title: Predmet T-674/16: Tužba podnesena 22. rujna 2016. – Seigneur protiv ESB-a

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/53

         Tužba podnesena 22. rujna 2016. – Seigneur protiv ESB-a
   (Predmet T-674/16)
   (2016/C 419/70)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Olivier Seigneur (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: M. Vandenbussche i L. Levi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

         u skladu s time:

               —

               poništi Odluku prvog glavnog dužnosnika, donesenu 29. veljače 2016. na temelju delegiranih ovlasti izvršnog odbora priopćenu osoblju 11. ožujka 2016., o isključenju tužitelja iz dodatnih povećanja plaće za 2016.;

               —

               poništi odluku od 5. srpnja 2016. o odbijanju posebne žalbe, zaprimljenu 13. srpnja 2016.;

               —

               naloži naknadu imovinske štete nastale tužitelju a koja se sastoji u tome da je izgubio priliku za povećanje plaće u 2016. godini, u iznosu procijenjenom na 52 920 eura;

               —

               naloži naknadu neimovinske štete nastale tužitelju procijenjenu ex aequo et bono na iznos od 15 000 eura;

               —

               odredi da se tuženiku naloži snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nediskriminacije, članaka 12. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) kao i članka 51. Uvjeta zapošljavanja osoblja ESB-a (u daljnjem tekstu: Uvjeti zapošljavanja), prava na karijeru i načela pravne sigurnosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti prvog glavnog dužnosnika za donošenje odluke o tome da se u pogledu dodatnih povećanja plaće ne postupa u skladu s postupkom iz Memoranduma br. 1/2011 od 14. veljače 2011., u odnosu na tužitelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na izostanku savjetovanja s odborom osoblja.


title: Predmet C-672/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Tribunal de grande instance de Perpignan (Francuska) – Procureur de la République protiv Noria Distribution SARL

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Tribunal de grande instance de Perpignan (Francuska) – Procureur de la République protiv Noria Distribution SARL
   (Predmet C-672/15)
   (2016/C 090/11)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de grande instance de Perpignan

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Procureur de la République

      Tuženik: Noria Distribution SARL

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Direktivi 2002/46/EZ (1) i načelima Zajednice o slobodnom kretanju robe i međusobnom priznavanju, usvajanje nacionalnog propisa kao što je uredba od 9. svibnja 2006. koja odbija svaki postupak međusobnog priznavanja u vezi s dodacima prehrani na bazi vitamina i minerala s porijeklom iz druge države članice, tako da se za proizvode koji se zakonito prodaju u drugoj državi članici čija su osnova hranjive tvari [čije vrijednosti prelaze utvrđene granične vrijednosti] uredbom od 9. svibnja 2006. isključuje primjena pojednostavljenog postupka?

               2.

               Dopušta li Direktiva 2002/46, osobito njezin članak 5., ali i načela koja proizlaze iz sudske prakse Zajednice u vezi s odredbama o slobodnom kretanju robe, da se maksimalna dnevna doza vitamina i minerala odredi proporcionalno s preporučenim dnevnim unosima tako da se za hranjive tvari koje predstavljaju najmanji rizik upotrijebi vrijednost jednaka trostrukom preporučenom dnevnom unosu, za hranjive tvari za koje postoji rizik kod prekoračivanja gornje preporučene doze upotrijebi vrijednost jednaka preporučenom dnevnom unosu, a za hranjive tvari za koje postoji najveći rizik upotrijebi vrijednost koja je niža od preporučenog dnevnog unosa odnosno vrijednost jednaka nuli?

               3.

               Dopušta li Direktiva 2002/46, ali i načela koja proizlaze iz sudske prakse Zajednice u vezi s odredbama o slobodnom kretanju robe da se doziranja određuju samo na temelju nacionalnih znanstvenih mišljenja iako recentna međunarodna znanstvena mišljenja [preporučuju] više doze u jednakim uvjetima uporabe?

      (1)  Direktiva 2002/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. lipnja 2002. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na dodatke prehrani (SL L 183, str. 51.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 154.)


title: Predmet T-699/13 P: Žalba koju je 30. prosinca 2013. podnio Luigi Marcuccio protiv rješenja Službeničkog suda od 17. listopada 2013. u predmetu F-145/12, Marcuccio protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/45

         Žalba koju je 30. prosinca 2013. podnio Luigi Marcuccio protiv rješenja Službeničkog suda od 17. listopada 2013. u predmetu F-145/12, Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-699/13 P)
   2014/C 52/86
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj traži od Općeg suda da:

               —

               u cijelosti i bez iznimke ukine pobijano rješenje;

               —

               predmet vrati Službeničkom sudu na ponovno odlučivanje.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalbeni razlozi i glavni argumenti su oni istaknuti u predmetu T-698/13, Marcuccio protiv Komisije.


title: Predmet C-83/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – „ČEZ Razpredelenie Bulgaria” AD protiv Komisija za zaštita ot diskriminacija (Direktiva 2000/43/EZ — Načelo jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo — Gradske četvrti poglavito naseljene osobama romskog etničkog podrijetla — Postavljanje brojila električne energije na stupove koji čine dio mreže nadzemnih vodova na visinu od šest do sedam metara — Pojmovi „izravna diskriminacija” i „neizravna diskriminacija” — Teret dokazivanja — Moguća opravdanost — Sprečavanje manipulacija električnim brojilima i nezakonitim priključcima na distribucijsku mrežu — Proporcionalnost — Opći karakter mjere — Ponižavajući i stigmatizirajući karakter mjere — Direktive 2006/32/EZ i 2009/72/EZ — Nemogućnost provjere potrošnje električne energije za krajnjeg potrošača)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/8

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – „ČEZ Razpredelenie Bulgaria” AD protiv Komisija za zaštita ot diskriminacija
   (Predmet C-83/14) (1)

   ((Direktiva 2000/43/EZ - Načelo jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo - Gradske četvrti poglavito naseljene osobama romskog etničkog podrijetla - Postavljanje brojila električne energije na stupove koji čine dio mreže nadzemnih vodova na visinu od šest do sedam metara - Pojmovi „izravna diskriminacija” i „neizravna diskriminacija” - Teret dokazivanja - Moguća opravdanost - Sprečavanje manipulacija električnim brojilima i nezakonitim priključcima na distribucijsku mrežu - Proporcionalnost - Opći karakter mjere - Ponižavajući i stigmatizirajući karakter mjere - Direktive 2006/32/EZ i 2009/72/EZ - Nemogućnost provjere potrošnje električne energije za krajnjeg potrošača))
   (2015/C 311/09)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Sofia-grad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„ČEZ Razpredelenie Bulgaria” AD

      Tuženik: Komisija za zaštita ot diskriminacija

      uz sudjelovanje: Anelije Nikolove i Daržavne Komisije za energiyno i vodno regulirane

      Izreka

               1.

               Pojam „diskriminacije na temelju etničkog podrijetla” u smislu Direktive Vijeća 2000/43/EZ od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo i osobito njezinih članaka 1. i 2. stavka 1. treba tumačiti na način da se u okolnostima kao što su one u glavnom postupku – gdje su sva brojila električne energije u gradskoj četvrti u kojoj žive stanovnici uglavnom romskog podrijetla postavljena na stupove koji čine dio mreže nadzemnih vodova, na visini od šest do sedam metara, dok su takva brojila u ostalim četvrtima postavljena na visinu manju od dva metra – treba primijeniti neovisno o tome tiče li se predmetna mjera u glavnom postupku osoba određenog etničkog podrijetla ili osoba koje nisu navedenog podrijetla, ali prema kojima se zajedno s prvima nepovoljnije postupa ili ih se stavlja u posebno nepovoljan položaj koji proizlazi iz te mjere.

               2.

               Direktivu 2000/43, osobito odredbe njezina članka 2. stavaka 1. i 2. točaka (a) i (b), treba tumačiti na način da se protivi nacionalnoj odredbi koja propisuje da – kako bi se moglo zaključiti o postojanju izravne ili neizravne diskriminacije na temelju rasnog ili etničkog podrijetla u područjima obuhvaćenima člankom 3. stavkom 1. te direktive – nepovoljnije postupanje ili posebno nepovoljan položaj, na koje upućuju točke (a) i (b), treba ograničavati prava ili legitimne interese.

               3.

               Članak 2. stavak 2. točku (a) Direktive 2000/43 treba tumačiti na način da mjera kao što je sporna praksa predstavlja izravnu diskriminaciju u smislu te odredbe ako se pokaže da je uvedena i/ili održavana zbog razloga u vezi sa zajedničkim etničkim podrijetlom većine stanovnika dotične četvrti, što je sud koji je uputio zahtjev dužan ocijeniti, uzimajući u obzir sve relevantne okolnosti u predmetu kao i pravila o prebacivanju tereta dokazivanja iz članka 8. stavka 1. navedene direktive.

               4.

