title: Predmet T-642/16: Tužba podnesena 12. rujna 2016. – Iame protiv EUIPO-a – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/50

         Tužba podnesena 12. rujna 2016. – Iame protiv EUIPO-a – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)
   (Predmet T-642/16)
   (2016/C 392/65)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Iame SpA (Milano, Italija) (zastupnici: M. Mostardini, G. Galimberti, F. Mellucci, R. Kakkar, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Parilla” – žig Europske unije br. 3 065 182

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. lipnja 2016. u predmetu R 608/2015-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku zbog povrede članka 51. Uredbe (EZ) br. 207/2009, u dijelu u kojem je tom odlukom odbijena žalba R0608/2015-1 i potvrđen opoziv zbog neuporabe figurativnog žiga Europske unije „Parilla” br. 3065182, čiji je nositelj IAME S.p.A., za sve proizvode i usluge iz razreda 7 i 41;
               i, slijedom toga:

               —

               odbije zahtjev za opoziv iz članka 51. Uredbe (EZ) br. 207/2009 figurativnog žiga UE-a „Parilla” br. 3065182, čiji je nositelj IAME S.p.A., za sve proizvode i usluge iz razreda 7 i 41;

               —

               ne dovodeći u pitanje druge argumente ili dokaze koji budu podneseni u za to određenim rokovima;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda i pogrešna primjena članka 51. Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-754/14: Tužba podnesena 10. studenoga 2014. – Efler i dr. protiv Komisije

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/39

         Tužba podnesena 10. studenoga 2014. – Efler i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-754/14)
   (2015/C 034/47)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Michael Efler (Berlin, Njemačka), Pedro De Birto E. Abreu Krupenski (Lisabon, Portugal), Susan Vance George (Pariz, Francuska), Otto Jaako Kronqvist (Helsinki, Finska), Blanche Léonie Denise Weber (Luxemburg, Luksemburg), John Jephson Hilary (London, Ujedinjena Kraljevina), Ileana-Lavinia Andrei (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: Professor B. Kempen)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Komisije o odbijanju registracije europske građanske inicijative „STOP TTIP” od 10. rujna 2014. – C (2014)6501;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka i mogućih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 11. stavka 4. UEU-a kao i članka 2. točke 1. i članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe (EZ) br. 211/2011 (1) jer je Komisija smatrala da planirana građanska inicijativa ne ulazi u područje nadležnosti Komisije

                           —

                           Tužitelji ovdje ističu da je pogrešno obrazloženje Komisije da namjeravana preporuka Komisiji da opozove pregovarački mandat za „Transatlantic Trade and Investment Partnership” (TTIP) nije usmjerena na „pravni akt” u smislu članka 11. stavka 4. UFEU-a. Naime, i dodjela i opoziv pregovaračkog mandata odluke su Vijeća u smislu članka 288. stavka 4. UFEU-a, što su istodobno „pravni akti” u smislu članka 11. stavka 4. UFEU-a.

                           —

                           Tužitelji nadalje ističu da je također pogrešno daljnje obrazloženje Komisije prema kojem se građanskom inicijativom protiv „Comprehensive Economic and Trade Agreementa” (CETA-e) i TTIP-a ne može zahtijevati da se Komisija suzdrži od toga da Vijeću preporuči prihvaćanje odgovarajućih ispregovaranih međunarodnih ugovora te se ne može zahtijevati da Komisija preporuči odluku o neprihvaćanju odgovarajućih ispregovaranih ugovora. Naime, iz članka 11. stavka 4. UEU-a, članka 2. točke 1. i članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 211/2011 nikako ne proizlazi da bi građanske inicijative za ukidanje postojećih pravnih akata ili za neusvajanje planiranih pravnih akata trebale biti nedopuštene.

                           —

                           Tužitelji usto tvrde da je odbijanje registracije građanske inicijative „STOP-TTIP” nezakonito i zbog toga što planirana građanska inicijativa u svakom slučaju nije „očito” izvan područja nadležnosti Komisije u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Uredbe br. 211/2011.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda općih načela dobrog upravljanja u smislu članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i obveze jednakog postupanja u smislu članka 20. te Povelje

                           —

                           Prema mišljenju tužiteljâ, Komisija nije poštovala ta načela jer je u slučaju tužiteljâ odbila registraciju građanske inicijative protiv TTIP-a i CETA-e, iako je prije toga registrirala građansku inicijativu za otkazivanje sporazuma o slobodi kretanja sa Švicarskom („Swiss-Out-Initiative”).

      (1)  Uredba (EU) br. 211/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o građanskoj inicijativi (SL L 65, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 20., svezak 1., str. 31.).


title: Predmet T-748/15: Rješenje Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Gauff protiv EUIPO-a – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/38

         Rješenje Općeg suda od 18. srpnja 2017. – Gauff protiv EUIPO-a – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)
   (Predmet T-748/15) (1)

   (2017/C 300/48)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 78, 29. 2. 2016.


title: Predmet T-377/17: Tužba podnesena 15. lipnja 2017. – SQ protiv EIB-a

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/48

         Tužba podnesena 15. lipnja 2017. – SQ protiv EIB-a
   (Predmet T-377/17)
   (2017/C 277/70)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: SQ (zastupnici: N. Cambonie i P. Walter, odvjetnici)

      Tuženik: Europska investicijska banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi pobijanu odluku s obzirom na to da je predsjednik pogrešno utvrdio, kao prvo, da prakse koje je direktor za komunikaciju provodio protiv tužitelja, koje su navedene u točkama 20. do 24., 25., 31., 34., 46., 50. i 51. izvještaja, ne predstavljaju prakse uznemiravanja, kao drugo, da nije bilo potrebe za pokretanje stegovnog postupka protiv navedenog direktora i, kao treće, da pobijana odluka kojom je utvrđeno da je tužitelj bio žrtva uznemiravanja mora ostati strogo povjerljiva;

               —

               naloži EIB-u plaćanje naknade, kao prvo, neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio zbog praksi uznemiravanja direktora za komunikaciju utvrđenih u pobijanoj odluci i da mu s te osnove dodijeli 121 992 (sto dvadeset jednu tisuću devetsto devedeset dva) eura, kao drugo, neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio, a koja je odvojiva od nezakonitosti zbog koje je pobijana odluka djelomično poništena i da mu s te osnove dodijeli 25 000 (dvadeset i pet tisuća) eura, i kao treće, neimovinske štete nastale, s jedne strane, zbog toga što je glavna direktorica kadrovskih poslova počinila povredu neovisnosti postupka izvješćivanja koji je proveo direktor za praćenje usklađenosti i, s druge strane, zbog čina zastrašivanja ili prijetnje odmazdom glavne direktorice kadrovskih poslova prema tužitelju, te da mu s te osnove dodijeli 25 000 (dvadeset i pet tisuća eura);

               —

               naloži EIB-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava i očitim pogreškama u ocjeni prilikom kvalifikacije određenih praksi koje je naveo tužitelj, a kojima je zahvaćena odluka Europske investicijske banke (EIB) od 20. ožujka 2017. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka). Taj je tužbeni razlog podijeljen na dva dijela:

                           —

                           prvi dio, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava u primjeni uvjeta prema kojem se uznemiravanje mora ponavljati;

                           —

                           drugi dio, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni koje proizlaze iz činjenice da su određene prijavljene prakse bile objektivno takve da imaju negativan učinak na samopouzdanje i samopoštovanje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama vezanim za nepokretanje stegovnog postupka, a koji je podijeljen na dva dijela:

                           —

                           prvi dio, istaknut kao glavni, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava;

                           —

                           drugi dio, istaknut podredno, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i/ili povredi načela proporcionalnosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava i očitim pogreškama u ocjeni vezano za obvezu tužitelja da poštuje povjerljivost pobijane odluke prema kojoj je on bio žrtva uznemiravanja od strane direktora za komunikaciju.


title: Predmet T-87/14: Tužba podnesena 7. veljače 2014. – Islamic Republic of Iran Shipping Lines i drugi protiv Vijeća

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/30

         Tužba podnesena 7. veljače 2014. – Islamic Republic of Iran Shipping Lines i drugi protiv Vijeća
   (Predmet T-87/14)
   2014/C 129/37
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran); Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran); IRISL Europe GmbH (Hamburg, Njemačka); IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Iran); Irano Misr Shipping Co. (Teheran); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran); Shipping Computer Services Co. (Teheran); Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheran); South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran); i Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran) (zastupnici: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister, i M. Taher, Solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća 2013/685/ZVSP od 26. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 316, str. 46.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1203/2013 od 26. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 316, str. 1.), u mjeri u kojoj se primjenjuju na tužitelje;

