title: Predmet T-611/19: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Iniciativa „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas”/Komisija („Institucionalno pravo – Europska građanska inicijativa – „Pravo EU-a, prava manjina i demokratizacija španjolskih institucija” – Novi okvir Unije za jačanje vladavine prava – Odbijanje registracije – Očito nepostojanje Komisijinih ovlasti – Nepostojanje poziva za podnošenje prijedloga pravnog akta Unije – Članak 4. stavak 2. i članak 2. točka 1. Uredbe (EU) br. 211/2011 – Obveza obrazlaganja – Članak 296. UFEU-a”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/37

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Iniciativa „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas”/Komisija
      (Predmet T-611/19) (1)

      („Institucionalno pravo - Europska građanska inicijativa - „Pravo EU-a, prava manjina i demokratizacija španjolskih institucija” - Novi okvir Unije za jačanje vladavine prava - Odbijanje registracije - Očito nepostojanje Komisijinih ovlasti - Nepostojanje poziva za podnošenje prijedloga pravnog akta Unije - Članak 4. stavak 2. i članak 2. točka 1. Uredbe (EU) br. 211/2011 - Obveza obrazlaganja - Članak 296. UFEU-a”)
      (2021/C 297/44)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Građanski odbor inicijative „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas” (zastupnici: G. Boye, I. Elbal Sánchez, E. Valcuende Sillero i I. González Martínez, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnik: I. Martínez del Peral, agent)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Huerta, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije (EU) 2019/1182 od 3. srpnja 2019. o predloženoj građanskoj inicijativi pod nazivom „Pravo EU-a, prava manjina i demokratizacija španjolskih institucija” (SL 2019., L 185, str. 46.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Građanski odbor inicijative „Derecho de la UE, derechos de las minorías y democratización de las instituciones españolas” snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet T-698/19: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – FJ i dr./ESVD („Javna služba – Dužnosnici – Primici od rada – Osoblje ESVD-a koje radi u trećoj zemlji – Ažuriranje koeficijenata ispravka – Očita pogreška u ocjeni – Retroaktivni učinak – Pravna sigurnost – Dužnost brižnog postupanja”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/38

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – FJ i dr./ESVD
      (Predmet T-698/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Osoblje ESVD-a koje radi u trećoj zemlji - Ažuriranje koeficijenata ispravka - Očita pogreška u ocjeni - Retroaktivni učinak - Pravna sigurnost - Dužnost brižnog postupanja”)
      (2021/C 297/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: FJ i drugih osam tužitelja čija se imena nalaze u prilogu presudi (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spáč, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja odluke o utvrđivanju potvrde o plaći tužiteljâ za prosinac 2018. jer su njome prvi puta primijenjeni novi koeficijenti ispravka primjenjivi na njihove primitke od rada s retroaktivnim učinkom od 1. veljače 2018.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi FJ i drugim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu presudi nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet T-699/19: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – FT i dr./Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Primici od rada – Komisijino osoblje koje radi u trećoj zemlji – Ažuriranje koeficijenata ispravka – Očita pogreška u ocjeni – Retroaktivni učinak – Pravna sigurnost – Dužnost brižnog postupanja”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/38

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – FT i dr./Komisija
      (Predmet T-699/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Komisijino osoblje koje radi u trećoj zemlji - Ažuriranje koeficijenata ispravka - Očita pogreška u ocjeni - Retroaktivni učinak - Pravna sigurnost - Dužnost brižnog postupanja”)
      (2021/C 297/46)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: FT i druga 24 tužitelja čija se imena nalaze u prilogu presudi (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin i I. Melo Sampaio, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja odluke o utvrđivanju potvrde o plaći tužiteljâ za prosinac 2018. jer su njome prvi puta primijenjeni novi koeficijenti ispravka primjenjivi na njihove primitke od rada s retroaktivnim učinkom od 1. veljače 2018.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi FT i drugim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu presudi nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet T-880/19: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Lianopoulou/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Odluka o nastanku invalidnosti – Mišljenje Odbora za utvrđivanje invalidnosti – Članak 78. Pravilnika o osoblju – Obveza obrazlaganja”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/39

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Lianopoulou/Komisija
      (Predmet T-880/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Odluka o nastanku invalidnosti - Mišljenje Odbora za utvrđivanje invalidnosti - Članak 78. Pravilnika o osoblju - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 297/47)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Anastasia Lianopoulou (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: F. Quraishi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Bohr i L. Vernier, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja Komisijine odluke od 27. veljače 2019. o prestanku službe tužiteljice s 28. veljače 2019. zbog utvrđenja njezine invalidnosti i priznanja prava na naknadu za invalidnost od 1. ožujka 2019.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Europske komisije od 27. veljače 2019. o prestanku službe Anastasije Lianopoulou s 28. veljače 2019. zbog utvrđenja njezine invalidnosti i priznanja prava na naknadu za invalidnost od 1. ožujka 2019.

                  2.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  3.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-130/20: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Philip Morris Products/EUIPO (SIENNA SELECTION) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije SIENNA SELECTION – Apsolutni razlozi za odbijanje – Opisni karakter – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Naziv boje – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/39

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Philip Morris Products/EUIPO (SIENNA SELECTION)
      (Predmet T-130/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije SIENNA SELECTION - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Naziv boje - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 297/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Philip Morris Products SA (Neuchâtel, Švicarska) (zastupnik: L. Alonso Domingo, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Capostagno i V. Ruzek, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. prosinca 2019. (predmet R 1675/2019-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka SIENNA SELECTION kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 18. prosinca 2019. (predmet R 1675/2019-5).

                  2.

                  EUIPO će snositi vlastite troškove, kao i troškove društva Philip Morris Products SA.

         (1)  SL C 175, 25. 5. 2020.


title: Predmet T-266/20: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Global Chartered Controller Institute/EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE – Raniji verbalni žig Europske unije CFA i raniji figurativni žig Europske unije CFA CHARTERED FINANCIAL ANALYST – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Relevantna javnost – Stupanj pozornosti”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/40

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Global Chartered Controller Institute/EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE)
      (Predmet T-266/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE - Raniji verbalni žig Europske unije CFA i raniji figurativni žig Europske unije CFA CHARTERED FINANCIAL ANALYST - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Relevantna javnost - Stupanj pozornosti”)
      (2021/C 297/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Global Chartered Controller Institute SL (Alicante, Španjolska) (zastupnici: M. Pomares Caballero i T. Barber Giner, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Villani i A. Folliard-Monguiral, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: G. Engels i W. May, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. veljače 2020. (predmet R 235/2019-5), u vezi s postupkom povodom prigovora između društava CFA Institute i Global Chartered Controller Institute.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 25. veljače 2020. (predmet R 235/2019-5).

                  2.

                  EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva Global Chartered Controller Institute SL, osim troškova koje to društvo zahtijeva povodom postupka pred žalbenim vijećem, o čemu će se odlučiti naknadno.

                  3.

                  Društvo CFA Institute snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet T-396/20: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije RIVIERA AIRPORTS – Zla vjera – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/41

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)
      (Predmet T-396/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije RIVIERA AIRPORTS - Zla vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 297/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) (Villanova d’Albenga, Italija) (zastupnik: G. Casucci, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Aéroports de la Côte d’Azur (Nica, Francuska) (zastupnik: Y. Bizollon, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. (predmet R 2172/2019-4), u vezi s postupkom za proglašenje žiga ništavim između društava Riviera-Airport i Aéroports de la Côte d’Azur.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 271, 17. 8. 2020.


title: Predmet T-398/20: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije RIVIERA AIRPORT – Zla vjera – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/41

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORT)
      (Predmet T-398/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije RIVIERA AIRPORT - Zla vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 297/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) (Villanova d’Albenga, Italija) (zastupnik: G. Casucci, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Aéroports de la Côte d’Azur (Nica, Francuska) (zastupnik: Y. Bizollon, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2020. (predmet R 2174/2019-4), u vezi s postupkom za proglašenje žiga ništavim između društava Riviera-Airport i Aéroports de la Côte d’Azur.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 271, 17. 8. 2020.


title: Predmet T-453/20: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – KZ / Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Promaknuće za 2019. – Odluka o nepromicanju – Opće odredbe za provedbu članka 45. Pravilnika o osoblju – Prigovor nezakonitosti – Dopust za osobne potrebe – Neispunjavanje uvjeta za promaknuće”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/42

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – KZ / Komisija
      (Predmet T-453/20) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Promaknuće za 2019. - Odluka o nepromicanju - Opće odredbe za provedbu članka 45. Pravilnika o osoblju - Prigovor nezakonitosti - Dopust za osobne potrebe - Neispunjavanje uvjeta za promaknuće”)
      (2021/C 297/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: KZ (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Brauhoff i L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje Komisijine odluke, objavljene u Upravnim informacijama br. 32-2019/14.11.2019 od 14. studenoga 2019., o neuvrštavanju tužitelja na popis dužnosnika promaknutih u sklopu postupka promaknuća za 2019. godinu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Osobi KZ nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-665/20: Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Ryanair/Komisija (Condor; COVID-19) („Državne potpore – Njemačko tržište zračnog prijevoza – Javni zajam koji društvu Condor Flugdienst jamči Njemačka u okviru pandemije bolesti COVID-19 – Odluka o neospornosti – Potpora namijenjena otklanjanju štete nastale zbog izvanrednog događaja – Članak 107. stavak 2. točka (b) UFEU-a – Procjena štete – Uzročna veza – Obveza obrazlaganja – Zadržavanje učinaka odluke”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/42

