201711170381555942017/C 412/475802017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170824323322Predmet T-580/17: Tužba podnesena 24. kolovoza 2017. – Karp protiv Parlamenta
 ---documentbreak--- C4122017HR3220120170824HR0047322332Tužba podnesena 24. kolovoza 2017. – Karp protiv Parlamenta
   (Predmet T-580/17)2017/C 412/47Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Kevin Karp (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: N. Lambers i R. Ben Ammar, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi odluku tijela koje je ovlašteno za sklapanje ugovora o radu za EFDD klub u Europskom parlamentu koje je tužitelja svrstalo u funkcijsku skupinu II, razred 4, stupanj 1, iako su mu bili povjereni savjetodavni zadaci koji odgovaraju funkcijskoj grupi IV sve do isteka njegova ugovora o radu 11. studenoga 2016.;

            —

            dodijeli tužitelju naknadu navodno pretrpljene imovinske i neimovinske štete, uključujući naknadu štete zbog navodnog gubitka prilike za zapošljavanje nakon isteka njegova ugovora o radu.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 80. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (CEOS).

                     —

                     Tužitelj tvrdi da je za potrebe prvog ugovora razvrstan u platni razred funkcijske skupine I, a za potrebe drugog ugovora o radu čije sklapanje mu je ponuđeno na dno funkcijske skupine II iako su većinu poslova koji su tužitelju povjereni na temelju prvog i drugog ugovora činili administrativni i savjetodavni zadaci.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 82. CEOS-a.

                     —

                     Članak 82. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije propisuje da će se član ugovornog osoblja zaposliti u funkcijskog skupini IV ako može dokazati razinu obrazovanja koja odgovara završenom sveučilišnom studiju u trajanju od najmanje tri godine potvrđeno diplomom ili profesionalno obrazovanje istovrijedne razine. Tužitelj je ispunio te kriterije te ga se trebalo razvrstati u platni razred u skladu s time.

            3.

            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi prava koja proizlazi iz primjene uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme.

                     —

                     Tužitelj ističe da je tijelo za imenovanje zlouporabilo pravo izborom ugovorâ o radu koji su mu ponuđeni te osobito svojom odlukom o neproduljenju njegova ugovora o radu ili da mu se ne ponudi ugovor o radu na neodređeno vrijeme.

            4.

            Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti na temelju odluke o neproduljenju tužiteljevog ugovora o radu.

                     —

                     Razlozi za neproduljenje tužiteljeva ugovora o radu nisu razumno opravdani i predstavljaju zlouporabu ovlasti što opravdava zahtjev za naknadu štete.

            5.

            Peti tužbeni razlog, koji se temelji na gubitku prilike za zapošljavanje.

                     —

                     Tužitelja se držalo u neznanju u vezi s mogućnošću produljenja njegova ugovora. On zapravo nikada nije zaprimio odgovarajuću odluku tijela za imenovanje, nije mogao organizirati svoj odlazak niti, na primjer, zatražiti premještaj ili podnijeti prijavu za drugi posao.


201711170161555632017/C 412/255462017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170918161722Predmet C-546/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. rujna 2017. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – DISA Gas SAU protiv Administración del Estado, Redexis Gas S.L. i Repsol Butano S.A.
 ---documentbreak--- C4122017HR1620120170918HR0025162172Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. rujna 2017. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – DISA Gas SAU protiv Administración del Estado, Redexis Gas S.L. i Repsol Butano S.A.
   (Predmet C-546/17)2017/C 412/25Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: DISA Gas SAU

      Tuženici: Administración del Estado, Redexis Gas S.L. i Repsol Butano S.A.

      Prethodna pitanja

            1.

            Uzimajući u obzir sudsku praksu iz predmeta Federutility [presuda Suda Europske unije od 20. travnja 2010. (C-265/08)], je li mjera utvrđivanja najviše cijene za bocu uskladištenog ukapljenog plina, kao mjera zaštite socijalno ugroženih potrošača, za slučaj nastupanja, zasebno ili zajedno, jedne od okolnosti u nastavku, spojiva s tom sudskom praksom ili sukladna načelu proporcionalnosti?

                     —

                     mjera se donosi kao opća mjera za sve potrošače na neodređeno razdoblje „sve dok se uvjeti konkurentnosti i tržišnog natjecanja na tom tržištu ne mogu smatrati dostatnima”,

                     —

                     mjera se primjenjuje već više od [1]8 godina,

                     —

                     mjera može dovesti do održavanja stanja ograničenog tržišnog natjecanja jer predstavlja prepreku ulasku novih operatora.

            2.

            Uzimajući u obzir sudsku praksu iz navedenog predmeta Federutility [presuda Suda Europske unije od 20. travnja 2010. (C-265/08)], je li spojivo s tom sudskom praksom ili sukladno načelu proporcionalnosti to da se vladajućem operatoru na određenom području nametne obveza kućne dostave uskladištenog ukapljenog naftnog plina, iz razloga zaštite socijalno ugroženih potrošača ili stanovnika teško dostupnih područja, ako nastupe, zasebno ili zajedno, neke od okolnosti iz prethodnog pitanja?


201711170081555432017/C 412/121562016CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL201710127711Predmet C-156/16: Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht München – Njemačka) – Tigers GmbH protiv Hauptzollamt Landshut (Zahtjev za prethodnu odluku — Provedbena uredba (EU) br. 412/2013 — Članak 1. stavak 3. — Carinski zakonik Zajednice — Članak 78. — Pravilo kojim se primjena pojedinačnih stopa antidampinške pristojbe uvjetuje dostavljanjem valjanog računa — Prihvatljivost dostavljanja valjanog računa nakon podnošenja carinske deklaracije — Odbijanje povrata)
 ---documentbreak--- C4122017HR710120171012HR00127171Presuda Suda (osmo vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht München – Njemačka) – Tigers GmbH protiv Hauptzollamt Landshut
   (Predmet C-156/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Provedbena uredba (EU) br. 412/2013 — Članak 1. stavak 3. — Carinski zakonik Zajednice — Članak 78. — Pravilo kojim se primjena pojedinačnih stopa antidampinške pristojbe uvjetuje dostavljanjem valjanog računa — Prihvatljivost dostavljanja valjanog računa nakon podnošenja carinske deklaracije — Odbijanje povrata)“2017/C 412/12Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tigers GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Landshut

      Izreka

   Članak 1. stavak 3. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 412/2013 od 13. svibnja 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz keramičkih stolnih i kuhinjskih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine treba tumačiti na način da on dopušta da se nakon podnošenja carinske deklaracije dostavi valjani račun za potrebe određivanja konačne antidampinške pristojbe ako su ispunjeni svi ostali preduvjeti potrebni da bi se poduzetniku mogla odobriti posebna stopa antidampinške carine i ako je osigurano poštovanje pravilne primjene antidampinških pristojbi, a na sudu koji je uputio zahtjev je da to provjeri.
   (
         1
      )	SL C 211, 13. 6. 2016.


201711170091555442017/C 412/265722017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170928171711Predmet C-572/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2017. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Riksåklagaren protiv Imrana Syeda
 ---documentbreak--- C4122017HR1710120170928HR0026171171Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2017. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Riksåklagaren protiv Imrana Syeda
   (Predmet C-572/17)2017/C 412/26Jezik postupka: švedski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta domstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Riksåklagaren

      Optuženik: Imran Syed

      Prethodna pitanja

            1.

            Može li doći do povrede autorova isključiva prava distribucije iz članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 (
                  1
               ) ne samo u odnosu na robu sa zaštićenim motivom koja se nezakonito nudi na prodaju u trgovini, već i u pogledu robe s istovjetnim motivima, koju skladišti osoba koja nudi robu na prodaju?

            2.

            Je li relevantno drži li se roba u skladištu povezanom s trgovinom ili na drugom mjestu?

      (
         1
      )	Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL 2001. L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.).


201711170361555802017/C 412/485972017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170828333421Predmet T-597/17: Tužba podnesena 28. kolovoza 2017. – Poza Poza protiv SRB-a
 ---documentbreak--- C4122017HR3310120170828HR0048331342Tužba podnesena 28. kolovoza 2017. – Poza Poza protiv SRB-a
   (Predmet T-597/17)2017/C 412/48Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Máximo Poza Poza (Murcia, Španjolska) (zastupnik: P. Poza Cisneros, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            smatra podnesenom tužbu za poništenje protiv odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora o zapljeni dionica društva Banco Popular, donese presudu o poništenju te odluke i, posljedično, naloži da mu se vrate dionice i ostali kapitalni instrumenti društva Banco Popular, a u suprotnom, podredno, da mu se isplati naknada u neto vrijednosti dionica društva Banco Popular na dan 22. svibnja 2017, u iznosu od 2675424 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


201711170521556122017/C 412/362022016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171024252622Predmet T-202/16: Presuda Općeg suda od 24. listopada 2017. – Keturi kambariai protiv EUIPO-a – Coffee In (coffee inn) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije coffee inn — Raniji nacionalni figurativni žig coffee in — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (sadašnji članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (sadašnji članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2520120171024HR0036252262Presuda Općeg suda od 24. listopada 2017. – Keturi kambariai protiv EUIPO-a – Coffee In (coffee inn)
   (Predmet T-202/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije coffee inn — Raniji nacionalni figurativni žig coffee in — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (sadašnji članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (sadašnji članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)“2017/C 412/36Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: UAB Keturi kambariai (Vilnius, Litva) (zastupnik: R. Pumputienė, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Lukošiūtė, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: OÜ Coffee In (Tallinn, Estonija) (zastupnik: P. Lätt, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. ožujka 2016. (predmet R 137/2015-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Coffee In i Keturi kambariai.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Nalaže se društvu UAB Keturi kambariai snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 270, 25. 7. 2016.