               Članak 2. stavak 2. točku (b) Direktive 2000/43 treba tumačiti na način:

                           —

                           da se navedena odredba protivi nacionalnoj odredbi kojom se za utvrđenje neizravne diskriminacije na temelju etničkog ili rasnog podrijetla propisuje da do posebno nepovoljnog položaja mora doći zbog etničkog ili rasnog podrijetla;

                           —

                           da pojam „naizgled neutralne” odredbe, kriterija ili prakse u smislu te odredbe znači odredbu, kriterij ili praksu koja je formulirana ili se primjenjuje prividno neutralno, to jest uzimajući u obzir čimbenike različite od zaštićene značajke, a ne one koji su joj jednakovrijedni;

                           —

                           da pojam „posebno nepovoljan položaj”, u smislu te iste odredbe, ne podrazumijeva slučaj ozbiljne, očite i osobito teške nejednakosti, nego znači da su zbog predmetne odredbe, kriterija ili prakse posebno pogođene osobe određenog rasnog ili etničkog podrijetla;

                           —

                           da, ako praksa poput one u glavnom postupku ne predstavlja izravnu diskriminaciju u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) navedene direktive, takva praksa načelno može predstavljati naizgled neutralnu praksu u smislu točke (b) istog članka 2. stavka 2. koja dovodi u posebno nepovoljan položaj osobe određenog etničkog podrijetla u usporedbi s drugim osobama;

                           —

                           da takva mjera može biti objektivno opravdana namjerom osiguravanja sigurnosti električne prijenosne mreže i odgovarajućeg evidentiranja potrošnje električne energije samo ako ta praksa ne prelazi granice onoga što je prikladno i nužno za ostvarenje legitimnih ciljeva i ako prouzročene neugodnosti nisu nerazmjerne u odnosu na postavljene ciljeve. To nije slučaj ako se utvrdi, što sud koji je uputio zahtjev treba provjeriti, da postoje druga prikladna i manje ograničavajuća sredstva kojima se mogu postići navedeni ciljevi ili pak da, u nedostatku takvih drugih sredstava, navedena praksa nerazmjerno ograničava legitiman interes krajnjih potrošača električne energije koji žive u dotičnoj četvrti, poglavito naseljenoj stanovnicima romskog podrijetla, u pogledu pristupa opskrbi električnom energijom pod uvjetima koji nemaju ponižavajući ili stigmatizirajući karakter i koji im omogućavaju da redovito provjeravaju svoju potrošnju električne energije.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet C-76/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2017. uputio Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunjska) – SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu protiv Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2017. uputio Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunjska) – SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu protiv Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice
   (Predmet C-76/17)
   (2017/C 151/24)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu

      Tuženici: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se odredbama članka 30. UFEU-a tumačenje u skladu s kojim porezni obveznik može, kada je doista platio davanje s istovrsnim učinkom, tražiti povrat iznosa uplaćenih s tog osnova iako je u nacionalnom pravu mehanizam plaćanja davanja osmišljen tako da se davanje prevaljuje na europskog potrošača?

               2.

               Je li povrat iznosa plaćenih s osnova davanja s istovrsnim učinkom, ako ih je porezni obveznik doista platio (a isti nisu preneseni na potrošača), u skladu s odredbama prava Unije?


title: Predmet T-545/14: Tužba podnesena 18. srpnja 2014. – GEA Group protiv OHIM-a (engineering for a better world)

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/23

         Tužba podnesena 18. srpnja 2014. – GEA Group protiv OHIM-a (engineering for a better world)
   (Predmet T-545/14)
   2014/C 339/28
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GEA Group AG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: odvjetnik J. Schneiders)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 2. lipnja 2014. u predmetu R 303/2014-4;

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „engineering for a better world” za proizvode i usluge iz razreda 6, 7, 9, 11, 35, 37, 39, 41 i 42 – prijava žiga Zajednice br. 1 2 0 34  807

      Odluka ispitivača: prijava je odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Presuda Suda od 10. studenoga 2014. u predmetu E-8/14 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust ugovorne stranke da ispuni svoje obveze – Direktiva 2009/38/EZ – Neprovedba)

text:
               13.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 158/15

         PRESUDA SUDA
   od 10. studenoga 2014.
   u predmetu E-8/14
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust ugovorne stranke da ispuni svoje obveze – Direktiva 2009/38/EZ – Neprovedba)
   (2015/C 158/09)
   U predmetu E-8/14, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da nedonošenjem svih mjera potrebnih za provedbu akta iz točke 27. Priloga XVIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, tj. Direktive 2009/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o osnivanju Europskog radničkog vijeća ili uvođenju postupka koji obuhvaća poduzeća i skupine poduzeća na razini Zajednice radi obavješćivanja i savjetovanja radnika (preinačeno), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1. i Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 54/2010 od 30. travnja 2010., i/ili neobavješćivanjem Nadzornog tijela EFTA-e o tim mjerama u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz tog akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreisnsson, suci, presudio je 10. studenoga 2014. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da, zbog toga što u predviđenom roku nije donio sve mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 27. Priloga XVIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, tj. Direktive 2009/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o osnivanju Europskog radničkog vijeća ili uvođenju postupka koji obuhvaća poduzeća i skupine poduzeća na razini Zajednice radi obavješćivanja i savjetovanja radnika (preinačeno), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1. i Odlukom Zajedničkog odbora br. 54/2010, Island nije ispunio svoje obveze iz tog Akta i članka 7. Sporazuma.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet F-85/15: Rješenje Službeničkog suda od 27. siječnja 2016. – Glantenay i dr. protiv Komisije

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/27

         Rješenje Službeničkog suda od 27. siječnja 2016. – Glantenay i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-85/15) (1)

   (2016/C 090/37)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015., str. 42.


title: Predmet F-128/15: Tužba podnesena 30. rujna 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/43

         Tužba podnesena 30. rujna 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-128/15)
   (2015/C 414/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i ZZ (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje prijedloga izračuna ili konačnog izračuna broja godina staža priznatih u mirovinskom sustavu Unije koje odgovaraju mirovinskim pravima tužitelja stečenima u nacionalnim fondovima, a koje tužitelji žele prenijeti u mirovinski sustav Unije primjenom novih općih provedbenih odredaba (OPO) iz članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti odluke od 30. travnja 2015., 1. srpnja 2015. i 6. srpnja 2015. kojima se u mirovinskom sustavu Zajednice utvrđuje priznavanje mirovinskog staža koji su tužitelji stekli prije stupanja na dužnost u Komisiji;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-603/17: Tužba podnesena 5. rujna 2017. – Republika Litva protiv Europske komisije

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/29

         Tužba podnesena 5. rujna 2017. – Republika Litva protiv Europske komisije
   (Predmet T-603/17)
   (2017/C 357/38)
   Jezik postupka: litavski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič i M. Palionis)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtjeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2017/1144 od 26. lipnja 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1) u dijelu u kojem se njome na Republiku Litvu primjenjuje financijski ispravak u visini od 4 207 894,93 eura;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog svojoj tužbi ističe tri tužbena razloga.
   Europska komisija je, time što je primijenila paušalni ispravak od 5 %, u iznosu od 4 207 894,93 eura, na temelju nedostatka u ključnim kontrolama, povrijedila članak 52. stavak 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013 (2) jer je, pri odlučivanju o težini utvrđene neusklađenosti, naravi povreda i financijskoj šteti prouzrokovanoj Europskoj uniji:

               1.

               pogrešno zaključila da je kvaliteta provjerâ kontrolom na terenu provedenih u Litvi bila nedostatna i trebalo ju se smatrati nedostatkom u ključnoj kontroli, jer je:

                           1.1.

                           pogrešno protumačila i primijenila članak 26. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) br. 65/2011 (3) i, oslanjajući se na to tumačenje, pogrešno zaključila da su, tijekom provjera kontrolom na terenu, Litavske institucije propustile provjeriti jesu li zahtjevi za plaćanje koje su podnijeli korisnici potpore potkrijepljeni računovodstvenim ili drugim primjerenim dokumentima;

                           1.2.

                           pogrešno protumačila članak 26. stavak 1. točku (d) Uredbe (EU) br. 65/2011 i, oslanjajući se na to tumačenje, pogrešno zaključila da su tijekom provjera kontrolom na terenu Litavske institucije propustile provjeriti jesu li javnim sredstvima financirane aktivnosti provedene u skladu s, osobito, pravilima o javnom nadmetanju;

                           1.3.

                           pogrešno protumačila članak 25. stavak 4. Uredbe (EU) br. 65/2011 i, oslanjajući se na to tumačenje, zaključila da inspektori koji provode provjere kontrolom na terenu nisu udovoljili uvjetu u skladu s kojim moraju biti nezavisni od osoba koje su provodile kontrole usklađenosti iste aktivnosti;

               2.

               pogrešno zaključila da se kvaliteta kontrola u vezi s prihvatljivosti rashoda ostvarenih u Litvi trebala smatrati nedostatkom u ključnoj kontroli, jer je:

                           2.1.

                           pogrešno protumačila članak 24. stavak 2. točku (d) Uredbe (EU) br. 65/2011 i, oslanjajući se na to tumačenje, pogrešno zaključila da se, u vezi s javnom nabavom, nije na odgovarajući način provjerilo opravdanost podnesenih izdataka;

                           2.2.

                           u svakom slučaju, neopravdano primijenila paušalni financijski ispravak od 5 %, jer je utvrđeni razmjer eventualne neusklađenosti sa sustavom kontrola valjanosti izdataka znatno manji;

               3.

               nije uzela u obzir štetu koja je uistinu prouzročena Europskoj uniji u vezi s izdacima povezanima s dobrotvornim radom, i pogrešno zaključila o nedostatnosti kontrole u vezi s time udovoljavaju li uvjetima izdaci za aktivnost povezanu s nepokretnom imovinom, te je stoga pogrešno zaključila da postoji nedostatak u ključnoj kontroli, jer je:

                           3.1.

