 10. 2017.


title: predmet C-579/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d’appel de Liège – Belgija) – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique protiv QC, Comida paralela 12 (Zahtjev za prethodnu odluku – Trošarine – Direktiva 2008/118/EZ – Članci 8. i 38. – Trošarinski obveznik nakon nezakonitog unošenja proizvoda na državno područje države članice – Pojam – Društvo koje snosi građansku odgovornost za radnje koje je počinio njegov direktor)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/16

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d’appel de Liège – Belgija) – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique protiv QC, Comida paralela 12
      (predmet C-579/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Trošarine - Direktiva 2008/118/EZ - Članci 8. i 38. - Trošarinski obveznik nakon nezakonitog unošenja proizvoda na državno područje države članice - Pojam - Društvo koje snosi građansku odgovornost za radnje koje je počinio njegov direktor)
      (2019/C 423/20)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d’appel de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique

         Tuženici: QC, Comida paralela 12

         Izreka

      Članak 38. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ, u vezi s člankom 8. stavkom 2. te direktive, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis poput onoga iz glavnog postupka, koji u slučaju nezakonitog unošenja na državno područje države članice trošarinskih proizvoda koji su pušteni u potrošnju u drugoj državi članici određuje da je za plaćanje trošarina solidarno odgovorna pravna osoba koja snosi građansku odgovornost za kaznena djela koja je počinio njezin direktor.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2019.


title: predmet T-605/17: Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2019. – CX protiv Komisije („Javna služba – Dužnosnici – Primici od rada – Odluka Komisije da traži povrat plaća isplaćenih tužitelju – Obavijest o terećenju kojom se izdaje nalog za povrat spornih iznosa – Zamjena pobijanih akata tijekom postupka – Odustanak od svih radnji za povrat spornih iznosa – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/51

      Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2019. – CX protiv Komisije
      (predmet T-605/17) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Odluka Komisije da traži povrat plaća isplaćenih tužitelju - Obavijest o terećenju kojom se izdaje nalog za povrat spornih iznosa - Zamjena pobijanih akata tijekom postupka - Odustanak od svih radnji za povrat spornih iznosa - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2019/C 423/64)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: CX (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i D. Milanowska, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje akata koji se odnose na povrat plaća isplaćenih za vrijeme od studenoga 2013. do listopada 2016.

         Izreka

                  1.

                     Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                     Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 374, 6. 11. 2017.


title: predmet T-563/18: Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2019. – YP protiv Komisije

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/73

      Rješenje Općeg suda od 26. rujna 2019. – YP protiv Komisije
      (predmet T-563/18) (1)

      (2019/C 423/87)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 408, 12. 11. 2018.


title: predmet C-653/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny - Poljska) – Unitel Sp. z o.o. w Warszawie protiv Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 146. – Izuzeća po izvozu – Pojam,isporuka robe' – Članak 131. – Uvjeti koje određuju države članice – Načelo proporcionalnosti – Načelo porezne neutralnosti – Dokazi – Utaja – Praksa države članice koja se sastoji od odbijanja prava na izuzeće kada kupac izvezene robe nije identificiran)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/17

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny - Poljska) – Unitel Sp. z o.o. w Warszawie protiv Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
      (predmet C-653/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 146. - Izuzeća po izvozu - Pojam,isporuka robe' - Članak 131. - Uvjeti koje određuju države članice - Načelo proporcionalnosti - Načelo porezne neutralnosti - Dokazi - Utaja - Praksa države članice koja se sastoji od odbijanja prava na izuzeće kada kupac izvezene robe nije identificiran)
      (2019/C 423/21)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Unitel Sp. z o.o. w Warszawie

         Tuženik: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

         Izreka

                  1.

                  Članak 146. stavak 1. točke (a) i (b) i članak 131. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost te načela porezne neutralnosti i proporcionalnosti valja tumačiti na način da im se protivi nacionalna praksa poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, prema kojoj se u svim slučajevima smatra da nema isporuke robe, u smislu te prve odredbe, te se posljedično odbija pravo na izuzeće od poreza na dodanu vrijednost (PDV) kada je roba o kojoj je riječ izvezena izvan Unije te su, nakon njezina izvoza, porezna tijela utvrdila da kupac te robe nije osoba navedena na računu koji je izdao porezni obveznik, nego drugi subjekt koji nije bio identificiran. U takvim okolnostima pravo na izuzeće od PDV-a predviđeno člankom 146. stavkom 1. točkama (a) i (b) te direktive treba odbiti ako nedostatak identifikacije stvarnog kupca sprečava dokazivanje da predmetna transakcija predstavlja isporuku robe u smislu te odredbe ili se utvrdi da je taj porezni obveznik znao ili morao znati da je ta transakcija bila dio utaje počinjene na štetu zajedničkog sustava PDV-a.