201711170041555422017/C 412/275732017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170928181811Predmet C-573/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2017. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Daniela Adama Popławskog
 ---documentbreak--- C4122017HR1810120170928HR0027181181Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2017. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Daniela Adama Popławskog
   (Predmet C-573/17)2017/C 412/27Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Openbaar Ministerie

      Tuženik: Daniel Adam Popławski

      Prethodna pitanja

            1.

            Ako pravosudno tijelo izvršenja ne može nacionalne odredbe donesene radi provedbe okvirne odluke tumačiti na način da se njihovom primjenom ostvari rezultat usklađen s okvirnom odlukom, je li ono na temelju načela nadređenosti dužno izuzeti od primjene nacionalne odredbe nespojive s odredbama navedene okvirne odluke?

            2.

            Je li valjana izjava države članice iz članka 28. stavka 2. Okvirne odluke 2008/909 (
                  1
               ) ako nije podnesena „[prilikom] donošenja ove Okvirne odluke”, nego kasnijeg datuma?

      (
         1
      )	Okvirna odluka Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji (SL 2008., L 327, str. 27.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 111.)


201711170391555952017/C 412/374042016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171023262611Predmet T-404/16: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – O2 Holdings (Oblik paketa keksa) („Žig Europske unije — Postupak opoziva — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik paketa keksa — Proglašenje opoziva — Važnost uporabe — Nepostojanje izmjene razlikovnog karaktera”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2610120171023HR0037261261Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – O2 Holdings (Oblik paketa keksa)
   (Predmet T-404/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak opoziva — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik paketa keksa — Proglašenje opoziva — Važnost uporabe — Nepostojanje izmjene razlikovnog karaktera”)“2017/C 412/37Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španjolska) (zastupnik: I. Escudero Pérez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: O2 Holdings Ltd (Slough, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: J. Rebling, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. svibnja 2016. (predmet (R 1613/2015-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava O2 Holdings Ltd i Galletas Gullón.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 19. svibnja 2016. (predmet R 1613/2015-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava O2 Holdings Ltd i Galletas Gullon.

            2.

            EUIPO-u i društvu O2 Holdings Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 343, 19. 9. 2016.


201711170541556032017/C 412/496392017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170921343521Predmet T-639/17: Tužba podnesena 21. rujna 2017. – Madrid Diario de la Noche i drugi protiv Komisije i SRB-a
 ---documentbreak--- C4122017HR3410120170921HR0049341352Tužba podnesena 21. rujna 2017. – Madrid Diario de la Noche i drugi protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-639/17)2017/C 412/49Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelji: Madrid Diario de la Noche, SA (Madrid, Španjolska) i drugih 24 tužitelja (zastupnici: B. Cremades Roman, F. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín i P. Marrodán Lázaro, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

            —

            smatra podnesenim ovaj dopis, priložene mu dokumente i tvrdnje sadržane u njemu;

            —

            poništi Odluku SRB-a br. SRB/EES/2017/08 i Odluku Komisije (EU) 2017/1246, obje donesene 7. lipnja 2017. i, posljedično, naloži SRB-u i Europskoj komisiji da im vrate njihove uloge u društvo Banco Popular ili, alternativno, naloži SRB-u i Europskoj komisiji da im naknade štetu s naslova izvanugovorne odgovornosti.

            —

            naloži SRB-u i Europskoj komisiji snošenje troškova ovog postupka.

            —

            poništi vrednovanje nezavisnog stručnjaka SRB-a i nakon izračuna neto vrijednosti aktive društva Banco Popular, naloži SRB-u i Europskoj komisiji da im naknade štetu na način naveden u ovoj tužbi.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


201711170191555862017/C 412/132182016CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL201710128811Predmet C-218/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Poljska) – postupak koji je pokrenula Aleksandra Kubicka (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Uredba (EU) br. 650/2012 — Nasljeđivanje i Europska potvrda o nasljeđivanju — Područje primjene — Nekretnine koje se nalaze u državi članici koja ne poznaje vindikacijski legat — Odbijanje priznanja stvarnopravnih učinaka takvog legata)
 ---documentbreak--- C4122017HR810120171012HR00138181Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim – Poljska) – postupak koji je pokrenula Aleksandra Kubicka
   (Predmet C-218/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Uredba (EU) br. 650/2012 — Nasljeđivanje i Europska potvrda o nasljeđivanju — Područje primjene — Nekretnine koje se nalaze u državi članici koja ne poznaje vindikacijski legat — Odbijanje priznanja stvarnopravnih učinaka takvog legata)“2017/C 412/13Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: Aleksandra Kubicka

      uz sudjelovanje: Przemysława Bac, u svojstvu javnog bilježnika

      Izreka

   Članak 1. stavak 2. točke (k) i (l) kao i članak 31. Uredbe (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju treba tumačiti na način da im se protivi odbijanje tijela države članice da prizna stvarnopravne učinke vindikacijskog legata, koji poznaje pravo mjerodavno za nasljeđivanje koje je oporučitelj izabrao u skladu s člankom 22. stavkom 1. iste uredbe, ako se to odbijanje temelji na činjenici da se taj legat odnosi na pravo vlasništva na nekretnini koja se nalazi u toj državi članici čije zakonodavstvo ne poznaje institut legata s izravnim stvarnopravnim učinkom na dan otvaranja nasljedstva.
   (
         1
      )	SL C 335, 12. 9. 2016.


201711170241555872017/C 412/285782017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171003181922Predmet C-578/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2017. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Oy Hartwall Ab
 ---documentbreak--- C4122017HR1820120171003HR0028182192Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. listopada 2017. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Oy Hartwall Ab
   (Predmet C-578/17)2017/C 412/28Jezik postupka: finski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein hallinto-oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Oy Hartwall Ab

      Druga stranka: Patentti- ja rekisterihallitus

      Prethodna pitanja

            1.

            Je li prilikom tumačenja uvjeta za razlikovni karakter žiga u skladu s člankom 2. i člankom 3. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2008/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (
                  1
               ) relevantno to je li registracija žiga zatražena kao registracija za figurativni žig ili kao za žig koji se sastoji od boje?

            2.

            Ako je kvalifikacija žiga kao žiga koji se sastoji od boje ili figurativnog žiga relevantna pri ocjeni njihova razlikovnog karaktera, treba li žig, neovisno o njegovu prikazu u obliku slike, u skladu s prijavom za registraciju registrirati kao žig koji se sastoji od boje, ili ga se može registrirati isključivo kao figurativni žig?

            3.

            Ako se žig koji je u prijavi za registraciju prikazan u obliku slike može registrirati kao žig koji se sastoji od boje, zahtijeva li se za registraciju žiga – koji je u prijavi za registraciju grafički prikazan s potrebnom preciznošću u skladu sa sudskom praksom Suda u pogledu registracije žigova koji se sastoje od boje (i nije riječ o registraciji kao žiga boje kao takve, apstraktne, bez oblika i obrisa) – kao žiga koji se sastoji od boje, k tomu čvrsti dokaz o uporabi kako ga zahtijeva Ured za patente i registraciju, ili uopće bilo kakav dokaz?

      (
         1
      )	SL 2008., L 299, str. 25.


201711170331556042017/C 412/506842017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171004353511Predmet T-684/17: Tužba podnesena 4. listopada 2017. – Amorepacific protiv EUIPO-a – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
 ---documentbreak--- C4122017HR3510120171004HR0050351351Tužba podnesena 4. listopada 2017. – Amorepacific protiv EUIPO-a – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Predmet T-684/17)2017/C 412/50Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Amorepacific Corporation (Seoul, Koreja) (zastupnici: B. Führmeyer i F. Klein, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Primavera Life GmbH (Oy-Mittelberg, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „p primera Pure Sprout Energy” – prijava za registraciju br. 13 151 683

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. srpnja 2017. u predmetu R 1744/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            pobijanu odluku izmijeni na način da u cijelosti odbije prigovor;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka uključujući troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlog

            —

            povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


201711170431555832017/C 412/384182016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171023272711Predmet T-418/16: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – O2 Holdings (oblik paketa keksa) („Žig Europske unije — Postupak opoziva — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik paketa keksa — Proglašenje opoziva — Važnost uporabe — Nepostojanje izmjene razlikovnog karaktera”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2710120171023HR0038271271Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – O2 Holdings (oblik paketa keksa)
   (Predmet T-418/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak opoziva — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik paketa keksa — Proglašenje opoziva — Važnost uporabe — Nepostojanje izmjene razlikovnog karaktera”)“2017/C 412/38Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španjolska) (zastupnik: I. Escudero Pérez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: O2 Holdings Ltd (Slough, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: J. Rebling, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. svibnja 2016. (predmet R 1614/2015-4) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava O2 Holdings Ltd i Galletas Gullón.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 19. svibnja 2016. (predmet R 1614/2015-4) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava O2 Holdings Ltd i Galletas Gullon.

            2.

            Nalaže se EUIPO-u i društvu O2 Holdings Ltd snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 343, 19. 9. 2016.