                           pogrešno propustila uzeti u obzir podatke koje su dostavile litavske institucije u vezi s ispitivanjem koje je odredila Agencija i koje su proveli nezavisni stručnjaci, tijekom kojeg se utvrdilo za koju je štetu stvarno moguće da je uzrokovana EU fondovima, kolika je njezina visina, i koja je šteta bila povezana s nedostacima u sustavu kontrola doprinosa u naravi (dobrovoljni neplaćeni rad), i neopravdano primijenila paušalni financijski ispravak od 5 %;

                           3.2.

                           pogrešno zaključila da se nije postupalo u skladu s člankom 24. stavkom 2. točkama (c) i (d) Uredbe (EU) br. 65/2011 pri izvršavanju upravnih kontrola zahtjevâ za potporu i provjerâ izdataka projekta – doprinosa u naravi (nepokretna imovina).

      (1)  SL 2017. L 165, str. 37.

      (2)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008.

      (3)  Uredba Komisije (EU) br. 65/2011 od 27. siječnja 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 vezano uz primjenu postupaka kontrole, kao i uvjeta višestruke sukladnosti u vezi s mjerama ruralnog razvoja (SL 2011 L 25, str. 8.) (SL, službeno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 52., str. 289.)


title: Predmet T-117/15: Presuda Općeg suda od 24. ožujka 2017. – Estonija protiv Komisije („Tužba za poništenje — Poljoprivreda — Zajednička organizacija tržišta — Mjere koje treba donijeti zbog pristupanja novih država članica — Iznos koji će se naplaćivati za neuklonjene prekomjerne količine šećera — Zahtjev za izmjenu Komisijine konačne odluke — Odbijanje zahtjeva — Akt koji se ne može pobijati — Potvrđujući akt — Nepostojanje novih i bitnih elemenata — Nedopuštenost”)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/34

         Presuda Općeg suda od 24. ožujka 2017. – Estonija protiv Komisije
   (Predmet T-117/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Poljoprivreda - Zajednička organizacija tržišta - Mjere koje treba donijeti zbog pristupanja novih država članica - Iznos koji će se naplaćivati za neuklonjene prekomjerne količine šećera - Zahtjev za izmjenu Komisijine konačne odluke - Odbijanje zahtjeva - Akt koji se ne može pobijati - Potvrđujući akt - Nepostojanje novih i bitnih elemenata - Nedopuštenost”))
   (2017/C 144/44)
   Jezik postupka: estonski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Estonija (zastupnik: K. Kraavi-Käerdi, agent)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Naaber-Kivisoo i P. Ondrůšek, agenti, a zatim P. Ondrůšek, uz asistenciju M. Kärsona, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Republika Latvija (zastupnici: I. Kalniņš i D. Pelše, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a, a kojim se traži poništenje odluke koja se navodno nalazi u Komisijinu dopisu od 22. prosinca 2014. kojim je odbila izmijeniti svoju Odluku 2006/776/EZ od 13. studenoga 2006. o iznosima koji će se naplaćivati za neuklonjene prekomjerne količine šećera (SL 2006., L 314, str. 35.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Republika Estonija snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

               3.

               Republika Latvija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 171, 26. 5. 2015.


title: Predmet T-152/17: Tužba podnesena 6. ožujka 2017. – Sumner protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/53

         Tužba podnesena 6. ožujka 2017. – Sumner protiv Komisije
   (Predmet T-152/17)
   (2017/C 144/72)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Loreto Sumner (Leixlip, Irska) (zastupnik: J. MacGuill, Solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku od 10. siječnja 2017., dostavljenu 17. siječnja 2017., kojom je glavni tajnik u ime Komisije odbio tužitelju odobriti pristup svim očitovanjima stranaka u postupku koji je u tijeku i koji se odnosi na navodnu povredu Direktive o radnom vremenu od strane Irske.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o neprovođenju konkretne ocjene zahtjeva za pristup dokumentima na temelju Uredbe br. 1049/2001.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na navodu o nezakonitom pozivanju na opću pretpostavku, protivno načelima utvrđenima u navedenoj sudskoj praksi.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o neprovođenju pojedinačne i stvarne ocjene rizika za svaki predmetni dokument, protivno navedenoj sudskoj praksi.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na navodu o neprovođenju pojedinačne i stvarne ocjene potencijalnog djelomičnog pristupa, protivno navedenoj sudskoj praksi.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o očitoj pogrešci u ocjeni u vezi s postojanjem prevagujućeg javnog interesa, protivno načelima navedene sudske prakse.


title: Predmet T-506/14: Tužba podnesena 27. lipnja 2014. – Grandi Navi Veloci protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/55

         Tužba podnesena 27. lipnja 2014. – Grandi Navi Veloci protiv Komisije
   (Predmet T-506/14)
   2014/C 282/74
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Grandi Navi Veloci SpA (Palermo, Italija) (zastupnici: S. Grassani, S. Ravenna i A. Franchi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije C (2013) 9101 final od 22. siječnja 2014. u dijelu u kojemu je Komisija odlučila da potpora koju je Regione Sardegna dodijelila Saremaru za obavljanje promidžbenih djelatnosti i njezina jamstva (bankovni krediti i pisma podrške) ne predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a,

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba se odnosi na Odluku Europske komisije C (2013) 9101 final od 22. siječnja 2014. o mjerama pomoći koje je Regione Sardegna provela u korist Saremara [predmeti SA.32014 (2011/C), SA32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C)]. Tom je Odlukom Komisija, između ostalog, odlučila da potpora koju je Regione Sardegna dodijelila Saremaru za obavljanje promidžbenih djelatnosti i jamstva (bankovni krediti i pisma podrške) ne predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom, koji se temelji na povredi i pogrešnoj primjeni članka 107. stavka 1. UFEU-a, Grandi Navi Veloci navodi da je odluka nezakonita u dijelu u kojem potvrđuje da Saremar nije pribavio ekonomsku korist iz naknade koju mu je Regione Sardegna isplatila za navodne promidžbene djelatnosti. Prema mišljenju tužitelja, Komisija je povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a u dijelu u kojem je odlučila da je cijena koju je Regione Sardegna isplatila za promidžbene djelatnosti povjerene Saremaru od 3 milijuna eura bila u skladu s tržišnom vrijednošću i da ne ispunjava uvjete da bi ju se ocijenilo kao ekonomsku korist društva korisnika.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom Grandi Navi Veloci, kao prvo, kritizira očitu pogrešku u ocjeni Komisije u vezi s navodnom neprikladnošću metode koju je koristio stručnjak kojeg je imenovao Tribunale di Genova; i, kao drugo, postupanje Komisije u smislu neprovođenja istrage i povrede načela dobrog upravljanja.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom, Grandi Navi Veloci ističe proturječnost i nedostatnost obrazloženja odluke u smislu članka 296. UFEU-a u vezi s kvalifikacijom da mjera u vezi s navodnom promidžbenom djelatnošću ne predstavlja državnu potporu.

               4.

               Četvrtim tužbenim razlogom, Grandi Navi Veloci kao prvo, kritizira povredu i pogrešnu primjenu članka 107. stavka 1. UFEU-a u vezi s navodnim nepostojanjem državne potpore u obliku bankovnih kredita i pisama podrške; i, kao drugo, povezane povrede obveze obrazlaganja odluke u smislu članka 296. UFEU-a.


title: Predmet C-93/15 P: Žalba koju su 25. veljače 2015. podnijeli Banco Privado Português, S.A., u likvidaciji, i Massa Insolvente do Banco Privado Português, S.A., u likvidaciji, protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. prosinca 2014. u predmetu T-487/11, Banco Privado Português i Massa Insolvente do Banco Privado Português protiv Komisije

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/13

         Žalba koju su 25. veljače 2015. podnijeli Banco Privado Português, S.A., u likvidaciji, i Massa Insolvente do Banco Privado Português, S.A., u likvidaciji, protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. prosinca 2014. u predmetu T-487/11, Banco Privado Português i Massa Insolvente do Banco Privado Português protiv Komisije
   (Predmet C-93/15 P)
   (2015/C 127/19)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Žalitelji: Banco Privado Português, S.A., u likvidaciji, i Massa Insolvente do Banco Privado Português, S.A., u likvidaciji (zastupnici: C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, M. Ferreira Santos i R. Leandro Vasconcelos, advogados)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da žalbu proglasi dopuštenom i da, ocijenivši je osnovanom:

               —

               ukine pobijanu presudu i zamijeni je presudom kojom se u cijelosti poništava Komisijina odluka (1);

               —

               podredno, ukine pobijanu presudu i zamijeni je presudom kojom se poništava Odluka u dijelu u kojem se državna potpora u obliku jamstva proglašava nezakonitom i nespojivom u razdoblju od 5. prosinca 2008. do 5. lipnja 2009.;

               —

               podredno, ukine pobijanu presudu i zamijeni je presudom kojom se poništava Odluka u dijelu u kojem se njome nalaže povrat navodne potpore u skladu s njezinim člancima 2. do 4.;

               —

               podredno, ukine pobijanu presudi i zamijeni je presudom kojom se poništava Odluka u dijelu u kojem se njome nalaže povrat za razdoblje od 5. prosinca 2008. do 5. lipnja 2009.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova obaju postupaka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbi žalitelji ističu šest žalbenih razloga:

               1.

