title: Predmet T-693/14: Tužba podnesena 24. rujna 2014. – Hamr Sport protiv Komisije

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/36

         Tužba podnesena 24. rujna 2014. – Hamr Sport protiv Komisije
   (Predmet T-693/14)
   (2015/C 007/40)
   Jezik postupka: češki

      Stranke

      Tužitelj: Hamr Sport a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: T. Capoušek, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi nevažećom Komisijinu Odluku od 11. lipnja 2014. (S.A.33575 – Neprofitni sportski objekti);

               —

               poništi osporavanu odluku Europske komisije; i

               —

               vrati predmet Europskoj komisiji radi daljnje istrage i usvajanja mjera za popravljanje opisane situacije.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Osporavana odluka je netočna jer tuženik, u postupku koji je prethodio osporavanoj odluci, nije ispravno odgovorio na sve tužiteljeve dokaze i izjave, a osobito je li dokazano postojanje nezakonite državne potpore.

               2.

               Tuženik se ne može oslanjati, u svrhu svog zaključka u osporavanoj odluci, na iznimku uspostavljenu u članku 107. stavku 3. točki c. UFEU-a, jer nisu ispunjeni uvjeti i prethodni zahtjevi za njegovu primjenu.

               3.

               Zbog svoje pravne osobnosti (kao trgovačko društvo) tužitelj nema pravo sudjelovati u ikojem postupku za dodjelu subvencija Ministarstva obrazovanja, mladeži i sporta, čak i ako učinkovito djeluje na istom tržištu kao i njegovi konkurenti i podržava istu ciljnu skupinu osoba – primatelje (koji su također identični u smislu općeg/javnog interesa).


title: Predmet T-417/17: Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Cipar protiv EUIPO-a – Papouis Dairies (fino Cyprus Halloumi Cheese)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/54

         Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Cipar protiv EUIPO-a – Papouis Dairies (fino Cyprus Halloumi Cheese)
   (Predmet T-417/17)
   (2017/C 277/78)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, QC, i V. Marsland, solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Papouis Dairies LTD (Nikozija, Cipar)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije u boji, koji sadržava verbalne elemente „fino Cyprus Halloumi Cheese” – Prijava za registraciju br. 11 180 791

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2017. u predmetu R 2650/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje vlastitih kao i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda člana 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-350/15: Presuda Općeg suda od 11. listopada 2016. – Perry Ellis International Group protiv EUIPO-a – CG (p) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji se može percipirati kao slovo „p” — Raniji figurativni žigovi Europske unije i raniji nacionalni figurativni žigovi P PROTECTIVE i P — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               21.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 428/14

         Presuda Općeg suda od 11. listopada 2016. – Perry Ellis International Group protiv EUIPO-a – CG (p)
   (Predmet T-350/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji se može percipirati kao slovo „p” - Raniji figurativni žigovi Europske unije i raniji nacionalni figurativni žigovi P PROTECTIVE i P - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 428/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahami) (zastupnici: O. Günzel, V. Ahmann i C. Tenkhoff, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Stoyanova-Valchanova, M. Fischer i D. Gája, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: CG Verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Njemačka) (zastupnici: T. Körber i T.-E. Vlah, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2015. (predmet R 2441/2014-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava CG Verwaltungsgesellschaft i Perry Ellis International Group Holdings.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Perry Ellis International Group Holdings Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 270, 17. 8. 2015.


title: Predmet C-683/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. prosinca 2013. uputio Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugal) — Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA i dr. protiv Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. prosinca 2013. uputio Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugal) — Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA i dr. protiv Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)
   (Predmet C-683/13)
   2014/C 52/57
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal do Trabalho da Covilhã

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Pharmacontinente-Saúde e Higiene SA, Domingos Sequeira de Almeida, Luis Mesquita Soares Moutinho, Rui Teixeira Soares de Almeida, André de Carvalho e Sousa

      Tuženik: Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. Direktive 95/46/EZ (1) tumačiti na način da pojam „osobni podaci” uključuje evidenciju radnog vremena, to jest naznaku vremena početka i završetka rada svakog radnika s odgovarajućim prekidima i stankama?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prethodno pitanje, nameće li članak 17. stavak 1. Direktive 95/46/EZ državi Portugal obvezu utvrđivanja odgovarajućih tehničkih i organizacijskih mjera za zaštitu osobnih podataka od slučajnog ili nezakonitog uništavanja ili slučajnog gubitka, izmjene, neovlaštenog otkrivanja ili pristupa, posebno kada obrada uključuje prijenos podataka putem mreže?

               3.

               Također, u slučaju pozitivnog odgovora na prethodno pitanje, kada država članica ne donese ni jednu mjeru na temelju članka 17. stavka 1. Direktive 95/46/EZ i kada poslodavac odgovoran za obradu navedenih podataka usvoji sustav s ograničenim pristupom tim podacima, koji ne omogućava nacionalnom tijelu za nadzor uvjeta rada da mu pristupi automatski, treba li načelo nadređenosti prava Unije tumačiti na način da država članica ne može sankcionirati navedeno ponašanje poslodavca?

               4.

               U slučaju negativnog odgovora na prethodno pitanje, iako nije dokazano niti navedeno da podaci iz evidencije u predmetnom slučaju nisu bili izmijenjeni, je li razmjeran zahtjev za trenutačnim stavljanjem na raspolaganje evidencije koja omogućava opći pristup podacima svim stranama u radnom odnosu?

      (1)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.).


title: Predmet T-802/14: Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2016. – Laboratorios Ern protiv OHIM-a – michelle menard (Lenah.C) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice Lenah.C — Raniji nacionalni verbalni žig LEMA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/16

         Presuda Općeg suda od 21. siječnja 2016. – Laboratorios Ern protiv OHIM-a – michelle menard (Lenah.C)
   (Predmet T-802/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice Lenah.C - Raniji nacionalni verbalni žig LEMA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 090/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: S. Correa Rodriguez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: michelle menard GmbH – Berlin cosmetics (Berlin, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. rujna 2014. (predmet R 2260/2013-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Laboratorios Ern, SA i društva michelle menard GmbH – Berlin cosmetics.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Laboratorios Ern, SA snošenje troškova.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet F-60/09 DEP: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 5. prosinca 2013. — Birkhoff protiv Komisije (Javna služba — Postupak — Naknada troškova postupka — Obustava postupka)

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/34

      Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 5. prosinca 2013. — Birkhoff protiv Komisije
      (Predmet F-60/09 DEP)
      (Javna služba - Postupak - Naknada troškova postupka - Obustava postupka)
      (2014/C 71/67)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Gerhard Birkhoff (Isny, Njemačka) (zastupnik: C. Inzillo, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i B. Eggers, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

         Izreka rješenja

                  1.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevu za naknadu troškova postupka u predmetu F-60/09 DEP, Birkhoff protiv Komisije.

                  2.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove nastale u predmetnom postupku o naknadi troškova postupka.


title: Predmet T-377/14: Rješenje Općeg suda od 21. ožujka 2016. – Ezz protiv Vijeća

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/20

         Rješenje Općeg suda od 21. ožujka 2016. – Ezz protiv Vijeća
   (Predmet T-377/14) (1)

   (2016/C 165/25)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet T-298/14: Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Erbslöh Aluminium protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/47

         Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Erbslöh Aluminium protiv Komisije
   (Predmet T-298/14)
   2014/C 223/50
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Erbslöh Aluminium GmbH (Velbert, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka prema članku 108. stavku 2. UFEU-a protiv Savezne Republike Njemačke zbog poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i ograničavanja nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća, državna potpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), u dijelu u kojem se odnosi na ograničenje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: pretpostavka stavljanja u povoljniji položaj u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj tvrdi da ograničenje nameta iz Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneubarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG), a koje je predviđeno tim zakonom za energetski intenzivna poduzeća, nije potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. S tim u svezi, tužitelj pojašnjava da poduzeća s velikom potrošnjom struje već samim pravnim uređenjem nisu stavljena u povoljniji položaj. Posebno korekcijsko uređenje više je naknada za izvanredne namete koji u sklopu poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije posebno pogađaju tužitelja i slična poduzeća te ono služi ponovnoj uspostavi konkurentnosti poduzeća s velikom potrošnjom struje koja bi plaćanjem posebnog nameta na temelju EEG-a u startu bila stavljena u vrlo nepovoljan položaj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: pretpostavka državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj pored toga tvrdi da posebno korekcijsko uređenje nije mjera koju „dodjeljuje država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava”. S tim u svezi pojašnjava da ni sâm poseban namet na temelju EEG-a nije državno sredstvo pa stoga odricanje od tih sredstava putem posebnog korekcijskog uređenja ne može predstavljati mjeru koja se dodjeljuje putem državnih sredstava.

                           —

                           Namet na temelju EEG-a ne ubire, njime ne upravlja niti ga raspodjeljuje država ili javna odnosno privatna institucija koju je imenovala ili osnovala država. Operator prijenosnog sustava zapravo može neposredno ubirati namet EEG-a na temelju odgovarajućeg građanskopravnog zahtjeva. Namet na temelju EEG-a nije prihod državnog proračuna pa prema tome posebno korekcijsko uređenje nikako ne umanjuje državne prihode, bilo posredno bilo neposredno.

                           —

                           Sredstva iz EEG-a ne stoje na raspolaganju državnim tijelima. Također ne postoji javni nadzor nad sredstvima EEG-a od strane npr. Savezne službe za gospodarstvo i nadzor izvoza (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle – BAFA) ili Savezne agencije za mreže (Bundesnetzagentur).


title: Predmet T-134/14: Tužba podnesena 28. veljače 2014. – Njemačka protiv Komisije

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/40

         Tužba podnesena 28. veljače 2014. – Njemačka protiv Komisije
   (Predmet T-134/14)
   2014/C 142/53
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, J. Möller, i T. Lübbig, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 264. UFEU-a poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. u postupku državna potpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Njemačka, Potpora za obnovljivu električnu energiju i sniženi EEG doplatak za velike potrošače, C (2013) 4424 final;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: Povreda članka 4. stavka 3. i članka 4. Uredbe (EZ) br. 659/1999 (1) i članka 108. stavka 2. UFEU-a
               Tužitelj ovdje tvrdi da je Komisija pokrenula službeni istražni postupak a da nije uložila dužnu pažnju kako bi potpuno utvrdila činjenice. Da je Komisija pažljivo utvrdila činjenice, ne bi bilo razloga za pokretanje službenog istražnog postupka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: Očita pogreška u procjeni pri ocjeni činjenica
               U okviru drugog tužbenog razloga tužitelj ističe da je Komisija pogrešno shvatila temeljne činjenice, to jest funkcioniranje Zakona o obnovljivoj energiji, osobito sustav financijskih tokova na temelju tog zakona. Nadalje, Komisija je pogrešno shvatila ulogu „države” kao zakonodavca i kao nadzornog tijela i iz toga pogrešno izvela postojanje kontrole.

               3.

               Treći tužbeni razlog: Nepostojanje pogodovanja velikih potrošača kroz posebni sustav naknade
               Tužitelj ističe da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava u primjeni članka 107. stavka 1. UFEU-a, utvrđujući, u suprotnosti sa sudskom praksom Općeg suda, da se velikim potrošačima pogodovalo.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: Nepostojanje pogodovanja iz državnih sredstava
               Tužitelj ovdje tvrdi da je Komisija također počinila pogrešku koja se tiče prava u primjeni članka 107. stavka 1. UFEU-a u tom pogledu prihvativši da tijela javne vlasti imaju kontrolu nad imovinom različitih privatnih poduzeća uključenih u sustav Zakona o obnovljivoj energiji.

               5.

               Peti tužbeni razlog: Pogrešno tumačenje i primjena članaka 30. i 110. UFEU-a
               U okviru petog tužbenog razloga tužitelj ističe da je Komisija povrijedila načelo učinkovitog administrativnog postupka i načelo zaštite legitimnih očekivanja ispitujući Zakon o obnovljivoj energiji u skladu s člankom 30. i 110. UFEU-a, iako joj je način djelovanja tog zakona poznat već više od deset godina. Komisija je također pogrešno primijenila članke 30. i 110. UFEU-a zbog toga što ne postoje ni davanja u smislu tih odredaba niti bilo kakva diskriminirajuća situacija.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka [108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije] (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet C-238/14: Tužba podnesena 13. svibnja 2014. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/10

         Tužba podnesena 13. svibnja 2014. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg
   (Predmet C-238/14)
   2014/C 235/14
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Enegren i D. Martin, agenti)

      Tuženik: Veliko Vojvodstvo Luksemburg

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da je Veliko Vojvodstvo Luksemburg, održavajući na snazi odstupanja od mjera čiji je cilj sprečavanje zlouporabe ugovora na određeno vrijeme koji se uzastopno dodjeljuju povremenim radnicima u zabavnoj djelatnosti povrijedilo obveze koje ima na temelju članka 5. priloga Direktivi 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (1);

               —

               naložiti Velikom Vojvodstvu Luksemburg snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Luksemburg je povrijedio članak 5. Okvirnog sporazuma održavajući na snazi odstupanja od mjera čiji je cilj sprečavanje zlouporabe ugovora na određeno vrijeme koji se uzastopno sklapaju s povremenim radnicima u zabavnoj industriji.
   Komisija smatra da za tu kategoriju radnika luksemburško pravo ne predviđa nikakav objektivni razlog kojim bi se mogla spriječiti zlouporaba uzastopnih ugovora na određeno vrijeme, što čini povredu članka 5. stavka 1. podstavka (a) predmetnog Okvirnog sporazuma.

      (1)  (SL L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: Predmet T-40/17: Tužba podnesena 19. siječnja 2017. – Habermaaß protiv EUIPO-a – Here Global (h)

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/30

         Tužba podnesena 19. siječnja 2017. – Habermaaß protiv EUIPO-a – Here Global (h)
   (Predmet T-40/17)
   (2017/C 086/40)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Habermaaß GmbH AG (Bad Rodach, Njemačka) (zastupnici: U. Blumenröder, H. Gauß i E. Bertram, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Here Global BV (Eindhoven, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „h” – prijava za registraciju br. 12 833 141

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. listopada 2016. u predmetu R 53/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 41. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravnih načela koje treba uzeti u obzir prilikom primjene i tumačenja Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 135. stavka 4. Poslovnika.


title: Predmet T-365/14: Tužba podnesena 27. svibnja 2014. – CBM Creative Brands Marken protiv OHIM-a – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (TRECOLORE)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/47

         Tužba podnesena 27. svibnja 2014. – CBM Creative Brands Marken protiv OHIM-a – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (TRECOLORE)
   (Predmet T-365/14)
   2014/C 253/62
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švicarska) (zastupnici: U. Lüken, M. Grundmann i N. Kerger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća od 1. travnja 2014. u predmetu R 411/2013-5 u dijelu u kojem peto žalbeno vijeće poništava odluku Odjela za prigovore, prihvaća prigovor i odbija prijavu žiga Zajednice br. 00 9 8 77  416 za proizvode u razredima 18 i 25 i za usluge „Maloprodajne usluge, uključujući putem internetskih stranica i teletrgovine, vezane uz odjeću, obuću, pokrivala za glavu, sunčane naočale, plemenite metale i njihove slitine i proizvode od plemenitih metala ili koji su njima obloženi, nakit, drago kamenje, instrumente za mjerenje vremena, kožu i imitaciju kože i proizvode izrađene od tih materijala, životinjske kože, putne kovčege i putne nesesere, torbe, ručne torbe, novčanike, torbice, navlake za ključeve, naprtnjače, vrećice, kišobrane, suncobrane i štapove za hodanje, bičeve, ormu za životinje i sedlarske proizvode” iz razreda 35;

               —

               u cijelosti odbije prigovor protiv prijave žiga Zajednice br. 00 9 8 77  416;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementom „TRECOLORE” za proizvode i usluge u razredima 18, 25 i 35 – Prijava žiga Zajednice br. 9 8 77  416

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Aeronautica Militare – Stato Maggiore

      Navedeni žig ili znak: verbalni i figurativni nacionalni i žig Zajednice „FRECCE TRICOLORI” za proizvode i usluge u razredima 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28 i 41

      Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prigovora u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: djelomično poništenje sporne odluke

      Tužbeni razlozi: povreda članaka 8. stavka 1. točke (b) i 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-223/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. svibnja 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia n ° 7 de Las Palmas de Gran Canaria (Španjolska) – Tecom Mican S.L. protiv Man Diesel & Turbo SE

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. svibnja 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria (Španjolska) – Tecom Mican S.L. protiv Man Diesel & Turbo SE
   (Predmet C-223/14)
   2014/C 223/12
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tecom Mican S.L.

      Druga stranka u postupku: Man Diesel & Turbo SE

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se „izvansudsko pismeno” u smislu članka 16. Uredbe 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. (1) u cijelosti smatrati privatnim dokumentom bez obzira na to što ga nisu izdali javno tijelo ili službenik koji nisu dio sudbene vlasti?

               2.

               Ako je tako, može li se izvansudskim pismenom smatrati svaki privatni dokument ili samo onaj koji ima određena svojstva?

               3.

               Čak i ako privatni dokument ima takva svojstva, može li građanin Unije zahtijevati dostavu postupkom koji je predviđen u članku […] 16. Uredbe 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. koja je sada na snazi, kada je takvu dostavu već ishodio kod drugog javnog tijela koje nije dio sudbene vlasti, na primjer kod javnog bilježnika?

               4.

               Naposljetku, treba li za potrebe članka 16. Uredbe 1393/2007 uzeti u obzir da navedena suradnja ima prekogranični utjecaj i potrebna je za dobro funkcioniranje unutarnjeg tržišta? Kada se treba smatrati da suradnja ima „prekogranični utjecaj i potrebna je za funkcioniranje unutarnjeg tržišta”?

      (1)  o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”), i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 (SL L 324, str. 79.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str.171.)


title: Predmet C-289/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Prešove – Slovačka) – kazneni postupak protiv Jozefa Grundza (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Okvirna odluka 2008/909/PUP — Članak 7. — Uvjet dvojne kažnjivosti — Članak 9. — Osnova za nepriznavanje i neizvršavanje zbog nepostojanja dvojne kažnjivosti — Državljanin države izvršiteljice naloga osuđen u državi izdavateljici naloga zbog nepoštovanja odluke tijela javne vlasti)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/2

         Presuda Suda (peto vijeće) od 11. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Prešove – Slovačka) – kazneni postupak protiv Jozefa Grundza
   (Predmet C-289/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2008/909/PUP - Članak 7. - Uvjet dvojne kažnjivosti - Članak 9. - Osnova za nepriznavanje i neizvršavanje zbog nepostojanja dvojne kažnjivosti - Državljanin države izvršiteljice naloga osuđen u državi izdavateljici naloga zbog nepoštovanja odluke tijela javne vlasti))
   (2017/C 063/03)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský súd v Prešove

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Jozef Grundza

      uz sudjelovanje: Krajská prokuratúra Prešov

      Izreka

   Članak 7. stavak 3. i članak 9. stavak 1. točku (d) Okvirne odluke Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008., o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP, od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da se uvjet dvojne kažnjivosti treba smatrati ispunjenim u situaciji poput one iz glavnog postupka, kada bi se za činjenične elemente na kojima se temelji kazneno djelo, kako su izloženi u odluci koju je izreklo nadležno tijelo države izdavateljice naloga, kao takve, mogla također izreći kazna na području države izvršiteljice naloga, da su se dogodili na tom području.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-188/13: Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2014. – Murnauer Markenvertrieb protiv OHIM-a – Healing Herbs (NOTFALL) ( „Žig Zajednice — Postupak proglašenja ništavosti — Verbalni žig Zajednice NOTFALL — Apsolutni razlozi za odbijanje — Deskriptivni karakter — Nepostojanje deskriptivnog karaktera — Članak 52. stavak 1. točka a) i članak 7. stavak 1. točke b) i c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Jednako postupanje” )

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/23

         Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2014. – Murnauer Markenvertrieb protiv OHIM-a – Healing Herbs (NOTFALL)
   (Predmet T-188/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak proglašenja ništavosti - Verbalni žig Zajednice NOTFALL - Apsolutni razlozi za odbijanje - Deskriptivni karakter - Nepostojanje deskriptivnog karaktera - Članak 52. stavak 1. točka a) i članak 7. stavak 1. točke b) i c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Jednako postupanje”))
   (2014/C 462/36)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Njemačka) (zastupnici: F. Traub i H. Daniel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Healing Herbs Ltd (Walterstone, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: R. Price, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. veljače 2013. (predmet R 132/2012-4) koja se odnosi na postupak proglašenja ništavosti između Healing Herbs Ltd i Murnauer Markenvertrieb GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Murnauer Markenvertrieb GmbH snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i Healing Herbs Ltd.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet C-142/12 P: Žalba koju je 24. ožujka 2015. podnio SolarWorld AG protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 14. siječnja 2015. u predmetu T-507/13: SolarWorld AG i dr. protiv Europske komisije

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/5

         Žalba koju je 24. ožujka 2015. podnio SolarWorld AG protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 14. siječnja 2015. u predmetu T-507/13: SolarWorld AG i dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-142/12 P)
   (2015/C 190/05)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: SolarWorld AG (zastupnik: L Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija
   Brandoni solare SpA,
   Global Sun Ltd,
   Silicio Solar, SAU,
   Solaria Energia y Medio Ambiente, SA

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

               —

               proglasi žalbu dopuštenom i osnovanom,

               —

               ukine rješenje Općeg suda u predmetu T-507/13,

               —

               proglasi tužbu za poništenje u predmetu T-507/13 dopuštenom i

               —

               vrati predmet Općem sudu radi donošenja meritorne odluke o tužbi za poništenje.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svoje žalbe žalitelj ističe slijedeće argumente:
   Opći je sud pogriješio utvrdivši da se Odluka Komisije 2013/423/EU (1) izravno ne odnosi na žalitelja, s obrazloženjem da ta odluka izravno ne utječe na žaliteljev pravni položaj te da je podložna provedbenim mjerama.

               —

               Opći je sud pogriješio utvrdivši da se Odluka Komisije 2013/423/EU izravno ne odnosi na žalitelja, s obrazloženjem da je provedena Uredbom 748/2013 (2). Uredba 748/2013 je u odnosu na Odluku 2013/423/EU potvrdni akt. Žalitelj je, stoga, ovlašten izravno pobijati Odluku 2013/423/EU.

               —

               Opći je sud pogriješio utvrdivši da Odluka 2013/423/EU podrazumijeva donošenje provedbenih mjera s obzirom na to da Opći sud nije ispitao je li Komisija prilikom donošenja Uredbe 748/2013 imala diskrecijske ovlasti ili je provedba Odluke 2013/4223/EU u odnosu na žalitelja bila automatska, a što je konkretno bio slučaj.

      (1)  Odluka Komisije оd 2. kolovoza 2013. o prihvaćanju ponude za preuzimanje obveze u vezi s antidampinškim postupkom u pogledu uvoza fotonaponskih modula od kristalnog silicija i njihovih ključnih sastavnih dijelova (tj. ćelija i poluvodičkih pločica – wafera) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine, SL L 209, str. 26.

      (2)  Uredba Komisije оd 2. kolovoza 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 513/2013 o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz u Uniju fotonaponskih modula i njihovih ključnih sastavnih dijelova (tj. ćelija i poluvodičkih pločica) od kristalnog silicija podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (NRK), SL L 209, str. 1.


title: Predmet C-272/12 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Irske, Francuske Republike, Talijanske Republike, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd (Žalba — Državne potpore — Oslobođenje od trošarina na mineralna ulja — Sudačke ovlasti — Tužbeni razlog koji je sud Unije istaknuo po službenoj dužnosti — Odnos između usklađivanja poreza i nadzora državnih potpora — Nadležnosti Vijeća odnosno Komisije — Načelo pravne sigurnosti — Pretpostavka zakonitosti akata Unije)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/9

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Irske, Francuske Republike, Talijanske Republike, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd
   (Predmet C-272/12 P) (1)

   (Žalba - Državne potpore - Oslobođenje od trošarina na mineralna ulja - Sudačke ovlasti - Tužbeni razlog koji je sud Unije istaknuo po službenoj dužnosti - Odnos između usklađivanja poreza i nadzora državnih potpora - Nadležnosti Vijeća odnosno Komisije - Načelo pravne sigurnosti - Pretpostavka zakonitosti akata Unije)
   2014/C 45/16
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan i N. Khan kao i K. Walkerová, agenti)

      Druge stranke u postupku: Irska (zastupnici: E. Creedon, agent, uz asistenciju P. McGarrya, SC), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues i, prvotno, J. Gstalter, zatim N. Rouam, agenti), Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju G. Aiella, avvocata dello Stato), Eurallumina SpA (zastupnici: R. Denton i A. Stratakis kao i L. Martin Alegi i L. Philippou, solicitors), Aughinish Alumina Ltd (zastupnici: C. Waterson kao i C. Little i J. Handoll, solicitors)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (prošireno četvrto vijeće) od 21. ožujka 2012., Irska i dr./Komisija (Spojeni predmeti T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV i T-69/06 RENV), kojom je Opći sud poništio odluku Komisije 2006/323/EZ od 7.12.2005 koja se tiče oslobođenja od trošarina na mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija u pokrajini Gardanne, u pokrajini Shannon i na Sardiniji, a koje su provele Francuska, Irska i Italija (SL 2006, L 119, str. 12) — Pravne povrede — Nenadležnost Općeg suda — Nepravilnosti postupka koje oštećuju interese Komisije — Sudačke ovlasti — Povreda članaka 87., 88. UEZ-a i čl. 61. drugog stavka Statuta Suda — Pojam državnih potpora — Nepripisivost spornih oslobođenja državama članicama ili Vijeću — Odnos između usklađivanja poreza i državnih potpora — Načelo pravne sigurnosti — Pretpostavka zakonitosti — Načelo dobre uprave.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 21. ožujka 2012., Irska i dr./Komisija (T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV i T-69/06 RENV).

               2.

               Spojeni predmeti T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV i T-69/06 RENV vraćaju se na ponovno suđenje Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 235, 4.8.2012.


title: Predmet C-627/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2015. uputio Judecătoria Câmpulung (Rumunjska) – Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu protiv SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2015. uputio Judecătoria Câmpulung (Rumunjska) – Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu protiv SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung
   (Predmet C-627/15)
   (2016/C 165/05)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Judecătoria Câmpulung

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu

      Tuženici: SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 4. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1), tumačiti na način da u pojmove „glavni predmet ugovora” i „primjerenost cijene i naknade na jednoj strani, i isporučene usluge i robe, na drugoj” ulazi i odredba uvrštena u ugovor o kreditu sklopljen u stranoj valuti između prodavatelja robe ili pružatelja usluga i potrošača, a o kojoj se nije pojedinačno pregovaralo i na osnovi koje za vraćanje rata kredita isključivo dužnik mora snositi teret „valutnog rizika”, koji se sastoji u mogućem negativnom utjecaju povećanja mjesečne obveze plaćanja koje proizlazi iz kolebanja deviznih tečajeva i koji bi on trebao snositi zbog ugovaranja kredita i povrata dugovanih iznosa na osnovi ugovora o kreditu sklopljenog u valuti koja nije rumunjska državna valuta?

               2.

               Treba li u skladu s člankom 4. stavkom 2. Direktive 93/13 smatrati da je obveza potrošača da prilikom vraćanja zajma podmiri razliku koja proizlazi iz porasta deviznog tečaja u kojoj je kredit odobren (CHF) naknada čija se primjerenost s obzirom na pruženu uslugu ne može ispitati radi ocjene njezine nepoštenosti?

               3.

               Ako je odgovor na prethodno pitanje takav da se ocjenjuje nepoštenost takve odredbe, može li se smatrati da spomenuta odredba ispunjava zahtjeve dobre vjere, ravnoteže i transparentnosti predviđene direktivom o kojoj je riječ, time što omogućuje potrošaču da na osnovi jasnih i razumljivih kriterija predvidi posljedice koje u pogledu njega proizlaze iz takve odredbe?

               4.

               Potpada li takva ugovorna odredba kao što je ona predviđena u [točki] 4.2. Općih uvjeta ugovora, prema kojoj se banci u odnosu na kredit odobren u CHF priznaje pravo da ga pretvori u nacionalnu valutu u slučaju kolebanja porasta stope promjene većeg od 10 % s obzirom na vrijednost iste stope na dan potpisivanja ugovora radi izbjegavanja daljnjeg porasta izloženosti valutnom riziku, a da se pritom potrošaču ne priznaje istovrsno pravo, pod područje koje se štiti Direktivom 93/13 ili nije potrebno ocijeniti njezinu nepoštenost?

      (1)  SL L 95 od 21.4.1993, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-498/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. rujna 2013. uputio Simboulio tis Epikratias (Grčka) — Agrooikosystimata EPE protiv Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (Ministarstvo gospodarstva i financija), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Ministarstvo poljoprivrednog razvoja i prehrambenih proizvoda), Perifereia Thessalias (Perifereiaki Enotita Magnisias) (Periferija Tesalija, prefektura Magnesia)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/49

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. rujna 2013. uputio Simboulio tis Epikratias (Grčka) — Agrooikosystimata EPE protiv Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (Ministarstvo gospodarstva i financija), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Ministarstvo poljoprivrednog razvoja i prehrambenih proizvoda), Perifereia Thessalias (Perifereiaki Enotita Magnisias) (Periferija Tesalija, prefektura Magnesia)
   (Predmet C-498/13)
   2013/C 344/85
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Simboulio tis Epikratias

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Agrooikosystimata EPE

      Tuženici: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (Ministarsvo gospodarsva i financija), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (Ministarstvo poljoprivrednog razvoja i prehrambenih proizvoda), Perifereia Thessalias (Perifereiaki Enotita Magnisias) (Periferija Tesalija, prefektura Magnesia)

      Prethodno pitanje

   Je li za uključivanje u dugoročni program stavljanja zemljišta na ugar u skladu sa sustavom utemeljenom na Uredbi br. 2078/92/EEZ (1) i Uredbi br. 746/96/EZ (2) nužan status poljoprivrednika ili je dovoljno da osoba preuzme ekonomski rizik za zemljište koje se uključi u program za čije je upravljanje odgovorna?

      (1)  Uredba br. 2078/92 Vijeća (EEZ) od 30. lipnja 1992. o metodama poljoprivredne proizvodnje koje su u skladu sa zahtjevima zaštite prirode i održavanja krajolika (SL L 215, str. 85.-90.)

      (2)  Uredba br. 746/96 Komisije (EZ) od 24. travnja 1996. o načinima pravilima primjene Uredbe br. 2078/92 Vijeća (EEZ) od 30. lipnja 1992. o metodama poljoprivredne proizvodnje koje su u skladu sa zahtjevima zaštite prirode i održavanja krajolika (SL L 102, str. 19.-27.)


title: Predmet F-122/14: Tužba podnesena 27. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/58

         Tužba podnesena 27. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-122/14)
   (2015/C 007/74)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz i D. Verbeke, odvjetnici)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   S jedne strane, utvrđenje neprimjenjivosti Uredbe 1023/2013 Parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije u dijelu u kojem predviđa suspenziju metode usklađivanja primitaka od rada i uvodi namet solidarnosti i, s druge strane, poništenje odluke Vijeća kojom se taj namet solidarnosti od 1. siječnja 2014. primjenjuje na tužiteljeve primitke od rada iako njegovi primici od rada nisu predmet usklađivanja za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 30. lipnja 2015.

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi neprimjenjivost Uredbe 1023/2013 u dijelu u kojem od 1. srpnja 2013. do 30. lipnja 2015. predviđa suspenziju metode usklađivanja primitaka od rada utvrđene u Prilogu XI. Pravilniku, iako za isto razdoblje ponovno uvodi namet „solidarnosti” od 6 %;

               —

               posljedično, poništiti pobijanu odluku;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-696/14 P: Žalba koju je 22. rujna 2014. podnio Bernat Montagut Viladot protiv presude Službeničkog suda od 15. srpnja 2014. u predmetu F-160/12, Montagut protiv Komisije

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/58

         Žalba koju je 22. rujna 2014. podnio Bernat Montagut Viladot protiv presude Službeničkog suda od 15. srpnja 2014. u predmetu F-160/12, Montagut protiv Komisije
   (Predmet T-696/14 P)
   2014/C 409/79
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Bernat Montagut Viladot (Schaerbeek, Belgija) (zastupnici: F. Rodríguez-Gigirey Pérez i J. Simón Sánchez, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda od 15. srpnja 2014. u predmetu F-160/12, Montagut/Komisija;

               —

               prihvati kao dopuštenu i osnovanu tužbu B. Montaguta Viladota u predmetu F-160/12;

               —

               u skladu s člankom 139. Poslovnika, prihvati njegov zahtjev iznesen u prvom stupnju, poništavajući odluku od 8. veljače 2012. o njegovu neuvrštavanju na rezervnu listu odabranih kandidata, i

               —

               naloži snošenje troškova drugoj stranci u postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova žalba podnosi se protiv presude Službeničkog suda od 15. srpnja 2014. u predmetu F-160/12, Montagut Viladot/Komisija, kojom je odbijen prigovor tužitelja na odluku povjerenstva za odabir EPSO/AD/206/11 (AD 5) da ga ne uvrsti na rezervnu listu tog natječaja.
   U prilog žalbi žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               U okviru prvog žalbenog razloga navodi se da je Službenički sud povrijedio pravo prilikom tumačenja odredaba koje se odnose na točku 3.2 priloga obavijesti o natječaju i španjolskog zakonodavstva u području sveučilišnih diploma.

                           —

                           U tom se smislu navodi da se Službenički sud usredotočio isključivo na činjenicu da sveučilišna diploma B. Montaguta nije „službena”, o čemu ta stranka nije raspravljala niti je tu činjenicu opovrgnula, ne vodeći, protivno vlastitoj sudskoj praksi, računa o tome da je diploma B. Montaguta sveučilišna, što je uvjet iz obavijesti o natječaju, to jest da je riječ o „razini obrazovanja koja odgovara završenom sveučilišnom studiju u trajanju od najmanje tri godine potvrđenu diplomom”.

               2.

               Drugi žalbeni razlog, utemeljen na povredi načela pravne sigurnosti

                           —

                           U tom se smislu navodi da Službenički sud u svojoj presudi nije ni prikladno ni pravilno procijenio španjolsko zakonodavstvo – Zakon o sveučilištima 6/2001 – u pogledu sveučilišne diplome B. Montaguta kako bi on bio uvršten na rezervnu listu, te da nije poštovao niti vlastitu sudsku praksu u sličnim slučajevima (Thomé/Komisija, F-97/12) niti uvjete iz obavijesti o natječaju sukladno odredbama koje se odnose na točku 3.2 priloga toj obavijesti.

               3.

               Treći žalbeni razlog, utemeljen na povredi načela zaštite legitimnih očekivanja

                           —

                           U tom se smislu navodi da Službenički sud u svojoj presudi nije pravilno procijenio legitimno očekivanje B. Montaguta da bude uvršten na rezervnu listu nakon obavijesti od 12. kolovoza 2011., s obzirom na to da se u sadržaju presude govori isključivo o poštovanju mjerodavnih pravila.


title: Predmet F-48/14: Tužba podnesena 22. svibnja 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/35

         Tužba podnesena 22. svibnja 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-48/14)
   2014/C 235/47
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: R. Duta, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje, s jedne strane, odluke od 14. veljače 2014. kojom je povjerenstvo za odabir imenovano u postupku odabira EU Careers EPSO/AD/177/10-AUDIT2013-Administratori-AD5 potvrdilo je, nakon preispitivanja, prvotnu odluku povjerenstva za odabir od 3. listopada 2013. o nepozivanju tužitelja u centar za procjenu kandidata u okviru tog natječaja i, s druge strane, ako je potrebno, poništenje prvotne odluke povjerenstva za odabir od 3. listopada 2013.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluke povjerenstva za odabir od 14. veljače 2014. i od 3. listopada 2013. na temelju kojih je odbijena njegova prijava na natječaj EPSO/AD/177/10-AUDIT2013-Administratori-AD5;

               —

               naložiti ispunjavanje svih pripadajućih pravom predviđenih obveza;

               —

               naložiti Komisiji plaćanje iznosa od 5000 eura, ili nekog drugog iznosa, moguće i većeg, koji odredi Službenički sud ex aequo et bono, na ime naknade štete za uvredljivi način na koji se odnosilo prema njegovoj prijavi za sudjelovanje;

               —

               naložiti Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka.


title: Predmet C-482/15 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 26. listopada 2016. – Westermann Lernspielverlage GmbH, ranije Westermann Lernspielverlag GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba — Prijava žiga Europske unije — Figurativni žig s verbalnim elementima „bambino” i „lük” — Postupak povodom prigovora — Raniji figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „bambino” — Djelomično odbijanje registracije — Opoziv ranijeg žiga na kojem se taj prigovor temeljio — Tužiteljev dopis kojim obavještava Opći sud o tom opozivu — Odbijanje Općeg suda da dopis unese u spis — Nedostatak u obrazloženju)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/22

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 26. listopada 2016. – Westermann Lernspielverlage GmbH, ranije Westermann Lernspielverlag GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-482/15 P) (1)