201711170551555702017/C 412/516882017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171006353622Predmet T-688/17: Tužba podnesena 6. listopada 2017. – Hola protiv SRB-a
 ---documentbreak--- C4122017HR3520120171006HR0051352362Tužba podnesena 6. listopada 2017. – Hola protiv SRB-a
   (Predmet T-688/17)2017/C 412/51Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Hola, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: R. Vallina Hoset i C. Iglesias Megías, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            utvrdi izvanugovornu odgovornost Jedinstvenog sanacijskog odbora i naloži mu naknadu štete koju tužitelj pretrpio zbog svih radnji i propusta tog odbora zbog kojih je izgubio obveznice i vrijednosne papire društva BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A., čiji je bio imatelj;

            —

            kao glavno, naloži povrat ulaganja u dionice Banco Popular u iznosu od 543242,11 eura i u obveznice Banco Popular u iznosu od 304950 eura, čiji je tužitelj imatelj;

            —

            podredno, naloži plaćanje 451459 eura za dionice i 304950 eura za obveznice Banco Popular, čiji je tužitelj imatelj (potraživani iznos);

            —

            odobri povećanje potraživanog iznosa za kompenzacijske kamate od 7. lipnja 2017. do izricanja presude kojom se odlučuje o tužbi;

            —

            odobri povećanje potraživanog iznosa za odgovarajuće zatezne kamate od dana izricanja te presude do cjelokupnog plaćanja potraživanog iznosa, po stopi koju određuje Europska središnja banka (ESB) za glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda;

            —

            naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetu T-659/17, Vallina Fonseca/SRB.


201711170051555542017/C 412/142622016CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL201710128922Predmet C-262/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Shields & Sons Partnership protiv The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 296. stavak 2. — Članak 299. — Zajednički sustav paušalnog oporezivanja poljoprivrednika — Isključenje iz zajedničkog sustava — Pretpostavke — Pojam „kategorija poljoprivrednika”)
 ---documentbreak--- C4122017HR820120171012HR00148292Presuda Suda (treće vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Shields & Sons Partnership protiv The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Predmet C-262/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 296. stavak 2. — Članak 299. — Zajednički sustav paušalnog oporezivanja poljoprivrednika — Isključenje iz zajedničkog sustava — Pretpostavke — Pojam „kategorija poljoprivrednika”)“2017/C 412/14Jezik postupka: engleski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Shields & Sons Partnership

      Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Izreka

            1.

            Članak 296. stavak 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da on taksativno predviđa sve slučajeve u kojima država članica poljoprivrednika može isključiti iz zajedničkog sustava paušalnog oporezivanja poljoprivrednika.

            2.

            Članak 296. stavak 2. Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da poljoprivrednici za koje je bilo utvrđeno da je iznos povrata koji dobivaju kao sudionici zajedničkog sustava paušalnog oporezivanja poljoprivrednika znatno veći od iznosa povrata koji bi dobili kao porezni obveznici u uobičajenom sustavu ili u pojednostavnjenom sustavu poreza na dodanu vrijednost ne mogu činiti kategoriju poljoprivrednika u smislu te odredbe.

      (
         1
      )	SL C 260, 18. 7. 2016.


201711170201555732017/C 412/295802017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171004192021Predmet C-580/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. listopada 2017. uputio Riigikohus (Estonija) – Mittetulundusühing Järvelaev protiv Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
 ---documentbreak--- C4122017HR1910120171004HR0029191202Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. listopada 2017. uputio Riigikohus (Estonija) – Mittetulundusühing Järvelaev protiv Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Predmet C-580/17)2017/C 412/29Jezik postupka: estonski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Riigikohus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mittetulundusühing Järvelaev

      Tuženik: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li prilikom povrata projektne potpore koja je odobrena u okviru mjere Leader, ako je potpora odobrena 6. rujna 2011., posljednja rata isplaćena 19. studenoga 2013., povreda utvrđena 4. prosinca 2014. i odluka o povratu donesena 27. siječnja 2015., u pogledu uvjeta trajnosti operacije primijeniti članak 72. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (
                  1
               ) ili članak 71. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013 (
                  2
               ) Europskog parlamenta i Vijeća? Je li u tim okolnostima osnova povrata članak 33. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 (
                  3
               ) ili članak 56. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (
                  4
               )?

            2.

            U slučaju odgovora na prvo pitanje na način da se primjenjuje Uredba br. 1698/2005: treba li činjenicu da neprofitna udruga koja je primila potporu predmet ulaganja (jedrilicu) koji je stekla projektnom potporom dodijeljenom u okviru mjere Leader daje u najam drugoj neprofitnoj udruzi koja jedrilicu koristi za istu operaciju za koju je korisniku dodijeljena potpora, smatrati značajnom promjenom u smislu članka 72. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 1698/2005 koja utječe na njezinu prirodu ili uvjete provedbe ili daje nedopuštenu prednost nekom poduzetniku? Mora li agencija za plaćanje države članice utvrditi u čemu se konkretno sastojala prednost kako bi bio ispunjen uvjet nedopuštene prednosti? U slučaju potvrdnog odgovora: može li se nedopuštena prednost sastojati od toga da stvarni korisnik predmeta ulaganja ne bi dobio projektnu potporu da je sam podnio zahtjev istoga sadržaja?

            2a.

            U slučaju odgovora na prvo pitanje na način da se primjenjuje Uredba br. 1303/2013: treba li činjenicu da neprofitna udruga koja je primila potporu predmet ulaganja (jedrilicu) koji je stekla projektnom potporom dodijeljenom u okviru mjere Leader daje u najam drugoj neprofitnoj udruzi koja jedrilicu koristi na isti način za koji je korisniku dodijeljena potpora, smatrati značajnom promjenom koja utječe na prirodu, ciljeve ili provedbene uvjete operacije u smislu članka 71. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 1303/2013 i zbog koje bi se doveli u pitanje njezini prvotni ciljevi?

            3)

            U slučaju odgovora na prvo pitanje na način da se primjenjuje Uredba br. 1698/2005: treba li činjenicu da neprofitna udruga koja je primila potporu predmet ulaganja (jedrilicu) koji je stekla projektnom potporom dodijeljenom u okviru mjere Leader daje u najam drugoj neprofitnoj udruzi koja jedrilicu koristi za istu operaciju za koju je korisniku dodijeljena potpora, smatrati značajnom promjenom u smislu članka 72. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1698/2005, koja rezultira ili promjenom naravi vlasništva infrastrukturnog objekta, ili prestankom ili premještanjem proizvodne aktivnosti, ako se pritom uzme u obzir da je vlasništvo na jedrilici ostalo neizmijenjeno ali korisnik više nije neposredni nego posredni posjednik jedrilice i da umjesto prihoda od pružanja usluge opisane u zahtjevu ostvaruje prihode od najma?

            3a.

            U slučaju odgovora na prvo pitanje na način da se primjenjuje Uredba br. 1303/2013: treba li činjenicu da neprofitna udruga koja je primila potporu predmet ulaganja (jedrilicu) koji je stekla projektnom potporom dodijeljenom u okviru mjere Leader daje u najam drugoj neprofitnoj udruzi koja jedrilicu koristi za istu operaciju za koju je korisniku dodijeljena potpora, smatrati promjenom vlasništva nad predmetom infrastrukture čime se trgovačkom društvu daje neopravdanu prednost u smislu članka 71. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1303/2013, ako se pritom uzme u obzir da je vlasništvo na jedrilici ostalo neizmijenjeno ali korisnik više nije neposredni nego posredni posjednik jedrilice i da umjesto prihoda od pružanja usluge opisane u zahtjevu ostvaruje prihode od najma? Mora li agencija za plaćanje države članice utvrditi u čemu se konkretno sastojala prednost kako bi bio ispunjen uvjet nedopuštene prednosti? U slučaju potvrdnog odgovora: može li se nedopuštena prednost sastojati od toga da stvarni korisnik predmeta ulaganja ne bi dobio projektnu potporu da je sam podnio zahtjev istoga sadržaja?

            4.

            Može li se nacionalnom odlukom, kojom se uređuje mjera Leader, korisniku naložiti obveza da pet godina zadrži predmet ulaganja, sa strožim zahtjevima nego u članku 72. stavku 1. Uredbe br. 1698/2005 ili članku 71. stavku 1. Uredbe br. 1303/2013?

            5.

            U slučaju negativnog odgovora na četvrto pitanje: jesu li odredba nacionalne odluke, prema kojoj je korisnik projektne potpore predmet ulaganja koji je stečen projektnom potporom dužan održavati i koristiti u skladu s njegovim ciljem barem pet godina nakon isplate posljednje rate, i tumačenje te odredbe prema kojoj korisnik mora osobno koristiti predmet ulaganja, u skladu s člankom 72. stavkom 1. Uredbe br. 1698/2005 odnosno člankom 71. stavkom 1. Uredbe br. 1303/2013?

            6.

            Treba li smatrati da postoji nepravilnost u smislu članka 33. stavka 1. Uredbe br. 1290/2005 odnosno članka 56. Uredbe br. 1306/2013 ako korisnik ne provodi operaciju koja u skladu s nacionalnom odlukom kojom se uređuje mjera Leader nije bila obvezna, ali na koju se u svojem zahtjevu za potporu korisnik pozivao u „Sažetku ciljeva i djelatnosti operacije i ulaganja” te je to bio jedan od kriterija na temelju kojih su se zahtjevi ocjenjivali u svrhu njihova razvrstavanja na ljestvici?

            7.

            U slučaju pozitivnog odgovora na šesto pitanje: postaje li povrat nezakonit ako se zahtijeva prije isteka pet godina od zadnje isplate a korisnik otkloni povredu tijekom sudskog postupka o povratu?

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 1698/2005 od 20. rujna 2005. o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2005., L 277, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 40., str. 138.)
   (
         2
      )	Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL 2013., L 347, str. 320. i ispravak SL 2016., L 200., str. 140.)
   (
         3
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005., L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.).
   (
         4
      )	Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549. i ispravak SL 2016., L 130., str. 6.)