               Prvi žalbeni razlog: Opći sud pokušao je ispraviti nepostojanje obrazloženja u Odluci Komisije nudeći vlastite razloge te je počinio pogrešku koja se tiče prava kada je pri ispitivanju razloga koje je iznijela Komisija iste ocijenio dostatnima.

               2.

               Drugi žalbeni razlog: Opći sud pogrešno je protumačio članak 107. stavak 1. UFEU-a te na činjenice pogrešno primijenio pravo kada je, pretvorivši jamstvo u potporu nespojivu s unutarnjim tržištem, ocijenio da je BPP-u dana prednost.

               3.

               Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prosudivši da Komisija nije počinila očitu pogrešku u ocjeni odnosno pogrešku koja se tiče prava kada nije uzela u obzir to da su ispunjene pretpostavke za primjenu iznimke iz članka 107. stavka 3. točke (b) UFUE-a.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog: Opći sud je potvrđujući odluku o povratu počinio pogrešku koja se tiče prava jer je prihvatio nalog za vraćanje navodne potpore iako ona nije bila nespojiva s unutarnjim tržištem s obzirom na to BPP-u nije pružena nikakva prednost, nije smatrao da se pobijanom odlukom nalaže povrat potpora iz postupovnih razloga i počinio pogrešku ocijenivši da se Komisija pri izračunu iznosa potpore pridržavala načela koja su utvrđena u njezinim smjernicama.

               5.

               Peti žalbeni razlog: Opći sud povrijedio je načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja potvrdivši pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome nalaže povrat navodne potpore.

               6.

               Šesti žalbeni razlog: Opći sud nije uzeo u obzir Komisijinu povredu BPP-ovog prava na jednako postupanje, s obzirom na to da se u predmetnom slučaju postupalo drukčije nego u sličnim situacijama.

      (1)  Odluka Komisije 2011/346/EU od 20. srpnja 2010. o državnoj potpori C 33/09 (ex NN 57/09, ex CP 191/09) koju je Portugal dodijelio u obliku državnog jamstva u korist Banco Privado Português, S.A. (SL L 159, str. 95.).


title: Predmet T-595/17: Tužba podnesena 4. rujna 2017. – Demp protiv EUIPO-a (prikaz sive i žute boje)

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/26

         Tužba podnesena 4. rujna 2017. – Demp protiv EUIPO-a (prikaz sive i žute boje)
   (Predmet T-595/17)
   (2017/C 357/35)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Demp BV (Vianen, Nizozemska) (zastupnik: C. Gehweiler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: žig koji se sastoji od boje (prikaz sive i žute boje) – prijava za registraciju br. 15 439 987

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. srpnja 2017. u predmetu R 1624/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 4. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-615/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. studenoga 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) — Giovanna Judith Kerr protiv Fazenda Pública

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. studenoga 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) — Giovanna Judith Kerr protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-615/16)
   (2017/C 151/19)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Giovanna Judith Kerr

      Tuženik: Fazenda Pública

      Prethodno pitanje

   […] Treba li odredbe članka 135. stavka 1. točke (f) i članka 15. stavka 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) […] tumačiti na način da se odnose samo na stranke ugovorâ o trgovanju pravima uporabe nekretnina ili se također mogu tumačiti na način da se odnose i na djelatnost koju obavlja tužitelj, a koja se sastoji od pronalaženja klijenata i promidžbe usluga, kako bi se osiguralo da će poduzetnik koji njima trguje ostvariti odnosnu kupnju, u skladu s prethodno određenim smjernicama i u granicama predviđenima za popuste i promotivne darove?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-31/16: Tužba podnesena 25. siječnja 2016. – adp Gauselmann protiv OHIM-a (Juwel)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/41

         Tužba podnesena 25. siječnja 2016. – adp Gauselmann protiv OHIM-a (Juwel)
   (Predmet T-31/16)
   (2016/C 106/48)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Njemačka) (zastupnik: P. Koch Moreno, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Juwel” – prijava za registraciju br. 12 426 888

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. studenoga 2015. u predmetu R 2571/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               ne može se primijeniti članak 7. stavak 1. točke (b) ili (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-449/14 P: Žalba koju je 25. rujna 2014. podnio DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2014. u predmetu T-533/10, DTS Distribuidora de Televisión Digital protiv Komisije

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/27

      Žalba koju je 25. rujna 2014. podnio DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2014. u predmetu T-533/10, DTS Distribuidora de Televisión Digital protiv Komisije
      (Predmet C-449/14 P)
      (2014/C 395/33)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. (zastupnici: H. Brokelmann i M. Ganino, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Telefónica de España, S.A., Telefónica Móviles España, S.A., Kraljevina Španjolska i Corporación de Radio y Televisión Española, S.A. (RTVE)

         Žalbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 11. srpnja 2014. u predmetu T-533/10, DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. protiv Europske komisije i posljedično, a u skladu s člankom 61. Statuta Suda:

                              —

                              na osnovi podataka kojima raspolaže prihvati zahtjev iznesen u aktu kojom je pokrenut prvostupanjski postupak i poništi Odluku Komisije 2011/1/EU (1) od 20. srpnja 2010. o sustavu potpora C38/09 (ex NN 58/09) koji Španjolska planira primijeniti na Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE); ili

                              —

                              podredno, vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu koji je pri donošenju odluke vezan presudom Suda;

                  —

                  Komisiji i intervenijentima koji je podupiru naloži snošenje troškova u ovom postupku, kao i u postupku pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                     Prvi žalbeni razlog, utemeljen na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a počinjenoj zbog pogrešnog tumačenja pojma potpore
                  Pobijanom presudom povređuje se članak 107. stavak 1. UFUE-a pogrešnim tumačenjem pojma potpore i, preciznije, uvjeti koji se u skladu s presudom Laboratoires Boiron (2) moraju ispuniti da bi se pristojba mogla smatrati sastavnim dijelom potpore.

                  2.

                     Drugi žalbeni razlog, utemeljen na povredi članka 107. stavka 1. time što u pobijanoj presudi nije sveobuhvatno preispitano postojanje potpore te je iskrivljeno španjolsko pravo
                  Pobijanom presudom povređuje se članak 107. stavak 1. UFEU-a jer nije sveobuhvatno preispitano jesu li ispunjeni uvjeti, utvrđeni u presudi Régie Networks (1), da bi se pristojba nametnuta DTS-u mogla smatrati sastavnim dijelom potpore RTVE-u, i jer je iskrivljeno španjolsko pravo.

                  3.

                     Treći žalbeni razlog, utemeljen na povredi prava prilikom primjene članka 106. stavka 2. UFEU-a
                  Pobijanom presudom povrijeđeno je pravo prilikom primjene članka 106. stavka 2. UFEU-a. U njoj se iskrivljuju argumenti DTS-a – kojima se nastoji pokazati da način financiranja potpore RTVE-u neproporcionalno narušava tržišno natjecanje – tumačenjem prema kojem se oni odnose na učinke same potpore, a ne na učinke pristojbe putem koje se potpora financira. Posljedično tome, pobijanom se presudom odlučuje ultra petita o pitanjima koje DTS nije postavio u svom zahtjevu niti ih je Komisija analizirala u svojoj Odluci, čime je izmijenjen predmet spora te su prekoračene granice nadležnosti Općeg suda u području sudbenog nadzora.

         (1)  SL 2011, L1, str.9.

         (2)  C-526/04, EU:C:2006:528

         (1)  C-333/07, EU:C:2008:764


title: Predmet C-481/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Bamberg – Njemačka) – kazneni postupak protiv Mohammada Ferooza Qurbanija (Zahtjev za prethodnu odluku — Ženevska konvencija od 28. srpnja 1951. o pravnom položaju izbjeglica — Članak 31. — Državljanin treće zemlje koji je ušao u državu članicu prešavši preko druge države članice — Korištenje uslugama krijumčara ljudi — Neovlašten ulazak i neovlašten boravak — Predočenje krivotvorene putovnice — Kaznenopravne sankcije — Nenadležnost Suda)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/24

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Bamberg – Njemačka) – kazneni postupak protiv Mohammada Ferooza Qurbanija
   (Predmet C-481/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Ženevska konvencija od 28. srpnja 1951. o pravnom položaju izbjeglica - Članak 31. - Državljanin treće zemlje koji je ušao u državu članicu prešavši preko druge države članice - Korištenje uslugama krijumčara ljudi - Neovlašten ulazak i neovlašten boravak - Predočenje krivotvorene putovnice - Kaznenopravne sankcije - Nenadležnost Suda))
   2014/C 315/36
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Bamberg

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Mohammad Ferooz Qurbani

      Izreka

   Sud Europske unije nije nadležan za davanje odgovora na prethodna pitanja koja je postavio Oberlandesgericht Bamberg (Njemačka) odlukom od 29. kolovoza 2013. u predmetu C-481/13.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet C-480/14: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – Società Sogno di Tolosa Ltd i dr. protiv Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika — Identična prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Sloboda pružanja usluga — Igre na sreću — Nacionalni propisi — Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova — Novi poziv na nadmetanje — Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija — Ograničenje — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/5

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – Società Sogno di Tolosa Ltd i dr. protiv Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
   (Predmet C-480/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika - Identična prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Sloboda pružanja usluga - Igre na sreću - Nacionalni propisi - Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova - Novi poziv na nadmetanje - Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija - Ograničenje - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost))
   (2015/C 127/07)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora, Andromeda di Novellis Alessandro e Stellini Roberto Snc

      Tuženici: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

      uz prisutstvo: Carmelo Sisino, Gianni Viano, Vincenzo Brancati, Marco Decortes, Filippo Sangineto, Luca Piccolo, Salvatore Rosolia, Giada Aricò, Giuseppe Parrelli, Wett-Pads Vermittlungs, Galassio Game Srl

      Izreka

   Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja te djelotvornosti treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom zakonu poput onoga u glavnom postupku koji predviđa organizaciju novog poziva na nadmetanje za koncesije kraćeg trajanja od prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova koncesija.

      (1)  SL C 7, 12.1.2015.


title: Predmet C-323/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel București — Rumunjska) — E. ON Global Commodities SE, prije E.On Energy Trading SE protiv Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți (Direktiva 79/1072/EEZ — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Porezni obveznici s boravištem u drugoj državi članici — Načini povrata PDV-a — Porezni obveznici koji su odredili poreznog zastupnika sukladno odredbama nacionalnog prava prije pristupanja Uniji — Isključenje — Pojam „poreznog obveznika koji nema sjedište na području države” — Uvjet nepostojanja poslovnog nastana — Uvjet nepostojanja isporuke robe ili usluga — Isporuke električne energije oporezivim preprodavateljima — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 171.)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/7

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel București — Rumunjska) — E. ON Global Commodities SE, prije E.On Energy Trading SE protiv Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
   (Predmet C-323/12) (1)

   (Direktiva 79/1072/EEZ - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Porezni obveznici s boravištem u drugoj državi članici - Načini povrata PDV-a - Porezni obveznici koji su odredili poreznog zastupnika sukladno odredbama nacionalnog prava prije pristupanja Uniji - Isključenje - Pojam „poreznog obveznika koji nema sjedište na području države” - Uvjet nepostojanja poslovnog nastana - Uvjet nepostojanja isporuke robe ili usluga - Isporuke električne energije oporezivim preprodavateljima - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 171.)
   2014/C 93/11
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel București

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: E. ON Global Commodities SE, prije E.On Energy Trading SE

      Tuženik: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Curtea de Apel Bucuresti — Tumačenje članaka 1., 3., 4. i 6. Osme direktive Vijeća 79/1072/EEZ od 6. prosinca 1979. o usklađivanju zakonodavstva država članica o porezu na promet — Postupci za povrat poreza na dodanu vrijednost poreznim obveznicima koji nemaju sjedište na području države — (SL L 331, str. 11.) — Povrat PDV-a u jednoj državi članici poreznim subjektima s poslovnim sjedištem u drugoj državi članici, a koji su u prvoj državi odredili poreznog zastupnika sukladno odredbama nacionalnog prava primjenjivima prije pristupanja te države Uniji — Uvjet nepostojanja identifikacije poreznog obveznika u državi članici povrata — Pojam dodatnog uvjeta u odnosu na uvjete u člancima 3. i 4. Direktive 79/1072/EEZ — Usklađenost s odredbama članka 6. iste direktive — Izravan učinak članaka 3. i 4. Direktive 79/1072/EEZ

      Izreka

   Odredbe Osme direktive Vijeća 79/1072/EEZ od 6. prosinca 1979. o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezu na promet — Postupci za povrat poreza na dodanu vrijednost poreznim obveznicima koji nemaju sjedište na području države, zajedno s člancima 38., 171. i 195. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom Vijeća 2007/75/EZ od 20. prosinca 2007., treba tumačiti na način da porezni obveznik sa sjedištem u jednoj državi članici koji je obavio isporuke električne energije oporezivim preprodavateljima sa sjedištem u drugoj državi članici ima pravo pozvati se na Osmu direktivu 79/1072 u toj drugoj državi kako bi dobio povrat poreza na dodanu vrijednost plaćenog u prethodnoj fazi. To pravo ne isključuje činjenica određivanja poreznog zastupnika identificiranog u svrhu poreza na dodanu vrijednost u potonjoj državi.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet T-48/12: Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Euroscript – Polska protiv Parlamenta ( „Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Pružanje usluga prijevoda na poljski — Odluka o izmjeni odluke o uvrštavanju tužitelja na prvo mjesto popisa odabranih ponuditelja — Dodjela glavnog okvirnog ugovora drugom ponuditelju — Zahtjev za ponovnu ocjenu — Rok — Suspenzija postupka — Transparentnost — Jednako postupanje” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/33

         Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Euroscript – Polska protiv Parlamenta
   (Predmet T-48/12) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluga prijevoda na poljski - Odluka o izmjeni odluke o uvrštavanju tužitelja na prvo mjesto popisa odabranih ponuditelja - Dodjela glavnog okvirnog ugovora drugom ponuditelju - Zahtjev za ponovnu ocjenu - Rok - Suspenzija postupka - Transparentnost - Jednako postupanje”))
   2014/C 292/39
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Euroscript – Polska (Krakov, Poljska) (zastupnik: J.-F. Steichen, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Daire i P. Bistrom, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Parlamenta od 9. prosinca 2011. o izmjeni Odluke od 18. listopada 2011. kojom je tužitelj uvršten na prvo mjesto popisa odabranih ponuditelja i dodijeljen mu je glavni ugovor u okviru postupka javne nabave PL/2011/EU, glede pružanja usluge prevođenja na poljski (SL 2011/S 56-090361), i podredno, zahtjev za poništenje tog postupka javne nabave.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Europskog parlamenta od 9. prosinca 2011. o izmjeni Odluke od 18. listopada 2011. kojom je tužitelj uvršten na prvo mjesto popisa odabranih ponuditelja i dodijeljen mu je glavni ugovor u okviru postupka javne nabave PL/2011/EU, glede pružanja usluge prevođenja na poljski (SL 2011/S 56-090361).

               2.

               Nalaže se Parlamentu snošenje troškova.

      (1)  SL C 109, 14.4.2012.


title: Predmet T-1/16: Tužba podnesena 4. siječnja 2016. – Hitachi-LG Data Storage i Hitachi-LG Data Storage Korea protiv Komisije

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/50

         Tužba podnesena 4. siječnja 2016. – Hitachi-LG Data Storage i Hitachi-LG Data Storage Korea protiv Komisije
   (Predmet T-1/16)
   (2016/C 098/65)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Hitachi-LG Data Storage, Inc. (Tokyo, Japan), i Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. (Seoul, Republika Koreja) (zastupnici: L. Gyselen i N. Ersbøll, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               umanji iznos kazne nametnute tužitelju člankom 2. točkom (d) Odluke Komisije od 21. listopada 2015. u predmetu AT.39639 – Optical Disk Drives o postupku na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u čime bi uvažio posebnosti predmeta; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave i obvezu obrazlaganja jer nije odgovorila na zahtjev tužitelja u skladu s točkom 37. Komisijinih Smjernica iz 2006. o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (1) (u daljnjem tekstu: Smjernice o kaznama).

                           —

                           Tužitelji su tijekom upravnog postupka pred Komisijom Komisiji podnijeli zahtjev za umanjenje kazne s obzirom na ‘posebne okolnosti’ u smislu točke 37. Smjernice o kaznama. Članovi Komisijine skupine zaduženi za taj predmet nisu odgovorili na taj zahtjev i Komisija ga nije spomenula u svojoj odluci. Tužitelji moraju pretpostaviti da službe Komisije nisu ocijenile zahtjev i da savjetodavnom odboru i Kolegiju povjerenika nisu podnijele nikakvu ocjenu na preispitivanje. Shodno tomu, ne može se isključiti da bi, u slučaju da su suprotno postupile, kazna koja je konačno nametnuta tužitelju mogla biti manja. Komisija je stoga povrijedila načelo dobre uprave i obvezu obrazlaganja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi da je Komisija pogriješila jer nije odstupila od metodologije iz Smjernica o kazni s ciljem da umanji kaznu nametnutu tužitelju s obzirom na posebnosti predmeta i ulogu tužitelja. ‘Posebne okolnosti’ u smislu točke 37. Smjernica o kaznama su sljedeće:

                           —

                           tužitelj koji stječe većinu svojeg prihoda na temelju jednog proizvoda (uređaji za optičke diskove) diversificirao je svoje poslovanje 2014., u godini koju je Komisija upotrijebila kao referentnu godinu za određivanje gornje granice u iznosu od 10 % propisane člankom 23. stavkom 2. Uredbe br. 1/2003;

                           —

                           tužitelj je jedini između svih kažnjenih društava koji je ostao vezan za tržište uređaja za optičke diskove i stupanj nametnute kazne će imati štetan učinak na njegovu sposobnost da pruža usluge potrošačima na ovom tržištu na održiv način; i

                           —

                           tužitelj je suočen s neizvjesnom financijskom situacijom i istovremeno ulaže značajan trud da riješi financijske poteškoće.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet C-646/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2015. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2015. uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Predmet C-646/15)
   (2016/C 048/28)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu sa slobodom poslovnog nastana, slobodnim kretanjem kapitala ili slobodom pružanja usluga da država članica donese i zadrži zakonodavstvo poput članka 80. Taxation of Chargeable Gains Act iz 1997. prema kojem se obračunava porez na neostvarenu dobit u vrijednosti imovine obuhvaćene uzajamnim fondom, ako ulagači u fond u bilo kojem trenutku više nemaju prebivalište ili uobičajeno boravište u državi članici?

