title: Predmet T-150/20 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 30. lipnja 2020. – Tartu Agro protiv Komisije („Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu – Državne potpore – Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/16

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 30. lipnja 2020. – Tartu Agro protiv Komisije
      (Predmet T-150/20 R)
      („Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu - Državne potpore - Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 329/33)
      Jezik postupka: estonski

         Stranke

         Tužitelj: Tartu Agro AS (Tartu, Estonija) (zastupnici: T. Järviste, T. Kaurov, M. Valberg i M. Peetsalu, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i E. Randvere, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke Komisije C(2020) 252 final, od 24. siječnja 2020. koja se odnosi na državnu potporu SA.39182 (2017/C) (ex 2017/NN) (ex 2014/CP) koju je tužitelju dodijelila Republika Estonija.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  Ukida se rješenje od 30. ožujka 2020. Tartu Agro/Komisija (T-150/20 R).

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-507/20: Tužba podnesena 6. kolovoza 2020. – Colombani protiv ESVD-a

text:
               5.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/22

      Tužba podnesena 6. kolovoza 2020. – Colombani protiv ESVD-a
      (Predmet T-507/20)
      (2020/C 329/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-Marc Colombani (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku ESVD-a o odbijanju njegova zahtjeva za provedbu presude donesene u predmetu T-372/18, kako je prenesena u X-ovom dopisu od 23. ožujka 2020. i, prema potrebi, odluku ESVD-a o odbijanju njegove žalbe R/195/20 kojom je ponovljen njegov zahtjev za provedbu presude donesene u predmetu T-372/18, kako je prenesena u Y-ovom dopisu od 30. srpnja 2020.;

                  —

                  poništi odluku kojom je ESVD odbio njegovu kandidaturu za mjesto voditelja delegacije Unije u Koreji, dostavljenu dopisom od 29. listopada 2019., koju je potpisala direktorica ljudskih resursa, jer ju je ESVD odbio obrazložiti i, s druge strane, odluku kojom se odbija njegov zahtjev za pristup dokumentima, dostavljenu elektroničkom porukom tajništva Savjetodavnog odbora za imenovanja ESVD-a od 24. siječnja 2020.;

                  —

                  poništi, s jedne strane, odluke ESVD-ova tijela za imenovanje od 27. studenoga 2019. kojima ono nije prihvatilo njegovu kandidaturu za mjesto voditelja delegacije Unije u Uzbekistanu i mjesto voditelja delegacije Unije u Sjevernoj Makedoniji i, s druge strane, odluku od 21. veljače 2020. kojom se odbija njegov zahtjev za pristup dokumentima;

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju plati naknadu imovinske štete, u iznosu od 3 500 eura, i neimovinske štete, u simboličnom iznosu od 1 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi tužitelj ističe šest tužbenih razloga, od kojih se prva tri odnose na neprovedbu presude u predmetu T-372/18, Colombani/ESVD, a posljednja tri na odluke o odbijanju tužiteljevih kandidatura i odluke o odbijanju njegovih zahtjeva za pristup dokumentima.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 266. UFEU-a i povredi dužnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja i nediskriminacije.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na izostanku neutralnosti, nepristranosti, neovisnosti i pravičnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava prilikom tumačenja pojma „osobni podaci” i tumačenja uredbi br. 2018/1725 i br. 1049/2001, izostanku tumačenja članka 6. Priloga III. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije koje je u skladu s odredbama navedenih uredbi.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 52. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer se ograničavanjem prava na pristup informacijama povređuju načela dobre uprave, prava na pravično suđenje, jednakosti oružja, prava na djelotvoran pravni lijek i onemogućuje sudski nadzor spornih akata.


title: Predmet C-205/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NE protiv Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) – NE protiv Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Predmet C-205/20)
      (2020/C 348/03)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: NE

         Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Sudionik u postupku: Finanzpolizei Team 91

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li zahtjev proporcionalnosti sankcija, utvrđen u članku 20. Direktive 2014/67/EU (1) i koji je Sud Europske unije tumačio u rješenjima Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-645/18) (2) i Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 i C-494/19) (3), izravno primjenjiva odredba te direktive?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje:
                  dopušta li i zahtijeva li tumačenje nacionalnog prava u skladu s pravom Unije da sudovi i upravna tijela države članice, a da se u nacionalnom zakonodavstvu u tom pogledu ne donese nikakav novi propis, dopune nacionalne kaznene odredbe koje se primjenjuju u ovom slučaju kriterijima proporcionalnosti utvrđenima u rješenjima Suda Europske unije Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-645/18) i Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 i C-494/19)?

         (1)  Direktiva 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i izmjeni Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI”) (SL 2014., L 159, str. 11.)

         (2)  ECLI:EU:C:2019:1108

         (3)  ECLI:EU:C:2019:1103


title: Predmet C-355/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2020. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv BL, BC

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2020. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv BL, BC
      (Predmet C-355/20)
      (2020/C 348/10)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Savezna Republika Njemačka

         Druge stranke u revizijskom postupku: BL, BC

         Uz sudjelovanje: Stadt Chemnitz

         Prethodna pitanja

                  1.

                              a)

                              Može li u slučaju spajanja obitelji s maloljetnim izbjeglicom bez pratnje u skladu s člankom 10. stavkom 3. točkom (a) i člankom 2. točkom (f) Direktive 2003/86/EZ (1) daljnje postojanje maloljetnosti biti „uvjet” u smislu članka 16. stavka l. točke (a) Direktive 2003/86? Je li pravilo države članice koje roditeljima na temelju spajanja obitelji s maloljetnim izbjeglicom bez pratnje u smislu članka 2. točke (f) Direktive 2003/86 daje (izvedeno) pravo boravka u toj državi članici samo toliko dugo dok je izbjeglica još stvarno maloljetan u skladu s prethodno navedenim odredbama?

                              b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanja pod l.a): treba li članak 16. stavak 1. točku (a) u vezi s člankom 10. stavkom 3. točkom (a) i člankom 2. točkom (f) Direktive 2003/86 tumačiti na način da je državi članici prema čijem je zakonodavstvu (izvedeno) pravo boravka roditelja ograničeno na razdoblje do punoljetnosti djeteta dopušteno odbiti zahtjev za ulazak i boravak u svrhu spajanja obitelji roditeljima koji se još nalaze u trećoj državi ako je izbjeglica postao punoljetan prije konačne odluke o zahtjevu postavljenom u postupku pred nadležnim tijelima ili sudskom postupku u roku od tri mjeseca nakon priznanja statusa izbjeglice?

                  2.

                  Ako iz odgovora na 1. pitanje proizlazi da nije dopušteno odbijanje spajanja obitelji:
                  Koji se zahtjevi moraju postaviti u pogledu stvarnog obiteljskog odnosa u smislu članka 16. stavka l. točke (b) Direktive 2003/86 ako se roditelji spajaju s izbjeglicom koji je prije odluke o zahtjevu za ulazak i boravak u svrhu spajanja obitelji postao punoljetan? Osobito:

                              a)

                              dostaje li u tu svrhu srodstvo u prvom stupnju izravne uzlazne linije (članak 10. stavak 3. točka (a) Direktive 2003/86) ili se zahtijeva i stvarni obiteljski život?

                              b)

                              Ako se zahtijeva stvarni obiteljski život:
                              koji se intenzitet u tu svrhu traži? Dostaju li u tom smislu, primjerice, povremeni ili redoviti kontakti u obliku posjeta, mora li biti riječ o zajedničkom životu u zajedničkom domaćinstvu ili se, osim toga, zahtijeva da je riječ o zajednici u kojoj se članovi obitelji međusobno pomažu, odnosno ovise jedni o drugima?

                              c)

                              zahtijeva li spajanje roditelja koji se još nalaze u trećoj državi i postavili su zahtjev za spajanje obitelji s već priznatim izbjeglicom, djetetom koje je u međuvremenu postalo punoljetno, predviđanje da će se obiteljski život nakon ulaska u državi članici (ponovno) uspostaviti na način koji se zahtijeva u skladu s pitanjem 2.b)?

         (1)  Direktiva Vijeća od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji (SL, 2003., L 251, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 70. i ispravak SL 2020., L 61, str. 32. i 33.)


title: Predmet T-619/19: Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2020. – KF protiv protiv Satcen-a („Tužba za poništenje i naknadu štete – Osoblje Satcen-a – Ugovorno osoblje – Nadležnost sudova Unije – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Odluka o pokretanju upravne istrage u odnosu na tužitelja radi provedbe presude Općeg suda – Akt koji negativno utječe – Zahtjev za kamate na iznos koji je Opći sud dodijelio na ime naknade pretrpljene štete – Članak 76. točka (d) Poslovnika – Očito nedopuštena tužba”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/15

      Rješenje Općeg suda od 10. srpnja 2020. – KF protiv protiv Satcen-a
      (Predmet T-619/19) (1)

      („Tužba za poništenje i naknadu štete - Osoblje Satcen-a - Ugovorno osoblje - Nadležnost sudova Unije - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Odluka o pokretanju upravne istrage u odnosu na tužitelja radi provedbe presude Općeg suda - Akt koji negativno utječe - Zahtjev za kamate na iznos koji je Opći sud dodijelio na ime naknade pretrpljene štete - Članak 76. točka (d) Poslovnika - Očito nedopuštena tužba”)
      (2020/C 348/21)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: KF (zastupnici: A. Kunst, odvjetnica i N. Macaulay, barrister)

         Tuženik: Satelitski centar Europske unije (zastupnik: A. Guillerme, odvjetnica)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke direktora Satcena-a od 3. srpnja 2019. o pokretanju istrage u odnosu na tužitelja i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio osobito zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi KF nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

                  3.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjeva za intervenciju Vijeća Europske unije.