                  2.

                  Direktivu 2006/112 valja tumačiti na način da, kada je, u tim okolnostima, pravo na izuzeće od poreza na dodanu vrijednost (PDV) predviđeno člankom 146. stavkom 1. točkama (a) i (b) Direktive o PDV-u odbijeno, treba smatrati da predmetna transakcija ne predstavlja oporezivu transakciju i da stoga ne daje pravo na odbitak pretporeza.

         (1)  SL C 44, 4. 2. 2019.


title: predmet C-459/18: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen - Belgija) – Argenta Spaarbank NV protiv Belgische Staat („Zahtjev za prethodnu odluku – Porezno zakonodavstvo – Porez na dobit – Odbitak za rizični kapital – Smanjenje iznosa koji mogu odbiti društva koja imaju stalnu poslovnu jedinicu u drugoj državi članici i koja ostvaruju prihod izuzet od poreza na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja – Članak 49. UFEU- a – Sloboda poslovnog nastana – Nepovoljno postupanje – Nepostojanje”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/12

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen - Belgija) – Argenta Spaarbank NV protiv Belgische Staat
      (predmet C-459/18) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porezno zakonodavstvo - Porez na dobit - Odbitak za rizični kapital - Smanjenje iznosa koji mogu odbiti društva koja imaju stalnu poslovnu jedinicu u drugoj državi članici i koja ostvaruju prihod izuzet od poreza na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja - Članak 49. UFEU- a - Sloboda poslovnog nastana - Nepovoljno postupanje - Nepostojanje”)
      (2019/C 423/14)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Argenta Spaarbank NV

         Tuženik: Belgische Staat

         Izreka

      Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalno zakonodavstvo kao što je to ono o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg se, u svrhu izračuna odbitka za društvo koje u cijelosti podliježe porezu u jednoj državi članici i ima stalnu poslovnu jedinicu u drugoj državi članici čija je dobit izuzeta od poreza u prvoj državi članici na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, neto vrijednost aktive takve stalne poslovne jedinice najprije uzima u obzir u izračunu odbitka za rizični kapital odobren rezidentnom društvu, a zatim se iznos odbitka smanjuje za niži od sljedećih iznosa, to jest dio odbitka za rizični kapital koji se odnosi na stalnu poslovnu jedinicu ili pozitivan rezultat koji je ostvarila ta stalna poslovna jedinica, iako se takvo smanjenje ne primjenjuje u slučaju stalne poslovne jedinice smještene u prvoj državi članici.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: Ispravak obavijesti u Službenom listu u predmetu T-642/19 (SL C 383 od 11.11.2019.)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/74

      Ispravak obavijesti u Službenom listu u predmetu T-642/19

         (Službeni list Europske unije C 383 od 11. studenoga 2019.)

      (2019/C 423/88)
      Na stranici 75., obavijest u Službenom listu u predmetu T-642/19, JCDecaux Street Furniture Belgium/Komisija treba glasiti kako slijedi:

            „Tužba podnesena 25. rujna 2019. – JCDecaux Street Furniture Belgium protiv Komisije

               (predmet T-642/19)

            (2019/C 423/88)
            Langue de procédure: le français

               Stranke

               Tužitelj: JCDecaux Street Furniture Belgium (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: A. Winckler i G. Babin, odvjetnici)

               Tuženik: Europska komisija

               Tužbeni zahtjev

            Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                        —

                        poništi članak 1. pobijane odluke u dijelu u kojem se njime zaključuje da provedba ugovora iz 1984. čini nespojivu državnu potporu u korist društva JCDecaux i članke 2. do 4. te odluke u dijelu u kojem se njima nalaže da Belgijska država mora zahtijevati povrat te državne potpore od društva JCDecaux;

                        —

                        naloži Komisiji snošenje troškova.

               Tužbeni razlozi i glavni argumenti

            U prilog svojoj tužbi protiv Odluke Komisije C(2019) 4466 final od 24. lipnja 2019. o državnoj potpori SA.33078 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Belgija u korist društva JC Decaux Belgium Publicité, tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                        1.

