title: Predmet C-563/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. listopada 2013. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) — UPC DTH Sàrl protiv predsjednika Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. listopada 2013. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) — UPC DTH Sàrl protiv predsjednika Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság
   (Predmet C-563/13)
   2014/C 24/08
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: UPC DTH Sàrl

      Tuženik: Predsjednik Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se članak 2. točka (c) Okvirne direktive, odnosno Direktive 2002/21/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002., kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., tumačiti u smislu da se elektroničkom komunikacijskom uslugom može smatrati usluga u okviru koje pružatelj usluga isporučuje u zamjenu za plaćanje uvjetovanog pristupa paketu programa koji se emitiraju preko satelita, a sastoji se od usluga odašiljanja radijskih i televizijskih programa?

               2.

               Može li se Ugovor o funkcioniranju Europske unije tumačiti u smislu da načelo slobodnog pružanja usluga između država članica obuhvaća uslugu spomenutu u prvom pitanju, s obzirom na to da je riječ o usluzi koja se iz Luksemburga isporučuje na državno područje Mađarske?

               3.

               Može li se Ugovor o funkcioniranju Europske unije tumačiti u smislu da, u slučaju usluge kao iz prvog pitanja, država kojoj je upućena usluga ima pravo ograničiti isporuku takvih usluga tako da propiše obveznu registraciju usluge u državi članici i osnivanje podružnice ili druge odvojene pravne osobe, inzistirajući da se takva usluga može pružati samo putem podružnice ili odvojene pravne osobe?

               4.

               Može li se Ugovor o funkcioniranju Europske unije tumačiti u smislu da postupci u vezi s uslugama iz prvog pitanja spadaju u ovlast države članice koja je teritorijalno nadležna prema mjestu gdje je usluga isporučena — neovisno o državi članici u kojoj posluje ili u kojoj je registrirano poduzeće koje pruža uslugu?

               5.

               Može li se članak 2. točka (c) Direktive 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. (Okvirna direktiva) tumačiti u smislu da je usluga iz prvog pitanja elektronička komunikacijska usluga ili da je usluga opisana u prvom pitanju usluga uvjetovanog pristupa koja se pruža primjenom sustava uvjetovanog pristupa definiranog u članku 2. točki (f) Okvirne direktive?

               6.

               Imajući u vidu prethodna razmatranja, mogu li se relevantne odredbe tumačiti u smislu da je pružatelj usluga iz prvog pitanja pružatelj elektroničkih komunikacijskih usluga sukladno propisima Zajednice?

      (1)  Direktiva 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (SL L 108, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 25.)

      (2)  Direktiva 2009/140/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. kojom se mijenja Direktiva 2002/21/EZ o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge, Direktiva 2002/19/EZ o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme, i Direktiva 2002/20/EZ o ovlaštenju na području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Tekst značajan za EGP) (SL L 337, str. 37.)


title: Predmet T-445/16: Tužba podnesena 5. kolovoza 2016. – Schniga protiv CPVO-a (Gala Schnico)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/24

      Tužba podnesena 5. kolovoza 2016. – Schniga protiv CPVO-a (Gala Schnico)
      (Predmet T-445/16)
      (2016/C 364/25)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Schniga GmbH (Bolzano, Italija) (zastupnik: G. Würtenberger i R. Kunze, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Zajednice za biljne sorte (CPVO)

         Podaci o postupku pred CPVO-om

         Predmetno oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice: Gala Schnico – zahtjev za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava br. 2009/1807

         Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća CPVO-a od 22. travnja 2016. u predmetu A005/2014

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži CPVO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 76., članka 8., članka 57. stavka 3. kao i članka 75. Uredbe 2100/94.


title: Predmet T-69/15: Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2015. – NK Rosneft i dr. protiv Vijeća („Tužba za poništenje — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini — Litispendencija — Očita nedopuštenost”)

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/12

         Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2015. – NK Rosneft i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-69/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini - Litispendencija - Očita nedopuštenost”))
   (2015/C 337/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: NK Rosneft OAO (Moskva, Rusija), RN-Shelf-Arctic OOO (Moskva), RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Yuzhniy-Sakhalin, Rusija), RN-Exploration OOO (Moskva), i Tagulskoe OOO (Krasnoyarsk, Rusija) (zastupnik: T. Beazley, QC)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert i B. Driessen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke 2014/872/ZVSP Vijeća od 4. prosinca 2014. o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini, i Odluke 2014/659/ZVSP o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP (SL L 349, str. 58.) kao i Uredbe Vijeća (EU) br. 1290/2014 od 4. prosinca 2014. o izmjeni Uredbe (EU) br. 833/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini i izmjeni Uredbe (EU) br. 960/2014 o izmjeni uredbe (EU) br. 833/2014 (SL L 349, str. 20) u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelje.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao očito nedopuštena.

               2.

               NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, i Tagulskoe OOO snositi će vlastite troškove.

      (1)  SL C 228, 13. 7. 2015.


title: Predmet F-96/13: Tužba podnesena 23. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/40

         Tužba podnesena 23. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-96/13)
   2013/C 367/71
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal i D. Abreu Caldas, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Zahtjev za poništenje odluke o raspoređivanju tužitelja, s retroaktivnim učinkom, iz delegacije Zapadne Obale i Pojasa Gaze u Istočnom Jeruzalemu u GU za mobilnost i promet, Uprava za zajedničke resurse MOVE/ENER u Bruxellesu.

      Tužbeni zahtjevi tužitelja

               —

               Odluka koju je potpisao voditelj tima: kretanje osoblja, upravljanje karijerom i učinkovitost od 25. siječnja 2013. kojom se tužitelja raspoređuje s retroaktivnim učinkom od 1. siječnja 2013. u GU za mobilnost i promet, Upravu za zajedničke resurse MOVE/ENER u Bruxellesu 1;

               —

               Naložiti Komisiji isplatu simboličnog iznosa od 1 eura tužitelju kao naknadu imovinske i neimovinske štete te snošenje troškova.


title: Predmet C-232/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2014. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Portmeirion Group UK Ltd protiv The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2014. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Portmeirion Group UK Ltd protiv The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Predmet C-232/14)
   2014/C 235/12
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Portmeirion Group UK Ltd

      Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prethodna pitanja

   Je li pobijana uredba (Uredba Vijeća br. 412/2013 (1)) nespojiva s europskim pravom zbog toga što

               i.

               se temelji na očitim pogreškama u ocjeni u pogledu definicije dotičnog proizvoda, što ima za posljedicu nevaljanost zaključaka antidampinške istrage; i

               ii.

               nije prikladno obrazložena, kao što zahtijeva članak 296. UFEU-a

      (1)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 412/2013 od 13. svibnja 2013.o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz keramičkih stolnih i kuhinjskih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 131, str. 1.)


title: Predmet C-276/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Hecht-Pharma GmbH protiv Hohenzollern Apotheke, Winfried Ertelt, u svojstvu vlasnika (Zahtjev za prethodnu odluku — Lijekovi za humanu primjenu — Direktiva 2001/83/EZ — Područje primjene — Članak 2. stavak 1. — Lijekovi proizvedeni industrijski ili postupkom proizvodnje koji uključuje industrijski proces — Članak 3. točka 2. — Galenski pripravak)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/18

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Hecht-Pharma GmbH protiv Hohenzollern Apotheke, Winfried Ertelt, u svojstvu vlasnika
   (Predmet C-276/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Lijekovi za humanu primjenu - Direktiva 2001/83/EZ - Područje primjene - Članak 2. stavak 1. - Lijekovi proizvedeni industrijski ili postupkom proizvodnje koji uključuje industrijski proces - Članak 3. točka 2. - Galenski pripravak))
   (2017/C 006/22)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hecht-Pharma GmbH

      Tuženik: Hohenzollern Apotheke, Winfried Ertelt, u svojstvu vlasnika

      Izreka

   Članak 2. stavak 1. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, kako je izmijenjena Direktivom 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. treba tumačiti na način da se lijek za humanu primjenu poput onoga u glavnom postupku, koji na temelju nacionalnog propisa ne podliježe odobrenju za stavljanje na tržište zbog toga što ga dokazano često propisuju liječnici ili stomatolozi, koji se u bitnim proizvodnim koracima proizvodi u ljekarni u količini do sto pakiranja dnevno u okviru uobičajenog ljekarničkog poslovanja, i koji je namijenjen izdavanju u okviru postojeće dozvole za poslovanje ljekarne, ne može smatrati lijekom koji je proizveden industrijski ili postupkom koji uključuje industrijski proces u smislu te odredbe i, slijedom navedenog, nije obuhvaćen područjem primjene te direktive, pod uvjetom provedbe činjeničnih utvrđenja, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.
   Međutim, u slučaju da ta utvrđenja dovedu sud koji je uputio zahtjev do zaključka da je odnosni lijek u glavnom postupku proizveden industrijski ili postupkom koji uključuje industrijski proces, sudu koji je uputio zahtjev je također potrebno odgovoriti da članak 3. točku 2. Direktive 2001/83, kako je izmijenjena Direktivom 2011/62, treba tumačiti na način da mu se ne protive odredbe poput onih iz članka 21. stavka 2. točke 1. Zakona o trgovini lijekovima u vezi s člankom 6. stavkom 1. Uredbe o poslovanju ljekarni, s obzirom na to da te odredbe obvezuju, u bitnome, ljekarnike na poštovanje farmakopeje prilikom izrade ljekarničkih pripravaka. Ipak, na sudu koji je uputio zahtjev je da provjeri je li, prema činjenicama predmeta koji se pred njime vodi, dotični lijek u glavnom postupku izrađen prema farmakopejskoj recepturi.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-207/15: Presuda Općeg suda od 14. rujna 2016. – National Iranian Tanker Company protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Pravomoćnost — Pravo na djelotvoran pravni lijek — Pogreška u ocjeni — Prava obrane — Pravo vlasništva — Proporcionalnost”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/35

