title: Predmet C-356/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije (Povreda obveze države članice — Socijalna sigurnost — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Članci 11. i 12. i članak 76. stavak 6. — Uredba (EZ) br. 987/2009 — Članak 5. — Upućivanje radnika — Osiguranje u sustavu socijalne sigurnosti — Borba protiv prijevare — Potvrda A1 — Odbijanje države članice da prizna obavljanje zanimanja u slučaju prijevare ili zlouporabe)

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 319/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 11. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije
      (Predmet C-356/15) (1)

      ((Povreda obveze države članice - Socijalna sigurnost - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članci 11. i 12. i članak 76. stavak 6. - Uredba (EZ) br. 987/2009 - Članak 5. - Upućivanje radnika - Osiguranje u sustavu socijalne sigurnosti - Borba protiv prijevare - Potvrda A1 - Odbijanje države članice da prizna obavljanje zanimanja u slučaju prijevare ili zlouporabe))
      (2018/C 319/02)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnik: D. Martin, agent)

         Tuženik: Kraljevina Belgija (zastupnici: L. Van den Broeck i M. Jacobs, u svojstvu agenata, uz asistenciju P. Paepea, odvjetnik)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Irska (zastupnici: E. Creedon, M. Browne, G. Hodge i A. Joyce, u svojstvu agenata, uz asistenciju C. Tolanda, BL)

         Izreka

                  1.

                  Donošenjem članaka 23. i 24. Programskog zakona od 27. prosinca 2012. Kraljevina Belgija povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 11. stavka 1., članka 12. stavka 1. i članka 76. stavka 6. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 465/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012., te članka 5. Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe br. 883/2004.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Kraljevini Belgiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet T-458/18: Tužba podnesena 27. srpnja 2018. – Multifit protiv EUIPO-a (real nature)

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 319/25

      Tužba podnesena 27. srpnja 2018. – Multifit protiv EUIPO-a (real nature)
      (Predmet T-458/18)
      (2018/C 319/30)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Njemačka) (zastupnici: N. Weber i P. Gentili, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije real nature – prijava za registraciju br. 16 660 425

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. svibnja 2018. u predmetu R 2650/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-540/16: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituanie) – „Spika” UAB, „Senoji Baltija” AB, „Stekutis” UAB, „Prekybos namai Aistra” UAB protiv Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička ribarstvena politika — Uredba (EU) br. 1380/2013 — Članak 16. stavak 6. i članak 17. — Dodjeljivanje ribolovnih mogućnosti — Nacionalno zakonodavstvo koje propisuje način dodjele koji se temelji na objektivnim i transparentnim kriterijima — Neravnopravni uvjeti tržišnog natjecanja među subjektima u sektoru — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članci 16. i 20. — Sloboda poduzetništva — Jednako postupanje — Proporcionalnost)

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 319/3

      Presuda Suda (peto vijeće) od 12. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituanie) – „Spika” UAB, „Senoji Baltija” AB, „Stekutis” UAB, „Prekybos namai Aistra” UAB protiv Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos
      (Predmet C-540/16) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička ribarstvena politika - Uredba (EU) br. 1380/2013 - Članak 16. stavak 6. i članak 17. - Dodjeljivanje ribolovnih mogućnosti - Nacionalno zakonodavstvo koje propisuje način dodjele koji se temelji na objektivnim i transparentnim kriterijima - Neravnopravni uvjeti tržišnog natjecanja među subjektima u sektoru - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 16. i 20. - Sloboda poduzetništva - Jednako postupanje - Proporcionalnost))
      (2018/C 319/03)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Spika” UAB, „Senoji Baltija” AB, „Stekutis” UAB, „Prekybos namai Aistra” UAB

         Tuženik: Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

         uz sudjelovanje: Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, „Sedija” BUAB, V. Malinausko gamybinė-komercinė firma „Stilma”, „Starkis” UAB, „Banginis” UAB, „Baltijos šprotai” UAB, „Monistico” UAB, „Ramsun” UAB, „Rikneda” UAB, „Laivitė” AB, „Baltijos jūra” UAB, „Baltlanta” UAB, „Grinvita” UAB, „Strimelė” UAB, „Baltijos žuvys” BUAB

         Izreka

      Članak 16. stavak 6. i članak 17. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ i članke 16. i 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se ne protivi zakonodavstvo države članice, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se usvaja način dodjele ribolovnih mogućnosti koji, iako se temelji na transparentnom i objektivnom kriteriju raspodjele, može uzrokovati nejednako postupanje sa subjektima koji imaju ribarska plovila koja plove pod njezinom zastavom, pod uvjetom da navedeni način teži ostvarenju jednog ili više općih interesa koje Europska unija priznaje te da poštuje načelo proporcionalnosti.