      Presuda Općeg suda od 9. lipnja 2021. – Ryanair/Komisija (Condor; COVID-19)
      (Predmet T-665/20) (1)

      („Državne potpore - Njemačko tržište zračnog prijevoza - Javni zajam koji društvu Condor Flugdienst jamči Njemačka u okviru pandemije bolesti COVID-19 - Odluka o neospornosti - Potpora namijenjena otklanjanju štete nastale zbog izvanrednog događaja - Članak 107. stavak 2. točka (b) UFEU-a - Procjena štete - Uzročna veza - Obveza obrazlaganja - Zadržavanje učinaka odluke”)
      (2021/C 297/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating i I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, F. Tomat i V. Bottka, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller, R. Kanitz i P.-L. Krüger, agenti), Francuska Republika (zastupnici: E. de Moustier i P. Dodeller, agenti), Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Njemačka) (zastupnici: A. Birnstiel i S. Blazek, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2020) 2795 final od 26. travnja 2020. o državnoj potpori SA.56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Njemačka – Naknada štete koju je društvu Condor Flugdienst uzrokovala pandemija bolesti COVID-19.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Komisije C(2020) 2795 final od 26. travnja 2020. o državnoj potpori SA.56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Njemačka – Naknada štete koju je društvu Condor Flugdienst GmbH uzrokovala pandemija bolesti COVID-19.

                  2.

                  Valja odgoditi učinke poništenja navedene odluke do donošenja nove odluke Komisije na temelju članka 108. UFEU-a. Navedeni učinci odgađaju se na razdoblje od najdulje dva mjeseca od datuma objave ove presude u slučaju da Komisija odluči donijeti tu novu odluku u okviru članka 108. stavka 3. UFEU-a i tijekom dodatnog razumnog razdoblja ako Komisija odluči pokrenuti postupak predviđen člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.

                  3.

                  Komisiji se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova koje zahtijeva društvo Ryanair DAC.

                  4.

                  Savezna Republika Njemačka, Francuska Republika i društvo Condor Flugdienst snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 443, 21. 12. 2020.


title: Predmet T-365/20: Rješenje Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Birkenstock Sales/EUIPO (Položaj međusobno prepletenih valovitih linija na potplatu cipele) („Tužba za poništenje – Žig Europske unije – Prijava žiga Europske unije koji se sastoji međusobno prepletenih valovitih linija na potplatu cipele – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/43

      Rješenje Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Birkenstock Sales/EUIPO (Položaj međusobno prepletenih valovitih linija na potplatu cipele)
      (Predmet T-365/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Žig Europske unije - Prijava žiga Europske unije koji se sastoji međusobno prepletenih valovitih linija na potplatu cipele - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 297/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Birkenstock Sales GmbH (Linz am Rhein, Njemačka) (zastupnici: C. Menebröcker i K. Middelhoff, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. ožujka 2020. (predmet R 1706/2019-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju znaka koji se sastoji od međusobno prepletenih valovitih linija na potplatu cipele kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija

                  2.

                  Društvu Birkenstock Sales GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 255, 3. 8. 2020.


title: Predmet T-215/21: Tužba podnesena 15. travnja 2021. – SMA Mineral/Komisija

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/44

      Tužba podnesena 15. travnja 2021. – SMA Mineral/Komisija
      (Predmet T-215/21)
      (2021/C 297/55)
      Jezik postupka: švedski

         Stranke

         Tužitelj: SMA Mineral (Filipstad, Švedska) (zastupnik: E. Larsson)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članak 1. stavak 2. Odluke Komisije (EU) 2021/355 od 25. veljače 2021.;

                  —

                  odredi da se postrojenje koje je predložila Švedska u točki 12. (ID SE000000000000419 na popisima nacionalnih provedbenih mjera) treba uključiti u besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  naloži Komisiji da snosi tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da članak 16. stavak 7. Uredbe (EU) 2019/331 nije primjenjiv i da stoga obrazloženje sporne odluke nema pravni temelj

                              —

                              Komisijina tvrdnja o dvostrukom brojanju emisija pogrešna je. Nema niti je prethodno bilo dvostrukog brojanja za postrojenje SMA Sandarne. Komisijina odluka da ne uključi postrojenje SMA Sandarne u postrojenja koja dobivaju besplatnu dodjelu emisijskih jedinica u okviru referentne vrijednosti proizvoda za vapno je stoga pogrešna i nema pravni temelj.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da sporna odluka nije u skladu sa zakonodavstvom Unije, osobito s Uredbom (EU) 2019/331 i Direktivom 2003/87/EZ

                              —

                              Komisijina tvrdnja o dvostrukom brojanju emisija je pogrešna. Stoga je odluka o odbijanju, na temelju članka 16. stavka 7. Uredbe (EU) 2019/331, dodjele besplatnih emisijskih jedinica postrojenju SMA Sandarne na temelju referentne vrijednosti proizvoda za vapno pogrešna.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se spornom odlukom ne osigurava na odgovarajući način poštovanje tužiteljevih temeljnih prava te da se njome krši načelo proporcionalnosti

                              —

                              Komisija nije u spornoj odluci uzela u obzir gospodarski značaj besplatne dodjele emisijskih jedinica za tužitelja, što utječe ne samo na zapošljavanje kod tužitelja i na njegov dugoročni gospodarski razvoj, nego i na tužiteljevu konkurentnost u usporedbi s drugim sudionicima na tržištu koji nude ekvivalentni proizvod. Komisija nije u dovoljnoj mjeri vodila računa o načelu proporcionalnosti, koje zahtijeva donošenje prijelaznih odredbi kad određeni sudionik na tržištu snosi veće troškove od drugih sudionika na istom tržištu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da sporna odluka dovodi do narušavanja tržišnog natjecanja

                              —

                              Proizvođači živog vapna dobivenog od sirovine vapnenca dobivaju besplatnu dodjelu emisijskih jedinica u skladu s referentnom vrijednosti proizvoda za vapno. Kupnja živog vapna tvornice sulfatne celuloze od postrojenja SMA Sandarne za kupca ima istu funkciju kao kupnja živog vapna dobivenog od sirovine djevičanskog kamena. Odobravanje besplatne dodjele emisijskih jedinica jednom proizvodu od vapna, a ne drugom, znači da se tržišno natjecanje između dva proizvoda koja obavljaju istu funkciju u tvornici sulfatne celuloze neće odvijati pod istim uvjetima.


title: Predmet T-269/21: Tužba podnesena 19. svibnja 2021. – Arctic Paper Grycksbo/Komisija

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/45

      Tužba podnesena 19. svibnja 2021. – Arctic Paper Grycksbo/Komisija
      (Predmet T-269/21)
      (2021/C 297/56)
      Jezik postupka: švedski

         Stranke

         Tužitelj: Arctic Paper Grycksbo AB (Grycksbo, Švedska) (zastupnici: A. Bryngelsson i A. Johansson, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članak 1. stavak 1. Odluke Komisije (EU) 2021/355 оd 25. veljače 2021. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i njezin Prilog I., u dijelu u kojem upućuju na postrojenje s identifikacijskom oznakom SE000000000000468, i

                  —

                  naloži Komisiji da snosi troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni

                              —

                              Tužitelj tvrdi da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni činjenica zaključivši da postrojenje društva Arctic Paper „korist[i] isključivo biomasu”. Društvo Arctic Paper imalo je emisije fosilnih goriva tijekom razdoblja koje je Komisija smatrala relevantnim. Komisija je također prihvatila uključivanje niza postrojenja čije su godišnje emisije bile na usporedivim razinama.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja

                              —

                              Tužitelj tvrdi da se pobijanom odlukom povrjeđuje načelo jednakog postupanja. Kao prvo, postrojenja koja se nalaze u sličnoj situaciji kao tužiteljevo postrojenje imala su slične razine emisija, ali nisu bila isključena. Kao drugo, tužiteljevo isključenje dovodi do narušavanja tržišnog natjecanja, među ostalim, jer tužiteljevi ekološki manje prihvatljivi konkurenti stječu financijsku prednost nad tužiteljem. Ne postoje objektivni razlozi za različito postupanje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na bitnoj povredi postupka

                              —

                              Tužitelj tvrdi da je prilikom donošenja pobijane odluke počinjena bitna povreda postupka. Kao prvo, Komisija je povrijedila svoju obvezu dužne pažnje time što nije uzela u obzir ključne i pouzdane podatke koje je primila od Naturvårdsverketa (švedska Agencija za zaštitu okoliša) koji bi, da ih je uzela u obzir, sigurno doveli do drugačijeg ishoda odluke. Kao drugo, Komisija je povrijedila tužiteljevo pravo na saslušanje. Pobijana odluka je pojedinačna mjera koja negativno utječe na tužitelja. Da je, nakon što je saznala da trgovačka društva općenito, a posebno tužitelj, zaokružuju podatke o emisijama, saslušala tužitelja, on bi mogao objasniti da podaci koje je podnio sadržavaju takva zaokruživanja. Kao treće, Komisija je povrijedila obvezu obrazlaganja. Nemoguće je iz odluke ustanoviti razloge zbog kojih je tužitelj isključen, a odluka uopće ne sadržava obrazloženje o, među ostalim, jednakom postupanju.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja

                              —

                              Tužitelj tvrdi da su ga zakonodavstvo Unije o trgovanju emisijama i Komisijine ranije odluke o odobrenju potaknuli da smanji svoje emisije fosilnih goriva u korist izgaranja biomase. Tužitelj nije mogao predvidjeti da postrojenje više neće biti obuhvaćeno sustavom za trgovanje emisijama (ETS) i da će stoga izgubiti dopuštenje za korištenje fosilnih goriva i propustiti financijski vrijednu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica zbog toga što je postrojenje smanjilo svoje korištenje fosilnih goriva. Nema prevladavajućeg javnog interesa koji opravdava povredu tog načela.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog koji se temelji na povredi Direktive 2003/87/EZ

                              —

                              Tužitelj tvrdi da je Komisija povrijedila Direktivu 2003/87/EZ jer je pogrešno protumačila tzv. iznimku u pogledu biomase (točka 1. Priloga I.). Kao prvo, Komisija je, u svojoj ocjeni je li tužitelj koristio isključivo biomasu, koristila podatke stare nekoliko godina umjesto novih ili budućih podataka. Kao drugo, Komisijino tumačenje iznimke u pogledu biomase očito se protivi i drugim odredbama direktive, osobito članku 10.a, i cilju direktive te načelima jednakog postupanja i proporcionalnosti. Cilj direktive općenito, a osobito pravila o besplatnoj dodjeli emisijskih jedinica, je stvaranje financijskog poticaja za smanjenje korištenja fosilnih goriva, uključujući kroz povećano korištenje biomase. Komisijino tumačenje iznimke u pogledu biomase ima upravo suprotan učinak.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog koji se temelji na neprimjenjivosti iznimke u pogledu biomase u skladu s člankom 277. UFEU-u u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja
                  U slučaju da Sud ne bude smatrao da se iznimka u pogledu biomase može tumačiti kako je navedeno u petom tužbenom razlogu, tužitelj tvrdi da točku 1. Prologa I. Direktivi 2003/87/EZ (iznimka u pogledu biomase), u skladu s člankom 277. UFEU-a, ne smije primijeniti u ovom slučaju. To je zato što se ta odredba, pod uvjetom da se prihvati Komisijino tumačenje odredbe, protivi primarnom pravu, uključujući načelima jednakog postupanja i proporcionalnosti. Ta odredba one koji su otišli najdalje u prijelazu na emisije bez fosilnih goriva stavlja u nepovoljniji položaj u odnosu na druge subjekte. Stoga potiče one koji su učinili najviše da počnu opet koristiti fosilna goriva i ohrabruje one koji i dalje koriste fosilna goriva da ne smanjuju svoje emisije ispod određene razine.


title: Predmet T-300/21: Tužba podnesena 27. svibnja 2021. – CNH Industrial/EUIPO (SOILXPLORER)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/46

      Tužba podnesena 27. svibnja 2021. – CNH Industrial/EUIPO (SOILXPLORER)
      (Predmet T-300/21)
      (2021/C 297/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: CNH Industrial NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: L. Axel Karnøe Søndergaard, lawyer)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije SOILXPLORER – prijava za registraciju br. 18 217 454

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. ožujka 2021. u predmetu R 386/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u cijelosti i dopusti objavu žiga za potrebe postupka povodom prigovora za sve prijavljene proizvode ili da, podredno, vrati predmet EUIPO-u radi donošenja odgovarajućih mjera;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer je pripisano pogrešno značenje žigu za koji je podnesena prijava i jer nije uzeto u obzir da je prijava za žig već podnesena;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer je pogrešno ocijenjen opisni karakter žiga;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer je pogrešno ocijenjen razlikovni karakter žiga.


title: Predmet T-301/21: Tužba podnesena 27. svibnja 2021. – CNH Industrial/EUIPO (CROPXPLORER)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/47

      Tužba podnesena 27. svibnja 2021. – CNH Industrial/EUIPO (CROPXPLORER)
      (Predmet T-301/21)
      (2021/C 297/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: CNH Industrial NV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: L. Axel Karnøe Søndergaard, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije CROPXPLORER – prijava za registraciju br. 18 217 458

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. ožujka 2021. u predmetu R 387/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u cijelosti i dopusti objavu žiga za potrebe postupka povodom prigovora za sve prijavljene proizvode ili da, podredno, vrati predmet EUIPO-u radi donošenja odgovarajućih mjera;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer je pripisano pogrešno značenje žigu za koji je podnesena prijava i jer nije uzeto u obzir da je prijava za žig već podnesena;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer je pogrešno ocijenjen opisni karakter žiga;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, jer je pogrešno ocijenjen razlikovni karakter žiga.


title: Predmet T-318/21: Tužba podnesena 8. lipnja 2021. – KF/EIB

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/47

      Tužba podnesena 8. lipnja 2021. – KF/EIB
      (Predmet T-318/21)
      (2021/C 297/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: KF (zastupnik: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 13. listopada 2020.;

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 9. ožujka 2021. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za upravno preispitivanje tuženikove odluke od 13. listopada 2020.;

                  —

                  naloži naknadu neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. stavka 1., članka 46. stavka 1. i članka 51. stavka 1. tuženikova Pravilnika o mirovinskom sustavu i očitoj pogrešci u ocjeni pravnog pojma nevaljanosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 34. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i povredi dužnost skrbi.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u nepristranosti.

                  5.

                  Tužitelj također smatra da se nezakonitosti koje se ističu u tužbi odnose na pogreške koje je počinio tuženik. Tužitelj stoga zahtijeva naknadu neimovinske štete koja mu je nastala zbog pobijane odluke.


title: Predmet T-321/21: Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Lietuvos geležinkeliai/Komisija

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/48

      Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Lietuvos geležinkeliai/Komisija
      (Predmet T-321/21)
      (2021/C 297/60)
      Jezik postupka: engleski

         Tužbeni zahtjev

         Tužitelj: Lietuvos geležinkeliai AB (Vilnius, Litva) (zastupnik: R. Zaščiurinskaitė, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi tužbu dopuštenom;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da društvu AB Lietuvos geležinkeliai isplati naknadu štete u iznosu od 850 565,76 eura i pripadajuće zatezne kamate izračunane po stopi koju je odredila Europska središnja banka za svoje glavne operacije refinanciranja uvećanoj za 3,5 postotnih bodova na iznos od 7 804 350 eura za razdoblje od 5. siječnja 2018. do 29. siječnja 2021.;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da društvu AB Lietuvos geležinkeliai isplati zatezne kamate izračunane po stopi koju je odredila Europska središnja banka za svoje glavne operacije refinanciranja uvećanoj za 3,5 postotnih bodova na iznos od 850 565,76 eura za razdoblje od 30. siječnja 2021. do dana stvarne isplate glavnice;

                  —

                  u skladu s člankom 263. UFEU-a poništi odluke Europske komisije od 26. travnja 2021. i 16. svibnja 2021.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prvog stavka članka 266. UFEU-a: Europska Komisija pogriješila je prilikom ispunjavanja svoje apsolutne i bezuvjetne obveze plaćanja zateznih kamata nakon smanjenja kazne koju je izrekla Komisija, a koju je tužitelj privremeno platio.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je zbog povrede prvog stavka članka 266. UFEU-a Europska unija snosi izvanugovornu odgovornost u skladu s drugim stavkom članka 266. UFEU-a u vezi s drugim stavkom članka 340. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 41. stavka 3. Povelje o temeljnim pravima i drugog stavka članka 340. UFEU-a. Tužitelj tvrdi da osoba mora moći zahtijevati naknadu štete ne samo za stvarnu štetu nego i za izmaklu dobit i kamate.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 47. Povelje o temeljnim pravima jer sudska zaštita na temelju članka 263. UFEU-a nije djelotvorna ako predmetni poduzetnik ne može dobiti kamate za neosnovano plaćenu kaznu nakon što Opći sud smanji kaznu za povredu pravila Europske unije o tržišnom natjecanju.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog koji se temelji na povredi članaka 266. i 340. UFEU-a, članka 41. stavka 3. i članka 47. Povelje o temeljnim pravima odlukama od 26. travnja 2021. (1) i 16. svibnja 2021. (2) kojima je Komisija odbila platiti zatezne kamate.

         (1)  Komisijina poruka elektroničke pošte tužitelju od 26. travnja 2021., predmet: RE: Case AT.39813 – Baltic Rail

         (2)  Komisijina poruka elektroničke pošte tužitelju od 16. svibnja 2021., predmet: RE: Case AT.39813 – Baltic Rail, kojom se potvrđuje stajalište izraženo u poruci elektroničke pošte od 26. travnja 2021.


title: Predmet T-324/21: Tužba podnesena 10. lipnja 2021. – Harley-Davidson Europe i Neovia Logistics Services International/Komisija

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/49

      Tužba podnesena 10. lipnja 2021. – Harley-Davidson Europe i Neovia Logistics Services International/Komisija
      (Predmet T-324/21)
      (2021/C 297/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Harley Davidson Europe Ltd (Oxford, Ujedinjena Kraljevina), Neovia Logistics Services International (Vilvoorde, Belgija) (zastupnici: O. van Baelen i G. Lebrun, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku (1) u cijelosti;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužiteljâ u vezi s ovim postupkom;

                  —

                  uzme u obzir sve korisne posljedice presude; i

                  —

                  naloži mjere upravljanja postupkom ili izvođenja dokaza koje Opći sud smatra prikladnim.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila bitne povrede postupka. Pobijana odluka nije dostatno obrazložena i Komisija nije pravilno provela postupak savjetodavnog odbora.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je pri donošenju pobijane odluke počinjena očita pogreška u ocjeni relevantnih činjenica.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija zlouporabila svoju ovlast opoziva iz članka 34. stavka 11. Uredbe (EU) br. 952/2013 (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije jer je pobijanu odluku zasnovala na pogrešnom tumačenju članka 33. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2015/2446 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (3) (u daljnjem tekstu: Uredba 2015/2446).