         Presuda Općeg suda od 14. rujna 2016. – National Iranian Tanker Company protiv Vijeća
   (Predmet T-207/15) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pravomoćnost - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Pogreška u ocjeni - Prava obrane - Pravo vlasništva - Proporcionalnost”))
   (2016/C 392/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (zastupnici: T. de la Mare, QC, M. Lester, J. Pobjoy, barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley i C. Murphy, solicitors)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku N. Rouam i M. Bishop, zatim M. Bishop i A. Vitro, agenti)

      Predmet

   Glavni zahtjev, koji se temelji na članku 263 UFEU-a, za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/236 od 12. veljače 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 39, 14.2.2015, str. 18.), kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/230 od 12. veljače 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 39, 14.2.2015, str. 3.) u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja i, podredno, zahtjev, koji se temelji na članku 277. UFEU-a, za utvrđenje da su članak 20. stavak 1. točka (c) Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. Odluka Vijeća od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, 2010., str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.) kao i članak 23. stavak 2. točka (d) Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, 2012., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.) zbog neprimjenjivi), u dijelu u kojem se te odredbe odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               National Iranian Tanker Company i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015.


title: Predmet C-587/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras protiv Gintarasa Dockevičiusa, Jurgite Dockevičienė (Zahtjev za prethodnu odluku — Osiguranje od građanskopravne odgovornosti za upotrebu motornih vozila — Nezgoda do koje je došlo 2006. između vozila koja se uobičajeno nalaze u različitim državama članicama — Unutarnji propisi Vijeća nacionalnih uredâ za osiguranje država članica — Nenadležnost Suda — Direktiva 2009/103/EZ — Neprimjenjivost ratione temporis — Direktive 72/166/EEZ, 84/5/EEZ i 2000/26/EZ — Neprimjenjivost ratione materiae — Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Neprimjenjivost — Neprovedba prava Unije)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras protiv Gintarasa Dockevičiusa, Jurgite Dockevičienė
   (Predmet C-587/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Osiguranje od građanskopravne odgovornosti za upotrebu motornih vozila - Nezgoda do koje je došlo 2006. između vozila koja se uobičajeno nalaze u različitim državama članicama - Unutarnji propisi Vijeća nacionalnih uredâ za osiguranje država članica - Nenadležnost Suda - Direktiva 2009/103/EZ - Neprimjenjivost ratione temporis - Direktive 72/166/EEZ, 84/5/EEZ i 2000/26/EZ - Neprimjenjivost ratione materiae - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Neprimjenjivost - Neprovedba prava Unije))
   (2017/C 277/07)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras

      Tuženici: Gintaras Dockevičius, Jurgita Dockevičienė

      Izreka

   Sud nije nadležan za odlučivanje u prethodnom postupku o dijelu postavljenih pitanja suda koji je uputio zahtjev koji se odnosi na tumačenje Unutarnjih propisa Vijeća uredâ usvojenih Sporazumom sklopljenim 30. svibnja 2002. između nacionalnih ureda za osiguranje država članica Europskoga gospodarskog prostora i drugih pridruženih država, navedenim u prilogu Odluci Komisije 2003/564/EZ od 28. srpnja 2003. o primjeni Direktive Vijeća 72/166/EEZ u odnosu na provjere osiguranja od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila.

               —

               Budući da se Direktiva 2009/103/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti ne primjenjuje ratione temporis na spor u glavnom postupku,

               —

               budući da se Direktiva Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti, kako je izmijenjena Direktivom 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005., Direktiva Vijeća 84/5/EEZ od 30. prosinca 1983. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila, kako je izmijenjena Direktivom 2005/14, i Direktiva 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. svibnja 2000. o usklađivanju zakona država članica koji se odnose na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila te o izmjeni direktiva Vijeća 73/239/EEZ i 88/357/EEZ ne primjenjuju ratione materiae na ovaj spor, i slijedom toga,

               —

               budući da se članak 47. Povelje, zbog neprimjene prava Unije u smislu njezina članka 51. stavka 1., također ne primjenjuje na navedeni spor,

         navedene direktive i članak 47. Povelje treba tumačiti na način da im se, u ovom slučaju, ne protive posljedice koje proizlaze iz sudske prakse suda koji je uputio zahtjev, a prema kojoj je, u svrhe tužbe za naknadu štete, na Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras (Ured za osiguranje motornih vozila Republike Litve) teret dokazivanja u vezi sa svim elementima kojima se utvrđuje građanskopravna odgovornost tuženika u glavnom postupku za nezgodu koja se dogodila 20. srpnja 2006.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-225/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Raad van State — Nizozemska) — C. Demir protiv Staatssecretaris van Justitie (Zahtjev za prethodnu odluku — Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska — Članak 13. Odluke br. 1/80 Vijeća za pridruživanje — „Standstill” klauzula — Pojam „zakonit boravak” )

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/9

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Raad van State — Nizozemska) — C. Demir protiv Staatssecretaris van Justitie
   (Predmet C-225/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska - Članak 13. Odluke br. 1/80 Vijeća za pridruživanje - „Standstill” klauzula - Pojam „zakonit boravak”)
   2014/C 9/13
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C. Demir

      Tuženik: Staatssecretaris van Justitie

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Raad van State — Nizozemska — Tumačenje članka 13. Odluke br. 1/80 od 19. rujna 1980., koja se odnosi na razvoj pridruživanja, usvojene od strane Vijeća za pridruživanje osnovanog u skladu s sporazumom između EEZ i Turske — Zabrana državama članicama da uvode nova ograničenja uvjeta pristupa tržištu rada turskih radnika koji se nalaze na njihovom državnom području što se tiče zakonitog boravka i zaposlenja — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa materijalne- i/ili procesno pravne uvjete prvog ulaska na državno područje turskih državljana- Zahtjev za posjedovanje privremene dozvole boravka prije ulaska u Nizozemsku i podnošenja zahtjeva za dozvolu boravka- Točka 85. presude Suda u spojenim predmetima C 317/01 (Abatay) i C 369/01 (Sahin) (Rec. 2003, str. I-12301)

      Izreka

               1.

               Članak 13. Odluke Vijeća za pridruživanje br. 1/80 od 19. rujna 1980. o razvoju pridruživanja (u daljnjem tekstu: Odluka br. 1/80), koje je osnovano Sporazumom o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske koji su 12. rujna 1963. u Ankari potpisali Republika Turska, s jedne strane, i države članice EEZ-a i Zajednica, s druge, te je sklopljen, odobren i potvrđen u ime Zajednice Odlukom Vijeća 64/732/EEZ od 23. prosinca 1963., treba tumačiti u smislu da kada se nekom mjerom države članice domaćina namjeravaju urediti kriteriji zakonitosti boravka turskih državljana, usvajajući ili mijenjajući materijalno- i/ili procesno pravne uvjete boravka i, u ovom slučaju, zapošljavanja tih državljana na svom državnom području, i kada ti uvjeti predstavljaju novo ograničenje u provedbi slobode kretanja turskih radnika, u smislu „standstill” klauzule sadržane u ovom članku, i kada jedino što mjera ima za cilj spriječiti jest nezakonit ulazak i boravak prije podnošenja zahtjeva za izdavanje dozvole boravka, nije dopušteno isključenje primjene te klauzule.

               2.