201711170221555752017/C 412/152782016CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL201710129911Predmet C-278/16: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Aachen – Njemačka) – kazneni postupak protiv Franka Sleutjesa (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Direktiva 2010/64/EU — Članak 3. stavak 1. — Pravo na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima — Prevođenje „bitnih dokumenata” — Pojam „bitni dokumenti” — Kazneni nalog izdan na temelju jednostranog pojednostavnjenog postupka kojim se osobi kojoj je upućen izriče novčana kazna zbog prekršaja)
 ---documentbreak--- C4122017HR910120171012HR00159191Presuda Suda (peto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Aachen – Njemačka) – kazneni postupak protiv Franka Sleutjesa
   (Predmet C-278/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Direktiva 2010/64/EU — Članak 3. stavak 1. — Pravo na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima — Prevođenje „bitnih dokumenata” — Pojam „bitni dokumenti” — Kazneni nalog izdan na temelju jednostranog pojednostavnjenog postupka kojim se osobi kojoj je upućen izriče novčana kazna zbog prekršaja)“2017/C 412/15Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Aachen

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Frank Sleutjes,

      uz sudjelovanje: Staatsanwaltschaft Aachen

      Izreka

   Članak 3. Direktive 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima treba tumačiti na način da akt kao što je nalog predviđen nacionalnim pravom radi sankcioniranja lakših kažnjivih djela i koji je izdao sud u jednostranom pojednostavnjenom postupku predstavlja „bitan dokument” u smislu stavka 1. tog članka, čiji pisani prijevod treba, sukladno formalnim zahtjevima postavljenima tom odredbom, biti osiguran osumnjičenicima ili optuženicima koji ne razumiju predmetni jezik postupka, kako bi im se omogućilo ostvarivanje njihovih prava obrane i tako jamčilo pravičnost postupka.
   (
         1
      )	SL C 335, 12. 9. 2016.


201711170461556072017/C 412/536962017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171009373821Predmet T-696/17: Tužba podnesena 9. listopada 2017. – Havenbedrijf Antwerpen i Maatschappij van de Brugse Zeehaven protiv Komisije
 ---documentbreak--- C4122017HR3710120171009HR0053371382Tužba podnesena 9. listopada 2017. – Havenbedrijf Antwerpen i Maatschappij van de Brugse Zeehaven protiv Komisije
   (Predmet T-696/17)2017/C 412/53Jezik postupka: nizozemski
      Stranke

      Tužitelji: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antwerpen, Belgija) i Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Seebrügge, Belgija) (zastupnici: P. Wytinck, W. Panis i I. Letten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

            —

            proglasi tužbu za poništenje dopuštenom;

            —

            poništi odluku Europske komisije od 27. srpnja 2017. C(2017) 5174 final o programu potpora koji je provela Belgija br. SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) – oporezivanje luka u Belgiji;

            —

            podredno odobri prijelazno razdoblje do trenutka kada Komisija dovrši istragu o poreznim sustavima za različite luke u EU, koje u svakom slučaju iznosi punih godinu dana;

            —

            naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog: povreda članaka 107. i 296. UFEU-a

                     —

                     Komisija je povrijedila članak 107. UFEU-a jer je pogrešno smatrala da postoji „tržište” na kojem lučke uprave nude svoje usluge.

                     —

                     Osnovne aktivnosti lučkih uprava, odnosno omogućavanje pristupa lukama i stavljanje na raspolaganje zemljišta putem koncesija za korištenje općeg dobra odnose se na aktivnosti koje po svojoj naravi nisu gospodarske. Komisija u najmanju ruku nije na odgovarajući način obrazložila suprotni zaključak povrjeđujući time članak 296. UFEU-a.

            2.

            Drugi tužbeni razlog: povreda članka 107. UFEU-a jer je Komisija pogrešno klasificirala mjeru kao selektivnu
            Podlijeganje lučkih uprava sustavu poreza na pravne osobe ne predstavlja odstupanje od „referentnog sustava”, s obzirom na to da porez na pravne osobe sam po sebi čini referentni sustav. Podlijeganje lučkih uprava porezu na pravne osobe objašnjava se činjenicom da je upravljanje lukama kao općim dobrima javna usluga, koja ne podliježe porezu na dobit. Lučke uprave pružaju još uvijek u bitnome javnu uslugu, bez namjere ostvarivanja dobiti, sukladno zakonskim uvjetima i podložno upravnom nadzoru.

            3.

            Treći tužbeni razlog: povreda članka 107. UFEU-a s obzirom na to da je odstupanje od referentnog sustava u svakom slučaju protupravno.
            Čak i kada bi se porez na dobit smatrao referentnim sustavom u Belgiji (što nije slučaj) opravdano je što lučke uprave ne podliježu tom sustavu. To proizlazi iz ukupne koherentnosti poreznog sustava kao i iz činjenice da se tužitelji ne nalaze u činjenično i pravno usporedivoj situaciji s poduzetnicima koji podliježu porezu na dobit. Njihovo podlijeganje porezu na dobit bi osim toga imalo štetne posljedice.

            4.

            Četvrti tužbeni razlog: sasvim podredno, zahtjev za odobrenje prijelaznog razdoblja do trenutka kada Komisija dovrši svoju istragu o poreznim sustavima za različite luke u EU, koje u svakom slučaju iznosi punih godinu dana

                     —

                     U postupku protiv Nizozemske Komisija je nizozemskom zakonodavcu dodijelila cijelu godinu dana za prilagodbu zakonodavstva te je time i dotičnim lukama dala godinu dana kako bi se pripremile za novu situaciju. Nije opravdano da se tužiteljima dodjeljuje kraći rok za prilagodbu na novu situaciju.

                     —

                     U međuvremenu, ravnopravnim uvjetima između luka (ne i između lučkih uprava) ne pridonosi zabrana mjere u jednoj državi članici, dok luke u drugim državama članicama i dalje od te mjere imaju koristi. Štoviše, umjesto otklanjanja jedne nejednakosti, nastaje upravo nejednakost između luka u različitim državama članicama.


201711170471556112017/C 412/546992017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171011383921Predmet T-699/17: Tužba podnesena 11. listopada 2017. – Poljska protiv Komisije
 ---documentbreak--- C4122017HR3810120171011HR0054381392Tužba podnesena 11. listopada 2017. – Poljska protiv Komisije
   (Predmet T-699/17)2017/C 412/54Jezik postupka: poljski
      Stranke

      Tužitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2017/1442 od 31. srpnja 2017. o utvrđivanju zaključaka o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT-i) za velike uređaje za loženje u skladu s Direktivom 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća, priopćenu pod brojem dokumenta C(2017) 5225;

            —

            naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge:

            1.

            Povreda članka 16. stavaka 4. i 5. UEU-a u vezi s člankom 3. stavcima 2. i 3. Protokola br. 36. o prijelaznim odredbama priloženog UEU-u i UFEU-u. Pobijana odluka usvojena je primjenom neodgovarajuće metode izračuna kvalificirane većine.

            2.

            Povreda članka 3. točaka 10. i 13. Direktive 2010/75/EU u vezi s Prilogom III potonje i povreda Provedbene odluke 2012/119/EU: razine emisija povezane s NRT-ima utvrđene su na temelju pogrešnih i nereprezentativnih podataka.

            3.

            Povreda načela proporcionalnosti (članak 5. stavak 4. UEU-a) u vezi s člankom 191. stavkom 2. UFEU-a. Određene su previsoke razine emisija povezane s NRT-ima koje nisu namijenjene i prikladne za postizanje zadanih koristi i ciljeva; osim toga nije provedena procjena učinka u vezi s pobijanom odlukom.

            4.

            Povreda članka 13. stavaka 4. i 5. Direktive 2010/75/EU u vezi s člankom 3. točkom 12. potonje kao i člankom 291. stavkom 2. UFEU-a: Komisija je prekoračila svoja dodijeljena provedbene ovlasti iz članka 13. stavka 5. Direktive 201/75/EU jer je uvela izuzetak od zaključaka o NRT-u pobijanom odlukom umjesto izmjenama Direktive 2010/75/EU.

            5.

            Povreda članka 3. stavaka 3. i 4. Uredbe br. 182/2011, zlouporaba ovlasti i nepoštovanje načela dobre uprave: na dan kada je odbor predviđen člankom 75. Direktive 2010/75 glasovao bez prethodne rasprave o mišljenju o nacrtu pobijane odluke, u taj su nacrt unesene značajne promjene.


201711170501555842017/C 412/394412016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171023272822Predmet T-441/16: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Tetra Pharm (1997) protiv EUIPO-a – Sebapharma (SeboCalm) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SeboCalm — Raniji verbalni žig Europske unije Sebotherm — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2720120171023HR0039272282Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Tetra Pharm (1997) protiv EUIPO-a – Sebapharma (SeboCalm)
   (Predmet T-441/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SeboCalm — Raniji verbalni žig Europske unije Sebotherm — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2017/C 412/39Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Tetra Pharm (1997) Ltd (Tel Aviv, Izrael) (zastupnik: A. Gorzkiewicz, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i D. Stoyanova-Valchanova, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Njemačka) (zastupnici: J. Wald i D. Koal, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. svibnja 2016. (predmet R 852/2015-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sebapharma i Tetra Pharm (1997).

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Nalaže se društvu Tetra Pharm (1997) Ltd snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 364, 3. 10. 2016.