                  4.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove u vezi sa zahtjevom za intervenciju.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-841/19: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida) („Tužba za poništenje – Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida – Obustava postupka pred žalbenim vijećem – Akt koji se ne može pobijati – Pripremni akt – Nedopuštenost”)

text:
               19.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 348/20

      Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products (Oprema za distribuciju fluida)
      (Predmet T-841/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje opremu za distribuciju fluida - Obustava postupka pred žalbenim vijećem - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Nedopuštenost”)
      (2020/C 348/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: G. van den Bergh i B. Brouwer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Odle, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv privremene odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. (predmet R 1009/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između, s jedne strane, društava Mystic Products Import & Export i Koopman International i, s druge strane, društva Tinnus Enterprises.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Koopman International BV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Spojeni predmeti C-449/18 P i C-474/18 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. rujna 2020. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) protiv Lionela Andrésa Messija Cuccittinija, J.M.-E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) i J.M.-E.V. e hijos SRL protiv Lionela Andrésa Messija Cuccittinija, Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (C-474/18 P) (Žalba – Žig Europske unije – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Članak 8. stavak 1. točka (b) – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije MESSI – Raniji verbalni žigovi Europske unije MASSI – Djelomično odbijanje registracije)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/2

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 17. rujna 2020. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) protiv Lionela Andrésa Messija Cuccittinija, J.M.-E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) i J.M.-E.V. e hijos SRL protiv Lionela Andrésa Messija Cuccittinija, Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (C-474/18 P)
      (Spojeni predmeti C-449/18 P i C-474/18 P) (1)

      (Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije MESSI - Raniji verbalni žigovi Europske unije MASSI - Djelomično odbijanje registracije)
      (2020/C 390/02)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         (Predmet C-449/18 P)

         Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druge stranke u žalbenom postupku: Lionel Andrés Messi Cuccittini (zastupnici: J.-Y. Teindas Maillard i J.-B. Devaureix, abogados), J.M.-E.V. e hijos SRL (zastupnici: J. Güell Serra i R. Gimeno-Bayón Cobos, abogados)

         (Predmet C-474/18 P)

         Žalitelj: J.M.-E.V. e hijos SRL (zastupnici: J. Güell Serra i R. Gimeno-Bayón Cobos, abogados)

         Druge stranke u postupku: Lionel Andrés Messi Cuccittini (zastupnici: J.-Y. Teindas Maillard i J.-B. Devaureix, abogados), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Izreka

                  1.

                  Žalbe se odbijaju.

                  2.

                  Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) snosit će, osim vlastitih, i troškove L. A. Messija Cuccittinija u predmetu C-449/18 P.

                  3.

                  J.M.-E.V. e hijos SRL snosit će, osim vlastitih, i troškove L. A. Messija Cuccittinija i Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) u predmetu C-474/18 P.

         (1)  SL C 392, 29. 10. 2018.


title: Predmet C-594/18 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. rujna 2020. – Republika Austrija protiv Europske komisije i dr. (Žalba – Državne potpore – Članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a – Članci 11. i 194. UFEU-a – Članak 1., članak 2. točka (c) i članak 106.a stavak 3. Ugovora o Euratomu – Potpora predviđena u korist jedinice C nuklearne elektrane Hinkley Point (Ujedinjena Kraljevina) – Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem – Cilj od zajedničkog interesa – Okolišni ciljevi Europske unije – Načela zaštite okoliša, onečišćivač plaća, opreznosti i održivosti – Određivanje predmetne gospodarske djelatnosti – Nefunkcioniranje tržišta – Proporcionalnost potpore – Potpora za ulaganje ili operativna potpora – Određivanje elemenata potpore – Obavijest o jamstvima)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. rujna 2020. – Republika Austrija protiv Europske komisije i dr.
      (Predmet C-594/18 P) (1)

      (Žalba - Državne potpore - Članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a - Članci 11. i 194. UFEU-a - Članak 1., članak 2. točka (c) i članak 106.a stavak 3. Ugovora o Euratomu - Potpora predviđena u korist jedinice C nuklearne elektrane Hinkley Point (Ujedinjena Kraljevina) - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Cilj od zajedničkog interesa - Okolišni ciljevi Europske unije - Načela zaštite okoliša, onečišćivač plaća, opreznosti i održivosti - Određivanje predmetne gospodarske djelatnosti - Nefunkcioniranje tržišta - Proporcionalnost potpore - Potpora za ulaganje ili operativna potpora - Određivanje elemenata potpore - Obavijest o jamstvima)
      (2020/C 390/03)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Republika Austrija (zastupnici: u početku G. Hesse, zatim F. Koppensteiner i M. Klamert, agenti, uz asistenciju H. Kristoferitscha, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche, P. Němečková i K. Herrmann, agenti), Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller i I. Gavrilová, agenti), Francuska Republika (zastupnici: u početku D. Colas i P. Dodeller, zatim P. Dodeller i T. Stehelin, agenti), Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnici: u početku D. Holderer, zatim T. Uri, agenti, uz asistenciju P. Kinscha, odvjetnika), Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér, agent, uz asistenciju P. Nagyja, ügyvéd), Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent), Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: Z. Lavery i M. S. Brandon, agenti, uz asistenciju A. Robertsona, QC i T. Johnstona, barrister)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Republici Austriji nalaže se da, uz vlastite troškove nastale u žalbenom postupku, snosi i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Češka Republika, Francuska Republika, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Poljska, Slovačka Republika i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snose vlastite troškove.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet C-648/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) protiv Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište električne energije – Slobodno kretanje robe – Članak 35. UFEU-a – Količinska ograničenja izvoza – Mjere s istovrsnim učinkom – Nacionalna mjera na temelju koje su proizvođači električne energije obvezni nuditi cjelokupnu raspoloživu električnu energiju isključivo na konkurentnom centraliziranom tržištu predmetne države članice)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/3

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) protiv Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA
      (Predmet C-648/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Unutarnje tržište električne energije - Slobodno kretanje robe - Članak 35. UFEU-a - Količinska ograničenja izvoza - Mjere s istovrsnim učinkom - Nacionalna mjera na temelju koje su proizvođači električne energije obvezni nuditi cjelokupnu raspoloživu električnu energiju isključivo na konkurentnom centraliziranom tržištu predmetne države članice)
      (2020/C 390/04)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Bucureşti

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Druga stranka u žalbenom postupku: Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

         Izreka

      Članke 35. i 36. UFEU-a treba tumačiti na način da nacionalno zakonodavstvo na temelju kojeg su, kako ga tumači tijelo nadležno za njegovu primjenu, nacionalni proizvođači električne energije obvezni nuditi cjelokupnu raspoloživu električnu energiju na platformama kojima upravlja jedini nominirani operator za usluge trgovanja na nacionalnom tržištu električne energije predstavlja mjeru s istovrsnim učinkom kao količinsko ograničenje izvoza koja se ne može opravdati razlozima javne sigurnosti vezanima za sigurnost opskrbe energijom, s obzirom na to da takvo zakonodavstvo nije proporcionalno zadanom cilju.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: Spojeni predmeti C-724/18 i C-727/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18) protiv Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2006/123/EZ – Područje primjene – Ponavljano kratkoročno iznajmljivanje namještenih prostora tranzitnim klijentima koji ondje ne prijavljuju prebivalište – Nacionalno zakonodavstvo koje za određene općine predviđa sustav prethodnog odobrenja i tim općinama nalaže da utvrde uvjete za davanje odobrenja predviđenih tim sustavom – Članak 4. stavak 6. – Pojam „sustav odobrenja” – Članak 9. – Opravdanje – Nedovoljan broj stambenih prostora za dugoročni najam po pristupačnim cijenama – Proporcionalnost – Članak 10. – Zahtjevi koji se odnose na uvjete za davanje odobrenja)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/4

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18) protiv Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris
      (Spojeni predmeti C-724/18 i C-727/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2006/123/EZ - Područje primjene - Ponavljano kratkoročno iznajmljivanje namještenih prostora tranzitnim klijentima koji ondje ne prijavljuju prebivalište - Nacionalno zakonodavstvo koje za određene općine predviđa sustav prethodnog odobrenja i tim općinama nalaže da utvrde uvjete za davanje odobrenja predviđenih tim sustavom - Članak 4. stavak 6. - Pojam „sustav odobrenja” - Članak 9. - Opravdanje - Nedovoljan broj stambenih prostora za dugoročni najam po pristupačnim cijenama - Proporcionalnost - Članak 10. - Zahtjevi koji se odnose na uvjete za davanje odobrenja)
      (2020/C 390/05)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)

         Tuženici: Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris

         Izreka

                  1.