   ((Žalba - Prijava žiga Europske unije - Figurativni žig s verbalnim elementima „bambino” i „lük” - Postupak povodom prigovora - Raniji figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „bambino” - Djelomično odbijanje registracije - Opoziv ranijeg žiga na kojem se taj prigovor temeljio - Tužiteljev dopis kojim obavještava Opći sud o tom opozivu - Odbijanje Općeg suda da dopis unese u spis - Nedostatak u obrazloženju))
   (2017/C 006/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Westermann Lernspielverlage GmbH, ranije Westermann Lernspielverlag GmbH (zastupnici: A. Nordemann i M. Maier, Rechtsanwälte)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: J. Crespo Carillo, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Westermann Lernspielverlage GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 406, 7. 12. 2015.


title: Predmet T-30/12: Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2015. – IDT Biologika protiv Komisije („Javna nabava robe — Postupak javne nabave — Nabava cjepiva protiv bjesnoće u Srbiji — Odbijanje ponuditeljeve ponude — Dodjela ugovora drugom ponuditelju — Kriteriji za odabir — Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/35

         Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2015. – IDT Biologika protiv Komisije
   (Predmet T-30/12) (1)

   ((„Javna nabava robe - Postupak javne nabave - Nabava cjepiva protiv bjesnoće u Srbiji - Odbijanje ponuditeljeve ponude - Dodjela ugovora drugom ponuditelju - Kriteriji za odabir - Očita pogreška u ocjeni”))
   (2015/C 146/47)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: IDT Biologika GmbH (Dessau-Roßlau, Njemačka) (zastupnici: R. Gross i T. Kroupa, potom R. Gross i A. Mekdam, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Erlbacher i T. Scharf, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Delegacije Europske unije u Republici Srbiji od 5. listopada 2011. (SL 2011/S 222-359832) o dodjeli ugovora pod oznakom EuropeAid/130686/C/SUP/RS, kojemu je predmet nabava cjepiva protiv bjesnoće za programe cijepljenja u Srbiji, konzorciju pod vodstvom društva Bioveta a.s. i odbijanju ponude tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se IDT Biologika GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 89, 24.3.2012.


title: Predmet C-351/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. siječnja 2017. – Europska komisija protiv Total SA, Elf Aquitaine SA (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Tržište metakrilata — Novčane kazne — Solidarna odgovornost društava majki i njihova društva kćeri zbog protupravnog ponašanja društva kćeri — Plaćanje novčane kazne društva kćeri — Smanjenje iznosa novčane kazne društvu kćeri nakon presude Općeg suda Europske unije — Pisma računovodstva Europske komisije kojima se od društava majki zahtijeva plaćanje iznosa koji su ona vratila društvu kćeri, uvećanog za zatezne kamate — Tužba za poništenje — Akti koji se mogu pobijati — Djelotvorna sudska zaštita)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/4

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. siječnja 2017. – Europska komisija protiv Total SA, Elf Aquitaine SA
   (Predmet C-351/15 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Tržište metakrilata - Novčane kazne - Solidarna odgovornost društava majki i njihova društva kćeri zbog protupravnog ponašanja društva kćeri - Plaćanje novčane kazne društva kćeri - Smanjenje iznosa novčane kazne društvu kćeri nakon presude Općeg suda Europske unije - Pisma računovodstva Europske komisije kojima se od društava majki zahtijeva plaćanje iznosa koji su ona vratila društvu kćeri, uvećanog za zatezne kamate - Tužba za poništenje - Akti koji se mogu pobijati - Djelotvorna sudska zaštita))
   (2017/C 070/05)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i F. Dintilhac, agenti)

      Druge stranke u postupku: Total SA, Elf Aquitaine SA (zastupnici: E. Morgan de Rivery i E. Lagathu, avocats)

      Intervenijent u potporu žalitelju: Nadzorno tijelo EFTA-e (zastupnik: C. Perrin, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova društava Total SA i Elf Aquitaine SA.

               3.

               Nadzornom tijelu EFTA-e nalaže se snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet F-114/11: Rješenje Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. lipnja 2013. — Rodrigues Regalo Corrêa protiv Parlamenta

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/30

         Rješenje Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. lipnja 2013. — Rodrigues Regalo Corrêa protiv Parlamenta
   (Predmet F-114/11) (1)

   2013/C 252/88

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 6 od 7.1.2012., str. 28.


title: Predmet C-54/15 P: Žalba koju je 6. veljače 2015. podnio Trefilerías Quijano, S.A. protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 25. studenoga 2014. u spojenim predmetima T-427/10 i T-576/10 i u predmetu T-439/12, Trefilerías Quijano protiv Komisije

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/20

         Žalba koju je 6. veljače 2015. podnio Trefilerías Quijano, S.A. protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 25. studenoga 2014. u spojenim predmetima T-427/10 i T-576/10 i u predmetu T-439/12, Trefilerías Quijano protiv Komisije
   (Predmet C-54/15 P)
   (2015/C 118/26)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Trefilerías Quijano, S.A. (zastupnici: F. González Díaz i A. Tresandi Blanco, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 263. Ugovora o funkcioniranju Europske unije ukine rješenje Općeg suda od 25. studenoga 2014. u spojenim predmetima T-427/10 i T-576/10 i u predmetu T-439/12, Trefilerías Quijano protiv Komisije,

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje troškova ovog postupka i postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbi žalitelj navodi jedinstveni žalbeni razlog.
   Žalitelj navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom procjene pravnog interesa društva Trefilerías Quijano SA za pokretanje postupka kako povodom tužbe za poništenje u predmetu T-576/10 protiv odluke Komisije od 30. rujna 2010. kojom je izmijenjena odluka C(2010) 4387 (final) o postupku na temelju članka 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 53. stavka 1. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38.344) – čelik za prednapinjanje) tako i glede izmjene tužbenih razloga i tužbenog zahtjeva u predmetu T-427/10 u vezi s odlukom Komisije od 30. rujna 2010. kojom je izmijenjena odluka C(2010) 4387 (final) o postupku na temelju članka 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 53. stavka 1. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38.344 – čelik za prednapinjanje).


title: Predmet F-144/12: Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Pedersen protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/45

         Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Pedersen protiv Komisije
   (Predmet F-144/12) (1)

   (2016/C 222/59)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2013., str. 77


title: Predmet C-176/13 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 18. veljače 2016. – Vijeće Europske Unije protiv Bank Mellat, Europske komisije (Žalba — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Borba protiv širenja nuklearnog oružja — Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana — Zamrzavanje financijskih sredstava iranske banke — Obveza obrazlaganja — Postupak usvajanja akta — Očita pogreška u ocjeni)

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 18. veljače 2016. – Vijeće Europske Unije protiv Bank Mellat, Europske komisije
   (Predmet C-176/13 P) (1)

   ((Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Borba protiv širenja nuklearnog oružja - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Zamrzavanje financijskih sredstava iranske banke - Obveza obrazlaganja - Postupak usvajanja akta - Očita pogreška u ocjeni))
   (2016/C 145/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert i M. Bishop, agenti)

      Druge stranke u postupku: Bank Mellat (zastupnici: M. Brindle, QC, R. Blakeley i V. Zaiwalla, barristers, kao i Z. Burbeza, P. Reddy, S. Zaiwalla i F. Zaiwalla, solicitors), Europska komisija (zastupnici: D. Gauci i M. Konstantinidis, agenti)

      Intervenijent u potporu žalitelju: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: L. Christie i S. Behzadi-Spencer, agenti, uz asistenciju S. Lee, barrister)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će, osim svojih troškova, i troškove Banka Mellat iz obaju stupnjeva postupka.

               3.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske i Europska komisija snosit će vlastite troškove iz obaju stupnjeva postupka.

      (1)  SL C 171, 15. 6. 2013.


title: Predmet C-248/12 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. ožujka 2014. – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development protiv Europske komisije (Žalba — EFSJP, EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije — Dopuštenost tužbe za poništenje — Slučaj tužitelja na kojeg ne utječe izravno sporna odluka)

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/2

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. ožujka 2014. – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development protiv Europske komisije
   (Predmet C-248/12 P) (1)

   ((Žalba - EFSJP, EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije - Dopuštenost tužbe za poništenje - Slučaj tužitelja na kojeg ne utječe izravno sporna odluka))
   2014/C 184/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (zastupnik: K. Brown, solicitor)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: N. Donnelly i P. Rossi, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Komisija od 6. ožujka 2012., T-453/10, kojom je Opći sud kao nedopuštenu odbacio tužbu za djelomično poništenje Odluke Komisije 2010/399/EU (priopćeno pod brojem dokumenta C (2010) 4894) od 15. srpnja 2010. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem isključuje određene izdatke nastale Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske (SL L 184, str. 6.).

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development snošenje troškova u vezi s ovom žalbom.

      (1)  SL C 200, 7.7.2012.


title: Predmet C-257/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. svibnja 2014. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – C. van der Lans protiv Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. svibnja 2014. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – C. van der Lans protiv Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Predmet C-257/14)
   2014/C 303/17
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C. van der Lans

      Tuženik: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Prethodna pitanja

               1.

               Kako treba tumačiti pojam „događaj” u uvodnoj izjavi 14. [Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91]?

               2.

               Izvanredne okolnosti u smislu gore navedene uvodne izjave 14. ne poklapaju se s obzirom na točku 22. presude Wallentin-Hermann (2) sa slučajevima koji su u nabrajanju u drugoj rečenici navedene uvodne izjave 14. navedeni kao primjeri i koje Sud navodi u točki 22. navedene presude. Je li točno da događaji u smislu gore navedene točke 22. nisu isti kao događaj u uvodnoj izjavi 14.Uredbe?

               3.

               Što treba podrazumijevati pod pojmom „izvanredne okolnosti” koje se u skladu s točkom 23. presude Wallentin-Hermann poklapaju s događajem „neočekivani nedostaci po pitanju sigurnosti leta” u smislu gore navedene uvodne izjave 14. [Uredbe], ako sami neočekivani nedostaci po pitanju sigurnosti leta s obzirom na točku 22. [navedene presude] ne mogu biti izvanredne okolnosti nego samo mogu dovesti do takvih okolnosti?

               4.

               U skladu s točkom 23. presude Wallentin-Hermann, tehnički problem može se ubrajati u „neočekivane nedostatke po pitanju sigurnosti leta” te je time „događaj” u smislu točke 22. te presude; okolnosti u vezi s navedenim događajem mogu u skladu s točkom 23. presude unatoč tome biti kvalificirane kao „izvanredne” ako se odnose na događaj koji nije dio normalnog obavljanja djelatnosti zračnog prijevoznika i koji on zbog njegove naravi ili uzroka zaista nije mogao svladati; u skladu s točkom 24. otklanjanje tehničkog problema za čijim uzrokom treba smatrati manjkavo održavanje je dio normalnog obavljanja djelatnosti zračnog prijevoznika; stoga prema točki 25. presude Wallentin-Hermann takvi tehnički problemi ne mogu biti izvanredne okolnosti. Iz ovih razmatranja proizlazi da je tehnički problem koji ulazi u „neočekivane nedostatke po pitanju sigurnosti leta” istodobno događaj koji se može poklapati s izvanrednim okolnostima i sâm može biti izvanredna okolnost. Kako treba tumačiti točke 22. do 25. presude Wallentin-Hermann da bi se otklonilo ovo navodno proturječje?

               5.

               Izraz „dio normalnog obavljanja djelatnosti zračnog prijevoznika” tumači se u sudskoj praksi sudova nižeg stupnja redovito kao „u vezi s normalnom djelatnosti zračnog prijevoznika” – pri čemu se uostalom radi o tumačenju koje je usklađeno s nizozemskom riječi „inherent” („dio”) (neslužbena verzija presude) – tako da se primjerice ni sudari s pticama ili oblacima pepela ne smatraju događajima u smislu točke 23. presude Wallentin Hermann. Druga sudska praksa ističe također u točki 23. sadržan izraz „i zbog naravi i uzroka [događaja] koji on zaista nije mogao svladati”. Treba li izraz „dio” tumačiti tako da u taj pojam ulaze samo događaji koje zračni prijevoznik zaista može svladati?

               6.

               U kojem smislu treba tumačiti točku 26. presude Wallentin-Hermann odnosno kako treba tumačiti tu točku s obzirom na odgovor Suda na pitanja 4. i 5.?

               7.

                           a)

                           Ako odgovor na pitanje pod 6. bude dan u smislu da tehnički problemi koji se trebaju ubrajati u neočekivane nedostatke po pitanju sigurnosti leta jesu izvanredne okolnosti koje mogu dovesti do uspješnog pozivanja na članak 5. stavak 3. Uredbe ako ti problemi proizlaze iz događaja koji nije dio obavljanja djelatnosti zračnog prijevoznika te ih on zaista ne može svladati: znači li to tada da tehnički problem koji je nastupio spontano te se njegovim uzrokom ne može smatrati ni manjkavo održavanje niti je utvrđen prilikom redovitog održavanja (gore u činjeničnom stanju navedenim provjerama A do D i svakodnevnim kontrolama), može li ili upravo ne može biti izvanredna okolnost – ako nije mogao biti utvrđen tijekom tih redovitih intervala održavanja – jer se naime tada ne može razaznati nikakav događaj u smislu točke 26. presude Wallentin-Hermann te se stoga ne može utvrditi je li ovaj događaj dio obavljanja djelatnosti zračnog prijevoznika i može li ga on svladati?

                           b)

                           Ako odgovor na pitanje pod 6. bude dan u smislu da tehnički problemi koji se trebaju ubrajati u neočekivane nedostatke po pitanju sigurnosti leta jesu događaji u smislu točke 22. presude Wallentin-Hermann, da je tehnički problem nastupio spontano i da se njegovim uzrokom ne može smatrati ni manjkavo održavanje niti je utvrđen tijekom redovitog održavanja (navedenih provjera A do D i svakodnevnih kontrola): je li navedeni tehnički problem tada dio obavljanja djelatnosti zračnog prijevoznika koji on u smislu gore navedene točke 26. može ili upravo ne može svladati ili nije?

                           c)

                           Ako odgovor na pitanje pod 6. bude dan u smislu da tehnički problemi koji se trebaju ubrajati u neočekivane nedostatke po pitanju sigurnosti leta jesu događaji u smislu točke 22. presude Wallentin-Hermann, da je tehnički problem nastupio spontano i da se njegovim uzrokom ne može smatrati ni manjkavo održavanje niti je utvrđen tijekom redovitog održavanja (navedenih provjera A do D i svakodnevnih kontrola): koje se okolnosti tada moraju poklapati s tim tehničkim problemom i kad se ove okolnosti trebaju kvalificirati kao izvanredne tako da se mogu isticati u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe?

               8.

               Zračni prijevoznik se na izvanredne okolnosti može pozivati samo onda kada može dokazati da je otkazivanje/kašnjenje uzrokovano izvanrednim okolnostima koje se ne bi mogle izbjeći i da su poduzete sve razumne mjere. Je li točan zaključak da se poduzimanjem svih razumnih mjera misli na izbjegavanje nastupanja izvanrednih okolnosti a ne na poduzimanje mjera koje su usmjerene na to da kašnjenje održe unutar trajanja vremenskog razdoblja od 3 sata navedenog u članku 5. stavku 1. točki (c) podtočki iii. Uredbe u vezi s točkama 57. do 61. presude Sturgeon i dr. (3)?

               9.

               Načelno treba uzeti u obzir dvije vrste mjera za ograničavanje kašnjenja uslijed tehničkih problema na najviše 3 sata: s jedne strane držanje zaliha rezervnih dijelova na više mjesta u svijetu, dakle ne samo u matičnoj zračnoj luci zračnog prijevoznika i s druge strane promjenu rezervacija putnika zakašnjelog leta. Mogu li se zračni prijevoznici kod pitanja u kojem će opsegu držati zalihe i na kojim mjestima u svijetu će to činiti ravnati prema tome što je uobičajeno u zračnoj plovidbi čak i kod poduzeća na koje se Uredba samo djelomično primjenjuje?

               10.

               Treba li sud prilikom odgovora na pitanje jesu li poduzete sve razumne mjere za ograničavanje kašnjenja koje je nastupilo uslijed tehničkih problema koji utječu na sigurnost leta uzeti u obzir okolnosti koje pogoršavaju posljedice kašnjenja kao što je okolnost da zrakoplov na koji se odnose posljedice kašnjenja prije nego što se, kao u ovom slučaju, vrati u svoju matičnu bazu, mora pokušati sletjeti u više zračnih luka čime se može izgubiti još više vremena?

      (1)  (SL L 46, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.).

      (2)  Presuda Wallentin-Hermann, C-549/07, EU:C:2008:771.

      (3)  Presuda Sturgeon i dr. C-402/07 i C-432/07, EU:C:2009:716.


title: Predmet C-202/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2014. uputio Cour administrative d'appel de Nantes (Francuska) – Adiamix protiv Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2014. uputio Cour administrative d'appel de Nantes (Francuska) – Adiamix protiv Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale
   (Predmet C-202/14)
   2014/C 202/16
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Adiamix

      Tuženik: Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale

      Prethodna pitanja

   Sud Europske unije pozvan je odlučiti o valjanosti Odluke Europske komisije br. 2004/343/EZ od 16. prosinca 2003. o sustavu poreznog oslobođenja uvedenim člankom 44. septies Općeg poreznog zakona koji se odnosi na preuzimanje poduzeća u teškoćama (1), u odnosu na kvalifikaciju takvog sustava kao postojećeg sustava potpore.

      (1)  Odluka Komisije od 16. prosinca 2003. o sustavu potpore koji Francuska dodjeljuje poduzećima u teškoćama (SL L 108, str. 38).


title: Predmet T-146/15: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – hyphen protiv EUIPO-a – Skylotec (Prikaz poligona) („Žig Europske unije — Postupak opoziva — Figurativni žig Europske unije koji prikazuje poligon — Stvarna uporaba žiga — Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Oblik koji se razlikuje u elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter žiga”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/33

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – hyphen protiv EUIPO-a – Skylotec (Prikaz poligona)
   (Predmet T-146/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak opoziva - Figurativni žig Europske unije koji prikazuje poligon - Stvarna uporaba žiga - Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Oblik koji se razlikuje u elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter žiga”))
   (2016/C 392/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: hyphen GmbH (München, Njemačka) (zastupnici: M. Gail i M. Hoffmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Skylotec GmbH (Neuwied, Njemačka) (zastupnici: M. De Zorti i M. Helfrich, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. ožujka 2015. (predmet R 1506/2014-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava Skylotec i hyphen.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 9. ožujka 2015. (predmet R 1506/2014-4), koja se odnosi na postupak opoziva između društava Skylotec i hyphen jer je žalbeno vijeće utvrdilo da se, što se tiče proizvoda iz razreda 9 i 25 u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji roba i usluga za potrebe registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je izmijenjen, prava nositelja registriranog žiga Europske unije trebaju opozvati.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Nalaže se EUIPO-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova društva hyphen.

