title: Predmet T-674/13: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Gugler France protiv OHIM-a – Gugler (GUGLER) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice GUGLER — Apsolutni razlog za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 — Službena dužnost”)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/14

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Gugler France protiv OHIM-a – Gugler (GUGLER)
   (Predmet T-674/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice GUGLER - Apsolutni razlog za odbijanje - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 - Službena dužnost”))
   (2016/C 090/19)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Gugler France (Besançon, Francuska) (zastupnik: A. Grolée, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Alexander Gugler (Maxdorf, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. listopada 2013. (predmet R 356/2012-4) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društva Gugler France i Alexandera Guglera.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 16. listopada 2013. (predmet R 356/2012-4).

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               OHIM će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Gugler France nastale u postupku pred Općim sudom.

      (1)  SL C 61, 1. 3. 2014.


title: Predmet T-790/14: Presuda Općeg suda od 21. srpnja 2016. – Hassan protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ograničenje ulaska — Poništenje ranijih akata presudom Općeg suda — Novi akti kojima je tužiteljevo ime uvršteno na popise — Očita pogreška u ocjeni — Pravo vlasništva — Proporcionalnost — Pretpostavka nedužnosti — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/23

         Presuda Općeg suda od 21. srpnja 2016. – Hassan protiv Vijeća
   (Predmet T-790/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Ograničenje ulaska - Poništenje ranijih akata presudom Općeg suda - Novi akti kojima je tužiteljevo ime uvršteno na popise - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Proporcionalnost - Pretpostavka nedužnosti - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2016/C 326/41)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Samir Hassan (Damask, Sirija) (zastupnik: L. Pettiti, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Kyriakopoulou i G. Étienne, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Provedbene odluke Vijeća 2014/678/ZVSP od 26. rujna 2014. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2014., L 283, str. 59.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1013/2014 od 26. rujna 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2014., L 283, str. 9.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2015., L 132, str. 82.), i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 2015/828 od 28. svibnja 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2015., L 132, str. 3.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja i, s druge strane, zahtjev koji se temelji na članku 268. UFEU-a i kojim se potražuje naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tih akata.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Samiru Hassanu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet T-703/15: Tužba podnesena 30. studenoga 2015. – Groupe Go Sport protiv OHIM-a – Design Go (GO SPORT)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/86

         Tužba podnesena 30. studenoga 2015. – Groupe Go Sport protiv OHIM-a – Design Go (GO SPORT)
   (Predmet T-703/15)
   (2016/C 048/95)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Groupe Go Sport (Sassenage, Francuska) (zastupnici: G. Arbant i E. Henry-Mayer, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Design Go Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „GO SPORT” – prijava za registraciju br. 5 144 811

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. rujna 2015. u predmetu R 569/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi dopuštenom žalbu R 569/2015-2;

               —

               vrati predmet pred žalbeno vijeće;

               —

               naloži OHIM-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 60. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 49. stavka 1. Uredbe br. 2868/95.


title: Predmet C-537/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. listopada 2016. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Garlsson Real Estate SA, u stečaju, i dr. protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. listopada 2016. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Garlsson Real Estate SA, u stečaju, i dr. protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Predmet C-537/16)
   (2017/C 022/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Garlsson Real Estate SA, u stečaju, Stefano Ricucci, Magiste International SA

      Tuženik: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se mogućnost vođenja upravnog postupka čiji je predmet djelo (protupravne radnje manipuliranja tržištem) za koje je navedena osoba pravomoćno kazneno osuđena odredbi članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačenog s obzirom na članak 4. Protokola br. 7. uz EKLJP-e i uz njega vezanu sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava te nacionalno zakonodavstvo?

               2.

               Može li nacionalni sud izravno primijeniti načela Unije u vezi s načelom ne bis in idem, na temelju članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačenog s obzirom na članak 4. Protokola br. 7. uz EKLJP-e i uz njega vezanu sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava te nacionalno zakonodavstvo?


title: Predmet T-21/14: Presuda Općeg suda od 29. listopada 2015. – NetMed protiv OHIM-a – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice SANDTER 1953 — Raniji nacionalni verbalni žig Sander — Relativni razlog za odbijanje — Djelomično odbijanje registracije — Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/18

         Presuda Općeg suda od 29. listopada 2015. – NetMed protiv OHIM-a – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (Predmet T-21/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice SANDTER 1953 - Raniji nacionalni verbalni žig Sander - Relativni razlog za odbijanje - Djelomično odbijanje registracije - Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 429/24)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: NetMed Sàrl (Wasserbillig, Luksemburg) (zastupnik: S. Schafhaus, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden-Baden, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. listopada 2013. (predmet R 1846/2012-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva NetMed Sàrl i društva Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija

               2.

               Društvu NetMed Sàrl nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 61, 1. 3. 2014.


title: Predmet C-40/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Aspiro SA, prije BRE Ubezpieczenia sp. z o.o. (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 135. stavak 1. točka (a) — Izuzeće u području osiguranja — Pojam „transakcije osiguranja” i „povezane usluge koje provode posrednici i zastupnici u osiguranju” — Usluge likvidacije šteta koje se pružaju u ime i za račun osiguratelja)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/13

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Aspiro SA, prije BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.
   (Predmet C-40/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 135. stavak 1. točka (a) - Izuzeće u području osiguranja - Pojam „transakcije osiguranja” i „povezane usluge koje provode posrednici i zastupnici u osiguranju” - Usluge likvidacije šteta koje se pružaju u ime i za račun osiguratelja))
   (2016/C 156/18)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister Finansów

      Tuženik: Aspiro SA, prije BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.

      Izreka

   Članak 135. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da usluge likvidacije šteta, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, koje treća osoba pruža u ime i za račun društva za osiguranje, nisu obuhvaćene izuzećem koje je predviđeno tom odredbom.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet C-605/13 P: Žalba koju je 25. studenoga 2013. podnio Issam Anbouba protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) donesene 13. rujna 2013. u predmetu T-563/11, Anbouba protiv Vijeća

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/19

         Žalba koju je 25. studenoga 2013. podnio Issam Anbouba protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) donesene 13. rujna 2013. u predmetu T-563/11, Anbouba protiv Vijeća
   (Predmet C-605/13 P)
   2014/C 45/34
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Issam Anbouba (zastupnici: J.-M. Salva i M.-A. Bastin, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Zahtjevi

               —

               utvrditi i presuditi:

                           —

                           da se ukida presuda Općeg suda Europske unije T-563/11 (šesto vijeće) od 13. rujna 2013., Issam Anbouba protiv Vijeća Europske unije;

                           —

                           da je nezakonita odluka o upisivanju žalitelja na popis osoba i tijela obuhvaćenih gospodarskim sankcijama;

                           —

                           da se poništavaju odluke i uredbe pobijani u predmetu T-563/11;

                           —

                           da se nalaže Vijeću snošenje troškova pred dvije instance.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi, žalitelj se poziva na dva žalbena razloga.
   Kao prvo, žalitelj smatra da je Opći sud povrijedio pravo smatrajući da je Vijeće, u nemogućnosti davanja dokaza o podršci žalitelja sirijskom režimu, pravilno pretpostavilo o davanju podrške upravitelja glavnih poduzeća Sirije sirijskom režimu. Prvi dio žalbenog razloga proizlazi iz nepostojanja pravne osnove za takvu pretpostavku. Naime, izrazito ozbiljan i ograničavajući karakter restriktivnih mjera ne dozvoljava njihovu primjenu na temelju pretpostavke protiv koje niti jedan regulatorni akt nije redovno predvidio pravni lijek. Drugi dio žalbenog razloga proizlazi iz neproporcionalnog karaktera te pretpostavke u odnosu na slijeđeni cilj, a osobito zbog njezinog iznimno općenitog karaktera. Treći dio žalbenog razloga proizlazi iz neoborivog karaktera te pretpostavke. Negativan dokaz o nepostojanju podrške režimu je materijalno nemoguće proizvesti, a davanje pozitivnog dokaza protivljenja režimu ne može se razumno smatrati kao jedino sredstvo utvrđivanja nepostojanja veze s režimom.
   Kao drugo, žalitelj prigovara da je Opći sud odlučivao bez dokaza od strane Vijeća. Prvim dijelom drugog žalbenog razloga žalitelj smatra da je Opći sud povrijedio pravo, s jedne strane, jer nije izvršio uobičajen nadzor pobijanih odluka, i s druge strane, donijevši odluku, a da mu Vijeće nije dostavilo dokaze. Drugim dijelom drugog žalbenog razloga žalitelj se žali da Opći sud u pobijanoj presudi nije sankcionirao očito kršenje načela kontradiktornosti i pravâ na obranu žalitelja. Opći sud je oslobodio Vijeće od davanja elemenata dokaza ili razloga koji bi opravdali uskraćivanje otkrivanja navedenih elemenata i priznao je da Vijeće može temeljiti svoju odluku samo na temelju pretpostavke protiv koje se međutim ne može redovno uložiti pravni lijek.


title: Predmet C-325/17 P: Žalba koju je 31. svibnja 2017. podnio Windrush Aka LLP protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 22. ožujka 2017. u predmetu T-336/15, Windrush Aka LLP protiv EUIPO-a

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/2

         Žalba koju je 31. svibnja 2017. podnio Windrush Aka LLP protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 22. ožujka 2017. u predmetu T-336/15, Windrush Aka LLP protiv EUIPO-a
   (Predmet C-325/17 P)
   (2017/C 347/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Windrush Aka LLP (zastupnici: S. Britton, Solicitor, S. Malynicz QC, S. Tregear, Solicitor)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Jerry Dammers

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 22. ožujka 2017. u predmetu T-366/15;

               —

               naloži EUIPO-u i Jerryu Dammersu (nositelju žiga EU-a) plaćanje vlastitih troškova i troškova žalitelja

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Kao prvo, Opći sud je iskrivio dokaze i pogrešno ocijenio činjenice te je njegova odluka u bitnome pogrešna u pogledu zaključaka izvedenih iz podnesenih mu dokumenata.