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je članak 33. Uredbe 2015/2446 nevaljan jer (i) ako je Komisija pravilno tumačila članak 33. Uredbe 2015/2446 ta odredba je nevaljana zbog povrede zahtjeva članka 290. UFEU-a i (ii) nevaljana je u svakom slučaju zbog takve povrede.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom povređuju opća načela prava Unije i Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija zlouporabila svoje ovlasti donošenjem pobijane odluke i zlouporabila svoje ovlasti da opozove odluke koje se odnose na obvezujuće informacije o podrijetlu robe kao neizbježnu posljedicu gore navedenih tužbenih razloga i kao rezultat toga što je Komisija zlouporabila svoju ovlast opoziva u političke svrhe ugrožavajući time svrhu te ovlasti: da zajamči da države članice pravilno i ujednačeno primjenjuju pravila o podrijetlu.

         (1)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2021/563 od 31. ožujka 2021. o valjanosti određenih odluka koje se odnose na obvezujuće informacije o podrijetlu robe (OJ 2021., L 119, str.117.).

         (2)  SL 2013., L 269, str. 1. i ispravci SL 2013., L 287, str. 90., SL 2015, L 70, str. 64., SL 2016., L 267, str. 2. i SL 2018., L 294, str. 44.

         (3)  SL 2015., L 343, str. 1. i ispravak SL 2016., L 87, str. 35., SL 2017., L 101, str. 164. i SL 2018., L 192, str. 62.


title: Predmet T-325/21: Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Aldi Einkauf (Vitalsss plus)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/50

      Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Aldi Einkauf (Vitalsss plus)
      (Predmet T-325/21)
      (2021/C 297/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Jeronimo Martins Polska S.A. (Kostrzyn, Poljska) (zastupnici: E. Jaroszyńska-Kozłowska i R. Skubisz, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Vitalsss plus – prijava za registraciju br. 17 969 083

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. travnja 2021. u predmetima R 503/2020-1 i R 647/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži da troškove postupka snosi tuženik, a ako se druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem uključi u postupak, naloži snošenje troškova postupka intervenijentu.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 27. stavkom 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-326/21: Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Guangdong Haomei New Materials i Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Komisija

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/51

      Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Guangdong Haomei New Materials i Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Komisija
      (Predmet T-326/21)
      (2021/C 297/63)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, Kina), Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuantan, Kina) (zastupnici: M. Maresca, C. Malinconico, D. Guardamagna, M. Guardamagna, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico i G. Falla, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji traže od Općeg suda da poništi, u dijelu koji se odnosi na njih, Provedbenu uredbu Komisija (EU) 2021/456 od 29. ožujka 2021., koja je tužiteljima dostavljena dana 30. ožujka 2021., o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz proizvoda od ekstrudiranog aluminija podrijetlom iz Narodne Republike Kine, i, podredno, „temeljnu” uredbu (Uredba 1036/2016), te da Komisiji naloži naknadu štete nastale zbog njihove primjene. Usto traži da se tuženiku naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na obvezi konkretnog utvrđivanja pretpostavki za damping, povredi načela pravičnog postupanja i načela kontradiktornosti, povredi bitnih odredaba postupka te zlouporabi ovlasti zbog općenitosti prigovora i nepostojanja stvarne provjere informacija pruženih u duhu suradnje.

                              —

                              U tom pogledu tvrdi se da pobijana uredba ima obilježja nezakonitosti jer Komisija nije provela konkretno utvrđivanje uvjeta razmatranih tržišta i jer tužiteljima nije bilo dopušteno korištenje prava obrane u materijalnom smislu. Ukratko, Haomei i King Metal proglašeni su odgovornima za damping te su na njih shodno tome primijenjene kompenzacijske pristojbe, ne zbog njihova postupanja prilikom izvoza iz Kine već zbog sveukupne pozitivne ocjene kineskog gospodarstva, dakle potpuno paušalno. Polazeći od tog uvjerenja, Komisija je propustila provesti bilo kakvo konkretno vrednovanje dokumentacije koju su dostavila poduzeća tužitelji.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljne uredbe u pogledu određivanja dampinške marže, pogrešnom određivanju „redovne” cijene proizvoda o kojem se provodi istraga i primjeni privremenih carina, ne zbog odgovornosti samih izvoznika nego zbog nezadovoljstva sveukupnom strukturom kineskog gospodarstva.

                              —

                              U tom pogledu tužitelji ističu da je uredba nezakonita zbog činjenice da je Komisija provela nepotpunu istragu, a u svakom slučaju s dvojbenim ishodom, te da sadržava nezakonitost koja proizlazi iz Uredbe o registraciji proizvoda u pogledu koje se već vodio postupak pred Općim sudom zbog toga što je u istragu bio uključen broj proizvoda (7610 90 90) koji, zbog same njegove dopuštenosti, nije mogao biti uključen jer se radi o različitim proizvodima od onih koji su predmet istrage. Zbog te pogreške (koja je omogućila uključivanje različitih proizvoda) u pitanju je i pretpostavka za damping (s obzirom na to da konkretna vrlo niska cijena neizbježno i umjetno snižava prosječnu cijenu) kao i šteta za industriju Unije jer se radi o značajnim količinama u odnosu na ukupnu količinu razmatranog proizvoda, tako da postaje irelevantan učinak preostalog dijela proizvoda koji se uvozi u Europsku uniju.

                              —

                              Drugo, tvrdi se da neprovođenje konkretnog utvrđivanja o stanju tužiteljâ nije u skladu s Ugovorom (i spomenutim odredbama) jer se uspostavlja režim objektivne odgovornosti ili odgovornosti za djelovanje druge osobe, što je u suprotnosti s temeljnim načelima pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, zbog tržišne cijene i konkretne strukture očito tržišnih troškova koju su tužitelji u više navrata dostavili Komisiji, a koju je ona u potpunosti zanemarila (kao što su zanemareni i stavovi kineske vlade o tržišnom gospodarstvu). To je dovelo do očitih nezakonitosti, kako materijalnih (u pogledu pojmova uobičajene vrijednosti, značajnih poremećaja, pristupa kreditu, poreznog tretmana, statusa stečaja, reprezentativne zemlje i njezina izbora) tako i postupovnih, opširno razmatranih u ovom tuženom razlogu, uz očite diskriminirajuće i štetne posljedice do kojih dovode.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju štete, pogrešnom tumačenju činjenica u pogledu tržišnih udjela i povredi načela proporcionalnosti.

                              —

                              Trećim tužbenim razlogom tužitelji ističu nezakonitost pobijane uredbe zbog činjenice da Komisija nije uspjela dokazati ni postojanje štete („injury”) ni uzročnu vezu između štete i dampinga.

                              —

                              Također nedostaje makar i minimalna tehnička analiza i obavezna procjena proporcionalnosti carinske mjere vezano uz štetu za industriju za koje je utvrđen undercutting ili underselling, koje sudska praksa zahtjeva kao nužne da bi postojala šteta. Međutim, u slučaju tužiteljâ nije dokazano (među raznim dokumentima iznesenim u glavnom dijelu obrazloženja) postojanje undercuttinga i undersellinga tzv. ex works cijena društava Haomei i King Metal, koje su u skladu s europskima (DOC.3, izvještaj Bauxit).

                              —

                              Nadalje, uopće ne postoji interes Unije za određivanje carine, već samo interes podnositelja prijave koji je Komisija jednostavno „usvojila” kao vlastito obrazloženje te ga je bez analize proširila na cijelu Uniju. U tom kontekstu Komisija je opet u potpunosti zanemarila podatke koje su tužitelji dostavili tijekom postupka, a koji nisu bili kontradiktorno razmotreni ni tijekom postupka niti u uredbi.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) i, podredno, na nezakonitosti temeljne uredbe ako se ne tumači u skladu s međunarodnim ugovorima.