               4.

               Skylotec će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet T-629/13: Tužba podnesena 28. studenoga 2013. — Molda protiv Komisije

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/15

         Tužba podnesena 28. studenoga 2013. — Molda protiv Komisije
   (Predmet T-629/13)
   2014/C 31/26
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Molda AG (Dahlenburg, Njemačka) (zastupnici: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow i A. Schulze, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije 2013/448/EU od 5. rujna 2013. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, u dijelu u kojem je u članku 1. stavku 1. odbijena dodjela dodatnih prava tužitelju za treće razdoblje trgovanja 2013. do 2020. na temelju klauzule o prekomjernoj strogosti sukladno članku 9. stavku 5. njemačkog Zakona o trgovanju emisijama stakleničkih plinova (Treibhausgas-Emmissionshandelsgesetz, u nastavku: TEHG);

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti

                           —

                           Prema mišljenju tužitelja pobijana odluka povređuje načelo proporcionalnosti jer je odbijanje dodjele dodatnih emisijskih jedinica stakleničkih plinova na temelju klauzule o prekomjernoj strogosti pogrešna s obzirom na cilj koji je odredio tuženik i pored toga u potpunosti neproporcionalno sa štetom koja time nastaje tužitelju. Podredno se ovdje ističe da je Odluka 2011/278/EU (1) protivna europskom pravu i ništava.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela supsidijarnosti

                           —

                           U okviru ovog tužbenog razloga tužitelj ističe da pobijana odluka povređuje načelo supsidijarnosti prema kojem se djelovanje Europske unije mora ograničiti na nužnu mjeru. Suprotno od tuženika smatra da je državama članicama preostalo (iako ograničeno) pravo donošenja pravila o dodjeli. Među pravila, čije je donošenje ostalo u nadležnosti država članica, pripadaju klauzule o prekomjernoj strogosti kao što je klauzula sukladno članku 9. stavku 5. njemačkog TEHG-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda europskog prava o državnim potporama

                           —

                           Tužitelj u okviru ovog tužbenog razloga ističe da pobijana odluka povređuje osnovna pravila europskog prava državnih potpora, prema kojima poduzeća koja su dospjela u financijske teškoće i provode trajni plan sanacije, mogu dobiti financijsku pomoć u obliku potpore za restrukturiranje. Takvu državnu potporu tuženik ne smije odbiti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda temeljnih prava

                           —

                           Tužitelj ovdje ističe da pobijana odluka zadire u njegova temeljna prava slobode poduzetništva, slobode izbora zanimanja i vlasništva, pri čemu te intervencije nisu opravdane ciljevima koje Europska unija priznaje u općem interesu ili za zaštitu prava i sloboda drugih.

      (1)  2011/278/EU: Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2772) (SL L 130, str. 1.).


title: Predmet C-202/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev: Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez protiv Secretary of State for the Home Department (Građanstvo Europske unije — Direktiva 2004/38/EZ — Pravo građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravak na području države članice — Pravo ulaska — Državljanin treće države, član obitelji građanina Unije, u posjedu dozvole boravka države članice — Nacionalno pravo koje ulazak na nacionalno državno područje uvjetuje prethodnim pribavljanjem dozvole ulaska — Članak 35. Direktive 2004/38/EZ — Članak 1. Protokola (br. 20) o primjeni određenih aspekata članka 26. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/5

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev: Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez protiv Secretary of State for the Home Department
   (Predmet C-202/13) (1)

   ((Građanstvo Europske unije - Direktiva 2004/38/EZ - Pravo građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravak na području države članice - Pravo ulaska - Državljanin treće države, član obitelji građanina Unije, u posjedu dozvole boravka države članice - Nacionalno pravo koje ulazak na nacionalno državno područje uvjetuje prethodnim pribavljanjem dozvole ulaska - Članak 35. Direktive 2004/38/EZ - Članak 1. Protokola (br. 20) o primjeni određenih aspekata članka 26. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku))
   (2015/C 065/07)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: The Queen, na zahtjev: Seana Ambrosea McCarthyja, Helene Patricie McCarthy Rodriguez, Natashe Caley McCarthy Rodriguez

      Tuženik: Secretary of State for the Home Department

      Izreka

   Članak 35. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ, i članak 1. Protokola (br. 20) o primjeni određenih aspekata članka 26. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku treba tumačiti na način da državi članici ne omogućuju da, u cilju opće prevencije, od članova obitelji građanina Europske unije koji nisu državljani države članice i koji su nositelji važeće dozvole boravka koju je na temelju članka 10. Direktive 2004/38 izdalo tijelo druge države članice na temelju nacionalnog prava zahtijeva posjedovanje dozvole ulaska, poput EGP obiteljske dozvole (Europski gospodarski prostor), kako bi mogli ući na njezino državno područje.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet T-204/17: Tužba podnesena 5. travnja 2017. – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) protiv Komisije

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/39

         Tužba podnesena 5. travnja 2017. – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) protiv Komisije
   (Predmet T-204/17)
   (2017/C 161/55)
   Jezik postupka: švedski

      Stranke

      Tužitelj: Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) Co. Ltd (Kunshan, Narodna Republika Kina) (zastupnici: A. Johansson i C. Dackö, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

               —

               djelomično poništiti Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2017/141 оd 26. siječnja 2017. o uvođenju konačnih antidampinških pristojbi na uvoz određenih cijevnih priključaka od nehrđajućeg čelika za tupo zavarivanje, među ostalim i kao gotovih proizvoda, podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana (u daljnjem tekstu: Provedbena uredba) u mjeri u kojoj se odnosi na cijevne priključke od nehrđajućeg čelika za tupo zavarivanje čija je prosječna površinska hrapavost ispod 0.8 mikrometara unutar crijevnih priključaka za tupo zavarivanje, ali ne i izvana;

               —

               podredno, poništiti Provedbenu uredbu u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelja;

               —

               podrednije, poništiti Provedbenu uredbu u cijelosti; i

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi, tužitelj iznosi četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane.
               Tužitelj tvrdi da je opseg proizvoda koji je predmet ispitnog postupka na štetu tužitelja promijenjen između konačnog revidiranog informativnog dokumenta i donošenja Provedbene uredbe. Tužitelj tvrdi da je Komisija naknadno pojasnila da je bila predviđena bitna promjena. Tužitelju nije dana mogućnost se izjasni o promjeni prije nego je uredba stupila na snagu. Tužitelj tvrdi da Komisija ni u kojem stadiju ispitnog postupka zainteresirane stranke obavijestila da bi se zahtjev koji se odnosi na površinsku hrapavost proizvoda kako bi se izbjegla primjena carinskih pristojbi mogao primijeniti i na vanjsku i unutarnju površinu proizvoda, što odstupa od europskih standarda za proizvode za sanitarne priključke. Stoga je tužitelj imao legitimna očekivanja da isključenje proizvoda odgovara navedenom cilju isključivanja sanitarnih priključaka, i time mu je oduzeta bilo kakva stvarna mogućnost izjašnjavanja o području primjene isključenja proizvoda.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.
               Tužitelj tvrdi da ni u jednoj fazi nije dano obrazloženje za razlikovanje koje Komisija čini između sanitarnih priključaka s unutarnjom površinskom hrapavošću ispod 0.8 mikrometara i vanjskom površinskom hrapavošću više od 0.8 mikrometara, s jedne strane, i sanitarnih priključaka čija je i unutarnja i vanjska površinska hrapavost ispod 0.8 mikrometara, s druge strane. Navodi da uvođenje takve razlike znači da su razlozi na kojima je Komisija utemeljila isključenje proizvoda nelogični i u suprotnosti s opsegom proizvoda iz članka 1. Provedbene uredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze da pažljivo i nepristrano ispita sve relevantne aspekte pojedinog slučaja.
               Tužitelj tvrdi da se ne čini da je razlikovanju između različitih sanitarnih priključaka prethodilo pažljivo ispitivanje, nego se čini da je posljedica neutemeljenog zahtjeva stranke koja se uključila u puno kasnijoj fazi ispitnog postupka. Tužitelj navodi da je Komisija, s obzirom na to da nije detaljnije istražila posljedice takvog razlikovanja i kako ono utječe na postizanje cilja navedenog u uvodnim izjavama Provedbene uredbe, povrijedila svoju obvezu da pažljivo i nepristrano ispita sve relevantne aspekte.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni.
               Tužitelj tvrdi da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni kad je u namjeri da isključi sanitarne priključke koji nisu u tržišnom natjecanju s industrijom EU-a industrijskih priključaka, propisala mjerilo za isključenje koje dovodi do isključenja samo malog dijela sanitarnih priključaka koji se koriste unutar EU-a. Stoga većina sanitarnih priključaka podliježe plaćanju carina, iako nisu u tržišnom natjecanju s industrijskim proizvodima EU-a. Tužitelj tvrdi da je Komisija iz primljenog materijala izvukla očito netočne zaključke i da se pouzdala u netočne informacije.


title: Predmet C-438/16 P: Žalba koju je 4. kolovoza 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 26. svibnja 2016. u spojenim predmetima T-479/11 i T-157/12

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/12

         Žalba koju je 4. kolovoza 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 26. svibnja 2016. u spojenim predmetima T-479/11 i T-157/12
   (Predmet C-438/16 P)
   (2016/C 392/15)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i D. Grespan, agenti)