                        Prvi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni i pogrešci koja se tiče prava koje je počinila Komisija time što je smatrala da tužiteljeva uporaba određenih sredstava za oglašavanje, koja su obuhvaćena ugovorom od 16. srpnja 1984., nakon razdoblja njegove primjene čini prednost.

                                    —

                                    Komisija je pogrešno zaključila da postoji gospodarska prednost unatoč mehanizmu naknade koji je provodio Grad Bruxelles u skladu sa svojom obvezom očuvanja gospodarske ravnoteže ugovora.

                                    —

                                    Komisija je počinila očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava time što je smatrala da je tužitelj ostvario uštedu u pogledu najamnina i poreza što čini prednost.

                                    —

                                    Ugovori od 16. srpnja 1984. i 14. listopada 1999. nisu „isključivo komercijalni”i u konkretnom slučaju ispunjeni su kriteriji iz presude Altmark.

                        2.

                        Podredno, drugi tužbeni razlog temelji se na spojivosti hipotetske državne potpore, koja je donesena u skladu s Komunikacijom Komisije o okviru Europske unije za državne potpore u obliku naknade za javne usluge i Odlukom o uslugama od općeg gospodarskog interesa iz 2012..

                        3.

                        Podredno, treći tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj povredi njezine obveze obrazlaganja u pogledu ocjene iznosa čiji povrat treba zatražiti.

                                    —

                                    Komisija nije u dovoljnoj mjeri odgovorila na elemente koje su istaknule stranke, u svojem priopćenju za medije prejudicira iznos potpore čiji povrat treba zatražiti i povređuje svoja interna postupovna pravila.

                                    —

                                    Određivanje iznosa hipotetske potpore nije moguće i protivi se njezinu povratu.

                        4.

                        Podredno, četvrti tužbeni razlog temelji se na zastari državne potpore u pobijanoj odluci.”


title: predmet C-489/19 PPU: Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammergericht Berlin - Njemačka) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv osobe NJ (Zahtjev za prethodnu odluku – Hitni prethodni postupak – Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Europski uhidbeni nalog – Okvirna oduka 2002/584/PUP – Članak 1. stavak 1. – Pojam ‚europski uhidbeni nalog’ – Minimalni zahtjevi o kojima ovisi valjanost – Članak 6. stavak 1. – Pojam ‚pravosudno tijelo izdavanja’ – Europski uhidbeni nalog koji je izdalo državno odvjetništvo države članice – Status – Podređenost tijelu izvršne vlasti – Ovlast ministra pravosuđa da daje pojedinačne naputke – Sudsko potvrđivanje europskog uhidbenog naloga prije njegova slanja)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/18

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Kammergericht Berlin - Njemačka) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv osobe NJ
      (predmet C-489/19 PPU) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Europski uhidbeni nalog - Okvirna oduka 2002/584/PUP - Članak 1. stavak 1. - Pojam ‚europski uhidbeni nalog’ - Minimalni zahtjevi o kojima ovisi valjanost - Članak 6. stavak 1. - Pojam ‚pravosudno tijelo izdavanja’ - Europski uhidbeni nalog koji je izdalo državno odvjetništvo države članice - Status - Podređenost tijelu izvršne vlasti - Ovlast ministra pravosuđa da daje pojedinačne naputke - Sudsko potvrđivanje europskog uhidbenog naloga prije njegova slanja)
      (2019/C 423/22)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Kammergericht Berlin

         Stranke glavnog postupka

      NJ

         uz sudjelovanje: Generalstaatsanwaltschaft Berlin

         Izreka

      Pojam „europski uhidbeni nalog” iz članka 1. stavka 1. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da su njime obuhvaćeni europski uhidbeni nalozi koje su izdala državna odvjetništva države članice, neovisno o tome što su ona u okviru tog izdavanja izložena riziku izravne ili neizravne podređenosti pojedinačnim nalozima ili naputcima izvršne vlasti, poput ministra pravosuđa, ako te europske uhidbene naloge, kako bi ih ta državna odvjetništva mogla poslati, nužno mora potvrditi sud koji, s obzirom na to da ima pristup čitavom spisu kaznenog postupka u kojemu se nalaze i eventualni pojedinačni nalozi i naputci izvršne vlasti, provodi neovisan i objektivan nadzor ispunjenosti pretpostavki za izdavanje i proporcionalnosti tih uhidbenih naloga donošenjem autonomne odluke kojom se tim nalozima daje njihov konačan oblik.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: predmet T-451/18: Rješenje Općeg suda od 25. rujna 2019. – Triantafyllopoulos i dr. protiv ESB-a („Tužba za naknadu štete – Šteta koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog nedostatka nadzora Grčke središnje banke i ESB-a nad Zadružnom bankom Achaïe – Zastarni rok – Članak 46. Statuta Suda Europske unije – Uzročno-posljedična veza – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/52