               —

               proglasi neprimjenjivima Odluku Vijeća 2013/497/ZVSP od 10. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 272, str. 46.) i Uredbu Vijeća (EU) br. 971/2013 od 10. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 272, str. 1.);

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelji ističu „prigovor protupravnosti” tražeći da se mjere iz mjeseca listopada proglase nezakonitima jer su donesene bez prikladnog pravnog temelja te se njima povređuju legitimna očekivanja tužiteljâ, načela pravomoćnosti i pravne sigurnosti te načela ne bis in idem i res judicata, diskriminira IRSL te neopravdano i nerazmjerno povređuju njegova temeljna prava, krši pravo tužiteljâ na obranu i zlorabe ovlasti Vijeća.
   U prilog tužbi za poništenje pobijanih mjera tužitelji ističu sljedeće tužbene razloge.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji o nedostatku primjerenog pravnog temelja za donošenje pobijanih mjera.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Vijeće očito pogriješilo odlučivši mjerama obuhvatiti svakog od tužitelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Vijeće povrijedilo prava tužiteljâ na obranu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da se pobijanim mjerama povređuju legitimna očekivanja tužiteljâ, načela pravomoćnosti i pravne sigurnosti, načela res iudicata i non bis in idem te načelo nediskriminacije.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da se pobijanim mjerama neopravdano i nerazmjerno povređuju temeljna prava tužiteljâ, osobito njihova prava na ugled i na poštovanje vlasništva.


title: Predmet C-83/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbetsdomstolen – Švedska) – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet protiv Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO) (Pomorski promet — Sloboda pružanja usluga — Uredba (EEZ) br. 4055/86 — Primjenjivost na promet obavljen iz država stranaka Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) ili prema njima brodovima koji plove pod zastavom treće zemlje — Sindikalna djelovanja u lukama takve države u korist državljana treće zemlje zaposlenih na tim brodovima — Odsutnost utjecaja nacionalnosti tih radnika i brodova na primjenjivost prava Unije)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/9

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbetsdomstolen – Švedska) – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet protiv Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Predmet C-83/13) (1)

   ((Pomorski promet - Sloboda pružanja usluga - Uredba (EEZ) br. 4055/86 - Primjenjivost na promet obavljen iz država stranaka Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) ili prema njima brodovima koji plove pod zastavom treće zemlje - Sindikalna djelovanja u lukama takve države u korist državljana treće zemlje zaposlenih na tim brodovima - Odsutnost utjecaja nacionalnosti tih radnika i brodova na primjenjivost prava Unije))
   2014/C 315/13
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Arbetsdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet

      Tuženici: Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Izreka

   Članak 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 4055/86 od 22. prosinca 1986. o primjeni načela slobode pružanja usluga u pomorskom prometu između država članica te između država članica i trećih zemalja treba tumačiti na način da se društvo sa sjedištem u državi stranci Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. koje je vlasnik broda koji plovi pod zastavom treće zemlje i kojim su pružene usluge pomorskog prometa iz države stranke tog sporazuma ili prema njoj može koristiti slobodom pružanja usluga pod uvjetima da se to društvo može kvalificirati kao pružatelj tih usluga jer iskorištava taj brod i da korisnici tih usluga imaju sjedište u državama strankama navedenoga sporazuma različitima od one u kojoj navedeno društvo ima sjedište.

      (1)  SL C 114, 20.4.2013.


title: Predmet C-457/16 P: Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Global Steel Wire, S.A. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias i dr. protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/14

         Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Global Steel Wire, S.A. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias i dr. protiv Komisije
   (Predmet C-457/16 P)
   (2016/C 392/19)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Global Steel Wire, S. A. (zastupnici: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti presudu Općeg suda od 2. lipnja 2016. u predmetima T-426/10 do T-429/10, a osobito u predmetu T-429/10, Global Steel Wire S.A. protiv Europske komisije.

               —

               Naložiti Europskoj komisiji snošenje troškova ovog postupka i troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe sljedeća tri žalbena razloga:

      O pripisivanju povrede u vezi s dodatnim indicijama:

               1.

               Kao prvo, Opći sud je iskrivio činjenice i nije obrazložio navodno postojanje strukturnih veza između društava TQ i GSW prije 1996. te je počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom pravne kvalifikacije činjenica koje se odnose na odgovorne subjekte za povredu tijekom cijelog razdoblja povrede.

               2.

               Kao drugo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom ocjenjivanja dokaza povredom obveza u području sudskog nadzora, nije dao obrazloženje te je primijenio pogrešan pravni standard prilikom ocjene da je postojanje jednog upravitelja pravno relevantna indicija postojanja jedne gospodarske jedinice.

               3.

               Kao treće, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom pravne kvalifikacije te je iskrivio činjenice u odnosu na percepciju konkurenata.

               4.

               Kao četvrto, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom pravne kvalifikacije činjenica koje se odnose na preklapanje osoblja.

               5.

               Kao peto, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom pravne kvalifikacije činjenica koje se odnose na raspodjelu proizvodnih i prodajnih aktivnosti društva AP između društva GSW i njegovih pripadajućih poduzetnika.

               6.

               Kao šesto, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom pravne kvalifikacije činjenica koje se odnose na navodni sastanak.

      O pripisivanju povrede u vezi s pravnim sljedništvom poduzetnika:

               7.

               Kao sedmo, Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard prilikom ocjene pravnog sljedništva poduzetnika.

               8.

               Kao osmo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom pravne kvalifikacije činjenica smatrajući da su i društvo GSW i društvo MRT odgovorni za postupanje društva Trenzas y Cables.

      O pripisivanju povrede u vezi s ocjenom izvršavanja odlučujućeg utjecaja i podnesenim dokazima radi osporavanja pretpostavke postojanja stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja:

               9.

               Kao deveto, Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard prilikom ocjene izvršavanja odlučujućeg utjecaja te nije obrazložio pripisivanje društvu GSW postupanje društva TQ tijekom cijelog razdoblja povrede.

               10.

               Kao deseto, Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard prilikom utvrđivanja postojanja stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja, počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom ocjene dokaza koje je podnio žalitelj radi osporavanja pretpostavke postojanja stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja u svojim pripadajućim poduzetnicima te je povrijedio obveze u području sudskog nadzora.

      O nemogućnosti plaćanja:

               11.

               Kao jedanaesto, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava povredom prava obrane kada je smatrao, u mjeri u kojoj je Komisija svoju ocjenu žaliteljeve mogućnosti plaćanja temeljila na činjenicama koje je žalitelj podnio i koje su mu bile poznate, da je Komisija poštovala žaliteljevo pravo na saslušanje.

               12.

               Kao dvanaesto, u vezi s navodnom žaliteljevom mogućnošću dobivanja vanjskog financiranja, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava ocjenjujući dokaze na način da svoju nadležnost u području sudskog nadzora nije izvršavao u skladu s pravom, nadalje, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava koja se odnosi na povredu obveze obrazlaganja i, naposljetku, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava koja se sastoji u iskrivljavanju činjenica i dokaza koji se odnose na žaliteljevu mogućnost dobivanja vanjskog financiranja.

               13.

               Kao trinaesto, u vezi s navodnom žaliteljevom mogućnošću obraćanja dioničarima, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom ocjene dokaza i, u svakom slučaju, povrijedio je svoju obvezu preispitivanja u okviru neograničene nadležnosti kada je smatrao da žalitelj Komisiji nije podnio potrebne podatke radi ocjene važnosti imovine njegovih dioničara i, također, Opći sud počinio je pogrešku u obrazlaganju jer nije objasnio razloge zbog kojih Deloitteova izvješća na koja se ta stranka poziva nemaju dokaznu snagu.


title: Predmet C-22/14 P: Žalba koju je 17. siječnja 2014. podnio Three-N-Products Private Ltd protiv presude Općeg suda od (treće vijeće) donesene 7. studenog 2013. u predmetu T-63/13, Three-N-Products Private Lt protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/33

         Žalba koju je 17. siječnja 2014. podnio Three-N-Products Private Ltd protiv presude Općeg suda od (treće vijeće) donesene 7. studenog 2013. u predmetu T-63/13, Three-N-Products Private Lt protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-22/14 P)
   2014/C 315/54
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Three-N-Products Private Ltd (zastupnici: M. Thewes i T. Chevrier, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   Rješenjem od 2. srpnja 2014. Sud (šesto vijeće) odbio je žalbu.


title: Predmet C-499/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – W, V protiv X (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članci 8. do 15. — Nadležnost u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja — Uredba (EZ) br. 4/2009 — Članak 3. točka (d) — Suprotstavljene odluke koje su donijeli sudovi različitih država članica — Dijete koje uobičajeno boravi u državi članici boravišta svoje majke — Nadležnost sudova države članice boravišta oca za izmjenu pravomoćne odluke koju su prethodno donijeli o boravištu djeteta, obvezi uzdržavanja i izvršavanju prava na kontakt s djetetom — Nepostojanje)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – W, V protiv X
   (Predmet C-499/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članci 8. do 15. - Nadležnost u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja - Uredba (EZ) br. 4/2009 - Članak 3. točka (d) - Suprotstavljene odluke koje su donijeli sudovi različitih država članica - Dijete koje uobičajeno boravi u državi članici boravišta svoje majke - Nadležnost sudova države članice boravišta oca za izmjenu pravomoćne odluke koju su prethodno donijeli o boravištu djeteta, obvezi uzdržavanja i izvršavanju prava na kontakt s djetetom - Nepostojanje))
   (2017/C 112/10)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: W, V

      Tuženik: X

      Izreka

   Članak 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 i članak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja treba tumačiti na način da, u predmetu poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, sudovi države članice koji su donijeli pravomoćnu odluku u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću i obvezom uzdržavanja koje se odnose na maloljetno dijete više nisu nadležni za izmjenu odredaba donesenih tom odlukom jer se uobičajeno boravište tog djeteta nalazi na državnom području druge države članice. Za odlučivanje o tom zahtjevu nadležni su sudovi potonje države članice.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


title: Predmet C-699/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Brockenhurst College (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Izuzeća — Isporuke restoranskih usluga i usluga zabavnih aktivnosti koje obrazovna ustanova pruža užoj javnosti uz naknadu)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/10

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Brockenhurst College
   (Predmet C-699/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Izuzeća - Isporuke restoranskih usluga i usluga zabavnih aktivnosti koje obrazovna ustanova pruža užoj javnosti uz naknadu))
   (2017/C 213/09)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Tuženik: Brockenhurst College

      Izreka

   Članak 132. stavak 1. točku (i) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se kao usluge koje su „usko povezane” s glavnom isporukom obrazovanja i stoga izuzete od poreza na dodanu vrijednost (PDV) mogu kvalificirati aktivnosti koje se obavljaju u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, a koje se sastoje od toga da studenti više obrazovne ustanove u okviru svojeg obrazovanja i uz naknadu trećim osobama pružaju restoranske usluge i usluge zabavnih aktivnosti, ako su te usluge bitne za njihovo obrazovanje i ako im osnovna svrha nije stvaranje dodatnog prihoda toj ustanovi putem transakcija koje su u izravnom tržišnom natjecanju s onima komercijalnih društava koja podliježu PDV-u, što je dužan provjeriti nacionalni sud.

      (1)  SL C 78, 29. 2. 2016.


title: Predmet C-437/15 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 17. svibnja 2017. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv Deluxe Entertainment Services Group Inc. (Žalba — Žig Europske unije — Figurativni žig koji sadržava verbalni element „deluxe” — Ispitivačevo odbijanje registracije)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 17. svibnja 2017. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo protiv Deluxe Entertainment Services Group Inc.
   (Predmet C-437/15 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Figurativni žig koji sadržava verbalni element „deluxe” - Ispitivačevo odbijanje registracije))
   (2017/C 239/07)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (zastupnici: L. Gellman, advocate i M. Esteve Sanz, abogada)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 4. lipnja 2015., Deluxe Laboratories/OHIM (deluxe) (T-222/14, neobjavljena, EU:T:2015:364).

               2.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 346, 19. 10. 2015.


title: Predmet T-785/16: Rješenje Općeg suda od 16. svibnja 2017. – BSH Electrodomesticos España protiv EUIPO-a – DKSH International (Ufesa) „Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Ufesa — Mirno rješavanje spora — Tužiteljevo stjecanje žiga za koji je zatražena registracija — Obustava postupka”

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/25

         Rješenje Općeg suda od 16. svibnja 2017. – BSH Electrodomesticos España protiv EUIPO-a – DKSH International (Ufesa)
   (Predmet T-785/16) (1)

   („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Ufesa - Mirno rješavanje spora - Tužiteljevo stjecanje žiga za koji je zatražena registracija - Obustava postupka”)
   (2017/C 231/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BSH Electrodomesticos España, SA (Huarte-Pamplona, Španjolska) (zastupnik: M. de Justo Bailey, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Duarte Guimarães i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: DKSH International Ltd. (Zürich, Švicarska) (zastupnici: C. Johannsen i J. Stock, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. srpnja 2016. (predmet R 1691/2015-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava BSH Electrodomesticos España i DKSH International.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               BSH Electrodomesticos España, SA nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo.

               3.

               DKSH International Ltd. snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.


title: Predmet T-73/14: Tužba podnesena 4. veljače 2014. – Red Bull protiv OHIM-a – Automobili Lamborghini (prikaz dva bika)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/38

         Tužba podnesena 4. veljače 2014. – Red Bull protiv OHIM-a – Automobili Lamborghini (prikaz dva bika)
   (Predmet T-73/14)
   2014/C 102/59
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austrija) (zastupnici: V. von Bomhard, J. Fuhrmann, A. Renck, odvjetnici i I. Fowler, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Automobili Lamborghini SpA (Sant’ Agata Bolognese, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 14. studenoga 2013. u predmetu R 1263/2012-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući troškove tužitelja, a u slučaju službene intervencije i troškove drugih sudionika pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za opoziv: figurativni žig koji prikazuje dva bika, za proizvode iz razreda 12 (žig Zajednice br. 3 629 342)

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva opoziv žiga Zajednice: Automobili Lamborghini SpA

      Odluka Odjela za poništaje: Zahtjev za opoziv je prihvaćen.

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-38/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2016. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Compass Contract Services Limited protiv Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2016. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Compass Contract Services Limited protiv Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Predmet C-38/16)
   (2016/C 106/29)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Compass Contract Services Limited

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prethodna pitanja

               1.

               Dovodi li način na koji Ujedinjena kraljevina postupa s tužbama Fleming u vezi s izlaznim porezima (koje se mogu podnijeti za razdoblja koja su završila prije 4. prosinca 1996.) i tužbama Fleming u vezi s ulaznim porezima (koje se mogu podnijeti za razdoblja koja su završila prije 1. svibnja 1997. – tj. kasnije nego tužbe Fleming u vezi s izlaznim porezima) do:

                           a)

                           povrede načela jednakog postupanja prava EU-a; i/ili

                           b)

                           povrede načela porezne neutralnosti prava EU-a; i/ili

                           c)

                           povrede načela učinkovitosti prava EU-a; i/ili

                           d)

                           povrede bilo kojeg drugog relevantnog načela prava EU-a?

               2.

               Ako je odgovor na pitanja 1.(a) do 1.(d) pozitivan, na koji način treba postupati s tužbama Fleming u vezi s izlaznim porezima koje se odnose na razdoblje od 4. prosinca 1996. do 30. travnja 1997.?


title: Predmet T-845/14: Rješenje Općeg suda od 30. studenoga 2015. – August Brötje protiv OHIM-a (HydroComfort) („Žig Zajednice — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice HydroComfort — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Tužba koja je očito pravno neutemeljena”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/57

         Rješenje Općeg suda od 30. studenoga 2015. – August Brötje protiv OHIM-a (HydroComfort)
   (Predmet T-845/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice HydroComfort - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Tužba koja je očito pravno neutemeljena”))
   (2016/C 038/76)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: August Brötje GmbH (Rastede, Njemačka) (zastupnici: S. Pietzcker i C. Spintig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: W. Schramek, D. Walicka i A. Schifko, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. listopada 2014. (predmet R 1302/2014-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka HydroComfort kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu August Brötje GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 89, 16. 3. 2015.


title: Predmet C-114/14: Tužba podnesena 10. ožujka 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Švedske

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/26

         Tužba podnesena 10. ožujka 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Švedske
   (Predmet C-114/14)
   2014/C 135/31
   Jezik postupka: švedski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Enegren i L. Lozano Palacios, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Švedska

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da Kraljevina Švedska nije ispunila svoje obveze prema članku 132. stavku 1. točki (a) i članku 135. stavku 1. točki (h) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) s obzirom da nije izuzela od poreza na dodanu vrijednost poštanske usluge koje obavljaju javne poštanske službe, isporuku robe koja je s time povezana, kao ni isporuke po nominalnoj vrijednosti poštanskih marki koje se mogu koristiti za poštanske usluge unutar države.

               —

               naložiti Kraljevini Švedskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Europska komisija je podnijela tužbu protiv Kraljevine Švedske prema članku 258. UFEU-a na zbog sljedećih razloga.
   Članak 132. stavak 1. točka (a) Direktive 2006/112 navodi da su države članice dužne izuzeti od poreza isporuku usluga koju obavljaju javne poštanske službe i isporuku robe koja je s time povezana.
   Članak 135. stavak 1. točka (h) Direktive 2006/112 propisuje da su da su države članice dužne izuzeti od poreza isporuku po nominalnoj vrijednosti poštanskih marki koje se mogu koristiti za poštanske usluge.
   Kraljevina Švedska je naložila Posten AB-u isporuku općih usluga uključujući trajno obavljanje poštanske usluge određene kvalitete na cijelom svom području po pristupačnim cijenama za sve korisnike u skladu s člankom 3. Direktive 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutrašnjeg tržišta poštanskih usluga Zajednice i poboljšanju kvalitete usluga (2).
   Komisija smatra da Posten AB, isporukom općih usluga navedenih u članku 3. Direktive 97/67, predstavlja javnu poštansku službu u smislu članka 132. Direktive 2006/112.
   Kraljevina Švedska nije izuzela od poreza poštanske usluge Posten AB-a i isporuku po nominalnoj vrijednosti poštanskih marki koje se mogu koristiti za poštanske usluge unutar države.

      (1)  SL 2006 L 347, str. 1.

      (2)  SL 1998 L 15, str. 14.


title: Predmet T-561/17: Tužba podnesena 15. kolovoza 2017. – L-Shop-Team protiv EUIPO-a (bags2GO)

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/44

         Tužba podnesena 15. kolovoza 2017. – L-Shop-Team protiv EUIPO-a (bags2GO)
   (Predmet T-561/17)
   (2017/C 347/58)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: L-Shop-Team GmbH (Dortmund, Njemačka) (zastupnik: A. Sautter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „bags2GO” – prijava za registraciju br. 15 356 901

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. lipnja 2017. u predmetu R 1650/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtjeva da,

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-85/15: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2017. – AW protiv EUIPO-a – Pharma Mar (YLOELIS) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije YLOELIS — Raniji verbalni žig Europske unije YONDELIS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/18

         Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2017. – AW protiv EUIPO-a – Pharma Mar (YLOELIS)
   (Predmet T-85/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije YLOELIS - Raniji verbalni žig Europske unije YONDELIS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 221/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Alfa Wassermann SpA (AW) (Alanno, Italija), kojemu je dopušteno stupanje u postupak na mjesto društva Alfa Wassermann Hungary Kft (zastupnici: M. Best, U. Pfleghar i S. Schäffner, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Španjolska) (zastupnik: N. González-Alberto Rodríguez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. prosinca 2014. (predmet R 1100/2014-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Pharma Mar i Alfa Wassermann Hungary.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Alfa Wassermann SpA (AW) nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet C-309/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 26. rujna 2013. — Europska komisija protiv Republike Finske (Povreda obveze države članice — Oporezivanje — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 306. do 310. — Posebna odredba za putničke agente — Razlike u jezičnim verzijama — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe na osobe koje nisu putnici — Pojmovi „putnik” i „klijent” )

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 26. rujna 2013. — Europska komisija protiv Republike Finske
   (Predmet C-309/11) (1)

   (Povreda obveze države članice - Oporezivanje - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 306. do 310. - Posebna odredba za putničke agente - Razlike u jezičnim verzijama - Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe na osobe koje nisu putnici - Pojmovi „putnik” i „klijent”)
   2013/C 344/11
   Jezik postupka: finski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Lozano Palacios i I. Koskinen, agenti)

      Tuženik: Republika Finska (zastupnik: J. Heliskoski, agent)

      Intervenijenti koji podržavaju tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, T. Müller i J. Očková, agenti), Helenska Republika (zastupnik: E.-M. Mamouna, agent), Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Huerta, agent), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues i J.-S. Pilczer, agenti), Republika Poljska (zastupnici: A. Kraińska, A. Kramarczyk, M. Szpunar i B. Majczyna, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Povreda članaka 306. do 310. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenog 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) — Posebna odredba za putničke agente — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe za oporezivanje putničkih agenata kod transakcija koje oni obavljaju s korisnicima koji nisu putnici

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europska komisija snosit će troškove Republike Finske.

               3.

               Češka Republika, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika i Republika Poljska snose svoje troškove.

      (1)  SL C 252, 27.8.2011.


title: Predmet T-43/17: Tužba podnesena 24. siječnja 2017. – No Limits protiv EUIPO-a – Morellato (NO LIMITS)

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/17

         Tužba podnesena 24. siječnja 2017. – No Limits protiv EUIPO-a – Morellato (NO LIMITS)
   (Predmet T-43/17)
   (2017/C 095/26)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: No Limits International Investments SA (Bissone, Švicarska) (zastupnik: F. Canu, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Morellato SpA (Fratte di Santa Giustina in Colle, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „NO LIMITS” – žig Europske unije br. 67 967

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. studenoga 2016. u predmetu R 2007/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO –u i intervenijentu snošenje troškova postupka R 2007/2015-5 pred žalbenim vijećem, postupka 2919C pred Odjelom za poništaje i postupka pred Općim sudom Europske unije.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda i/ili pogrešna primjena članka 53. stavka 1. Uredbe o žigu Europske unije – pogreška u pobijanoj odluci u pogledu relevantnog datuma ocjene ništavosti žiga Europske unije;

               —

               Povreda i/ili pogrešna primjena članka 53. Uredbe o žigu Europske unije – nepostojeće, nedostatno i proturječno obrazloženje o primjenjivosti utvrđenjâ Corte d’Appello di Milano u pravomoćnoj presudi br. 4425/2013 na žig Europske unije;

               —

               Nepostojeće, nedostatno i proturječno obrazloženje primjenjivosti članka 54. stavka 2. Uredbe o žigu Europske unije na žig Europske unije;

               —

               Povreda i/ili pogrešna primjena članka 53. Uredbe o žigu Europske unije – pogrešno i proturječno obrazloženje.


title: Predmet C-305/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2017. uputio Okresný súd Bratislava (Slovačka) – FENS spol. s r.o. protiv Slovačke Republike – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2017. uputio Okresný súd Bratislava (Slovačka) – FENS spol. s r.o. protiv Slovačke Republike – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví
   (Predmet C-305/17)
   (2017/C 269/10)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Okresný súd Bratislava (Slovačka)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: FENS spol. s r.o.

      Tuženik: Slovačka Republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 30. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba poput odredbe iz članka 12. stavka 9. Nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 317/2007 Z. z., ktorým sa ustanovujú pravidlá pre fungovanie trhu s elektrinou (Uredba vlade Slovačke Republike br. 317/2007 o pravilima funkcioniranja tržišta električne energije) (u daljnjem tekstu: Uredba) kojom se propisuje posebna novčana naknada za izvoz električne energije s državnog područja Slovačke Republike, a da se ne razlikuje to izvozi li se električnu energiju sa slovačkog državnog područja u države članice Europske unije ili ju se izvozi u treće zemlje, u slučaju kada izvoznik električne energije ne dokaže da je električna energija koja se izvozi uvezena na državno područje Slovačke Republike, odnosno kada je riječ o novčanoj naknadi koja se naplaćuje samo za električnu energiju koja se proizvodi na državnom području Slovačke Republike i od tuda izvozi?

               2.

               Je li novčana naknada, poput naknade iz članka 12. stavka 9. [Uredbe], odnosno novčana naknada koja se naplaćuje samo za električnu energiju proizvedenu u Slovačkoj Republici i koja se istovremeno izvozi s državnog područja Slovačke Republike, a da se ne razlikuje to izvozi li se u treće zemlje ili je riječ o izvozu u države članice Europske unije, davanje s istovrsnim učinkom kao carina u smislu članka 28. stavka 1. UFEU-a?

               3.

               Je li nacionalna odredba poput one iz članka 12. stavka 9. [Uredbe] u skladu s načelom slobodnog kretanja robe iz članka 28. UFEU-a?


title: Predmet C-1/15: Tužba podnesena 6. siječnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Austrije

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/19

      Tužba podnesena 6. siječnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Austrije
      (Predmet C-1/15)
      (2015/C 073/26)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Erlbacher i A. Aresu, agenti)

         Tuženik: Republika Austrija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da

                  —

                  utvrdi da je Republika Austrija povrijedila obveze koje proizlaze iz članka 41. stavka 1. Dodatnog protokola (1) i članka 13. Odluke br. 1/80, tako što je donijela i na snazi održala članak 1. stavak 2. točku 1., članak 2. stavak 1. točku 9., članak 10. stavak 3. točku 4., članak 14. u vezi s člancima 14.a i 14.b te članak 21. stavke 1. i 2. i članak 21.a Saveznog zakona o poslovnom nastanu i boravku u Austriji;

                  —

                  naloži Republici Austriji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Pojedine odredbe Saveznog zakona o poslovnom nastanu i boravku u Austriji nisu u skladu s pravom Unije, u dijelu u kojem se odnose na turske državljane. Pritom je osobito riječ o:

                  —

                  obvezi podnositelja zahtjeva da prvi zahtjev za ulazak na savezno područje podnese mjesno nadležnom predstavništvu u inozemstvu te da ondje čeka odluku;

                  —

                  određivanju najniže dobi od 21 godine za podnošenje zahtjeva za odobrenje boravka po osnovi spajanja obitelji;

                  —

                  dokazu poznavanja njemačkog jezika prilikom podnošenja prvog zahtjeva za izdavanje dozvole za boravak kao i o uvođenju „ugovora o integraciji”.

            Prigovor Republike Austrije da je okružnicom Bundesministerium für Inneres (Saveznog ministarstva za unutarnje poslove) dala uputu uredima za poslovni nastan i boravak stranaca da zahtjeve turskih državljana pojedinačno ispitaju u skladu s pravom Unije, ne može otkloniti povredu obveza koje proizlaze iz članka 41. stavka 1. Dodatnog protokola i članka 13. Odluke 1/80.

         (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2760/72 od 19. prosinca 1972. o sklapanju Dodatnog protokola i Financijskog protokola potpisanih 23. studenoga 1970. i priloženih Sporazumu o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske te o mjerama potrebnima za njihovo stupanje na snagu (SL L 293, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 54., str. 3.).


title: Predmet T-517/14: Rješenje Općeg suda od 13. listopada 2015. – Pelikan protiv OHIM-a – RMP (be.bag)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/77

         Rješenje Općeg suda od 13. listopada 2015. – Pelikan protiv OHIM-a – RMP (be.bag)
   (Predmet T-517/14) (1)

   (2015/C 398/90)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet T-292/14: Tužba podnesena 28. travnja 2014. – Cipar protiv OHIM-a (XAΛΛOYMI)

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/21

         Tužba podnesena 28. travnja 2014. – Cipar protiv OHIM-a (XAΛΛOYMI)
   (Predmet T-292/14)
   2014/C 245/28
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, Barrister, i V. Marsland, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 19. veljače 2014. u predmetu R 1849/2013-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „XAΛΛOYMI” za proizvode u razredu 29 – prijava žiga Zajednice br. 11 578 473

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (c) i (b) Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-266/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 15. svibnja 2013. — L. Kik, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 15. svibnja 2013. — L. Kik, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-266/13)
   (2013/C 207/48)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-347/17: Tužba podnesena 2. lipnja 2017. – FLA Europe protiv Komisije

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/39

         Tužba podnesena 2. lipnja 2017. – FLA Europe protiv Komisije
   (Predmet T-347/17)
   (2017/C 249/53)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: FLA Europe NV (Oudenaarde, Belgija) (zastupnik: A. Willems, S. De Knop i B. Natens, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2017/423 od 9. ožujka 2017. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama koju proizvode trgovačka društva Fujian Viscap Shoes Co. Ltd, Vietnam Ching Luh Shoes Co. Ltd, Vinh Thong Producing-Trading-Service Co. Ltd, Qingdao Tae Kwang Shoes Co. Ltd, Maystar Footwear Co. Ltd, Lien Phat Company Ltd, Qingdao Sewon Shoes Co. Ltd, Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd, PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co. Ltd, An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co. Ltd, Samyang Vietnam Co. Ltd, Qingdao Samho Shoes Co. Ltd, Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd i Dongguan Texas Shoes Limited Co. i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 5. stavaka 1. i 2. UEU-a. Podredno se ističe povreda načela institucionalne ravnoteže u smislu članka 13. stavka 2. UEU-a.

                           —

                           Pobijana uredba uopće nema pravnog temelja.

                           —

                           Komisija nije bila ovlaštena donijeti pobijanu uredbu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 266. UFEU-a jer nisu bile donesene mjere potrebne za provedbu presude Suda od 4. veljače 2016., C&J Clark International (C-659/13 i C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 1. stavka 1. i članka 10. stavka 1. Uredbe (EU) 2016/1036 (1) i načela pravne sigurnosti (zabrana retroaktivnosti) jer su antidampinške pristojbe bile uvedene na proizvode u slobodnom prometu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 21. Uredbe (EU) 2016/1036 jer su antidampinške pristojbe bile uvedene bez nove ocjene interesa Unije.

               5.

               Peti tužbeni razlog: povreda članka 5. stavaka 1. i 4. UEU-a jer je bio donesen pravni akt koji prekoračuje ono što je nužno za ostvarivanje njegova cilja.

      (1)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: Predmet T-141/15: Presuda Općeg suda od 20. listopada 2016. – Češka Republika protiv Komisije („EFJP i EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Zaštita vinograda — Izdaci nastali za Češku Republiku — Pravna sigurnost — Legitimna očekivanja”)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/23

      Presuda Općeg suda od 20. listopada 2016. – Češka Republika protiv Komisije
      (Predmet T-141/15) (1)

      ((„EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Zaštita vinograda - Izdaci nastali za Češku Republiku - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja”))
      (2016/C 454/42)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Očková, J. Vláčil i L. Březinová, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Eggers i P. Ondrůšek, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/103 od 16. siječnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2015., L 16, str. 33.) u dijelu u kojem se njome isključuju izdaci koje je Češka Republika planirala na temelju EFJP-a u korist određene mjere zaštite vinograda za razdoblje od 2010. do 2012. u ukupnom iznosu od 2 123 199,04 eura.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Češkoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 213, 29. 6. 2015.


title: Predmet C-201/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. travnja 2016. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Majid (ili i Madzhdi) Shiri

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. travnja 2016. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Majid (ili i Madzhdi) Shiri
   (Predmet C-201/16)
   (2016/C 260/23)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Majid (ili i Madzhdi) Shiri

      Tuženo tijelo: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (1), koje predviđaju pravo na učinkovit pravni lijek protiv odluke o transferu, a osobito članak 27. stavak 1., s obzirom na uvodnu izjavu 19., tumačiti na način da se tražitelj azila može pozivati na to da je nadležnost prenesena na državu članicu moliteljicu zbog isteka šestomjesečnog roka za transfer (članak 29. stavak 2. u vezi s člankom 29. stavkom 1. Uredbe br. 604/2013)?
               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Nastupa li prijenos nadležnosti u skladu s člankom 29. stavkom 2. prvom rečenicom Uredbe br. 604/2013 već samim istekom roka za transfer ili prijenos nadležnosti zbog isteka roka zahtijeva i da nadležna država članica odbije obvezu prihvaćanja ili ponovnog prihvaćanja predmetne osobe?

      (1)  SL L 180, str. 31. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108.)


title: Predmet C-89/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – A2A SpA protiv Agenzia delle Entrate (Zahtjev za prethodnu odluku — Državne potpore — Određivanje obračuna kamata koje se odnose na povrat potpora nespojivih sa zajedničkim tržištem — Jednostavne ili složene kamate — Nacionalno zakonodavstvo koje za obračun kamata upućuje na odredbe Uredbe (EZ) br. 794/2004 — Odluka o povratu dostavljena prije stupanja na snagu te uredbe)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – A2A SpA protiv Agenzia delle Entrate
   (Predmet C-89/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Određivanje obračuna kamata koje se odnose na povrat potpora nespojivih sa zajedničkim tržištem - Jednostavne ili složene kamate - Nacionalno zakonodavstvo koje za obračun kamata upućuje na odredbe Uredbe (EZ) br. 794/2004 - Odluka o povratu dostavljena prije stupanja na snagu te uredbe))
   (2015/C 354/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A2A SpA

      Tuženik: Agenzia delle Entrate

      Izreka

   Članak 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u i članci 11. i 13. Uredbe Komisije (EZ) br. 794/2004 od 21. travnja 2004. o provedbi Uredbe br. 659/1999 ne protive se nacionalnom propisu kao što je članak 24. stavak 4. Zakonodavnog dekreta br. 185 od 29. studenoga 2008. o hitnim mjerama potpore za domaćinstvo, rad, zapošljavanje i poduzetnike te u svrhu izmjene nacionalnog strateškog okvira protukriznim mjerama, koji je na temelju Zakona br. 2 od 28. siječnja 2009. s izmjenama pretvoren u zakon, kojim se propisuje, upućivanjem na Uredbu br. 794/2004, primjena složenih kamata na povrat državne potpore, iako je odluka kojom je ta potpora proglašena nespojivom sa zajedničkim tržištem i kojom je naložen njezin povrat bila donesena i dostavljena odnosnoj državi članici prije stupanja na snagu te uredbe.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet T-765/16: Tužba podnesena 5. studenoga 2016. – Grupo Ganaderos de Fuerteventura protiv EUIPO-a (EL TOFIO El sabor de CANARIAS)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/47

         Tužba podnesena 5. studenoga 2016. – Grupo Ganaderos de Fuerteventura protiv EUIPO-a (EL TOFIO El sabor de CANARIAS)
   (Predmet T-765/16)
   (2017/C 006/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Grupo Ganaderos de Fuerteventura, SL (Puerto del Rosario, Španjolska) (zastupnik: E. Manresa Medina, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „EL TOFIO El sabor de CANARIAS” – prijava za registraciju br. 13 308 259

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. srpnja 2016. u predmetu R 1404/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (c) i (j) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-564/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2015. uputio Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Tibor Farkas protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2015. uputio Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Tibor Farkas protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alfödi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Predmet C-564/15)
   (2016/C 090/03)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tibor Farkas

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li sukladna odredbama Direktive o PDV-u (1), osobito načelu proporcionalnosti u odnosu na ciljeve porezne neutralnosti i sprečavanja porezne prijevare, praksa poreznog tijela koja se temelji na odredbama Zakona o PDV-u prema kojoj navedeno tijelo određuje da kupac dobra (ili primatelj usluge) snosi poreznu razliku u slučaju kada prodavatelj dobra (ili pružatelj usluge) izdaje račun u skladu s općim poreznim sustavom za transakciju na koju se primjenjuje obrnuti postupak oporezivanja, te kada riznici prijavljuje i plaća PDV koji se odnosi na navedeni račun, a kupac dobra (ili primatelj usluge), sa svoje strane, odbija PDV plaćen izdavatelju računa iako ne može ostvarivati svoje pravo na odbijanje PDV-a koji je izražen kao porezna razlika?

               2.

               Je li kazna zbog odabira pogrešne metode oporezivanja u slučaju prijave porezne razlike, koja također uključuje i izricanje porezne novčane kazne u visini od 50 %, proporcionalna ako nije nastao nikakav gubitak za riznicu i ako nema naznaka postojanja zlouporabe?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-443/11: Presuda Općeg suda od 11. rujna 2014. – Gold East Paper i Gold Huasheng Paper protiv Vijeća ( „Damping — Uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Kine — Tretman tržišnog gospodarstva — Rok za donošenje odluke koja se odnosi na tretman — Nepristrano i s pažnjom proveden ispitni postupak — Pravo na obranu — Očita pogreška u ocjeni — Načelo dobre uprave — Teret dokazivanja — Šteta — Utvrđivanje profitne marže — Utvrđivanje dotičnog proizvoda — Industrija Zajednice — Uzročna veza” )

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/6

         Presuda Općeg suda od 11. rujna 2014. – Gold East Paper i Gold Huasheng Paper protiv Vijeća
   (Predmet T-443/11) (1)

   ((„Damping - Uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Kine - Tretman tržišnog gospodarstva - Rok za donošenje odluke koja se odnosi na tretman - Nepristrano i s pažnjom proveden ispitni postupak - Pravo na obranu - Očita pogreška u ocjeni - Načelo dobre uprave - Teret dokazivanja - Šteta - Utvrđivanje profitne marže - Utvrđivanje dotičnog proizvoda - Industrija Zajednice - Uzročna veza”))
   2014/C 380/07
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Kina); i Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (zastupnici: V. Akritidis, Y. Melin i F. Crespo, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, uz asistenciju, prvo G. Berrisch, A. Polcyn, odvjetnici, i N. Chesaites, barrister, potom B. O’Connor, solicitor, i S. Gubel, odvjetnik)

      Intervenijenti koji podržavaju tužitelje: Europska komisija (zastupnici: M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti); Cepifine AISBL (Bruxelles, Belgija); Sappi Europe SA (Bruxelles); Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Italija); i Lecta SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: L. Ruessmann i W. Berg, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba za poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 451/2011 o utvrđenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 128, str. 1.), u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelje.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd i Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd snose, osim vlastitih troškova, i troškove kojima su bili izloženi Vijeće Europske unije, Cepifine AISBL, Sappi Europe SA, Burgo Group SpA i Lecta SA.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 298, 8.10.2011.


title: Predmet T-221/08: Presuda Općeg suda od 26. travnja 2016. – Strack protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na OLAF-ov spis istrage — Tužba za poništenje — Odluke o prešutnom i izričitom odbijanju pristupa — Izuzeće koje se odnosi na privatnost i integritet pojedinca — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa trećih osoba — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu procesa odlučivanja — Obveza obrazlaganja — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/41

      Presuda Općeg suda od 26. travnja 2016. – Strack protiv Komisije
      (Predmet T-221/08) (1)

      ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na OLAF-ov spis istrage - Tužba za poništenje - Odluke o prešutnom i izričitom odbijanju pristupa - Izuzeće koje se odnosi na privatnost i integritet pojedinca - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa trećih osoba - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu procesa odlučivanja - Obveza obrazlaganja - Izvanugovorna odgovornost”))
      (2016/C 211/51)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Guido Strack (Köln, Njemačka) (zastupnici: H. Tettenborn i N. Lödler, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira i B. Eggers, zatim B. Eggers i J. Baquero Cruz, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev za poništenje svih Komisijinih prešutnih i izričitih odluka donesenih povodom početnih zahtjeva za pristup dokumentima koje je G. Strack podnio 18. i 19. siječnja 2008. i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak o zakonitosti prešutnih odluka o odbijanju pristupa dokumentima donesenih u okviru zahtjeva za pristup koje je podnio Guido Strack.

                  2.

                  Obustavlja se postupak o zakonitosti izričitih odluka o djelomičnom ili potpunom odbijanju pristupa dokumentima, koje su Komisija Europskih zajednica i Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) donijeli u okviru ponovnih zahtjeva za pristup dokumentima G. Stracka od 22. veljače i 21. travnja 2008., u dijelu u kojem ti dokumenti nisu postojali ili više nisu bili raspoloživi, u kojem su ti dokumenti, ili dio njih, bili dostupni javnosti ili u kojem G. Strack priznaje zakonitost odluka o odbijanju pristupa.

                  3.

                  Poništava se OLAF-ova odluka od 30. travnja 2010. u dijelu u kojem:

                              —

                              je pristup dokumentima koji sadrže oznaku „PD” odbijen;

                              —

                              je ime G. Stracka skriveno u dokumentima koji sadrže oznaku „PA”;

                              —

                              su dokumenti izostavljeni u OLAF-ovu popisu od 30. travnja 2010. ili G. Stracku nisu dostavljeni samo zato što je on bio njihov autor, što ih je posjedovao na temelju Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka, ili na drugoj pravnoj osnovi, a da nisu bili otkriveni javnosti ili isključeni iz zahtjeva za pristup, u dijelu u kojem su se odnosili na komunikaciju između OLAF-a i Europskog ombudsmana ili između OLAF-a i G. Stracka i u kojem su se odnosili na potonjeg a da nisu bili dio spisa o predmetnoj istrazi.

                  4.

                  Poništava se OLAF-ova odluka od 7. srpnja 2010. u dijelu u kojem:

                              —

                              je pristup dokumentu br. 266 odbijen na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije;

                              —

                              je pristup dokumentu br. 268 odbijen, osim podataka kojima je G. Strack mogao pristupiti na temelju Uredbe br. 1049/2001 u okviru dostave drugih dokumenata;

                              —

                              je ime G. Stracka skriveno u evidenciji kretanja priloženoj navedenoj odluci.

                  5.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  6.

                  Komisija će snositi vlastite troškove kao i tri četvrtine troškova G. Stracka.

                  7.

                  G. Strack snosit će četvrtinu vlastitih troškova.

         (1)  SL C 223, 30. 8. 2008.


title: Predmet C-249/14 P: Žalba koju je 22. svibnja 2014. podnio Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-602/11: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L d a protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/2

         Žalba koju je 22. svibnja 2014. podnio Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 27. veljače 2014. u predmetu T-602/11: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L
         d
         a
       protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-249/14 P)
   2014/C 361/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L
         d
         a
       (zastupnik: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Fundação Eugénio de Almeida

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 27. veljače 2014. u predmetu T- 602/11;

               —

               podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje;

               —

               naloži OHIM-u kao tuženiku u postupku pred Općim sudom da snosi troškove prvostupanjskog postupka i žalbenog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj navodi da pobijana presuda ima nedostataka jer je Opći sud pogrešno tumačio i primijenio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 (1). Žalbeni razlog sastoji se od tri dijela, a temelji se na tri skupine argumenata kako slijedi:

               1.

               Opći sud propustio je na odgovarajući način obrazložiti postojanje stvarne vjerojatnosti dovođenja u zabludu između žigova o kojima je riječ. Primjereno i objektivno utvrđivanje stvarne vjerojatnosti dovođenja u zabludu između dva žiga ne može se sastojati samo u navođenju toga da u svjetlu istovjetnosti njihove odgovarajuće robe, imajući u vidu vrlo malu vizualnu sličnost i nizak stupanj fonetske sličnosti koja postoji između njih (a unatoč njihovoj konceptualnoj različitosti), nije moguće isključiti da bi relevantni potrošač mogao smatrati da njihova odgovarajuća roba dolazi od istoga poduzetnika ili od gospodarski povezanih poduzetnika. „Vjerojatnost dovođenja u zabludu” ne znači običnu mogućnost zablude nego vjerojatnost da će doći do zablude. Vjerojatnost dovođenja u zabludu ne može se presumirati samo zato što postoji neki stupanj sličnosti između dva žiga čak i kad je njihova odgovarajuća roba istovjetna.

               2.

               Pobijana presuda povrijedila je i članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 zato što Opći sud nije uzeo u obzir učinak i težinu konceptualne različitosti znakova u okviru sveukupne ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu između niskog stupnja vizualne sličnosti i niskog stupnja zvučne sličnosti. Prema ustaljenoj sudskoj praksi, konceptualni sadržaj prijavljenog žiga trebao bi biti dostatan kao protuteža vrlo maloj vizualnoj sličnosti i vrlo maloj zvučnoj sličnosti koje, prema navodu Općeg suda, postoje između prijavljenog žiga i ranijeg žiga.

               3.

               Konačno, Opći sud je povrijedio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 jer je ocjenjivao vjerojatnost dovođenja u zabludu između znakova o kojima je riječ, a da nije uzeo u obzir sve relevantne čimbenike u okolnostima slučaja radi utvrđivanja vjerojatnosti dovođenja u zabludu. Točnije, Opći sud je zanemario presudnu okolnost koja je bila dio činjeničnog okvira postupka: porijeklo, povijest, geografsko značenje riječi uključenih u žigove o kojima je riječ u postupku te njihovu simboličku povezanost s robom koju određuju navedeni žigovi. Stoga je u toj mjeri Opći sud također iskrivio činjeničnu pozadinu postupka.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 244.)


title: Predmet C-508/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2015. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Sidika Ucar protiv Land Berlina

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2015. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Sidika Ucar protiv Land Berlina
   (Predmet C-508/15)
   (2016/C 016/18)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sidika Ucar

      Tuženik: Land Berlin

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 7. stavak 1. prvu alineju Odluke br. 1/80 Vijeća za pridruživanje EGP-Turska od 19. rujna 1980. tumačiti na način da su činjenične pretpostavke ispunjene i ako je trogodišnjem zakonitom boravku člana obitelji kod turskog radnika koji je uključen u redovito tržište rada prethodilo razdoblje u kojem je prvotno ovlašteni radnik nakon spajanja obitelji odobrenog u smislu ove odredbe napustio redovito tržište rada države članice?

               2.

               Treba li članak 7. stavak 1. Odluke br. 1/80 tumačiti na način da produženje dozvole boravka treba smatrati odobrenjem za spajanje obitelji turskog radnika koji je uključen u redovito tržište rada propisano tom odredbom ako dotični član obitelji od spajanja obitelji odobrenog u smislu ove odredbe neprekidno živi s turskim radnikom, a on se nakon privremenog napuštanja redovitog tržišta rada u njega ponovno uključi tek u trenutku produženja dozvole?


title: Predmet T-36/17: Tužba podnesena 23. siječnja 2017. – Forest Pharma protiv EUIPO-a – Ipsen Pharma (COLINEB)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/31

         Tužba podnesena 23. siječnja 2017. – Forest Pharma protiv EUIPO-a – Ipsen Pharma (COLINEB)
   (Predmet T-36/17)
   (2017/C 070/40)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Forest Pharma BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: T. Holman, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ipsen Pharma SAS (Boulogne Billancourt, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „COLINEB” – prijava za registraciju br. 13 191 671

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. listopada 2016. u predmetu R 500/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-434/13: Tužba podnesena 21. kolovoza 2013. — Doux protiv Komisije

text:
               5.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 291/4

         Tužba podnesena 21. kolovoza 2013. — Doux protiv Komisije
   (Predmet T-434/13)
   2013/C 291/05
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Doux SA (Châteaulin, Francuska) (zastupnik: J. Vogel, avocat)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi postupovnih pravila s obzirom na to da pobijana Uredba ne sadrži nikakvo obrazloženje. Tužitelj ističe da obrazloženje navedeno u pobijanoj Uredbi nije ništa drugo doli tipsko obrazloženje koje ne omogućuje razumijevanje razloga Komisije, iako je Komisija trebala točno navesti razmatranja koja opravdavaju promjenu iznosa subvencije sa 108,5 eura po toni na 0 eura, i to tim više što je time prekinula praksu koja je proizlazila iz njenih prethodnih odluka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela legitimnih očekivanja s obzirom na to da je Komisija trebala dati osiguranje subjektima da će se subvencije zadržati do stupanja na snagu nove zajedničke poljoprivredne politike. Tužitelj ističe da se smanjenje iznosa subvencija s 108,5 eura po toni na 0 eura nije moglo predvidjeti s obzirom na stanje tržišta mesa peradi.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni zbog toga što je Komisija procijenila da ekonomski pokazatelji opravdavaju određivanje iznosa subvencija na 0 eura, iako bi porast cijene eura u odnosu na dolar mogao u većem dijelu nadomjestiti porast cijena na tržištu. Tužitelj tako procjenjuje da ekonomski pokazatelji nisu opravdavali ukidanje subvencija.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni zato što je Komisija smatrala da je neodgodivo stupanje na snagu pobijane Uredbe opravdano „radi sprečavanja divergencije s trenutačnim stanjem na tržištu i tržišnih špekulacija te radi osiguranja učinkovitog upravljanja”. Tužitelj ističe da je ovo obrazloženje, koje je istovjetno onom koje se može pronaći u prethodnim uredbama, posebno neprikladno u ovom slučaju zato što bi naglo ukidanje izvoznih subvencija bez najave koja bi omogućila prilagodbu ekonomskog modela subjekata moglo naprotiv dovesti do općeg poremećaja na unutarnjem tržištu.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na zloupotrebi ovlasti Komisije zato što nije donijela pobijanu Uredbu na temelju nekog od razloga predviđenih u Uredbi br. 1234/2007 (1).

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (SL L 299, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.).


title: Predmet T-428/12: Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2013. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria protiv OHIM-a (VALORES DE FUTURO) ( „Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice VALORES DE FUTURO — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/20

         Presuda Općeg suda od 6. prosinca 2013. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria protiv OHIM-a (VALORES DE FUTURO)
   (Predmet T-428/12) (1)

   (Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice VALORES DE FUTURO - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 24/36
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španjolska) (zastupnici: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa i N. González-Alberto Rodríguez, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. srpnja 2012. (predmet R 2299/2011-2), u vezi s prijavom registracije verbalnog znaka VALORES DE FUTURO kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 366, 24.11.2012.


title: Predmet C-293/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Sharda Europe B.V.B.A. protivAdministración del Estado i Syngenta Agro, S.A.

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. svibnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Sharda Europe B.V.B.A. protivAdministración del Estado i Syngenta Agro, S.A.
   (Predmet C-293/16)
   (2016/C 305/20)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Cuarta

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Sharda Europe B.V.B.A.