                  Članke 1. i 2. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu treba tumačiti na način da se ona primjenjuje na zakonodavstvo države članice koje se odnosi na djelatnosti profesionalnog odnosno neprofesionalnog ponavljanog kratkoročnog iznajmljivanja uz naknadu namještenih stambenih prostora tranzitnim klijentima koji ondje ne prijavljuju prebivalište.

                  2.

                  Članak 4. Direktive 2006/123 treba tumačiti na način da je nacionalno zakonodavstvo koje obavljanje određenih djelatnosti iznajmljivanja stambenih prostora uvjetuje prethodnim odobrenjem obuhvaćeno pojmom „sustav ovlašćivanja” u smislu točke 6. tog članka.

                  3.

                  Članak 9. stavak 1. točke (b) i (c) Direktive 2006/123 treba tumačiti na način da je nacionalno zakonodavstvo – koje, radi osiguranja dovoljnog broja stambenih prostora za dugoročni najam po pristupačnim cijenama, određene djelatnosti ponavljanog kratkoročnog iznajmljivanja uz naknadu namještenih stambenih prostora tranzitnim klijentima koji ondje ne prijavljuju prebivalište podvrgava sustavu prethodnog odobrenja koji se primjenjuje u određenim općinama u kojima je pritisak na najamnine posebno izražen – opravdano važnim razlogom u općem interesu koji se sastoji od suzbijanja nestašice stambenih prostora namijenjenih iznajmljivanju i proporcionalno postavljenom cilju, s obzirom na to da se taj cilj ne može ostvariti manje strogim mjerama, a posebno zato što provođenje naknadne inspekcije ne bi bilo stvarno učinkovito jer bi nastupilo prekasno.

                  4.

                  Članak 10. stavak 2. Direktive 2006/123 treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se uspostavlja sustav koji obavljanje određenih djelatnosti iznajmljivanja uz naknadu namještenih stambenih prostora uvjetuje prethodnim odobrenjem, koje se temelji na kriterijima koji se odnose na činjenicu da se predmetni prostor „ponavljano kratkoročno [iznajmljuje] […] tranzitnim klijentima koji ondje ne prijavljuju prebivalište” te koje lokalne vlasti ovlašćuje da, u okviru utvrđenom tim zakonodavstvom, detaljnije utvrde uvjete za davanje odobrenja predviđenih tim sustavom s obzirom na ciljeve socijalne raznolikosti i u skladu s obilježjima lokalnih tržišta stambenih prostora i potrebom da se ne pogorša nestašica tih prostora, a koji, prema potrebi, uključuju obvezu kompenzacije u obliku istodobne prenamjene u stambenu svrhu prostora koji imaju drugu namjenu, pod uvjetom da su ti uvjeti za izdavanje u skladu sa zahtjevima utvrđenima u toj odredbi i da je tu obvezu moguće ispuniti u transparentnim i dostupnim uvjetima.

         (1)  SL C 35, 28. 1. 2019.


title: Predmet C-806/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – kazneni postupak protiv JZ („Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom – Direktiva 2008/115/EZ – Članak 11. – Zabrana ulaska – Državljanin treće zemlje kojem je izrečena takva zabrana, ali koji nikad nije napustio državu članicu o kojoj je riječ – Nacionalni propis kojim se predviđa kazna zatvora za boravak tog državljanina u toj državi članici, unatoč tomu što je bio svjestan da mu je izrečena zabrana ulaska”)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/5

      Presuda Suda (peto vijeće) od 17. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – kazneni postupak protiv JZ
      (Predmet C-806/18) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Direktiva 2008/115/EZ - Članak 11. - Zabrana ulaska - Državljanin treće zemlje kojem je izrečena takva zabrana, ali koji nikad nije napustio državu članicu o kojoj je riječ - Nacionalni propis kojim se predviđa kazna zatvora za boravak tog državljanina u toj državi članici, unatoč tomu što je bio svjestan da mu je izrečena zabrana ulaska”)
      (2020/C 390/06)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranka glavnog kaznenog postupka

      JZ

         Izreka

      Direktivu 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, a osobito njezin članak 11., treba tumačiti na način da joj se ne protivi propis države članice kojim se predviđa da se kazna zatvora može izreći državljaninu treće zemlje s nezakonitim boravkom, u odnosu na kojega je postupak vraćanja utvrđen tom direktivom završen, a da osoba o kojoj je riječ nije stvarno napustila državno područje država članica, ako je inkriminirano ponašanje definirano na način da obuhvaća nezakonit boravak unatoč svijesti o zabrani ulaska izrečenoj, osobito, zbog ranije kaznene osuđivanosti osobe o kojoj je riječ ili opasnosti za javni poredak ili nacionalnu sigurnost koju ona predstavlja, pod uvjetom da definicija inkriminiranog ponašanja ne upućuje na povredu te zabrane ulaska i da je propis o kojem je riječ u svojoj primjeni dovoljno dostupan, jasan i predvidljiv, kako bi se izbjegao svaki rizik arbitrarnosti, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: Spojeni predmeti C-807/18 i C-39/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. rujna 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Telenor Magyarország Zrt. protiv Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke („Zahtjev za prethodnu odluku – Elektroničke komunikacije – Uredba (EU) 2015/2120 – Članak 3. – Pristup otvorenom internetu – Članak 3. stavak 1. – Prava krajnjih korisnika – Pravo pristupa aplikacijama i uslugama i pravo njihove upotrebe – Pravo pružanja aplikacija i usluga – Članak 3. stavak 2. – Zabrana dogovora i poslovnih praksi koji ograničavaju ostvarivanje pravâ krajnjih korisnika – Pojmovi „dogovori”, „poslovne prakse”, „krajnji korisnici” i „potrošači” – Ocjena postojanja ograničenja pravâ krajnjih korisnika – Modaliteti – Članak 3. stavak 3. – Obveza jednakog i nediskriminirajućeg postupanja s prometom – Mogućnost provedbe opravdanih mjera upravljanja prometom – Zabrana mjera blokiranja i usporavanja prometa – Iznimke – Poslovne prakse koje se sastoje od ponude paketa usluga koji predviđaju da klijenti koji se na njih pretplate plaćaju pretplatu koja im daje pravo neograničene upotrebe određene količine podataka a da se u nju ne uračunava upotreba određenih posebnih aplikacija i usluga koje su obuhvaćene „tarifom bez dodatnih troškova” te da, nakon što potroše tu količinu podataka, mogu nastaviti neograničeno upotrebljavati te posebne aplikacije i usluge, dok se na ostale aplikacije i usluge primjenjuju mjere blokiranja ili usporavanja prometa”)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/6

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. rujna 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Telenor Magyarország Zrt. protiv Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke
      (Spojeni predmeti C-807/18 i C-39/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacije - Uredba (EU) 2015/2120 - Članak 3. - Pristup otvorenom internetu - Članak 3. stavak 1. - Prava krajnjih korisnika - Pravo pristupa aplikacijama i uslugama i pravo njihove upotrebe - Pravo pružanja aplikacija i usluga - Članak 3. stavak 2. - Zabrana dogovora i poslovnih praksi koji ograničavaju ostvarivanje pravâ krajnjih korisnika - Pojmovi „dogovori”, „poslovne prakse”, „krajnji korisnici” i „potrošači” - Ocjena postojanja ograničenja pravâ krajnjih korisnika - Modaliteti - Članak 3. stavak 3. - Obveza jednakog i nediskriminirajućeg postupanja s prometom - Mogućnost provedbe opravdanih mjera upravljanja prometom - Zabrana mjera blokiranja i usporavanja prometa - Iznimke - Poslovne prakse koje se sastoje od ponude paketa usluga koji predviđaju da klijenti koji se na njih pretplate plaćaju pretplatu koja im daje pravo neograničene upotrebe određene količine podataka a da se u nju ne uračunava upotreba određenih posebnih aplikacija i usluga koje su obuhvaćene „tarifom bez dodatnih troškova” te da, nakon što potroše tu količinu podataka, mogu nastaviti neograničeno upotrebljavati te posebne aplikacije i usluge, dok se na ostale aplikacije i usluge primjenjuju mjere blokiranja ili usporavanja prometa”)
      (2020/C 390/07)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Telenor Magyarország Zrt.

