title: predmet T-351/19: Tužba podnesena 6. lipnja 2019. — Cipar protiv EUIPO-a — Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

text:
               5.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/56

      Tužba podnesena 6. lipnja 2019. — Cipar protiv EUIPO-a — Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)
      (predmet T-351/19)
      (2019/C 263/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister i V. Marsland, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Grčka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 — prijava za registraciju br. 12 172 276

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. travnja 2019. u predmetu R 2297/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja za poništenje.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-762/15: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Sony i Sony Electronics protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište čitača optičkih diskova — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. UEZ-a — Koluzivni sporazumi koji se odnose na nadmetanje u pogledu čitača optičkih diskova za prijenosna i stolna računala — Povreda s obzirom na cilj — Prava obrane — Obveza obrazlaganja — Načelo dobre uprave — Novčane kazne — Jedinstvena i trajna povreda — Smjernice iz 2006. za izračun iznosa kazni”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/33

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Sony i Sony Electronics protiv Komisije
      (predmet T-762/15) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište čitača optičkih diskova - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. UEZ-a - Koluzivni sporazumi koji se odnose na nadmetanje u pogledu čitača optičkih diskova za prijenosna i stolna računala - Povreda s obzirom na cilj - Prava obrane - Obveza obrazlaganja - Načelo dobre uprave - Novčane kazne - Jedinstvena i trajna povreda - Smjernice iz 2006. za izračun iznosa kazni”)
      (2019/C 305/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Sony Corporation (Tokio, Japan) i Sony Electronics, Inc (San Diego, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Snelders, odvjetnik, N. Levy i E. Kelly, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Farley, A. Biolan, C. Giolito, F. van Schaik i L. Wildpanner, a zatim M. Farley, F. van Schaik, L. Wildpanner i A. Dawes, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za, kao prvo, djelomično poništenje odluke Komisije C(2015) 7135 final od 21. listopada 2015. koja se odnosi na postupak primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet AT.39639 — Optical Disk Drives) i, podredno, smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužiteljima

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Sony Corporation i Sony Electronics, Inc. snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 98, 14.3.2016.


title: Predmet C-440/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2017. uputio Finanzgericht Köln (Njemačka) – GS protiv Bundeszentralamt für Steuern

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2017. uputio Finanzgericht Köln (Njemačka) – GS protiv Bundeszentralamt für Steuern
   (Predmet C-440/17)
   (2017/C 374/18)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Köln

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: GS

      Tuženik: Bundeszentralamt für Steuern

      Prethodna pitanja

               I)

               Protivi li se članku 49. UFEU-a u vezi s njegovim člankom 54. nacionalno porezno zakonodavstvo poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku prema kojem inozemno matično društvo, čiji je jedini član društvo kapitala sa sjedištem u tuzemstvu, nije oslobođeno od plaćanja poreza na prihod od kapitala u obliku raspodjele dobiti,
               u slučaju da osobe koje u njemu imaju udjele ne bi imale pravo na povrat ili oslobođenje ako bi izravno ostvarile prihode, a bruto prihodi koje je inozemno društvo ostvarilo u predmetnoj poslovnoj godini ne potječu od vlastite gospodarske aktivnosti i

                           1.

                           u odnosu na te prihode za uključenje inozemnog matičnog društva ne postoje gospodarski ili drugi bitni razlozi, ili

                           2.

                           inozemno društvo u općem poslovanju ne sudjeluje s poslovnom jedinicom koja je primjereno opremljena za njegovu poslovnu svrhu,

                     dok su tuzemna matična društva oslobođena plaćanja poreza na prihod od kapitala neovisno o tome jesu li ranije navedeni uvjeti ispunjeni?

               II)

               Treba li članak 1. stavak 2. Direktive 2011/96/EU (1) tumačiti na način da mu se protivi to da država članica donese propis u skladu s kojim inozemno matično društvo čiji je jedini član društvo kapitala sa sjedištem u tuzemstvu nije oslobođeno od plaćanja poreza na prihod od kapitala u obliku raspodjele dobiti,
               u slučaju da osobe koje u njemu imaju udjele ne bi imale pravo na povrat ili oslobođenje ako bi izravno ostvarile prihode, a bruto prihodi koje je inozemno društvo ostvarilo u predmetnoj poslovnoj godini ne potječu od vlastite gospodarske aktivnosti i

                           1.

                           u odnosu na te prihode za uključenje inozemnog matičnog društva ne postoje gospodarski ili drugi bitni razlozi, ili

                           2.

                           inozemno društvo u općem poslovanju ne sudjeluje s poslovnom jedinicom koja je primjereno opremljena za njegovu poslovnu svrhu?

      (1)  Direktiva Vijeća 2011/96/EU od 30. studenoga 2011. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (SL 2011., L 345, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 218.); ranije Direktiva Vijeća 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (SL 1990., L 225, str. 6.)


title: Predmet T-584/17: Tužba podnesena 24. kolovoza 2017. – Primart protiv EUIPO-a – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/42

         Tužba podnesena 24. kolovoza 2017. – Primart protiv EUIPO-a – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)
   (Predmet T-584/17)
   (2017/C 374/63)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart” Marek Łukasiewicz (Wołomin, Poljska) (zastupnik: J. Skołuda, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Bolton Cile España, SA (Madrid, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni figurativni žig Europske unije u crvenoj, bijeloj i tamnoplavoj boji, koji sadržava verbalne elemente „Primart Marek Łukasiewicz” – Prijava za registraciju br. 13 682 299

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. lipnja 2017. u predmetu R 1933/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova postupka, uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-350/16 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 13. rujna 2017. – Salvatore Aniello Pappalardo i dr. protiv Europske komisije (Žalba — Zajednička ribarstvena politika — Izvanugovorna odgovornost Europske unije — Zahtjev za naknadu štete — Uredba (EZ) br. 530/2008 — Hitne mjere Europske komisije — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila — Mogućnost isticanja te povrede — Načelo nediskriminacije — Pravomoćnost)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/24

         Presuda Suda (peto vijeće) od 13. rujna 2017. – Salvatore Aniello Pappalardo i dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-350/16 P) (1)

   ((Žalba - Zajednička ribarstvena politika - Izvanugovorna odgovornost Europske unije - Zahtjev za naknadu štete - Uredba (EZ) br. 530/2008 - Hitne mjere Europske komisije - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila - Mogućnost isticanja te povrede - Načelo nediskriminacije - Pravomoćnost))
   (2017/C 382/28)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (zastupnici: V. Cannizzaro i L. Caroli, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i D. Nardi, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Salvatoreu Aniellu Pappalardu i društvima Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C. i Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 343, 19. 9. 2016.


title: Predmet T-650/17: Tužba podnesena 25. rujna 2017. – Jinan Meide Casting protiv Komisije

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/49

         Tužba podnesena 25. rujna 2017. – Jinan Meide Casting protiv Komisije
   (Predmet T-650/17)
   (2017/C 374/74)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Kina) (zastupnici: R. Antonini, E. Monard i B. Maniatis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 2017/1146 od 28. lipnja 2017. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz lijevanog pribora za cijevi s navojem, od temperiranog lijevanog željeza, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, koji proizvodi društvo Jinan Meide Castings Co., Ltd.; i;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2. stavka 7. točke (a) Osnovne uredbe (1) pozivanjem na (i) prodaju u malim količinama izvan uobičajenog tijeka trgovine i (ii) nepouzdane podatke o troškovima u svrhu proizvoljnog isključivanja prodaje
               Tužitelj navodi da Komisija određivanjem uobičajene vrijednosti krši članak 2. stavak 7. točku (a) Osnovne uredbe iz dva razloga.

                           —

                           Kao prvo, tužitelj tvrdi da je određivanje uobičajene vrijednosti iskrivljeno uvrštavanjem prodaje kontrolnih brojeva proizvoda („PCN”) koje je proizvođač iz analogne zemlje prodavao u vrlo malim količinama. Tužitelj tvrdi da je dokazao da cijene prodaje u tako malim količinama nisu bile pouzdane te je to dovelo do nerazumnog utvrđivanja uobičajene vrijednosti. Nadalje, tužitelj tvrdi da prodaje u malim količinama ne odražavaju uobičajene navike kupaca i ne proizlaze iz uobičajenih obrazaca određivanja cijene te stoga nisu u uobičajenom tijeku trgovine, zbog čega ne omogućuju odgovarajuću usporedbu. Prema tužiteljevu mišljenju, Komisija je istaknula da je provela test za utvrđivanje uobičajenog tijeka trgovine, ali nije analizirala gore navedeno.