201711170531556132017/C 412/557152017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171011393911Predmet T-715/17: Tužba podnesena 11. listopada 2017. – Hermann Biederlack protiv EUIPO-a (Feeling home)
 ---documentbreak--- C4122017HR3910120171011HR0055391391Tužba podnesena 11. listopada 2017. – Hermann Biederlack protiv EUIPO-a (Feeling home)
   (Predmet T-715/17)2017/C 412/55Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Hermann Biederlack GmbH & Co. KG (Greven, Njemačka) (zastupnik: T. Seifried, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Feeling home” – prijava za registraciju br. 15 452 931

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. lipnja 2017. u predmetu R 252/2017-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku;

            —

            naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

            —

            povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


201711170451555682017/C 412/406492016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171019282811Predmet T-649/16: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Bernaldo de Quirós protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Raspoređivanje — Premještaj s radnog mjesta načelnika odjela na radno mjesto savjetnika — Interes službe — Zloporaba ovlasti — Pravo na saslušanje i dužnost brižnog postupanja — Načelo istovrijednosti radnog mjesta”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2810120171019HR0040281281Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Bernaldo de Quirós protiv Komisije
   (Predmet T-649/16) (
         1
      )
   „(„Javna služba — Dužnosnici — Raspoređivanje — Premještaj s radnog mjesta načelnika odjela na radno mjesto savjetnika — Interes službe — Zloporaba ovlasti — Pravo na saslušanje i dužnost brižnog postupanja — Načelo istovrijednosti radnog mjesta”)“2017/C 412/40Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Belén Bernaldo de Quirós (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid, C. Berardis-Kayser i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži ukidanje Odluke Komisije od 30. studenoga 2015. o raspoređivanju B. Bernaldo de Quirós, od 1. prosinca 2015. s radnog mjesta načelnice odjela „Ured za probni rad” Uprave „Mladi i sport” Glavne uprave (DG) „Obrazovanje i kultura” na radno mjesto savjetnice u Upravi „Modernizacija obrazovanja II: politika i program u području obrazovanja, inovacija, EIT i MSCA” u istoj Glavnoj upravi.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Belén Bernaldo de Quirós nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 402, 31. 10. 2016.


201711170151555512017/C 412/162892016CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171012101011Predmet C-289/16: Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Kamin und Grill Shop GmbH protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (Zahtjev za prethodnu odluku — Poljoprivreda — Ekološki proizvodi — Sustav kontrole uveden Uredbom (EZ) br. 834/2007 — Pojam „izravna prodaja potrošaču ili krajnjem korisniku”)
 ---documentbreak--- C4122017HR1010120171012HR0016101101Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Kamin und Grill Shop GmbH protiv Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Predmet C-289/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Poljoprivreda — Ekološki proizvodi — Sustav kontrole uveden Uredbom (EZ) br. 834/2007 — Pojam „izravna prodaja potrošaču ili krajnjem korisniku”)“2017/C 412/16Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kamin und Grill Shop GmbH

      Tuženik: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Izreka

   Članak 28. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 od 28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91 treba tumačiti na način da je potrebno, kako bi se smatralo da se proizvodi prodaju „izravno”, u smislu te odredbe, potrošaču ili krajnjem korisniku, da se prodaja izvrši uz istodobnu prisutnost subjekta ili njegova prodajnog osoblja i krajnjeg potrošača.
   (
         1
      )	SL C 350, 26. 9. 2016.


201711170031555412017/C 412/305872017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171005212111Predmet C-587/17 P: Žalba koju je 5. listopada 2017. podnijela Kraljevina Belgija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 20. srpnja 2017. u predmetu T-287/16, Belgija protiv Komisije
 ---documentbreak--- C4122017HR2110120171005HR0030211211Žalba koju je 5. listopada 2017. podnijela Kraljevina Belgija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 20. srpnja 2017. u predmetu T-287/16, Belgija protiv Komisije
   (Predmet C-587/17 P)2017/C 412/30Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelj: Kraljevina Belgija (zastupnici: J.-C. Halleux, M. Jacobs, C. Pochet, agenti, E. Grégoire i J. Mariani, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

            —

            ukinuti presudu Općeg suda (drugo vijeće) od 20. srpnja 2017. u predmetu T-287/16, Belgija/Komisija (EU:T:2017:531);

            —

            poništiti Provedbenu odluku Komisije (EU) 2016/417 od 17. ožujka 2016 (
                  1
               ) u dijelu u kojem se iz financiranja Europske unije isključuje iznos od 9601619,00 eura (proračunska stavka 6701);

            —

            naložiti Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbi žalitelj ističe samo jedan žalbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava a proizlazi iz pogrešnog tumačenja Općeg suda članka 32. stavka 8. točke (a) Uredbe br. 1290/2005 (
         2
      ), koji je u biti postao članak 54. stavak 5. točka (c) Uredbe br. 1306/2013 (
         3
      ), kako u pogledu iscrpljivanja unutarnjih pravnih sredstava tako u pogledu dužne pažnje koju zahtjeva ta odredba.
   (
         1
      )	Provedbena odluka Komisije (EU) 2016/417, od 17. ožujka 2016., o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2016, L 75, str. 16.).
   (
         2
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005., L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)
   (
         3
      )	Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549.; ispravak SL 2016., L 130, str. 6.)


201711170371555812017/C 412/416832016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171019292911Predmet T-683/16: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Kuka Systems protiv EUIPO-a (MATRIX BODY SHOP) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije MATRIX BODY SHOP — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2910120171019HR0041291291Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Kuka Systems protiv EUIPO-a (MATRIX BODY SHOP)
   (Predmet T-683/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije MATRIX BODY SHOP — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2017/C 412/41Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Njemačka) (zastupnici: B. Maneth i C. Huch-Hallwachs, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. srpnja 2016. (predmet R 2503/2015-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka MATRIX BODY SHOP kao žiga Europske unije.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Kuka Systems GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 410, 7. 11. 2016.


201711170321555902017/C 412/567162017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171018394022Predmet T-716/17: Tužba podnesena 18. listopada 2017. – Germanwings protiv Komisije
 ---documentbreak--- C4122017HR3920120171018HR0056392402Tužba podnesena 18. listopada 2017. – Germanwings protiv Komisije
   (Predmet T-716/17)2017/C 412/56Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Germanwings GmbH (Köln, Njemačka) (zastupnik: A. Martin-Ehlers, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Europske komisije od 29. srpnja 2016. (
                  1
               ) u predmetu SA.33983 (ex 2012/NN) (ex 201l/NN) – Naknada štete zračnim lukama na Sardiniji za obveze pružanja javnih usluga (usluge od općeg gospodarskog interesa – SGEI), posebno:

                     —

                     članak 1. stavak 2. u dijelu u kojem se spominje društvo Germanwings GmbH; i

                     —

                     članak 2. stavak 1. u dijelu u kojem se naloženi povrat odnosi na društvo Germanwings GmbH; i

            —

            naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog: ne postoji element potpore
            Tuženik nije ni izložio niti dokazao da isplata tužitelju sadržava potporu. Time je tuženik značajno odstupio od sudske prakse i od svoje prakse odlučivanja.

            2.

            Drugi tužbeni razlog: čak i da se radi o potpori, ista ne utječe na trgovinu između država članica i ne remeti tržišno natjecanje.
            Tuženik nije dostatno obrazložio da navodna potpora utječe na trgovinu između država članica i na tržišno natjecanje. Podredno tužitelj ističe da bi se radilo o potporama de minimis u smislu članka 2. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1998/2006 (
                  2
               ).

      (
         1
      )	Odluka Komisije (EU) 2017/1861 od 29. srpnja 2016. o državnoj potpori SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) — Italija — Kompenzacija zračnim lukama na Sardiniji za obveze pružanja javnih usluga (priopćeno pod brojem dokumenta C(2016) 4862) (SL 2017., L 268, str. 1.)
   (
         2
      )	Uredba Komisije (EZ) br. 1998/2006 od 15. prosinca 2006. o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora na de minimis potpore (SL 2006., L 379, str. 5.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 3., str. 197.)


201711170511556002017/C 412/426862016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171019293022Predmet T-686/16 P: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Possanzini protiv Frontexa („Žalba — Javna služba — Privremeno osoblje — Postupak ocjenjivanja za 2009. — Nadležnost potvrditelja — Izmjena prvotne ocjene ocjenjivača od strane potvrditelja — Prethodni sastanak za usuglašavanje između potvrditelja i ocjenjivača — Bitna povreda postupka — Ispitivanje po službenoj dužnosti”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2920120171019HR0042292302Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Possanzini protiv Frontexa
   (Predmet T-686/16 P) (
         1
      )
   „(„Žalba — Javna služba — Privremeno osoblje — Postupak ocjenjivanja za 2009. — Nadležnost potvrditelja — Izmjena prvotne ocjene ocjenjivača od strane potvrditelja — Prethodni sastanak za usuglašavanje između potvrditelja i ocjenjivača — Bitna povreda postupka — Ispitivanje po službenoj dužnosti”)“2017/C 412/42Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelj: Daniele Possanzini (Pisa, Italija) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu (Frontex) (zastupnici: H. Caniard i S. Drew, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 18. srpnja 2016., Possanzini/Komisija (F-68/15, EU:F:2016:150), kojim se zahtijeva ukidanje tog rješenja.

      Izreka

            1.

            Žalba se odbija.

            2.

            Danieleu Possanziniju nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu (Frontex) u okviru ovog postupka.

      (
         1
      )	SL C 428, 21. 11. 2016.