         Tuženik: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

         Izreka

      Članak 3. Uredbe (EU) 2015/2120 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o utvrđivanju mjera u vezi s pristupom otvorenom internetu te o izmjeni Direktive 2002/22/EZ o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama i Uredbe (EU) br. 531/2012 o roamingu u javnim pokretnim komunikacijskim mrežama u Uniji treba tumačiti na način da su paketi usluga koje davatelj usluga pristupa internetu nudi na temelju dogovora sklopljenih s krajnjim korisnicima – a u skladu s kojima potonji mogu kupiti pretplatu na temelju koje imaju pravo neograničene upotrebe određene količine podataka a da se u nju ne uračunava upotreba određenih posebnih aplikacija i usluga obuhvaćenih „tarifom bez dodatnih troškova”, te da, nakon što potroše tu količinu podataka, mogu nastaviti neograničeno upotrebljavati te posebne aplikacije i usluge, dok se na ostale dostupne aplikacije i usluge primjenjuju mjere blokiranja ili usporavanja prometa:

                  —

                  neusklađeni sa stavkom 2. tog članka, u vezi s njegovim stavkom 1., ako ti paketi usluga, dogovori i mjere blokiranja ili usporavanja ograničavaju ostvarivanje pravâ krajnjih korisnika te

                  —

                  neusklađeni sa stavkom 3. navedenog članka ako se navedene mjere blokiranja ili usporavanja temelje na poslovnim interesima.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet C-12/19 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. rujna 2020. – Mylène Troszczynski protiv Europskog parlamenta (Žalba – Institucionalno pravo – Član Europskog parlamenta – Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije – Članak 8. – Zastupnički imunitet – Aktivnost koja nije povezana sa zastupničkim dužnostima – Objava na zastupnikovu računu na Twitteru – Članak 9. – Zastupnička nepovredivost – Doseg – Odluka o ukidanju zastupničkog imuniteta)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/7

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. rujna 2020. – Mylène Troszczynski protiv Europskog parlamenta
      (Predmet C-12/19 P) (1)

      (Žalba - Institucionalno pravo - Član Europskog parlamenta - Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije - Članak 8. - Zastupnički imunitet - Aktivnost koja nije povezana sa zastupničkim dužnostima - Objava na zastupnikovu računu na Twitteru - Članak 9. - Zastupnička nepovredivost - Doseg - Odluka o ukidanju zastupničkog imuniteta)
      (2020/C 390/08)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Mylène Troszczynski (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: S. Alonso de León i C. Burgos, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Mylèni Troszczynski nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 82, 4. 3. 2019.


title: Predmet C-121/19 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. rujna 2020. – Edison SpA protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba – Žig Europske unije – Prijava za registraciju figurativnog žiga koji sadržava verbalni element EDISON – Tumačenje izraza iz naslova razreda Nicanske klasifikacije i iz popratnog abecednog popisa)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/7

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. rujna 2020. – Edison SpA protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (Predmet C-121/19 P) (1)

      (Žalba - Žig Europske unije - Prijava za registraciju figurativnog žiga koji sadržava verbalni element EDISON - Tumačenje izraza iz naslova razreda Nicanske klasifikacije i iz popratnog abecednog popisa)
      (2020/C 390/09)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Edison SpA (zastupnici: F. Boscariol de Roberto i D. Martucci, avvocati)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu Edison SpA nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet C-122/19 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. rujna 2020. – Hamas protiv Vijeća Europske unije, Francuske Republike, Europske komisije (Žalba – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Borba protiv terorizma – Mjere ograničavanja poduzete protiv određenih osoba i subjekata – Zamrzavanje financijskih sredstava – Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP – Članak 1. stavci 4. i 6. – Uredba (EZ) br. 2580/2001 – Članak 2. stavak 3. – Zadržavanje organizacije na popisu osoba, skupina i subjekata uključenih u teroristička djela – Uvjeti – Nadležno tijelo ekvivalentno pravosudnom tijelu – Osuđujuća odluka – Daljnje postojanje opasnosti od uključenosti u terorističke aktivnosti – Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava – Obveza obrazlaganja – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/8

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. rujna 2020. – Hamas protiv Vijeća Europske unije, Francuske Republike, Europske komisije
      (Predmet C-122/19 P) (1)

      (Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Borba protiv terorizma - Mjere ograničavanja poduzete protiv određenih osoba i subjekata - Zamrzavanje financijskih sredstava - Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP - Članak 1. stavci 4. i 6. - Uredba (EZ) br. 2580/2001 - Članak 2. stavak 3. - Zadržavanje organizacije na popisu osoba, skupina i subjekata uključenih u teroristička djela - Uvjeti - Nadležno tijelo ekvivalentno pravosudnom tijelu - Osuđujuća odluka - Daljnje postojanje opasnosti od uključenosti u terorističke aktivnosti - Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu)
      (2020/C 390/10)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Hamas (zastupnik: L. Glock, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i K. Pavlaki, agenti), Francuska Republika, Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, A. Bouquet, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra i A. Tizzano, a zatim F. Castillo de la Torre, A. Bouquet i J. Roberti di Sarsina, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Hamas snosi svoje troškove te mu se nalaže snošenje troškova Vijeća Europske unije i Europske komisije.

         (1)  SL C 131, 8. 4. 2019.


title: Predmet C-312/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – XT protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2006/112/EZ – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Članak 9. stavak 1. – Članak 193. – Pojam „porezni obveznik” – Ugovor o zajedničkoj aktivnosti – Ortaštvo – Pripisivanje gospodarske transakcije jednom od poslovnih partnera – Određivanje poreznog dužnika)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/8

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – XT protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Predmet C-312/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2006/112/EZ - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Članak 9. stavak 1. - Članak 193. - Pojam „porezni obveznik” - Ugovor o zajedničkoj aktivnosti - Ortaštvo - Pripisivanje gospodarske transakcije jednom od poslovnih partnera - Određivanje poreznog dužnika)
      (2020/C 390/11)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XT

         Tuženik: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Izreka

      Članak 9. stavak 1. i članak 193. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da fizičku osobu koja je s drugom fizičkom osobom sklopila ugovor o zajedničkoj aktivnosti koja čini ortaštvo, koje nema pravnu osobnost, obilježeno činjenicom da je prva osoba ovlaštena djelovati u ime svih poslovnih partnera, ali djeluje sama i u vlastito ime u odnosima s trećima kada izvršava akte u odnosima koji čine gospodarsku aktivnost koju obavlja to ortaštvo, treba smatrati „poreznim obveznikom” u smislu članka 9. stavka 1. Direktive 2006/112 i da samo ona mora platiti PDV na temelju članka 193. jer djeluje za vlastiti ili za tuđi račun kao posrednik u smislu članka 14. stavka 2. točke (c) i članka 28. navedene direktive.

         (1)  SL C 220, 1. 7. 2019.


title: Predmet C-363/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt – Švedska) – Konsumentombudsmannen protiv Mezina AB (Zahtjev za prethodnu odluku – Sigurnost opskrbe hranom – Prehrambene i zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani – Uredba (EZ) br. 1924/2006 – Članci 5. i 6. – Znanstveni dokazi za tvrdnje – Općeprihvaćeni znanstveni dokazi – Članak 10. stavak 1. – Članak 28. stavak 5. – Prijelazno uređenje – Nepoštena poslovna praksa poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu – Direktiva 2005/29/EZ – Članak 3. stavak 4. – Odnos između odredaba Direktive 2005/29 i drugih pravila Unije koja uređuju znanstvene aspekte nepoštenih poslovnih praksi)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/10

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt – Švedska) – Konsumentombudsmannen protiv Mezina AB
      (Predmet C-363/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Sigurnost opskrbe hranom - Prehrambene i zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Članci 5. i 6. - Znanstveni dokazi za tvrdnje - Općeprihvaćeni znanstveni dokazi - Članak 10. stavak 1. - Članak 28. stavak 5. - Prijelazno uređenje - Nepoštena poslovna praksa poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu - Direktiva 2005/29/EZ - Članak 3. stavak 4. - Odnos između odredaba Direktive 2005/29 i drugih pravila Unije koja uređuju znanstvene aspekte nepoštenih poslovnih praksi)
      (2020/C 390/13)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Konsumentombudsmannen

         Tuženik: Mezina AB

         Izreka

                  1.

                  Članak 5. stavak 1., članak 6. stavke 1. i 2., članak 10. stavak 1. kao i članak 28. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 107/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008., treba tumačiti tako da su, u okviru prijelaznog uređenja iz potonje odredbe, teret dokazivanja i potreban standard dokazivanja u području zdravstvenih tvrdnji obuhvaćenih člankom 13. stavkom 1. točkom (a) te uredbe uređeni navedenom uredbom, koja dotičnom subjektu u poslovanju s hranom nalaže da tvrdnje koje upotrebljava bude u stanju dokazati općeprihvaćenim znanstvenim dokazima. Te se tvrdnje moraju temeljiti na objektivnim elementima za koje postoji dostatna suglasnost znanstvenika.

                  2.

                  U slučaju proturječja između odredaba Uredbe br. 1924/2006, kako je izmijenjena Uredbom br. 107/2008, i odredaba Direktive 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi), odredbe te uredbe imaju prednost i primjenjuju se na nepoštene poslovne prakse u području zdravstvenih tvrdnji, u smislu navedene uredbe.