                           —

                           Kao drugo, prema tužiteljevu mišljenju, Komisija nije pribavila pouzdane podatke o troškovima na temelju PCN-a od proizvođača iz analogne zemlje. Tužitelj tvrdi da je Komisija stoga razvila metodologiju za izračunavanje podataka o troškovima na temelju PCN-a, ali da je u stvarnosti ta metodologija bila puka pretpostavka da sve transakcije s cijenom nižom od 92,14 % prosječne cijene PCN-a nisu bile profitabilne, umjesto da se izvršila provjera profitabilnosti svakog pojedinačnog PCN-a. Tužitelj ističe da je takva opća pretpostavka u potpunosti nerazumna te da dovodi do proizvoljnog isključivanja prodajnih transakcija te do neopravdanog povećanja uobičajene vrijednosti. Tužitelj zaključuje da oslanjanje na takvu metodologiju i nepouzdane podatke kako bi se i proizvoljno isključile prodaje s cijenama nižim od uobičajene vrijednosti na njegovu štetu predstavlja kršenje članka 2. stavka 7. točke (a).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe i članka 2.4 Sporazuma WTO-a o antidampingu te načela dobre uprave, time što se odbacuju prilagodbe za razinu trgovine, kreditnih uvjeta, troškova pakiranja i razlika u sirovinama i produktivnosti te se tužitelju nameće nerazuman teret dokaza.

                           —

                           Prema mišljenju tužitelja, sve su njegove prodaje bile usmjerene prema krajnjim potrošačima, dok je proizvođač iz analogne zemlje prodavao i krajnjim potrošačima i trgovcima. Tužitelj ističe da je podnio brojne dokaze koji pokazuju da je postojala stalna razlika u određivanju cijena i da je unatoč tome Komisija odbila traženu prilagodbu za razlike u razini trgovine.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da je Komisija također odbila ispitati izračun prilagodbe za troškove pakiranja, iako je tužitelj podnio dokaze da je vrijednost prilagodbe pogrešna zbog primjene pogrešne metode raspodjele. Prema mišljenju tužitelja, Komisija je prekršila svoje obveze time što je ukupne troškove pakiranja raspodijelila na ukupni promet, a ne s prometom proizvoda koje je proizveo proizvođač iz analogne zemlje.

                           —

                           Tužitelj nadalje navodi da je Komisija također odbila napraviti prilagodbu kreditnih troškova najvećeg dijela prodaje proizvođača iz analogne zemlje. Prema tužiteljevu mišljenju, on je dokazao da su dokazi u spisu predmeta suprotni stajalištu Komisije zbog kojeg prvo nije provela takvu prilagodbu te je, umjesto da donese pravilne zaključke o potrebi provođenja prilagodbe kreditnih uvjeta, provela prilagodbu samo za jednog određenog kupca i time prekršila svoje obveze.

                           —

                           Napokon, tužitelj navodi da je Komisija priznala da postoje razlike između korištenih sirovina i produktivnosti proizvođača iz analogne zemlje i tužitelja, ali je odbila izvršiti prilagodbe u odnosu na te razlike. U tom pogledu, tužitelj tvrdi da je Komisija inter alia ignorirala izjave proizvođača iz analogne zemlje što je pokazalo da su te razlike postojale te su utjecale na usporedivost cijena.

                           —

                           Prema mišljenju tužitelja, Komisija je također nametnula nerazuman teret dokaza društvu Jinan kršeći time svoje obveze na temelju članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe, članka 2.4 Sporazuma o antidampingu i načela dobre uprave, u vezi sa svakom od traženih gore navedenih prilagodbi.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2. stavka 7. točke (a), članka 2. stavka 10., članka 2. stavka 10. točke (a) i članka 2. stavka 11. Osnovne uredbe prilikom utvrđivanja dampinške marže za neodgovarajuće vrste proizvoda.

                           —

                           Tužitelj navodi da je određivanjem uobičajene vrijednosti za neodgovarajuće vrste proizvoda na temelju prosječne uobičajene vrijednosti prilagođene vrijednošću razlika između proizvoda koje su bile određene na temelju razlika u izvoznim cijenama koje je naplaćivao tužitelj, Komisija koristila nerazumnu metodologiju određivanja uobičajene vrijednosti i time prekršila članak 2. stavak 7. točku (a) Osnovne uredbe. Prema tužiteljevu mišljenju, to se temelji na pretpostavci da se tržišna vrijednost razlika u fizičkim svojstvima odražava u izvoznim cijenama, iako stvarne izvozne cijene odgovarajućih vrsta proizvoda koje su korištene kao pokazatelji, na temelju nalaza Komisije, barem djelomično odražavaju damping. Prema tužiteljevu mišljenju, ta metodologija podrazumijeva pretpostavku da se izvozna cijena neodgovarajućih vrsta predmetnih proizvoda određuje na razini koja ima točno istu dampinšku maržu kao i ona za odgovarajuće vrste proizvoda. Tužitelj tu pretpostavku smatra nerazumnom i neprovjerljivom.

                           —

                           Tužitelj nadalje tvrdi da usvajanjem metodologije koja dovodi do pretpostavke postojanja dampinga za neodgovarajuće vrste proizvoda na istoj razini kao i za odgovarajuće vrste proizvoda, konačno ostvarena dampinška marža ne odražava u potpunosti razinu dampinga koja se primjenjuje protivno članku 2. stavku 11. Osnovne uredbe.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. stavaka 1., 2. i 3. Osnovne uredbe zbog korištenja netočnih podataka o uvozu ili na povredi članka 3., članka 9. stavaka 4. i 5. Osnovne uredbe time što se tužitelju nameću obveze bez utvrđivanja štete ili uzročnosti.

                           —

                           Osim ako Sud ne utvrdi da sporna uredba sadržava nalaze o šteti i uzročnosti koji se nalaze u poništenoj uredbi (2), tužitelj tvrdi da s obzirom na to da je poništena uredba u cijelosti poništena u odnosu na njega, sporna uredba propisuje anti-dampinške pristojbe na tužiteljev uvoz bez uzimanja u obzir zahtjeva postavljenih za elemente koji nisu damping. Prema tužiteljevu mišljenju to inter alia dovodi do povrede članka 9. stavka 4. Osnovne uredbe, s obzirom na to da se konačna antidampinška pristojba nameće bez utvrđivanja štete ili uzročne veze te do povrede članka 9. stavka 5. Osnovne uredbe s obzirom na to da se konačna antidampinška pristojba nameće izvoru za koji nije ustanovljeno da uzrokuje štetu. Tužitelj ističe da je u nedostatku utvrđivanja štete u odnosu na tužitelja u uredbi, Komisija također prekršila članak 3. Osnovne uredbe koji se odnosi na nalaze o šteti. Tužitelj nadalje navodi da je obrazloženje također manjkavo.

                           —

                           Alternativno, tužitelj tvrdi da je Komisija prekršila članak 3. stavke 1., 2. i 3. Osnovne uredbe oslanjanjem na netočne podatke o uvozu. Doista, prema tužiteljevu mišljenju, za nalaze o šteti oslanjalo se na podatke o uvozu koji su, na temelju informacija dostupnih Komisiji, očito uključivali uvoz proizvoda za koje se ne može smatrati da su predmetni proizvod. Tužitelj ističe da je Komisija ipak propustila poduzeti odgovarajuće korake za provjeru točnosti podataka o uvozu te za njihovo ispravljanje isključenjem uvoza proizvoda za koje se ne može smatrati da su predmetni proizvod. Tužitelj dolazi do zaključka da je Komisija posljedično prekršila članak 3. stavke 1., 2., i 3. Osnovne uredbe.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 266. UFEU-a i članka 9. stavka 4. Osnovne uredbe iz 2009. s obzirom na to da je presudu trebalo provesti Vijeće, a ne Komisija.
               Prema tužiteljevu mišljenju, postupak propisan Osnovnom uredbom iz 2009., za koju je i sama Komisija priznala da je pravo primjenjivo za ponovni ispitni postupak, od Vijeća zahtijeva da postupi po prijedlogu Komisije, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom. Tužitelj tvrdi da se taj postupak nije poštovao te je stoga sporna uredba donesena povredom članka 9. stavka 4. Osnovne uredbe iz 2009. i članka 266. UFEU-a koji propisuje da je institucija čiji je akt proglašen ništavim dužna poduzeti potrebne mjere kako bi postupila sukladno presudi.

      (1)  Upućivanja na Osnovnu uredbu odnose se prvenstveno na Osnovnu uredbu iz 2009. (Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice, SL 2009., L 343, str.51. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.) i podredno na odgovarajuće odredbe Osnovne uredbe iz 2016. (Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije, SL 2016., L 176, str. 21.).

      (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 430/2013 od 13. svibnja 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz lijevanog pribora za cijevi s navojem, od temperiranog lijevanog željeza, podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajlanda i prekidu postupka u vezi s Indonezijom (SL 2013., L 129, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 126., str. 199.)


title: Predmet T-510/17: Tužba podnesena 4. kolovoza 2107. – Del Valle Ruiz i dr. protiv Komisije i SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/35

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2107. – Del Valle Ruiz i dr. protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-510/17)
   (2017/C 374/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Antonio Del Valle Ruiz (Mexico City, Meksiko) i 41 druga osoba (zastupnici: P. Saini, QC, J. Pobjoy, Barrister, i R. Boynton, Solicitor)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni odbor za sanaciju (JOS)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi, kao prvo, odluku JOS-a koja je donesena na izvršnoj sjednici 7. lipnja 2017. o donošenju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español S.A. i, kao drugo, Odluku Komisije (EU) 2017/1246 (1) te, nadalje, proglasi nezakonitim članke 18. i 22. Uredbe (EU) br. 806/2014 (2), i

               —

               naloži tuženicima snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na nezakonitosti članka 18. Uredbe br. 806/2014-a, s obzirom na to da postupak propisan tim člankom ne daje mogućnost dioničarima da budu saslušani i ne omogućava sudski nadzor, čime se krše (i.) članci 41., 47. i 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i (ii.) načelo proporcionalnosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da, bez obzira na moguću nezakonitost članka 18. Uredbe br. 806/2014, pobijane odluke JOS-a i Komisije krše članke 41., 47. i 48. Povelje.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su JOS i Komisija, bez opravdanja ili proporcionalnosti, povrijedili pravo vlasništva tužiteljâ.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da su JOS i Komisija povrijedili članak 20. Uredbe br. 806/2014 jer prije donošenja pobijanih odluka JOS-a i Komisije nisu proveli odgovarajuću i neovisnu procjenu.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tome da su JOS i Komisija povrijedili članak 18. stavak 1. Uredbe br. 806/2014 jer su utvrdili da su prethodni uvjeti iz članka 18. stavka 1. točaka (a) i (b) ispunjeni.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tome da su JOS i Komisija povrijedili članak 21. stavak 1. Uredbe br. 806/2014 jer su utvrdili da su uvjeti za izvršavanje ovlasti otpisa ili konverzije relevantnih instrumenata kapitala ispunjeni.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog temelji se na tome da su JOS i Komisija počinili bitnu povredu postupka jer pobijane odluke JOS-a i Komisije nemaju odgovarajuće obrazloženje.

               8.

               Osmi tužbeni razlog temelji se na činjenici da JOS i Komisija, time što su odabrali instrument prodaje poslovanja, nisu poštovali (i.) načelo proporcionalnosti i (ii.) legitimna očekivanja tužitelja time što su bez opravdanja odstupili od sanacijskog plana.

               9.

               Deveti tužbeni razlog temelji se na tome da članci 18. i 22. Uredbe br. 806/2014 krše načela o delegiranju ovlasti.

      (1)  Odluka Komisije (EU) 2017/1246 оd 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español S.A. (priopćeno pod brojem dokumenta C(2017) 4038) (SL 2017., L 178, str. 15.)

      (2)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog Parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL L 225, str. 1.)


title: Predmet C-475/16: Rješenje predsjednika Suda od 17. kolovoza 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Protodikeio Rethymnis – Grčka) – kazneni postupak protiv K.

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/24

         Rješenje predsjednika Suda od 17. kolovoza 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Protodikeio Rethymnis – Grčka) – kazneni postupak protiv K.
   (Predmet C-475/16) (1)

   (2017/C 374/35)
   Jezik postupka: grčki
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 428, 22. 11. 2016.


title: Predmet C-570/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Primjena sustava socijalne sigurnosti — Radnici migranti — Određivanje primjenjivog zakonodavstva — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Članak 14. stavak 2. točka (b) podtočka i. — Osoba koja je uobičajeno zaposlena na državnom području dviju ili više država članica — Osoba koja je zaposlena u jednoj državi članici i obavlja svoju djelatnost djelomično u državi članici boravišta)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 13. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-570/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Primjena sustava socijalne sigurnosti - Radnici migranti - Određivanje primjenjivog zakonodavstva - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članak 14. stavak 2. točka (b) podtočka i. - Osoba koja je uobičajeno zaposlena na državnom području dviju ili više država članica - Osoba koja je zaposlena u jednoj državi članici i obavlja svoju djelatnost djelomično u državi članici boravišta))
   (2017/C 382/08)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

   Članak 14. stavak 2. točku (b) podtočku i. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji kako je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 592/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008., treba tumačiti na način da se za osobu, poput one u predmetu u glavnom postupku, koja je zaposlena kod poslodavca s poslovnim nastanom na državnom području jedne države članice i ima boravište na državnom području druge države članice u kojoj je u prethodnoj godini djelomično obavljala svoju djelatnost zaposlene osobe koja čini 6,5 % njezina radnog vremena, o čemu nije prethodno sklopila sporazum sa svojim poslodavcem, ne može smatrati da je uobičajeno zaposlena na državnom području dviju država članica u smislu te odredbe.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet T-641/17: Tužba podnesena 20. rujna 2017. – Ferri protiv ESB-a

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/57

         Tužba podnesena 20. rujna 2017. – Ferri protiv ESB-a
   (Predmet T-641/17)
   (2017/C 382/70)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Claudio Ferri (Roma, Italija) (zastupnik: A. Campagnola, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da utvrdi da nisu provedene nadzorne funkcije aktivirane dopisom od 24. ožujka 2017. i, nakon razmijenjene korespondencije, prema kojoj je nadležna služba ESB-a navela da ne mora postupati, smatrajući da je to pitanje vezano uz funkcije samozaštite, a ne uz funkciju nadzora prilikom donošenja kriterija za nadzor nad postupanjem talijanskih banaka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbe tužitelj ističe da Europska središnja banka nije provela nadzorne funkcije koje su u njezinoj nadležnosti, navodeći sljedeće:

               —

               Propuštanje da se odmah usvoje provedbene odredbe Uredbe sa zakonskom snagom br. 72 iz 2015. i da se nakon toga primijeni Uredba sa zakonskom snagom br. 385 iz 1993. za koju se smatralo da se nastavlja primjenjivati na drugu djelatnost koja je proizašla iz navedenog neusvajanja provedbenih odredbi od strane banke Banca d’Italia.

               —

               Propuštanje da se banci Banca d’Italia naloži da u okviru državnog sustava aktivira prilagođavanje propisa koji uređuju sudski postupak vezan uz primjenu sankcija.

               —

               Nepostojanje nadzora usklađenosti parametara ocjene vezane uz učinkovitost bankarskog sustava koji su sada očito postavljeni s obzirom na vrlo složena i strukturirana bankarska tijela u nedostatku elastičnosti i stvarne prikladnosti.

               —

               Netočnost kriterija za ocjenu prikladnosti djelatnosti banke Banca di Credito Cooperativo di Frascati, s obzirom na to da su ti isti kriteriji očito bili osmišljeni i određeni kako bi se njima ocijenila prikladnost složenog i vrlo strukturiranog bankarskog sustava.


title: Spojeni predmeti C-673/15 P do C-676/15 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 20. rujna 2017. – The Tea Board protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Delta Lingerie (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Verbalni i figurativni žig koji sadržava verbalni element ‚darjeeling’ ili ‚darjeeling collection de lingerie’ — Prigovor nositelja zajedničkih žigova Europske unije — Zajednički žigovi sastavljeni od oznake zemljopisnog podrijetla ‚Darjeeling’ — Članak 66. stavak 2. — Temeljna funkcija — Suprotstavljanje prijavama pojedinačnih žigova — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Pojam — Sličnost između proizvoda ili usluga — Kriteriji za ocjenu — Članak 8. stavak 5.)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/13

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 20. rujna 2017. – The Tea Board protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Delta Lingerie
   (Spojeni predmeti C-673/15 P do C-676/15 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Verbalni i figurativni žig koji sadržava verbalni element ‚darjeeling’ ili ‚darjeeling collection de lingerie’ - Prigovor nositelja zajedničkih žigova Europske unije - Zajednički žigovi sastavljeni od oznake zemljopisnog podrijetla ‚Darjeeling’ - Članak 66. stavak 2. - Temeljna funkcija - Suprotstavljanje prijavama pojedinačnih žigova - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Pojam - Sličnost između proizvoda ili usluga - Kriteriji za ocjenu - Članak 8. stavak 5.))
   (2017/C 382/14)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: The Tea Board (zastupnici: M. Maier i A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: Crespo Carrillo, agent), Delta Lingerie (zastupnici: G. Marchais i P. Martini-Berthon, odvjetnici)

      Izreka

               1.

               Žalbe se odbijaju.

               2.

               Društvu The Tea Board nalaže se snošenje troškova povezanih sa žalbama.

               3.

               Društvu Delta Lingerie nalaže se snošenje troškova povezanih s protužalbom.

      (1)  SL C 106, 21. 3. 2016.


title: Predmet C-183/16 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 20. rujna 2017. – Tilly-Sabco SAS protiv Europske komisije, Doux SA (Žalba — Poljoprivreda — Meso peradi — Zamrznute kokoši — Izvozne subvencije — Provedbena uredba (EU) br. 689/2013 koja određuje subvenciju na nula eura — Zakonitost — Uredba (EZ) br. 1234/2007 — Članci 162. i 164. — Cilj i narav subvencija — Kriteriji određivanja njihova iznosa — Nadležnost glavnog direktora Glavne uprave za poljoprivredu i ruralni razvoj za potpisivanje sporne uredbe — Zlouporaba ovlasti — „Komitologija” — Uredba (EU) br. 182/2011 — Članak 3. stavak 3. — Savjetovanje s Upravljačkim odborom za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta — Predstavljanje nacrta provedbene uredbe tijekom sastanka tog odbora — Poštovanje rokova — Bitna povreda postupka — Poništenje sa zadržavanjem učinaka)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/19

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 20. rujna 2017. – Tilly-Sabco SAS protiv Europske komisije, Doux SA
   (Predmet C-183/16 P) (1)

   ((Žalba - Poljoprivreda - Meso peradi - Zamrznute kokoši - Izvozne subvencije - Provedbena uredba (EU) br. 689/2013 koja određuje subvenciju na nula eura - Zakonitost - Uredba (EZ) br. 1234/2007 - Članci 162. i 164. - Cilj i narav subvencija - Kriteriji određivanja njihova iznosa - Nadležnost glavnog direktora Glavne uprave za poljoprivredu i ruralni razvoj za potpisivanje sporne uredbe - Zlouporaba ovlasti - „Komitologija” - Uredba (EU) br. 182/2011 - Članak 3. stavak 3. - Savjetovanje s Upravljačkim odborom za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta - Predstavljanje nacrta provedbene uredbe tijekom sastanka tog odbora - Poštovanje rokova - Bitna povreda postupka - Poništenje sa zadržavanjem učinaka))
   (2017/C 382/22)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Tilly-Sabco SAS (zastupnici: R. Milchior, F. Le Roquais i S. Charbonnel, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis i K. Skelly, agenti), Doux SA

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 14. siječnja 2016., Tilly-Sabco/Komisija (T-397/13, EU:T:2016:8).

               2.

               Poništava se Provedbena uredba Komisije (EU) br. 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi.

               3.

               Učinci Provedbene uredbe br. 689/2013 zadržavaju se do stupanja na snagu novog akta koji će je zamijeniti.

               4.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet C-58/17: Presuda Suda (šesto vijeće) od 18. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – INEOS Köln GmbH protiv Savezne Republike Njemačke (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije — Direktiva 2003/87/EZ — Članak 10.a — Prijelazna pravila za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica — Razdoblje od 2013. do 2020. — Odluka 2011/278/EU — Članak 3. točka (h) — Pojam „potpostrojenje s procesnim emisijama” — Emisije povezane s izgaranjem nepotpuno oksidiranog ugljika — Tekući ostaci — Isključenost)

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/6

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 18. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Berlin – Njemačka) – INEOS Köln GmbH protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-58/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije - Direktiva 2003/87/EZ - Članak 10.a - Prijelazna pravila za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica - Razdoblje od 2013. do 2020. - Odluka 2011/278/EU - Članak 3. točka (h) - Pojam „potpostrojenje s procesnim emisijama” - Emisije povezane s izgaranjem nepotpuno oksidiranog ugljika - Tekući ostaci - Isključenost))
   (2018/C 083/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: INEOS Köln GmbH

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Izreka

   Članak 3. točku (h) Odluke Komisije 2011/278/EU od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji iz pojma „potpostrojenje s procesnim emisijama” u smislu te odredbe isključuje emisije stakleničkih plinova nastale izgaranjem nepotpuno oksidiranog ugljika u tekućem stanju.

      (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet C-27/18: Tužba podnesena 16. siječnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Bugarske

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/17

         Tužba podnesena 16. siječnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Bugarske
   (Predmet C-27/18)
   (2018/C 083/24)
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Samnadda, J. Marinova, G. von Rintelen)

      Tuženik: Republika Bugarska

      Tužbeni zahtjev

   Komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Republika Bugarska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 43. stavka 1. Direktive 2014/26/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o kolektivnom ostvarivanju autorskog prava i srodnih prava te izdavanju odobrenja za više državnih područja za prava na internetsko korištenje glazbenih djela na unutarnjem tržištu (SL 2014., L 84 od 20. ožujka 2014., str. 72.), time što do 10. travnja 2016. nije donijela zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s tom direktivom ili u svakom slučaju time što tekst tih odredaba nije dostavila Komisiji;

               —

               naloži Republici Bugarskoj da, na temelju članka 260. stavka 3. UFEU-a, s obzirom na to da je povrijedila svoju obvezu priopćenja Komisiji mjera prenošenja Direktive 2014/26/EU, plati novčanu kaznu u visini od 19 121,60 eura po danu od dana objave presude kojom je prihvaćena tužba;

               —

               naloži Republici Bugarskoj snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               U skladu s člankom 43. stavkom 1. Direktive 2014/26/EU, države članice su obvezne donositi zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom do 10. travnja 2016. i tekst tih odredaba bez odlaganja dostaviti Komisiji. Budući da nisu bile dostavljene nacionalne mjere za prenošenje Direktive, Komisija je odlučila pokrenuti postupak pred Sudom.

               2.

               Komisija u svojoj tužbi predlaže nalaganje Republici Bugarskoj plaćanja novčane kazne u visini od 19 121,60 eura po danu. Visina novčane izračunat će se uzimajući u obzir težinu i trajanje povrede kao i odvraćajući učinak s obzirom na platežnu sposobnost te države članice.

      (1)  SL 2014., L 84, str. 72.


title: Predmet C-704/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. prosinca 2017. uputio Nejvyšší správní soud (Češka) – D. H. protiv Ministerstvo vnitra

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. prosinca 2017. uputio Nejvyšší správní soud (Češka) – D. H. protiv Ministerstvo vnitra
   (Predmet C-704/17)
   (2018/C 083/18)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší správní soud

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: D. H.

      Druga stranka postupku: Ministerstvo vnitra

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 9. Direktive 2013/33/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člancima 6. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo koje ne dopušta da Nejvyšší správní soud (Vrhovni upravni sud) sudsku odluku o zadržavanju stranog državljanina razmotri nakon što je njegovo zadržavanje okončano?

      (1)  SL 2013., L 180, str. 96. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 137.)


title: Predmet C-415/16: Rješenje predsjednika Suda od 8. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Portugal) – David Fernando Leal da Fonseca protiv Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/18

         Rješenje predsjednika Suda od 8. prosinca 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Portugal) – David Fernando Leal da Fonseca protiv Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Predmet C-415/16) (1)

   (2018/C 083/25)
   Jezik postupka: portugalski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 392, 24. 10. 2016.


title: Predmet C-277/17: Rješenje predsjednika Suda od 15. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hannover – Njemačka) – Heinz-Gerhard Albrecht protiv TUIfly GmbH

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/18

         Rješenje predsjednika Suda od 15. studenoga 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hannover – Njemačka) – Heinz-Gerhard Albrecht protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-277/17) (1)

   (2018/C 083/27)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 239, 24. 7. 2017.


title: Predmet T-869/16: Presuda Općeg suda od 23. siječnja 2018. – Wenger protiv EUIPO-a – Swissgear (SWISSGEAR) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije SWISSGEAR — Aposlutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001] — Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 76. Uredbe br. 207/2009 [koji su postali članak 59. stavak 1. točka (a) i članak 95. Uredbe 2017/1001]”)

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/20

         Presuda Općeg suda od 23. siječnja 2018. – Wenger protiv EUIPO-a – Swissgear (SWISSGEAR)
   (Predmet T-869/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije SWISSGEAR - Aposlutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001] - Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 76. Uredbe br. 207/2009 [koji su postali članak 59. stavak 1. točka (a) i članak 95. Uredbe 2017/1001]”))
   (2018/C 083/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wenger SA (Delémont, Švicarska) (zastupnici: K. Ikas i A. Sulovsky, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Swissgear Sàrl (Baar, Švicarska) (zastupnik: J. Hacke, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. rujna 2016. (predmet R 2098/2015-5) koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između društava Swissgear i Wenger.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Wenger SA se nalaže snošenje, osim vlastitih, i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) te društva Swissgear Sàrl.

      (1)  SL C 38, 6. 2. 2017.


title: Predmet C-716/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2017. uputio Østre Landsret (Danska) – A

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2017. uputio Østre Landsret (Danska) – A
   (Predmet C-716/17)
   (2018/C 083/20)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: A

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članku 45. UFEU-a, kako ga je Sud Unije protumačio u presudi od 8. studenoga 2012. u predmetu C-461/11, pravilo o nadležnosti poput danskog, čiji je cilj osigurati da sud koji razmatra predmet o otpisu duga poznaje i može u svojoj ocjeni uzeti u obzir socio-ekonomsku situaciju u kojoj dužnik i njegova obitelj žive i u kojoj će vjerojatno nastaviti živjeti te da se ocjena može provesti na temelju unaprijed utvrđenih kriterija o tome što se u okviru plana otpisa duga može smatrati prihvatljivo skromnim životnim standardom?

         Ako je odgovor na prvo pitanje taj da se ograničenje ne može smatrati opravdanim, od Suda Europske unije se zahtijeva da odgovori na sljedeće pitanje:

               2.

               Treba li članak 45. UFEU-a tumačiti na način da ima izravan učinak i u odnosima između privatnih stranaka u situaciji poput predmetne, što bi značilo da privatni vjerovnici moraju prihvatiti smanjenje ili potpuni gubitak iznosa koje im duguje dužnik koji se preselio u drugu zemlju?


title: Predmet T-862/16: Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – fritz-kulturgüter protiv EUIPO-a – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/23

         Rješenje Općeg suda od 16. siječnja 2018. – fritz-kulturgüter protiv EUIPO-a – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)
   (Predmet T-862/16) (1)

   (2018/C 083/35)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 38, 6. 2. 2017.


title: Predmet C-463/16: Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stadion Amsterdam CV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 77/388/EEZ — Članak 12. stavak 3. točka (a) treća alineja — Snižena stopa PDV-a — Prilog H kategorija 7 — Jedinstvena usluga koju čine dva različita elementa — Selektivna primjena snižene stope PDV-a na jedan od tih elemenata — Turistički obilazak „World of Ajax” — Posjet muzeju AFC-a Ajax)

text:
               5.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 83/4

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. siječnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stadion Amsterdam CV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-463/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 77/388/EEZ - Članak 12. stavak 3. točka (a) treća alineja - Snižena stopa PDV-a - Prilog H kategorija 7 - Jedinstvena usluga koju čine dva različita elementa - Selektivna primjena snižene stope PDV-a na jedan od tih elemenata - Turistički obilazak „World of Ajax” - Posjet muzeju AFC-a Ajax))
   (2018/C 083/05)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Stadion Amsterdam CV

      Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

   Šestu direktivu Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2001/4/EZ od 19. siječnja 2001., treba tumačiti na način da jedinstvenu uslugu poput one u glavnom postupku – koju čine dva različita elementa, pri čemu je jedan glavni, a drugi sporedni, a koji bi, da su isporučeni zasebno, podlijegali različitim stopama poreza na dodanu vrijednost – treba oporezivati samo po stopi poreza na dodanu vrijednost primjenjivoj na tu jedinstvenu uslugu određenoj na temelju glavnog elementa, i to i slučaju da je moguće odrediti cijenu svakog elementa koji čini ukupnu cijenu koju potrošač plaća radi korištenja tom uslugom.

      (1)  SL C 410, 7. 11. 2016.


title: Predmet C-570/17 P: Žalba koju je 25. rujna 2017. podnio Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 19. srpnja 2017. u predmetu T-432/16, Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/2

         Žalba koju je 25. rujna 2017. podnio Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 19. srpnja 2017. u predmetu T-432/16, Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-570/17 P)
   (2018/C 094/03)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (zastupnik: A. Lingenfelser, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Sud Europske unije (deseto vijeće) je rješenjem od 16. siječnja 2018. odbio žalbu i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet T-24/18: Tužba podnesena 20. siječnja 2018. – adidas International Trading i drugi protiv Komisije

text:
               12.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 94/32

         Tužba podnesena 20. siječnja 2018. – adidas International Trading i drugi protiv Komisije
   (Predmet T-24/18)
   (2018/C 094/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: adidas International Trading BV (Amsterdam, Nizozemska), Gabor Footwear GmbH (Rosenheim, Njemačka), Gabor Shoes AG (Rosenheim), HR Online GmbH (Osnabrück, Njemačka), Nike European Operations Netherlands BV (Hilversum, Nizozemska), Timberland Europe BV (Almelo, Nizozemska), Wolverine Europe BV (Amsterdam,), Wolverine Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: E. Vermulst i J. Cornelis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi provedbenu Uredbu Komisije (EU) 2017/1982 od 31. listopada 2017. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama koju proizvode trgovačka društva Dongguan Luzhou Shoes Co. Ltd, Dongguan Shingtak Shoes Co. Ltd, Guangzhou Dragon Shoes Co. Ltd, Guangzhou Evervan Footwear Co. Ltd, Guangzhou Guangda Shoes Co. Ltd, Long Son Joint Stock Company i Zhaoqing Li Da Shoes Co., Ltd i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 (SL 2017. L 285, str. 14.); i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da Europska komisija bila nadležna za donošenje pobijane uredbe.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da ponovno pokretanje već dovršenog postupka vezanog uz obuću uz retroaktivno uvođenje već istekle antidampinške pristojbe pobijanom uredbom:

                           (i)

                           nema pravnu osnovu, jer se temelji na očitoj pogrešci u primjeni članka 266. UFEU-a i temeljne Uredbe (1) te se njime povrjeđuje članak 9. stavak 4. temeljne uredbe;

                           (ii)

                           nije u skladu s načelima zaštite legitimnih očekivanja, pravne sigurnosti i zabrane retroaktivnosti u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje; i

                           (iii)

                           temelji se na zlouporabi primjene članka 266. UFEU-a i na zlouporabi ovlasti Europske komisije te se povrjeđuje članak 5. stavak 4. UFEU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da retroaktivno uvođenje antidampinške pristojbe tužiteljevim dobavljačima kojime se sprječava povrat tužiteljevih sredstava povrjeđuje načelo nediskriminacije.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Europska komisija zlouporabila svoje ovlasti u ocjeni zahtjeva za primjenom tretmana tržišnog gospodarstva i individualnog tretmana tužiteljevih dobavljača uvođenjem retroaktivne antidampinške pristojbe i povrijedila načelo nediskriminacije; i

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da Europska komisija nije izvršila svoju obvezu iz članka 20. stavka 5. temeljne uredbe te da nije poštovala obvezu obrazlaganja kako ju nalaže članak 296. UFEU-a.

      (1)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016. L 176, str. 21.).


title: Predmet C-713/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2017. uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Ahmad Shah Ayubi

text:
               9.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2017. uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Ahmad Shah Ayubi
   (Predmet C-713/17)
   (2018/C 123/11)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Ahmad Shah Ayubi

      Tuženo tijelo: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 29. Direktive 2011/95/EU (1), koji propisuje obvezu države članice da osobama kojima je priznata međunarodna zaštita (u državi članici koja je odobrila tu zaštitu) odobri potrebnu socijalnu pomoć, kako je primaju državljani države članice, tumačiti na način da on ispunjava kriterije za izravnu primjenjivost koje je Sud EU razvio u svojoj sudskoj praksi?

               2.

               Treba li članak 29. Direktive 2011/95/EU tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba koja samo osobama s pravom na azil s trajnim boravkom odobrava socijalnu pomoć u obliku minimalne pomoći za životne potrebe u punom iznosu i stoga u istom opsegu kao i državljanima države članice, ali predviđa smanjenje socijalnih davanja na ime minimalne pomoći za životne potrebe za osobe s pravom na azil kojima je priznat samo vremenski ograničen boravak i njih stoga u pogledu iznosa socijalne pomoći izjednačava sa osobama s pravom na supsidijarnu zaštitu?

      (1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni statusa izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL 2011., L 337, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.)


201805250641897342018/C 200/355542015TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180425292911Spojeni predmeti T-554/15 i T 555/15: Presuda Općeg suda od 25. travnja 2018. – Mađarska protiv Komisije („Državne potpore — Potpore dodijeljene na temelju mađarskog Zakona br. XCIV iz 2014. o zdravstvenom doprinosu poduzeća u sektoru duhanske industrije — Potpore koje proizlaze iz izmjena mađarskog Zakona iz 2008. o hranidbenom lancu i njegovoj službenoj kontroli donesenih 2014. — Porezi na godišnji promet s progresivnim stopama — Odluka o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a — Istodobno donošenje naloga za obustavu — Tužba za poništenje — Odvojivost naloga za obustavu — Pravni interes — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost — Jednako postupanje — Prava obrane — Načelo lojalne suradnje — Članak 11. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 659/1999”)
 ---documentbreak--- C2002018HR2910120180425HR0035291291Presuda Općeg suda od 25. travnja 2018. – Mađarska protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-554/15 i T 555/15) (
         1
      )
   „(„Državne potpore — Potpore dodijeljene na temelju mađarskog Zakona br. XCIV iz 2014. o zdravstvenom doprinosu poduzeća u sektoru duhanske industrije — Potpore koje proizlaze iz izmjena mađarskog Zakona iz 2008. o hranidbenom lancu i njegovoj službenoj kontroli donesenih 2014. — Porezi na godišnji promet s progresivnim stopama — Odluka o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a — Istodobno donošenje naloga za obustavu — Tužba za poništenje — Odvojivost naloga za obustavu — Pravni interes — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost — Jednako postupanje — Prava obrane — Načelo lojalne suradnje — Članak 11. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 659/1999”)“2018/C 200/35Jezik postupka: mađarski
      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Fehér i G. Koós, u svojstvu agenata)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, P.-J. Loewenthal i K. Talabér-Ritz, u svojstvu agenata)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži djelomično poništenje, s jedne strane, Odluke Komisije C(2015) 4805 final od 15. srpnja 2015. koja se odnosi na državnu potporu SA.41187 (2015/NN) – Mađarska – Zdravstveni doprinos poduzeća u sektoru duhanske industrije (SL 2015., C 277, str. 24.), i, s druge strane, Odluke Komisije C(2015) 4808 final od 15. srpnja 2015. o državnoj potpori SA.40018 (2015/C) (ex 2014/NN) – Izmjena pristojbe za nadzor prehrambenog lanca u Mađarskoj iz 2014. (SL 2015., C 277, str. 12.).

      Izreka

            1.

            Tužbe se odbijaju.

            2.

            Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 398, 30. 11. 2015.


201805250481897162018/C 200/602452018TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180416474821Predmet T-245/18: Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Benavides Torres protiv Vijeća
 ---documentbreak--- C2002018HR4710120180416HR0060471482Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Benavides Torres protiv Vijeća
   (Predmet T-245/18)2018/C 200/60Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Antonio José Benavides Torres (Venezuela) (zastupnici: L. Giuliano i F. Di Gianni, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/90 od 22. siječnja 2018. o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/88 od 22. siječnja 2018. o provedbi Uredbe (EU) 2017/2063 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli, u dijelu koji se odnosi na tužitelja te

            —

            naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Vijeće povrijedilo načelo dobre uprave i prekršilo njegova prava obrane i prava na učinkovitu sudsku zaštitu time što nije omogućilo u razumnom roku pristup dokazima koji navodno podržavaju njegovo uvrštavanje na popis.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni jer nije dokazalo da je tužitelj, kao Glavni zapovjednik Bolivarijanske nacionalne garde, odgovoran za teška kršenja ljudskih prava koje je navodno počinila Bolivarijanska nacionalna garda te da je ugrožavao vladavinu prava u Venezueli.


201805250701897182018/C 200/367522015TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180426293022Predmet T-752/15: Presuda Općeg suda od 26. travnja 2018. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Usluge podrške i savjetovanja za tehničko informatičko osoblje IV (STIS IV) — Odbijanje ponuditeljeve ponude — Obveza obrazlaganja — Izuzetno niska ponuda — Kriteriji dodjele — Očite pogreške u ocjeni — Izvanugovorna odgovornost”)
 ---documentbreak--- C2002018HR2920120180426HR0036292302Presuda Općeg suda od 26. travnja 2018. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-752/15) (
         1
      )
   „(„Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Usluge podrške i savjetovanja za tehničko informatičko osoblje IV (STIS IV) — Odbijanje ponuditeljeve ponude — Obveza obrazlaganja — Izuzetno niska ponuda — Kriteriji dodjele — Očite pogreške u ocjeni — Izvanugovorna odgovornost”)“2018/C 200/36Jezik postupka: grčki
      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg) i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: M. Sfyri, C.-N. Dede i D. Papadopoulou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku S. Delaude, A. Kyratsou i S. Lejeune, a zatim S. Delaude, A. Kyratsou i A. Katsimerou, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije od 29. listopada 2015. o odbijanju ponuda tužitelja dostavljenih u okviru otvorenog postupka javne nabave br. DIGIT/R3/PO/2015/0008 pod nazivom „Usluge podrške i savjetovanja za tehničko informatičko osoblje IV (STIS IV)”, u pogledu grupe predmeta nabave br. 3, u pogledu „razvoja, podrške, inženjeringa i ispitivanja rješenja informacijskih sustava i mrežne infrastrukture” i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog te odluke.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvima European Dynamics Luxembourg SA i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 68, 22. 2. 2016.


201805250541897082018/C 200/612462018TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180416484811Predmet T-246/18: Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Moreno Pérez protiv Vijeća
 ---documentbreak--- C2002018HR4810120180416HR0061481481Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Moreno Pérez protiv Vijeća
   (Predmet T-246/18)2018/C 200/61Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Maikel José Moreno Pérez (Venezuela) (zastupnici: L. Giuliano i F. Di Gianni, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/90 od 22. siječnja 2018. o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/88 od 22. siječnja 2018. o provedbi Uredbe (EU) 2017/2063 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli u dijelu u kojem se njihove odredbe odnose na tužitelja i

            —

            naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće povrijedilo načelo dobre uprave, njegova prava obrane i pravo na djelotvornu sudsku zaštitu time što mu u razumnom roku nije omogućilo pristup dokazima koji navodno opravdavaju njegovo uvrštavanje na popis.

            2.

            Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni jer nije dokazalo da je tužitelj, na dužnosti predsjednika i bivšeg potpredsjednika Vrhovnog suda Venezuele, podupirao i omogućavao Vladino djelovanje i njezine politike kojima se ugrožavala demokracija i vladavina prava u Venezueli, te je odgovoran za djelovanje i izjave kojima je oduzeta ovlast Nacionalnoj skupštini.


201805250411896982018/C 200/371332016TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180424303121Spojeni predmeti T-133/16 do T-136/16: Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence i dr. protiv ESB-a („Ekonomska i monetarna politika — Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama — Članak 4. stavak 1. točka (e) i stavak 3. Uredbe (EU) br. 1024/2013 — Osoba koja stvarno vodi poslovanje kreditne institucije — Članak 13. stavak 1. Direktive 2013/36/EU i članak L. 511-13 drugi stavak francuskog Monetarnog i financijskog zakonika — Načelo razgraničavanja nadzorne funkcije predsjednika upravljačkog tijela u kreditnoj instituciji i funkcije glavnog izvršnog direktora u istoj instituciji — Članak 88. stavak 1. točka (e) Direktive 2013/36 i članak L. 511-58 francuskog Monetarnog i financijskog zakonika”)
 ---documentbreak--- C2002018HR3010120180424HR0037301312Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence i dr. protiv ESB-a
   (Spojeni predmeti T-133/16 do T-136/16) (
         1
      )
   „(„Ekonomska i monetarna politika — Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama — Članak 4. stavak 1. točka (e) i stavak 3. Uredbe (EU) br. 1024/2013 — Osoba koja stvarno vodi poslovanje kreditne institucije — Članak 13. stavak 1. Direktive 2013/36/EU i članak L. 511-13 drugi stavak francuskog Monetarnog i financijskog zakonika — Načelo razgraničavanja nadzorne funkcije predsjednika upravljačkog tijela u kreditnoj instituciji i funkcije glavnog izvršnog direktora u istoj instituciji — Članak 88. stavak 1. točka (e) Direktive 2013/36 i članak L. 511-58 francuskog Monetarnog i financijskog zakonika”)“2018/C 200/37Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj u predmetu T-133/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence (Aix-en-Provence, Francuska) (zastupnici: P. Mele i H. Savoie, odvjetnici)

      Tužitelj u predmetu T-134/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Francuska) (zastupnici: P. Mele i H. Savoie, odvjetnici)

      Tužitelj u predmetu T-135/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Francuska) (zastupnici: P. Mele i H. Savoie, odvjetnici)

      Tužitelj u predmetu T-136/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Amiens, Francuska) (zastupnici: P. Mele i H. Savoie, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: A. Karpf i C. Hernández Saseta, agenti, uz asistenciju A. Heinzmanna, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik i A. Steiblytė, agenti)

      Predmet

   Zahtjevi na temelju članka 263. UFEU-a kojima se traži poništenje odluka ESB-a:
   ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/98, ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/100, ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/101 i ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/99 od 29. siječnja 2016., donesenih u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (e) Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.), člankom 93. Uredbe (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (SL 2014., L 141, str. 1.) i člancima L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 i R. 612-29-3 francuskog Monetarnog i financijskog zakonika.

      Izreka

            1.

            Tužbe se odbijaju.

            2.

            Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres i Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske središnje banke (ESB).

            3.

            Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 175, 17. 5. 2016.


201805250451897242018/C 200/381902016TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180426313221Predmet T-190/16: Presuda Općeg suda od 26. travnja 2018. – Azarov protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu — Prava obrane — Načelo dobre uprave — Zlouporaba ovlasti — Pravo na vlasništvo — Sloboda poduzetništva — Očita pogreška u ocjeni”)
 ---documentbreak--- C2002018HR3110120180426HR0038311322Presuda Općeg suda od 26. travnja 2018. – Azarov protiv Vijeća
   (Predmet T-190/16) (
         1
      )
   „(„Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu — Prava obrane — Načelo dobre uprave — Zlouporaba ovlasti — Pravo na vlasništvo — Sloboda poduzetništva — Očita pogreška u ocjeni”)“2018/C 200/38Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Mykola Yanovych Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: G. Lansky i A. Egger, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix i F. Naert, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2016/318 od 4. ožujka 2016. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2016., L 60, str. 76) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2016/311 od 4. ožujka 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2016., L 60, str. 1.), u dijelu u kojem je ime tužitelja zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Mykoli Yanovychu Azarovu nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 222, 20. 6. 2016.


201805250731897212018/C 200/467632016TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180412363722Predmet T-763/16: Presuda Općeg suda od 12. travnja 2018. – PY protiv EUCAP Sahel Niger (Arbitražna klauzula — Osoblje međunarodnih misija Europske unije — Sporovi koji se odnose na ugovore o radu — Unutarnji istražni postupci — Zaštita žrtava prilikom otkaza u slučaju prijave slučaja uznemiravanja na radnom mjestu — Ugovorna odgovornost)
 ---documentbreak--- C2002018HR3620120180412HR0046362372Presuda Općeg suda od 12. travnja 2018. – PY protiv EUCAP Sahel Niger
   (Predmet T-763/16) (
         1
      )
   „(Arbitražna klauzula — Osoblje međunarodnih misija Europske unije — Sporovi koji se odnose na ugovore o radu — Unutarnji istražni postupci — Zaštita žrtava prilikom otkaza u slučaju prijave slučaja uznemiravanja na radnom mjestu — Ugovorna odgovornost)“2018/C 200/46Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: PY (zastupnici: S. Rodrigues i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: EUCAP Sahel Niger (Niamey, Niger) (zastupnici: E. Raoult i M. Vicente Hernandez, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a kojim se traži da se misiji EUCAP Sahel Niger naloži da tužitelju nadoknadi štetu koju je potonji pretrpio zbog toga što je misija EUCAP Sahel Niger povrijedila ugovornu obvezu.

      Izreka

            1.

            Misiji EUCAP Sahel Niger nalaže se da PY-u plati iznos od 10000 eura.

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            Misiji EUCAP Sahel Niger nalaže se da uz vlastite troškove snosi i tri četvrtine PY-ovih troškova.

      (
         1
      )	SL C 6, 9. 1. 2017.


201805250671897122018/C 200/392482016TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180425323211Predmet T-248/16: Presuda Općeg suda od 25. travnja 2018. – Walfood protiv EUIPO-a – Romanov Holding (CHATKA) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije CHATKA — Raniji međunarodni figurativni žig CHATKA — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 57. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (sada članak 64. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2002018HR3210120180425HR0039321321Presuda Općeg suda od 25. travnja 2018. – Walfood protiv EUIPO-a – Romanov Holding (CHATKA)
   (Predmet T-248/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije CHATKA — Raniji međunarodni figurativni žig CHATKA — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 57. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (sada članak 64. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”)“2018/C 200/39Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Walfood SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: E. Cornu, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Španjolska) (zastupnici: S. García Cabezas i R. Fernández Iglesias, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. (predmet R 150/2015-5), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Romanov Holding i Walfood.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Walfood SA nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 270, 25. 7. 2016.


201805250231897602018/C 200/243022017CJC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180412191911Predmet C-302/17: Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Bratislave – Slovačka) – PPC Power a.s. protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Direktiva 2003/87/EZ — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova — Ciljevi — Besplatna raspodjela emisijskih jedinica — Nacionalni propis kojim se određuje da se na prenesene i neiskorištene emisijske jedinice plaća porez)
 ---documentbreak--- C2002018HR1910120180412HR0024191191Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Bratislave – Slovačka) – PPC Power a.s. protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
   (Predmet C-302/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Direktiva 2003/87/EZ — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova — Ciljevi — Besplatna raspodjela emisijskih jedinica — Nacionalni propis kojim se određuje da se na prenesene i neiskorištene emisijske jedinice plaća porez)“2018/C 200/24Jezik postupka: slovački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský súd v Bratislave

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: PPC Power a.s.

      Tuženici: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

      Izreka

   Direktivu 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ treba tumačiti na način da joj se protivi nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se u visini od 80 % svoje vrijednosti oporezuju besplatno raspodijeljene emisijske jedinice stakleničkih plinova koje su prodali ili koje nisu iskoristili poduzetnici na koje se primjenjuje sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova.
   (
         1
      )	SL C 269, 14. 8. 2017.


201805250741897222018/C 200/478312016TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180424373711Predmet T-831/16: Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Kabushiki Kaisha Zoom protiv EUIPO-a – Leedsworld (ZOOM) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije ZOOM — Raniji figurativni i verbalni žigovi Europske unije ZOOM — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2002018HR3710120180424HR0047371371Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Kabushiki Kaisha Zoom protiv EUIPO-a – Leedsworld (ZOOM)
   (Predmet T-831/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije ZOOM — Raniji figurativni i verbalni žigovi Europske unije ZOOM — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2018/C 200/47Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Kabushiki Kaisha Zoom (Tokyo, Japan) (zastupnik: M. de Arpe Tejero, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral, K. Sidat Humphreys i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Leedsworld, Inc. (New Kensington, Pennsylvania, Sjedinjene Američke Države)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. rujna 2016. (predmet R 1235/2015-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Kabushikia Kaishe Zooma i društva Leedsworld.

      Izreka

            1.

            Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 7. rujna 2016. (predmet R 1235/2015-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Kabushikia Kaishe Zooma i društva Leedsworld.

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 22, 23. 1. 2017.


201805250321897502018/C 200/253232017CJC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180412192022Predmet C-323/17: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – People Over Wind, Peter Sweetman protiv Coillte Teoranta (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Direktiva 92/43/EEZ — Očuvanje prirodnih staništa — Posebna područja očuvanja — Članak 6. stavak 3. — Prethodna ocjena radi utvrđivanja potrebe za provođenjem ocjene utjecaja nekog plana ili projekta na posebno područje očuvanja — Mjere koje se mogu uzeti u obzir u tu svrhu)
 ---documentbreak--- C2002018HR1920120180412HR0025192202Presuda Suda (sedmo vijeće) od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – People Over Wind, Peter Sweetman protiv Coillte Teoranta
   (Predmet C-323/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Direktiva 92/43/EEZ — Očuvanje prirodnih staništa — Posebna područja očuvanja — Članak 6. stavak 3. — Prethodna ocjena radi utvrđivanja potrebe za provođenjem ocjene utjecaja nekog plana ili projekta na posebno područje očuvanja — Mjere koje se mogu uzeti u obzir u tu svrhu)“2018/C 200/25Jezik postupka: engleski
      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court (Irska)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: People Over Wind, Peter Sweetman

      Tuženik: Coillte Teoranta

      Izreka

   Članak 6. stavak 3. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore treba tumačiti na način da, kako bi se utvrdilo je li potrebno naknadno provesti ocjenu prihvatljivosti utjecaja nekog plana ili projekta na predmetno područje, u fazi prethodne ocjene nije potrebno uzeti u obzir mjere kojima je cilj izbjeći ili smanjiti štetne učinke tog plana ili projekta na to područje.
   (
         1
      )	SL C 277, 21. 8. 2017.


201805250121897542018/C 200/264412017CJC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180417202121Predmet C-441/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 17. travnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske (Povreda obveze države članice — Okoliš — Direktiva 92/43/EEZ — Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore — Članak 6. stavci 1. i 3. — Članak 12. stavak 1. — Direktiva 2009/147/EZ — Očuvanje divljih ptica — Članci 4. i 5. — Područje Natura 2000 „Puszcza Białowieska” — Izmjena plana šumskog gospodarenja — Povećanje sječive drvne mase — Plan ili projekt koji nije izravno potreban za upravljanje tim područjem, ali može na njega znatno utjecati — Odgovarajuća procjena utjecaja na to područje — Negativan utjecaj na cjelovitost područja — Učinkovita provedba mjera očuvanja — Učinci na lokalitete za razmnožavanje ili odmor zaštićenih vrsta)
 ---documentbreak--- C2002018HR2010120180417HR0026201212Presuda Suda (veliko vijeće) od 17. travnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-441/17) (
         1
      )
   „(Povreda obveze države članice — Okoliš — Direktiva 92/43/EEZ — Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore — Članak 6. stavci 1. i 3. — Članak 12. stavak 1. — Direktiva 2009/147/EZ — Očuvanje divljih ptica — Članci 4. i 5. — Područje Natura 2000 „Puszcza Białowieska” — Izmjena plana šumskog gospodarenja — Povećanje sječive drvne mase — Plan ili projekt koji nije izravno potreban za upravljanje tim područjem, ali može na njega znatno utjecati — Odgovarajuća procjena utjecaja na to područje — Negativan utjecaj na cjelovitost područja — Učinkovita provedba mjera očuvanja — Učinci na lokalitete za razmnožavanje ili odmor zaštićenih vrsta)“2018/C 200/26Jezik postupka: poljski
      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes, H. Krämer, K. Herrmann i E. Kružíková)

      Tuženik: Republika Poljska (zastupnici: J. Szyszko, ministar okoliša, kao i B. Majczyna i D. Krawczyk, u svojstvu agenata, uz asistenciju K. Tomaszewskog, eksperta)

      Izreka

            1.

            Republika Poljska nije ispunila svoje obveze koje proizlaze:

                     —

                     na temelju članka 6. stavka 3. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2013/17/EU od 13. svibnja 2013., time što je donijela izmjenu plana šumskog gospodarenja za šumski okrug Białowieża a da se nije uvjerila da to neće negativno utjecati na cjelovitost područja od značaja za Zajednicu i posebnog zaštićenog područja PLC200004 Puszcza Białowieska;

                     —

                     na temelju članka 6. stavka 1. Direktive 92/43, kako je izmijenjena Direktivom 2013/17, i članka 4. stavaka 1. i 2. Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica, kako je izmijenjena Direktivom 2013/17, time što nije poduzela potrebne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II. Direktivi 92/43, kako je izmijenjena Direktivom 2013/17, i ptica iz Priloga I. Direktivi 2009/147, kako je izmijenjena Direktivom 2013/17, i migracijskih vrsta koje se redovito pojavljuju, a nisu navedene u tom prilogu, za koje je bilo određeno područje od značaja za Zajednicu i posebno zaštićeno područje PLC200004 Puszcza Białowieska;

                     —

                     na temelju članka 12. stavka 1. točaka (a) i (d) Direktive 92/43, kako je izmijenjena Direktivom 2013/17, time što nije osigurala strogu zaštitu saproksilnih kornjaša, konkretno vrsta Cucujus cinnaberinus, Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis i Pytho kolwensis, navedenih u Prilogu IV. toj direktivi, to jest time što nije zabranila njihovo namjerno ubijanje ili uznemiravanje i oštećivanje ili uništavanje njihovih lokaliteta za razmnožavanje ili odmor u šumskom okrugu Białowieża, i

                     —

                     na temelju članka 5. točaka (b) i (d) Direktive 2009/147, kako je izmijenjena Direktivom 2013/17, time što nije osigurala zaštitu vrsta ptica navedenih u njezinu članku 1., osobito malog ćuka (Glaucidium passerinum), planinskog ćuka (Aegolius funereus), planinskog djetlića (Dendrocopos leucotos) i troprstog djetlića (Picoides tridactylus), to jest time što nije pazila da ih se u šumskom okrugu Białowieża ne ubija ili uznemirava u razdoblju razmnožavanja i podizanja mladunčadi te da se njihova gnijezda i jaja namjerno ne uništavaju, oštećuju ili uklanjaju.

            2.

            Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 338, 9. 10. 2017.


201805250621897412018/C 200/632482018TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180416494911Predmet T-248/18: Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Cabello Rondón protiv Vijeća
 ---documentbreak--- C2002018HR4910120180416HR0063491491Tužba podnesena 16. travnja 2018. – Cabello Rondón protiv Vijeća
   (Predmet T-248/18)2018/C 200/63Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Diosdado Cabello Rondón (Venezuela) (zastupnici: L. Giuliano i F. Di Gianni, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/90 od 22. siječnja 2018. o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/88 od 22. siječnja 2018. o provedbi Uredbe (EU) 2017/2063 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli, u dijelu koji se odnosi na tužitelja i

            —

            naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Vijeće povrijedilo načelo dobre uprave i prekršilo njegova prava obrane i prava na učinkovitu sudsku zaštitu time što nije omogućilo u razumnom roku pristup dokazima koji navodno podržavaju njegovo uvrštavanje na popis.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni jer nije dokazalo da je tužitelj sudjelovao u ugrožavanju demokracije i vladavine prava u Venezueli.


201805250551897092018/C 200/492072017TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180424383922Predmet T-207/17: Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Senetic protiv EUIPO-a – HP Hewlett Packard Group (hp) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije hp — Apsolutni razlozi za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) — Zla namjera — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2002018HR3820120180424HR0049382392Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Senetic protiv EUIPO-a – HP Hewlett Packard Group (hp)
   (Predmet T-207/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije hp — Apsolutni razlozi za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) — Zla namjera — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”)“2018/C 200/49Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Senetic S.A. (Katowice, Poljska) (zastupnik: M. Krekora, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Teksas, Sjedinjene Države) (zastupnici: T. Raab i C. Tenkhoff, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. veljače 2017. (predmet R 1001/2016-5), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Senetic i HP Hewlett Packard Group.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Senetic S.A. nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 168, 29. 5. 2017.


201805250561897102018/C 200/502082017TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180424393911Predmet T-208/17: Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Senetic protiv EUIPO-a – HP Hewlett Packard Group (HP) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije HP — Apsolutni razlozi za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) — Zla namjera — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2002018HR3910120180424HR0050391391Presuda Općeg suda od 24. travnja 2018. – Senetic protiv EUIPO-a – HP Hewlett Packard Group (HP)
   (Predmet T-208/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije HP — Apsolutni razlozi za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) — Zla namjera — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”)“2018/C 200/50Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Senetic S.A. (Katowice, Poljska) (zastupnik: M. Krekora, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Teksas, Sjedinjene Države) (zastupnici: T. Raab i C. Tenkhoff, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. veljače 2017. (predmet R 1002/2016-5), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Senetic i HP Hewlett Packard Group.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Senetic S.A. nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 168, 29. 5. 2017.


201805250461897142018/C 200/512132017TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180425404011Predmet T-213/17: Presuda Općeg suda od 25. travnja 2018. – Romantik Hotels & Restaurants protiv EUIPO-a – Hotel Preidlhof (ROMANTIK) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije ROMANTIK — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EU) br. 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2002018HR4010120180425HR0051401401Presuda Općeg suda od 25. travnja 2018. – Romantik Hotels & Restaurants protiv EUIPO-a – Hotel Preidlhof (ROMANTIK)
   (Predmet T-213/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije ROMANTIK — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) i stavak 3. Uredbe (EU) br. 2017/1001)”)“2018/C 200/51Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Romantik Hotels & Restaurants AG (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: S. Hofmann i W. Göpfert, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Lenz i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Hotel Preidlhof GmbH (Naturns, Italija) (zastupnik: A. Wittwer, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. veljače 2017. (predmet R 1257/2016-4), u vezi postupka proglašavanja ništavosti između Hotel Preidlhof i Romantik Hotels & Restaurants.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Romantik Hotels & Restaurants AG nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 168, 29. 5. 2017.


201805250421896992018/C 200/522202017TC20020180611HR01HRINFO_JUDICIAL20180426404122Predmet T-220/17: Presuda Općeg suda od 26. travnja 2018. – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse protiv EUIPO-a (100 % Pfalz) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije 100 % Pfalz — Apsolutni razlog za odbijanje — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe 2017/1001”)
 ---documentbreak--- C2002018HR4020120180426HR0052402412Presuda Općeg suda od 26. travnja 2018. – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse protiv EUIPO-a (100 % Pfalz)
   (Predmet T-220/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije 100 % Pfalz — Apsolutni razlog za odbijanje — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. Uredbe 2017/1001”)“2018/C 200/52Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG (Mutterstadt, Njemačka) (zastupnici: C. Gehweiler i C. Weber, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Söder i D. Walicka, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. veljače 2017. (predmet R 1549/2016-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka 100 % Pfalz kao žiga Europske unije.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 178, 6. 6. 2017.


201806080451931552018/C 221/02242018CJC22120180625HR01HRINFO_JUDICIAL201801082211Predmet C-24/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2018. uputio Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Mađarska) – István Bán protiv KP 2000 Kft., Edit Kovács
 ---documentbreak--- C2212018HR210120180108HR00022121Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. siječnja 2018. uputio Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Mađarska) – István Bán protiv KP 2000 Kft., Edit Kovács
   (Predmet C-24/18)2018/C 221/02Jezik postupka: mađarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: István Bán

      Tuženici: KP 2000 Kft., Edit Kovács

      Prethodno pitanje

   Predstavlja li propis države članice koji ukida ex lege, bez ikakve financijske naknade, pravo korištenja ustanovljeno na poljoprivrednom ili šumskom zemljištu kada novi vlasnik stekne, na temelju ovrhe, nekretninu opterećenu pravom korištenja a da korisnik zemljišta nije primio, u odnosu na to zemljište, potporu poljoprivrednom ili ruralnom razvoju koju financira Europska unija ili Mađarska i koja je uvjetovana obvezom korištenja zemljišta tijekom razdoblja određenog zakonom, ograničenje protivno člancima 49. i 63. UFEU-a?