201711170401556052017/C 412/572272017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171016404011Predmet T-227/17: Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2017. – Falmouth University protiv Komisije
 ---documentbreak--- C4122017HR4010120171016HR0057401401Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2017. – Falmouth University protiv Komisije
   (Predmet T-227/17) (
         1
      )2017/C 412/57Jezik postupka: engleskiPredsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 221, 10. 7. 2017.


title: Predmet T-705/16 P: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – WQ (*)protiv Parlamenta („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Postupak certifikacije — Promaknuće za 2014. — Neuvrštavanje na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja — Jednako postupanje — Članak 165. UFEU-a — Prigovor nezakonitosti”)

text:
201711170441556062017/C 412/437052016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171019303011Predmet T-705/16 P: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. –  (
         *1
      )protiv Parlamenta („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Postupak certifikacije — Promaknuće za 2014. — Neuvrštavanje na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja — Jednako postupanje — Članak 165. UFEU-a — Prigovor nezakonitosti”)
   (
         *1
      )	Informacije su izbrisane u okviru zaštite pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka.
 ---documentbreak--- C4122017HR3010120171019HR0043301301Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. –  (
         *1
      )protiv Parlamenta
   (Predmet T-705/16 P) (
         1
      )
   „(„Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Postupak certifikacije — Promaknuće za 2014. — Neuvrštavanje na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja — Jednako postupanje — Članak 165. UFEU-a — Prigovor nezakonitosti”)“2017/C 412/43Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelj: (
         *1
      ) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: D. Nessaf i M. Ecker, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 21. srpnja 2016.,  (
         *1
      )/Parlament (F-1/16, EU:F:2016:171), kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

      Izreka

            1.

            Žalba se odbija.

            2.

             (
                  *1
               ) nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europskog parlamenta nastalih u okviru ovog postupka.

      (
         *1
      )	Informacije su izbrisane u okviru zaštite pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka.
   (
         1
      )	SL C 454, 5. 12. 2016.


201711170111555602017/C 412/315942017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171013212222Predmet C-594/17: Tužba podnesena 13. listopada 2017. – Europska komisija protiv Republike Slovenije
 ---documentbreak--- C4122017HR2120120171013HR0031212222Tužba podnesena 13. listopada 2017. – Europska komisija protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-594/17)2017/C 412/31Jezik postupka: slovenski
      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, G. von Rintelen i M. Žebre)

      Tuženik: Republika Slovenija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

            —

            utvrdi da je Republika Slovenija povrijedila obveze koje ima na temelju članka 15. stavka 1. Direktive Vijeća 2011/85/EU od 8. studenoga 2011. o zahtjevima za proračunske okvire država članica (SL L 306, 23. 11. 2011, str. 41.) time što nije do 31. prosinca 2013. donijela zakone i druge propise koji su potrebni za usklađivanje s tom direktivom ili u svakom slučaju nije obavijestila Komisiju;

            —

            naloži Republici Sloveniji, na temelju članka 260. stavka 3. UFEU-a, plaćanje novčane kazne u iznosu od 7099,20 eura dnevno, počevši od dana objave presude u ovom postupku;

            —

            naloži Republici Sloveniji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U smislu članka 15. stavka 1. Direktive Vijeća 2011/85/EU od 8. studenoga 2011. o zahtjevima za proračunske okvire država članica, Republika Slovenija trebala je do 31. prosinca 2013. donijeti zakone i druge propise koji su potrebni za usklađivanje s tom direktivom. Budući da Republika Slovenija nije prije proteka navedenog roka obavijestila Komisiju o prijenosu svih odredaba gore navedene direktive, ta je institucija odlučila pokrenuti postupak pred Sudom.
   Svojom tužbom Komisija zahtijeva od Suda da naloži Republici Sloveniji plaćanje novčane kazne u iznosu od 7099,20 eura dnevno. Prilikom izračuna tog iznosa Komisija je uzela u obzir težinu i trajanje povrede prava Unije, kao i odvraćajući učinak u odnosu na mogućnost plaćanja predmetne države članice, tj. Republike Slovenije.


201711170411555962017/C 412/448102016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171023313111Predmet T-810/16: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Barmenia Krankenversicherung protiv EUIPO-a (Mediline) („Žig Europske unije — Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije Mediline — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C4122017HR3110120171023HR0044311311Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – Barmenia Krankenversicherung protiv EUIPO-a (Mediline)
   (Predmet T-810/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Prijava za registraciju verbalnog žiga Europske unije Mediline — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Članak 7. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 2. Uredbe 2017/1001)”)“2017/C 412/44Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Barmenia Krankenversicherung AG (Wuppertal, Njemačka) (zastupnik: M. Graf, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. rujna 2016. (predmet R 2437/2015-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Mediline kao žiga Europske unije.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Barmenia Krankenversicherung AG nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 22, 23. 1. 2017.


201711170231555532017/C 412/174042016CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171012101122Predmet C-404/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 90. stavak 1. — Izravan učinak — Oporezivi iznos — Smanjenje u slučaju otkaza ili odbijanja — Smanjenje u slučaju potpunog ili djelomičnog neplaćanja — Razlikovanje — Raskid ugovora o leasingu zbog neplaćanja naknade)
 ---documentbreak--- C4122017HR1020120171012HR0017102112Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Predmet C-404/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 90. stavak 1. — Izravan učinak — Oporezivi iznos — Smanjenje u slučaju otkaza ili odbijanja — Smanjenje u slučaju potpunog ili djelomičnog neplaćanja — Razlikovanje — Raskid ugovora o leasingu zbog neplaćanja naknade)“2017/C 412/17Jezik postupka: mađarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lombard Ingatlan Lízing Zrt.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Izreka

            1.

            Pojmove „otkaz” i „odbijanje” iz članka 90. stavka 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da obuhvaćaju slučaj u kojem, u okviru ugovora o zatvorenom financijskom leasingu, davatelj leasinga od njegova primatelja više ne može zahtijevati plaćanje naknade za leasing jer je prvonavedeni raskinuo ugovor o leasingu zbog toga što ga drugonavedeni nije izvršavao.

            2.

            Davatelj leasinga, u slučaju u kojem je on konačno raskinuo ugovor o leasingu zbog neplaćanja dospjelih obroka koje je dugovao primatelj leasinga, može se pozvati na članak 90. stavak 1. Direktive 2006/112 protiv države članice kako bi ostvario smanjenje iznosa oporezivog porezom na dodanu vrijednost, iako primjenjivo nacionalno pravo, s jedne strane, kvalificira taj slučaj kao „neplaćanje” u smislu stavka 2. tog članka i, s druge strane, ne dopušta smanjenje oporezivog iznosa u slučaju neplaćanja.

      (
         1
      )	SL C 364, 3.10.2016.


201711170311555892017/C 412/327122014TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171023232311Predmet T-712/14: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – CEAHR protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Zloporaba vladajućeg položaja — Sustav selektivnog popravljanja — Odbijanje proizvođača švicarskih satova da nezavisne urare opskrbljuju rezervnim dijelovima — Primarno tržište i poslijeprodajno tržište — Sprječavanje svakog oblika stvarnog tržišnog natjecanja — Odluka o odbijanju pritužbe”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2310120171023HR0032231231Presuda Općeg suda od 23. listopada 2017. – CEAHR protiv Komisije
   (Predmet T-712/14) (
         1
      )
   „(„Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Zloporaba vladajućeg položaja — Sustav selektivnog popravljanja — Odbijanje proizvođača švicarskih satova da nezavisne urare opskrbljuju rezervnim dijelovima — Primarno tržište i poslijeprodajno tržište — Sprječavanje svakog oblika stvarnog tržišnog natjecanja — Odluka o odbijanju pritužbe”)“2017/C 412/32Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: u početku P. Mathijsen i P. Dyrberg, zatim M. Sánchez Rydelski te naposljetku P. Benczek, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku F. Ronkes Agerbeek, M. Farley i C. Urraca Caviedes, zatim A. Dawes, F. Ronkes Agerbeek i J. Norris-Usher, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA (Pariz, Francuska) (zastupnici: C. Froitzheim, odvjetnik i R. Subiotto, QC), Rolex, SA (Ženeva, Švicarska) (zastupnik: M. Araujo Boyd, odvjetnik) i The Swatch Group SA (Neuchâtel, Švicarska) (zastupnici: u početku A. Israel i M. Jakobs, zatim A. Israel i J. Lang, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije C(2014) 5462 final od 29. srpnja 2014., kojom je Komisija odbila tužiteljevu pritužbu koja se odnosi na navodne povrede članaka 101. i 102. UFEU-a (predmet AT.39097 – Popravak satova).

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 7, 12. 1. 2015.


201711170131555462017/C 412/094132015CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL201710105511Predmet C-413/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – Elaine Farrell protiv Alana Whittya, The Minister for the Environment, Irske, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila — Direktiva 90/232/EEZ — Članak 1. — Odgovornost za štetu zbog tjelesnih ozljeda svih putnika osim vozača — Obvezno osiguranje — Izravni učinak — Direktiva 84/5/EEZ — Članak 1. stavak 4. — Tijelo koje je odgovorno za naknadu imovinske štete ili štete zbog tjelesne ozljede koju je uzrokovalo nepoznato ili neosigurano vozilo — Nemogućnost pozivanja na direktivu protiv države — Pretpostavke pod kojima se privatnopravno tijelo može smatrati pojavnim oblikom države i pod kojima se protiv njega može pozivati na odredbe direktive koje mogu imati izravni učinak)
 ---documentbreak--- C4122017HR510120171010HR00095151Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – Elaine Farrell protiv Alana Whittya, The Minister for the Environment, Irske, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Predmet C-413/15) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila — Direktiva 90/232/EEZ — Članak 1. — Odgovornost za štetu zbog tjelesnih ozljeda svih putnika osim vozača — Obvezno osiguranje — Izravni učinak — Direktiva 84/5/EEZ — Članak 1. stavak 4. — Tijelo koje je odgovorno za naknadu imovinske štete ili štete zbog tjelesne ozljede koju je uzrokovalo nepoznato ili neosigurano vozilo — Nemogućnost pozivanja na direktivu protiv države — Pretpostavke pod kojima se privatnopravno tijelo može smatrati pojavnim oblikom države i pod kojima se protiv njega može pozivati na odredbe direktive koje mogu imati izravni učinak)“2017/C 412/09Jezik postupka: engleski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Elaine Farrell

      Tuženici: Alan Whitty, The Minister for the Environment, Irska, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Izreka

            1.

            Članak 288. UFEU-a treba tumačiti na način da on sam po sebi ne isključuje to da se protiv subjekta koji ne posjeduje sve značajke navedene u točki 20. presude od 12. srpnja 1990., Foster i dr. (C-188/89, EU:C:1990:313), u vezi s onima navedenima u točki 18. iste presude, može pozivati na odredbe direktive koje mogu imati izravni učinak.

            2.

            Protiv privatnopravnog tijela kojem je država članica povjerila zadaću od javnog interesa, poput one svojstvene obvezi koja je državama članicama nametnuta člankom 1. stavkom 4. Druge direktive Vijeća 84/5/EEZ od 30. prosinca 1983. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila, kako je izmijenjena Trećom direktivom Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990., i koje u tu svrhu na temelju zakona ima posebne ovlasti, poput ovlasti da osiguravateljima motornih vozila na području predmetne države članice nametne obvezu da budu njegovi članovi i da ga financiraju, može se pozivati na odredbe direktive koje mogu imati izravni učinak.

      (
         1
      )	SL C 320, 28. 9. 2015.


201711170171555522017/C 412/182242017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170427111111Predmet C-224/17 P: Žalba koju je 27. travnja 2017. podnio Hernández Zamora, SA protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 17. veljače 2017. u predmetu T-369/15, Hernández Zamora, SA protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
 ---documentbreak--- C4122017HR1110120170427HR0018111111Žalba koju je 27. travnja 2017. podnio Hernández Zamora, SA protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 17. veljače 2017. u predmetu T-369/15, Hernández Zamora, SA protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-224/17 P)2017/C 412/18Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Hernández Zamora, SA (zastupnik: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Rosen Tantau KG
   Žalba je rješenjem Suda (sedmo vijeće) od 19. listopada 2017. proglašena nedopuštenom.


201711170561555852017/C 412/3372015TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171019232422Predmet T-7/15: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Leopard protiv EUIPO-a – Smart Market (LEOPARD true racing) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije LEOPARD true racing — Raniji figurativni žig Europske unije leopard CASA Y JARDIN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2320120171019HR0033232242Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Leopard protiv EUIPO-a – Smart Market (LEOPARD true racing)
   (Predmet T-7/15) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije LEOPARD true racing — Raniji figurativni žig Europske unije leopard CASA Y JARDIN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2017/C 412/33Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Leopard SA (Howald, Luksemburg) (zastupnik: P. Lê Dai, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Smart Market, SLU (Alcantarilla, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. listopada 2014. (predmet R 1866/2013-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Smart Market i Leopard.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Nalaže se društvu Leopard SA snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 81, 9. 3. 2015.


201711170061555552017/C 412/105012015CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL201710116611Predmet C-501/15 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. listopada 2017. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” — Prigovor nositelja verbalnog i figurativnog žiga Europske unije koji sadrže verbalni element „Cactus” — Nicanska klasifikacija — Članak 28. — Članak 15. stavak 1. drugi podstavak, točka (a) — Stvarna uporaba žiga u skraćenim obliku)
 ---documentbreak--- C4122017HR610120171011HR00106161Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. listopada 2017. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez
   (Predmet C-501/15 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” — Prigovor nositelja verbalnog i figurativnog žiga Europske unije koji sadrže verbalni element „Cactus” — Nicanska klasifikacija — Članak 28. — Članak 15. stavak 1. drugi podstavak, točka (a) — Stvarna uporaba žiga u skraćenim obliku)“2017/C 412/10Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druge stranke u postupku: Cactus SA (zastupnik: K. Manhaeve, odvjetnica), Isabel Del Rio Rodríguez

      Izreka

            1.

            Žalba se odbija.

            2.

            Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 414, 14. 12. 2015.


201711170101555452017/C 412/192352017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170505111222Predmet C-235/17: Tužba podnesena 5. svibnja 2017. – Europska komisija protiv Mađarske
 ---documentbreak--- C4122017HR1120120170505HR0019112122Tužba podnesena 5. svibnja 2017. – Europska komisija protiv Mađarske
   (Predmet C-235/17)2017/C 412/19Jezik postupka: mađarski
      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Malferrari i L. Havas, agenti)

      Tuženik: Mađarska

      Tužbeni zahtjev

   Komisija od Suda zahtijeva da:

            —

            utvrdi da je Mađarska povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 49. i 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima time što je donijela propis koji ograničava plodouživanje poljoprivrednog zemljišta.

            —

            naloži Mađarskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija smatra da je sporni mađarski propis, time što očito neproporcionalno ograničava plodouživanje poljoprivrednog zemljišta i šuma, neusklađen s obvezama koje Mađarska ima na temelju članaka 49. i 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
   Ukidanje ex lege pravâ plodouživanja ograničenje je slobode poslovnog nastana koja je zajamčena člankom 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, osobito zato što takav nestanak prava plodouživanja onima koji su do tada bili vlasnici onemogućuje ili pretjerano otežava zasnivanje poslovnih nastana u Mađarskoj (ili stjecanje prava korištenja poljoprivrednog zemljišta) kako bi tamo mogli razvijati svoje djelatnosti i gospodarskom djelatnošću koju obavljaju za svoj račun pridonijeti uspostavi gospodarskih i društvenih veza unutar Unije. Komisija smatra da ukidanje ex lege pravâ plodouživanja može biti prepreka ostvarivanju slobode poslovnog nastana ili može odvraćati od njega.
   Mađarski propis također povrjeđuje slobodno kretanje kapitala jer ograničava ili sprečava osobe koje nemaju mađarsko državljanstvo da ulažu u nekretnine koje se nalaze u Mađarskoj. Takav propis uzrokuje narušavanje postojećih prava plodouživanja, što također podrazumijeva ograničenje slobodnog kretanja kapitala.
   Mađarski propis uvodi neizravnu diskriminaciju time što ustanovljuje razlikovanje na štetu građana Europske unije koji nemaju mađarsko državljanstvo.
   Gore navedeno ograničenje sloboda nije opravdano. Nije opravdano nijednim razlogom navedenim u Ugovoru ni drugim razlozima koje je navela mađarska vlada tijekom postupka.
   Osobito nije prihvatljiva argumentacija kojom mađarska vlada brani nužnost ograničenja radi okončanja nezakonite situacije. Komisija smatra da se ne može prihvatiti opća pretpostavka – koja nije dokazana ni u jednom konkretnom slučaju – da su svi ugovori o plodouživanju poljoprivrednog zemljišta u Mađarskoj koje su sklopili inozemni državljani od svojeg nastanka nezakoniti i nevaljani. Ne može se prihvatiti ni tvrdnja da se nezakonitost svih i svakog pojedinog ugovora o plodouživanju može izvesti iz nepostojanja odobrenja za konverziju valute koju je zahtijevalo zakonodavstvo koje je bilo na snazi prije 2002.
   Ograničenje određeno mađarskim propisom ne ispunjava zahtjev proporcionalnosti jer nije prikladno za ostvarenje ciljeva koji se žele postići i usto prekoračuje ono što je nužno za njihovo postizanje.
   Mađarski propis ne ispunjava zahtjeve koji proizlaze iz načelâ pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja niti oštećenicima jamči prikladnu naknadu zbog ukidanja ili ograničenja pravâ plodouživanja.
   Komisija smatra da se sporni mađarski propis protivi pravu vlasništva priznatom člankom 17. Povelje. U određenim slučajevima zadire u pravo vlasništva i kad se povreda ne odnosi na tri elementa „vlasništva” (uporaba i korištenje, posjed i raspolaganje).


201711170211555742017/C 412/116612015CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL201710126722Predmet C-661/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Carinski zakonik Zajednice — Članak 29. — Uvoz vozila — Određivanje carinske vrijednosti — Članak 78. — Revizija deklaracije — Članak 236. stavak 2. — Povrat uvozne carine — Rok od tri godine — Uredba (EEZ) br. 2454/93 — Članak 145. stavci 2. i 3. — Opasnost od neispravnosti — Rok od dvanaest mjeseci — Valjanost)
 ---documentbreak--- C4122017HR620120171012HR00116272Presuda Suda (peto vijeće) od 12. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X BV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-661/15) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Carinski zakonik Zajednice — Članak 29. — Uvoz vozila — Određivanje carinske vrijednosti — Članak 78. — Revizija deklaracije — Članak 236. stavak 2. — Povrat uvozne carine — Rok od tri godine — Uredba (EEZ) br. 2454/93 — Članak 145. stavci 2. i 3. — Opasnost od neispravnosti — Rok od dvanaest mjeseci — Valjanost)“2017/C 412/11Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X BV

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

            1.

            Članak 145. stavak 2. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 444/2002 od 11. ožujka 2002., u vezi s člankom 29. stavcima 1. i 3. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, treba tumačiti na način da je njime obuhvaćena situacija, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj je utvrđeno da na datum primitka deklaracije o puštanju robe u slobodni promet robe postoji opasnost, povezana s proizvodnjom, da će ta roba pri uporabi postati neispravna i u kojoj prodavatelj u tom pogledu, u okviru izvršavanja ugovorne obveze jamstva u odnosu na kupca, odobrava smanjenje cijene u obliku povrata troškova koji su nastali kupcu za preinake na robi kako bi se izbjegla navedena opasnost.

            2.

            Članak 145. stavak 3. Uredbe br. 2454/93, kako je izmijenjena Uredbom br. 444/2002, time što predviđa rok od dvanaest mjeseci nakon datuma primitka deklaracije o puštanju robe u slobodni promet, u kojem se prilagodba cijene koja je za robu uistinu plaćena ili koja se mora platiti mora izvršiti, nevaljan je.

      (
         1
      )	SL C 98, 14. 3. 2016.


201711170251555882017/C 412/203902017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170628121321Predmet C-390/17 P: Žalba koju su 28. lipnja 2017. podnijeli Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard i Darren Neville protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 28. travnja 2017. u predmetu T-580/16, Azoulay i dr. protiv Europskog parlamenta
 ---documentbreak--- C4122017HR1210120170628HR0020121132Žalba koju su 28. lipnja 2017. podnijeli Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard i Darren Neville protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 28. travnja 2017. u predmetu T-580/16, Azoulay i dr. protiv Europskog parlamenta
   (Predmet C-390/17 P)2017/C 412/20Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelji: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard, Darren Neville (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament

      Zahtjevi

            —

            ukinuti pobijanu presudu;

            —

            usvojiti tužbene zahtjeve koje su žalitelji iznijeli u prvostupanjskom postupku u okviru tužbe u predmetu T-580/16;

            —

            naložiti tuženiku snošenje svih troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji smatraju da pobijana presuda sadržava više pogrešaka koje se tiču prava i iskrivljenje činjenica.
   Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava i iskrivio je činjenice time što je odbacio autonomno i ujednačeno tumačenje pojma troškova obrazovanja u okviru pravnog poretka Unije i uvjetovao taj pojam značenjem koje mu se pripisuje u različitim obrazovnim sustavima država boravišta dužnosnika, a da pritom nije uzeo u obzir narav troškova i interes djece.
   Prema sudskoj praksi Suda iz ujednačene primjene prava Unije kao i načela jednakosti proizlazi da pojmovi iz odredbe prava Unije koja ne sadrži nikakvo izričito upućivanje na pravo država članica za utvrđivanje njihova smisla i dosega trebaju u cijeloj Uniji imati autonomno i ujednačeno tumačenje, koje treba dati uzimajući u obzir kontekst odredbe i cilj predmetnog propisa (presuda od 15. listopada 2015., Axa Belgium, C-494/14, EU:C:2015:692).
   Usto, zaključak Općeg suda iz točke 47. pobijane presude je nedosljedan i nije u skladu sa sudskom praksom o sukladnosti između prethodne upravne žalbe i tužbe.
   Žalitelji također ističu da je Opći sud povrijedio obvezu obrazlaganja jer se nije izjasnio o povredama načela jednakog postupanja i članka 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, iako su one bile istaknute pred njim.
   Prema tome, ispitujući vrlo površno tri različita prigovora žaliteljâ, Opći sud je, prema njihovom mišljenju, došao do zaključaka koji nisu ni pravno ni činjenično opravdani.


201711170121555612017/C 412/214332017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170717131421Predmet C-433/17 P: Žalba koju je 17. srpnja 2017. podnio Enercon GmbH protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 3. svibnja 2017. u predmetu T-36/16, Enercon protiv EUIPO-a
 ---documentbreak--- C4122017HR1310120170717HR0021131142Žalba koju je 17. srpnja 2017. podnio Enercon GmbH protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 3. svibnja 2017. u predmetu T-36/16, Enercon protiv EUIPO-a
   (Predmet C-433/17 P)2017/C 412/21Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Enercon GmbH (zastupnici: R. Böhm, Rechtsanwalt, M. Silverleaf QC)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Gamesa Eólica, SL

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

            —

            ukine presudu Općeg suda u predmetu T-36/16;

            —

            ukine presudu Općeg suda u predmetu T-245/12;

            —

            vrati predmet EUIPO-u radi donošenja odluke prvog žalbenog vijeća u predmetu R 260/2011-1 i odbijanja zahtjeva društva Gamesa za brisanje spornog upisa iz registra;

            —

            naloži tuženiku u prvostupanjskom postupku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj tvrdi da se pobijanom presudom u predmetu T-36/16 krši članak 7. stavak 1. točka (b) i/ili članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 (
         1
      ) te da je pred Općim sudom došlo do povrede postupka zbog sljedećih razloga:

            1.

            Opći sud pogrešno je presudio da registracija spornog žiga nema svojstveni razlikovni karakter potreban za registraciju, suprotno članku 7. stavku 1. točki (b) Uredbe 207/2009. Na taj način Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava.

            2.

            Prva pogreška koja se tiče prava bila je ta što se kvalifikaciju žiga iz obrasca prijave kao žiga u boji smatralo presudnom za utvrđenje pravne naravi žiga što je posljedično utjecalo na ocjenu njegovog svojstvenog razlikovnog karaktera. Opći je sud trebao smatrati da je žig iz obrasca prijave kvalificiran kao žig u boji prvenstveno zbog toga da bi se udovoljilo EUIPO-u sa stajališta administrativne praktičnosti a ne zbog pravnog pitanja. Stoga Opći sud pri utvrđivanju naravi žiga za koji se traži registracija nije trebao uzeti u obzir samo kvalifikaciju žiga iz prijave nego cijeli njen sadržaj, osobito prikaz žiga koji je podnesen uz prijavu. Iz prikaza žiga iz prijave razvidno je da se radi o figurativnom žigu s posebnim obilježjima koja iz njega proizlaze.

            3.

            Opći sud također je trebao uzeti u obzir oblik žiga u kojem je registriran a osobito kako je prikazan u potvrdi o registraciji koju izdaje EUIPO prilikom registracije žiga. Potvrda o registraciji je dokument koji prikazuje oblik žiga u kojem je registriran te ga je Opći sud trebao smatrati odlučujućim prilikom utvrđivanja naravi registriranog žiga. Iz sadržaja potvrde o registraciji, ako je pravilno protumačen, jasno proizlazi da je žig registriran kao figurativni žig u obliku koji je razvidan iz prikaza koji je podnesen uz prijavu. Time što je propustio to učiniti, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava.

            4.

            Druga pogreška koja se tiče prava i povrede postupka odnose se na odbijanje zaprimanja informacije koja je nužna za razumijevanje sadržaja potvrde o registraciji spornog žiga. Taj je dokument objava standarda ST.60 Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo u kojem je navedeno značenje INID kodova koji se općenito koriste za potvrde o registraciji koje izdaju uredi za intelektualno vlasništvo, uključujući EUIPO, radi utvrđivanja naravi i značenja unosa u te potvrde. Značenje INID kodova moguće je utvrditi samo primjenom objavljenog standarda ST.60 ili istovjetnog izvora, a sadržaj potvrda o registraciji može se utvrditi samo uz pomoć značenja tih INID kodova iz tih potvrda. Opći sud je izvor takvih informacija pogrešno smatrao dokazom te je zbog toga pogrešno odbio zaprimiti dokument ili informacije koje sadrži iako se zapravo radi o pravnom tekstu koji je jednakovrijedan rječniku. Da je Opći sud uzeo u obzir interpretativne instrumente koji su mu bili upućeni, zaključio bi da se potvrda o registraciji odnosi na figurativni žig koji se sastoji od prikaza iz obrasca za registraciju. Prvo žalbeno vijeće EUIPO-a je prethodno pravilno protumačilo da žig ima razlikovni karakter potreban za registraciju te je Opći sud u skladu s navedenim to tako trebao utvrditi.

      (
         1
      )	Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


201711170141555622017/C 412/225122017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170822141521Predmet C-512/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2017. uputio Sąd Rejonowy Poznań-Stare Miasto w Poznaniu (Poljska) – HR
 ---documentbreak--- C4122017HR1410120170822HR0022141152Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2017. uputio Sąd Rejonowy Poznań-Stare Miasto w Poznaniu (Poljska) – HR
   (Predmet C-512/17)2017/C 412/22Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy Poznań-Stare Miasto w Poznaniu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: HR

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 8. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (
                  1
               ), u okolnostima predmetnog slučaja tumačiti na način da je uobičajeno boravište osamnaestomjesečnog djeteta u državi članici koja zbog sljedećih okolnosti odražava određenu integraciju djeteta u društvenu i obiteljsku okolinu: državljanstvo roditelja koji svakodnevno čuva i odgaja dijete, činjenica da dijete upotrebljava službeni jezik te države članice, da je u njoj kršteno i tamo boravilo i do tri mjeseca tijekom roditeljskog dopusta tog roditelja i drugih dopusta na koje je taj roditelj imao pravo tijekom razdoblja praznika, kao i kontakt s obitelji tog roditelja, ako dijete ostatak vremena boravi s tim roditeljem u drugoj državi članici, taj je roditelj u njoj zaposlen na temelju ugovora o radu na neodređeno vrijeme i dijete u njoj održava redovite, ali vremenski ograničene kontakte s drugim roditeljem i njegovom obitelji?

            2.

            Treba li, kako bi se na temelju članka 8. stavka 1. Uredbe br. 2201/2003 utvrdilo uobičajeno boravište osamnaestomjesečnog djeteta koje zbog njegove dobi svakodnevno čuva i odgaja samo jedan roditelj i koje održava redovite, ali vremenski ograničene kontakte s drugim roditeljem, ako se roditelji nisu sporazumjeli o izvršavanju roditeljske skrbi i prava na posjećivanje djeteta, radi ocjene integracije djeteta u društvenu i obiteljsku okolinu u jednakoj mjeri uzeti u obzir povezanost djeteta sa svakim od roditelja ili treba više uzeti u obzir njegovu povezanost s roditeljem koji ga svakodnevno čuva i odgaja?

      (
         1
      )	SL 2003., L 338, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133.)