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: Predmet C-367/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenija) – Tax-Fin-Lex d.o.o. protiv Ministrstva za notranje zadeve (Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava usluga – Direktiva 2014/24/EU – Članak 2. stavak 1. točka 5. – Pojam „ugovor o javnoj nabavi” – Pojam „naplatni ugovor” – Ponuditeljeva ponuda u iznosu od nula eura – Odbijanje ponude – Članak 69. – Izuzetno niska ponuda)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/11

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenija) – Tax-Fin-Lex d.o.o. protiv Ministrstva za notranje zadeve
      (Predmet C-367/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava usluga - Direktiva 2014/24/EU - Članak 2. stavak 1. točka 5. - Pojam „ugovor o javnoj nabavi” - Pojam „naplatni ugovor” - Ponuditeljeva ponuda u iznosu od nula eura - Odbijanje ponude - Članak 69. - Izuzetno niska ponuda)
      (2020/C 390/14)
      Jezik postupka: slovenski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Tax-Fin-Lex d.o.o.

         Tuženik: Ministarstvo za notarnje zadeve
      uz sudjelovanje: LEXPERA d.o.o.,

         Izreka

      Članak 2. stavak 1. točku 5. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2017/2365 оd 18. prosinca 2017., treba tumačiti na način da ne predstavlja pravnu osnovu za odbijanje ponuditeljeve ponude u okviru postupka javne nabave samo zato što cijena predložena u ponudi iznosi nula eura.

         (1)  SL C 263, 5. 8. 2019.


title: Predmet C-386/19 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. rujna 2020. – Hamas protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije (Žalba – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Borba protiv terorizma – Mjere ograničavanja poduzete protiv određenih osoba i subjekata – Zamrzavanje financijskih sredstava – Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP – Članak 1. stavci 4. i 6. – Uredba (EZ) br. 2580/2001 – Članak 2. stavak 3. – Zadržavanje organizacije na popisu osoba, skupina i subjekata uključenih u teroristička djela – Uvjeti – Nadležno tijelo ekvivalentno pravosudnom tijelu – Osuđujuća odluka – Daljnje postojanje opasnosti od uključenosti u terorističke aktivnosti – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/11

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. rujna 2020. – Hamas protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
      (Predmet C-386/19 P) (1)

      (Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Borba protiv terorizma - Mjere ograničavanja poduzete protiv određenih osoba i subjekata - Zamrzavanje financijskih sredstava - Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP - Članak 1. stavci 4. i 6. - Uredba (EZ) br. 2580/2001 - Članak 2. stavak 3. - Zadržavanje organizacije na popisu osoba, skupina i subjekata uključenih u teroristička djela - Uvjeti - Nadležno tijelo ekvivalentno pravosudnom tijelu - Osuđujuća odluka - Daljnje postojanje opasnosti od uključenosti u terorističke aktivnosti - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu)
      (2020/C 390/15)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Hamas (zastupnik: L. Glock, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i S. Van Overmeire, agenti), Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, L. Baumgart, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra i A. Tizzano, a zatim F. Castillo de la Torre, L. Baumgart i J. Roberti di Sarsina, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Hamas snosi svoje troškove te mu se nalaže snošenje troškova Vijeća Europske unije i Europske komisije.

         (1)  SL C 220, 1. 7. 2019.


title: Predmet C-462/19: Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia – Španjolska) – postupak protiv Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT) (Zahtjev za prethodnu odluku – Pojam „sud” u smislu članka 267. UFEU-a – Kriteriji – Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Nacionalna komisija za tržišta i tržišno natjecanje, Španjolska) – Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/12

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia – Španjolska) – postupak protiv Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)
      (Predmet C-462/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pojam „sud” u smislu članka 267. UFEU-a - Kriteriji - Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Nacionalna komisija za tržišta i tržišno natjecanje, Španjolska) - Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)
      (2020/C 390/16)
      Jezik postupka: španjolski

         Tijelo koje je uputilo zahtjev

      Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

         Stranke glavnog postupka

      Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)

         Uz sudjelovanje: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (Asoport)

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 12. lipnja 2019. uputila Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Nacionalna komisija za tržišta i tržišno natjecanje, Španjolska) nije dopušten.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-498/19 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. rujna 2020. – Rumunjska protiv Europske komisije (Žalba – Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) – Odluka Europske komisije o isključivanju izdataka iz financiranja Europske unije – Dostava adresatu – Pogreška u pisanju u prilogu – Objava odluke u Službenom listu Europske unije – Rok za podnošenje tužbe – Dan od kojega rok počinje teći – Nepravodobnost – Načelo pravne sigurnosti – Poštovanje načela kontradiktornosti)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/13

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. rujna 2020. – Rumunjska protiv Europske komisije
      (Predmet C-498/19 P) (1)

      (Žalba - Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) - Odluka Europske komisije o isključivanju izdataka iz financiranja Europske unije - Dostava adresatu - Pogreška u pisanju u prilogu - Objava odluke u Službenom listu Europske unije - Rok za podnošenje tužbe - Dan od kojega rok počinje teći - Nepravodobnost - Načelo pravne sigurnosti - Poštovanje načela kontradiktornosti)
      (2020/C 390/17)
      Jezik postupka: rumunjski

         Stranke

         Žalitelj: Rumunjska (zastupnici: C.-R. Canţăr, E. Gane, O.-C. Ichim i M. Chicu, a zatim E. Gane, O.-C. Ichim i M. Chicu, agenti)

         Druga stranka u žalbenom postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Aquilina i A. Biolan, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Rumunjskoj se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet C-528/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG protiv Finanzamt Y (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Šesta direktiva 77/388/EEZ – Članak 17. stavak 2. točka (a) – Odbitak pretporeza – Nastanak i opseg prava na odbitak – Proširenje ceste u vlasništvu općine – Obračunavanje troškova radova kao dijela općih troškova poreznog obveznika – Utvrđivanje postojanja izravne i neposredne veze s gospodarskom aktivnošću poreznog obveznika – Isporuka bez naknade – Isporuka izjednačena s isporukom uz naknadu – Članak 5. stavak 6.)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/14

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG protiv Finanzamt Y
      (Predmet C-528/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 17. stavak 2. točka (a) - Odbitak pretporeza - Nastanak i opseg prava na odbitak - Proširenje ceste u vlasništvu općine - Obračunavanje troškova radova kao dijela općih troškova poreznog obveznika - Utvrđivanje postojanja izravne i neposredne veze s gospodarskom aktivnošću poreznog obveznika - Isporuka bez naknade - Isporuka izjednačena s isporukom uz naknadu - Članak 5. stavak 6.)
      (2020/C 390/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG

         Tuženik: Finanzamt Y

         Izreka

                  1.

                  Članak 17. stavak 2. točku (a) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica treba tumačiti na način da porezni obveznik ima pravo odbiti ulazni porez na dodanu vrijednost plaćen za radove proširenja općinske ceste izvršene u korist općine ako se tom cestom koriste kako porezni obveznik u okviru svoje gospodarske aktivnosti tako i javnost, pod uvjetom da ti radovi proširenja nisu premašili ono što je bilo nužno da se tom poreznom obvezniku omogući obavljanje gospodarske aktivnosti i da je njihov trošak uključen u cijenu izlaznih transakcija tog poreznog obveznika.

                  2.

                  Šestu direktivu 77/388, a osobito njezin članak 2. stavak 1., treba tumačiti na način da dozvola za iskorištavanje kamenoloma koju je jednostrano dodijelila uprava države članice ne čini protučinidbu koju je primio porezni obveznik koji je bez novčane naknade izvršio radove proširenja ceste u vlasništvu općine, tako da ti radovi proširenja ne predstavljaju transakciju uz naknadu u smislu te direktive.

                  3.

                  Članak 5. stavak 6. Šeste direktive 77/388 treba tumačiti na način da radovi proširenja u korist općine općinske ceste otvorene javnosti, ali kojom se u okviru svoje gospodarske aktivnosti koriste kako porezni obveznik koji je besplatno obavio te radove tako i javnost, ne predstavljaju transakciju koju treba izjednačiti s isporukom robe uz naknadu u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-669/19 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. – BP protiv Agencije Europske unije za temeljna prava (FRA) (Žalba – Izvanugovorna odgovornost – Pristup dokumentima – Zaštita osobnih podataka – Navodno nepravilno otkrivanje takvih podataka – Uredbe (EZ) br. 1049/2001 i br. 45/2001 – Dopuštenost tužbenih razloga i dokaznih prijedloga pred Općim sudom Europske unije – Raspodjela troškova)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/15

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. – BP protiv Agencije Europske unije za temeljna prava (FRA)
      (Predmet C-669/19 P) (1)

      (Žalba - Izvanugovorna odgovornost - Pristup dokumentima - Zaštita osobnih podataka - Navodno nepravilno otkrivanje takvih podataka - Uredbe (EZ) br. 1049/2001 i br. 45/2001 - Dopuštenost tužbenih razloga i dokaznih prijedloga pred Općim sudom Europske unije - Raspodjela troškova)
      (2020/C 390/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: BP (zastupnik: E. Lazar, odvjetnica)

         Druga stranka u postupku: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) (zastupnici: M. O’Flaherty, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnici)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  BP snosit će, uz vlastite, i troškove Agencije Europske unije za temeljna prava (FRA).