      Rješenje Općeg suda od 25. rujna 2019. – Triantafyllopoulos i dr. protiv ESB-a
      (predmet T-451/18) (1)

      („Tužba za naknadu štete - Šteta koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog nedostatka nadzora Grčke središnje banke i ESB-a nad Zadružnom bankom Achaïe - Zastarni rok - Članak 46. Statuta Suda Europske unije - Uzročno-posljedična veza - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)
      (2019/C 423/66)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelji: Panagiotis Triantafyllopoulos (Patras, Grčka) i 487 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnik: N. Ioannou, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnik: C. Hernandez Saseta i M. Anastasiou, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se zahtijeva naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog nedovoljnog nadzora ESB-a nad Trapeza tis Ellados (Grčkom središnjom bankom) koja sama nije dovoljno nadzirala Achaïki Synetairistiki Trapeza SYN.PE (Zadružnu banku Achaïe, Grčka) u kojoj ima poslovne udjele.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Panagiotis Triantafyllopoulos i drugi tužitelji čija su imena navedena u prilogu rješenju snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske središnje banke (ESB).

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet C-652/18: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 3. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad - Haskovo – Bugarska) – SZ protiv Mitnica Burgas (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Kontrola gotovine koja se unosi ili iznosi iz Europske unije – Uredba (EZ) br. 1889/2005 – Članak 3. stavak 1. – Povreda obveze prijavljivanja – Članak 9. stavak 1. – Sankcije predviđene nacionalnim pravom – Nacionalni propis – Novčana kazna i oduzimanje neprijavljenog iznosa u korist države – Proporcionalnost)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/19

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 3. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad - Haskovo – Bugarska) – SZ protiv Mitnica Burgas
      (predmet C-652/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Kontrola gotovine koja se unosi ili iznosi iz Europske unije - Uredba (EZ) br. 1889/2005 - Članak 3. stavak 1. - Povreda obveze prijavljivanja - Članak 9. stavak 1. - Sankcije predviđene nacionalnim pravom - Nacionalni propis - Novčana kazna i oduzimanje neprijavljenog iznosa u korist države - Proporcionalnost)
      (2019/C 423/23)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad - Haskovo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SZ

         Tuženik: Mitnica Burgas

         Uz sudjelovanje: Okrazhna prokuratura – Haskovo

         Izreka

      Članak 9. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onoga u kojemu je riječ u glavnom postupku koji kao sankciju za povredu obveze prijavljivanja predviđenu člankom 3. te uredbe, osim administrativne novčane kazne, predviđa i oduzimanje tog neprijavljenog iznosa u korist države.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: predmet C-514/18 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. listopada 2019. – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark protiv Gabriele Schmid, Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba – Žig Europske unije – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Članak 15. – Pojam „stvarne uporabe” – Zahtjev uporabe žiga u skladu s njegovom temeljnom funkcijom)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/13

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. listopada 2019. – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark protiv Gabriele Schmid, Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (predmet C-514/18 P) (1)

      (Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 15. - Pojam „stvarne uporabe” - Zahtjev uporabe žiga u skladu s njegovom temeljnom funkcijom)
      (2019/C 423/16)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (zastupnici: I. Hödl i S. Schoeller, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Gabriele Schmid (zastupnik: B. Kuchar, odvjetnica), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Regionalna poljoprivredna i šumarska komora u Štajerskoj, Austrija) nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) te troškova Gabriele Schmid.