               Članak 13. Odluke br. 1/80 treba tumačiti u smislu da posjedovanje privremene dozvole boravka koja je valjana samo dok se ne donese konačna odluka o pravu na boravak ne predstavlja „zakonit boravak”.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet T-365/14: Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – CBM protiv OHIM-a – Aeronautica Militare (TRECOLORE) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice TRECOLORE — Raniji verbalni i figurativni nacionalni i žigovi Zajednice FRECCE TRICOLORI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/53

         Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – CBM protiv OHIM-a – Aeronautica Militare (TRECOLORE)
   (Predmet T-365/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice TRECOLORE - Raniji verbalni i figurativni nacionalni i žigovi Zajednice FRECCE TRICOLORI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 398/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zurich, Švicarska) (zastupnici: U. Lüken, M. Grundmann i N. Kerger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. travnja 2014. (predmet R 411/2013-5) o postupku povodom prigovora između Aeronautica Militare – Stato Maggiore i društva CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo CBM Creative Brands Marken GmbH snosit će troškove.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-251/11: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Austrija protiv Komisije ( „Državne potpore — Električna energija — Potpore u korist poduzeća s visokim energetskom intenzitetom — Austrijski zakon o zelenoj električnoj energiji — Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem — Pojam državne potpore — Državna sredstva — Pripisivanje državi — Selektivni karakter — Opća uredba o skupnom izuzeću — Prekoračenje ovlasti — Jednako postupanje” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/42

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Austrija protiv Komisije
   (Predmet T-251/11) (1)

   ((„Državne potpore - Električna energija - Potpore u korist poduzeća s visokim energetskom intenzitetom - Austrijski zakon o zelenoj električnoj energiji - Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem - Pojam državne potpore - Državna sredstva - Pripisivanje državi - Selektivni karakter - Opća uredba o skupnom izuzeću - Prekoračenje ovlasti - Jednako postupanje”))
   (2015/C 046/50)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Republika Austrija (zastupnici: C. Pesendorfer, J. Bauer, agenti, uz asistenciju T. Rabla, odvjetnika)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Kreuschitz i T. Maxian Rusche, a zatim T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Intervenijent na strani tuženika: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: S. Behzadi-Spencer i S. Ossowski, a zatim S. Behzadi-Spencer i L. Christie, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2011/528/EU od 8. ožujka 2011. o državnoj potpori C 24/09 (ex N 446/08) – Državna potpora u korist poduzećâ s visokim energetskim intenzitetom, austrijski zakon o zelenoj električnoj energiji (SL L 235, str. 42).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se snošenje troškova Republici Austriji.

               3.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 232, 6.8.2011.


title: Predmet T-371/17: Tužba podnesena 13. lipnja 2017. – Qualcomm i Qualcomm Europe protiv Komisije

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/34

         Tužba podnesena 13. lipnja 2017. – Qualcomm i Qualcomm Europe protiv Komisije
   (Predmet T-371/17)
   (2017/C 256/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države), Qualcomm Europe, Inc. (San Diego) (zastupnici: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato i M. Davilla, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku C(2017) 2258 final Europske komisije od 31. ožujka 2017. koja se odnosi na postupak iz članka 18. stavka 3. i članka 24. stavka 1. točke (d) Uredbe Vijeća br. 1/2003 u predmetu AT.39711 – Qualcomm (predatorske cijene); i

               —

               naloži Europskoj komisiji plaćanje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom čini povreda načela nužnosti

                           —

                           Tužitelji na prvom mjestu navode da se pobijanom odlukom premašuje uski doseg Komisijine istrage s obzirom na to da je taj doseg određen u Obavijesti o prigovorima (OP), Usmenom očitovanju i Sastanku o dosadašnjem tijeku postupka te u ranijim zahtjevima za podatke (ZP), u pogledu trajanja navodne povrede i mogućih teorija o šteti koje zastupa Komisija.

                           —

                           Nadalje, navode da se dalekosežna pitanja iz pobijane odluke ne mogu smatrati dodatnim pitanjima kojima se samo žele dobiti razjašnjenja argumenata iz odgovora na OP i za vrijeme Usmenog očitovanja, nego se radi o potpuno novim, neosnovanim zahtjevima.

                           —

                           Zatim, prema tužiteljima, pobijanom odlukom želi se ostvariti praćenje stanja u pogledu pitanja koja se tiču njihovih odgovora na ZP-ove koji su u nekim slučajevima usvojeni prije više od pet godina i koji se odnose na činjenice koje su nastupile prije deset godina i više. Tužitelji navode da, da su dodatni podaci koji se sada traže uistinu bili potrebni Komisiji za provođenje istrage, bilo bi osnovano očekivati da bi Komisija tražila te podatke barem prije usvajanja OP-a u prosincu 2015., a ne početkom 2017.

                           —

                           Pored toga, prema tužiteljima, pobijanom odlukom od njih se traži da obave znatnu količinu posla u ime Komisije, uključujući obradu podataka u određenom formatu.

                           —

                           Konačno, tužitelji navode da Komisija ne može, pod prijetnjom kazni, nametnuti teret pod krinkom dopuštenja tužiteljima da obrazlože argumente koje su iznijeli u okviru odgovora na OP.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom čini povreda načela proporcionalnosti

                           —

                           Tužitelji navode da su podaci koji se pobijanom odlukom od njih traže neopravdani, dalekosežni i da ih je teško prikupiti ili kompilirati. Prema tužiteljima, pobijanom odlukom od njih se traži da prikupe velike količine podataka koje sistematski ne prikupljaju i ne pohranjuju tijekom uobičajenog poslovanja i da obave znatnu količinu posla u ime Komisije.

                           —

                           Tužitelji nadalje navode da su periodične novčane kazne predviđene pobijanom odlukom u slučaju da tužitelji ne dostave te podatke u definiranim rokovima neopravdane i da su definirani rokovi nerazumni.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka nema prikladno obrazloženje
               Tužitelji navode da se na nizu mjesta pobijanom odlukom daje neuvjerljivo, nejasno, nerazumljivo i neprikladno obrazloženje koje ne opravdava Komisijine prekomjerne i nepotrebne zahtjeve za podacima. Prema tužiteljima, na drugim mjestima pobijana odluka uopće nema obrazloženje. Tužitelji, stoga, tvrde da ne razumiju razloge iz kojih su traženi podaci Komisiji potrebni za provođenje istrage.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom neopravdano prebacuje tereta dokaza
               Tužitelji navode da se pobijanom odlukom želi prebaciti teret dokaza i djelotvorno „eksternalizirati” na tužitelje formiranje predmeta protiv njih samih. Osobito, pobijanom odlukom traži se da tužitelji, u ime Komisije, provjere računovodstvene podatke tužiteljâ iako su ti podaci već bili predmetom pažljive revizije vanjskih nadzornika. Slično, tužitelji navode da se pobijanom odlukom od njih traži da dokažu da su poslovali u skladu sa zakonom.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom čini povreda privilegija od samooptuživanja

                           —

                           Tužitelji navode da se pobijanom odlukom od njih traži da dostave „podatke” koji se ne mogu legitimno smatrati činjenicama ili dokumentima, nego se sastoje od izračuna, detalja i šifri, hipotetskih cijena, analiza i interpretacija povijesnih pretpostavki učinjenih prije nekoliko godina.

                           —

                           Tužitelji nadalje navode da se pobijanom odlukom od njih traže da pokažu da su proaktivno poduzeli mjere usklađivanja s pravom tržišnog natjecanja Europske unije.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom čini povreda načela dobre uprave
               Prema tužiteljima, vrijeme donošenja, sadržaj i kontekst pobijane odluke izazivaju ozbiljnu zabrinutost u pogledu lošeg upravljanja, pravne osnove postupka protiv tužitelja i uznemiravanja jer sugeriraju da Komisija zlorabi svoje široke istražne ovlasti u namjeri da prekrije neuspjeh prilikom utvrđivanja navodne povrede nakon više od sedam godina istrage.


title: Predmet T-327/16: Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2017. – Aldi Einkauf protiv EUIPO-a– Fratelli Polli (ANTICO CASALE) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije ANTICO CASALE — Apsolutni razlozi za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) i članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/26

         Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2017. – Aldi Einkauf protiv EUIPO-a– Fratelli Polli (ANTICO CASALE)
   (Predmet T-327/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije ANTICO CASALE - Apsolutni razlozi za odbijanje - Članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) i članak 52. stavak 1. točka (a) Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 256/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen i N. Bertram, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fratelli Polli, SpA (Milano, Italija) (zastupnici: C. Bacchini, M. Mazzitelli i E. Rondinelli, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. travnja 2016. (predmet R 1337/2015-2), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Aldi Einkauf i Fratelli Polli.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet T-27/14: Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2014. – Češka Republika protiv Komisije („Tužba za poništenje – Unutarnje tržište prirodnog plina – Članak 22. Direktive 2003/55/EZ – Dopis Komisije kojim od regulatornog tijela traži ukidanje njegove odluke o odobrenju iznimke – Akt koji se ne može pobijati – Nedopuštenost”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/40

      Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2014. – Češka Republika protiv Komisije
      (Predmet T-27/14) (1)

      („Tužba za poništenje - Unutarnje tržište prirodnog plina - Članak 22. Direktive 2003/55/EZ - Dopis Komisije kojim od regulatornog tijela traži ukidanje njegove odluke o odobrenju iznimke - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”)
      (2015/C 016/63)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil i T. Müller, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann i P. Němečková, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke navodno sadržane u dopisu Komisije C (2013) 7221 final od 4. studenoga 2013. upućenom češkom ministru industrije i trgovine i direktorici češkog Regulatornog ureda za energiju, na temelju članka 22. stavka 4. Direktive 2003/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 98/30/EZ (SL L 176, str. 57.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Češkoj Republici nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 85, 22.3.2014.


title: Predmet C-267/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2015. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Gemeente Woerden, druga stranka u postupku: Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2015. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Gemeente Woerden, druga stranka u postupku: Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-267/15)
   (2015/C 262/13)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Gemeente Woerden