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Predmet C-674/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Skonis ir kvapas” protiv Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Zahtjev za prethodnu odluku – Struktura i stopa trošarina koje se primjenjuju na prerađeni duhan – Direktiva 2011/64/EU – Članak 2. stavak 2. – Članak 5. stavak 1. – Pojam „Proizvodi koji u cijelosti ili djelomično sadržavaju tvari koje nisu duhan” – Pojam „duhan za pušenje” – Duhan za vodenu lulu)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/15

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Skonis ir kvapas” protiv Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Predmet C-674/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Struktura i stopa trošarina koje se primjenjuju na prerađeni duhan - Direktiva 2011/64/EU - Članak 2. stavak 2. - Članak 5. stavak 1. - Pojam „Proizvodi koji u cijelosti ili djelomično sadržavaju tvari koje nisu duhan” - Pojam „duhan za pušenje” - Duhan za vodenu lulu)
      (2020/C 390/21)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UAB „Skonis ir kvapas”

         Tuženik: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Uz sudjelovanje: Vilniaus teritorinė muitinė

         Izreka

      Članke 2. i 5. Direktive Vijeća 2011/64/EU od 21. lipnja 2011. o strukturi i stopama trošarine koje se primjenjuju na prerađeni duhan treba tumačiti na način da duhan za vodenu lulu, koji sadržava duhan u količini od 24 % i druge tvari poput šećernog sirupa, glicerina, aroma i konzervansa, valja smatrati „proizvodom koji djelomično sadržava tvari koje nisu duhan” i „duhanom za pušenje”, u smislu tih odredbi, te ga stoga treba u cijelosti i bez obzira na tvari koje sadržava, a koje nisu duhan smatrati duhanom za pušenje koji podliježe trošarini na duhan.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet C-738/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – A protiv B, C (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 93/13/EEZ – Prilog, točka 1. podtočka (e) – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Socijalno stanovanje – Obveza stanovanja u nekretnini i zabrana davanja nekretnine u podnajam – Članak 3. stavci 1. i 3. – Članak 4. stavak 1. – Ocjena eventualne nepoštenosti odredaba o ugovornim kaznama – Kriteriji)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/16

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. rujna 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – A protiv B, C
      (Predmet C-738/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Prilog, točka 1. podtočka (e) - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Socijalno stanovanje - Obveza stanovanja u nekretnini i zabrana davanja nekretnine u podnajam - Članak 3. stavci 1. i 3. - Članak 4. stavak 1. - Ocjena eventualne nepoštenosti odredaba o ugovornim kaznama - Kriteriji)
      (2020/C 390/22)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: A

         Tuženici: B, C

         Izreka

      Članak 3. stavke 1. i 3. kao i članak 4. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima valja tumačiti na način da, kada nacionalni sud ispituje eventualnu nepoštenost odredbe ugovora sklopljenog s potrošačem u smislu tih odredbi, među odredbama koje ulaze u područje primjene te direktive u obzir valja uzeti stupanj povezanosti predmetne odredbe s drugim odredbama, osobito uzimajući u obzir njihov pojedinačni doseg. Kako bi se ocijenilo je li iznos naknade nametnut potrošaču u smislu točke 1. podtočke (e) priloga navedenoj direktivi eventualno nerazmjerno visok, osobitu važnost treba pridati onima od tih odredbi koje se odnose na istu povredu.

         (1)  SL C 19, 20. 1. 2020.


title: Predmet C-89/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. veljače 2020. uputio Županijski sud u Puli (Hrvatska) – Kazneni postupak protiv GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., u likvidaciji

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. veljače 2020. uputio Županijski sud u Puli (Hrvatska) – Kazneni postupak protiv GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., u likvidaciji
      (Predmet C-89/20)
      (2020/C 390/23)
      Jezik postupka: hrvatski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Županijski sud u Puli

         Stranke glavnog postupka

      GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., u likvidaciji
      Rješenjem od 1. listopada 2020. godine Sud (sedmo vijeće) proglasio je zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Županijski sud u Puli (Hrvatska) očito nedopuštenim.


title: Predmet C-113/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2020. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Slovenský plynárenský priemysel, a.s. protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2020. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Slovenský plynárenský priemysel, a.s. protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      (Predmet C-113/20)
      (2020/C 390/24)
      Jezik postupka: slovački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Slovenský plynárenský priemysel, a.s.

         Druga stranka u žalbenom postupku: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      Rješenjem od 1. listopada 2020. Sud (šesto vijeće) odlučio je:
      Direktiva Vijeća 90/435/EEZ (1) od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica, ne primjenjuje se na slučaj u kojem je porezno tijelo države članice od poreznog obveznika naplatilo neplaćeni porez na dohodak za poreznu godinu koja je prethodila pristupanju te države članice Europskoj uniji na temelju poreznog rješenja izdanog nakon tog pristupanja.

         (1)  SL 1990., L 225, str. 6.


title: Predmet C-239/20 P: Žalba koju je 5. lipnja 2020. podnio Giorgio Armani SpA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. u predmetu T-653/18, Armani protiv EUIPO-a

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/17

      Žalba koju je 5. lipnja 2020. podnio Giorgio Armani SpA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. u predmetu T-653/18, Armani protiv EUIPO-a
      (Predmet C-239/20 P)
      (2020/C 390/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Giorgio Armani SpA (zastupnik: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, abogada)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem od 30. rujna 2020. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da se žalba ne dopušta i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-240/20 P: Žalba koju je 5. lipnja 2020. podnio Giorgio Armani SpA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. u predmetu T-654/18, Armani protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/18

      Žalba koju je 5. lipnja 2020. podnio Giorgio Armani SpA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. u predmetu T-654/18, Armani protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (Predmet C-240/20 P)
      (2020/C 390/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Giorgio Armani SpA (zastupnik: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, abogada)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 30. rujna 2020. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da se žalba ne dopušta i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-360/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2020. uputio Tribunal Argeş (Rumunjska) – Minister Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice protiv NE

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2020. uputio Tribunal Argeş (Rumunjska) – Minister Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice protiv NE
      (Predmet C-360/20)
      (2020/C 390/27)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Argeş

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Minister Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice

         Tuženik: NE

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Obuhvaća li pojam prijevare koje štetno utječu na financijske interese [Europske unije] iz članka 1. stavka 1. točke (a) Konvencije sastavljene na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica i povredu koja je počinjena kako bi se stvorio privid poštovanja odredbi članka 57. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (1), s ciljem da se izbjegne da država primjeni pravna pravila iz stavka 3. toga članka u vezi s pravnim pravilima iz članka 98. te uredbe, ili obuhvaća samo povredu koja je počinjena do završetka faze provedbe, pri čemu se isključuju djela koja su počinjena u fazi održivosti projekta?

                  2.

                  Treba li pravo Unije, konkretno odredbe članka 4. stavka 3. UEU-a u vezi s odredbama članka 325. stavka 1. i 2. UFEU-a i članka 1. stavka 1. točke (a) Konvencije sastavljene na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica, tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba koja isključuje kažnjavanje osobe koja je optužena za kazneno djelo koje je počinila u fazi koja slijedi nakon završetka faze provedbe projekta, odnosno tijekom faze održivosti projekta u pogledu obveza koje je preuzela ugovorom o financiranju, kao i da mu se protivi tumačenje nacionalnog pravnog pravila na način da pojam prijevare koje štetno utječu na financijske interese [Unije] ne obuhvaća ni nezakonito postupanje korisnika financiranja u fazi održivosti projekta u pogledu obveza koje je preuzeo ugovorom o financiranju, neovisno o podrijetlu sredstava ili iznosa koje je potrošio u izvršavanju obveza koje je preuzeo radi održivosti projekta (vlastita sredstva korisnika ili sredstva [Unije])?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999 (SL 2006., L 210, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 120.).


title: Predmet C-365/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2020. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – Eurowings GmbH protiv GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2020. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – Eurowings GmbH protiv GDVI Verbraucherhilfe GmbH
      (Predmet C-365/20)
      (2020/C 390/28)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Eurowings GmbH

         Druga stranka u žalbenom postupku: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ima li putnik „potvrđenu rezervaciju” u smislu članka 3. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1), ako je od tour operatora, s kojim je u ugovornom odnosu, dobio „drugi dokaz” u smislu članka 2. točke (g) Uredbe br. 261/2004 kojim mu se obećava prijevoz na letu za koji je utvrđeno individualizirano polazište i odredište, vrijeme polaska i dolaska te broj leta, a da tour operator nije izvršio rezervaciju mjesta za taj let kod dotičnog zračnog prijevoznika i od njega nije dobio potvrdu rezervacije?

                  2.

                  Je li riječ o „uskraćivanju ukrcaja” u smislu članka 4. stavka 3. i članka 2. točke (j) Uredbe br. 261/2004 ako putnicima tour operator s kojim su sklopili ugovor o paket aranžmanu nekoliko dana prije zakazanog vremena polaska rezervira drugi let, nakon što im je tour operator prethodno na obvezujući način potvrdio let za koji je utvrđeno individualizirano polazište i odredište, vrijeme polaska i dolaska te broj leta?

                  3.