                              —

                              U tom pogledu tvrdi se da se Uredba 2020/11428 koju je Komisija donijela na pravnoj osnovi članka 207. UFEU-a udaljava od pojmova koje predviđa samo međunarodno pravo. Dodaje se da bi se u suprotnom, drugim riječima kada se ne bi radilo o povedi koja izravno proizlazi iz Uredbe 2020/11428, nezakonitost odnosila na „temeljnu” uredbu.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Europske konvencije o ljudskim pravima, vezano za postupak izricanja sankcije istovjetne kaznenoj, za posljedice nastale za izvozna poduzeća.
                  Za društva tužitelje primjena tih podataka predstavlja prepreku za nastavak obavljanja djelatnosti uz nepovratnu štetu koja je se može usporediti s kaznenom sankcijom.


title: Predmet T-327/21: Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Scania CV/EUIPO (V8)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/53

      Tužba podnesena 9. lipnja 2021. – Scania CV/EUIPO (V8)
      (Predmet T-327/21)
      (2021/C 297/64)
      Jezik postupka: švedski

         Stranke

         Tužitelj: Scania CV AB (Södertälje, Švedska) (zastupnici: C. Langenius, P. Sundin i S. Falkner)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije V8 – prijava za registraciju br. 18 120 085

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2021. u predmetu R 1868/2021-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u skladu s člankom 72. Uredbe o žigu Europske unije, poništi pobijanu odluku i, izmjenom EUIPO-ove odluke, odobri prijavu za registraciju društva Scania figurativnog žiga za svu robu i usluge za koje je EUIPO odbio registraciju;

                  —

                  u skladu s člankom 72. Uredbe o žigu Europske unije, poništi pobijanu odluku i vrati predmet EUIPO-ovom žalbenom vijeću na ponovno odlučivanje;

                  —

                  u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda, naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka (1) točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka (1) točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-329/21: Tužba podnesena 10. lipnja 2021. – Puma/EUIPO – V. Fraas (FRAAS)

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/53

      Tužba podnesena 10. lipnja 2021. – Puma/EUIPO – V. Fraas (FRAAS)
      (Predmet T-329/21)
      (2021/C 297/65)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnik: M. Schunke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: V. Fraas GmbH (Helmbrechts/Wüstenselbitz, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije FRAAS – žig Europske unije br. 5 769 351

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. ožujka 2021. u predmetu R 2714/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i naloži da se sporni žig izbriše u odnosu na sljedeće proizvode:

            Razred 18.: ručne torbe;
      Razred 25.: odjeća, pokrivala za glavu, šalovi, pokrivala za glavu i ramena, osim proizvoda od krzna i imitacije krzna; rukavice, kape, tekstilni dodaci za odjeću i pokrivala za glavu (obuhvaćeni razredom 25.);

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Presuda Suda od 25. ožujka 2021. u predmetu E-4/20 Tor-Arne Martinez Haugland i drugi protiv norveške vlade, koju zastupa Ministarstvo zdravstva i skrbi (Helse- og omsorgsdepartementet) (Sloboda kretanja osoba – Direktiva 2005/36/EZ – priznavanje stručnih kvalifikacija – pristup profesiji psihologa – opći sustav priznavanja – pojam „iste profesije”) 2021/C 303/08

text:
               29.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/11

      PRESUDA SUDA
      od 25. ožujka 2021.
      u predmetu E-4/20
      Tor-Arne Martinez Haugland i drugi protiv norveške vlade, koju zastupa Ministarstvo zdravstva i skrbi (Helse- og omsorgsdepartementet)

            (Sloboda kretanja osoba – Direktiva 2005/36/EZ – priznavanje stručnih kvalifikacija – pristup profesiji psihologa – opći sustav priznavanja – pojam „iste profesije”)

      (2021/C 303/08)
      U predmetu E-4/20, Tor-Arne Martinez Haugland i drugi protiv norveške vlade, koju zastupa Ministarstvo zdravstva i skrbi (Helse- og omsorgsdepartementet) – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju nadzornog tijela i suda koji je podnio Žalbeni sud Borgarting (Borgarting lagmannsrett) u vezi s tumačenjem Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, a posebno njezinih članaka 4. i 13., kako je prilagođena Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, kao i članaka 28. i 31. tog sporazuma, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Bernd Hammermann, suci, presudio je 25. ožujka 2021. kao u izreci:

                  1.

                  Pitanje mogu li se profesija u državi domaćinu i profesija u matičnoj državi smatrati „istom profesijom” za potrebe Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija mora se procijeniti za svaki slučaj zasebno. Procjena se mora temeljiti na usporedbi djelatnosti obuhvaćenih profesijom u matičnoj državi i djelatnosti profesije koju podnositelj zahtjeva želi obavljati u državi domaćinu. Ako su djelatnosti obuhvaćene tim profesijama usporedive, u smislu da su profesije istovjetne u pogledu djelatnosti koje obuhvaćaju, uzimajući u obzir sve relevantne razlike u opsegu i prirodi tih djelatnosti, te se profesije moraju smatrati istom profesijom za potrebe Direktive 2005/36/EZ.
                  Pri utvrđivanju istovjetnosti profesije u matičnoj državi i profesije u državi domaćinu za potrebe Direktive 2005/36/EZ, obavljanje određenih djelatnosti tijekom ograničenog razdoblja kao dio osposobljavanja koje podliježe obvezi daljnjeg obrazovanja ne može se smatrati obavljanjem profesije.
                  Razlike u stupnju samostalnosti i odgovornosti za pacijente mogu biti važne pri određivanju točnog opsega ili prirode djelatnosti kad se procjenjuje jesu li dvije profesije „ista profesija” za potrebe Direktive 2005/36/EZ.

                  2.

                  Mogućnost zahtjeva za kompenzacijske mjere iz članka 14. Direktive 2005/36/EZ ne može utjecati na tumačenje pojma „ista profesija” za potrebe članka 13. te direktive.

                  3.

                  Izraz „izričito usmjereno na obavljanje određene profesije” iz članka 3. stavka 1. točke (e) Direktive 2005/36/EZ mora se tumačiti tako da obuhvaća osposobljavanje koje je posebno osmišljeno kako bi se kandidati pripremili za obavljanje određene profesije. Ne obuhvaća kvalifikacije koje omogućavaju pristup širokom rasponu profesija ili potvrđuju, među ostalim, samo akademsku osposobljenost u određenom području.

                  4.

                  Podnositelji zahtjeva koji ne ispunjavaju zahtjeve za priznavanje stručnih kvalifikacija iz Direktive 2005/36/EZ mogu se pozvati na članke 28. i 31. Sporazuma o EGP-u kao temelj za obavljanje regulirane profesije u državi domaćinu.
                  Pri procjeni kvalifikacija u skladu s člancima 28. i 31. Sporazuma o EGP-u država domaćin mora provesti usporedbu svih diploma, svjedodžbi i drugih dokaza o formalnoj osposobljenosti i odgovarajućem stručnom iskustvu podnositelja zahtjeva s vlastitim zahtjevima za obavljanje predmetne profesije. Ako znanje i kvalifikacije podnositelja zahtjeva koji su potvrđeni diplomom i odgovarajuće stručno iskustvo nisu istovjetni ili se samo djelomično podudaraju sa zahtjevima države domaćina, ta država mora navesti osposobljavanje koje nedostaje kako bi ga podnositelj zahtjeva završio ili nadopunio.


title: Predmet C-252/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2021. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Facebook Inc. i dr./Bundeskartellamt

text:
               9.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2021. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Facebook Inc. i dr./Bundeskartellamt
      (Predmet C-252/21)
      (2021/C 320/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Facebook Inc., Facebook Ireland Ltd, Facebook Deutschland GmbH

         Druga stranka u postupku: Bundeskartellamt

         uz sudjelovanje: Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Prethodna pitanja

                  1.

                              (a)

                              Je li u skladu s člankom 51. i sljedećim člancima Uredbe (EU) 2016/679 (1) (Opća uredba o zaštiti podataka) ako nacionalno tijelo države članice nadležno za tržišno natjecanje, kao što je Savezni ured za zaštitu tržišnog natjecanja, koje nije nadzorno tijelo u smislu članka 51. i sljedećih članaka Opće uredbe o zaštiti podataka, u situaciji u kojoj poduzetnik sa sjedištem izvan Europske unije u navedenoj državi članici ima poslovni nastan, kojim se u području oglašavanja, komunikacije i odnosa s javnošću podupire glavni poslovni nastan tog poduzetnika smješten u drugoj državi članici i koji snosi isključivu odgovornost za obradu osobnih podataka za cijelo područje Europske unije, u okviru nadzora zlouporabe u području prava tržišnog natjecanja utvrdi da se ugovornim uvjetima glavnog poslovnog nastana koji se odnose na obradu podataka i provedbu tih uvjeta povređuje Opća uredba o zaštiti podataka i ako to tijelo naloži prestanak te povrede?

                              (b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora: je li to u skladu s člankom 4. stavkom 3. UEU-a ako istodobno vodeće nadzorno tijelo u državi članici glavnog poslovnog nastana u smislu članka 56. stavka 1. Opće uredbe o zaštiti podatka provodi postupak ispitivanja u pogledu ugovornih uvjeta tog glavnog poslovnog nastana koji se odnose na obradu podataka?

                        Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan:

                  2.

                              (a)

                              Je li prilikom prikupljanja i/ili povezivanja i/ili uporabe riječ o obradi osjetljivih podataka u smislu odredbe članka 9. stavka 1. Opće uredbe o zaštiti podataka u slučaju kad internetski korisnik samo posjećuje internetske stranice ili aplikacije koje su povezane s kriterijima iz tog članka 9., kao što su aplikacije za upoznavanje, stranice za pronalazak istospolnih partnera, internetske stranice političkih stranaka, internetske stranice sa zdravstvenim sadržajima, ili kad ondje unosi i podatke, primjerice prilikom registracije ili narudžbi, a drugo društvo kao što je Facebook Ireland preko sučelja koja sadržavaju internetske stranice i aplikacije, kao što je „Facebook Business Tools”, ili preko kolačića odnosno slične tehnologije za pohranu omogućene na računalu ili prijenosnoj terminalnoj opremi internetskog korisnika prikuplja podatke o tome da korisnik posjećuje te internetske stranice i aplikacije i o tome da je ondje izvršio unos, povezuje ih s podacima korisničkog računa na internetskoj stranici Facebook.com te ih upotrebljava?