         (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.


title: Predmet C-726/17 P: Žalba koju je 22. prosinca 2017. podnio Tetra Pharm (1997) Ltd protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 23. listopada 2017. u predmetu T-441/16: Tetra Pharm (1997) protiv EUIPO-a

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 319/12

      Žalba koju je 22. prosinca 2017. podnio Tetra Pharm (1997) Ltd protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 23. listopada 2017. u predmetu T-441/16: Tetra Pharm (1997) protiv EUIPO-a
      (Predmet C-726/17 P)
      (2018/C 319/14)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Tetra Pharm (1997) Ltd (zastupnik: T. Grucelski, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Sebapharma GmbH & Co. KG
      Žalba je rješenjem Suda (deseto vijeće) od 11. srpnja 2018. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-632/16: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Belgija) – Dyson Ltd, Dyson BV protiv BSH Home Appliances NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Maloprodaja usisavača — Oznaka energetskog razreda — Direktiva 2010/30/EU — Delegirana uredba (EU) br. 665/2013 — Usisavači — Prikazivanje drugih simbola — Nepoštena poslovna praksa — Zaštita potrošača — Direktiva 2005/29/EZ — Članak 7. — Nenavođenje uvjeta u kojima je energetska učinkovitost izmjerena — Zavaravajuće izostavljanje)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/8

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Belgija) – Dyson Ltd, Dyson BV protiv BSH Home Appliances NV
      (Predmet C-632/16) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Maloprodaja usisavača - Oznaka energetskog razreda - Direktiva 2010/30/EU - Delegirana uredba (EU) br. 665/2013 - Usisavači - Prikazivanje drugih simbola - Nepoštena poslovna praksa - Zaštita potrošača - Direktiva 2005/29/EZ - Članak 7. - Nenavođenje uvjeta u kojima je energetska učinkovitost izmjerena - Zavaravajuće izostavljanje))
      (2018/C 328/08)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank van koophandel te Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Dyson Ltd, Dyson BV

         Tuženik: BSH Home Appliances NV

         Izreka

                  1.

                  Članak 7. Direktive 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća treba tumačiti na način da činjenica da potrošaču nisu pružene informacije o uvjetima ispitivanja koji su doveli do razvrstavanja u energetski razred naveden na oznaci energetskog razreda usisavačâ, čiji se primjerak nalazi u Prilogu II. Delegiranoj uredbi br. 665/2013 od 3. svibnja 2013. o dopuni Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti usisavača, nije „zavaravajuće izostavljanje” u smislu te odredbe.

                  2.

                  Delegiranu uredbu br. 665/2013, u vezi s člankom 3. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o označivanju potrošnje energije i ostalih resursa proizvoda povezanih s energijom uz pomoć oznaka i standardiziranih informacija o proizvodu, treba tumačiti na način da joj se protivi to da se drugdje nego na oznaci energetskog razreda usisavačâ, čiji se primjerak nalazi u Prilogu II. Delegiranoj uredbi br. 665/2013, prikazuju oznake ili simboli koji prenose informacije navedene na toj energetskoj oznaci ako bi to prikazivanje krajnjeg korisnika moglo obmanuti ili zbuniti u pogledu potrošnje energije usisavača koji je predmet maloprodaje pri njegovoj uporabi, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, s obzirom na sve relevantne elemente i vodeći računa o percepciji prosječnog krajnjeg korisnika koji je u razumnoj mjeri obaviješten, pažljiv i oprezan, uzimajući u obzir socijalne, kulturne i jezične čimbenike.

         (1)  SL C 78, 13. 3. 2017.


title: Predmet T-450/14: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Sumitomo Electric Industries i J-Power Systems protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište električnih vodova — Odluka o utvrđivanju povrede članka 101. UFEU-a — Jedinstvena i trajna povreda — Dokaz povrede — Trajanje sudjelovanja — Javno distanciranje — Izračun iznosa novčane kazne — Težina povrede — Neograničena nadležnost”)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/38

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Sumitomo Electric Industries i J-Power Systems protiv Komisije
      (Predmet T-450/14) (1)

      ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište električnih vodova - Odluka o utvrđivanju povrede članka 101. UFEU-a - Jedinstvena i trajna povreda - Dokaz povrede - Trajanje sudjelovanja - Javno distanciranje - Izračun iznosa novčane kazne - Težina povrede - Neograničena nadležnost”))
      (2018/C 328/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Sumitomo Electric Industries Ltd (Osaka, Japan) i J-Power Systems Corp. (Tokyo, Japan) (zastupnici: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado i S. Völcker, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Giolito, H. van Vliet i J. Norris-Usher, agenti, uz asistenciju M. Graya, barrister)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje Odluke Komisije C(2014) 2139 final od 2. travnja 2014. o postupku primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o [EGP-u] (predmet AT.39610 – električni vodovi) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje i, s druge strane, smanjenje iznosa novčane kazne koja im je izrečena.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvima Sumitomo Electric Industries Ltd i J-Power Systems Corp. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-487/18: Tužba podnesena 25. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Austrije