      Druga stranka u postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodna pitanja

   U slučaju kao što je onaj u ovom predmetu, u kojem je porezni obveznik dao izgraditi zgradu i prodao ju po cijeni koja ne pokriva sve troškove, a kupac je određeni dio te zgrade ustupio trećoj osobi na besplatnu uporabu, ima li porezni obveznik pravo na odbitak čitavog poreza na dodatnu vrijednost koji je obračunat na izgradnju zgrade ili pravo na samo djelomični odbitak, u razmjeru s dijelovima zgrade koje kupac upotrebljava za gospodarsku djelatnost (u predmetnom slučaju, najam uz naknadu)?


title: Predmet C-273/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. svibnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Sol Gas Primari Srl protiv Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. svibnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) – Sol Gas Primari Srl protiv Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
   (Predmet C-273/17)
   (2017/C 309/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sol Gas Primari Srl

      Tuženik: Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe Direktive 2009/72/EZ (1), a osobito članak 3. stavke 5. i 6. i članak 28. tumačiti na način da je sustav koji je stvorila i kojim upravlja privatna osoba, na koji je priključen ograničen broj jedinica za proizvodnju i potrošnju, i koji je s druge strane priključen na javnu mrežu, nužno elektroenergetski sustav, i stoga „distribucijski sustav” u smislu te direktive, a da se iz te klasifikacije ne može isključiti privatne sustave s tim obilježjima stvorene prije stupanja na snagu te direktive i koji su izvorno uspostavljeni za vlastite potrebe?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prethodno pitanje, je li jedina mogućnost koju nudi direktiva za iskorištavanje posebnih obilježja privatnog elektroenergetskog sustava to da se ona uvrsti u kategoriju zatvorenih distribucijskih sustava iz članka 28. te direktive, ili nacionalni zakonodavac može odrediti drugu kategoriju distribucijskih sustava na koje se primjenjuje pojednostavljeni sustav pravila različitih od onih propisanih za zatvoren distribucijske sustave?

               3.

               Nezavisno od prethodnih pitanja, treba li direktivu tumačiti na način da se obveza priključivanja trećih strana primjenjuje u svim slučajevima na zatvorene distribucijske sustave iz članka 28.?

               4.

               Nezavisno od prethodnih pitanja, omogućava li klasificiranje privatnog elektroenergetskog sustava kao zatvorenog distribucijskog sustava u smislu članka 28. Direktive 2009/72/EZ nacionalnom zakonodavcu da dopusti, u korist takvog sustava, samo izuzeća od općeg uređenja distribucijskih sustava na koja se izričito upućuje u članku 28. i članku 26. stavku 4. te direktive, ili država članica — u vezi s navodima iz uvodnih izjava 29. i 30. Direktive — može ili mora propisati druga izuzeća od primjene općih pravila kojima se uređuju distribucijski sustavi na način da se osigura postizanje ciljeva iz tih uvodnih izjava?

               5.

               U slučaju da Sud smatra da država članica može ili mora propisati pravila koja uzimaju u obzir posebnu prirodu zatvorenih distribucijskih sustava, protivi li se odredbama direktive 2009/72/EZ – osobito uvodnim izjavama 29. i 30. i članku 15. stavku 7., članku 37. stavku 6. točki (b) i članku 26. stavku 4. — nacionalno zakonodavstvo, poput onoga koje se razmatra u ovom slučaju, koje propisuje da se na zatvorene distribucijske sustave primjenjuju pravila o dispečiranju i razdvajanju koja su vrlo slična onima propisanima u vezi s javnim mrežama i koje, u vezi s općim troškovima električne energije, propisuje da plaćanje tih troškova treba također dijelom biti razmjerno energiji potrošenoj u zatvorenom sustavu?

      (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL 2009., L 211, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: Predmet C-319/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Thüringer Oberlandesgericht – Njemačka) – Udo Rätzke protiv S+K Handels GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Energija — Označivanje energetske učinkovitosti televizora — Delegirana uredba (EU) br. 1062/2010 — Obveze distributera — Televizor isporučen distributeru bez te oznake prije početka primjene uredbe — Obveza distributera da od dana početka primjene uredbe označi takav televizor i da naknadno nabavi oznaku)

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/10

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Thüringer Oberlandesgericht – Njemačka) – Udo Rätzke protiv S+K Handels GmbH
   (Predmet C-319/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Energija - Označivanje energetske učinkovitosti televizora - Delegirana uredba (EU) br. 1062/2010 - Obveze distributera - Televizor isporučen distributeru bez te oznake prije početka primjene uredbe - Obveza distributera da od dana početka primjene uredbe označi takav televizor i da naknadno nabavi oznaku))
   2014/C 159/13
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Thüringer Oberlandesgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Udo Rätzke

      Tuženik: S+K Handels GmbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Thüringer Oberlandesgericht – Tumačenje članka 4. točke (a) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1062/2010 od 28. rujna 2010. o dopuni Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti televizora (SL L 314, str. 64.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 3., str. 249.) – Vremensko područje primjene – Obveza distributera da osigura da svaki televizor koji se nalazi na prodajnom mjestu nosi oznaku razreda energetske učinkovitosti koju osiguravaju dobavljači – Televizor isporučen distributeru bez te oznake prije početka primjene uredbe

      Izreka

   Članak 4. točku (a) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1062/2010 od 28. rujna 2010. o dopuni Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti televizora treba tumačiti na način da se obveza distributera da osiguraju da svaki televizor koji se nalazi na prodajnome mjestu nosi oznaku koju dobavljač osigurava u skladu s člankom 3. stavkom 1. te uredbe primjenjuje samo na televizore stavljene na tržište, to jest koje je proizvođač prvi put isporučio radi njihove distribucije u sklopu prodajnog lanca, od 30. studenoga 2011.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet F-16/14: Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Pangallo protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/48

         Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Pangallo protiv Komisije
   (Predmet F-16/14) (1)

   (2016/C 222/70)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 175, 10. 6. 2014., str. 54


title: Predmet T-381/16: Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2017. – Düll protiv EUIPO-a – Cognitect (DaToMo) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Povlačenje zahtjeva za opoziv — Obustava postupka”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/28

         Rješenje Općeg suda od 17. ožujka 2017. – Düll protiv EUIPO-a – Cognitect (DaToMo)
   (Predmet T-381/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Povlačenje zahtjeva za opoziv - Obustava postupka”))
   (2017/C 195/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Klaus Düll (Südergellersen, Njemačka) (zastupnik: S. Wolff-Marting, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cognitect, Inc. (Durham, Sjeverna Karolina, Sjedinjene Američke Države)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. travnja 2016. (spojeni predmeti R 1383/2015-2 i R 1481/2015-2), koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između Cognitect, Inc. i Klausa Dülla.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Klausu Düllu i društvu Cognitect, Inc. nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i, da svaki od njih pojedinačno snosi polovicu troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet F-33/15: Tužba podnesena 23. veljače 2015. – ZZ protiv EGSO

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/25

         Tužba podnesena 23. veljače 2015. – ZZ protiv EGSO
   (Predmet F-33/15)
   (2015/C 178/25)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis, N. de Montigny i D. Verbeke, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO)

      Predmet i opis spora

   Poništenje implicitne odluke tijela za imenovanje da ne poduzme mjere za izvršenje presude Službeničkog suda od 26. veljače 2013. u predmetu F-124/10, Labiri/EGSO, i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi implicitnu odluku o odbijanju žalbe tužitelja od 20. veljače 2015. protiv protupravnog propusta TZI-a da poduzme mjere za izvršenje presude od 26. veljače 2013. u predmetu F-124/10;

               —

               naloži Europskom gospodarskom i socijalnom odboru (EGSO) da tužitelju na ime neimovinske štete isplati iznos od 50,00 eura za svaki dan od 14. prosinca 2007. do dana kada će se početi provoditi mjere pomoći opisane u pismu od 27. svibnja 2010 glavnog tajnika Odbora regija i 100,00 eura za svaki dan nakon 26. veljače 2013. do dana donošenja mjera za izvršenje presude Općeg suda;

               —

               naloži EGSO-u isplatiti tužitelju zatezne kamate na navedene iznose koje teku od 20. listopada 2014. pa do dana njihove stvarne isplate po stopi koju je za glavne operacije refinanciranja odredila Europska središnja banka uvećanoj za dva postotna poena;

               —

               naloži EGSO-u snošenje troškova.


title: Predmet C-91/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Essent Energie Productie BV protiv Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid (Sporazum o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske i članak 13. Odluke br. 1/80 — Područje primjene — Uvođenje novih ograničenja slobode poslovnog nastana, slobodnog pružanja usluga i uvjeta pristupa zaposlenju — Zabrana — Sloboda pružanja usluga — Članci 56. i 57. UFEU-a — Upućivanje radnika — Državljani trećih država — Uvjet radne dozvole za stavljanje radnika na raspolaganje)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/9

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Essent Energie Productie BV protiv Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Predmet C-91/13) (1)

   ((Sporazum o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske i članak 13. Odluke br. 1/80 - Područje primjene - Uvođenje novih ograničenja slobode poslovnog nastana, slobodnog pružanja usluga i uvjeta pristupa zaposlenju - Zabrana - Sloboda pružanja usluga - Članci 56. i 57. UFEU-a - Upućivanje radnika - Državljani trećih država - Uvjet radne dozvole za stavljanje radnika na raspolaganje))
   2014/C 409/12
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Essent Energie Productie BV

      Tuženik: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Izreka

   Članke 56. i 57. UFEU-a treba tumačiti u smislu da im je suprotan propis države članice, kao što je onaj u glavnom postupku, koji podvrgava upućivanje radnika od strane poduzetnika s poslovnim nastanom u drugoj državi članici poduzetniku korisniku s poslovnim nastanom u prvoj državi članici, koji ih koristi za obavljanje radova za račun drugog poduzetnika s poslovnim nastanom u istoj državi članici, uvjetu radne dozvole za njegove radnike.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet T-96/14: Tužba podnesena 11. veljače 2014. – Vimeo protiv OHIM-a – PT Comunicações (VIMEO)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/52

         Tužba podnesena 11. veljače 2014. – Vimeo protiv OHIM-a – PT Comunicações (VIMEO)
   (Predmet T-96/14)
   2014/C 135/67
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Vimeo LLC (New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Poulter i M. Macdonald, Solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: PT Comunicações, SA (Lisabon, Portugal)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. studenog 2013. u predmetu R 1092/2013-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „VIMEO” za usluge u razredima 38, 41 i 42 – prijava registracije žiga Zajednice br. 9 843 061

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig koji sadrži verbalni element „meo” za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 34, 37, 38, 41 i 42

      Odluka Odjela za prigovore: prihvaćanje prigovora u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice.


title: Predmet T-23/14: Tužba podnesena 6. siječnja 2014. – Bos i dr. protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/44

         Tužba podnesena 6. siječnja 2014. – Bos i dr. protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-23/14)
   2014/C 112/57
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Mark Bos (Ankara, Turska); Estelle Kadouch (Jeruzalem, Izrael); Siegfried Krahl (Lago Sul, Brazil); i Eric Lunel (Dakar, Senegal) (zastupnik: F. Krenc, avocat)

      Tuženici: Vijeće Europske unije i Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana ;

               —

               shodno tome, poništi Uredbu (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, u dijelu u kojem se mijenja Prilog X. Pravilnika o osoblju (članak 1. br. 70.) ;

               —

               naloži tuženicima snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi, tužitelji – koji su ugovorno osoblje te dužnosnici delegacija Europske unije – navode šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakog postupanja, članaka 20., 21. i 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu : „Povelja”), u mjeri u kojoj se izmjenom Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije drastično i grubo smanjuju prava na godišnji odmor dužnosnika i djelatnika raspoređenih na rad u treće zemlje. Tužitelji ističu da pobijana uredba ne vodi računa o specifičnoj situaciji navedenih dužnosnika i djelatnika.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 8. Europske Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (u daljnjem tekstu: „EKLJP”) kao i članaka 7. i 31. stavak 2. Povelje, utoliko što izmjena Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije ne poštuje privatni i obiteljski život tužitelja, budući da se njihovo pravo na godišnji odmor gotovo prepolovljuje te da se tim smanjenjem neovlašteno ograničava njihov privatni i obiteljski život.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi načela legitimnih očekivanja utoliko što su izmjenom Priloga X. Pravilnika o osoblju na grub način ukinute prednosti povezane s raspoređivanjem na rad u treću zemlju, koje su utjecale na tužitelje prilikom izbora.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 10. Pravilnika o osoblju te članaka 12., 27. i 28. Povelje kao i članka 11. EKLJP, zbog nedostatka informacija, konzultacija i usklađivanja tijekom postupka izmjene Priloga X. Pravilnika o osoblju.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi načela dobre zakonodavne prakse i osobito dužnosti pažnje kao i obveze obrazlaganja, i to kako zbog nepostojanja prikladnog informiranja i konzultacija s odborom za Pravilnik o osoblju i sindikatima tijekom postupka izmjene Priloga X. Pravilniku o osoblju, tako i zbog neobrazlaganja odluka koje se odnose na navedeni Prilog.


title: Predmet T-554/14: Tužba podnesena 25. srpnja 2014. – Messi Cuccittini protiv OHIM-a – J.M.-E.V. e hijos (MESSI)

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/24

         Tužba podnesena 25. srpnja 2014. – Messi Cuccittini protiv OHIM-a – J.M.-E.V. e hijos (MESSI)
   (Predmet T-554/14)
   2014/C 339/29
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: J. L. Rivas Zurdo i M. Toro Gordillo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: J.M.-E.V. e hijos, SRL (Granollers, Španjolska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. travnja 2014. u predmetu R 1553/2013-1, u mjeri u kojoj je odbijanjem žalbe podnositelja prijave potvrđena odluka Odjela za prigovore o prihvaćanju prigovora B 1 9 38  458 i djelomičnom odbijanju prijave za registraciju (figurativnog) žiga Zajednice br. 1 0 1 81  154„MESSI”;

               —

               naloži snošenje troškova stranci ili strankama koje se protive ovoj tužbi.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementom „MESSI” za proizvode iz razreda 3, 9, 14, 16, 25 i 28 – prijava za registraciju žiga Zajednice br. 1 0 1 81  154

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: verbalni žigovi Zajednice „MASSI” za proizvode iz razreda 9, 25 i 28

      Odluka Odjela za prigovore: prihvaćanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-493/17: Tužba podnesena 3. kolovoza 2017. – Stancu protiv ERCEA-e

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/21

         Tužba podnesena 3. kolovoza 2017. – Stancu protiv ERCEA-e
   (Predmet T-493/17)
   (2017/C 318/28)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Magdalena Catalina Stancu (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: F. Elia, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija Europskog istraživačkog vijeća (ERCEA) (Bruxelles, Belgija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužiteljica od Općeg suda zahtjeva da:

               —

               A) u vezi s meritumom: utvrdi ništavost/nezakonitost akta koji na nju ima negativan učinak, a sastoji se u otpuštanju koje joj je usmeno priopćeno 10. siječnja 2017., ponovno uspostavi radni odnos bez odgode i naloži plaćanje svih naknada koje su u međuvremenu dospjele;

               —

               B) u vezi s meritumom: utvrdi ništavost akta koji ima negativan učinak, koji se javlja u obliku odluke o produljenju probnog roka, s datumom od 28. listopada 2016., i utvrdi da od 1. studenoga 2016. nije tekao probni rok;

               —

               C) u vezi s meritumom: utvrdi ništavost/nezakonitost akata koji su dio konačnog izvještaja o upravnoj istrazi CMS 16/035 – Administrative inquiry report od dana 7. studenoga 2016. dostavljenog 16. studenoga 2016., zbog svih navedenih razloga, i naloži brisanje upravne istrage iz sustava Sysper i svih ostalih baza podataka institucija EU-a;

               —

               D) u vezi s meritumom: utvrdi ništavost/nezakonitost akta koji ima negativan učinak od 22. prosinca 2016. koji se sastoji u otpuštanju tužiteljice pod nazivom „note to the attention of ms catalina stancu”, dostavljenog tužiteljici dana 24. siječnja 2017., zbog svih navedenih razloga, ponovno uspostavi radni odnos bez odgode te naloži naknadu štete koja se sastoji od naknada dospjelih od dana otkaza do objave presude. Podredno, u slučaju da se tužiteljicu ne može vratiti na radno mjesto, naloži ERCEA-i naknadu štete koja se sastoji od izgubljenih plaća do isteka ugovora (siječanj 2018.) i odgovara iznosu od 39 000,00 eura;

               —

               E) u vezi s meritumom: u svakom slučaju naloži ERCEA-i plaćanje u korist zaposlenice iznosa naknade štete od 300 000,00 eura ili drugog manjeg ili većeg novčanog iznosa, o kojem će odlučiti sud, za tešku povredu tužiteljičinog imidža i njezinog osobnog i profesionalnog ugleda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi, tužiteljica iznosi četiri tužbena razloga.

               1.

               Neobrazloženo i usmeno otpuštanje suprotno je članku 25. Pravilnika o osoblju koji propisuje da „[s]vaka odluka donesena na temelju ovog Pravilnika o osoblju koja se odnosi na pojedinca, dotičnom se dužnosniku dostavlja u pisanom obliku. Svaka odluka koja ima negativni učinak na dužnosnika sadržava obrazloženje […]”, jer je pisana obavijest zaposlenici način na koji se osigurava da je ona obaviještena o odlukama u vezi s njezinim radnim odnosom.

               2.

               Produljenje trajanja probnog roka povrjeđuje članak 84. Pravilnika o osoblju koji u stavku 3. propisuje da se probni rok produljuje u iznimnim okolnostima „[….] u skladu sa stavkom 1. […]”, a što je precizno upućivanje koje ne dopušta neodređeno dugo i nesigurno produljenje probnog roka; to produljenje povrjeđuje članak 84. stavak 2. gdje se propisuje da može doći do prekida probnog roka u bilo kojem trenutku prije njegovog redovnog isteka i predviđa osam dana za iznošenje primjedbi u vezi s otkazom i – u svakom slučaju – „[…] s otkaznim rokom od mjesec dana […]”.