                  Je li riječ o „opravdanom razlogu” za uskraćivanje ukrcaja u smislu članka 2. točke (j) zadnjeg dijela rečenice Uredbe br. 261/2004 ako tour operator, bez dogovora sa zračnim prijevoznikom i bez „pokrića rezervacije” za putnika, na obvezujući način potvrdi određeni let za koji je utvrđen individualizirani datum, broj leta i vrijeme leta, a tour operator zatim nekoliko dana prije zakazanog vremena polaska, opet bez dogovora sa zračnim prijevoznikom, putniku rezervira drugi let, a da zračni prijevoznik na to nije mogao utjecati?

                  4.

                  Treba li zračnog prijevoznika u odnosu na putnika smatrati stvarnim zračnim prijevoznikom u smislu članka 2. točke (b) Uredbe br. 261/2004 već u trenutku kad je točno da je taj putnik u ugovornom odnosu s tour operatorom koji mu je obećao prijevoz na letu za koji je utvrđeno individualizirano polazište i odredište, vrijeme polaska i dolaska te broj leta, ali tour operator nije rezervirao sjedala za putnika i time nije stupio u ugovorni odnos sa zračnim prijevoznikom u pogledu tog leta?

                  5.

                  Treba li članak 4. stavak 3. i članak 7. stavak 1. Uredbe br. 261/2004 tumačiti na način da se u slučaju poput ovog, u kojem putnik u okviru paket aranžmana od tour operatora rezervira transferni let te se prvi dio puta koji izvodi tuženi zračni prijevoznik izvrši prema planu, ali se putnicima na povezanom letu, koji također izvodi tuženi zračni prijevoznik, u skladu s člankom 2. točkom (j) Uredbe br. 261/2004 zatim odbije ukrcaj upućujući pritom na nepostojanje „pokrića rezervacije” tour operatora, iznos odštete temelji na udaljenosti cijele zračne linije od prvog polazišta do konačnog odredišta, a ne samo na promijenjenoj udaljenosti drugog dijela?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 od 11. veljače 2004. (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-370/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Pro Rauchfrei e.V. protiv JS e.K.

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Pro Rauchfrei e.V. protiv JS e.K.
      (Predmet C-370/20)
      (2020/C 390/29)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Pro Rauchfrei e.V.

         Druga stranka u revizijskom postupku: JS e.K.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Obuhvaća li pojam stavljanja na tržište u smislu članka 8. stavka 3. prve rečenice Direktive 2014/40/EU (1) ponudu duhanskih proizvoda putem samoposlužnih aparata na način da pakiranja cigareta koja se nalaze u tom aparatu imaju zakonski propisana upozorenja, ali potrošaču ta pakiranja cigareta čija se zaliha drži u aparatu nisu odmah vidljiva i upozorenja koja se na tim pakiranjima nalaze postaju vidljiva tek kada kupac aktivira automat koji je blagajničko osoblje prethodno deblokiralo te se pakiranje cigareta time još prije postupka plaćanja izda na pokretnu traku blagajničkog pulta?

                  2.

                  Obuhvaća li zabrana sadržana u članku 8. stavku 3. prvoj rečenici Direktive 2014/40/EU da se upozorenja „skrivaju drugim elementima” slučaj da je u okviru prezentacije proizvoda putem aparata skriveno cijelo pakiranje duhanskog proizvoda?

                  3.

                  Je li element pojma „slike jediničnih pakiranja” iz članka 8. stavka 8. Direktive 2014/40/EU ispunjen i ako u slučaju prikaza nije riječ o vjernom prikazu izvornog pakiranja, ali potrošač tu sliku zbog njezina dizajna u pogledu obrisa, proporcija, boja i logotipa marke povezuje s pakiranjem duhanskog proizvoda?

                  4.

                  Jesu li zahtjevi iz članka 8. stavka 8. Direktive 2014/40/EU ispunjeni neovisno o korištenom slikovnom prikazu već ako potrošač prije sklapanja ugovora o kupoprodaji ima priliku percipirati pakiranja cigareta s propisanim upozorenjima?

         (1)  Direktiva 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (SL 2014., L 127, str. 1.).


title: Predmet C-376/20 P: Žalba koju je 7. kolovoza 2020. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (prvo prošireno vijeće) od 28. svibnja 2020. u predmetu T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd protiv Komisije

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/20

      Žalba koju je 7. kolovoza 2020. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (prvo prošireno vijeće) od 28. svibnja 2020. u predmetu T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd protiv Komisije
      (Predmet C-376/20 P)
      (2020/C 390/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Conte, C. Urraca Caviedes, J. Szczodrowski, M. Farley, agenti)

         Druge stranke u postupku: CK Telecoms UK Investments Ltd, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske EE Ltd

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 28. svibnja 2020. u predmetu T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd/Komisija;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži tužitelju u prvostupanjskom postupku snošenje troškova žalbe; i

                  —

                  odluči da će se o troškovima prvostupanjskog odlučiti naknadno.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: u presudi se primjenjuje standard dokazivanja postojanja bitnog ograničavanja učinkovitog tržišnog natjecanja („ozbiljna vjerojatnost”) koji je stroži od testa koji je utvrđen u sudskoj praksi i Uredbi o koncentracijama (1), kojim se od Komisije zahtijeva da utvrdi „najvjerojatniji” ishod.
      Drugi žalbeni razlog: zahtijevajući da, kako bi utvrdila bitno ograničavanje učinkovitog tržišnog natjecanja, Komisija treba dokazati da koncentracija njome nastalom poduzetniku daje moć da sam određuje parametre tržišnog natjecanja, Opći sud primjenjuje pravni test koji se ne temelji na Uredbi o koncentracijama i koji potkopava samu svrhu reforme iz 2004. Nadalje, Opći sud čini pogrešku koja se tiče prava time što uspostavlja test, koji se sastoji od dvaju kriterija, za utvrđivanje bitnog ograničavanja učinkovitog tržišnog natjecanja, na temelju nekoordiniranih učinaka.
      Treći žalbeni razlog: zahtijevajući da se subjekt sa „značajnom snagom tržišnog natjecanja” treba razlikovati od svojih konkurenata u pogledu utjecaja na tržišno natjecanje i također da stranke u koncentraciji trebaju biti „osobito bliski konkurenti”, Opći sud prekoračuje granice svojeg sudskog nadzora, ne uzima u obzir vrijednost smjernica i iskrivljava sadržaj pobijane odluke (2); ili, podredno, povređuje načelo sudskog nadzora, ne pruža odgovarajuće obrazloženje i krši članak 2. Uredbe o koncentracijama.
      Četvrti žalbeni razlog: smatrajući da predviđeno povećanje cijena nije bilo značajno i tvrdeći da je Komisija trebala uzeti u obzir „standardne učinkovitosti”, Opći sud odstupa od Uredbe o koncentraciji, prekoračuje granice svojeg sudskog nadzora, ne pruža odgovarajuće obrazloženje i iskrivljuje dokaze.
      Peti žalbeni razlog: ograničavajući nadzor samo na neka utvrđenja u pobijanoj odluci i ispitujući ta utvrđenja zasebno, a da pritom ne ocjenjuje sve dokaze zajedno, Opći sud iskrivljava pobijanu odluku, prekoračuje granice svojeg sudskog nadzora, krši primjenjiva pravila o dokazivanju, pogrešno primjenjuje pravni test i ne pruža odgovarajuće obrazloženje.
      Šesti žalbeni razlog: Opći sud iskrivljuje pobijanu odluku kada smatra da se njome ne ispituje narušavanje kvalitete mreže poduzetnika nastalog koncentracijom kao dio druge teorije štete. Opći sud također povređuje svoju obvezu obrazlaganja kada zaključuje da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava time što je utjecaj povećane transparentnosti na ukupno ulaganje u mreže kvalificirala kao nekoordinirani učinak.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (SL 2004., L 24, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.).

         (2)  Odluka Komisije C(2016) 2796 final od 11. svibnja 2016. o proglašenju koncentracije nespojivom s unutarnjim tržištem (Predmet M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK) (SL 2016 C 357, str. 15).


title: Predmet C-414/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. rujna 2020. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv MM

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. rujna 2020. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv MM
      (Predmet C-414/20)
      (2020/C 390/31)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Okrivljenik

      MM

         Prethodno pitanje

      Je li nacionalni zakon, prema kojem europski uhidbeni nalog i nacionalnu odluku na temelju koje je izdan taj nalog donosi samo državni odvjetnik a da sud u tome ne može sudjelovati niti provesti preventivni nadzor ili nadzor a posteriori, u skladu s člankom 6. stavkom 1. Okvirne odluke 2002/584?
      Je li europski uhidbeni nalog koji je izdan na temelju odluke o podizanju optužnice protiv tražene osobe, pri čemu se tom odlukom traženoj osobi ne određuje pritvor, u skladu s člankom 8. stavkom 1. točkom (c) Okvirne odluke 2002/584?
      U slučaju niječnog odgovora: ako se, iako sud nije sudjelovao u izdavanju europskog uhidbenog naloga ni u nadzoru njegove zakonitosti i iako je taj nalog izdan na temelju nacionalne odluke kojom se ne predviđa da se traženoj osobi određuje pritvor, taj europski uhidbeni nalog doista izvrši te se provede predaja tražene osobe, treba li traženoj osobi odobriti pravo na djelotvoran pravni lijek u okviru istog kaznenog postupka tijekom kojeg je izdan taj europski uhidbeni nalog? Podrazumijeva li pravo na djelotvoran pravni lijek da se traženu osobu stavi u položaj u kojem bi bila da se povreda nije dogodila?


title: Predmet C-416/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. rujna 2020. uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Njemačka) – TR

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. rujna 2020. uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Njemačka) – TR
      (Predmet C-416/20)
      (2020/C 390/32)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Osoba protiv koje se vodi kazneni progon: TR

         Druga stranka: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Prethodno pitanje

      Kad je riječ o odlukama o izručenju u svrhu kaznenog progona osobe osuđene u odsutnosti iz jedne države članice Europske unije u drugu, treba li odredbe Direktive (EU) 2016/343 (1), a osobito njezine članke 8. i 9., tumačiti na način da dopuštenost izručenja – osobito u takozvanom slučaju bijega – ovisi o tome ispunjava li država moliteljica pretpostavke iz Direktive?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku (SL 2016., L 65, str. 1.)


title: Predmet C-431/20 P: Žalba koju su 12. rujna 2020. podnijeli Carlo Tognoli i dr. protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 3. srpnja 2020. u spojenim predmetima T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 do T-462/19, T-464/19, T-469/19 i T-477/19, Tognoli i dr. protiv Parlamenta

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/23

      Žalba koju su 12. rujna 2020. podnijeli Carlo Tognoli i dr. protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 3. srpnja 2020. u spojenim predmetima T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 do T-462/19, T-464/19, T-469/19 i T-477/19, Tognoli i dr. protiv Parlamenta
      (Predmet C-431/20 P)
      (2020/C 390/33)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelji: Carlo Tognoli, Emma Allione, Luigi Alberto Colajanni, Claudio Martelli, Luciana Sbarbati, Carla Dimatore, u svojstvu nasljednika Marija Riga, Roberto Speciale, Loris Torbesi, u svojstvu nasljednika Eugenija Melandrija, Luciano Pettinari, Pietro Di Prima, Carla Barbarella, Carlo Alberto Graziani, Giorgio Rossetti, Giacomo Porrazzini, Guido Podestà, Roberto Barzanti, Rita Medici, Aldo Arroni, Franco Malerba, Roberto Mezzaroma (zastupnici: M. Merola, L. Florio, odvjetnici)

         Druga stranka u žalbenom postupku: Europski parlament

         Žalbeni zahtjev

                  —

                  ukinuti pobijano rješenje i vratiti predmet Općem sudu na odlučivanje o meritumu;

                  —

                  naložiti Parlamentu snošenje troškova žalbenog postupka, uz naknadnu odluku o troškovima postupka pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelji traže ukidanje, na temelju članka 256. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 56. Statuta Suda Europske unije, rješenja Općeg suda Europske unije (osmo vijeće) objavljenog 3. srpnja 2020., dostavljenog 3. srpnja 2020., u spojenim predmetima T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 do T-462/19, T-464/19, T-469/19 i T-477/19, koji je njihove tužbe proglasio očito nedopuštenima.

            Prvim žalbenim razlogom
          žalitelji navode da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da pobijani akt ne proizvodi pravne učinke, u smislu članka 263. UFEU-a. Pogreška proizlazi iz nedostatka pravne osnove za smatranje akta privremenim te neuzimanja u obzir njegovih pravnih učinaka prema žaliteljima. Naime, pobijani akt proizveo je trenutačni učinak prema žaliteljima, uskrativši im znatan dio njihova prava na mirovinu.

            Drugim žalbenim razlogom
          žalitelji navode da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je članak 86. Poslovnika Općeg suda protumačio i primijenio protivno njegovoj svrsi i učinkovitosti. Naime, cilj je te odredbe izbjegavanje nepotrebnog gomilanja tužbi. Usto, Opći sud je, proglasivši nedopuštenima tužbu i podnesak o prilagodbi, počinio drugu pogrešku koja se tiče prava, čiji je paradoksalni učinak uskraćivanje žaliteljima prava na sudsku zaštitu.

            Trećim žalbenim razlogom
          žalitelji navode da je Opći sud počinio dvije postupovne povrede koje trebaju rezultirati ukidanjem rješenja, odnosno povredu načela kontradiktornosti i pogrešku koja se tiče prava prilikom primjene članka 126. Poslovnika Općeg suda.
      Prvonavedena povreda sastoji se u uskraćivanju žaliteljima mogućnosti odgovora na prigovor nedopuštenosti podneska o prilagodbi tužbe, koji je istaknuo Europski parlament. Usto, Opći sud je dodatno pogriješio odlučivši da nije potrebna druga razmjena podnesaka te ne zakazavši raspravu, čime je žaliteljima uskraćena mogućnost izražavanja vlastita stajališta o prigovoru nedopuštenosti podneska o prilagodbi, unatoč tome što su podnijeli službeni zahtjev u tom smislu.
      Nadalje, kontradiktorne postupovne odluke Općeg suda upućuju na to da nedopuštenost tužbe nije bila odmah jasna i nedvojbena, odnosno očita u smislu članka 126. Poslovnika Općeg suda. Slijedom navedenog, pretpostavke za primjenu navedene odredbe nisu bile ispunjene.


title: Predmet C-432/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. rujna 2020. uputio Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – ZK

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. rujna 2020. uputio Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – ZK
      (Predmet C-432/20)
      (2020/C 390/34)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Wien

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ZK

         Tuženik: Landeshauptmann von Wien

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 9. stavak 1. točku (c) Direktive 2003/109/EZ (1) tumačiti na način da svaki fizički boravak, ma kako on kratak bio, državljanina treće zemlje s dugotrajnim boravištem na području Zajednice u razdoblju od dvanaest uzastopnih mjeseci prema toj odredbi isključuje gubitak statusa državljanina treće zemlje s dugotrajnim boravištem?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora Suda na prvo pitanje: koje kvalitativne i/ili kvantitativne zahtjeve moraju ispunjavati boravci na području Zajednice tijekom razdoblja od dvanaest uzastopnih mjeseci kako bi se isključio gubitak statusa državljanina treće zemlje s dugotrajnim boravištem? Isključuju li boravci tijekom razdoblja od dvanaest uzastopnih mjeseci na području Zajednice gubitak statusa državljanina treće zemlje s dugotrajnim boravištem samo ako su dotični državljani treće zemlje tijekom tog razdoblja svoje uobičajeno boravište ili svoje središte životnih interesa imali na području Zajednice?

                  3.

                  Jesu li propisi u pravnim porecima država članica koji nalažu gubitak statusa državljanina treće zemlje s dugotrajnim boravištem ako su takvi državljani treće zemlje tijekom razdoblja od dvanaest uzastopnih mjeseci boravili na području Zajednice, ali na tom području nisu imali ni svoje uobičajeno boravište ni svoje središte životnih interesa, u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (c) Direktive 2003/109/EZ?

         (1)  Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem (SL 2004., L 16, str. 44.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 41.)


title: Predmet T-796/16: Presuda Općeg suda od 23. rujna 2020. – CEDC International protiv EUIPO-a – Underberg (Oblik vlati trave u boci) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije – Oblik vlati trave u boci – Raniji nacionalni trodimenzionalni žig – Stvarna uporaba ranijeg žiga – Članak 15. stavak 1. i članak 43. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji su postali članak 18. stavak 1. i članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001) – Priroda uporabe – Izmjena razlikovnog karaktera – Zajednička uporaba s drugim žigovima – Predmet zaštite – Zahtjev jasnoće i preciznosti – Zahtjev usklađenosti opisa s prikazom – Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku – Upućivanje na razloge iz poništene ranije odluke – Obveza obrazlaganja”)

text:
               16.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 390/25

      Presuda Općeg suda od 23. rujna 2020. – CEDC International protiv EUIPO-a – Underberg (Oblik vlati trave u boci)
      (Predmet T-796/16) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije - Oblik vlati trave u boci - Raniji nacionalni trodimenzionalni žig - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 15. stavak 1. i članak 43. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji su postali članak 18. stavak 1. i članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001) - Priroda uporabe - Izmjena razlikovnog karaktera - Zajednička uporaba s drugim žigovima - Predmet zaštite - Zahtjev jasnoće i preciznosti - Zahtjev usklađenosti opisa s prikazom - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku - Upućivanje na razloge iz poništene ranije odluke - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 390/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Poljska) (zastupnik: M. Siciarek, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Walicka i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Underberg AG (Dietlikon, Švicarska) (zastupnik: A. Renck, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. kolovoza 2016. (predmet R 1248/2015-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava CEDC International i Underberg.

         Izreka

                  1.

                  Odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 29. kolovoza 2016. (predmet R 1248/2015-4) poništava se u pogledu razlogâ za prigovor iz članka 8. stavaka 3. i 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009 o žigu Europske unije.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  CEDC International sp. z o.o., EUIPO i Underberg AG snosit će svaki vlastite troškove.

         (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.