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/29

      Tužba podnesena 25. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Austrije
      (Predmet C-487/18)
      (2018/C 328/39)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Noll-Ehlers, M. Patakia, agenti)

         Tuženik: Republika Austrija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Republika Austrija povrijedila svoje obveze koje proizlaze iz članka 15. stavka 4. u vezi s člankom 13. stavkom 1. Direktive Vijeća 2011/70/Euratom od 19. srpnja 2011. o uspostavi okvira Zajednice za odgovorno i sigurno gospodarenje istrošenim gorivom i radioaktivnim otpadom (1), na način da nije obavijestila Komisiju o svojem nacionalnom programu za gospodarenje istrošenim gorivom i radioaktivnim otpadom,

                  —

                  naloži Republici Austriji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tuženik je do danas Komisiju obavijestio samo o nacrtu nacionalnog programa. U svojim odgovorima na službenu opomenu i obrazloženo mišljenje tuženik je pojasnio da nacionalni program još mora usvojiti savezna vlada, do čega još uvijek nije došlo. Tek nakon tog usvajanja moguće je obavijestiti Komisiju o nacionalnom programu. Međutim, tuženik još uvijek nije ispunio te najave. Stoga on još uvijek nije obavijestio Komisiju o nacionalnom programu te nije ispunio obvezu iz članka 15. stavka 4. u vezi s člankom 13. stavkom 1. Direktive.

         (1)  SL 2011., L 199, str. 48. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 28., str. 136.)


title: Predmet C-338/17: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Virginie Marie Gabrielle Guigo protiv Fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite” (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca — Direktiva 2008/94/EZ — Članci 3. i 4. — Preuzimanje od strane institucija jamstva za potraživanja zaposlenika — Ograničenje obveze plaćanja jamstvenih ustanova — Isključenje potraživanja iz radnih odnosa nastalih više od tri mjeseca prije upisa odluke o pokretanju postupka zbog insolventnosti u sudski registar)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/19

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Virginie Marie Gabrielle Guigo protiv Fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”
      (Predmet C-338/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Zaštita zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca - Direktiva 2008/94/EZ - Članci 3. i 4. - Preuzimanje od strane institucija jamstva za potraživanja zaposlenika - Ograničenje obveze plaćanja jamstvenih ustanova - Isključenje potraživanja iz radnih odnosa nastalih više od tri mjeseca prije upisa odluke o pokretanju postupka zbog insolventnosti u sudski registar))
      (2018/C 328/23)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Varhoven administrativen sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Virginie Marie Gabrielle Guigo

         Tuženik: Fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

         Izreka

      Direktivu 2008/94/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca treba tumačiti na način da joj nije protivan nacionalni propis kao što je članak 4. stavak 1. Zakona za garantiranite vzemania na rabotnicite i služitelite pri nesastojatelnost na rabotodatelia (Zakon o zajamčenim potraživanjima zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca), koji ne jamči potraživanja po osnovi plaća zaposlenika čiji je radni odnos prestao više od tri mjeseca prije upisa u sudski registar odluke o pokretanju postupka zbog insolventnosti u odnosu na njihova poslodavca.

         (1)  SL C 269, 14. 8. 2017.


title: Predmet T-58/14: Presuda Općeg suda od 13. srpnja 2018. – Stührk Delikatessen Import protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Belgijsko, njemačko, francusko i nizozemsko tržište sjevernomorskih kozica — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Utvrđivanje cijena i razmjena poslovno osjetljivih informacija — Jedinstvena i trajna povreda — Novčane kazne — Načelo zakonitosti kaznenih djela i kazni — Smjernice o metodi za utvrđivanje iznosa kazni iz 2006. — Olakotne okolnosti — Znatno ograničeno sudjelovanje — Suradnja tijekom upravnog postupka — Gornja granica od 10 % ukupnog prihoda — Članak 23. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Točka 37. Smjernica o metodi za utvrđivanje iznosa kazni iz 2006. — Jednako postupanje — Obveza obrazlaganja”)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/31

      Presuda Općeg suda od 13. srpnja 2018. – Stührk Delikatessen Import protiv Komisije
      (Predmet T-58/14) (1)

      ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Belgijsko, njemačko, francusko i nizozemsko tržište sjevernomorskih kozica - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Utvrđivanje cijena i razmjena poslovno osjetljivih informacija - Jedinstvena i trajna povreda - Novčane kazne - Načelo zakonitosti kaznenih djela i kazni - Smjernice o metodi za utvrđivanje iznosa kazni iz 2006. - Olakotne okolnosti - Znatno ograničeno sudjelovanje - Suradnja tijekom upravnog postupka - Gornja granica od 10 % ukupnog prihoda - Članak 23. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Točka 37. Smjernica o metodi za utvrđivanje iznosa kazni iz 2006. - Jednako postupanje - Obveza obrazlaganja”))
      (2018/C 328/40)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG (Marne, Njemačka) (zastupnik: J. Sparr, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek i P. Van Nuffel, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2013) 8286 final od 27. studenoga 2013. o postupku primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o [EGP-u] (predmet AT.39633 – kozice) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja i smanjenje iznosa novčane kazne koja mu je izrečena u toj odluci.

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. stavak 1. točka (c) Odluke Komisije C(2013) 8286 final od 27. studenoga 2013. o postupku primjene članka 101. UFEU-a (predmet AT.39633 – kozice) se poništava.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove i polovicu troškova društva Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG.

                  4.

                  Društvo Stührk Delikatessen Import snosit će polovicu vlastitih troškova.

         (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet C-679/16: Presuda Suda (peto vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus, Finska) – postupak koji je pokrenula osoba A (Zahtjev za prethodnu odluku — Građanstvo Unije — Članci 20. i 21. UFEU-a — Sloboda kretanja i boravka u državama članicama — Socijalna sigurnost — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Socijalna pomoć — Davanja za slučaj bolesti — Usluge za osobe s invaliditetom — Obveza općine države članice da jednom od svojih rezidenata za vrijeme visokoškolskog studija koji pohađa u drugoj državi članici osigura osobnu pomoć predviđenu nacionalnim zakonodavstvom)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/9

      Presuda Suda (peto vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus, Finska) – postupak koji je pokrenula osoba A
      (Predmet C-679/16) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Građanstvo Unije - Članci 20. i 21. UFEU-a - Sloboda kretanja i boravka u državama članicama - Socijalna sigurnost - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Socijalna pomoć - Davanja za slučaj bolesti - Usluge za osobe s invaliditetom - Obveza općine države članice da jednom od svojih rezidenata za vrijeme visokoškolskog studija koji pohađa u drugoj državi članici osigura osobnu pomoć predviđenu nacionalnim zakonodavstvom))
      (2018/C 328/09)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: A

         Uz sudjelovanje: Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 988/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009., treba tumačiti na način da davanje poput osobne pomoći o kojoj je riječ u glavnom postupku, koje se sastoji, među ostalim, u snošenju troškova svakodnevnih aktivnosti osobe s teškim invaliditetom kako bi se toj ekonomski neaktivnoj osobi omogućilo pohađanje visokoškolskog studija, nije obuhvaćeno pojmom „davanje za slučaj bolesti” u smislu te odredbe pa je stoga isključeno iz područja primjene te uredbe.

                  2.

                  Člancima 20. i 21. UFEU-a protivi se to da rezidentu države članice koji ima teški invaliditet općina njegova boravišta odbije odobriti davanje poput osobne pomoći o kojoj je riječ u glavnom postupku zbog toga što boravi u drugoj državi članici kako bi ondje pohađao visokoškolski studij.

         (1)  SL C 86, 20. 3. 2017.


title: Predmet T-419/14: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – The Goldman Sachs Group protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište električnih kabela — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Jedinstvena i trajna povreda — Pripisivost povrede — Pretpostavka — Pogreška u ocjeni — Pretpostavka nedužnosti — Pravna sigurnost — Načelo osobne odgovornosti — Neograničena nadležnost”)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/31

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – The Goldman Sachs Group protiv Komisije
      (Predmet T-419/14) (1)

      ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište električnih kabela - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Jedinstvena i trajna povreda - Pripisivost povrede - Pretpostavka - Pogreška u ocjeni - Pretpostavka nedužnosti - Pravna sigurnost - Načelo osobne odgovornosti - Neograničena nadležnost”))
      (2018/C 328/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: The Goldman Sachs Group, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Države) (zastupnici: W. Deselaers, J. Koponen i A. Mangiaracina, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Giolito, L. Malferrari, H. van Vliet i J. Norris-Usher, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Prysmian SpA (Milano, Italija) i Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milano) (zastupnici: C. Tesauro, F. Russo i L. Armati, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi, s jedne strane, poništenja Odluke Komisije C(2014) 2139 final od 2. travnja 2014. u vezi s postupkom primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma [o EGP-u] (predmet AT.39610 – Električni kabeli) u dijelu koji se odnosi na tužitelja i, s druge strane, smanjenja iznosa izrečene mu novčane kazne.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  The Goldman Sachs Group, Inc. snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Prysmian SpA i Prysmian Cavi e Sistemi Srl snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet C-5/17: Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs protiv DPAS Limited (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Izuzeće — Članak 135. stavak 1. točka (d) — Transakcije koje se odnose na plaćanja i transfere — Pojam — Područje primjene — Plan otplate stomatološke skrbi izravnim terećenjem)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/9

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs protiv DPAS Limited
      (Predmet C-5/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Izuzeće - Članak 135. stavak 1. točka (d) - Transakcije koje se odnose na plaćanja i transfere - Pojam - Područje primjene - Plan otplate stomatološke skrbi izravnim terećenjem))
      (2018/C 328/10)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Tuženik: DPAS Limited

         Izreka

      Članak 135. stavak 1. točku (d) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se u njemu predviđeno izuzeće od PDV-a za transakcije koje se odnose na plaćanja i transfere ne primjenjuje na pružanje usluga poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, u okviru kojeg porezni obveznik zahtijeva od predmetnih financijskih institucija da, s jedne strane, prenesu određeni novčani iznos s bankovnog računa pacijenta na njegov bankovni račun na temelju punomoći za izravno terećenje i da, s druge strane, nakon odbitka naknade koja mu se duguje, taj iznos prenesu s njegova bankovnog računa na bankovne račune stomatologa i osiguravatelja tog pacijenta.

         (1)  SL C 78, 13. 3. 2017.


title: Predmet C-404/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Förvaltningsrätten i Malmö – Švedska) – A protiv Migrationsverket (Zahtjev za prethodnu odluku — Politika azila — Direktiva 2013/32/EU — Članak 31. stavak 8. i članak 32. stavak 2. — Očito neosnovan zahtjev za međunarodnu zaštitu — Pojam sigurne zemlje porijekla — Nepostojanje nacionalnih propisa koji se odnose na taj koncept — Izjave podnositelja zahtjeva koje se smatraju pouzdanima, ali nedostatnima s obzirom na to da je zaštita koju je ponudila zemlja porijekla podnositelja zahtjeva zadovoljavajuća)

text:
               17.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/20

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 25. srpnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Förvaltningsrätten i Malmö – Švedska) – A protiv Migrationsverket
      (Predmet C-404/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Politika azila - Direktiva 2013/32/EU - Članak 31. stavak 8. i članak 32. stavak 2. - Očito neosnovan zahtjev za međunarodnu zaštitu - Pojam sigurne zemlje porijekla - Nepostojanje nacionalnih propisa koji se odnose na taj koncept - Izjave podnositelja zahtjeva koje se smatraju pouzdanima, ali nedostatnima s obzirom na to da je zaštita koju je ponudila zemlja porijekla podnositelja zahtjeva zadovoljavajuća))
      (2018/C 328/24)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Förvaltningsrätten i Malmö

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: A

         Tuženik: Migrationsverket

         Izreka

      Članak 31. stavak 8. točku (b) Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite u vezi s njezinim člankom 32. stavkom 2. treba tumačiti na način da se u skladu s njime ne može smatrati da je zahtjev za međunarodnu zaštitu očito neosnovan u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj, s jedne strane, iz informacija o zemlji porijekla podnositelja zahtjeva proizlazi da mu se može osigurati prihvatljiva zaštita, a s druge strane, taj je podnositelj zahtjeva podnio informacije nedostatne za opravdanje dodjele međunarodne zaštite, kada država članica u kojoj je podnesen zahtjev nije donijela pravila o provedbi koncepta sigurne zemlje porijekla.

         (1)  SL C 293, 4. 9. 2017.


title: Predmet T-532/18: Tužba podnesena 10. rujna 2018. – Aroma Essence protiv EUIPO-a – Refan Bulgaria (spužve za pranje)

text:
               29.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/37

      Tužba podnesena 10. rujna 2018. – Aroma Essence protiv EUIPO-a – Refan Bulgaria (spužve za pranje)
      (Predmet T-532/18)
      (2018/C 392/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aroma Essence Ltd (Kazanlak, Bugarska) (zastupnik: A. Nastev, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bugarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1333223-0001

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. srpnja 2018. u predmetu R 1197/2017-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku ili je preinači na način da odbije žalbu društva Refan Bulgaria OOD protiv odluke Odjela za poništaje EUIPO-a od 10. travnja 2017.;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Refan Bulgaria OOD snošenje vlastitih troškova i troškova koji su za društvo Aroma Essence Ltd nastali u postupku pred Općim sudom i postupku pred trećim žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda načela dobre uprave;

                  —

                  povreda članka 53. stavaka 1. i 2. i članka 60. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 u vezi s člankom 28. stavkom 1. točkom (b) podtočkama i., v. i vi., člankom 30. stavkom 1. i člankom 36. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 2245/2002;

                  —

                  povreda načela pravne sigurnosti, jednakog postupanja i dobre uprave;

                  —

                  povreda članka 59., članka 60. stavka 1., članka 65. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 75. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 te članka 36. stavka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 2245/2002.


title: Predmet C-465/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – AV, BU protiv Comune di Bernareggio

text:
               5.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2018. uputio Consiglio di Stato (Italija) – AV, BU protiv Comune di Bernareggio
      (Predmet C-465/18)
      (2018/C 399/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: AV, BU

         Tuženik: Comune di Bernareggio

         Prethodno pitanje

      Protivi li se načelima slobode poslovnog nastana, nediskriminacije, jednakog postupanja, zaštite tržišnoga natjecanja i slobode kretanja radnika iz članaka 45., 49. do 56. i 106. UFEU-a, i iz članaka 15. i 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, te zahtjevima proporcionalnosti i razumnosti svojstvenima tim načelima, nacionalni propis poput onoga iz članka 12. stavka 2. L. 362/1991, koji, u slučaju prijenosa vlasništva na općinskoj ljekarni dodjeljuje pravo prvenstva zaposlenicima te ljekarne?


title: Presuda Suda od 7. lipnja 2018. u predmetu E-17/17 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2014/54/EU)

text:
               15.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/12

      PRESUDA SUDA
      od 7. lipnja 2018.
      u predmetu E-17/17
      Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda

         (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2014/54/EU)

      (2018/C 414/14)
      U predmetu E-17/17, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 8. Priloga V. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2014/54/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o mjerama za lakše ostvarivanje prava zajamčenih radnicima u kontekstu slobode kretanja radnika), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku ili u svakom slučaju nije o tome obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen i Bernd Hammermann (sudac-izvjestitelj), suci, presudio je 7. lipnja 2018. kao u izreci:
      Sud:

                  1.

                  Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 8. Priloga V. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2014/54/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o mjerama za lakše ostvarivanje prava zajamčenih radnicima u kontekstu slobode kretanja radnika), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma jer nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta u predviđenom roku.

                  2.

                  Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Presuda Suda od 14. lipnja 2018. u predmetu E-12/17 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Uredba (EU) br. 448/2013)

text:
               15.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/7

      PRESUDA SUDA
      od 14. lipnja 2018.
      u predmetu E-12/17
      Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda

         (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Uredba (EU) br. 448/2013)

      (2018/C 414/09)
      U predmetu E-12/17, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz članka 7. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru jer u svojem pravnom poretku nije proveo akt iz točke 31.bbc Priloga IX. tom Sporazumu (Provedbena uredba Komisije (EU) br. 448/2013 od 15. svibnja 2013. o utvrđivanju postupka za određivanje referentne države članice UAIF-a izvan EU-a u skladu s Direktivom 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1., Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen i Bernd Hammermann (sudac-izvjestitelj), suci, presudio je 14. lipnja 2018. kao u izreci:
      Sud:

                  1.

                  Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru jer u svojem pravnom poretku nije proveo akt iz točke 31.bbc Priloga IX. tom Sporazumu (Provedbena uredba Komisije (EU) br. 448/2013 od 15. svibnja 2013. o utvrđivanju postupka za određivanje referentne države članice UAIF-a izvan EU-a u skladu s Direktivom 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća), kako je prilagođen Sporazumu njegovim Protokolom 1.

                  2.

                  Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-553/18: Tužba podnesena 19. rujna 2018. – Rodríguez Gómez protiv Vijeća

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/88

      Tužba podnesena 19. rujna 2018. – Rodríguez Gómez protiv Vijeća
      (Predmet T-553/18)
      (2018/C 427/116)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Delcy Eloina Rodríguez Gómez (Caracas, Venezuela) (zastupnici: F. Di Gianni i L. Giuliano, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/901 od 25. lipnja 2018. o izmjeni Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli (1) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/899 od 25. lipnja 2018. o provedbi Uredbe (EU) 2017/2063 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli (2), u dijelu u kojem se njihove odredbe odnose na tužitelja; i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijani akti sadržavaju očitu pogrešku u ocjeni i da nisu utemeljeni na preciznim i dosljednim dokazima.

                              —

                              U tom pogledu tužitelj tvrdi da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni koja se odnosi na tužiteljeve funkcije i uloge te da nije iznijelo precizne i dosljedne dokaze u prilog svojim navodima. Tužitelj nadalje tvrdi da Vijeće nije provelo odgovarajuću ocjenu dokaza odnosno da je takva ocjena, u najmanju ruku, bila očito pogrešna.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je mjerama ograničavanja naloženim pobijanim aktima neopravdano i neproporcionalno ograničeno tužiteljevo temeljno pravo na vlasništvo.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/901 od 25. lipnja 2018. o izmjeni Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli (SL 2018., L 160 I, 25. 6. 2018., str. 12.).

         (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2018/899 od 25. lipnja 2018. o provedbi Uredbe (EU) 2017/2063 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli (SL 2018., L 160 I, 25. 6. 2018., str. 5.).


title: Predmet T-598/18: Tužba podnesena 4. listopada 2018. – Grupo textil brownie protiv EUIPO-a – The Guide Association (BROWNIE)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/100

      Tužba podnesena 4. listopada 2018. – Grupo textil brownie protiv EUIPO-a – The Guide Association (BROWNIE)
      (Predmet T-598/18)
      (2018/C 427/132)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Grupo textil brownie, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: D. Pellisé Urquiza i J. C. Quero Navarro, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: The Guide Association (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije – prijava za registraciju br. 14 016 844

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. srpnja 2018. u predmetu R 2680/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-595/17: Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Demp protiv EUIPO-a (kombinacija žute i sive boje) („Žig Europske unije — Prijava žiga Europske unije koji se sastoji od kombinacije žute i sive boje — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/59

      Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Demp protiv EUIPO-a (kombinacija žute i sive boje)
      (Predmet T-595/17) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava žiga Europske unije koji se sastoji od kombinacije žute i sive boje - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/77)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Demp BV (Vianen, Nizozemska) (zastupnik: C. Gehweiler, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. srpnja 2017. (predmet R 1624/2016-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju znaka u boji koji se sastoji od kombinacije žute i sive boje kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Demp BV se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 357, 23. 10. 2017.


title: Predmet T-514/18: Tužba podnesena 29. kolovoza 2018. – Del Valle Ruiz and Others protiv SRB-a

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/79

      Tužba podnesena 29. kolovoza 2018. – Del Valle Ruiz and Others protiv SRB-a
      (Predmet T-514/18)
      (2018/C 427/106)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Antonio Del Valle Ruiz (Ciudad de México, Meksiko) i 36 drugih (zastupnici: P. Saini, QC, J. Pobjoy, barrister i R. Boynton, solicitor)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi konačnu odluku SRB-ovog žalbenog odbora u predmetu 48/2017 od 19. lipnja 2018., u dijelu u kojem je žalbeni odbor smatrao da se Jedinstveni sanacijski odbor (SRB) može pozivati na (i) članak 4. stavak 1. točka (a) četvrta alineja; (ii) članak 4. stavak 2. prva alineja; (iii) članak 4. stavak 2. treća alineja; i/ili (iv) članak 4. stavak 3. Uredbe br. 1049/2001 (1) (i/ili istovjetne odredbe SRB-ove odluke SRB/ES/2017/01 od 9. veljače 2017. o javnom pristupu SRB-ovim dokumentima), kako bi opravdao neobjavljivanje dokumenata koje su zatražili tužitelji u ponovnom zahtjevu od 23. kolovoza 2017. koji se tiču usvajanja sanacijskog programa za Banco Popular Español;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji na tvrdnji da je SRB-ov žalbeni odbor povrijedio četvrtu alineju članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 1049/2001.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je žalbeni odbor povrijedio prvu alineju članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji daje žalbeni odbor povrijedio članak 4. stavak 3. Uredbe br. 1049/2001.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je žalbeni odbor povrijedio treću alineju članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je žalbeni odbor povrijedio članak 4. stavak 6. Uredbe br. 1049/2001.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je žalbeni odbor povrijedio članak 11. Uredbe br. 1049/2001.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL., 2001 L 145, str. 43.) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku: poglavlje 1., svezak 16., str. 70)


title: Predmet T-599/18: Tužba podnesena 5. listopada 2018. – Aeris Invest protiv SRB-a

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/101

      Tužba podnesena 5. listopada 2018. – Aeris Invest protiv SRB-a
      (Predmet T-599/18)
      (2018/C 427/133)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez, i A. Sellés Marco, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 14. rujna 2018.;

                  —

                  naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi protiv odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora (u daljnjem tekstu: SRB) od 14. rujna 2018. o ne provođenju ex post konačnog vrednovanja u okviru odluke SRB/EES/2017/08 od 7. lipnja 2017. o sanacijskom programu u pogledu društva Banco Popular Español, S.A. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka), tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 20. stavka 11. Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 25, str. 90. i ispravak SL 2015., L 101, str. 62.). Ovaj tužbeni razlog podijeljen je na tri dijela.