         (1)  SL C 408, 12. 11. 2018.


title: predmet C-284/19 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 1. listopada 2019. – Andrew Clarke protiv Europske komisije (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Tužba za poništenje – Tužba zbog propusta – Komisijino odbijanje pokretanja postupka zbog povrede obveze na temelju članka 258. UFEU-a protiv države članice)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/19

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 1. listopada 2019. – Andrew Clarke protiv Europske komisije
      (predmet C-284/19 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Tužba za poništenje - Tužba zbog propusta - Komisijino odbijanje pokretanja postupka zbog povrede obveze na temelju članka 258. UFEU-a protiv države članice)
      (2019/C 423/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Andrew Clarke (zastupnik: E. Lock, Solicitor)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbije kao očito neosnovana.

                  2.

                  Andrew Clarke snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: predmet T-607/18: Rješenje Općeg suda od 9. listopada 2019. – Essity Hygiene and Health protiv EUIPO-a (Prikaz lista) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije koji predstavlja list – Apsolutni razlog za odbijanje – Opoziv pobijane odluke – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/54

      Rješenje Općeg suda od 9. listopada 2019. – Essity Hygiene and Health protiv EUIPO-a (Prikaz lista)
      (predmet T-607/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji predstavlja list - Apsolutni razlog za odbijanje - Opoziv pobijane odluke - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2019/C 423/68)
      Jezik postupka: švedski

         Stranke

         Tužitelj: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Švedska) (zastupnik: U. Wennermark, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. srpnja 2018. (predmet R 2196/2017-5) u vezi sa prijavom za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje list kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                     Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: predmet C-467/19 PPU: Rješenje Suda (drugo vijeće) od 24. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad - Bugarska) – kazneni postupak protiv QR (Zahtjev za prethodnu odluku – Hitni prethodni postupak – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Direktiva (EU) 2016/343 – Članak 7. stavak 4. – Jačanje određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku – Pravo braniti se šutnjom i pravo osobe da samu sebe ne izloži kaznenom progonu – Sporazum sklopljen između tužiteljstva i počinitelja kaznenog djela – Sudsko odobrenje takvog sporazuma – Uvjet – Suglasnost ostalih okrivljenika – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Neprimjenjivost)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/20

      Rješenje Suda (drugo vijeće) od 24. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad - Bugarska) – kazneni postupak protiv QR
      (predmet C-467/19 PPU) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Direktiva (EU) 2016/343 - Članak 7. stavak 4. - Jačanje određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku - Pravo braniti se šutnjom i pravo osobe da samu sebe ne izloži kaznenom progonu - Sporazum sklopljen između tužiteljstva i počinitelja kaznenog djela - Sudsko odobrenje takvog sporazuma - Uvjet - Suglasnost ostalih okrivljenika - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Neprimjenjivost)
      (2019/C 423/25)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog postupka

      QR

         uz sudjelovanje: Spetsializirana prokuratura, YM, ZK, HD

         Izreka

      Članak 7. stavak 4. Direktive (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku treba tumačiti na način da ne uređuje pitanje može li sudsko odobrenje sporazuma o kazni poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, sklopljenog između okrivljenika, zbog njegove navodne pripadnosti zločinačkom udruženju, i državnog odvjetnika, biti uvjetovano time da drugi okrivljenici koje se kazneno progoni zbog njihove pripadnosti tom zločinačkom udruženju daju svoju suglasnost za sklapanje tog sporazuma.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: predmet C-548/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Saarländisches Oberlandesgericht - Njemačka) – BGL BNP Paribas SA protiv TeamBank AG Nürnberg (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EZ) br. 593/2008 – Pravo koje se primjenjuje na ugovorne obveze – Članak 14. – Dobrovoljni ustup tražbina – Učinak prema trećim osobama)

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/14

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Saarländisches Oberlandesgericht - Njemačka) – BGL BNP Paribas SA protiv TeamBank AG Nürnberg
      (predmet C-548/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 593/2008 - Pravo koje se primjenjuje na ugovorne obveze - Članak 14. - Dobrovoljni ustup tražbina - Učinak prema trećim osobama)
      (2019/C 423/17)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Saarländisches Oberlandesgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: BGL BNP Paribas SA

         Tuženik: TeamBank AG Nürnberg

         Izreka

      Članak 14. Uredbe (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) treba tumačiti na način da se njime ne određuje, izravno ili po analogiji, mjerodavno pravo u pogledu učinaka dobrovoljnog ustupa tražbine u slučaju višestrukih ustupa tražbine istog vjerovnika uzastopnim primateljima.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: predmet C-679/19.: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. rujna 2019. uputio Tribunalul Ilfov (Rumunjska) – NL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. rujna 2019. uputio Tribunalul Ilfov (Rumunjska) – NL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București
      (predmet C-679/19.)
      (2019/C 423/27)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Ilfov