               2.

               Kao drugo, Opći sud je povrijedio članak 113. svojeg poslovnika od 4. ožujka 2015. (SL 2015., L 105, str. 1.), time što je dobio održati raspravu u okolnostima u kojima je nositelj žiga EU-a odustao od bitnih dijelova navodnih dokaza o uporabi spornog žiga EU-a nakon rasprave.

               3.

               Kao treće, Opći sud je pogrešno zaključio da je žalitelj na raspravi po prvi puta iznio novi tužbeni razlog.

               4.

               Kao četvrto, Opći sud nije ocijenio pravni učinak prijenosa prava na ime odnosno to da prijenos ne daje nikakva daljnja prava prenositelju (odnosno vlasniku žiga EU-a) u pogledu davanja ili uskraćivanja odobrenja za uporabu imena (odnosno spornog žiga EU-a), zbog čega prema pravu Unije to pravo prestaje nakon dana prijenosa.


title: Predmet C-393/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2015. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie protiv ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2015. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie protiv ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce
   (Predmet C-393/15)
   (2015/C 337/07)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

      Druga stranka u postupku: ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce

      Prethodno pitanje

   Dozvoljavaju li članci 168. i 169. točka (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), u slučaju poslovne jedinice koja je za potrebe obračuna poreza na dodanu vrijednost registrirana u jednoj državi članici, a koja većinom provodi interne transakcije za svoje matično društvo koje je nastanjeno u drugoj državi članici, a povremeno i oporezive transakcije u državi u kojoj je registrirana, da porezni obveznik odbije odbitak u državi članici u kojoj je poslovna jedinica registrirana, iako je taj porez povezan s transakcijama koje je matično društvo provelo u drugoj državi članici?

      (1)  SL L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-20/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Mađarska protiv Komisije („Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu — Državne potpore — Mađarski porez na prihod od oglašavanja — Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/22

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Mađarska protiv Komisije
   (Predmet T-20/17 R)
   ((„Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu - Državne potpore - Mađarski porez na prihod od oglašavanja - Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 178/30)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mađarska (zastupnik: M. Fehér, agent)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i P.-J. Loewenthal, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke Komisije C(2016) 6929 final, od 4. studenoga 2016. koja se odnosi na mjeru SA.39235 (2015/C) (ex 2015/NN), koju provodi Mađarska u pogledu oporezivanja prihoda od oglašavanja.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-148/17: Tužba podnesena 7. ožujka 2017. – Troszczynski protiv Parlamenta

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/52

         Tužba podnesena 7. ožujka 2017. – Troszczynski protiv Parlamenta
   (Predmet T-148/17)
   (2017/C 144/71)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: Mylène Troszczynski (Noyon, Francuska) (zastupnik: M. Ceccaldi, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku kvestora Europskog parlamenta od 6. siječnja 2017. s obzirom na to da je njome potvrđena Odluka Glavnog tajnika od 23. lipnja 2016. o potraživanju iznosa od 56 554 eura od M. Troszczynski;

               —

               poništi Odluku Glavnog tajnika Europskog parlamenta od 23. lipnja 2016. koja je donesena na temelju članaka 33., 43., 62., 67., 68. Odluke 2009/C 159/01 Predsjedništva Europskog parlamenta od 19. svibnja i 9. srpnja 2008. o „provedbenim mjerama Statuta zastupnika Europskog parlamenta”, kako je izmijenjena, kojom je utvrđen tužiteljičin dug u iznosu od 56 554 eura na ime nepravilno uplaćenih iznosa u okviru parlamentarne pomoći i obrazložen zahtjev za njihov povrat te je naloženo odgovornom dužnosniku da, u suradnji s računovodstvenim službenikom institucije, pokrene postupak njihova povrata na temelju članka 68. provedbenih mjera i članaka 78., 79. i 80. Financijske uredbe (FU);

               —

               poništi obavijest o terećenju br. 2016-888, na kojoj nije naveden datum, kojom se tužiteljica obavještava o dugu na njeno ime koji je utvrđen nakon odluke Glavnog tajnika od 23. lipnja 2016., zahtjev za povrat pogrešno uplaćenih iznosa na temelju parlamentarne pomoći, primjenu članka 68. mjera provedbe Statuta i članaka 78., 79. i 80. FU-a.;

               —

               poništi obavijest o terećenju od 29. lipnja 2016.;

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje troškova postupka u cijelosti;

               —

               naloži Europskom parlamentu da M. Trosczcynski na ime troškova čiju je naknadu moguće tražiti plati iznos od 50 000,00 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Iznosi koji su predmet ovog spora odnose se na ugovor o radu na neodređeno vrijeme koji je sklopljen između tužiteljice i lokalnog asistenta koji je obavljao dužnosti parlamentarnog asistenta u punom radnom vremenu u državi članici u kojoj je tužiteljica izabrana. Međutim, na temelju određenih indicija koje se odnose na dužnosti koje obavlja lokalni asistent u političkoj stranci kojoj pripada tužiteljica, tuženik propituje je li tužiteljica poštovala obveze iz članaka 33., 43. i 62. provedbenih mjera Statuta zastupnika.
   U prilog svojoj tužbi tužiteljica smatra da u predmetnom slučaju sporni akti sadrže nedostatke koji, s jedne strane, utječu na njihovu vanjsku zakonitost, a osobito se odnose na nenadležnost ratione materiae donositelja akta, nepostojanje obrazloženja i nepoštovanje bitnih odredaba postupka.
   Smatra također da s obzirom na unutarnju zakonitost spornih akata postoje nedostaci koji se odnose na nepostojanje činjenica koje se stavljaju na teret, određivanje stranke na kojoj je teret dokazivanja, povredu načela proporcionalnosti, povredu političkih prava lokalnih asistenata, zlouporabu prava, diskriminatornu narav spornih odluka i postojanje fumus persecutionis, povredu nezavisnosti zastupnika i zabranu bilo kakvog imperativnog mandata te povredu načela una via electa et non bis in idem jer je predsjednik Europskog parlamenta OLAF-u dostavio činjenični materijal na temelju kojeg se može predmnijevati postojanje navodnih nepravilnosti koje se tiču tužiteljice.


title: Predmet C-407/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. kolovoza 2014. uputio Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Španjolska) – María Auxiliadora Arjona Camacho protiv Securitas Seguridad España, S.A.

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. kolovoza 2014. uputio Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Španjolska) – María Auxiliadora Arjona Camacho protiv Securitas Seguridad España, S.A.
   (Predmet C-407/14)
   2014/C 409/40
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba

      Stranke glavnog postupka

      Tužiteljica: María Auxiliadora Arjona Camacho

      Tuženik: Securitas Seguridad España, S.A.

      Prethodna pitanja

   Može li se članak 18. Direktive 2006/54/EZ (1), kada propisuje da naknada štete žrtvi diskriminacije na temelju spola mora biti odvraćajuća (uz to što mora biti i stvarna, učinkovita te proporcionalna pretrpljenoj šteti), tumačiti na način da ovlašćuje nacionalnog suca da dosudi razumnu kaznenu odštetu koja je doista dodatne naravi, to jest da dodijeli dodatni iznos koji, iako nadilazi ono što je potrebno za cjelovito popravljanje stvarne štete koju je pretrpjela žrtva, služi kao opomena drugima (i samom štetniku), pod uvjetom da je iznos o kojemu je riječ unutar granica onoga što je proporcionalno, čak i onda kada koncept kaznene odštete nije dio pravne tradicije nacionalnog suca?