                              (b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora: predstavlja li posjećivanje tih internetskih stranica i aplikacija i/ili unos podataka i/ili upotreba opcije („dodaci za društvene mreže” (plugins) kao što su opcije „Sviđa mi se”, „Podijeli” ili „Prijava na Facebook” odnosno „Account Kit”) koje se nalaze na tim internetskim stranicama ili aplikacijama pružatelja kao što je Facebook Ireland očito objavljivanje podataka o posjećivanju kao takvo i/ili o podacima koje je unio korisnik u smislu članka 9. stavka 2. točke (e) Opće uredbe o zaštiti podataka?

                  3.

                  Može li se društvo kao što je Facebook Ireland, koje upravlja digitalnom društvenom mrežom koja se financira oglašavanjem i u svojim uvjetima uporabe nudi personalizaciju sadržaja i oglasa, mrežnu sigurnost, poboljšanje proizvoda te dosljednu i nesmetanu uporabu svih proizvoda u vlasništvu koncerna, pozvati na opravdanje koje se temelji na nužnosti izvršenja ugovora u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (b) Opće uredbe o zaštiti podataka ili na ostvarivanju legitimnih interesa u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (f) Opće uredbe o zaštiti podataka ako u te svrhe prikuplja podatke iz drugih usluga koje koncern pruža te iz trećih internetskih stranica i aplikacija preko sučelja koja one sadržavaju, kao što je „Facebook Business Tools”, ili preko kolačića odnosno slične tehnologije za pohranu omogućene na računalu ili prijenosnoj terminalnoj opremi internetskog korisnika i te podatke povezuje s korisničkim računom na internetskoj stranici Facebook.com te ih upotrebljava?

                  4.

                  Mogu li u takvom slučaju također

                              —

                              maloljetnost korisnika za personalizaciju sadržaja i oglasa, poboljšanje proizvoda, mrežna sigurnost i komunikacija s korisnikom koja nema marketinšku svrhu;

                              —

                              omogućavanje mjerenja, analiza i drugih usluga koje društvo nudi oglašivačima, razvojnim i ostalim partnerima, kako bi oni mogli ocijeniti i poboljšati svoje usluge;

                              —

                              omogućavanje komunikacije s korisnikom koja ima marketinšku svrhu, kako bi poduzetnik mogao poboljšati svoje proizvode i provesti izravni marketing;

                              —

                              istraživanje i inovacije u socijalne svrhe s ciljem promicanja tehnoloških znanja odnosno znanstvenog shvaćanja u pogledu važnih socijalnih pitanja i radi postizanja pozitivnog utjecaja na društvo i svijet;

                              —

                              informacije tijela nadležnih za kazneni progon i za izvršenje te odgovor na pravne upite s ciljem sprečavanja, otkrivanja i progona kaznenih djela, neovlaštenog korištenja, povreda uvjeta uporabe i smjernica te drugih štetnih postupanja;
                              predstavljati legitimne interese u smislu članka 6. stavka 1. točke (f) Opće uredbe o zaštiti podataka ako poduzetnik u te svrhe prikuplja podatke iz drugih usluga koje koncern pruža te iz trećih internetskih stranica i aplikacija preko sučelja koja one sadržavaju, kao što je „Facebook Business Tools”, ili preko kolačića odnosno slične tehnologije za pohranu omogućene na računalu ili prijenosnoj terminalnoj opremi internetskog korisnika i te podatke povezuje s korisničkim računom na internetskoj stranici Facebook.com te ih upotrebljava?

                  5.

                  Može li u takvom slučaju prikupljanje podataka iz drugih usluga koje koncern pruža i iz trećih internetskih stranica i aplikacija preko sučelja koja one sadržavaju, kao što je „Facebook Business Tools”, ili preko kolačića odnosno slične tehnologije za pohranu omogućene na računalu ili prijenosnoj terminalnoj opremi internetskog korisnika, povezivanje tih podataka s korisničkim računom na internetskoj stranici Facebook.com te njihova uporaba ili uporaba podataka koji su već na drugi način zakonito prikupljeni i povezani, u pojedinačnom slučaju biti opravdano i na temelju članka 6. stavka 1. točaka (c), (d) i (e) Opće uredbe o zaštiti podataka, kako bi se primjerice odgovorilo na pravno valjani upit koji se odnosi na određene podatke (točka (c)), kako bi se spriječilo štetno postupanje i promicala sigurnost (točka (d)) ili radi istraživanja u korist društva i radi promicanja zaštite, integriteta i sigurnosti (točka (e))?

                  6.

                  Može li se poduzetniku u vladajućem položaju kao što je Facebook Ireland dati valjana privola u smislu članka 6. stavka 1. točke (a) i članka 9. stavka 2. točke (a) Opće uredbe o zaštiti podataka, koja je dobrovoljna osobito u skladu s člankom 4. točkom 11. Opće uredbe o zaštiti podataka?
                  Ako je odgovor na prvo pitanje niječan:

                  7.

                              (a)

                              Može li nacionalno tijelo države članice nadležno za tržišno natjecanje, kao što je Savezni ured za zaštitu tržišnog natjecanja, koje nije nadzorno tijelo u smislu članka 51. i sljedećih članaka Opće uredbe o zaštiti podataka i koje ispituje povredu poduzetnika u vladajućem položaju protiv zabrane zlouporabe u području prava tržišnog natjecanja, a koja se ne sastoji od činjenice da njegovi uvjeti obrade podataka i provedba tih uvjeta predstavljaju povredu Opće uredbe o zaštiti podataka, primjerice u okviru odvagivanja interesa utvrditi jesu li uvjeti obrade podataka tog poduzetnika i njihova provedba u skladu s Općom uredbom o zaštiti podataka?

                              (b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora: vrijedi li to s obzirom na članak 4. stavak 3. UEU-a i u slučaju kad vodeće nadzorno tijelo koje je nadležno na temelju članka 56. stavka 1. Opće uredbe o zaštiti podataka istodobno provodi postupak ispitivanja u pogledu uvjeta obrade podataka tog poduzetnika?

                        Ako je odgovor na sedmo pitanje potvrdan, valja odgovoriti na pitanja 3. do 5. s obzirom na podatke prikupljene u okviru uporabe Instagrama koji je također usluga koju pruža taj koncern.

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravci SL 2018., L 127, str. 2. i SL 2021., L 74, str. 35.)


title: Predmet C-275/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2021. uputio Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H./Republika Austrija i Bundesbeschaffung GmbH

text:
               9.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2021. uputio Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H./Republika Austrija i Bundesbeschaffung GmbH
      (Predmet C-275/21)
      (2021/C 320/22)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva: EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H.

         Druge stranke u postupku: Republika Austrija, Bundesbeschaffung GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li postupak pravne zaštite koji se odvija u provedbi Direktive 89/665/EEZ (1), kako je izmijenjena Direktivom 2014/23/EU (2), građanski i trgovački spor u skladu s člankom 1. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (3)? Je li takav postupak za pravnu zaštitu iz prethodnog pitanja barem građanska stvar u skladu s člankom 81. stavkom 1. UFEU-a?

                  2.

                  Treba li načelo ekvivalentnosti, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se njime pojedincu dodjeljuju subjektivna prava protiv države članice i da se protivi primjeni austrijskih nacionalnih odredbi na temelju kojih sud prije odlučivanja o zahtjevu za pravnu zaštitu, koji se mora odnositi na poništenje određene odluke javnog naručitelja koja se može zasebno pobijati, mora utvrditi vrstu postupka javne nabave i (procijenjenu) vrijednost ugovora kao i sve pobijane odluke u okviru određenih postupaka javne nabave koje se mogu zasebno pobijati, odnosno u svakom slučaju grupe u određenom postupku javne nabave kako bi potom predsjednik nadležnog sudskog vijeća zatražio otklanjanje nedostataka u podnesku radi obračuna pristojbi te u slučajevima neplaćanja pristojbe sudsko vijeće nadležno za odlučivanje o zahtjevu za pravnu zaštitu prije ili najkasnije istodobno s odbijanjem zahtjeva za pravnu zaštitu zbog neplaćanja neplaćenih pristojbi odredilo pristojbe za postupak u drugim slučajevima gubitka prava ako u Austriji inače u građanskim stvarima, poput sporova zbog naknade štete ili u vezi sa zahtjevom za prestanak kršenja prava tržišnog natjecanja, neplaćanje pristojbi ne sprečava odlučivanje o tužbi, neovisno o pitanju pristojbi za postupke pravne zaštite koje se duguju u određenom iznosu, a također neplaćanje pristojbi za tužbe protiv rješenja donesenih u upravnom postupku ili, pak, pristojbi za tužbe odnosno revizije podnesene Verfassungsgerichtshofu (Ustavni sud, Austrija) ili Verwaltungsgerichtshofu (Visoki upravni sud, Austrija) kao pravni lijek protiv odluka upravnih sudova u Austriji, usporedbe radi, ne dovodi do odbijanja pravnog lijeka u slučaju neplaćanja pristojbi?

                  2.1.