               2.

               Pod pretpostavkom da takav obračun poreza ograničava ostvarivanje predmetne slobode, je li on opravdan u skladu s ujednačenom podjelom porezne ovlasti i je li proporcionalan kada zakonodavstvo ulagačima ne daje mogućnost odgode plaćanja poreza ni obročnog plaćanja, niti uzima u obzir možebitno naknadno smanjenje vrijednosti imovine fonda.

               3.

               Je li u pitanju neka od temeljnih sloboda kada država članica oporezuje neostvarenu kapitalnu dobit zbog povećanja vrijednosti imovine koju drže fondovi u trenutku kada je većina ulagača prestala imati prebivalište ili uobičajeno boravište u toj državi članici?

               4.

               Je li ograničenje slobode zbog predmetnog izlaznog oporezivanja opravdano kako bi se osigurala ujednačena podjela porezne ovlasti, u okolnostima u kojima je bilo moguće da porez na kapitalnu dobit može još obuhvatiti i ostvarenu dobit, ali samo ako u budućnosti nastanu posebne okolnosti?

               5.

               Treba li proporcionalnost utvrditi na temelju činjenica pojedinog slučaja? Konkretno, je li ograničenje nastalo takvim obračunom poreza proporcionalno u okolnostima u kojima:

                           (a)

                           zakonodavstvo ne predviđa odredbu o mogućnosti odgode plaćanja poreza ili obročne otplate, ili o tome da se uzme u obzir možebitno naknadno smanjenje vrijednosti imovine fonda nakon izlaza,

                           (b)

                           ali je u posebnim okolnostima odmjere poreza koja je predmet tužbe, imovina prodana prije nego što je trebalo platiti porez, a vrijednost predmetne imovine se nije smanjila u razdoblju od premještanja fonda i datuma prodaje?


title: Predmet C-148/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2016. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Riksåklagaren protiv Zenona Roberta Akarsara

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. ožujka 2016. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Riksåklagaren protiv Zenona Roberta Akarsara
   (Predmet C-148/16)
   (2016/C 175/14)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta domstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Riksåklagaren

      Tuženik: Zenon Robert Akarsar

      Prethodno pitanje

   Pitanje se odnosi na tumačenje Okvirne odluke Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (2002/584/PUP (1)).
   Može li država članica odbiti izvršenje europskog uhidbenog naloga koji se odnosi na zatvorsku kaznu koja je određena kao jedinstvena kazna za više kaznenih djela, ako jedno od tih kaznenih djela nije kažnjivo prema zakonima države članice koja nalog izvršava, a u državi članici koja nalog izdaje nije moguće razdvojiti kaznu u odnosu na pojedino kazneno djelo?
   Predmetno kazneno djelo nije kazneno djelo iz članka 2.2. Okvirne odluke Vijeća u pogledu kojega nije primjenjiv uvjet dvostruke kažnjivosti.

      (1)  SL 2002 L 190, str. 1.


title: Predmet F-55/08 RENV: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 11. studenog 2014. – Carlo De Nicola protiv EIB-a (Javna služba — Vraćanje predmeta na ponovno suđenje Službeničkom sudu nakon ukidanja — Osoblje EIB-a — Ocjenjivanje — Nezakonitost odluke Odbora za žalbe — Obustava postupka o zahtjevu za naknadu štete)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/33

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 11. studenog 2014. – Carlo De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet F-55/08 RENV) (1)

   ((Javna služba - Vraćanje predmeta na ponovno suđenje Službeničkom sudu nakon ukidanja - Osoblje EIB-a - Ocjenjivanje - Nezakonitost odluke Odbora za žalbe - Obustava postupka o zahtjevu za naknadu štete))
   (2014/C 462/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksembourg) (zastupnik: L. Isola, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Nuvoli i F. Martin, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferro, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, djelomično poništenje odluke Odbora za žalbe koja se odnosi na ocjenjivanje tužitelja za 2006. godinu i, s druge strane, utvrđenje činjenice da je tužitelj žrtva uznemiravanja kao i osuda tuženika na prestanak uznemiravanja i popravljanje nematerijalne i materijalne štete.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka Odbora za žalbe Europske investicijske banke od 14. prosinca 2007.

               2.

               Nema mjesta odlučivanju o zahtjevima za poništenje odluke da se tužitelja ne promakne od 13. srpnja 2007., o zahtjevima za poništenje izvješća o ocjenjivanju za 2006. godinu i o zahtjevima za naknadu štete zbog navodnog uznemiravanja.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Nalaže se Europskoj investicijskoj banci snošenje vlastitih troškova i troškova C. De Nicole u F-55/08, T-37/10 P i F-55/08 RENV.

      (1)  SL C 209, 15.8.2008., str. 73.


title: Predmet T-201/14: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – The Body Shop International protiv OHIM-a – Spa Monopole (SPA WISDOM) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice SPA WISDOM — Raniji verbalni žig Beneluksa SPA — Relativni razlozi za odbijanje — Neosnovano iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/35

         Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – The Body Shop International protiv OHIM-a – Spa Monopole (SPA WISDOM)
   (Predmet T-201/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice SPA WISDOM - Raniji verbalni žig Beneluksa SPA - Relativni razlozi za odbijanje - Neosnovano iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 156/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Body Shop International plc (Littlehampton, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel i D. Gillet, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija) (zastupnici: E. Cornu i E. De Gryse, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. siječnja 2014. (predmet R 1516/2012-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između The Body Shop International plc i Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               The Body Shop International plc se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 235, 21. 7. 2014.


title: Predmet T-458/16: Tužba podnesena 28. srpnja 2016. – Acquafarm protiv Komisije

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/47

         Tužba podnesena 28. srpnja 2016. – Acquafarm protiv Komisije
   (Predmet T-458/16)
   (2016/C 419/63)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Acquafarm, SL (Huelva, Španjolska) (zastupnik: A. Pérez Moreno, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva naknadu štete koja mu je nastala nedosljednim upravnim postupanjem u vezi s akvakulturnim postrojenjem u Gibraleónu (Huelva), čime su mu grubo povrijeđena legitimna očekivanja jer mu je dodijeljena potpora za provedbu akvakulturnog projekta koji je Europska unija istodobno učinila neodrživim zabranjujući izvoz vrste čijem je uzgoju postrojenje namijenjeno.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u predmetnom postupku poduzetnik je koji se bavi istraživanjem, inovacijama i industrijskim razvojem akvakulture i koji je osnovan 2004. radi provedbe projekta akvakulturnog proizvodnog postrojenja namijenjenog uzgoju i stavljanju na tržište rakova Cherax Cuadricarinatus (australski slatkovodni jastog). Za taj je projekt dobivena odgovarajuća potpora Europske unije u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 498/2007 od 26. ožujka 2007. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1198/2006 o Europskom fondu za ribarstvo (SL 2007., L 120, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 1., str. 33.).
   U prilog tužbi tužitelj se poziva na članak 340. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i, u tom kontekstu, na španjolsko pravo o odgovornosti upravnih tijela sadržano u članku 106. Ustava i članku 139. i sljedećim člancima Ley 30/92, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común (Zakon br. 30/92 od 26. studenoga o pravnom uređenju javne uprave i općem upravnom postupku).
   U tom pogledu tužitelj navodi:

               —

               da su primljene potpore bile namijenjene izgradnji akvakulturnog proizvodnog postrojenja, pri čemu nikada nisu postojale nikakve prepreke za provedbu projekta tim sredstvima ili za izvršena ulaganja;

               —

               da je u završnoj fazi provedbe projekta poduzetnik primio obavijest iz Australije o nemogućnosti uvoza navedene vrste u Europsku uniju zbog Uredbe Komisije (EZ) br. 1251/2008 od 12. prosinca 2008. o provedbi Direktive Vijeća 2006/88/EZ u pogledu uvjeta i kriterija certificiranja za stavljanje na tržište i uvoz u Zajednicu životinja i proizvoda akvakulture te utvrđivanju popisa vektorskih vrsta (SL, 2008., L 333, str. 41.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 164.);

               —

               da je u tim okolnostima poduzetniku, kako to potvrđuju podneseni dokazi, naneseno više različitih šteta koje zajedno iznose pet milijuna eura.


title: Predmet C-221/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Trento – Italija) – Teresa Mascellani protiv Ministero della Giustizia (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 97/81/EZ — Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC — Promjena ugovora o radu s nepunim radnim vremenom u ugovor o radu s punim radnim vremenom bez suglasnosti radnika)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 15. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale ordinario di Trento – Italija) – Teresa Mascellani protiv Ministero della Giustizia
   (Predmet C-221/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 97/81/EZ - Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC - Promjena ugovora o radu s nepunim radnim vremenom u ugovor o radu s punim radnim vremenom bez suglasnosti radnika))
   (2014/C 462/09)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Trento

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Teresa Mascellani

      Tuženik: Ministero della Giustizia

      Izreka

   Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom, zaključen 6. lipnja 1997., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća br. 97/81/EZ od 15. prosinca 1997., a koji se odnosi na Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC, osobito njegov članak 5. stavak 2., treba tumačiti u smislu da mu, u okolnostima poput ovih iz glavnog postupka, nije protivan nacionalni propis na temelju kojega poslodavac bez suglasnosti dotičnog radnika može odrediti promjenu ugovora o radu s nepunim radnim vremenom u ugovor o radu s punim radnim vremenom.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet F-23/13: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Mario Animali i dr. protiv Europske komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Prijenos mirovinskih prava stečenih u drugim sustavima u mirovinski sustav Unije — Odluka o priznavanju mirovinskog staža na temelju novih općih odredbi o provedbi članka 11. i članka 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju — Članak 81. Poslovnika — Očito neosnovana tužba)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/44

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Mario Animali i dr. protiv Europske komisije
      (Predmet F-23/13) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Prijenos mirovinskih prava stečenih u drugim sustavima u mirovinski sustav Unije - Odluka o priznavanju mirovinskog staža na temelju novih općih odredbi o provedbi članka 11. i članka 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju - Članak 81. Poslovnika - Očito neosnovana tužba))
      (2016/C 364/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Mario Animali i dr. (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: u početku D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis i É. Marchal, odvjetnici, zatim D. de Abreu Caldas i J.-N. Louis, odvjetnici, i naposljetku J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku C. Ehrbar i M. G. Gattinara, agenti, zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti, i naposljetku G. Gattinara, u svojstvu agenta

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke o konačnom izračunu mirovinskog staža za prijenos mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Unije na temelju novih općih odredbi o provedbi članka 11. i članka 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 156, 1. 6. 2013., str. 55.


title: Predmet T-376/15: Presuda Općeg suda od 11. svibnja 2017. – K. K. protiv EASME („Okvirni program za istraživanje i inovacije Obzor 2020. — Poziv na podnošenje prijedlogâ obuhvaćenih radnim programom za 2014.-2015. — Program potpore inovacija u malim i srednjim poduzećima — Odluka EASME-a kojom se prijedlog smatra neprihvatljivim — Pravilo „jednokratnog podnošenja” — Postupak preispitivanja ocjenjivanja — Privremena nedostupnost elektroničkog portala za podnošenje prijedlogâ — Pogreška u ocjeni — Povreda postupovnih pravila — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/28

         Presuda Općeg suda od 11. svibnja 2017. – K. K. protiv EASME
   (Predmet T-376/15) (1)

   ((„Okvirni program za istraživanje i inovacije Obzor 2020. - Poziv na podnošenje prijedlogâ obuhvaćenih radnim programom za 2014.-2015. - Program potpore inovacija u malim i srednjim poduzećima - Odluka EASME-a kojom se prijedlog smatra neprihvatljivim - Pravilo „jednokratnog podnošenja” - Postupak preispitivanja ocjenjivanja - Privremena nedostupnost elektroničkog portala za podnošenje prijedlogâ - Pogreška u ocjeni - Povreda postupovnih pravila - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2017/C 213/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: K. K. (zastupnik: J.-P. Spitzer, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija za mala i srednja poduzeća (EASME) (zastupnici: A. Pallares Allueva i E. Fierro Sedano, agenti, uz asistenciju A. Durona i D. Waelbroecka, odvjetnikâ)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke EASME-a od 15. lipnja 2015. o odbijanju tužiteljeva prijedloga na temelju poziva na podnošenje prijedloga i povezanih aktivnosti obuhvaćenih radnim programima za 2014.-2015. u sklopu Okvirnog programa za istraživanje i inovacije (2014.-2020.) – Obzor 2020. i Programa za istraživanje i izobrazbu Europske zajednice za atomsku energiju (2014.-2018.) kojom se dopunjuje program Obzor 2020. (SL 2013., C 361, str. 9) i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a radi naknade štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tog odbijanja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Osobi K. K. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 243, 4. 7. 2016.


title: Predmet F-41/13: Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — ZZ i dr. protiv EIB-a

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/15

         Tužba podnesena 8. svibnja 2013. — ZZ i dr. protiv EIB-a
   (Predmet F-41/13)
   (2013/C 207/104)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-638/13 P: Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Roca protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-412/10, Roca protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/29

         Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Roca protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 16. rujna 2013. u predmetu T-412/10, Roca protiv Komisije
   (Predmet C-638/13 P)
   2014/C 52/52
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Roca (zastupnik: P. Vidal Martínez, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

               —

               Prihvatiti argumente koje Roca iznosi u ovoj žalbi.

               —

               Djelomično ukinuti presudu Općeg suda od 16. rujna 2013. u predmetu T-412/10.

               —

               Prihvatiti zahtjeve Roce smanjujući iznos novčane kazne koja mu je izrečena.

               —

               Naložiti Komisiji snošenje troškova Roce u ovom postupku kao i u predmetu T-412/10, u pogledu istih razloga.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

                     Prvi žalbeni razlog
                   temelji se na povredi načelâ obrazlaganja, nediskriminacije i jednakog postupanja u odnosu na procjenu manje težine povrede Roce s obzirom na manji opseg proizvoda zahvaćenih povredom, te na iskrivljavanju činjenica koje se u odluci smatraju dokazanima.

               2.

                     Drugi žalbeni razlog
                   temelji se na povredi prava prilikom primjene sudske prakse Suda Europske unije i povredi načelâ jednakog postupanja i zaštite legitimnih očekivanja prilikom primjene Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003 (1).

      (1)  (SL 2006, C 210, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 58.)


title: Predmet T-449/15: Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Satkirit Holdings protiv OHIM-a – Advanced Mailing Solutions (luvo)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/44

         Tužba podnesena 30. srpnja 2015. – Satkirit Holdings protiv OHIM-a – Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Predmet T-449/15)
   (2015/C 320/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Isle of Man) (zastupnik: M. Vanhegan, QC)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „luvo” – prijava za registraciju br. 11 244 324

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. svibnja 2015. u predmetu R 877/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku,

               —

               odbije prigovor AMS-a,

               —

               naloži OHIM-u snošenje tužiteljevih troškova pred žalbenim vijećem i Općim sudom.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-90/15 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište parafinskog voska i njemačko tržište prešanog parafina — Utvrđivanje cijena i podjela tržištâ — Dokaz o povredi — Neograničena nadležnost — Iskrivljavanje dokaza — Obveza obrazlaganja — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 23. stavak 2. — Izračun visine novčane kazne — Načelo zakonitosti — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Načelo proporcionalnosti)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-90/15 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište parafinskog voska i njemačko tržište prešanog parafina - Utvrđivanje cijena i podjela tržištâ - Dokaz o povredi - Neograničena nadležnost - Iskrivljavanje dokaza - Obveza obrazlaganja - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 23. stavak 2. - Izračun visine novčane kazne - Načelo zakonitosti - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Načelo proporcionalnosti))
   (2017/C 112/05)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH (zastupnici: J. Schulte, M. Dallmann i K. Künstner, Rechtsanwälte)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: R. Sauer, C. Vollrath i L. Wildpanner, agenti, uz asistenciju A. Böhlkea, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvima Hansen & Rosenthal KG i H&R Wax Company Vertrieb GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet C-184/11: Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. svibnja 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države članice — Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveza — Neizvršavanje — Članak 260. UFEU-a — Državne potpore — Povrat — Program nezakonitih potpora nespojivih s unutarnjim tržištem — Pojedinačne potpore dodijeljene u sklopu tog programa — Novčana sankcija)

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. svibnja 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-184/11) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveza - Neizvršavanje - Članak 260. UFEU-a - Državne potpore - Povrat - Program nezakonitih potpora nespojivih s unutarnjim tržištem - Pojedinačne potpore dodijeljene u sklopu tog programa - Novčana sankcija))
   2014/C 212/02
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Urraca Caviedes i B. Stromsky, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: N. Díaz Abad, agent)

      Predmet

   Povreda obveze države članice – Članak 260. UFEU-a – Neizvršavanje presude Suda od 14. prosinca 2006. u spojenim predmetim C-485/03 do C-490/03, Komisija/Španjolska (Recueil, str. I – 11887.) – Zahtjev za odmjeravanje novčane kazne

      Izreka

               1.

               Time što do datuma isteka roka određenog u obrazloženom mišljenju koje je Komisija uputila 26. lipnja 2008. nije poduzela sve mjere kako bi postupila sukladno presudi Komisija/Španjolska (C-485/03 do C-490/03, EU:C:2006:777), Kraljevina Španjolska povrijedila je obveze koje proizlaze iz članka 260. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se da Europskoj komisiji uplati na račun „Vlastiti izvori Europske unije” paušalni iznos od 30 milijuna eura.