      Druge stranke u postupku: Francuska Republika, IFP Énergies nouvelles

      Zahtjev

               —

               poništiti presudu Općeg suda Europske unije od 26. svibnja 2015. u spojenim predmetima T-479/11 i T-157/12, Francuska Republika i IFP Energies nouvelles protiv Europske komisije;

               —

               vratiti predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje i odrediti da će se o troškovima postupka odlučiti naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija u prilog žalbi ističe tri žalbena razloga, koji se svi odnose na povredu članka 107. stavka 1. UFEU-a i osobito na povrede koje se tiču prava u vezi s načinom dokazivanja postojanja prednosti koja za poduzetnika proizlazi iz prešutnog neograničenog jamstva zbog njegova statusa.
   Svojim prvim žalbenim razlogom, Komisija navodi da je Opći sud počinio pogrešku u tumačenju kada je riječ o pojmu programa potpore, ne uzevši u obzir prikladnost mjere za dodjeljivanje prednosti, što dovodi do pogreške koja se tiče prava vezane uz narav dokaza koji je Komisija dužna podnijeti kako bi dokazala postojanje prednosti koja za poduzetnika proizlazi iz njegova statusa javne ustanove koja obavlja industrijsku i trgovinsku djelatnost (EPIC).
   Drugi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava koju je Opći sud počinio kada je riječ o dosegu oborive presumpcije o postojanju prednosti koja proizlazi iz prešutnog neograničenog jamstva i načinu njezina obaranja.
   Treći žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava koju je Opći sud počinio kada je riječ o području primjene pretpostavke prednosti koja proizlazi iz neograničenog jamstva: ta bi se pretpostavka logično trebala primjenjivati i na odnose poduzetnika kojem je jamstvo dodijeljeno s svojim dobavljačima i klijentima.


title: Predmet C-669/13 P: Žalba koju je 16. prosinca 2013. podnio Mundipharma GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 16. listopada 2013. u predmetu T-328/12, Mundipharma GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/13

         Žalba koju je 16. prosinca 2013. podnio Mundipharma GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 16. listopada 2013. u predmetu T-328/12, Mundipharma GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-669/13 P)
   2014/C 85/24
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Mundipharma GmbH (zastupnik: F. Nielsen, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (treće vijeće) od 16. listopada 2013. (predmet T-328/12);

               —

               tuženiku i protivnici žalbe naloži snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud je u pobijanoj presudi zanijekao postojanje vjerojatnosti zabune između sličnih žigova OXYGESIC i Maxigesic i time postojanje preduvjeta iz članka 8. stavka 1. točke (b). Uredbe br. 207/2009 (1) (u daljnjem tekstu: UOŽ). Pobijana presuda temelji se na pogrešno utvrđenom činjeničnom stanju i sadrži proturječja koja su protivna logičkom zaključivanju. Riječ je o povredi prava Zajednice, odnosno članka 8. stavka 1 točke (b) UOŽ-a. Činjenično točnom i neproturječnom ocjenom činjeničnog stanja Opći sud bi utvrdio postojanje vjerojatnosti zabune između žigova slijedom čega bi morao udovoljiti tužbi protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na zajedničkom tržištu od 23. svibnja 2012.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17, svezak 1., str. 226.)


title: Predmet C-576/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2015. uputio Administrativen sad Veliko Trnovo (Bugarska) – ET „Maja Marinova” protiv Direktora na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” Veliko Trnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2015. uputio Administrativen sad Veliko Trnovo (Bugarska) – ET „Maja Marinova” protiv Direktora na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” Veliko Trnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite
   (Predmet C-576/15)
   (2016/C 027/17)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Veliko Trnovo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ET „Maja Marinova”

      Tuženik: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” Veliko Trnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 273., članak 2. stavak 1. točku (a), članak 9. stavak 1. i članak 14. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti u skladu s načelima porezne neutralnosti i proporcionalnosti na način da je država članica u slučaju nestanka robe koja je poreznom obvezniku predana na temelju oporezive isporuke ovlaštena činjenicu nepostojanja robe tretirati kao da je ta osoba obavila oporezivu naplatnu isporuku iste robe u sljedećoj fazi a da nije utvrđeno tko je primio robu, ako se time želi spriječiti utaju PDV-a?

               2.

               Treba li odredbe iz prvog pitanja, u skladu s načelima porezne neutralnosti i proporcionalnosti, tumačiti na način da je država članica ovlaštena tretirati propust u knjiženju porezno relevantnih dokumenata o oporezivim isporukama koje je porezni obveznik primio na gore opisani način ako se time želi postići isti cilj?

               3.

               Treba li odredbe iz članaka 273., 73. i 80. Direktive Vijeća 2006/112/EZ, u skladu s načelima jednakog postupanja i proporcionalnosti, tumačiti na način da su države članice na temelju nacionalnih propisa kojima se ne prenose odredbe Direktive o PDV-u ovlaštene odrediti oporezivi iznos u pogledu isporuke robe različito od općeg uređenja propisanog člankom 73. Direktive o PDV-u i izričito propisanih derogativnih pravila iz članka 80. iste direktive ako se time želi, s jedne strane, spriječiti utaja PDV-a i, s druge strane, odrediti što pouzdaniji oporezivi iznos za dotične transakcije?

      (1)  SL L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-30/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. siječnja 2017. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu protiv Kompania Piwowarska S.A. w Poznaniu

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. siječnja 2017. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu protiv Kompania Piwowarska S.A. w Poznaniu
   (Predmet C-30/17)
   (2017/C 161/09)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dyrektor Izby Celnej w Poznaniu

      Tuženik: Kompania Piwowarska S.A. w Poznaniu

      Prethodna pitanja

   Treba li s obzirom na članak 3. stavak 1. i ciljeve Direktive Vijeća 92/83/EEZ (1) od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića prilikom određivanja porezne osnovice za piva s okusom na temelju plato skale ekstrakt koji potječe od aroma dodanih nakon završetka vrenja dodati stvarnom preostalom ekstraktu u konačnom proizvodu ili se ekstrakt koji potječe od dodanih tvari ne uzima u obzir?

      (1)  SL L 316, str. 21. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 8.)


title: Spojeni predmeti T-15/15 i T-197/15: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2017. – Costa protiv Parlamenta („Prihodi zastupnika u Parlamentu — Starosna mirovina — Obustava — Povrat — Pravilo o sprečavanju preklapanja — Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima u Parlamentu — Upućivanje na nacionalno zakonodavstvo — Članak 12. stavak 2.a točka (v) Uredbe o doživotnim naknadama za zastupnike — Naknada dobivena za obavljanje dužnosti predsjednika talijanske Lučke uprave — Legitimna očekivanja”)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/25

         Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2017. – Costa protiv Parlamenta
   (Spojeni predmeti T-15/15 i T-197/15) (1)

   ((„Prihodi zastupnika u Parlamentu - Starosna mirovina - Obustava - Povrat - Pravilo o sprečavanju preklapanja - Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima u Parlamentu - Upućivanje na nacionalno zakonodavstvo - Članak 12. stavak 2.a točka (v) Uredbe o doživotnim naknadama za zastupnike - Naknada dobivena za obavljanje dužnosti predsjednika talijanske Lučke uprave - Legitimna očekivanja”))
   (2017/C 213/33)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Paolo Costa (Venecija, Italija) (zastupnici: G. Orsoni i M. Romeo, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: G. Corstens i S. Seyr, agenti)

      Predmet

   Dva zahtjeva na temelju članku 263. UFEU-a za poništenje odlukâ Predsjedništva Parlamenta od 20. listopada 2014. i od 9. veljače 2015. u vezi s, redom, obustavom isplate privremene mirovine koju je tužitelj primao i povratom iznosa od 49 770,42 eura koji je po toj osnovi isplaćen, kao i obavijesti o terećenju 2015-239 od 23. veljače 2015. u vezi s navedenim povratom.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               Paolu Costi nalaže se snošenje troškova, uključujući one koji se odnose na postupak privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 81, 9. 3. 2015.


title: Predmet F-144/15: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 28. lipnja 2016. – Lorenzet protiv AESA-e (Javna služba — Članovi privremenog osoblja — Članak 2. točka (f) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika — Ugovor na neodređeno vrijeme — Neplaćeni dopust — Dopust za osobne potrebe — Odbijanje produženja neplaćenog dopusta za još jednu godinu — Članak 52. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/34

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 28. lipnja 2016. – Lorenzet protiv AESA-e
   (Predmet F-144/15) (1)

   ((Javna služba - Članovi privremenog osoblja - Članak 2. točka (f) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Ugovor na neodređeno vrijeme - Neplaćeni dopust - Dopust za osobne potrebe - Odbijanje produženja neplaćenog dopusta za još jednu godinu - Članak 52. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika))
   (2016/C 326/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Andrea Lorenzet (Paris, Francuska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost zračnog prometa (EASA) (zastupnici: u početku F. Manuhutu i A. Haug, agenti, D. Waelbroeck i I. Antypas, odvjetnici, zatim F. Manuhutu i A. Haug, agenti, A. Duron i C. Dekemexhe, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Europske agencije za sigurnost zračnog prometa o neproduženju neplaćenog dopusta tužitelja za osobne potrebe za još jednu godinu.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Andrea Lorenzet snosi vlastite troškove, te mu se nalaže snošenje troškova Europske agencije za sigurnost zračnog prometa.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016., str. 102.