      (1)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka) (SL L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)


title: Predmet C-220/15: Tužba podnesena 12. svibnja 2015. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/7

         Tužba podnesena 12. svibnja 2015. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-220/15)
   (2015/C 228/09)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Kukovec, A. C. Becker, agenti)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Tužbeni zahtjev

   Europska komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Savezna Republika Njemačka povrijedila svoje obveze iz članka 6. stavka 1. Direktive 2007/23/EZ (1) time što je u Prvoj uredbi o zakonu o pirotehnici (1. SprengV) iznad zahtjeva direktive propisala da se unatoč prethodno izvršenom ocjenjivanju sukladnosti pirotehničkih sredstava, prije njihovog stavljanja na tržište mora provesti postupak u skladu s člankom 6. stavkom 4. točkom 1. SprengV-a i da je Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Savezni institut za istraživanje i ispitivanje materijala) u skladu s člankom 6. stavkom 4. petom rečenicom 1. SprengV-a ovlašten ispitati upute za sva pirotehnička sredstva te ih po potrebi izmijeniti.

               —

               naloži Saveznoj Republici Njemačkoj snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba se odnosi na pitanje u kojem opsegu države članice proizvođačima i uvoznicima pirotehničkih sredstava u smislu Direktive 2007/23/EZ mogu nametnuti dodatne zahtjeve za stavljanje pirotehničkih sredstava na tržište i za one proizvode koji prema CE oznaci sukladnosti ispunjavaju bitne zahtjeve direktive. Pritom odredbe kojima Komisija prigovara ne postavljaju nikakve sadržajne zahtjeve za te proizvode, nego samo propisuju dopunski postupak koje prethodi pristupu tržištu na državnom području tuženika.
   Naime, bez obzira na dokaz sukladnosti, tužitelj zahtijeva da sva pirotehnička sredstva u smislu Direktive 2007/23/EZ moraju biti prijavljena saveznom institutu određenom zakonom, a koji u svrhe dokazivanja prijave izdaje identifikacijski broj. Osim nezanemarivog trajanja postupka, ovaj postupak može, među ostalim, sadržavati i plaćanje naknade za obradu te predaju uzoraka za ispitivanje. Zahtjev za provođenje takvog postupka Komisija smatra povredom slobodnog kretanja zajamčenog člankom 6. Direktive 2007/23/EZ za sva pirotehnička sredstva koja udovoljavaju zahtjevima direktive.
   Ta situacija ne bi se nikako promijenila ni prijenosom Direktive 2013/29/EU (2) kojom je Direktiva 2007/23/EZ ukinuta s učinkom od 1. srpnja 2015. Naime, s jedne strane je za ocjenu postojanja povrede ugovora mjerodavno razdoblje isteka roka navedenog u obrazloženom očitovanju (u ovom slučaju 27. ožujka 2014.). S druge strane Direktiva 2013/29/EU u svom članku 4. stavku 1. sadrži odredbu istovjetnu onoj članka 6. stavka 1. Direktive 2007/23/EZ o jamstvu slobodnog kretanja za sva pirotehnička sredstva koja udovoljavaju zahtjevima direktive.
   Dakle, povreda koju je navodno počinio tuženik, a kojoj se ovdje prigovara u bitnome se sastoji u postupovnoj pretpostavci za stavljanje na tržište pirotehničkih sredstava koja je prema mišljenju Komisije nedopuštena i ide iznad usklađenih zahtjeva prava Unije. Kao postupovni zahtjev, prigovorena odredba na prvi pogled može izazvati dojam da za posljedicu ima samo razumno kašnjenje stavljanja na tržište tih proizvoda. Međutim, ne treba podcijeniti stvarne posljedice te odredbe. Pritom prije svega treba voditi računa o tome da je tuženik jedno od najvećih, ako ne i najveće tržište za pirotehnička sredstva na unutarnjem tržištu. Nadalje, treba uzeti u obzir da određena pirotehnička sredstva na državnom području tuženika smiju biti prodavana potrošačima samo jednom godišnje i samo u kratkom razdoblju, čime vremenska dimenzija toga pristupa tržištu dobiva tim veće značenje. U tom pogledu valja razmisliti i o tome da odredbu kojoj se ovdje prigovara prema nacionalnom pravu provodi isto tijelo koje je kao prijavljeno tijelo u smislu Direktive 2007/23/EZ ovlašteno za provedbu ocjenjivanja sukladnosti. Dakle, zahtjev provedbe dodatnog postupka u nacionalnom pravu tuženika tome tijelu daje konkurentsku prednost u odnosu na prijavljena tijela drugih država članica. S obzirom na te praktične posljedice prigovorene odredbe u ovom postupku ni u kojem slučaju nije riječ o načelnoj pravnoj ocjeni prepreke gospodarskim subjektima da na tržište stave proizvode koje je drugo tijelo, a ne njemačko prijavljeno tijelo ocijenilo sukladnim zahtjevima prava Unije.

      (1)  Direktiva 2007/23/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. svibnja 2007. o stavljanju na tržište pirotehničkih sredstava, SL L 154, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 143.).

      (2)  Direktiva 2013/29/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013 o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na stavljanje na raspolaganje pirotehničkih sredstava na tržište (preinaka), SL L 178, str. 27. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 143.).


title: Presuda Suda od 27. siječnja 2014. u predmetu E-1/13 — Míla ehf. protiv Nadzornog tijela EFTA-e

text:
               24.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/6

         PRESUDA SUDA
   od 27. siječnja 2014.
   u predmetu E-1/13
   Míla ehf. protiv Nadzornog tijela EFTA-e

      (Zahtjev za poništenje – Državne potpore – Ugovor o najmu – Nepokretanje službenog istražnog postupka – Dopuštenost – Pravni interes – Status zainteresirane strane – Sumnje ili ozbiljne poteškoće – Načelo tržišnog ulagača – Natječajni postupak)

   (2014/C 121/06)
   U predmetu E-1/13, Míla ehf. protiv Nazdornog tijela EFTA-e – ZAHTJEV za poništenje Odluke Nadzornog tijela EFTA-e br. 410/12/COL od 21. studenoga 2012. o navodnim državnim potporama danima temeljem subvencioniranog najma optičkih vlakana kojima se ranije rukovalo u ime Organizacije Sjevernoatlantskog ugovora (NATO), Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, i Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 27. siječnja 2014. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               poništava Odluku Nadzornog tijela EFTA-e br. 410/12/COL od 21. studenoga 2012. o navodnim državnim potporama temeljem subvencioniranog najma optičkih vlakana kojma se ranije rukovalo u ime Organizacije Sjevernoatlantskog saveza (NATO);

               2.

               nalaže Nadzornom tijelu EFTA-e plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-114/12: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2013. — Bode Chemie protiv OHIM-a — Laros (sterilina) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice sterilina — Raniji verbalni i figurativni žigovi Zajednice STERILLIUM i BODE Sterillium — Relativni razlog za odbijanje — Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/9

         Presuda Općeg suda od 23. listopada 2013. — Bode Chemie protiv OHIM-a — Laros (sterilina)
   (Predmet T-114/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice sterilina - Raniji verbalni i figurativni žigovi Zajednice STERILLIUM i BODE Sterillium - Relativni razlog za odbijanje - Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 359/15
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Bode Chemie GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: N. Aicher, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Laros Srl (Cremone, Talijanska Republika) (zastupnik: F. Caricato, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. siječnja 2012. (predmet R 2423/2010-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Bode Chemie GmbH i Laros Srl.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Bode Chemie GmbH snošenje troškova, uključujući nužne troškove Laros Srl u postupku pred žalbenim vijećem Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Presuda Suda od 16. prosinca 2015. u predmetu E-18/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države članice EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – neprovedba – Direktiva 2010/65/EU o službenom postupku prijave za brodove)

text:
               5.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/4

         PRESUDA SUDA
   od 16. prosinca 2015.
   u predmetu E-18/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države članice EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – neprovedba – Direktiva 2010/65/EU o službenom postupku prijave za brodove)
   (2017/C 2/05)
   ZAHTJEV za izjavu da Island nije ispunio svoje obveze u skladu s člankom 14. akta iz poglavlja V. točke 56.l Priloga XIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2010/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o službenom postupku prijave za brodove koji dolaze u luke i/ili odlaze iz luka država članica i o stavljanju izvan snage Direktive 2002/6/EZ), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., i u skladu s člankom 7. Sporazuma jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, donio je 16. prosinca 2015. presudu kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze u skladu s člankom 14. akta iz poglavlja V. točke 56.l Priloga XIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2010/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o službenom postupku prijave za brodove koji dolaze u luke i/ili odlaze iz luka država članica i o stavljanju izvan snage Direktive 2002/6/EZ), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., i u skladu s člankom 7. Sporazuma jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-150/15: Rješenje Općeg suda od 15. ožujka 2017. – EFB protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/61

         Rješenje Općeg suda od 15. ožujka 2017. – EFB protiv Komisije
   (Predmet T-150/15) (1)

   (2017/C 144/88)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015.