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: NL

         Druga stranka u žalbenom postupku: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 9. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (1) tumačiti na način da mu se protivi sankcija poput one predviđene člankom 653. točkom (i) Hotărâreje Guvernului nr. 707/2006 din 7 iunie 2006 pentru aprobarea Regulamentului de aplicare a Codului vamal al României (Vladina odluka br. 707/2006 od 7. lipnja 2006. o donošenju uredbe o provedbi Carinskog zakonika Rumunjske), kojim je propisano da se gotovina koja nije prijavljena u pisanom obliku carinskim tijelima, koja prelazi ograničenje od 10 000 eura, oduzima u cijelosti i konačno?

                  2.

                  Treba li članak 9. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice tumačiti na način da mu se protivi to da država članica primijeni prekršajnu sankciju oduzimanja iznosa koji nije prijavljen u cijelosti a da se pritom ne provede prethodna ili naknadna provjera podrijetla i namjena iznosa te neovisno o njegovu podrijetlu i namjeni?

         (1)  Uredba (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (SL 2005., L 309, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 224.)


title: predmet C-683/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. rujna 2019. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Viesgo Infraestructuras Energéticas, S.L. protiv Administración del Estado i dr.

text:
               16.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 423/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. rujna 2019. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Viesgo Infraestructuras Energéticas, S.L. protiv Administración del Estado i dr.
      (predmet C-683/19)
      (2019/C 423/28)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Supremo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Viesgo Infraestructuras Energéticas, S.L.

         Tuženici: Administración del Estado, Iberdrola, S.A., Gas Natural SDG, S.A., EDP España, S.A., CIDE, Asociación de Distribuidores de Energía Eléctrica, Endesa, S.A., Agri-Energía, S.A., Navarro Generación, S.A., Electra del Cardener, Serviliano García, S.A., Energías de Benasque, S.L., Candín Energía, S.L., Cooperativa Eléctrica Benéfica Catralense, Cooperativa Valenciana, Eléctrica Vaquer, S.A., Hijos de José Bassols, S.A., Electra Aduriz, S.A., El Gas, S.A., Estabanell y Pahisa, S.A., Electra Caldense, S.A., Cooperativa Popular de Fluid Electric Camprodon, S.C.C.L., Fuciños Rivas, S.L., Electra del Maestrazgo, S.A.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li, u skladu sa sudskom praksom koju je Sud utvrdio, među ostalim, u svojim presudama od 20. travnja 2010. (predmet C-265/08, Federutility) (1) i od 7. rujna 2016. (predmet C-121/15, ANODE) (2), usklađena sa zahtjevima utvrđenima u članku 3. stavku 2. Direktive 2009/72/EZ (3) nacionalna odredba poput one utvrđene u članku 45. stavku 4. Leya 24/2013, de 26 de diciembre (Zakon 24/2013 od 26. prosinca), koja je kasnije razrađena člancima 2. i 3. Kraljevske uredbe 968/2014 od 21. studenoga, koja prebacuje financiranje socijalne tarife na određene subjekte u elektroenergetskom sustavu, odnosno na društva majke grupa društava ili, ovisno o slučaju, društva koja istodobno obavljaju djelatnosti proizvodnje, distribucije i prodaje električne energije, pri čemu su neki od tih obvezanih subjekata od vrlo male važnosti za cjelokupni sektor, dok su, suprotno tomu, od navedenog tereta oslobođeni drugi subjekti ili grupe poduzetnika koji su možda u boljem položaju za snošenje tog troška zbog svojih prihoda, važnosti koju imaju u nekom od sektora djelatnosti ili zato što istodobno i cjelovito obavljaju dvije od tih djelatnosti?

                  2.

                  Je li usklađena sa zahtjevom proporcionalnosti utvrđenim u navedenom članku 3. stavku 2. Direktive 2009/72/EZ nacionalna odredba iz koje proizlazi da obveza financiranja socijalne tarife nije utvrđena iznimno niti u ograničenom razdoblju, nego na neodređeno, bez povrata ili neke druge kompenzacijske mjere?

         (1)  EU:C:2010:205

         (2)  EU:C:2016:637

         (3)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL 2009., L 211, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)