                  Treba li načelo ekvivalentnosti, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se protivi primjeni austrijskih nacionalnih odredbi na temelju kojih predsjednik sudskog vijeća kao sudac pojedinac prije odlučivanja o zahtjevu za izdavanje privremene mjere, poput one predviđene člankom 2. stavkom 1. točkom (a) Direktive 89/665, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23, treba zatražiti otklanjanje nedostataka u podnesku radi pokretanja postupka naplate pristojbi u slučaju nedostatne uplate paušalnih pristojbi i taj sudac pojedinac mora odbiti zahtjev za izdavanje privremene mjere u slučaju neplaćanja pristojbi ako se u Austriji inače u građanskim stvarima za zahtjev za izdavanje privremene mjere koji je podnesen zajedno s tužbom ne plaćaju u skladu s Gerichtsgebührengesetzom (Zakon o sudskim pristojbama) dodatne paušalne sudske pristojbe osim onih koje se odnose na tužbu u prvostupanjskom postupku, a također se za zahtjeve za priznavanje suspenzivnog učinka koji su podneseni zajedno s tužbom protiv rješenja podnesenom upravnom sudu, revizijom podnesenom Verwaltungsgerichtshofu (Visoki upravni sud) ili tužbom podnesenom Verfassungsgerichtshofu (Ustavni sud) i koji imaju ulogu istu ili sličnu cilju pravne zaštite kao zahtjev za privremenu mjeru ne moraju platiti posebne pristojbe za te sporedne zahtjeve za priznavanje suspenzivnog učinka?

                  3.

                  Treba li zahtjev iz članka 1. stavka 1. Direktive Vijeća 89/665, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23, da se postupci ispitivanja nabave moraju što brže provoditi, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se tim zahtjevom u pogledu brzine dodjeljuje subjektivno pravo na brz postupak pravne zaštite i da mu se protivi primjena austrijskih nacionalnih odredbi na temelju kojih sud i u slučaju netransparentno provedenog postupka javne nabave prije odlučivanja o zahtjevu za pravnu zaštitu, koji se mora odnositi na poništenje određene odluke javnog naručitelja koja se može zasebno pobijati, mora uvijek utvrditi vrstu postupka javne nabave i (procijenjenu) vrijednost ugovora kao i sve pobijane odluke u okviru određenih postupaka javne nabave koje se mogu zasebno pobijati, odnosno u svakom slučaju grupe u određenom postupku javne nabave kako bi potom predsjednik sudskog vijeća zatražio otklanjanje nedostataka u podnesku radi obračuna pristojbi te u slučajevima neplaćanja pristojbi sudsko vijeće nadležno za odlučivanje o zahtjevu za pravnu zaštitu prije ili najkasnije istodobno s odbacivanjem zahtjeva za pravnu zaštitu zbog neplaćanja neplaćenih pristojbi odredilo pristojbe za postupak u drugim slučajevima gubitka prava?

                  4.

                  Treba li pravo na pošteno suđenje pred sudom na temelju članka 47. Povelje o temeljnim pravima (4), uzimajući u obzir zahtjev u pogledu transparentnosti u skladu s člankom 18. stavkom 1. Direktive 2014/24/EU (5) i druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se protivi primjeni austrijskih nacionalnih odredbi na temelju kojih sud uvijek, i u slučaju netransparentno provedenog postupka javne nabave, prije odlučivanja o zahtjevu za pravnu zaštitu, koji se mora odnositi na poništenje određene odluke javnog naručitelja koja se može zasebno pobijati, mora utvrditi vrstu postupka javne nabave i (procijenjenu) vrijednost ugovora kao i sve pobijane odluke u okviru određenih postupaka javne nabave koje se mogu zasebno pobijati, odnosno u svakom slučaju grupe u određenom postupku javne nabave kako bi potom predsjednik sudskog vijeća zatražio otklanjanje nedostataka u podnesku radi obračuna pristojbi te u slučajevima neplaćanja pristojbi sudsko vijeće nadležno za odlučivanje o zahtjevu za pravnu zaštitu prije ili najkasnije istodobno s odbacivanjem zahtjeva za izdavanje privremene mjere zbog neplaćanja neplaćenih pristojbi odredilo podnositelju zahtjeva pristojbe za postupak u drugim slučajevima gubitka prava?

                  5.

                  Treba li načelo ekvivalentnosti, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se njime pojedincu dodjeljuju subjektivna prava protiv države članice i da se protivi primjeni austrijskih nacionalnih odredbi na temelju kojih u slučaju neplaćanja paušalnih pristojbi za podnošenje pravnog sredstva protiv odluka naručitelja u smislu Direktive 89/665, u verziji koja je na snazi (odnosno, u svakom slučaju, i pravni lijek koji se odnosi na utvrđenje nezakonitosti javne nabave radi naknade štete), (isključivo) sudsko vijeće upravnog suda, kao sudsko tijelo, mora odrediti neplaćene, ali dugovane paušalne pristojbe (zbog čega obveznik pristojbe ima manje mogućnosti pravne zaštite) ako se pristojbe za tužbu i pravni lijek u građanskom sudskom postupku u slučaju neplaćanja inače određuju rješenjem upravnog tijela u skladu sa Zakonom o sudskim pristojbama, a pristojbe za pravni lijek u upravnom pravu u pogledu žalbi podnesenih upravnom sudu ili Verfassungsgerichtshofu (Ustavni sud) odnosno pristojbe za revizije podnesene Verwaltungsgerichtshofu (Visoki upravni sud) u pravilu se u slučaju neplaćanja pristojbi također određuju rješenjem upravnog tijela, protiv kojeg (scil. rješenje o određivanju pristojbi) se u pravilu uvijek može podnijeti tužba upravnom sudu, a zatim opet revizija Verwaltungsgerichtshofu (Visoki upravni sud) ili tužba Verfassungsgerichtshofu (Ustavni sud)?

                  6.

                  Treba li članak 1. stavak 1. Direktive 89/665, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da je sklapanje okvirnog sporazuma s jednim gospodarskim subjektom u smislu članka 33. stavka 3. Direktive 2014/24 sklapanje ugovora u smislu članka 2.a stavka 2. Direktive 89/665, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23, i da je, prema tome, odluka naručitelja o tome s kojim se jednim gospodarskim subjektom na temelju članka 33. stavka 3. Direktive 2014/24 treba sklopiti taj okvirni sporazum odluka o dodjeli u skladu s člankom 2.a stavkom 1. Direktive 89/665, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23?

                  6.1.

                  Treba li izraz „ugovori na temelju tog sporazuma” iz članka 33. stavka 3. Direktive 2014/24 tumačiti na način da ugovor na temelju okvirnog sporazuma postoji kada naručitelj dodjeljuje poseban ugovor izričito na temelju sklopljenog okvirnog sporazuma? Ili navedeni odlomak „ugovori na temelju tog sporazuma” treba tumačiti na način da, ako je ukupna količina na koju se odnosi okvirni sporazum u smislu presude u predmetu C-216/17 (6), t. 64., već iscrpljena, više ne postoji ugovor na temelju prvobitno sklopljenog okvirnog sporazuma?

                  6.2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 6.1.:
                  Uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, treba li članke 4. i 5. Direktive 2014/24 tumačiti na način da je procijenjena vrijednost pojedinačnog ugovora na temelju okvirnog sporazuma uvijek procijenjena vrijednost ugovora u skladu s člankom 5. stavkom 5. Direktive 2014/24? Ili je procijenjena vrijednost ugovora na temelju članka 4. te direktive u slučaju pojedinačnog ugovora sklopljenog na temelju okvirnog sporazuma vrijednost ugovora koja u skladu s člankom 5. te direktive proizlazi iz određivanja procijenjene vrijednosti ugovora u pogledu svakog ugovora o javnoj nabavi robe na temelju okvirnog sporazuma?

                  7.

                  Treba li pravo na pošteno suđenje pred sudom na temelju članka 47. Povelje o temeljnim pravima, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se protivi primjeni odredbe na temelju koje naručitelj koji je određen u sporu o javnoj nabavi mora pružiti sve potrebne informacije i dostaviti sve potrebne isprave, i to uz mogućnost donošenja odluke zbog ogluhe na njegovu štetu, ako pravnom zastupniku ili zaposleniku tog naručitelja koji mora pružiti te informacije u ime naručitelja time prijeti opasnost da se pružanjem informacija ili dostavljanjem isprava mora eventualno sâm izložiti kaznenom progonu?

                  8.

                  Treba li zahtjev iz članka 1. stavka 1. Direktive Vijeća 89/665, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23/EU – da se postupci ispitivanja nabave moraju, što je najvažnije, provoditi učinkovito – uz dodatno poštovanje prava na djelotvorni pravni lijek na temelju članka 47. Povelje o temeljnim pravima, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se tim odredbama dodjeljuju subjektivna prava i da se protive primjeni nacionalnih odredbi na temelju kojih je podnositelj zahtjeva za pravnu zaštitu dužan u svojem zahtjevu za pravnu zaštitu navesti konkretan postupak javne nabave i konkretnu odluku naručitelja koja se može zasebno pobijati, čak i ako taj podnositelj zahtjeva u slučaju postupaka javne nabave bez prethodne objave poziva na nadmetanje u pravilu ne zna je li naručitelj na temelju nacionalnog prava proveo postupke izravne dodjele koje podnositelj zahtjeva smatra netransparentnima ili pregovaračke postupke bez prethodne objave poziva na nadmetanje odnosno je li proveden jedan ili više netransparentnih postupaka javne nabave u kojima je donesena jedna ili više odluka koje se mogu zasebno pobijati?