title: Predmet C-111/17 PPU: Presuda Suda (peto vijeće) od 8. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Monomeles Protodikeio Athinon – Grčka) – OL protiv PQ (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću — Međunarodna otmica djece — Haška konvencija od 25. listopada 1980. — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članak 11. — Zahtjev za predaju — Pojam ‚uobičajeno boravište’ dojenčeta — Dijete rođeno sukladno želji njegovih roditelja u državi članici koja nije ona u kojoj oni imaju uobičajeno boravište — Neprekidni boravak djeteta tijekom prvih mjeseci njegova života u državi članici njegova rođenja — Odluka majke da se ne vrati u državu članicu u kojoj se nalazilo uobičajeno boravište para)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/11

         Presuda Suda (peto vijeće) od 8. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Monomeles Protodikeio Athinon – Grčka) – OL protiv PQ
   (Predmet C-111/17 PPU) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću - Međunarodna otmica djece - Haška konvencija od 25. listopada 1980. - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 11. - Zahtjev za predaju - Pojam ‚uobičajeno boravište’ dojenčeta - Dijete rođeno sukladno želji njegovih roditelja u državi članici koja nije ona u kojoj oni imaju uobičajeno boravište - Neprekidni boravak djeteta tijekom prvih mjeseci njegova života u državi članici njegova rođenja - Odluka majke da se ne vrati u državu članicu u kojoj se nalazilo uobičajeno boravište para))
   (2017/C 249/16)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: OL

      Tuženik: PQ

      Izreka

   Članak 11. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, treba tumačiti na način da u situaciji poput one u glavnom postupku, u kojoj je dijete rođeno i neprekidno boravi sa svojom majkom više mjeseci, sukladno zajedničkoj želji svojih roditelja, u državi članici koja nije ona u kojoj su oni imali svoje uobičajeno boravište prije njegova rođenja, prvotna namjera roditelja u odnosu na vraćanje majke zajedno s djetetom u potonju državu članicu ne dopušta zaključak da je to dijete ondje imalo svoje „uobičajeno boravište” u smislu te uredbe.
   Slijedom toga, u takvoj situaciji odbijanje majke da se vrati u istu državu članicu zajedno s djetetom ne može se smatrati „nezakonitim odvođenjem ili zadržavanjem” djeteta u smislu navedenog članka 11. stavka 1.

      (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet T-162/12: Rješenje Općeg suda od 18. studenog 2013. — Trabelsi protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu — Produženje zamrzavanja financijskih sredstava — Poništenje početnih mjera zamrzavanja financijskih sredstava — Obustava postupka” )

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/16

         Rješenje Općeg suda od 18. studenog 2013. — Trabelsi protiv Vijeća
   (Predmet T-162/12) (1)

   (Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu - Produženje zamrzavanja financijskih sredstava - Poništenje početnih mjera zamrzavanja financijskih sredstava - Obustava postupka)
   2014/C 15/22
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Mohamed Trabelsi (Pariz, Francuska) (zastupnik: A. Tekari, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: G. Étienne i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2012/50/ZVSP od 27. siječnja 2012., o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL L 27, str. 11) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 2., str. 325.) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Postupak po tužbi se obustavlja.

               2.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 355, 17.11.2012.


title: Predmet C-606/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2013. uputio Kammarrätten i Sundsvall (Švedska) — OKG AB protiv Skatteverket

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2013. uputio Kammarrätten i Sundsvall (Švedska) — OKG AB protiv Skatteverket
   (Predmet C-606/13)
   2014/C 39/14
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kammarrätten i Sundsvall

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: OKG AB

      Tuženik: Skatteverket

      Prethodna pitanja

               1.

               Članak 4. stavak 2. Direktive br. 2003/96/EZ/o oporezivanju energije (1) određuje da „razina oporezivanja” znači ukupno opterećenje u vezi sa svim neizravnim porezima (osim PDV-a) koji se izračunavaju izravno ili neizravno po količini energenta ili električne energije u trenutku puštanja u slobodnu potrošnju. Sukladno članku 21. stavku 5. te Direktive, električna energija podložna je porezu i porezna obveza nastaje u trenutku isporuke od strane distributera ili preprodavača. Je li ovim člancima protivan porez koji tereti termalnu energiju nuklearnih reaktora?

               2.

               Predstavlja li porez na termalnu energiju trošarinu koja se izravno ili neizravno ubire na potrošnju takvih robâ (trošarinskih robâ) kako su navedene u članku 1. stavku 1. Direktive o trošarinama? (2)

      (1)  Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL 2003 L 283, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 75.).

      (2)  Direktiva Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (SL 2009 L 9, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 174.).


title: Predmet T-569/15: Rješenje Općeg suda od 14. ožujka 2016. – Fondazione Casamica protiv Komisije i EASME-a

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/54

         Rješenje Općeg suda od 14. ožujka 2016. – Fondazione Casamica protiv Komisije i EASME-a
   (Predmet T-569/15) (1)

   (2016/C 156/75)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet T-308/14: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Neue Halberg-Guss protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/40

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Neue Halberg-Guss protiv Komisije
   (Predmet T-308/14) (1)

   (2015/C 155/56)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-34/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 10. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Prešove – Slovačka) – Monika Kušionová protiv SMART Capitala, a.s. (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 93/13/EEZ — Nepoštene ugovorne odredbe — Ugovor o potrošačkom kreditu — Članak 1. stavak 2. — Ugovorna odredba koja je odraz obvezne zakonske odredbe — Područje primjene direktive — Članak 3. stavak 1., članak 4., članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. — Osiguranje tražbine založnim pravom na nekretnini — Mogućnost ostvarivanja tog založnog prava prodajom na dražbi — Sudski nadzor)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/7

         Presuda Suda (treće vijeće) od 10. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Prešove – Slovačka) – Monika Kušionová protiv SMART Capitala, a.s.
   (Predmet C-34/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 93/13/EEZ - Nepoštene ugovorne odredbe - Ugovor o potrošačkom kreditu - Članak 1. stavak 2. - Ugovorna odredba koja je odraz obvezne zakonske odredbe - Područje primjene direktive - Članak 3. stavak 1., članak 4., članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. - Osiguranje tražbine založnim pravom na nekretnini - Mogućnost ostvarivanja tog založnog prava prodajom na dražbi - Sudski nadzor))
   2014/C 409/09
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský súd v Prešove

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Monika Kušionová

      Tuženik: SMART Capital, a.s.

      Izreka

               1.

               Odredbe Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim ugovornim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti u smislu da one nisu u suprotnosti s nacionalnim pravnim propisom kao što je onaj koji je predmet glavnog postupka, koji dopušta ispunjenje tražbine, koja se temelji na eventualno nepoštenim ugovornim odredbama, izvansudskim ostvarivanjem založnog prava na nekretnini koju je potrošač dao u osiguranje s obzirom na to da taj pravni propis u praksi ne čini nemogućim ili pretjerano teškim očuvanje prava koja ta direktiva priznaje potrošaču, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev.

               2.

               Članak 1. stavak 2. Direktive 93/13 treba tumačiti u smislu da je ugovorna odredba sadržana u ugovoru koji je prodavatelj robe ili pružatelj usluga sklopio s potrošačem isključena iz područja primjene te direktive samo je ako navedena ugovorna odredba odraz sadržaja obvezne zakonske ili regulatorne odredbe, provjera čega je na sudu koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 141, 18.5.2013.


title: Predmet T-533/13: Tužba podnesena 3. listopada 2013. — Litva protiv Komisije

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/17

         Tužba podnesena 3. listopada 2013. — Litva protiv Komisije
   (Predmet T-533/13)
   2013/C 359/34
   Jezik postupka: litavski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė i A. Karbauskas)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. stavak 4. Provedbene odluke Europske komisije C(2013) 4487 final od 19. srpnja 2013. kojom se u Litvi odobrava dodjeljivanje prijelaznih nacionalnih potpora za 2013. („pobijana odluka”);

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 39. UFEU-a, u vezi s prvim podstavkom članka 40. stavka 2. UFEU-a, i načela nediskriminacije
               Usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, Komisija je povrijedila članak 39. UFEU-a, u vezi s prvim podstavkom članka 40. stavka 2. UFEU-a, zbog toga što se nije pridržavala ciljeva zajedničke poljoprivredne politike koji su određeni u Ugovoru o FEU (osobito članak 39. stavak 1. točka (b) UFEU-a) i kriterija zajedničke poljoprivredne politike to te je također povrijedila načelo nediskriminacije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu Uredbe br. 73/2009
               Komisija je, pravno neutemeljeno usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, povrijedila Uredbu br. 73/2009, (1) pogrešno primijenivši članak 10.a stavak 4. te uredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na pogrešnu ocjenu Komisije
               Usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, Komisija je počinila pogrešku u ocjeni jer je pogrešno ocijenila razine izravnih isplata starih i novih država članica u 2012. i jer je utemeljila svoj izračun odobrene prijelazne nacionalne potpore na takvoj pogrešnoj ocjeni.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na povredu načela dobre uprave
               Usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, Komisija je povrijedila načelo dobre uprave, zato što nije postupila u skladu s dužnošću da za temelj uzme nove podatke koje joj je dostavila Republika Litva, a koji su se ticali razina izravnih uplata u državama članicama i nije ocijenila stvarni značaj izravnih uplata za litavske farme.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003. (SL 2009 L 30, str. 16., kako je izmijenjena u SL 2010 L 43, str. 7.) (SL, posebno izanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).


title: Predmet C-276/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. lipnja 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Hecht-Pharma GmbH protiv Hohenzollern Apotheke, vlasnik Winfried Ertelt

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. lipnja 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Hecht-Pharma GmbH protiv Hohenzollern Apotheke, vlasnik Winfried Ertelt
   (Predmet C-276/15)
   (2015/C 294/33)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hecht-Pharma GmbH

      Tuženik: Hohenzollern Apotheke, vlasnik Winfried Ertelt

      Prethodna pitanja

               1.

               Protive li se članak 3. točke 1. i 2. Direktive 2001/83/EZ (1) nacionalnoj odredbi poput članka 21. stavka 2. točke 1. AMG-a prema kojoj nije potrebno odobrenje za stavljanje u promet lijeka namijenjenoga za primjenu na ljudima koji se zbog dokazano čestoga propisivanja od strane liječnika ili stomatologa u bitnim proizvodnim koracima proizvodi u ljekarni u količini do sto pakiranja – koja mogu biti izdana unutar jednoga dana u okviru uobičajenoga ljekarničkoga poslovanja – te je namijenjen izdavanju u okviru postojeće dozvole za poslovanje ljekarne?
               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Vrijedi li ovaj zaključak i kada se nacionalna odredba poput članka 21. stavka 2. točke 1. AMG-a tumači na način da nije potrebno odobrenje za stavljanje u promet lijeka namijenjenoga za primjenu na ljudima koji se zbog dokazano čestoga propisivanja od strane liječnika ili stomatologa u bitnim proizvodnim koracima proizvodi u ljekarni u količini do sto pakiranja – koja mogu biti izdana unutar jednoga dana u okviru uobičajenoga ljekarničkoga poslovanja – te je namijenjen izdavanju u okviru postojeće dozvole za poslovanje ljekarne ako se lijek izdaje ili u skladu s liječničkim receptom koji ne mora nužno postojati već prije priprave svaki put za određenog pacijenta ili se lijek pripravlja u ljekarni prema farmakopejskoj recepturi i namijenjen je neposrednom izdavanju pacijentima?

      (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, SL L 311, str. 67. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)


title: Predmet C-58/12 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. studenoga 2013. — Groupe Gascogne SA protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište industrijskih plastičnih vreća — Pripisivanje društvu majci protupravnog ponašanja društva kćeri — Uzimanje u obzir ukupnog prihoda grupe radi izračunavanja gornje granice novčane kazne — Prekomjerna duljina postupka pred Općim sudom — Načelo učinkovite sudske zaštite)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. studenoga 2013. — Groupe Gascogne SA protiv Europske komisije
   (Predmet C-58/12 P) (1)

   (Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište industrijskih plastičnih vreća - Pripisivanje društvu majci protupravnog ponašanja društva kćeri - Uzimanje u obzir ukupnog prihoda grupe radi izračunavanja gornje granice novčane kazne - Prekomjerna duljina postupka pred Općim sudom - Načelo učinkovite sudske zaštite)
   2014/C 39/04
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Groupe Gascogne SA (zastupnici: P. Hubert i E. Durand, avocats)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre i N. von Lingen, agenti)

      Predmet

   Žalba izjavljena protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. studenoga 2011., Groupe Gascogne/Komisija (T-72/06), kojom je Opći sud odbio zahtjev za djelomično poništenje i zahtjev za preinaku Odluke Komisije C(2005) 4634 final, od 30. studenoga 2005., o postupku primjene članka [81. UEZ-a] (predmet COMP/F/38.354 — Industrijske vreće), koja se odnosi na zabranjeni sporazum na tržištu industrijskih plastičnih vreća i zahtjev za preinaku navedene odluke.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Groupe Gascogne SA nalaže se snošenje troškova predmetne žalbe.

      (1)  SL C 89, 24.3.2012.


title: Predmet T-894/16: Tužba podnesena 19. prosinca 2016. – Air France protiv Komisije

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/26

         Tužba podnesena 19. prosinca 2016. – Air France protiv Komisije
   (Predmet T-894/16)
   (2017/C 046/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société Air France (Roissy-en-France, Francuska) (zastupnik: R. Sermier, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije (EU) 2016/1698 od 20. veljače 2014. o mjerama SA.22932 (11/C) (ex NN 37/07) koje je Francuska poduzela u korist zračne luke Marseille Provence i zračnih prijevoznika korisnika Zračne luke (priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 870);

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se odnosi na nedostatke koje sadržava pobijana odluka u pogledu potpora koje je departman Bouches-du-Rhône dao zračnoj luci „Marseille-Provence 2” (MP2). Osobito,

                           —

                           mjera ne odgovara jasno određenim ciljevima javnog interesa. Ocjena Komisije iz pobijane odluke nije dovoljno obrazložena te sadržava pogrešku koja se tiče prava i pogrešku u ocjeni u pogledu:

                                       —

                                       cilja kojim se odgovara na očekivano povećanje zračnog prometa;

                                       —

                                       cilja kojim se želi poticati gospodarski razvoj regije;

                           —

                           potpora nije potrebna.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se odnosi na nedostatke koje sadržava pobijana odluka u pogledu ugovora o zakupu oglasnog prostora s društvom Airport Marketing Services.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se odnosi na povrede učinjene pobijanom odlukom u pogledu iznosa naknade po putniku na zračnoj luci MP2.


title: Predmet C-535/13: Rješenje Suda (treće vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Monomeles Protodikeio Athinon – Grčka) – Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha protiv Maria Patmanidi AE (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Žigovi — Pravo nositelja žiga da se suprotstavi prvom stavljanju u promet u Europskom gospodarskom prostoru (EGP), bez njegovog pristanka, proizvoda koji su označeni tim žigom)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/25

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Monomeles Protodikeio Athinon – Grčka) – Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha protiv Maria Patmanidi AE
   (Predmet C-535/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Žigovi - Pravo nositelja žiga da se suprotstavi prvom stavljanju u promet u Europskom gospodarskom prostoru (EGP), bez njegovog pristanka, proizvoda koji su označeni tim žigom))
   2014/C 409/37
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha

      Tuženik: Maria Patmanidi AE

      Izreka

   Članke 5. i 7. Prve direktive Vijeća 89/104/EZZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, koja je izmijenjena Sporazumom o europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992., kao i članke 9. i 13. Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice, treba tumačiti na način da se nositelj žiga može suprotstaviti prvom stavljanju u promet bez njegovog pristanka u Europskom gospodarskom prostoru ili u Europskoj uniji, izvornih proizvoda koji su označeni tim žigom.

      (1)  SL C 377, 21.12.2013.


title: Predmet T-464/15: Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Othman protiv Vijeća

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/33

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Othman protiv Vijeća
   (Predmet T-464/15)
   (2015/C 337/34)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Razan Othman (Damas, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu koju je podnio tužitelj dopuštenom i osnovanom;

               —

               sukladno tomu, poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. i njene naknadne provedbene akte, u dijelu koji se odnosi na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbi ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični razlozima koji su istaknuti u okviru predmeta T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13.


title: Predmet C-503/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. rujna 2015. uputio Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer de Terrassa (Španjolska) – Ramón Margarit Panicello protiv Pilar Hernández Martínez

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. rujna 2015. uputio Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer de Terrassa (Španjolska) – Ramón Margarit Panicello protiv Pilar Hernández Martínez
   (Predmet C-503/15)
   (2015/C 414/23)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer de Terrassa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ramón Margarit Panicello

      Tuženica: Pilar Hernández Martínez

      Prethodna pitanja

               1.

               Jesu li članci 34., 35., 207. stavci 2. i 4. Zakona 1/2000 koji uređuju upravni postupak za naplatu pristojbi (jura de cuentas) protivni članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (1) jer isključuju mogućnost sudskog nadzora? U slučaju potvrdnog odgovora:
               Je li Secretario Judicial u sklopu postupka iz članaka 34. i 35. Zakona 1/2000 „sud” u smislu članka 267. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

               2.

               Jesi li članci 34. i 35. Zakona 1/2000 protivni članku 6. stavku 1. i članku 7. stavku 2. Direktive 93/13/EEZ (2) kao i članku 6. stavku 1. točki (d) i člancima 11. i 12. Direktive 2005/29/EZ (3) jer zabranjuju da se po službenoj dužnosti provjeri postoje li eventualno nepoštene odredbe ili poslovna praksa u ugovorima između odvjetnika i fizičkih osoba koje nastupaju izvan okvira svojeg obrta, poduzeća i profesije?

               3.

               Jesu li članci 34. i 35. Zakona 1/2000 protivni članku 6. stavku 1. i članku 7. stavku 2. Direktive 93/13/EEZ kao i točki 1. podtočki (q) Priloga toj direktivi jer u upravnom postupku za naplatu pristojbi onemogućuje izvođenje dokaza za potrebe rješenja spora?

      (1)  SL 2000, C 364, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.)

      (2)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima

      SL L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

      (3)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”)

      SL L 149, str. 22. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)


title: Predmet T-476/15: Tužba podnesena 19. kolovoza 2015. – European Food protiv OHIM-a – Société des Produits Nestlé (FITNESS)

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/37

         Tužba podnesena 19. kolovoza 2015. – European Food protiv OHIM-a – Société des Produits Nestlé (FITNESS)
   (Predmet T-476/15)
   (2015/C 337/42)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Food SA (Drăgăneşti, Rumunjska) (zastupnik: I. Speciac, lawyer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „FITNESS”– žig Zajednice br. 2 470 326

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. lipnja 2015. u predmetu R 2542/2013-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i vrati postupak OHIM-u radi donošenja odluke u skladu s presudom Suda,

               —

               podredno, preinači pobijanu odluku i poništi žig Zajednice Fitness br. 2470326,

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova nastalih povodom ovog postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda odredbe 37(b)(vi), odredbe 50(1) of Regulation No 2868/95 i članka 76. Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) i članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-29/14: Tužba podnesena 7. siječnja 2014. — Taetel protiv Komisije

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/20

         Tužba podnesena 7. siječnja 2014. — Taetel protiv Komisije
   (Predmet T-29/14)
   2014/C 61/37
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Taetel, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero i G. Canalejo Lasarte, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku na temelju članka 263. UFEU-a, u mjeri u kojoj se njome proglašava postojanje državne potpore i ulagačima nalaže njezin povrat;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 2., te članak 4. stavak 1. odluke, u mjeri u kojoj se ulagači utvrđuju kao korisnici koji su dužni vratiti navodnu potporu;

               —

               podredno, proglasi neprimjenjivim nalog za povrat potpore od strane ulagača iz članka 4. stavka 1. in fine, jer su njime povrijeđena načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, u mjeri u kojoj nije moguće naložiti povrat na dan koji prethodi danu objave odluke o pokretanju postupka;

               —

               podredno, poništi članak 2. odluke i utvrdi da je metodologija primijenjena prilikom utvrđivanja navodne koristi koju su ulagači dužni vratiti nezakonita;

               —

               proglasi nepostojećim ili, alternativno, djelomično poništi članak 4. stavak 1. Odluke u odnosu na zabranu „prijenosa obveze povrata na druge osobe”, u mjeri u kojoj je riječ o izricanju zabrane odnosno navodne ništavosti ugovornih odredaba o povratu od strane trećih osoba iznosa koje su ulagači dužni vratiti španjolskog državi, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odluka koja se pobija ovom tužbom ista je kao u predmetima T-700/13, Bankia/Komisija, T-719/13, Lico Leasing i Pequeños y Medianos Astilleros de Reconversión/Komisija i T-3/14, Anudal Industrial/Komisija.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima koji su već izneseni u tim predmetima.
   Osobito se navodi povreda članka 107. UFEU-a zbog toga što je u pobijanoj odluci ocijenjeno da porezni režim o kojem je riječ, mjerodavan za određene sporazume o financijskom leasingu za kupnju novih brodova, u cjelini predstavlja državnu potporu.
   Prema tužitelju, poreznom je odlukom također povrijeđen članak 107. UFEU-a jer su mjere koje čine navedeni porezni režim njome ocijenjene kao „nove” državne potpore.
   Tužitelj podredno navodi povredu načelâ pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, kao i članaka 107., 108. i 206. UFEU-a, zbog pogrešnih utvrđenja u pogledu korisnika i iznosâ za povrat, te povredu članka 108. stavka 3. UFEU-a, članka 19. Uredbe br. 659/1999, članka 3. stavka 6. Ugovora o Europskoj uniji te članaka 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u mjeri u kojoj su člankom 4. stavkom 1. pobijane odluke ugovorne odredbe na temelju kojih ulagači mogu od trećih osoba zahtijevati iznose koje su trebali vratiti španjolskim vlastima proglašene ništavima.


title: Predmet T-116/17: Tužba podnesena 20. veljače 2017. – Spiegel-Verlag Rudolf Augstein i Sauga protiv ESB-a

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/44

         Tužba podnesena 20. veljače 2017. – Spiegel-Verlag Rudolf Augstein i Sauga protiv ESB-a
   (Predmet T-116/17)
   (2017/C 121/64)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co. KG (Hamburg, Njemačka) i Michael Sauga (Berlin, Njemačka) (zastupnici: A. Koreng i T. Feldmann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku izvršnog odbora Europske središnje banke koja je dostavljena dopisom od 15. prosinca 2016. kojom je tužiteljima odbijen zahtjev za pristup dvama dokumentima Europske središnje banke „The impact on government deficit and debt from off-market swaps. The Greek case” (SEC/GovC/X/10/88a) i „The Titlos transaction and possible existence of similar transactions impacting on the euro area government debt or deficit levels” (SEC/GovC/X/10/88b);

               —

               naloži Europskoj središnjoj banci snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: pogrešna primjena članka 4. stavka 1. točke (a) druge alineje Odluke ESB/2004/3 (1)

               Tužitelji ističu da ESB nije dovoljno konkretno dokazao da bi se objavom predmetnih dokumenata mogla narušiti zaštita javnog interesa povezanog s financijskom, monetarnom ili ekonomskom politikom Europske unije ili države članice.
               Ugrožavanje javnog interesa koje ističe ESB više od šest godina nakon što su dokumenti sastavljeni i nakon temeljne promjene okvirnih uvjeta više ne može biti razlog za zabrinutost.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: pogrešna primjena članka 4. stavka 3. podstavka 1. Odluke ESB/2004/3

                           —

                           Tužitelji ističu da dokumenti o kojima je riječ nisu služili kao priprema za konkretne odluke, nego samo za potrebe općeg oblikovanja mišljenja i informacija unutar ESB-a.

                           —

                           Nadalje, također se ne može pretpostaviti da bi si zaposlenici ESB-a dopustili da ih zastraši mogućnost da se dokumenti objave.

                           —

                           Štoviše, kako stvari danas stoje s obzirom na dokumente o kojima je riječ u ovom slučaju, ne postoji opasnosti od neprikladnog utjecaja treće strane na ESB-ove rasprave.

                           —

                           Usto, ESB nije dovoljno odvagnuo i uzeo u obzir javni interes za pristup informacijama.

                           —

                           Naposljetku, nije na ESB-u da ocijeni kako će se javna debata obogatiti; nego je to na medijima, kao što proizlazi iz uloge „psa čuvara” koju im je priznao Europski sud za ljudska prava.

      (1)  2004/258/EZ: Odluka Europske središnje banke od 4. ožujka 2004. javnom pristupu dokumentima Europske središnje banke (ESB/2004/3) (SL 2004., L 80, str. 42) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 14., str. 49.).


title: Predmet T-466/15: Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/34

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-466/15)
   (2015/C 337/36)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu koju je podnio tužitelj dopuštenom i osnovanom;

               —

               sukladno tomu, poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. i njene naknadne provedbene akte, u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbi ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični razlozima koji su istaknuti u okviru predmeta T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13.


title: Predmet C-387/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. srpnja 2016. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Nidera B.V. i Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/35

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. srpnja 2016. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Nidera B.V. i Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

   (Predmet C-387/16)
   (2016/C 343/48)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Druga stranka u postupku: Nidera B.V., Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 183. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, tumačenog zajedno s načelom porezne neutralnosti, tumačiti na način da se protivi smanjenju kamate koja se uobičajeno plaća prema nacionalnom pravu na preplaćeni PDV (višak) koji nije pravovremeno vraćen (poravnan), a riječ je o smanjenju kod kojeg se uzima u obzir okolnosti različite od onih koje su posljedica radnji samog poreznog obveznika, kao što su veza između kamata i preplaćenog iznosa koji nije pravovremeno vraćen, razdoblje u kojem preplaćeni iznos nije vraćen i razlozi zbog kojih nije vraćen, kao i gubici koje zaista trpi porezni obveznik?