               3.

               Upravna istraga je nezakonita i nedopuštena jer se temelji na poruci elektroničke pošte koju je poslala zaposlenica, a čiji je sadržaj, kako priznaje i suprotna strana, izmijenjen, i u kojoj se navode čisto subjektivne sumnje u vezi s autentičnošću dokumenata koje je dostavila zaposlenica bez nalaganja provođenja bilo kakvih tehničkih provjera.

               4.

               Akt poslodavca od 22. prosinca 2016. je očito nezakonit jer je njegov cilj bio okončanje radnog odnosa koji nije više postojao, s obzirom na to da je završio nakon usmenog otpuštanja. Nadalje: A) Otpuštanje zaposlenice jer nije s uspjehom završila probni rok je nezakonito, jer već od 1. studenoga 2016. više nije tekao probni rok, B) Nedopuštenost-nezakonitost utvrđenja iz izvješća o upravnoj istrazi koje se temelji na ocjeni da probni rok nije završen uspješno, dovodi do toga da je predmetni akt otpuštanja potpuno arbitraran i nezakonit.


title: Predmet C-661/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) 13. prosinca 2013. – Astellas Pharma Inc. protiv Polpharma SA Pharmaceutical Works

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) 13. prosinca 2013. – Astellas Pharma Inc. protiv Polpharma SA Pharmaceutical Works
   (Predmet C-661/13)
   2014/C 129/09
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Astellas Pharma Inc.

      Tuženik: Polpharma SA Pharmaceutical Works

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se članak 10. stavak 6. Direktive 2001/83/EZ (1) tumačiti na način da isključenje patentne zaštite vrijedi i za takve radnje stavljanja na raspolaganje kojima treći iz isključivih komercijalnih razloga nudi ili dostavlja djelatnu tvar zaštićenu patentom proizvođaču generičkih lijekova, koju je to poduzeće za proizvodnju generičkih lijekova predvidjelo za provođenje studije ili ispitivanja za dobivanje odobrenja ili dozvole za komercijalizaciju lijeka u smislu članka 10. stavka 6. Direktive 2001/83/EZ?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan:

                           a)

                           Ovisi li privilegiranje trećega o tome koristi li proizvođač generičkog lijeka kome je on dostavio djelatnu tvar stavljenu na raspolaganje zaista za privilegirane studije ili ispitivanja u smislu članka 10. stavka 6. Direktive 2001/83/EZ? Vrijedi li isključenje patentne zaštite u takvom slučaju i kada treći ne zna kako kupac tvar namjerava upotrijebiti i kada to nije provjerio?
                           Ili privilegirani položaj trećega ovisi samo o tome, da u vrijeme stavljanja na raspolaganje na temelju svih okolnosti (primjerice poslovnoj orijentaciji poduzeća kome je izvršio dostavu, vrlo maloj količini djelatne tvari koja je stavljena na raspolaganje, skorom isteku patentne zaštite za djelatnu tvar o kojoj je riječ, iskustvu vezanom za pouzdanost kupca) opravdano mogao smatrati da će poduzeće za proizvodnju generičkih lijekova kojemu je dostavljena djelatna tvar, istu koristiti isključivo za privilegirana ispitivanja ili studije u okviru dodjele odobrenja za stavljanje na tržište?

                           b)

                           Je li treći u vezi s provođenjem stavljanja na raspolaganje dužan poduzeti mjere predostrožnosti da će njegov kupac djelatnu tvar koristiti zaista samo za ispitivanja ili studije i razlikuju li se mjere predostrožnosti koje treba poduzeti po tome, da li se djelatna tvar zaštićena patentom samo nudi ili i dostavlja?

      (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.) u verziji Direktive 2004/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za humanu uporabu (SL L 136, str. 34) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 61., str. 101.).


title: Predmet C-435/13 P: Rješenje Suda (drugo vijeće) od 17. srpnja 2014. – Erich Kastenholz protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Qwatchme A/S (Žalba — Uredba (EZ) br. 6/2002 — Dizajni Zajednice — Članci 4. do 6., članak 25. stavak 1. točke (b) i (f), te članak 52. — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja brojčanik — Prethodni dizajn Zajednice — Zahtjev za proglašavanje ništavim)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/23

         Rješenje Suda (drugo vijeće) od 17. srpnja 2014. – Erich Kastenholz protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Qwatchme A/S
   (Predmet C-435/13 P) (1)

   ((Žalba - Uredba (EZ) br. 6/2002 - Dizajni Zajednice - Članci 4. do 6., članak 25. stavak 1. točke (b) i (f), te članak 52. - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja brojčanik - Prethodni dizajn Zajednice - Zahtjev za proglašavanje ništavim))
   2014/C 409/33
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Erich Kastenholz (zastupnik: L. Acker, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent), Qwatchme A/S (zastupnik: M. Zöbisch, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se M. Kastenholzu snošenje troškova.

      (1)  SL C 304, 19.10.2013.


title: Predmet C-303/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal de première instance de Liège — Belgija) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet protiv Belgijske države (Sloboda poslovnog nastana — Jednako postupanje — Porezi na dohodak — Zakonodavstvo s ciljem izbjegavanja dvostrukog oporezivanja — Dohoci ostvareni u državi različitoj od države rezidentnosti — Metoda izuzeća s progresijom u državi rezidentnosti — Djelomično uzimanje u obzir osobne i obiteljske situacije — Gubitak određenih poreznih olakšica vezanih za osobnu i obiteljsku situaciju radnika)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/15

         Presuda Suda (peto vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal de première instance de Liège — Belgija) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet protiv Belgijske države
   (Predmet C-303/12) (1)

   (Sloboda poslovnog nastana - Jednako postupanje - Porezi na dohodak - Zakonodavstvo s ciljem izbjegavanja dvostrukog oporezivanja - Dohoci ostvareni u državi različitoj od države rezidentnosti - Metoda izuzeća s progresijom u državi rezidentnosti - Djelomično uzimanje u obzir osobne i obiteljske situacije - Gubitak određenih poreznih olakšica vezanih za osobnu i obiteljsku situaciju radnika)
   2014/C 52/23
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance de Liège

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

      Tuženik: Belgijska država

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunal de première instance de Liège — Tumačenje članka 39. UEZ-a — Ugovorne i nacionalne odredbe o dvostrukom oporezivanju — Dohoci od zanimanja u cijelosti ostvareni i oporezovani u državi članici različitoj od države rezidentnosti — Djelomično uzimanje u obzir osobne i obiteljske situacije u državi u kojoj su dohoci ostvareni — Izračun poreza na dohodak u državi rezidentnosti primjenom metode izuzeća s progresijom — Gubitak poreznih olakšica vezanih za osobnu i obiteljsku situaciju

      Izreka

   Članak 49. UFEU-a mora se tumačiti na način da se protivi primjeni poreznog propisa države članice, kao što je ona u glavnom postupku, čija je posljedica lišiti stvarne koristi od određene porezne olakšice par rezidenata te države, koji ostvaruje dohotke kako u navedenoj državi tako i u drugoj državi članici, zbog načina njezinog obračuna, dok bi ju par mogao ostvariti da supružnik čiji su dohoci veći nije ostvario ukupnost svojih dohodaka u drugoj državi članici.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012


title: Predmet T-860/16: Tužba podnesena 6. prosinca 2016. – Wirecard protiv EUIPO-a (mycard2go)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/46

         Tužba podnesena 6. prosinca 2016. – Wirecard protiv EUIPO-a (mycard2go)
   (Predmet T-860/16)
   (2017/C 038/61)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Wirecard AG (Aschheim, Njemačka) (zastupnik: A. Bayer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „mycard2go” – prijava za registraciju br. 14 303 465

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. listopada 2016. u predmetu R 281/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i vrati predmet tuženiku da nastavi postupak registracije žiga Europske unije 014303465;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući onih nastalih u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i (c) Uredbe br. 207/2009 i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-459/13: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Larrañaga Otaño protiv OHIM-a (GRAPHENE) ( „Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice GRAPHENE — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/40

         Presuda Općeg suda od 16. listopada 2014. – Larrañaga Otaño protiv OHIM-a (GRAPHENE)
   (Predmet T-459/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice GRAPHENE - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 421/55
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Španjolska); i Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (zastupnik: F. Bueno Salamero, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. lipnja 2013 (predmet R 210/2013-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka GRAPHENE kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Josebi Larrañagi Otañou i Mikelu Larrañagi Otañou nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 313, 26.10.2013.


title: Predmet T-536/15: Tužba podnesena 15. rujna 2015. – CBM protiv OHIM-a – ÏD Group (Fashion ID)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/40

         Tužba podnesena 15. rujna 2015. – CBM protiv OHIM-a – ÏD Group (Fashion ID)
   (Predmet T-536/15)
   (2015/C 371/41)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švicarska) (zastupnici: U. Lüken, J. Bärenfänger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem:: ÏD Group (Roubaix, Francuska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Fashion ID” – prijava za registraciju br. 11 589 082