                  9.

                  Treba li zahtjev u pogledu poštenog suđenja pred sudom na temelju članka 47. Povelje o temeljnim pravima, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se tom odredbom dodjeljuju subjektivna prava i da se protivi primjeni nacionalnih odredbi na temelju kojih je podnositelj zahtjeva za pravnu zaštitu dužan u svojem zahtjevu za pravnu zaštitu navesti konkretan postupak javne nabave i konkretne odluke naručitelja koje se mogu pobijati, čak i ako taj podnositelj zahtjeva u slučaju postupaka javne nabave bez prethodne objave poziva na nadmetanje u pravilu ne zna je li naručitelj na temelju nacionalnog prava proveo postupke izravne dodjele koje podnositelj zahtjeva smatra netransparentnima ili pregovaračke postupke bez prethodne objave poziva na nadmetanje odnosno je li proveden jedan ili više netransparentnih postupaka javne nabave u kojima je donesena jedna ili više odluka koje se mogu zasebno pobijati?

                  10.

                  Treba li zahtjev u pogledu poštenog suđenja pred sudom na temelju članka 47. Povelje o temeljnim pravima, uzimajući u obzir druge odredbe prava Unije, tumačiti na način da se tom odredbom dodjeljuju subjektivna prava i da se protivi primjeni nacionalnih odredbi na temelju kojih je podnositelj zahtjeva za pravnu zaštitu dužan platiti paušalne pristojbe u iznosu koji prethodno ne može predvidjeti jer podnositelj zahtjeva u slučaju postupka dodjele ugovora bez prethodne obavijesti koji smatra netransparentnim u pravilu ne može znati je li naručitelj na temelju nacionalnog prava proveo postupke izravne dodjele ili netransparentne pregovaračke postupke bez prethodne objave poziva na nadmetanje i koja je procijenjena vrijednost ugovora u slučaju eventualno provedenog pregovaračkog postupka bez prethodne objave poziva na nadmetanje odnosno koliko se već donijelo odluka koje se mogu zasebno pobijati?

         (1)  Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL 1989., L 395, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.)

         (2)  Direktiva 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL 2014., L 94, str. 1. i ispravci SL 2015., L 114, str. 24. i SL 2018., L 82, str. 17.)

         (3)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)

         (4)  Povelja Europske unije o temeljnim pravima (SL 2012., C 326, str. 391.)

         (5)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci 2015., L 275, str. 68., SL 2016., L 311, str. 26. i SL 2020., L 406, str. 67.)

         (6)  Presuda od 19. prosinca 2018., Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust i Coopservice, ECLI:EU:C:2018:1034


title: Predmet C-316/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2021. uputio Raad van State (Belgija) – Monument Vandekerckhove NV/Stad Gent, intervenijenti: Denys NV, Aelterman BVBA

text:
               9.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2021. uputio Raad van State (Belgija) – Monument Vandekerckhove NV/Stad Gent, intervenijenti: Denys NV, Aelterman BVBA
      (Predmet C-316/21)
      (2021/C 320/27)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Raad van State

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Monument Vandekerckhove NV

         Tuženik: Stad Gent

         Intervenijenti: Denys NV, Aelterman BVBA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 63. stavak 1. drugi podstavak Direktive 2014/24/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ, kao takav i u vezi s načelima prava Unije o jednakom postupanju, nediskriminaciji i transparentnosti prilikom provedbe postupka javne nabave, tumačiti na način da je javni naručitelj, ako utvrdi da subjekt čije sposobnosti gospodarski subjekt namjerava iskoristiti ne ispunjava kriterije za odabir, obvezan zatražiti zamjenu tog subjekta ili pak na način da javni naručitelj u tim okolnostima raspolaže mogućnošću da zatraži tu zamjenu ako gospodarski subjekt želi biti odabran?

                  2.

                  Postoje li okolnosti u kojima javni naručitelj, također ovisno o tijeku postupka javne nabave, (više) ne smije odnosno ne može, na temelju načela jednakog postupanja, nediskriminacije i transparentnosti, zahtijevati da se provede ta zamjena?

         (1)  SL 2014., L 94, str. 65.


title: Predmet C-352/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. svinja 2021. uputio Østre Landsret (Danska) – A1 i A2/I

text:
               9.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/31

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. svinja 2021. uputio Østre Landsret (Danska) – A1 i A2/I
      (Predmet C-352/21)
      (2021/C 320/32)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Østre Landsret

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: A1 i A2

         Druga stranka u žalbenom postupku: I

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 15. točku 5. Uredbe Bruxelles I., (1) u vezi s njezinim člankom 16. točkom 5., tumačiti na način da osiguranje trupa rekreacijskih plovila koja se ne koriste u gospodarske svrhe spada pod iznimku predviđenu u članku 16. točki 5. te uredbe i da stoga čini ugovor o osiguranju koji sadržava u smislu članka 15. točke 5. te uredbe valjan sporazum o izboru nadležnog suda kojim se odstupa od pravila propisanog u članku 11. te uredbe?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)


title: Predmet C-389/21 P: Žalba koju je 24. lipnja 2021. podnijela Europska središnja banka protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 14. travnja 2021. u predmetu T-504/19, Crédit lyonnais/ESB

text:
               9.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/32

      Žalba koju je 24. lipnja 2021. podnijela Europska središnja banka protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 14. travnja 2021. u predmetu T-504/19, Crédit lyonnais/ESB
      (Predmet C-389/21 P)
      (2021/C 320/34)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Europska središnja banka (zastupnici: C. Zilioli, R. Ugena, M. Ioannidis, F. Bonnard, agenti)

         Druga stranka u postupku: Crédit lyonnais

         Zahtjev

                  —

                  ukinuti pobijanu presudu;

                  —

                  naložiti Crédit lyonnaisu snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      ESB tvrdi da pobijanu presudu treba ukinuti uz obrazloženje da je Opći sud:

                  —

                  prekoračio granice sudskog nadzora, time što je ESB-ovu ocjenu složenih gospodarskih elemenata zamijenio svojom vlastitom, čime je povrijedio standard koji je u tom području utvrdio sud Unije;

                  —

                  povrijedio svoju obvezu obrazlaganja, time što ESB-u nije omogućio da razumije u čemu je njegova ocjena dvostrukog državnog jamstva odobrenog u okviru regulirane štednje mogla biti zahvaćena pogreškom;

                  —

                  iskrivio elemente koji su mu bili podneseni tijekom spora, time što je očito pogrešno tumačio odluku koja je osporavana u prvostupanjskom postupku (odluka ECB-SSM-2019-FRCAG-39 od 3. svibnja 2019.) i metodologiju koju je primijenio ESB i u odnosu na koju je bio ispitan zahtjev za izuzeće koji je podnio Crédit lyonnais;

                  —

                  povrijedio članak 4. stavak 1. točku (94) Uredbe br. 575/2013 kako je izmijenjena (1) time što je definiciji rizika prekomjerne financijske poluge dodao kriterije koji u njoj nisu navedeni, te povrijedio članak 429. stavak 14. Uredbe br. 575/2013, kako je izmijenjena, koji se odnosi na izuzeće od izračuna omjera financijske poluge određenih izloženosti, time što je lišio ESB diskrecijske ovlasti koju mu dodjeljuje taj članak.

         (1)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3. i ispravak SL 2017., L 20, str. 2.), kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2015/62 оd 10. listopada 2014. o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu omjera financijske poluge (SL 2015., L 11, str. 37. i ispravci SL 2017., L 60, str. 64. i SL 2016., L 332, str. 31.).


title: Predmet T-501/20: Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Ubati Luxury Cosmetics (PANTA RHEI) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig PANTA RHEI – Raniji verbalni žig Europske unije PANTA RHEI – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Sličnost proizvoda – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/29

      Presuda Općeg suda od 30. lipnja 2021. – Ubati Luxury Cosmetics (PANTA RHEI)
      (Predmet T-501/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig PANTA RHEI - Raniji verbalni žig Europske unije PANTA RHEI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 329/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Stefan Makk (Graz, Austrija) (zastupnik: I. Hödl, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: V. Ruzek i L. Lapinskaite, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ubati Luxury Cosmetics, SL (Alcobendas, Španjolska) (zastupnik: C. Vendrell, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. lipnja 2020. (predmet R 2337/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Ubati Luxury Cosmetics i M. Makk.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Stefanu Makku se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 320, 28. 9. 2020.


title: Predmet T-344/21: Tužba podnesena 23. lipnja 2021. – Plusmusic/EUIPO – Groupe Canal + (+music)

text:
               16.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/34

      Tužba podnesena 23. lipnja 2021. – Plusmusic/EUIPO – Groupe Canal + (+music)
      (Predmet T-344/21)
      (2021/C 329/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Plusmusic AG (Dietikon, Švicarska) (zastupnici: M. Maier i A. Spieß, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije +music – prijava za registraciju br. 17 482 571

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. travnja 2021. u predmetu R 1236/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome potvrđuje prigovor druge stranke na temelju članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci da snose vlastite i tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne ocjene vizualne usporedbe znakova;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne ocjene razlikovnog karaktera ranijih figurativnih žigova u obliku križa;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu.