title: Predmet C-57/19 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – Europska komisija/Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske („Žalba – Državne potpore – Program potpore – Članak 108. stavci 2. i 3. UFEU-a – Uredba (EZ) br. 659/1999 – Članak 4. stavci 3. i 4. – Pojam „sumnje u pogledu sukladnosti prijavljene mjere s načelima zajedničkog tržišta” – Odluka o neospornosti – Nepokretanje formalnog istražnog postupka – Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014. – 2020. – Kodeks najbolje prakse za provedbu postupaka nadzora državnih potpora – Kontakti koji „prethode prijavi” – Postupovna prava zainteresiranih stranaka – Tržište kapaciteta električnom energijom u Ujedinjenoj Kraljevini”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/14

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – Europska komisija/Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske
      (Predmet C-57/19 P) (1)

      („Žalba - Državne potpore - Program potpore - Članak 108. stavci 2. i 3. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članak 4. stavci 3. i 4. - Pojam „sumnje u pogledu sukladnosti prijavljene mjere s načelima zajedničkog tržišta” - Odluka o neospornosti - Nepokretanje formalnog istražnog postupka - Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014. – 2020. - Kodeks najbolje prakse za provedbu postupaka nadzora državnih potpora - Kontakti koji „prethode prijavi” - Postupovna prava zainteresiranih stranaka - Tržište kapaciteta električnom energijom u Ujedinjenoj Kraljevini”)
      (2021/C 431/13)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier i P. Němečková, agenti)

         Druge stranke u postupku: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd (zastupnici: J. Derenne i D. Vallindas, odvjetnici i C. Ziegler, Rechtsanwalt), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, (zastupnici: F. Shibli, S. McCrory i Z. Lavery, a zatim F. Shibli i S. McCrory, agenti, uz asistenciju G. Facenne, QC, i D. Mackersiea, barrister)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 15. studenoga 2018., Tempus Energy i Tempus Energy Technology/Komisija (T-793/14, EU:T:2018:790).

                  2.

                  Odbija se tužba u predmetu T-793/14.

                  3.

                  Društva Tempus Energy Ltd i Tempus Energy Technology Ltd snose, uz vlastite troškove, i troškove Europske komisije nastale u postupcima pred Općim sudom Europske unije i Sudom.

                  4.

                  Republika Poljska i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snose vlastite troškove.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet C-570/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Irish Ferries Ltd/National Transport Authority („Zahtjev za prethodnu odluku – Pomorski prijevoz – Prava putnika kada putuju morskim ili unutarnjim plovnim putevima – Uredba (EU) br. 1177/2010 – Članci 18. i 19., članak 20. stavak 4. i članci 24. i 25. – Otkazivanje usluga putničkog prijevoza – Kašnjenje u isporuci prijevoznikova broda – Otkazni rok prije prvotno predviđenog datuma polaska – Posljedice – Pravo na preusmjeravanje – Uvjeti – Naknada dodatnih troškova – Pravo na naknadu – Izračun – Pojam cijene karte – Nacionalno tijelo nadležno za primjenu Uredbe br. 1177/2010 – Nadležnost – Pojam pritužbe – Ocjena valjanosti – Članci 16., 17., 20. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Načela proporcionalnosti, pravne sigurnosti i jednakog postupanja”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/15

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Irish Ferries Ltd/National Transport Authority
      (Predmet C-570/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pomorski prijevoz - Prava putnika kada putuju morskim ili unutarnjim plovnim putevima - Uredba (EU) br. 1177/2010 - Članci 18. i 19., članak 20. stavak 4. i članci 24. i 25. - Otkazivanje usluga putničkog prijevoza - Kašnjenje u isporuci prijevoznikova broda - Otkazni rok prije prvotno predviđenog datuma polaska - Posljedice - Pravo na preusmjeravanje - Uvjeti - Naknada dodatnih troškova - Pravo na naknadu - Izračun - Pojam cijene karte - Nacionalno tijelo nadležno za primjenu Uredbe br. 1177/2010 - Nadležnost - Pojam pritužbe - Ocjena valjanosti - Članci 16., 17., 20. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Načela proporcionalnosti, pravne sigurnosti i jednakog postupanja”)
      (2021/C 431/14)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court (Irska)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Irish Ferries Ltd

         Tuženik: National Transport Authority

         Izreka

                  1.

                  Uredbu (EU) br. 1177/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o pravima putnika kada putuju morem ili unutarnjim plovnim putovima i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 treba tumačiti na način da se primjenjuje u slučaju kada prijevoznik otkaže uslugu putničkog prijevoza uz poštovanje otkaznog roka od nekoliko tjedana prije prvotno predviđenog polaska jer je isporuka broda koji je trebao osigurati tu uslugu kasnila, a za taj brod nije se mogla naći zamjena.

                  2.

                  Članak 18. Uredbe br. 1177/2010 treba tumačiti na način da je, u slučaju otkazivanja usluge putničkog prijevoza i kada ne postoji nikakva alternativna usluga prijevoza na istoj liniji, prijevoznik dužan ponuditi putniku, na temelju prava potonjeg na preusmjeravanje do konačnog odredišta iz te odredbe, pod usporedivim uvjetima i kada je to najranije moguće, uslugu alternativnog prijevoza različitim putem od onog kojim bi se kretala otkazana usluga ili uslugu pomorskog prijevoza uz druge načine prijevoza, poput cestovnog ili željezničkog, te je obvezan snositi eventualne dodatne troškove koje je putnik imao u okviru tog preusmjeravanja do konačnog odredišta.

                  3.

                  Članke 18. i 19. Uredbe br. 1177/2010 treba tumačiti na način da, kada prijevoznik otkaže uslugu putničkog prijevoza poštujući otkazni rok od nekoliko tjedana prije prvotno predviđenog polaska, putnik ima pravo na naknadu na temelju članka 19. te uredbe kada se, u skladu s člankom 18. navedene uredbe, odluči za preusmjeravanje kada je to najranije moguće ili za odgodu svojeg putovanja do kasnijeg datuma i kada stigne na konačno odredište koje je prvotno predviđeno uz zakašnjenje kojim se prekoračuju rokovi utvrđeni u članku 19. iste uredbe. S druge strane, kada se putnik odluči za povrat cijene karte, on na temelju tog članka nema takvo pravo na naknadu.

                  4.

                  Članak 19. Uredbe br. 1177/2010 treba tumačiti na način da pojam „cijena karte” iz tog članka uključuje troškove koji se odnose na dodatne opcijske usluge koje je odabrao putnik, kao što su rezervacija kabine ili spremnika za životinje ili pak pristup salonima prvog razreda.

                  5.

                  Članak 20. stavak 4. Uredbe br. 1177/2010 treba tumačiti na način da kašnjenje u isporuci broda za prijevoz putnika koje je dovelo do otkazivanja svih plovidaba koje su se trebale izvršiti tim brodom u okviru nove pomorske veze nije obuhvaćeno pojmom „izvanredne okolnosti” u smislu te odredbe.

                  6.

                  Članak 24. Uredbe br. 1177/2010 treba tumačiti na način da putniku koji traži naknadu na temelju članka 19. te uredbe ne nalaže da svoj zahtjev podnese u obliku pritužbe prijevozniku u roku od dva mjeseca od dana na koji je usluga prijevoza bila izvršena ili trebala biti izvršena.

                  7.

                  Članak 25. Uredbe br. 1177/2010 valja tumačiti na način da su u nadležnosti nacionalnog tijela odgovornog za izvršenje te uredbe koje je odredila država članica ne samo usluga putničkog prijevoza iz luke koja se nalazi na državnom području te države članice, nego i usluga putničkog prijevoza iz luke koja se nalazi na državnom području druge države članice do luke koja se nalazi na državnom području prve države članice kad je potonja usluga prijevoza dio povratnog putovanja koje je bilo u potpunosti otkazano.

                  8.

                  Ispitivanjem desetog pitanja nije utvrđen nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost članaka 18. i 19. Uredbe br. 1177/2010.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-579/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd/The Food Standards Agency („Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita zdravlja – Uredba (EZ) br. 854/2004 – Članak 5. točka 2. – Uredba (EZ) br. 882/2004 – Članak 54. stavak 3. – Higijenska pravila za hranu životinjskog podrijetla – Post mortem pregled trupa i iznutrica – Službeni veterinar – Oznaka zdravstvene ispravnosti – Odbijanje – Meso proglašeno neprikladnim za prehranu ljudi – Pravo na žalbu protiv odluke službenog veterinara – Djelotvorna sudska zaštita – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/16

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – The Queen, na zahtjev Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd/The Food Standards Agency
      (Predmet C-579/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita zdravlja - Uredba (EZ) br. 854/2004 - Članak 5. točka 2. - Uredba (EZ) br. 882/2004 - Članak 54. stavak 3. - Higijenska pravila za hranu životinjskog podrijetla - Post mortem pregled trupa i iznutrica - Službeni veterinar - Oznaka zdravstvene ispravnosti - Odbijanje - Meso proglašeno neprikladnim za prehranu ljudi - Pravo na žalbu protiv odluke službenog veterinara - Djelotvorna sudska zaštita - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)
      (2021/C 431/15)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: The Queen, na zahtjev Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd

         Tuženik: The Food Standards Agency

         Izreka

                  1.

                  Uredbu (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004., i Uredbu br. 882/2004 treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis na temelju kojeg, kada službeni veterinar odbije staviti oznaku zdravstvene ispravnosti na trup, a vlasnik tog trupa se ne slaže s tom odlukom, službeni veterinar mora pokrenuti postupak pred sudom kako bi taj sud odlučio o meritumu i na temelju dokaza vještaka, koje predlažu obje stranke, o tome ispunjava li trup zahtjeve u pogledu sigurnosti hrane, a da pritom ne može formalno poništiti odluke službenog veterinara ni ukinuti učinke tih odluka.

                  2.

                  Članak 54. Uredbe br. 882/2004, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 43. i s obzirom na članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis prema kojem odluka o nestavljanju oznake zdravstvene ispravnosti na trup, koju je donio službeni veterinar u skladu s člankom 5. točkom 2. Uredbe br. 854/2004, kako je izmijenjena Uredbom br. 882/2004, može biti predmet samo ograničene sudske kontrole u okviru koje sud pred kojim je pokrenut postupak može poništiti tu odluku zbog bilo kojeg razloga koji odluku čini nezakonitom, uključujući i ako je službeni veterinar djelovao u neku drugu svrhu, a ne onu za koju su mu dodijeljene ovlasti, ako nije primijenio pravilne pravne kriterije ili ako je donio odluku koja je neosnovana ili za koju nema dovoljno dokaza.

         (1)  SL C 328, 30. 9.2019.


title: Predmet C-647/19 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – Ja zum Nürburgring eV/Europska komisija („Žalba – Državne potpore – Potpore u korist kompleksa Nürburgring (Njemačka) – Odluka kojom se potpore proglašavaju djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem – Otuđenje imovine korisnika državnih potpora koje su proglašene nespojivima – Otvoren, transparentan, nediskriminirajući i bezuvjetan natječajni postupak – Odluka kojom se utvrđuje da se povrat nespojivih potpora ne odnosi na novog vlasnika kompleksa Nürburgring i da on nije primio novu potporu za stjecanje tog kompleksa – Dopuštenost – Svojstvo zainteresirane strane – Osoba na koju se akt osobno odnosi – Povreda postupovnih prava zainteresiranih strana – Poteškoće koje zahtijevaju pokretanje službenog istražnog postupka – Obrazloženje – Iskrivljavanje dokaza”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/17

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – Ja zum Nürburgring eV/Europska komisija
      (Predmet C-647/19 P) (1)

      („Žalba - Državne potpore - Potpore u korist kompleksa Nürburgring (Njemačka) - Odluka kojom se potpore proglašavaju djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem - Otuđenje imovine korisnika državnih potpora koje su proglašene nespojivima - Otvoren, transparentan, nediskriminirajući i bezuvjetan natječajni postupak - Odluka kojom se utvrđuje da se povrat nespojivih potpora ne odnosi na novog vlasnika kompleksa Nürburgring i da on nije primio novu potporu za stjecanje tog kompleksa - Dopuštenost - Svojstvo zainteresirane strane - Osoba na koju se akt osobno odnosi - Povreda postupovnih prava zainteresiranih strana - Poteškoće koje zahtijevaju pokretanje službenog istražnog postupka - Obrazloženje - Iskrivljavanje dokaza”)
      (2021/C 431/16)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Ja zum Nürburgring eV, sa sjedištem u Nürburgu (Njemačka) (zastupnici: D. Frey i M. Rudolph, Rechtsanwälte)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija, koji zastupaju L. Flynn, B. Stromsky i T. Maxian Rusche, u svojstvu agenata)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 19. lipnja 2019., Ja zum Nürburgring/Komisija (T-373/15, EU:T:2019:432), u dijelu u kojem je Opći sud odbio zahtjev za poništenje članka 1. zadnje alineje Odluke Komisije (EU) 2016/151 od 1. listopada 2014. o državnoj potpori Njemačke SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) u korist Nürburgringa.

                  2.

                  U preostalom dijelu žalba se odbija.

                  3.

                  Poništava se članak 1. zadnja alineja Odluke Komisije (EU) 2016/151 od 1. listopada 2014. o državnoj potpori Njemačke SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) u korist Nürburgringa.

                  4.

                  Udruga Ja zum Nürburgring eV i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-665/19 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – NeXovation, Inc./Europska komisija („Žalba – Državne potpore – Potpore u korist kompleksa Nürburgring (Njemačka) – Odluka kojom se potpore proglašavaju djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem – Otuđenje imovine korisnika državnih potpora koje su proglašene nespojivima – Otvoren, transparentan, nediskriminirajući i bezuvjetan natječajni postupak – Odluka kojom se proglašava da se povrat nespojivih potpora ne odnosi na novog vlasnika kompleksa Nürburgring i da on nije primio novu potporu za stjecanje tog kompleksa – Dopuštenost – Svojstvo zainteresirane strane – Osoba na koju se akt osobno odnosi – Povreda postupovnih prava zainteresiranih strana – Poteškoće koje zahtijevaju pokretanje službenog istražnog postupka – Obrazloženje”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/18

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – NeXovation, Inc./Europska komisija
      (Predmet C-665/19 P) (1)

      („Žalba - Državne potpore - Potpore u korist kompleksa Nürburgring (Njemačka) - Odluka kojom se potpore proglašavaju djelomično nespojivima s unutarnjim tržištem - Otuđenje imovine korisnika državnih potpora koje su proglašene nespojivima - Otvoren, transparentan, nediskriminirajući i bezuvjetan natječajni postupak - Odluka kojom se proglašava da se povrat nespojivih potpora ne odnosi na novog vlasnika kompleksa Nürburgring i da on nije primio novu potporu za stjecanje tog kompleksa - Dopuštenost - Svojstvo zainteresirane strane - Osoba na koju se akt osobno odnosi - Povreda postupovnih prava zainteresiranih strana - Poteškoće koje zahtijevaju pokretanje službenog istražnog postupka - Obrazloženje”)
      (2021/C 431/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: NeXovation Inc. (zastupnici: A. von Bergwelt, M. Nordmann i L. Hettstedt, a zatim A. von Bergwelt i M. Nordmann, Rechtsanwälte)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, T. Maxian Rusche et B. Stromsky, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda od 19. lipnja 2019., NeXovation/Komisija (T-353/15, EU:T:2019:434), u dijelu u kojem je Opći sud Europske unije odbio zahtjev za poništenje članka 1. zadnje alineje Odluke Komisije (EU) 2016/151 od 1. listopada 2014. o državnoj potpori Njemačke SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) u korist Nürburgringa.

                  2.

                  U preostalom dijelu žalba se odbija.

                  3.

                  Poništava se članak 1. zadnja alineja Odluke Komisije (EU) 2016/151 od 1. listopada 2014. o državnoj potpori Njemačke SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) u korist Nürburgringa.

                  4.

                  Društvo NeXovation Inc. i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-718/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – Europska komisija/Savezna Republika Njemačka („Povreda obveze države članice – Unutarnje tržište električne energije i prirodnog plina – Direktiva 2009/72/EZ – Članak 2. točka 21. – Članak 19. stavci 3., 5. i 8. – Članak 37. stavak 1. točka (a) i članak 37. stavak 6. točke (a) i (b) – Direktiva 2009/73/EZ – Članak 2. točka 20. – Članak 19. stavci 3., 5. i 8. – Članak 41. stavak 1. točka (a) i članak 41. stavak 6. točke (a) i (b) – Pojam „vertikalno integrirano poduzeće” – Djelotvorno razdvajanje mreža od djelatnosti proizvodnje i opskrbe električnom energijom i prirodnim plinom – Neovisni operator prijenosnog sustava – Neovisnost osoblja i poslovodstva tog operatora – Prijelazna razdoblja – Udjeli u kapitalu vertikalno integriranog poduzeća – Nacionalna regulatorna tijela – Neovisnost – Isključive nadležnosti – Članak 45. UFEU a – Slobodno kretanje radnika – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 15. – Pravo na rad i na obavljanje zanimanja – Članak 17. – Pravo vlasništva – Članak 52. stavak 1. – Ograničenja – Načelo demokracije”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/19

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. – Europska komisija/Savezna Republika Njemačka
      (Predmet C-718/18) (1)

      („Povreda obveze države članice - Unutarnje tržište električne energije i prirodnog plina - Direktiva 2009/72/EZ - Članak 2. točka 21. - Članak 19. stavci 3., 5. i 8. - Članak 37. stavak 1. točka (a) i članak 37. stavak 6. točke (a) i (b) - Direktiva 2009/73/EZ - Članak 2. točka 20. - Članak 19. stavci 3., 5. i 8. - Članak 41. stavak 1. točka (a) i članak 41. stavak 6. točke (a) i (b) - Pojam „vertikalno integrirano poduzeće” - Djelotvorno razdvajanje mreža od djelatnosti proizvodnje i opskrbe električnom energijom i prirodnim plinom - Neovisni operator prijenosnog sustava - Neovisnost osoblja i poslovodstva tog operatora - Prijelazna razdoblja - Udjeli u kapitalu vertikalno integriranog poduzeća - Nacionalna regulatorna tijela - Neovisnost - Isključive nadležnosti - Članak 45. UFEU a - Slobodno kretanje radnika - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 15. - Pravo na rad i na obavljanje zanimanja - Članak 17. - Pravo vlasništva - Članak 52. stavak 1. - Ograničenja - Načelo demokracije”)
      (2021/C 431/18)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Noll-Ehlers i O. Beynet, agenti)

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller i T. Henze, agenti, a zatim J. Möller i S. Eisenberg, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg i H. Eklinder, agenti, a zatim C. Meyer-Seitz, H. Shev i H. Eklinder, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Propustivši pravilno prenijeti:

                              —

                              članak 2. točku 21. Direktive 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ i članak 2. točku 20. Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ,

                              —

                              članak 19. stavke 3. i 8. direktiva 2009/72 i 2009/73,

                              —

                              članak 19. stavak 5. direktiva 2009/72 i 2009/73,

                              —

                              članak 37. stavak 1. točku (a) i članak 37. stavak 6. točke (a) i (b) Direktive 2009/72 te članak 41. stavak 1. točku (a) i članak 41. stavak 6. točke (a) i (b) Direktive 2009/73,

                        Savezna Republika Njemačka povrijedila je obveze koje ima na temelju tih direktiva.

                  2.

                  Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

                  3.

                  Kraljevina Švedska snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: Predmet C-721/19 i C-722/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19), Magellan Robotech Ltd (C-722/19)/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia i delle Finanze („Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 49. i 56. UFEU-a – Slobodno pružanje usluga – Ograničenja – Direktiva 2014/23/EU – Postupci dodjele ugovora o koncesiji – Članak 43. – Značajne izmjene – Instant lutrija – Nacionalni propis koji predviđa obnovu koncesije bez novog postupka javne nabave – Direktiva 89/665/EEZ – Članak 1. stavak 3. – Pravni interes”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/20

      Presuda Suda (peto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19), Magellan Robotech Ltd (C-722/19)/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia i delle Finanze
      (Predmet C-721/19 i C-722/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 49. i 56. UFEU-a - Slobodno pružanje usluga - Ograničenja - Direktiva 2014/23/EU - Postupci dodjele ugovora o koncesiji - Članak 43. - Značajne izmjene - Instant lutrija - Nacionalni propis koji predviđa obnovu koncesije bez novog postupka javne nabave - Direktiva 89/665/EEZ - Članak 1. stavak 3. - Pravni interes”)
      (2021/C 431/19)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19), Magellan Robotech Ltd (C-722/19)

         Tuženici: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze Predmet

         uz sudjelovanje: Lotterie Nazionali Srl, Lottomatica Holding Srl, prije Lottomatica SpA (C-722/19),

         Izreka

                  1.

                  Pravo Unije, a osobito članak 43. stavak 1. točku (a) Direktive 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se određuje obnova ugovora o koncesiji bez novog postupka dodjele koncesije, u uvjetima u kojima je taj ugovor dodijeljen samo jednom koncesionaru, dok se mjerodavnim nacionalnim pravom predviđa da se takva koncesija načelno mora dodijeliti više gospodarskih subjekata, a najviše četirima, kada taj nacionalni propis predstavlja provedbu odredbe sadržane u prvotnom ugovoru o koncesiji koja predviđa opciju takve obnove.

                  2.

                  Pravo Unije, a osobito članak 43. stavak 1. točku (e) Direktive 2014/23, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se predviđa, s jedne strane, da će se o obnovi koncesije odlučiti dvije godine prije njezina isteka i, s druge strane, izmjena načina plaćanja financijske naknade koju treba platiti koncesionar, kako je predviđeno u prvotnom ugovoru o koncesiji kako bi se državi jamčili novi i značajni proračunski prihodi, kada takva izmjena nije značajna u smislu članka 43. stavka 4. te direktive.

                  3.

                  Članak 43. stavak 4. Direktive 2014/23 i članak 1. stavak 3. Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23 treba tumačiti na način da gospodarski subjekt može podnijeti tužbu protiv odluke o obnovi koncesije zato što su uvjeti za izvršenje prvotnog ugovora o koncesiji bili značajno izmijenjeni, iako nije sudjelovao u prvotnom postupku dodjele te koncesije, pod uvjetom da u trenutku kada se obnova koncesije treba odviti on opravda interes da mu se dodijeli takva koncesija.

         (1)  SL C 432, 23. 12. 2019.


title: Predmet C-741/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris – Francuska) – Republika Moldova/Komstroy LLC, pravni sljednik društva Energoalians („Zahtjev za prethodnu odluku – Ugovor o Energetskoj povelji – Članak 26. – Neprimjenjivost među državama članicama – Arbitražna odluka – Sudski nadzor – Nadležnost suda države članice – Spor između subjekta iz treće države i treće države – Nadležnost Suda – Članak 1. točka 6. Ugovora o Energetskoj povelji – Pojam „ulaganje””)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/21

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris – Francuska) – Republika Moldova/Komstroy LLC, pravni sljednik društva Energoalians
      (Predmet C-741/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Ugovor o Energetskoj povelji - Članak 26. - Neprimjenjivost među državama članicama - Arbitražna odluka - Sudski nadzor - Nadležnost suda države članice - Spor između subjekta iz treće države i treće države - Nadležnost Suda - Članak 1. točka 6. Ugovora o Energetskoj povelji - Pojam „ulaganje””)
      (2021/C 431/20)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel de Paris

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Republika Moldova

         Tuženik: Komstroy LLC, pravnog sljednika društva Energoalians

         Izreka

      Članak 1. točku 6. i članak 26. stavak 1. Ugovora o Energetskoj povelji, potpisanog u Lisabonu 17. prosinca 1994., koji je odobren u ime Europskih zajednica Odlukom Vijeća i Komisije 98/181/EZ, EZUČ, Euratom od 23. rujna 1997., treba tumačiti na način da stjecanje, od strane poduzeća iz ugovorne stranke tog ugovora, tražbine proizašle iz ugovora o isporuci električne energije koji nije povezan s ulaganjem, a koju posjeduje poduzeće iz treće države s obzirom na taj ugovor prema javnom poduzeću iz druge ugovorne stranke tog ugovora, ne predstavlja „ulaganje” u smislu tih odredbi.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet C-790/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Braşov – Rumunjska) – Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov/LG, MH („Zahtjev za prethodnu odluku – Sprečavanje korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma – Direktiva (EU) 2015/849 – Direktiva 2005/60/EZ – Kazneno djelo pranja novca – Pranje novca koje je počinio počinitelj glavnog kaznenog djela („pranje novca za osobne potrebe”)”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/21

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Braşov – Rumunjska) – Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov/LG, MH
      (Predmet C-790/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Sprečavanje korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma - Direktiva (EU) 2015/849 - Direktiva 2005/60/EZ - Kazneno djelo pranja novca - Pranje novca koje je počinio počinitelj glavnog kaznenog djela („pranje novca za osobne potrebe”)”)
      (2021/C 431/21)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Braşov

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov

         Tuženikci: LG, MH

         uz sudjelovanje: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

         Izreka

      Članak 1. stavak 2. točku (a) Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis koji predviđa da kazneno djelo pranja novca u smislu te odredbe može počiniti počinitelj kriminalne aktivnosti kojom je stečen predmetni novac.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet C-836/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Gera – Njemačka) – Toropet Ltd./Landkreis Greiz („Zahtjev za prethodnu odluku – Javno zdravlje – Zdravstvena pravila za nusproizvode životinjskog podrijetla koji nisu namijenjeni prehrani ljudi – Uredba (EZ) br. 1069/2009 – Članak 9. točka (d) i članak 10. točke (a) i (f) – Kategorizacija proizvoda – Razgradnja, kvarenje i prisutnost stranih tijela u materijalu – Utjecaj na prvotnu klasifikaciju”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/22

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Gera – Njemačka) – Toropet Ltd./Landkreis Greiz
      (Predmet C-836/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Javno zdravlje - Zdravstvena pravila za nusproizvode životinjskog podrijetla koji nisu namijenjeni prehrani ljudi - Uredba (EZ) br. 1069/2009 - Članak 9. točka (d) i članak 10. točke (a) i (f) - Kategorizacija proizvoda - Razgradnja, kvarenje i prisutnost stranih tijela u materijalu - Utjecaj na prvotnu klasifikaciju”)
      (2021/C 431/22)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Gera

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Toropet Ltd.

         Tuženik: Landkreis Greiz

         Izreka

      Članak 7. stavak 1., članak 9. točku (h), članak 10. točke (a) i (f) Uredbe (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o utvrđivanju zdravstvenih pravila za nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode koji nisu namijenjeni prehrani ljudi te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1774/2002 (Uredba o nusproizvodima životinjskog podrijetla), u vezi s člankom 4. stavkom 2. te uredbe, treba tumačiti na način da nusproizvodi životinjskog podrijetla koji su prvotno razvrstani u materijal kategorije 3., u skladu s člankom 10. točkama (a) i (f) te uredbe, a koji se izmijene zbog razgradnje ili kvarenja, ili se pomiješaju sa stranim tijelima, poput komada žbuke ili drvene piljevine, tako da više nisu prikladni za prehranu ljudi i/ili nisu lišeni svakog rizika za ljudsko zdravlje ili zdravlje životinja, ne odgovaraju razini rizika povezanoj s tom kategorizacijom i prema tome moraju biti prerazvrstani u nižu kategoriju.

         (1)  SL C 87, 16. 3. 2020.


title: Predmet C-854/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Köln – Njemačka) – Vodafone GmbH/Bundesrepublik Deutschland, koji zastupa Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen („Zahtjev za prethodnu odluku – Elektroničke komunikacije – Uredba (EU) 2015/2120 – Članak 3. – Pristup otvorenom internetu – Članak 3. stavak 1. – Prava krajnjih korisnika – Članak 3. stavak 2. – Zabrana dogovora i poslovnih praksi kojima se ograničava ostvarivanje pravâ krajnjih korisnika – Članak 3. stavak 3. – Obveza jednakog i nediskriminirajućeg postupanja s prometom – Mogućnost provedbe opravdanih mjera upravljanja prometom – Dodatna tarifna opcija „tarifa bez dodatnih troškova” – Isključenje „tarife bez dodatnih troškova” u slučaju roaminga”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/23

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Köln – Njemačka) – Vodafone GmbH/Bundesrepublik Deutschland, koji zastupa Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen
      (Predmet C-854/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacije - Uredba (EU) 2015/2120 - Članak 3. - Pristup otvorenom internetu - Članak 3. stavak 1. - Prava krajnjih korisnika - Članak 3. stavak 2. - Zabrana dogovora i poslovnih praksi kojima se ograničava ostvarivanje pravâ krajnjih korisnika - Članak 3. stavak 3. - Obveza jednakog i nediskriminirajućeg postupanja s prometom - Mogućnost provedbe opravdanih mjera upravljanja prometom - Dodatna tarifna opcija „tarifa bez dodatnih troškova” - Isključenje „tarife bez dodatnih troškova” u slučaju roaminga”)
      (2021/C 431/23)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Vodafone GmbH

         Tuženik: Bundesrepublik Deutschland, koji zastupa Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

         Izreka

      Članak 3. Uredbe (EU) 2015/2120 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o utvrđivanju mjera u vezi s pristupom otvorenom internetu te o izmjeni Direktive 2002/22/EZ o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama i Uredbe (EU) br. 531/2012 o roamingu u javnim pokretnim komunikacijskim mrežama u Uniji treba tumačiti na način da ograničenje uporabe u roamingu zbog aktivacije tarifne opcije „tarifa bez dodatnih troškova” nije u skladu s obvezama koje proizlaze iz stavka 3. tog članka.

         (1)  SL C 87, 16. 3. 2020.


title: Predmet C-928/19 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. rujna 2021. – European Federation of Public Service Unions (EPSU)/Europska komisija, Jan Willem Goudriaan („Žalba – Institucionalno pravo – Socijalna politika – Članci 154. i 155. UFEU-a – Socijalni dijalog između socijalnih partnera na razini Europske unije – Obavješćivanje i savjetovanje javnih službenika i zaposlenika središnjih državnih uprava država članica – Sporazum koji su sklopili socijalni partneri – Zajednički zahtjev stranaka potpisnica tog sporazuma za njegovo provođenje na razini Unije – Odbijanje Komisije da Vijeću Europske unije podnese prijedlog odluke – Stupanj sudskog nadzora – Obveza obrazlaganja odluke o odbijanju”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/23

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 2. rujna 2021. – European Federation of Public Service Unions (EPSU)/Europska komisija, Jan Willem Goudriaan
      (Predmet C-928/19 P) (1)

      („Žalba - Institucionalno pravo - Socijalna politika - Članci 154. i 155. UFEU-a - Socijalni dijalog između socijalnih partnera na razini Europske unije - Obavješćivanje i savjetovanje javnih službenika i zaposlenika središnjih državnih uprava država članica - Sporazum koji su sklopili socijalni partneri - Zajednički zahtjev stranaka potpisnica tog sporazuma za njegovo provođenje na razini Unije - Odbijanje Komisije da Vijeću Europske unije podnese prijedlog odluke - Stupanj sudskog nadzora - Obveza obrazlaganja odluke o odbijanju”)
      (2021/C 431/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (zastupnici: R. Arthur, Solicitor, i K. Apps, Barrister)

         Druge stranke u postupku: Jan Willem Goudriaan (zastupnici: R. Arthur, Solicitor, i K. Apps, Barrister), Europska komisija (zastupnici: I. Martínez del Peral, M. Kellerbauer i B.-R. Killmann, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  European Federation of Public Service Unions (EPSU) nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet C-932/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Győri Ítélőtábla – Mađarska) – JZ/OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt. („Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Nepoštene odredbe – Direktiva 93/13/EEZ – Članak 1. stavak 2. – Članak 6. stavak 1. – Zajam izražen u stranoj valuti – Razlika između tečaja koji se primjenjuje prilikom isplate pozajmljenih sredstava i tečaja koji se primjenjuje prilikom njihove otplate – Propis države članice kojim se propisuje zamjena nepoštene ugovorne odredbe odredbom nacionalnog prava – Mogućnost nacionalnog suda da poništi cijeli ugovor koji sadržava nepoštenu odredbu – Moguće uzimanje u obzir zaštite koja se pruža tim propisom i volje potrošača u pogledu njegove primjene”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/25

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 2. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Győri Ítélőtábla – Mađarska) – JZ/OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.
      (Predmet C-932/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Nepoštene odredbe - Direktiva 93/13/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Članak 6. stavak 1. - Zajam izražen u stranoj valuti - Razlika između tečaja koji se primjenjuje prilikom isplate pozajmljenih sredstava i tečaja koji se primjenjuje prilikom njihove otplate - Propis države članice kojim se propisuje zamjena nepoštene ugovorne odredbe odredbom nacionalnog prava - Mogućnost nacionalnog suda da poništi cijeli ugovor koji sadržava nepoštenu odredbu - Moguće uzimanje u obzir zaštite koja se pruža tim propisom i volje potrošača u pogledu njegove primjene”)
      (2021/C 431/26)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Győri Ítélőtábla

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: JZ

         Tuženici: OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

         Izreka

      Članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim odredbama u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalno zakonodavstvo koje u pogledu ugovora o potrošačkom zajmu poništava odredbu o tečajnoj razlici koja se smatra nepoštenom i obvezuje nadležni nacionalni sud da je zamijeni odredbom nacionalnog prava kojom se nalaže uporaba službenog tečaja, a da se pritom ne predviđa mogućnost za taj sud da prihvati zahtjev dotičnog potrošača za poništenje ugovora o zajmu u cijelosti, iako navedeni sud smatra da bi održavanje na snazi tog ugovora bilo protivno interesima potrošača, osobito u pogledu tečajnog rizika koji potonji i dalje nosi na temelju druge odredbe navedenog ugovora, pod uvjetom da taj sud nasuprot tomu utvrdi, u okviru izvršavanja svoje samostalne ovlasti ocjene a da pritom volja koju je izrazio taj potrošač ne može prevladati nad tom ocjenom, da provedba mjera koje su tako propisane tim nacionalnim zakonodavstvom omogućava ponovnu uspostavu pravne i činjenične situacije u kojoj bi se potrošač nalazio bez te nepoštene odredbe.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet C-930/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 2 rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Contentieux des Étrangers – Belgija) – X/État belge („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2004/38/EZ – Članak 13. stavak 2. – Pravo boravka članova obitelji građanina Unije – Brak između građanina Unije i državljanina treće zemlje – Zadržavanje prava boravka državljanina treće zemlje, žrtve nasilja u obitelji koje je počinio njegov bračni drug, u slučaju razvoda braka – Obveza dokazivanja postojanja dostatnih sredstava – Nepostojanje takve obveze u Direktivi 2003/86/EZ – Valjanost – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 20. i 21. – Jednako postupanje – Različito postupanje ovisno o tome je li sponzor građanin Unije ili državljanin treće zemlje – Neusporedivost situacija”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/24

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 2 rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Contentieux des Étrangers – Belgija) – X/État belge
      (Predmet C-930/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 13. stavak 2. - Pravo boravka članova obitelji građanina Unije - Brak između građanina Unije i državljanina treće zemlje - Zadržavanje prava boravka državljanina treće zemlje, žrtve nasilja u obitelji koje je počinio njegov bračni drug, u slučaju razvoda braka - Obveza dokazivanja postojanja dostatnih sredstava - Nepostojanje takve obveze u Direktivi 2003/86/EZ - Valjanost - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 20. i 21. - Jednako postupanje - Različito postupanje ovisno o tome je li sponzor građanin Unije ili državljanin treće zemlje - Neusporedivost situacija”)
      (2021/C 431/25)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: X

         Tuženik: État belge

         Izreka

      Ispitivanje prethodnog pitanja koje je postavio sud koji je uputio zahtjev nije otkrilo nijedan element koji bi utjecao na valjanost članka 13. stavka 2. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ s obzirom na članak 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

         (1)  SL C 77, 9. 3. 2020.


title: Predmet C-549/21 P: Žalba koju je 3. rujna 2021. podnio Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro i dr. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 30. lipnja 2021. u predmetu T-635/19, Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro i dr./Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/25

      Žalba koju je 3. rujna 2021. podnio Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro i dr. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 30. lipnja 2021. u predmetu T-635/19, Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro i dr./Komisija
      (Predmet C-549/21 P)
      (2021/C 431/27)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelji: Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro, Montani Antaldi Srl, Fondazione Cassa di Risparmio di Fano, Fondazione Cassa di Risparmio di Jesi, Fondazione Cassa di Risparmio della Provincia di Macerata (zastupnici: A. Sandulli, S. Battini, B. Cimino, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjevi

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine presudu od 30. lipnja 2021. koju je donio Opći sud Europske unije, treće vijeće, u predmetu Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro i dr./ Komisija (T-635/19);

                  —

                  slijedom toga, kao što je zatraženo u prvostupanjskom postupku, utvrdi i proglasi postojanje izvanugovorne odgovornosti Europske komisije zbog toga što je nezakonitim uputama upućenim talijanskim tijelima spriječila dokapitalizaciju društva Banca delle Marche od strane Fondo Interbancario italiano per Tutela dei Depositi;

                  —

                  posljedično, naloži Europskoj komisiji da naknadi štetu koju je prouzročila žaliteljima, procijenjenu prema kriterijima navedenima u žalbi ili u iznosu koji Sud smatra pravičnim;

                  —

                  ili, u svakom slučaju, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje kako bi ispitao preostale tužbene razloge izložene u prvostupanjskom postupku;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova nastalih u obama postupcima.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                     Prvi žalbeni razlog: očito iskrivljavanje činjenica i dokaza prikupljenih u okviru prvostupanskog postupka, neispitivanje odlučujuće činjenice, kao i nelogičnost i pogreška u obrazloženju.

                  Opći sud smatra da dokazna dokumentacija nije dostatna za zaključak da je Komisija imala odlučujući utjecaj na odluku talijanskih tijela i da ona stoga nisu donijela svoju odluku samostalno, na temelju vlastitih ocjena rokova, načina i uvjeta sanacije društva Banca delle Marche. Ukratko, Opći sud smatra da su o sanaciji društva Banca delle Marche talijanska tijela u biti odlučila na temelju činjenice da je tom društvu prijetio stečaj. Stoga se Komisiju, iako je spriječila pokušaj spašavanja od strane FITD-a, ne može smatrati odgovornom za odluku o sanaciji društva Banca delle Marche. Takvo tumačenje očito je iskrivljavanje dokaza. Sve činjenice, podneseni dokazi, indicije koje su se pojavile i povjerljivi dokumenti dobiveni tijekom postupka čine se nedvosmislenima: talijanska tijela su u svakom stadiju naglašavala učinkovit i neupitan utjecaj preciznih uputa Europske komisije. Naime, iz dokumenata u spisu prvostupanjskog postupka jasno proizlazi: (i) da su talijanska tijela razmatrala sva moguća rješenja kako bi se izbjegla sanacija društva Banca delle Marche, ali da su ona onemogućena protivljenjem Europske komisije, (ii) da bi ta druga rješenja znatno ograničila štetne učinke na dioničare i imatelje obveznica.

                  2.

                     Drugi žalbeni razlog: povreda i/ili pogrešna primjena članka 340. stavka 2. UFEU-a i, osobito, zahtjeva u pogledu utvrđivanja uzročne veze određenih pravom Unije; povreda načela djelotvornosti i raspoloživosti dokaza.

                  Prilikom utvrđivanja uzročne veze, Opći sud je očito pomiješao „odlučujući” i „isključivi” uzrok štete. Moguće je da postupanje Komisije nije bio „isključivi” uzrok sanacije društva Banca delle Marche. Ipak, kao što su to žalitelji uvelike potkrijepili i dokazali u prvostupanjskom postupku, takvo postupanje Komisije zasigurno je bilo njezin „odlučujući” uzrok. Stoga time što je isključio postojanje uzročne veze samo zato što sporno postupanje europske institucije nije bilo „isključivi” uzrok štete na koju su se pozvali žalitelji, Opći sud počinio je očitu pogrešku koja se tiče prava u tumačenju pojma „dovoljno izravna uzročna veza”. Iz navedenog proizlazi povreda i/ili pogrešna primjena članka 340. stavka 2. UFEU-a, kao i načela djelotvornosti i raspoloživosti dokaza.


title: Predmet T-355/18: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Španjolska/Komisija („Jezično uređenje – Obavijest o otvorenim natječajima za zapošljavanje administratora u području javnog zdravlja i sigurnosti hrane – Ograničenje izbora jezika 2 na četiri jezika – Uredba br. 1. – Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju za dužnosnike – Diskriminacija na temelju jezika – Interes službe – Proporcionalnost”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/27

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Španjolska/Komisija
      (Predmet T-355/18) (1)

      („Jezično uređenje - Obavijest o otvorenim natječajima za zapošljavanje administratora u području javnog zdravlja i sigurnosti hrane - Ograničenje izbora jezika 2 na četiri jezika - Uredba br. 1. - Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju za dužnosnike - Diskriminacija na temelju jezika - Interes službe - Proporcionalnost”)
      (2021/C 431/28)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: S. Centeno Huerta i L. Aguilera Ruiz, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Ruiz García, L. Vernier, D. Milanowska, I. Galindo Martín i T. Lilamand, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje obavijesti o otvorenim natječajima EPSO/AD/340/18 radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata u području zdravlja i sigurnosti hrane (revizija, inspekcija i evaluacija) i EPSO/AD/341/18 radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata u području sigurnosti hrane (politika i zakonodavstvo) (SL 2018., C 97 A, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se obavijest o otvorenim natječajima EPSO/AD/340/18 radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata u području zdravlja i sigurnosti hrane (revizija, inspekcija i evaluacija) i EPSO/AD/341/18 radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata u području sigurnosti hrane (politika i zakonodavstvo).

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Kraljevine Španjolske.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: Predmet T-52/19: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – AH/Eurofound („Javna služba – Članovi ugovornog osoblja – Otkrivanje osobnih podataka – Zahtjev za pomoć – Odbijanje zahtjeva – Nenadležnost donositelja akta koji negativno utječe – Akt koji je sastavio i potpisao vanjski odvjetnički ured – Odgovornost – Neimovinska šteta”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/27

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – AH/Eurofound
      (Predmet T-52/19) (1)

      („Javna služba - Članovi ugovornog osoblja - Otkrivanje osobnih podataka - Zahtjev za pomoć - Odbijanje zahtjeva - Nenadležnost donositelja akta koji negativno utječe - Akt koji je sastavio i potpisao vanjski odvjetnički ured - Odgovornost - Neimovinska šteta”)
      (2021/C 431/29)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: AH (zasrtupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska zaklada za poboljšanje životnih i radnih uvjeta (zastupnici: F. van Boven i M. Jepsen, u svojstvu agenata, uz asistenciju C. Callanana, solicitora)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke od 22. ožujka 2018. koju je sastavio i potpisao vanjski odvjetnički ured, a koja se odnosi na tužiteljev zahtjev za pomoć u vezi s otkrivanjem njegovih osobnih podataka i na zahtjev za naknadu štete te, s druge strane, naknadu neimovinske štete koju je navodno pretrpio zbog te odluke i navedenog otkrivanja.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka od 22. ožujka 2018., koju je sastavio i potpisao vanjski odvjetnički ured, koja se odnosi na zahtjev za pomoć osobe AH u vezi s otkrivanjem njegovih osobnih podataka.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Europskoj zakladi za poboljšanje životnih i radnih uvjeta (Eurofound) nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova osobe AH.

         (1)  SL C 112, 25. 3. 2019.


title: Predmet T-554/19: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Španjolska/Komisija („Jezično uređenje – Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora u području prava tržišnog natjecanja, financijskog prava, prava ekonomske i monetarne unije, financijskih pravila koja se primjenjuju na proračun Unije i zaštite eurokovanica od krivotvorenja – Ograničavanje izbora jezika 2 na četiri jezika – Uredba br. 1 – Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju – Diskriminacija na temelju jezika – Interes službe – Proporcionalnost”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/28

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Španjolska/Komisija
      (Predmet T-554/19) (1)

      („Jezično uređenje - Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora u području prava tržišnog natjecanja, financijskog prava, prava ekonomske i monetarne unije, financijskih pravila koja se primjenjuju na proračun Unije i zaštite eurokovanica od krivotvorenja - Ograničavanje izbora jezika 2 na četiri jezika - Uredba br. 1 - Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju - Diskriminacija na temelju jezika - Interes službe - Proporcionalnost”)
      (2021/C 431/30)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: I. Galindo Martín, T. Lilamand i D. Milanowska, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/374/19 za sastavljanje popisa uspješnih kandidata u području prava tržišnog natjecanja, financijskog prava, prava ekonomske i monetarne unije, financijskih pravila koja se primjenjuju na proračun Europske unije i zaštite eurokovanica od krivotvorenja (SL 2019., C 191 A, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/374/19 za sastavljanje popisa uspješnih kandidata u području prava tržišnog natjecanja, financijskog prava, prava ekonomske i monetarne unije, financijskih pravila koja se primjenjuju na proračun Europske unije i zaštite eurokovanica od krivotvorenja.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Kraljevine Španjolske.

         (1)  SL C 319, 23. 9. 2019.


title: Predmet T-630/19: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – AH/Eurofound („Javna služba – Članovi ugovornog osoblja – Uznemiravanje – Zahtjev za pomoć – Tužba za poništenje – Litispendencija – Pravni interes – Dopuštenost – Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe – Obveza obrazlaganja – Nenadležnost donositelja akta – Pogreška u ocjeni – Odgovornost – Neimovinska šteta”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/29

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – AH/Eurofound
      (Predmet T-630/19) (1)

      („Javna služba - Članovi ugovornog osoblja - Uznemiravanje - Zahtjev za pomoć - Tužba za poništenje - Litispendencija - Pravni interes - Dopuštenost - Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe - Obveza obrazlaganja - Nenadležnost donositelja akta - Pogreška u ocjeni - Odgovornost - Neimovinska šteta”)
      (2021/C 431/31)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: AH (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska zaklada za poboljšanje životnih i radnih uvjeta (zastupnici: F. van Boven i M. Jepsen, agenti, uz asistenciju C. Callanan, solicitor)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje Eurofoundove odluke od 9. studenoga 2018. kojom se zatvara upravna istraga AI–2018/01, otvorena nakon podnošenja zahtjeva za pomoć zbog uznemiravanja koji je tužitelj podnio protiv svojih nadređenih i, s druge strane, naknada neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osoba AH snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske zaklade za poboljšanje životnih i radnih uvjeta (Eurofound).

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Predmet T-84/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Qx World/EUIPO – Mandelay (EDUCTOR) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije EDUCTOR – Raniji neregistrirani žig EDUCTOR – Članak 53. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 60. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Članak 8. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 3. Uredbe 2017/1001) – Članak 71. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Članak 72. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Članak 16. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625 – Članak 6.a Pariške konvencije”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/29

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Qx World/EUIPO – Mandelay (EDUCTOR)
      (Predmet T-84/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije EDUCTOR - Raniji neregistrirani žig EDUCTOR - Članak 53. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 60. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 8. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 3. Uredbe 2017/1001) - Članak 71. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Članak 72. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Članak 16. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625 - Članak 6.a Pariške konvencije”)
      (2021/C 431/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Qx World Kft. (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: Á. László i A. Cserny, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Mađarska) (zastupnici: V. Luszcz, C. Sár i É. Ulviczki, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2019. (predmet R 1310/2019-5), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Qx World i Mandelay.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2019.

                  2.

                  Društvo Qx World Kft, EUIPO i društvo Mandelay Kft snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 114, 6. 4. 2020.


title: Predmet T-154/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – IY/Parlament („Javna služba – Privremeno osoblje – Klub zastupnika – Otkaz – Očita pogreška u ocjeni – Zlouporaba ovlasti – Pravo na saslušanje – Jednako postupanje – Dužnost brižnog postupanja – Načelo dobre uprave – Odgovornost”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/30

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – IY/Parlament
      (Predmet T-154/20) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Klub zastupnika - Otkaz - Očita pogreška u ocjeni - Zlouporaba ovlasti - Pravo na saslušanje - Jednako postupanje - Dužnost brižnog postupanja - Načelo dobre uprave - Odgovornost”)
      (2021/C 431/33)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: IY (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Scafarto i I. Lázaro Betancor, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluke Parlamenta od 4. srpnja 2019. o otkazu ugovora o radu tužitelja kao člana privremenog osoblja i, s druge strane, naknadu neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  IY-u se nalaže snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-155/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – IZ/Parlament („Javna služba – Privremeno osoblje – Klub zastupnika – Otkaz – Očita pogreška u ocjeni – Zlouporaba ovlasti – Pravo na saslušanje – Jednakopostupanje – Dužnost brižnog postupanja – Načelo dobre uprave – Odgovornost”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/30

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – IZ/Parlament
      (Predmet T-155/20) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Klub zastupnika - Otkaz - Očita pogreška u ocjeni - Zlouporaba ovlasti - Pravo na saslušanje - Jednakopostupanje - Dužnost brižnog postupanja - Načelo dobre uprave - Odgovornost”)
      (2021/C 431/34)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: IZ (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: C. González Argüelles i I. Lázaro Betancor, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluke Parlamenta od 4. srpnja 2019. o otkazu ugovora o radu tužitelja kao člana privremenog osoblja i, s druge strane, naknadu neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  IZ-u se nalaže snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-156/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – JA/Parlament („Javna služba – Privremeno osoblje – Klub zastupnika – Otkaz – Očita pogreška u ocjeni – Zlouporaba ovlasti – Pravo na saslušanje – Jednako postupanje – Dužnost brižnog postupanja – Načelo dobre uprave – Odgovornost”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/31

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – JA/Parlament
      (Predmet T-156/20) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Klub zastupnika - Otkaz - Očita pogreška u ocjeni - Zlouporaba ovlasti - Pravo na saslušanje - Jednako postupanje - Dužnost brižnog postupanja - Načelo dobre uprave - Odgovornost”)
      (2021/C 431/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: JA (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: I. Lázaro Betancor i N. Scafarto, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluke Parlamenta od 4. srpnja 2019. o otkazu ugovora o radu tužitelja kao člana privremenog osoblja i, s druge strane, naknadu neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  JA-u se nalaže snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-458/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig GEØGRAPHICAL NØRWAY – Apsolutni razlog za odbijanje – Apsolutni razlog za ništavost – Članak 51. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Zla vjera – Obveza obrazlaganja”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/32

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)
      (Predmet T-458/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig GEØGRAPHICAL NØRWAY - Apsolutni razlog za odbijanje - Apsolutni razlog za ništavost - Članak 51. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Zla vjera - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 431/36)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i A. Sion, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnici: T. van Innis i A. Van der Planken, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2020. (predmet R 1178/2019-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava VF International i SBG.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. travnja 2020. (predmet R 1178/2019-1).

                  2.

                  EUIPO-u i društvu VF International Sagl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-459/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION – Apsolutni razlog za odbijanje – Apsolutni razlog za ništavost – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Zla vjera – Obveza obrazlaganja”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/32

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION)
      (Predmet T-459/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION - Apsolutni razlog za odbijanje - Apsolutni razlog za ništavost - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Zla vjera - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 431/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i A. Sion, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnici: T. van Innis i A. Van der Planken, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2020. (predmet R 664/2019-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava VF International i SBG.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. travnja 2020. (predmet R 664/2019-1).

                  2.

                  EUIPO-u i društvu VF International Sagl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-460/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (Geographical Norway) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije Geographical Norway – Apsolutni razlog za odbijanje – Apsolutni razlog za ništavost – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Zla vjera – Obveza obrazlaganja”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/33

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (Geographical Norway)
      (Predmet T-460/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije Geographical Norway - Apsolutni razlog za odbijanje - Apsolutni razlog za ništavost - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Zla vjera - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 431/38)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i A. Sion, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnici: T. van Innis i A. Van der Planken, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2020. (predmet R 662/2019-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava VF International i SBG.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. travnja 2020. (predmet R 662/2019-1).

                  2.

                  EUIPO-u i društvu VF International Sagl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-461/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije GEOGRAPHICAL NORWAY – Apsolutni razlog za odbijanje – Apsolutni razlog za ništavost – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Zla vjera – Obveza obrazlaganja”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/34

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY)
      (Predmet T-461/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije GEOGRAPHICAL NORWAY - Apsolutni razlog za odbijanje - Apsolutni razlog za ništavost - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Zla vjera - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 431/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i A. Sion, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnici: T. van Innis i A. Van der Planken, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2020. (predmet R 661/2019-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava VF International i SBG.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. travnja 2020. (predmet R 661/2019-1).

                  2.

                  EUIPO-u i društvu VF International Sagl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-489/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Eos Products/EUIPO (oblik sferičnog spremnika) („Žig Europske unije – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije – Oblik sferičnog spremnika – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/34

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Eos Products/EUIPO (oblik sferičnog spremnika)
      (Predmet T-489/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije - Oblik sferičnog spremnika - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 431/40)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Eos Products Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: S. Stolzenburg-Wiemer, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Walicka i M. Eberl, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. lipnja 2020. (predmet R 2017/2019-4) o prijavi za registraciju trodimenzionalnog znaka koji se sastoji od oblika sferičnog spremnika kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Eos Products Sàrl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 313, 21. 9. 2020.


title: Predmet T-493/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Sfera Joven/EUIPO – Koc (SFORA WEAR) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije SFORA WEAR – Raniji figurativni žigovi Europske unije Sfera KIDS i Sfera – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga – Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/35

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Sfera Joven/EUIPO – Koc (SFORA WEAR)
      (Predmet T-493/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije SFORA WEAR - Raniji figurativni žigovi Europske unije Sfera KIDS i Sfera - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijeg žiga - Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”)
      (2021/C 431/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sfera Joven, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Andrzej Koc (Kobyłka, Poljska) (zastupnik: J. Aftyka, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. svibnja 2020. (predmet R 2030/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Sfera Joven i Andrzeja Koca.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sfera Joven, SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 320, 28. 9. 2020.


title: Predmet T-555/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – QB/ESB („Javna služba – Osoblje ESB-a – Izvješće o ocjeni – Ocjenjivanje za 2015. – Izvršenje presude Općeg suda – Članak 266. UFEU-a – Dužnost nepristranosti – Priručnik za ocjenjivanje članova osoblja ESB-a – Očite pogreške u ocjeni – Odgovornost”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/35

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – QB/ESB
      (Predmet T-555/20) (1)

      („Javna služba - Osoblje ESB-a - Izvješće o ocjeni - Ocjenjivanje za 2015. - Izvršenje presude Općeg suda - Članak 266. UFEU-a - Dužnost nepristranosti - Priručnik za ocjenjivanje članova osoblja ESB-a - Očite pogreške u ocjeni - Odgovornost”)
      (2021/C 431/42)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: QB (zastupnik: L. Levi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: B. Ehlers i F. Malfrère, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije kojim se traži, s jedne strane, poništenje izvješća o ocjeni za tužitelja, koje se odnosi na razdoblje ocjenjivanja 2015. i, s druge strane, naknada neimovinske štete koju je tužitelj zbog tog akta navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osoba QB će, uz vlastite troškove, snositi i troškove Europske središnje banke (ESB).

         (1)  SL C 359, 26. 10. 2020.


title: Predmet T-584/20: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Cara Therapeutics/EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije KORSUVA – Raniji nacionalni verbalni žig AROSUVA – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/36

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Cara Therapeutics/EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA)
      (Predmet T-584/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije KORSUVA - Raniji nacionalni verbalni žig AROSUVA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 431/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Cara Therapeutics, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Day, solicitor, i T. de Haan, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Austrija) (zastupnik: M. Konzett, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. srpnja 2020. (predmet R 2450/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Gebro Holding i Cara Therapeutics.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Cara Therapeutic, Inc. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 390, 16. 11. 2020.


title: Predmet T-10/21: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Griesbeck/Parlament („Institucionalno pravo – Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta – Naknada za parlamentarnu pomoć – Povrat nepravilno isplaćenih iznosa – Teret dokazivanja – Prava obrane – Pogreška u ocjeni – Proporcionalnost”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/37

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Griesbeck/Parlament
      (Predmet T-10/21) (1)

      („Institucionalno pravo - Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta - Naknada za parlamentarnu pomoć - Povrat nepravilno isplaćenih iznosa - Teret dokazivanja - Prava obrane - Pogreška u ocjeni - Proporcionalnost”)
      (2021/C 431/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Francuska) (zastupnici: J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers i G. Selnet, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Görlitz, T. Lazian i M. Ecker, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a, za poništenje odluke Predsjedništva Europskog parlamenta od 5. listopada 2020. kojom se potvrđuje odluka kvestora od 21. travnja 2020. o odbijanju žalbe protiv odluke glavnog tajnika Parlamenta od 18. listopada 2019. o tužiteljevu povratu iznosa od 111 872,18 eura, nepravilno isplaćenog na ime parlamentarne pomoći, te odluke glavnog tajnika Parlamenta i pripadajuće obavijesti o terećenju od 24. listopada 2019.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nathalie Griesbeck snosit će, osim vlastitih, i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 72, 1. 3. 2021.


title: Predmet T-18/21: Rješenje Općeg suda od 1. rujna 2021. – Be Smart/Komisija („Državne potpore – Pritužba – Tužba zbog propusta – Komisijino zauzimanje stajališta kojim se propust okončava nakon podnošenja tužbe – Obustava postupka”)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/37

      Rješenje Općeg suda od 1. rujna 2021. – Be Smart/Komisija
      (Predmet T-18/21) (1)

      („Državne potpore - Pritužba - Tužba zbog propusta - Komisijino zauzimanje stajališta kojim se propust okončava nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”)
      (2021/C 431/45)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Be Smart Srl (Rim, Italija) (zastupnici: F. Satta, G. Roberti, A. Romano i I. Perego, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Blanck i F. Tomat, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a za utvrđenje da je Komisija nezakonito propustila zauzeti stajalište o pritužbi koju je tužitelj podnio 15. listopada 2014., koja se odnosi na navodne mjere državnih potpora koje je Talijanska Republika dodijelila međusveučilišnom konzorciju Cineca.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove i troškove društva Be Smart Srl.

         (1)  SL C 79, 8. 3. 2021.


title: Predmet T-78/21: Tužba podnesena 24. kolovoza 2021. – PV/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/38

      Tužba podnesena 24. kolovoza 2021. – PV/Komisija
      (Predmet T-78/21)
      (2021/C 431/46)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PV (zastupnik: D. Birkenmaier, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

            i stoga

                  —

                  poništi sljedeće odluke: odbijanje prvotnog zahtjeva D/191/20 od 20. srpnja 2020., odbijanje žalbe R/458/20 od 29. siječnja 2021., odbijanje žalbe R/137/21 od 1. srpnja 2021. i žalbe R/512/20 od 26. veljače 2021. u svim njihovim aspektima na temelju općeg pravnog načela fraus omnia corrompit, ozbiljne prijevare ili ukidanja socijalnih prava, što zabranjuje članak 34. Povelje;

                  —

                  poništi odbijanje žalbe R/512/20 od 26. veljače 2021., zbog povrede članka 41. stavka 2. točke (a) Povelje;

                  —

                  dodijeli sljedeću naknadu štete na temelju članaka 268. i 340. UFEU-a:

                              —

                              naloži naknadu neimovinske štete u iznosu od 100 000 eura i materijalne štete u iznosu od 47 221,02 eura koja proizlazi iz odbijanja sadržanih u tim pobijanim odlukama, procijenjenu na ukupan iznos od 147 221,02 eura, podložan ponovnoj procjeni i uvećan za zatezne i kompenzacijske kamate koje teku do dana isplate u cijelosti;

                        i u svakom slučaju,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova, uključujući i troškove pravne pomoći.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe deset tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 1., 3. i 4. i članka 31. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) te članka 1.e točke 2. i članka 12.a Pravilnika o osoblju Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava fraus omnia corrompit i članka 41. stavka 1. Povelje zbog uporabe krivotvorenog potpisa u odluci o ukidanju svih tužiteljevih mirovinskih prava.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na namjernim pogreškama i zlouporabi sredstava koji su doveli do nove povrede načela fraus omnia corrumpit.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 59. i 60. Pravilnika o osoblju, povredi načela zakonitosti i javnog poretka koje je počinio Ured Komisije za vođenje i isplatu pojedinačnih potraživanja (PMO), koji nije bio nadležan za ukidanje mirovinskih prava proizvoljnim sankcioniranjem pojedinca.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na ozbiljnoj povredi članka 34. Povelje ukidanjem socijalnih prava i povredi članka 77. Pravilnika o osoblju, što je imalo za posljedicu ukidanje mirovinskih prava.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravila non bis in idem i članka 50. Povelje, kao i članka 9. stavka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na ozbiljnoj povredi članka 41. stavka 2. točke (a) Povelje i povredi prava na saslušanje.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti, jer je sankcija udaljavanja s radnog mjesta najteža sankcija predviđena Pravilnikom o osoblju, kojoj je Komisija dodala i doživotno ukidanje svih mirovinskih prava.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na navodnoj zlouporabi ovlasti od strane PMO-ovih službi, jer odluku o smanjenju mirovine pro tempore može donijeti samo tripartitno tijelo za imenovanje u okviru stegovnog postupka udaljavanja s radnog mjesta, u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (h) Priloga IX. Pravilniku o osoblju.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja i članka 20. Povelje. Tužitelj ističe da bi dužnosnik opozvan zbog puno ozbiljnijih razloga od tužitelja bio kažnjen blaže u pogledu svojih mirovinskih odbitaka.


title: Predmet T-410/21: Tužba podnesena 8. srpnja 2021. – Ferriera Valsabbia i Valsabbia Investimenti/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/39

      Tužba podnesena 8. srpnja 2021. – Ferriera Valsabbia i Valsabbia Investimenti/Komisija
      (Predmet T-410/21)
      (2021/C 431/47)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Italija), Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (zastupnici: D. Fosselard, D. Slater i G. Carnazza, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  i. naloži Uniji, koju zastupa Komisija, plaćanje zateznih kamata na iznos od 10 250 000 eura po stopi koju utvrđuje Europska središnja banka (ESB) za svoje glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca dospijeća, uvećanoj za tri i pol postotna boda, za razdoblje od 9. ožujka 2010. do 14. studenoga 2017., umanjenih za kamate u iznosu od 372 812,31 eura koje su tužitelji već primili, dakle za iznos od 3 174 389,74 eura, ili, podredno, plaćanje zateznih kamata izračunatih po kamatnoj stopi koju Opći sud bude smatrao primjerenom;

                  —

                  ii. naloži Uniji, koju zastupa Komisija, plaćanje zateznih kamata na iznos koji se traži u prethodnoj točki i., za razdoblje od 14. studenoga 2017. do dana stvarne isplate, po stopi koju ESB utvrđuje za svoje glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca dospijeća, uvećanoj za tri i pol postotna boda, ili, podredno, po kamatnoj stopi koju Opći sud bude smatrao primjerenom;

                  —

                  iii. podredno u odnosu na prethodnu točku ii., naloži Uniji, koju zastupa Komisija, plaćanje zateznih kamata na iznos iz točke i. za razdoblje od 2. ožujka 2021. do dana stvarne isplate po stopi koju ESB utvrđuje za svoje glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca dospijeća, uvećanoj za tri i pol postotna boda, ili, podredno, po kamatnoj stopi koju Opći sud bude smatrao smatrati primjerenom;

                  —

                  iv. dodatno, ili podredno, poništi Obavijest Komisije od 30. travnja 2021., Ref. Ares(2021) 2904093;

                  —

                  v. naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog o zahtjevu za naknadu štete, koji se tiče Komisijinog pogrešnog izvršenja presude od 21. rujna 2017., Ferriera Valsabbia i dr./Komisija (C-86/15 P i C-87/15 P, EU:C:2017:717), protivno članku 266. stavku 1. UFEU-a i članku 41. stavku 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
                  U tom se smislu ističe da Komisija nije u cijelosti isplatila zatezne kamate na kaznu koja je naknađena nakon donošenja presude.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog o zahtjevu za poništenje, koji se tiče povrede i pogrešne primjene članaka 266. i 296. UFEU-a. Povreda i pogrešna primjena članka 46. Statuta Suda Europske unije. Nedostatnost obrazloženja dopisa Komisije od 30. travnja 2021. Pogreška koja se tiče prava i očita pogreška u ocjeni
                  U tom se smislu ističe da dopis kojim je Komisija odbila tužiteljima isplatiti zatezne kamate nije dostatno obrazložen te povrjeđuje načela u području zastare.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog o zahtjevu za poništenje, koji se tiče povrede i pogrešne primjene članaka 266. UFEU-a i Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 (1)

                  U tom se smislu ističe da članak 85.a stavak 2. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2342/2002 (2), na koji se Komisija pozvala u svojem dopisu od 30. travnja 2021., u trenutku naknade kazne više nije bio na snazi te stoga nije više bio primjenjiv.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)

         (2)  Uredba Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL 2002., L 357, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 7.)


title: Predmet T-413/21: Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – Feralpi/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/40

      Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – Feralpi/Komisija
      (Predmet T-413/21)
      (2021/C 431/48)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Feralpi Holding SpA (Brescia, Italija) (zastupnici: G. Roberti i I. Perego, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  (i.) u skladu i s primjenom članka 266. drugog stavka UFEU-a, članka 268. UFEU-a i članka 340. drugog stavka UFEU-a, naloži Uniji, koju zastupa Europska komisija, da naknadi štetu koju je tužitelj pretrpio zbog toga što Komisija nije platila zatezne kamate na iznos novčane kazne koje je dugovala po osnovi izvršenja, u skladu s člankom 266. UFEU-a, poništavajuće presude Suda od 21. rujna 2017., C-85/15 P, specificirane kako slijedi:

                              (a)

                              iznos zateznih kamata dugovanih na iznos od 10 250 000,00 eura novčane kazne koju je tužitelj privremeno podmirio, za razdoblje od 4. ožujka 2010. do 26. listopada 2017., utvrđen na temelju stope koju određuje Europska središnja banka (ESB) za svoje glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi 1. ožujka 2010. (tj. jedan posto), uvećane za tri i pol postotna boda, te umanjen za već primljene bankovne kamate u iznosu od 3 204 301,82 eura, ili, podredno, utvrđen na temelju kamatne stope koju Opći sud bude smatrao primjerenom;

                              (b)

                              iznos zateznih kamata dugovanih na iznos iz točke (a), za razdoblje od 26. listopada 2017. do dana stvarne isplate, ili, podredno, od 16. ožujka 2021. do dana stvarne isplate, utvrđen na temelju kamatne stope iz točke (a), ili, alternativno, na temelju druge kamatne stope koju Opći sud bude smatrao primjerenom;

                  —

                  (ii.) u skladu s člankom 263. stavkom 4., poništi odluku sadržanu u dopisu Komisije, Glavne uprave za proračun, od 30. travnja 2021. (Ref. Ares(2021)2904279) kojom je odbijen zahtjev društva Feralpi Holding S.p.A. od 16. ožujka 2021. za povrat gore spomenutih kamata;

                  —

                  (iii.) naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe za naknadu štete tužitelj ističe jedinstveni tužbeni razlog, koji se tiče okolnosti da je Komisija dužna, zbog svoje izvanugovorne odgovornosti u skladu s člankom 266. drugim stavkom, člankom 268. i člankom 340. drugim stavkom UFEU-a, tužitelju isplatiti naknadu štete u iznosu koji odgovara visini zateznih kamata dugovanih na novčanu kaznu koja mu je vraćena po osnovi izvršenja, u skladu s člankom 266. UFEU-a, poništavajuće presude Suda od 21. rujna 2017., C-85/15 P, te visini zateznih kamata koje se duguju na taj iznos.
      U prilog osnovanosti tužbe za poništenje tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se tiče nedostatka u obrazloženju.
                  U tom se pogledu ističe da iz obrazloženja obavijesti Glavne uprave za proračun nisu razvidni razlozi koji su je naveli na zaključak da je tužiteljev zahtjev zastario.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se tiče povrede članka 266. UFEU-a i članka 46. Statuta Suda.

                              —

                              U tom se pogledu ističe da se određivanje trenutka od kojeg Glavna uprava za proračun računa zastaru temelji na pogrešnom tumačenju članka 266. UFEU-a i članka 46. Statuta Suda.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se tiče povrede i pogrešne primjene članka 266. UFEU-a, Uredbe br. 966/2012 (1) i Uredbe br. 1268/2012 (2).

                              —

                              U tom se pogledu ističe da se Glavna uprava za proračun pozvala na normu koja više nije na snazi, da se mjerodavne norme iz Uredbe br. 966/2012 i Uredbe br. 1268/2012 u svakom slučaju moraju primjenjivati u skladu s člankom 266. UFEU-a i da one ne oslobađaju Komisiju od obveze koja proistječe iz potonjeg članka.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)