               3.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 186, 25.6.2011.


title: Predmet T-306/10: Presuda Općeg suda od 21. ožujka 2014. – Yusef protiv Komisije ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika  — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata poveznih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Qaidom i talibanima  — Uredba (EZ) br. 881/2002  — Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora osobe kao posljedica njezinog uključenja u popis koji utvrđuje tijelo Ujedinjenih naroda  — Odbor za sankcije  — Posljedično uključenje u Prilog I. Uredbi br. 881/2002  — Odbijanje Komisije da izbriše to uključenje  — Tužba zbog propusta  — Temeljna prva  — Pravo na saslušanje, pravo na učinkovit sudski nadzor i pravo na poštovanje prava vlasništva” )

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/31

         Presuda Općeg suda od 21. ožujka 2014. – Yusef protiv Komisije
   (Predmet T-306/10) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata poveznih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Qaidom i talibanima - Uredba (EZ) br. 881/2002 - Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora osobe kao posljedica njezinog uključenja u popis koji utvrđuje tijelo Ujedinjenih naroda - Odbor za sankcije - Posljedično uključenje u Prilog I. Uredbi br. 881/2002 - Odbijanje Komisije da izbriše to uključenje - Tužba zbog propusta - Temeljna prva - Pravo na saslušanje, pravo na učinkovit sudski nadzor i pravo na poštovanje prava vlasništva”))
   2014/C 142/39
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (London, Ujedinjena Kraljevina) (kojeg su zastupali E. Grieves, barrister, i H. Miller, solicitor, a zatim Grieves, Miller i P. Moser, QC, i R. Graham, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: E. Paasivirta, M. Konstantinidis i T. Scharf, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Vijeće Europske unije (koje su zastupali E. Finnegan i R. Szostak, a zatim E. Finnegan, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za utvrđenje, sukladno članku 265. UFEU-a, da je Komisija nezakonito propustila staviti izvan snage Uredbu Komisije (EZ) br. 1629/2005 od 5. listopada 2005. o 54. izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 881/2002 o određenim posebnim restriktivnim mjerama protiv određenih osoba i subjekata povezanih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Qaidom i talibanima te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 467/2001 (SL L 260, str. 9) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 157.) u dijelu koji se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Europska komisija povrijedila je obveze koje proizlaze iz UFEU-a i Uredbe Vijeća (EZ) br. 881/2002 o određenim posebnim restriktivnim mjerama protiv određenih osoba i subjekata povezanih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Qaidom i talibanima te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 467/2001 tako što je propustila ispraviti postupovne povrede i materijalne nezakonitosti koje su vezane za zamrzavanje sredstava Hani El Sayyed Elsebai Yusefa.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Komisiji se osim vlastitih troškova nalaže i snošenje troškova H. Yusefa, kao i iznosa koji su predujmljeni iz blagajne Općeg suda na ime besplatne pravne pomoći.

               4.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 260, 25.9.2010.


title: Predmet C-564/14 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 13. rujna 2016. – Raffinerie Heide GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Okoliš — Direktiva 2003/87/EZ — Članak 10.a — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova — Prijelazni propisi za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica od 2013. — Odluka 2011/278/EU — Nacionalne provedbene mjere koje je dostavila Savezna Republika Njemačka — Odbijanje upisa određenih postrojenja u popise postrojenja kojima se besplatno dodjeljuju emisijske jedinice — Klauzula koja se odnosi na slučaj „pretjeranih poteškoća” — Provedbene ovlasti Komisije)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/7

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 13. rujna 2016. – Raffinerie Heide GmbH protiv Europske komisije
      (Predmet C-564/14 P) (1)

      ((Žalba - Okoliš - Direktiva 2003/87/EZ - Članak 10.a - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Prijelazni propisi za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica od 2013. - Odluka 2011/278/EU - Nacionalne provedbene mjere koje je dostavila Savezna Republika Njemačka - Odbijanje upisa određenih postrojenja u popise postrojenja kojima se besplatno dodjeljuju emisijske jedinice - Klauzula koja se odnosi na slučaj „pretjeranih poteškoća” - Provedbene ovlasti Komisije))
      (2016/C 454/14)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Raffinerie Heide GmbH (zastupnici: U. Karpenstein i C. Eckart, Rechtsanwälte)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes, E. White i K. Herrmann, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Raffinerie Heide GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet C-581/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. studenoga 2016. uputio Tribunale di Salerno (Italija) – kazneni postupak protiv Nicole Turca

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. studenoga 2016. uputio Tribunale di Salerno (Italija) – kazneni postupak protiv Nicole Turca
   (Predmet C-581/16)
   (2017/C 195/10)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Salerno

      Stranke glavnog postupka

   Nicola Turco
   Rješenjem od 4. travnja 2017., Sud (sedmo vijeće) je presudio:

               1.

               Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja i djelotvornosti treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo u području igara na sreću, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se predviđa organizacija novog poziva na nadmetanje koji se odnosi na koncesije kraćeg roka trajanja od roka trajanja prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava vremenskim usklađivanjem koncesijskih rokova.

               2.

               Članke 49. i 56. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi ograničavajuća nacionalna odredba, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, koja koncesionara igara na sreću obvezuje da prilikom prestanka djelatnosti zbog isteka roka trajanja koncesije besplatno ustupi pravo na uporabu materijalne i nematerijalne imovine koju ima u vlasništvu i koja tvori mrežu za upravljanje i prikupljanje oklada kad to ograničenje prelazi ono što je nužno za ostvarenje stvarnog cilja te odredbe, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti.


title: Predmet C-250/15: Rješenje Suda (treće vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – Vivium SA protiv Belgische Staat (Zahtjev za prethodnu odluku — Činjenično stanje i pravni okvir predmeta u glavnom postupku — Nedostatna pojašnjenja — Očita nedopuštenost)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/11

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 3. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgija) – Vivium SA protiv Belgische Staat
   (Predmet C-250/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Činjenično stanje i pravni okvir predmeta u glavnom postupku - Nedostatna pojašnjenja - Očita nedopuštenost))
   (2015/C 381/13)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vivium SA

      Tuženik: Belgische Staat

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija), odlukom od 13. svibnja 2015. (predmet C-250/15) je očito nedopušten.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet T-297/11: Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Buzzi Unicem protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje  — Upravni postupak  — Odluka o zahtjevu za pružanje informacija  — Potrebnost traženih informacija  — Načelo dobre uprave  — Obveza obrazlaganja  — Proporcionalnost” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/31

         Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Buzzi Unicem protiv Komisije
   (Predmet T-297/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Odluka o zahtjevu za pružanje informacija - Potrebnost traženih informacija - Načelo dobre uprave - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”))
   2014/C 135/37
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Italija) (zastupnici: C. Osti i A. Prastaro, avocats)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Gencarelli, L. Malferrari i C. Hödlmayr, zatim L. Malferrari i C. Hödlmayr, u svojstvu agenata, uz asistenciju M. Merola, avocat)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 2356 final od 30. ožujka 2011., koja se odnosi na postupak primjene članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (predmet 39520 – Cement srodni proizvodi).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Buzzi Unicem SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 226, 30.7.2011.


title: Spojeni predmeti C-14/15 i C-116/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 22. rujna 2016. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Automatizirana razmjena podataka — Registracija vozila — Daktiloskopski podaci — Pravni okvir primjenjiv nakon stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona — Prijelazne odredbe — Izvedeni pravni temelj — Razlika između zakonodavnih akata i provedbenih mjera — Savjetovanje s Europskim parlamentom — Inicijativa države članice ili Europske komisije — Pravila glasovanja)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/11

         Presuda Suda (treće vijeće) od 22. rujna 2016. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije
   (Spojeni predmeti C-14/15 i C-116/15) (1)

   ((Tužba za poništenje - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Automatizirana razmjena podataka - Registracija vozila - Daktiloskopski podaci - Pravni okvir primjenjiv nakon stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona - Prijelazne odredbe - Izvedeni pravni temelj - Razlika između zakonodavnih akata i provedbenih mjera - Savjetovanje s Europskim parlamentom - Inicijativa države članice ili Europske komisije - Pravila glasovanja))
   (2016/C 419/13)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europski parlament (zastupnici: F. Drexler, A. Caiola i M. Pencheva, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M.-M. Joséphidès, K. Michoel i K. Pleśniak, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženicima: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i A. Lippstreu, agenti), i Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson i L. Swedenborg, agenti)

      Izreka

               1.

               Poništavaju se Odluka Vijeća 2014/731/EU od 9. listopada 2014. o pokretanju automatizirane razmjene podataka iz registra vozila na Malti, Odluka Vijeća 2014/743/EU od 21. listopada 2014. o pokretanju automatizirane razmjene podataka iz registra vozila na Cipru, Odluka Vijeća 2014/744/EU od 21. listopada 2014. o pokretanju automatizirane razmjene podataka iz registra vozila u Estoniji i Odluka Vijeća 2014/911/EU od 4. prosinca 2014. o pokretanju automatizirane razmjene daktiloskopskih podataka u Latviji.

               2.

               Učinci odluka 2014/731, 2014/743, 2014/744 i 2014/911 održavaju se na snazi do stupanja na snagu novih akata koji će ih zamijeniti.

               3.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

               4.

               Savezna Republika Njemačka i Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 96, 23. 3. 2015.

      SL C 146, 4. 5. 2015.