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. srpnja 2015. u predmetu R 2472/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem ona potvrđuje odluku Odjela za prigovore o odbijanju prijave za registraciju žiga Zajednice br. 11 589 082 u odnosu na proizvode i usluge iz razreda 16 i 41;

               —

               poništi odgovarajuću odluku Odjela za prigovore pri OHIM-u od 28. srpnja 2014. (predmet B 2 197 401) u dijelu u kojem je Odjel za prigovore usvojio prigovor kojim se traži odbijanje prijave žiga Zajednice br. 11 589 082;

               —

               u cijelosti odbije prigovor od 7. lipnja 2012. protiv prijave za registraciju žiga Zajednice br. 11 589 082;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Odjel za prigovore i žalbeno vijeće nisu uzeli u obzir ustaljenu sudsku praksu Općeg suda i Suda prema kojoj se opći dojam koji znakovi ostavljaju treba ocjenjivati gledajući pobijani žig kao cjelinu, a ne vršeći usporedbu pojedinih elemenata.


title: Predmet T-75/12: Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2015. – Nu Air Polska protiv Komisije („Damping — Uvoz određenih kompresora podrijetlom iz Kine — Djelomično odbijanje povrata plaćenih antidampinških pristojbi — Određivanje izvozne cijene — Oduzimanje antidampinških pristojbi — Prilagodba vremenskih učinaka poništenja”)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/42

         Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2015. – Nu Air Polska protiv Komisije
   (Predmet T-75/12) (1)

   ((„Damping - Uvoz određenih kompresora podrijetlom iz Kine - Djelomično odbijanje povrata plaćenih antidampinških pristojbi - Određivanje izvozne cijene - Oduzimanje antidampinških pristojbi - Prilagodba vremenskih učinaka poništenja”))
   (2016/C 048/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Nu Air Polska sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnici: R. MacLean, solicitor, i A Bochon, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz i T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Zahtjev da se djelomično ponište odluke Komisije K (2011) 8826 final, C (2011) 8803 final i K (2011) 8801 final od 6. prosinca 2011. o zahtjevima za povrat plaćenih antidampinških pristojbi na uvoz određenih kompresora podrijetlom iz Narodne Republike Kine i, u slučaju da Opći sud poništi te odluke, da se održe na snazi učinci tih odluka sve dok Komisija ne usvoji mjere potrebne za izvršenje presude Općeg suda koju treba donijeti.

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 1. Odluke Komisije K (2011) 8826 final, Odluke Komisije C (2011) 8803 final i Odluke Komisije K (2011) 8801 final od 6. prosinca 2011. o zahtjevima za povrat plaćenih antidampinških pristojbi na uvoz određenih kompresora podrijetlom iz Narodne Republike Kine, u dijelu u kojem se društvu Nu Air Polska sp. z o.o. ne priznaje povrat neopravdano plaćenih antidampinških pristojbi iznad u njima navedenih iznosa.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europskoj komisiji se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 21. 4. 2012.


title: Predmet T-335/13: Rješenje Općeg suda od 9. prosinca 2015. – BT Limited Belgian Branch protiv Komisije

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/35

         Rješenje Općeg suda od 9. prosinca 2015. – BT Limited Belgian Branch protiv Komisije
   (Predmet T-335/13) (1)

   (2016/C 078/48)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 245, 24. 8. 2013.


title: Predmet T-344/16: Tužba podnesena 27. lipnja 2016. – Blackmore protiv EUIPO-a – Paice (DEEP PURPLE)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/28

         Tužba podnesena 27. lipnja 2016. – Blackmore protiv EUIPO-a – Paice (DEEP PURPLE)
   (Predmet T-344/16)
   (2016/C 314/39)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Edwards-Stuart, Barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ian Paice (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „DEEP PURPLE” – prijava za registraciju br. 11 772 721

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. u predmetu R 736/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i prihvati tužbu;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               žalbeno je vijeće pogrešno prihvatilo dokaze podnesene 5. studenoga 2014.;

               —

               žalbeno je vijeće pogrešno utvrdilo da postoji dovoljno dokaza o goodwillu na temelju pravodobno podnesenih dokaza;

               —

               žalbeno je vijeće pogrešno presudilo da su podneseni dokazi dovoljni za utvrđenje da je protivna stranka imala pravo koristiti dio goodwilla;

               —

               žalbeno je vijeće pogrešno prihvatilo utvrđenja iz Odluke R 880;

               —

               žalbeno je vijeće pogrešno proglasilo dopuštenima dokaze podnesene 13. travnja 2015.

               —

               žalbeno je vijeće pogrešno odbilo registraciju žiga za lepezu proizvoda i usluga širu od one koja je opravdana podnesenim dokazima. Žalbeno je vijeće pogrešno primijenilo Zakon o zlouporabi označivanja zaključivši da su ti proizvodi pogrešno predstavljeni i/ili da se goodwill protivne stranke proteže na njih.


title: Predmet T-284/14: Tužba podnesena 14. travnja 2014. – Masafi protiv OHIM-a– Hd1 (masafi juice)

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/23

         Tužba podnesena 14. travnja 2014. – Masafi protiv OHIM-a– Hd1 (masafi juice)
   (Predmet T-284/14)
   2014/C 235/31
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Masafi Co. LLC (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnik: G. Hinarejos Mulliez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hd1 Ltd (Huddersfield, Ujedinjena Kraljevina)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. veljače 2014. donesenu u predmetu R 119/2013-4;

               —

               naloži drugoj stranci u postupku da, u slučaju intervencije snosi troškove postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig crno-bijele boje koji sadrži verbalni element „masafi”, za proizvode iz razreda 32

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: registracija žiga Ujedinjene Kraljevine br. 2 551 560 za riječ „masafi”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točaka (a) i (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet C-129/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Túrkevei Tejtermelő Kft. protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Članci 191. i 193. UFEU-a — Direktiva 2004/35/EZ — Primjenjivost ratione materiae — Onečišćenje zraka zbog nezakonitog spaljivanja otpada — Načelo ‚onečišćivač plaća’ — Nacionalni propis kojim se uspostavlja solidarna odgovornost između vlasnika zemljišta na kojem je nastalo onečišćenje i onečišćivača)

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Túrkevei Tejtermelő Kft. protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Predmet C-129/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Članci 191. i 193. UFEU-a - Direktiva 2004/35/EZ - Primjenjivost ratione materiae - Onečišćenje zraka zbog nezakonitog spaljivanja otpada - Načelo ‚onečišćivač plaća’ - Nacionalni propis kojim se uspostavlja solidarna odgovornost između vlasnika zemljišta na kojem je nastalo onečišćenje i onečišćivača))
   (2017/C 293/08)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Túrkevei Tejtermelő Kft.

      Tuženik: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Izreka

               1.

               Odredbe Direktive 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu u vezi s člancima 191. i 193. UFEU-a treba tumačiti na način da im se, ako predmetna situacija u glavnom postupku ulazi u područje primjene Direktive 2004/35, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, ne protivi nacionalni propis, poput onoga u glavnom postupku, koji utvrđuje, osim operatera zemljišta na kojem je došlo do nezakonitog onečišćenja, drugu kategoriju osoba koje su solidarno odgovorne za takvu štetu u okolišu, odnosno vlasnike navedenog zemljišta, bez potrebe za utvrđivanjem uzročne veze između ponašanja vlasnika i utvrđene štete, pod uvjetom da je taj propis sukladan općim načelima prava Unije, kao i svim relevantnim odredbama UEU-a i UFEU-a i aktima sekundarnog prava Unije.

               2.

               Članak 16. Direktive 2004/35 i članak 193. UFEU-a treba tumačiti na način da im, ako predmetna situacija u glavnom postupku ulazi u područje primjene Direktive 2004/35, nije protivan nacionalni propis, poput onoga u glavnom postupku, prema kojemu su vlasnici zemljišta na kojem je došlo do nezakonitog onečišćenja smatraju ne samo solidarno odgovornim s operaterima toga zemljišta za takvu štetu u okolišu nego im i nadležno upravno tijelo može izreći novčanu kaznu, pod uvjetom da takav propis može pridonijeti ostvarenju cilja pojačane zaštite i da načini utvrđivanja iznosa novčane kazne ne prelaze ono što je potrebno za postizanje toga cilja, a što je na nacionalnom sudu da ispita.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet C-444/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2017. uputio Cour de cassation (Francuska) – Préfet des Pyrénées-Orientales protiv Abdelaziza Ariba, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2017. uputio Cour de cassation (Francuska) – Préfet des Pyrénées-Orientales protiv Abdelaziza Ariba, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier
   (Predmet C-444/17)
   (2017/C 330/09)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Préfet des Pyrénées-Orientales

      Tuženici: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 32. Uredbe (EU) 2016/399 od 9. ožujka 2016. (1), kojim se predviđa da se, u slučaju ponovne uspostave nadzora državne granice na unutarnjim granicama relevantne odredbe glave II. (o vanjskim granicama) primjenjuju mutatis mutandis, tumačiti na način da se može nadzor državne granice na unutarnjoj granici države članice koji je ponovno uveden izjednačiti s nadzorom vanjske granice kada je nju prešao državljanin treće zemlje, koji nema pravo ulaska?

               2.

               U tim istim okolnostima ponovne uspostave nadzora državne granice na unutarnjoj granici, dopuštaju li ta uredba i Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (2) da se na situaciju državljanina treće zemlje koji je prešao granicu na mjestu gdje je ponovno uveden nadzor, primijeni mogućnost predviđena u članku 2. stavku 2. točki (a) direktive, prema kojoj države članice mogu nastaviti primjenjivati na svojim vanjskim granicama nacionalne pojednostavnjene postupke vraćanja?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na potonje pitanje, protivi li se odredbama članka 2. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 4. direktive nacionalni propis, poput članka L. 621-2 Zakonika o ulasku i boravku stranaca i o pravu na azil, kojime se kažnjava kaznom oduzimanja slobode nezakoniti ulazak na državno područje državljanina treće zemlje za kojeg postupak vraćanja utvrđen tom direktivom još nije dovršen?

      (1)  Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 77., str. 1.).

      (2)  SL L 348., str. 98., SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.


               13.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 400/14

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 16. lipnja 2014. podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u predmetu društvo Pharmaq AS protiv društva Intervet International BV
   (Predmet E-16/14)
   2014/C 400/06
   Dopisom Sudu EFTA-e od 17. srpnja 2014., zaprimljenim u pisarnicu Suda 23. srpnja 2014., Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu društvo Pharmaq AS protiv društva Intervet International BV o sljedećim pitanjima:

               1.

               U pogledu članka 2. Uredbe o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti, je li proizvod stavljen na tržište kao lijek u EGP-u prije izdavanja odobrenja za njegovo stavljanje u promet u skladu s postupkom dobivanja administrativnog odobrenja utvrđenim u Direktivi 81/851/EEZ (ili Direktivi 2001/82/EZ) kada je dostava proizvoda izvršena u skladu sa sljedećim:

                           i.

                           „posebnim izuzetcima za izdavanje dopuštenja” koje je Državna agencija za lijekove odobrila veterinarima i biolozima specijaliziranima za područje zdravlja ribe na temelju odjeljka 3-6. ili 3-7. norveške Uredbe od 22. prosinca 1999. odnosno odjeljka 2-6. ili 2-7. norveške Uredbe od 18. prosinca 2009.; ili

                           ii.

                           takozvanim „dozvolama AR 16” koje je izdalo irsko Ministarstvo poljoprivrede, prehrane i pomorstva na temelju irskog Zakonskog instrumenta br. 144/2007 o propisima Europskih zajednica 2007. (lijekovi za životinje), dijela III. „Izvanredno izdavanje odobrenja”, točke 16.?

               2.

               Ako je odgovor na pitanje 1. potvrdan, je li takav proizvod izvan područja primjene Uredbe o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti i je li svjedodžba o dodatnoj zaštiti izdana na temelju takvog proizvoda stoga ništavna?

               3.

               U pogledu tumačenja članka 2. Uredbe o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti, treba li se smatrati da odobrenje za stavljanje u promet izdano za veterinarsko-medicinski proizvod na temelju članka 26. stavka 3. Direktive 2001/82/EZ predstavlja administrativno odobrenje na temelju Direktive 81/851/EEZ (ili Direktive 2001/82/EZ) u smislu članka 2.?

               4.

                           (a)

                           Predstavljaju li posebni izuzetci za izdavanje dopuštenja na temelju odjeljka 3-6. ili 3-7. norveške Uredbe o lijekovima iz 1999. (FOR-1999-12-22-1559) ili odjeljka 2-6. ili 2-7. norveške Uredbe o lijekovima iz 2009. (FOR-2009-12-18-1839) valjano odobrenje za stavljanje proizvoda na tržište kao lijeka u smislu članka 3. točke (b)?

                           (b)

                           Predstavljaju li posebni izuzetci za izdavanje dopuštenja na temelju odjeljka 3-6. ili 3-7. norveške Uredbe o lijekovima iz 1999. (FOR-1999-12-22-1559) ili odjeljka 2-6. ili 2-7. norveške Uredbe o lijekovima iz 2009. (FOR-2009-12-18-1839) prvo odobrenje za stavljanje proizvoda na tržište kao lijeka u Norveškoj u smislu članka 3. točke (d)?

               5.

               Kada je lijek cjepivo protiv virusa, mogu li područjem primjene zaštite na temelju svjedodžbe o dodatnoj zaštiti, osim posebnog soja virusa koji je uključen u lijek i obuhvaćen temeljnim patentom, biti obuhvaćeni i ostali sojevi virusa koji su obuhvaćeni temeljnim patentom?
               Pri davanju odgovora na to pitanje, je li važno:

                           (a)

                           imaju li takvi drugi sojevi jednak terapeutski učinak na soj virusa uključen u lijek ili je važno da terapijski učinak nije odmah jednak; te

                           (b)

                           hoće li lijek koji se temelji na takvom drugom soju biti predmet posebnog odobrenja za stavljanje u promet sa zahtjevima za dokumentaciju o sigurnosti i učinku?

               6.

               Ako je svjedodžba o dodatnoj zaštiti izdana s definicijom proizvoda koja nije strogo ograničena na određeni soj virusa za koji je izdano odobrenje za stavljanje na tržište kao lijek,

                           (a)

                           hoće li ta svjedodžba o dodatnoj zaštiti biti valjana; ili

                           (b)

                           hoće li svjedodžba o dodatnoj zaštiti biti valjana ako se, međutim, područjem primjene zaštite na temelju članka 4. ne obuhvaća više od posebnog soja virusa za koji je izdano odobrenje za stavljanje na tržište kao lijeka?


title: Predmet C-584/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2016. uputio cour d'appel de Versailles (Francuska) – Green Yellow Hyères Sup SNC protiv Enedis, SA

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. studenoga 2016. uputio cour d'appel de Versailles (Francuska) – Green Yellow Hyères Sup SNC protiv Enedis, SA
   (Predmet C-584/16)
   (2017/C 038/14)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Versailles

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Green Yellow Hyères Sup SNC

      Druga stranka u žalbenom postupku: Enedis, SA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da mehanizam obveze otkupa električne energije, proizvedene u elektranama koje iskorištavaju radioaktivnu solarnu energiju, po višoj cijeni od tržišne i koje financiraju konačni potrošači električne energije, na način kako to proizlazi iz ministarskih odluka od 10. srpnja 2006. (JORF br. 171. od 26. srpnja 2006., str. 11133.) i 12. siječnja 2010. (JORF br. 011. od 14. siječnja 2010., str. 727.) o utvrđivanju uvjeta otkupa te električne energije, u vezi sa Zakonom br. 2000-108 od 10. veljače 2000. o modernizaciji i razvoju javne službe za električnu energiju, dekretom br. 2000-1196 od 6. prosinca 2000. i dekretom br. 2001-410 od 10. svibnja 2001., predstavlja državnu potporu?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora, treba li članak 108. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da nepostojanje prethodne obavijesti Europskoj komisiji o tom mehanizmu utječe na valjanost navedenih odluka kojima se provodi sporna potpora?


title: Predmet C-609/11: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Centrotherm Systemtechnik GmbH protiv centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG, Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Uredbe (EZ) br. 207/2009 i 2868/95 — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Zajednice CENTROTHERM — Stvarna uporaba — Pojam — Dokazna sredstva — Časna izjava — Članak 134. stavci 1. do 3. Poslovnika Općeg suda — Ovlast Općeg suda preinačiti odluku — Opseg razloga i zahtjeva intervenijenta)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/15

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. rujna 2013. — Centrotherm Systemtechnik GmbH protiv centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG, Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-609/11) (1)

   (Žalba - Uredbe (EZ) br. 207/2009 i 2868/95 - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Zajednice CENTROTHERM - Stvarna uporaba - Pojam - Dokazna sredstva - Časna izjava - Članak 134. stavci 1. do 3. Poslovnika Općeg suda - Ovlast Općeg suda preinačiti odluku - Opseg razloga i zahtjeva intervenijenta)
   2013/C 344/23
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Centrotherm Systemtechnik GmbH (zastupnici: A. Schulz i C. Onken, Rechtsanwälte, kao i F. Schmidt, Patentenwalt)

      Druge stranke u postupku: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (zastupnici: O. Löffel i P. Lange, Rechtsanwälte), Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. rujna 2011., Centrotherm Clean Solutions protiv OHIM-a (T-427/09), kojom je Opći sud ukinuo odluku četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. kolovoza 2009. (predmet R 6/2008-4), u dijelu u kojem se djelomično ukida odluka Odjela za poništaje od 30. listopada 2007. — Stvarna uporaba — Dokaz

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Centrotherm Systemtechnik GmbH snosit će, osim vlastitih, i troškove centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG-a.

               3.

               Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 80, 17.3.2012.