      (1)  SL 2006 L 347, str. 1.


title: Predmet C-430/13: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Fővárosi Ítélőtábla – Mađarska) – Ilona Baradics i dr. protiv QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam (Članak 99. Poslovnika Suda — Putovanja, odmori i kružna putovanja u paket aranžmanima — Nacionalni pravni propis kojim se utvrđuju minimalni postoci za jamstvo koje treba ponuditi organizator putovanja kako bi u slučaju insolventnosti izvršio povrat novca koji su uplatili potrošači)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/21

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Fővárosi Ítélőtábla – Mađarska) – Ilona Baradics i dr. protiv QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam
   (Predmet C-430/13) (1)

   ((Članak 99. Poslovnika Suda - Putovanja, odmori i kružna putovanja u paket aranžmanima - Nacionalni pravni propis kojim se utvrđuju minimalni postoci za jamstvo koje treba ponuditi organizator putovanja kako bi u slučaju insolventnosti izvršio povrat novca koji su uplatili potrošači))
   2014/C 112/25
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Ítélőtábla

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ilona Baradics, Adrienn Bóta, Éva Emberné Stál, Lászlóné György, Sándor Halász, Zita Harászi, Zsanett Hideg, Katalin Holtsuk, Gábor Jancsó, Mária Katona, Gergely Kézdi, László Korpás, Ferencné Kovács, Viola Kőrösi, Tamás Kuzsel, Attila Lajtai, Zsolt Lőrincz, Ákos Nagy, Attiláné Papp, Zsuzsanna Peller, Ágnes Petkovics, László Pongó, Zsolt Porpáczy, Zsuzsanna Rávai, László Román, Zsolt Schneck, Mihály Szabó, Péter Szabó, Zoltán Szalai, Erika Szemeréné Radó, Zsuzsanna Szigeti, Nikolett Szőke, Péter Tóth, Zsófia Várkonyi i Mónika Veress

      Tuženik: QBE Insurance (Europa) Ltd Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Fővárosi Ítélőtábla – Tumačenje članaka 7. i 9. Direktive Vijeća 90/314/EEZ od 13. lipnja 1990. o putovanjima, odmorima i kružnim putovanjima u paket aranžmanima (SL L 158, str. 59.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 60., str. 27.) – Potrošači koji su s organizatorom putovanja sklopili ugovore o putovanju na temelju kojih su platili predujam, a u pojedinim slučajevima i punu cijenu putovanja – Organizator putovanja koji je postao insolventan prije početka putovanja navedenih potrošača – Usklađenost navedene direktive s nacionalnim propisom kojim se utvrđuju minimalni postoci za jamstvo koje treba ponuditi organizator putovanja kako bi u slučaju insolventnosti izvršio povrat novca koji su uplatili potrošači

      Izreka

               1.

               Članak 7. Direktive Vijeća 90/314/EEZ od 13. lipnja 1990. o putovanjima, odmorima i kružnim putovanjima u paket aranžmanima treba tumačiti na način da se protivi nacionalnom propisu čije mjere potrošaču učinkovito ne jamče povrat cjelokupnog iznosa uplaćenog novca i povratak potrošača u domovinu u slučaju insolventnosti organizatora putovanja. Dužnost je suda koji je uputio zahtjev ustanoviti je li tako u slučaju nacionalnog zakonodavstva koje je predmet postupka koji se pred njim vodi.

               2.

               Članak 7. Direktive Vijeća 90/314 treba tumačiti u smislu da država članica ne raspolaže nikakvom marginom prosudbe kada je riječ o opsegu rizika koji se obvezno pokrivaju jamstvom što ga je organizator ili prodavatelj putovanja dužan ponuditi potrošaču. Dužnost je suda koji je uputio zahtjev provjeriti je li predmet ili cilj kriterija koje je predmetna država uspostavila radi utvrđivanja iznosa navedenog jamstva ograničiti opseg rizika koje to jamstvo mora pokriti, u kojem će slučaju ti kriteriji biti u očitom neskladu s obvezama koje proizlaze iz navedene direktive i predstavljat će dovoljno ozbiljnu povredu prava Unije zbog koje predmetna država članica može snositi odgovornost, pod uvjetom da se utvrdi postojanje izravne uzročne veze.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.


title: Predmet T-670/13 P: Žalba koju je 18. prosinca 2013. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 23. listopada 2013. u predmetu F-93/12, D'Agostino/Komisija

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/12

         Žalba koju je 18. prosinca 2013. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 23. listopada 2013. u predmetu F-93/12, D'Agostino/Komisija
   (Predmet T-670/13 P)
   2014/C 78/25
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka u postupku: Luigi D'Agostino (Luxembourg, Luksemburg)

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda od 23. listopada 2013. u predmetu F-93/12, D’Agostino/Komisija;

               —

               odbije tužbu koju je podnio L. D’Agostino u predmetu F-93/12 kao neosnovanu;

               —

               odluči da će svaka stranka snositi vlastite troškove ovog postupka;

               —

               naloži L. D’Agostinu snošenje troškova u postupku pred Službeničkim sudom;

               —

               prekine postupak do objave presude u predmetu T-368/12 P, Komisija/Macchia.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog odnosi se na materijalnu pogrešku i iskrivljavanje činjenica, time što je Službenički sud Europske unije(TFP) primijenio svoju presudu od 13. lipnja 2012., Macchia/Komisija (F-63/11) u situaciji u kojoj član ugovornog osoblja nije zahtijevao obnovu ugovora.

               2.

               Drugi žalbeni razlog koji se odnosi na povrede prava dijeli se na tri dijela:

                           —

                           pogrešno tumačenje članka 3.a Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuje na druge službenike Europske unije (u pogledu točaka 56. do 58. pobijane presude);

                           —

                           povredu prava u definiciji odnosa između interesa službe i načela zakonitosti (u pogledu točke 63. pobijane presude);

                           —

                           povredu granica sudskog nadzora Službeničkog suda i činjenicu da je Službenički sud tako odlučio ultra vires (u pogledu točaka 59., 60. i 63.).

               3.

               Treći žalbeni razlog odnosi se na povredu obveze obrazlaganja (u pogledu točaka 57. i 59. pobijane presude).


title: Predmet T-128/13: Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2013. — Vicente Gandia Pla protiv OHIM-a — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ) ( „Žig Zajednice — Prigovor — Odricanje od nacionalnog žiga — Bespredmetnost spora — Obustava postupka” )

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/13

         Rješenje Općeg suda od 14. listopada 2013. — Vicente Gandia Pla protiv OHIM-a — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)
   (Predmet T-128/13) (1)

   (Žig Zajednice - Prigovor - Odricanje od nacionalnog žiga - Bespredmetnost spora - Obustava postupka)
   2013/C 359/24
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Španjolska) (zastupnik: I. Temiño Ceniceros, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Tesco Stores Ltd (Cheshunt, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. prosinca 2012. (predmet R 854/2012-1) koja se odnosi na postupak prigovora između Tesco Stores Ltd i Vicente Gandia Pla, SA.

      Izreka

               1.

               Nema mjesta odlučivanju o tužbi.

               2.

               Svaka će stranka snositi svoje troškove.

      (1)  SL C 123 od 27.4.2013.


title: Predmet T-359/11: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2014. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/58

         Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2014. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-359/11) (1)

   2014/C 292/72
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 282, 24.9.2011.


title: Predmet C-40/16: Rješenje predsjednika Suda od 20. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hamburg – Njemačka) – Irene Uhden protiv KLM Royal Dutch Airlines NV

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/20

         Rješenje predsjednika Suda od 20. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hamburg – Njemačka) – Irene Uhden protiv KLM Royal Dutch Airlines NV
   (Predmet C-40/16) (1)

   (2016/C 326/36)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet C-393/13 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 1. listopada 2014. – Vijeće Europske unije protiv Alumina d.o.o., Europske komisije (Žalba — Damping — Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 464/2011 — Uvoz zeolita A u prahu podrijetlom iz Bosne i Hercegovine — Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 — Članak 2. — Određivanje uobičajene vrijednosti — Pojam, uobičajenog tijeka trgovine’)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/14

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 1. listopada 2014. – Vijeće Europske unije protiv Alumina d.o.o., Europske komisije
   (Predmet C-393/13 P) (1)

   ((Žalba - Damping - Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 464/2011 - Uvoz zeolita A u prahu podrijetlom iz Bosne i Hercegovine - Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 - Članak 2. - Određivanje uobičajene vrijednosti - Pojam, uobičajenog tijeka trgovine’))
   2014/C 421/18
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, kojem je prvotno asistirao G. Berrisch a potom D. Gerardin, avocats)

      Druga stranka u postupku: Alumina d.o.o. (zastupnici: J.-F. Bellis i B. Servais, avocats), Europska komisija

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Vijeće Europske unije snosi troškove.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet C-21/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2016. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Euro Tyre BC protiv Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2016. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Euro Tyre BC protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-21/16)
   (2016/C 118/13)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Euro Tyre BC

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li u vezi s isporukom robe unutar Zajednice članak 131. i članak 138. stavak 1. Direktive 2006/112 (1) tumačiti na način da se protive tomu da porezna uprava države članice odbije osloboditi od PDV-a prodavatelja sa sjedištem u toj državi članici jer kupac sa sjedištem u drugoj državi članici nije registriran u VIES (2) bazi podataka, niti u toj državi podliježe oporezivanju za stjecanje robe unutar Zajednice, iako u vrijeme transakcije u toj drugoj državi članici ima valjani PDV identifikacijski broj koji je korišten u transakcijskim predračunima, te iako su ispunjene kumulativne materijalne pretpostavke za isporuku unutar Zajednice, odnosno na kupca je preneseno pravo vlasničkog raspolaganja robom, dobavljač je dokazao da je ta roba poslana ili prevezena u drugu državu članicu te je nakon tog slanja ili prijevoza ona fizički napustila državu članicu odlaska te je dostavljena kupcu koji je porezni obveznik ili pravnoj osobi koja djeluje u tom svojstvu u državi članici koja nije država članica u kojoj su započeli otprema ili prijevoz robe?

               2.

               Protivi li se načelo proporcionalnosti tumačenju članka 138. stavka 1. Direktive 2006/112 na način da oslobođenje valja odbiti u slučaju kada je prodavatelj sa sjedištem u državi članici znao da kupac sa sjedištem u drugoj državi članici, unatoč tomu što u toj drugoj državi članici ima valjani PDV identifikacijski broj, nije registriran u VIES-u niti u toj državi podliježe oporezivanju za stjecanje robe unutar Zajednice, nego je očekivao da će biti retroaktivno registriran kao gospodarski subjekt unutar Zajednice?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

      (2)  VAT Information Exchange System


title: Predmet C-29/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. siječnja 2016. uputio Landgericht Stralsund (Njemačka) – HanseYachts AG protiv Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. siječnja 2016. uputio Landgericht Stralsund (Njemačka) – HanseYachts AG protiv Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA
   (Predmet C-29/16)
   (2016/C 136/15)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Stralsund

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: HanseYachts AG

      Tuženici: Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

      Prethodna pitanja

   Ako procesno pravo države članice predviđa samostalan dokazni postupak, u kojem je na zahtjev suda dobiveno mišljenje vještaka (ovdje: expertise judiciaire u francuskom pravu), i ako se u toj državi članici provede takav samostalni dokazni postupak te se potom u toj državi članici na temelju utvrđenja samostalnog dokaznog postupka tužbom pokrene postupak između istih stranaka:
   Je li u tom slučaju već pismeno kojim je pokrenut samostalni dokazni postupak „pismeno o pokretanju postupka ili istovjetno pismeno” u smislu članka 30. stavka 1. Uredbe br. 44/2001 (1)? Ili samo pismeno kojim je podnesena tužba treba smatrati „pismenom o pokretanju postupka ili istovjetnim pismenom”?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, (SL 2001 L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19. svezak 3., str. 30.)


title: Predmet C-199/14: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 25. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – János Kárász protiv Nyugdíjfolyósító Igazgatóság (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Provedba prava Unije — Nepostojanje — Očita nenadležnost Suda)

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/6

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 25. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – János Kárász protiv Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
   (Predmet C-199/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Provedba prava Unije - Nepostojanje - Očita nenadležnost Suda))
   (2014/C 431/11)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: János Kárász

      Tuženik: János Kárász

      Izreka

   Sud Europske unije je očito nenadležan za davanje odgovora na pitanje koje je odlukom od 25. ožujka 2014. postavio Fővárosi közigazgatási és munkaügyi bíróság (Mađarska).

      (1)  SL C 245, 28.7.2014.


title: Predmet T-502/14: Tužba podnesena 2. srpnja 2014. – Torrevisa protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/54

         Tužba podnesena 2. srpnja 2014. – Torrevisa protiv Komisije
   (Predmet T-502/14)
   2014/C 282/71
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Torrevisa, SA (Torrevieja, Španjolska) (zastupnik: J. De Juan Casadevall, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               anule la decisión recurrida;

               —

               podredno, i u slučaju da se SEAF državna potpora smatra nezakonitom, dodijeli povrat samo do objave odluke o otvaranju službenog istražnog postupka u DOUE-u 21. rujna 2011 y

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti su istovjetni onima iz predmeta T-500/14, Derivados del Flúor/Komisija.


title: Predmet T-670/14: Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Milchindustrie-Verband i Deutscher Raiffeisenverband protiv Komisije („Tužba za poništenje — Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014. – 2020. — Udruženje — Nepostojanje izravnog utjecaja na članove — Nedopuštenost”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/57

         Rješenje Općeg suda od 23. studenoga 2015. – Milchindustrie-Verband i Deutscher Raiffeisenverband protiv Komisije
   (Predmet T-670/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014. – 2020. - Udruženje - Nepostojanje izravnog utjecaja na članove - Nedopuštenost”))
   (2016/C 027/73)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Milchindustrie-Verband eV (Berlin, Njemačka) i Deutscher Raiffeisenverband eV (Berlin) (zastupnici: I. Zenke i T. Heymann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska Komisija (zastupnici: K. Herrmann, T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje komunikacije Komisije od 28. lipnja 2014. naslova „Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.–2020.” (SL C 200, str. 1.), u dijelu u kojem sektor prerade mlijeka i proizvodnje sira (NACE 10.51) nije naveden u Prilogu 3. toj komunikaciji.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Milchindustrie-Verband eV i Deutscher Raiffeisenverband eV snose, osim vlastitih troškova, i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet T-98/14: Rješenje Općeg suda od 2. ožujka 2016. – Société générale protiv Komisije

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/44

         Rješenje Općeg suda od 2. ožujka 2016. – Société générale protiv Komisije
   (Predmet T-98/14) (1)

   (2016/C 136/60)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet C-103/15 P: Žalba koju je 3. ožujka 2015. podnio Internationaler Hilfsfonds e.V. protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 9. siječnja 2015. u predmetu T-482/12, Internationaler Hilfsfonds protiv Komisije

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/12

         Žalba koju je 3. ožujka 2015. podnio Internationaler Hilfsfonds e.V. protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 9. siječnja 2015. u predmetu T-482/12, Internationaler Hilfsfonds protiv Komisije
   (Predmet C-103/15 P)
   (2015/C 302/16)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Internationaler Hilfsfonds e.V. (zastupnik: H.-H. Heyland, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda od 9. siječnja 2015.,

               —

               vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje,

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba podnesena u skladu s člankom 56. Statuta Suda odnosi se na rješenje Općeg suda od 9. siječnja 2015. u predmetu T-482/12. Tim je rješenjem Opći sud odbacio tužbu Internationaler Hilfsfonds e.V. protiv Europske komisije kao nedopuštenu zbog nepotpunog podnošenja dokumenata i tužbenih razloga. Međutim, u skladu s obvezama iz presude od 22. svibnja 2012. u predmetu T-300/10, Komisija je, osim određenih iznimaka, bila obvezna tužitelju predati cjelokupnu dokumentaciju iz spisa u vezi s ugovorom LIEN 97-2011. Te obveze nisu ispunjene: Komisija je umjesto toga mnoge dokumente predala s praznim i zacrnjenim poljima, a nekoliko dokumenata uopće nije ni predala. U tužbi od 27. listopada 2012. Internationaler Hilfsfonds e.V. opsežno je iznio svoje prigovore te podnio i uputio na svoj dopis od 27. srpnja 2012. poslan Komisiji, kojim je od Komisije zatražio poduzimanje daljnjih nužnih mjera u skladu s člankom 266. UFEU-a u vezi s člankom 254. stavkom 6. UFEU-a. Općem sudu je također predao prepisku koja je iz toga proizišla te ju je dodatno priložio svojoj tužbi.
   Opći sud je u svojoj odluci koja se pobija žalbom naveo da tužba nije u skladu sa zahtjevima forme iz članka 44. stavka 1. točke (c) Poslovnika i da tužbeni razlozi nisu dovoljno opisani. Žalitelj se tomu protivi jer je okolnosti tužbe, tužbene razloge i sve podatke podnio ne samo u sažetom obliku nego i detaljno, što bi Općem sudu bez daljnjega omogućilo da riješi spor. Žalitelj osobito prigovara da je Opći sud njegov podredni zahtjev da se Odluka Komisije od 28. kolovoza 2012. (kojom je ona predala nepotpune dokumente) djelomično poništi također proglasio nedopuštenim, iako je u vezi s time prihvatio tužbeni razlog.
   Nadalje, žalitelj prigovara da je Opći sud njegove priložene dokumente označio kao paušalna upućivanja i da ih nije prihvatio, iako oni pridonose pojašnjavanju razloga i dokumenata navedenih u tužbi i stoga čine sastavni dio tužbe. Žalitelj se također protivi mišljenju Općeg suda da je tužiteljeva replika nedopuštena, iako ju je on u skladu s Poslovnikom podnio kao dopunu tužbe precizirajući svoje argumente i podnoseći sve sporne dokumente. Žalitelj smatra da u pobijanoj odluci postoji pogreška koja se tiče prava jer počiva na bitnim postupovnim povredama te je Opći sud time tužitelju uskratio pravo na pravnu zaštitu.