      Druge stranke u postupku: Administración del Estado i Syngenta Agro, S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               Budući da postoje razlike u različitim jezičnim verzijama članka 3. stavka 2. Direktive Komisije 2008/69/EZ (1) od 1. srpnja 2008., zbog čega je moguća proturječnost s uvodnom izjavom 7. te direktive, Sudu se upućuje sljedeće prethodno pitanje:
               Treba li datum 31. prosinca 2008. iz članka 3. stavka 2. Direktive Komisije 2008/69/EZ od 1. srpnja 2008. u verziji na španjolskom jeziku razumjeti kao istek krajnjeg roka u kojem države članice moraju provesti novu procjenu ili pak kao krajnji rok u kojem se aktivne tvari koje treba ponovno procijeniti moraju uvrstiti na popis iz Priloga I. Direktivi 91/414/EEZ (2) ili pak kao konačni rok u kojem se mora podnijeti odgovarajući zahtjev za uvrštenje na popis?

               2.

               Je li izraz „najkasnije do 31. prosinca 2008.” iz članka 3. stavka 2. Direktive 2008/69/EZ prekluzivan uzimajući u obzir svrhu zaštićenu sustavom koji proizlazi iz Direktive Vijeća 91/414/EEZ od 15. srpnja 1991., koji države članice ne mogu produžiti, tako da se on računa isključivo na temelju te direktive?

               3.

               Ako se smatra da se taj rok može produžiti, može li on biti produžen zbog objektivnih razloga više sile ili ga pak države članice, kojima je upućen nalog iz članka 3., mogu produžiti u skladu s uvjetima i zahtjevima svojeg nacionalnog zakonodavstva?

      (1)  Direktiva Komisije 2008/69/EZ od 1. srpnja 2008. o izmjeni Direktive Vijeća 91/414/EEZ radi uključivanja aktivnih tvari klofentezina, dikambe, difenkonazola, diflubenzurona, imazakvina, lenacila, oksadiazona, piklorama i piriproksifena, SL 2008., L 172, str. 9.

      (2)  Direktiva Vijeća 91/414/EEZ od 15. srpnja 1991. o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište, SL 1991., L 230, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 55., str. 32.)


title: Predmet C-292/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tartu Ringkonnakohus — Estonija) — Ragn-Sells AS protiv Sillamäe Linnavalitsus (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2008/98/EZ — Gospodarenje otpadom — Članak 16. stavak 3. — Načelo blizine — Uredba (EZ) br. 1013/2006 — Pošiljke otpada — Miješani komunalni otpad — Industrijski i građevinski otpad — Postupak dodjele koncesije za usluge skupljanja i prijevoza otpada nastalog na području lokalne jedinice — Obveza budućeg koncesionara da skupljeni otpad prevozi do postrojenja za obradu koje je odredio davatelj koncesije — Najbliža pogodna postrojenja za obradu)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/14

         Presuda Suda (peto vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tartu Ringkonnakohus — Estonija) — Ragn-Sells AS protiv Sillamäe Linnavalitsus
   (Predmet C-292/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2008/98/EZ - Gospodarenje otpadom - Članak 16. stavak 3. - Načelo blizine - Uredba (EZ) br. 1013/2006 - Pošiljke otpada - Miješani komunalni otpad - Industrijski i građevinski otpad - Postupak dodjele koncesije za usluge skupljanja i prijevoza otpada nastalog na području lokalne jedinice - Obveza budućeg koncesionara da skupljeni otpad prevozi do postrojenja za obradu koje je odredio davatelj koncesije - Najbliža pogodna postrojenja za obradu)
   2014/C 52/22
   Jezik postupka: estonski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tartu Ringkonnakohus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ragn-Sells AS

      Tuženik: Sillamäe Linnavalitsus

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tartu Ringkonnakohus — Tumačenje članka 102. i članka 106. stavka 1. UFEU-a, kao i članka 16. stavka 3. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (SL L 312, str. 3.) — Postupak javne nabave za uslugu organiziranog prijevoza komunalnog otpada — Uvjet, predviđen u dokumentaciji za nadmetanje, kojim se budućeg koncesionara obvezuje da otpad prevozi isključivo do dvaju centara za gospodarenje otpadom aktivnih na području lokalne jedinice o kojoj je riječ, iako su na tržištu prisutni i drugi pružatelji usluga koji udovoljavaju zahtjevima — Isključivo pravo na obradu komunalnog otpada — Zlouporaba vladajućeg položaja

      Izreka

               1.

               Odredbe Uredbe (EZ) br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o pošiljkama otpada, u vezi s člankom 16. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva, treba tumačiti na način da:

                           —

                           te odredbe daju ovlast lokalnoj zajednici da obveže poduzetnika kojemu je povjereno skupljanje otpada na njezinom području da miješani komunalni otpad skupljen iz privatnih kućanstava kao i, ako je potrebno, od drugih proizvođača prevozi do najbližeg pogodnog postrojenja za obradu sa sjedištem u istoj državi članici.

                           —

                           te odredbe ne daju ovlast lokalnoj zajednici da obveže poduzetnika kojemu je povjereno skupljanje otpada na njezinom području da industrijski i građevinski otpad nastao na tom području prevozi do najbližeg pogodnog postrojenja za obradu sa sjedištem u istoj državi članici ako su te vrste otpada namijenjene oporabi, a proizvođači tog otpada obvezni su predati ga navedenom poduzetniku ili ga izravno dopremiti navedenom postrojenju.

               2.

               Članci 49. i 56. UFEU-a ne primjenjuju se na situaciju poput one u glavnom postupku, čiji su elementi u potpunosti ograničeni na područje jedne države članice.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet F-67/14: Tužba podnesena 17. srpnja 2014. – ZZ protiv Vijeća

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/26

         Tužba podnesena 17. srpnja 2014. – ZZ protiv Vijeća
   (Predmet F-67/14)
   2014/C 380/34
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o otkazu tužitelju na kraju probnog rada i naknada nematerijalne štete koju je navodno pretrpio.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništenje odluke Tajništva Vijeća od 25. lipnja 2013. i odluke Tijela za imenovanja Vijeća od 8. travnja 2014. na temelju kojih je tužitelj dobio otkaz;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje iznosa izračunatog na temelju mjesečnog primitka od rada za razred AST 3 (3  500 eura) pomnoženog s brojem mjeseci koji će proteći u razdoblju od 1. srpnja 2013. do dana objave presude u ovom postupku radi naknade štete,

               —

               naložiti tuženiku da plati 40  000 eura za pretrpjelu nematerijalnu štetu,

               —

               naložiti tuženiku da tužitelju plati trošak postupka.


title: Predmet C-423/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Švedska) — Flora May Reyes protiv Migrationsverketa (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2004/38/EZ — Pravo građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice — Pravo boravišta u državi članici državljanina treće zemlje koji je izravni potomak osobe s pravom boravišta u toj državi članici — Pojam „uzdržavanika” )

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/7

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Švedska) — Flora May Reyes protiv Migrationsverketa
   (Predmet C-423/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2004/38/EZ - Pravo građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice - Pravo boravišta u državi članici državljanina treće zemlje koji je izravni potomak osobe s pravom boravišta u toj državi članici - Pojam „uzdržavanika”)
   2014/C 85/12
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Flora May Reyes

      Tuženik: Migrationsverket

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Tumačenje članka 2. stavka 2. točke (c) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.).- Pravo boravišta u državi članici državljanina treće zemlje koji ima dvadeset i jednu ili više godina i koji je izravni potomak osobe s pravom boravišta u toj državi članici — Pojam „uzdržavanika” — Obveza izravnog potomka da dokaže da je bezuspješno tražio posao ili da je od tijela države članice porijekla zatražio financijsku potporu kako bi namirio svoje potrebe ili da je na drugi način pokušao zaraditi za život

      Izreka

               1.

               Članak 2. stavak 2. točku (c) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, treba tumačiti na način da ne omogućuje nekoj državi članici da u okolnostima kao što su one u glavnom postupku zahtijeva da, kako bi ga se smatralo uzdržavanim i kako bi ulazio u definiciju pojma „člana obitelji” navedenu u toj odredbi, potomak u izravnoj liniji koji ima 21 ili više godina mora dokazati da je doista nastojao pronaći posao ili od nadležnih tijela države porijekla primiti pomoć za uzdržavanje i/ili da je na bilo koji drugi način pokušao osigurati svoju egzistenciju.

               2.

               Članak 2. stavak 2. točku (c) Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da činjenica da se za nekog člana obitelji, zbog osobnih okolnosti kao što su njegova dob, profesionalne kvalifikacije i zdravstveno stanje smatra da ima razumne izglede za zaposlenje i da još usto namjerava raditi u dotičnoj državi članici, ne utječe na tumačenje pojma „uzdržavanika” predviđenog u toj odredbi.

      (1)  SL C 355, 17.11.2012.