                              —

                              Prvi dio, koji se temelji na argumentu prema kojem je pobijanom odlukom odlučeno o mogućnosti otpisa potraživanja vjerovnika ili povećanja vrijednosti plaćenih naknada a da ex post konačno vrednovanje nije provedeno.

                              —

                              Drugi dio, koji se temelji na argumentu prema kojem SRB nije provjerilo jesu li informacije na temelju kojih je vrednovanje provedeno u najvećoj mogućoj mjeri ažurirane i cjelovite kako bi se osiguralo priznavanje svih gubitaka nad imovinom subjekta.

                              —

                              Treći dio, koji se temelji na povredi sudske prakse Meroni jer je Komisija morala odobriti SRB-ovu odluku o tome da neće osigurati provođenje ex post konačnog vrednovanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti kojom je zahvaćena pobijana odluka i na koju ukazuje skup objektivnih, relevantnih i podudarnih indicija. U tom pogledu tužitelj tvrdi da pobijana odluka nije u skladu s postupovnim odredbama iz navedenog članka 20. Uredbe (EU) br. 806/2014 i da je SRB-ov cilj bio donošenjem te odluke sakriti pravo stanje društva Banco Popular Español, S.A.


title: Predmet T-632/17: Presuda Općeg suda od 9. listopada 2018. – Erdősi Galcsikné protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/16 CHAP(2015) 00353 — Odbijanje pristupa — Članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe br. 1049/2001 — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe istraga — Opća pretpostavka povjerljivosti — Prevladavajući javni interes”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/60

      Presuda Općeg suda od 9. listopada 2018. – Erdősi Galcsikné protiv Komisije
      (Predmet T-632/17) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/16 CHAP(2015) 00353 - Odbijanje pristupa - Članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe br. 1049/2001 - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe istraga - Opća pretpostavka povjerljivosti - Prevladavajući javni interes”)
      (2018/C 427/78)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Éva Erdősi Galcsikné (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: D. Lazar, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Erlbacher i C. Ehrbar, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Mađarska (zastupnici: M. Fehér, G. Koós i M. Tátrai, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijinih odluka od 1. lipnja i 17. srpnja 2017. kojima se tužiteljici odbija pristup dokumentima koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/16 CHAP(2015) 00353.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Éva Erdősi Galcsikné će snositi vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Mađarska će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 382, 13. 11. 2017.


title: Predmet T-601/18: Tužba podnesena 8. listopada 2018. – Wewi Mobile protiv EUIPO-a (Fi Network)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/102

      Tužba podnesena 8. listopada 2018. – Wewi Mobile protiv EUIPO-a (Fi Network)
      (Predmet T-601/18)
      (2018/C 427/134)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Wewi Mobile, SL (Villena, Španjoska) (zastupnici: J. C. Erdozain López, L. Montoya Terán i J. Galán López, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Fi Network – prijava za registraciju br. 16 026 601

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2018. u predmetu R 1462/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku, osim u dijelu u kojem se odobrava registracija žiga za „magnete, magnetizatore i demagnetizatore”;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-574/14: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2018. – EAEPC protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Usporedna trgovina lijekovima — Sporazum kojim se stvara razlika između cijena fakturiranih za preprodaju u Španjolskoj i cijena fakturiranih u slučaju izvoza u druge države članice — Zahtjev za ponovno ispitivanje pritužbe nakon presuda Suda i Općeg suda — Članak 266. UFEU-a — Odbijanje pritužbe — Nepostojanje interesa Unije — Prestanak prakse protivne tržišnom natjecanju — Izostanak dugoročnih učinaka protivnih tržišnom natjecanju — Postupanje u predmetu tijela države članice nadležnog za tržišno natjecanje — Obveze u vezi s ispitivanjem pritužbe — Članak 105. UFEU-a — Članak 7. Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Postupovna prava podnositelja pritužbe — Obveza obrazlaganja”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/37

      Presuda Općeg suda od 26. rujna 2018. – EAEPC protiv Komisije
      (Predmet T-574/14) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Usporedna trgovina lijekovima - Sporazum kojim se stvara razlika između cijena fakturiranih za preprodaju u Španjolskoj i cijena fakturiranih u slučaju izvoza u druge države članice - Zahtjev za ponovno ispitivanje pritužbe nakon presuda Suda i Općeg suda - Članak 266. UFEU-a - Odbijanje pritužbe - Nepostojanje interesa Unije - Prestanak prakse protivne tržišnom natjecanju - Izostanak dugoročnih učinaka protivnih tržišnom natjecanju - Postupanje u predmetu tijela države članice nadležnog za tržišno natjecanje - Obveze u vezi s ispitivanjem pritužbe - Članak 105. UFEU-a - Članak 7. Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Postupovna prava podnositelja pritužbe - Obveza obrazlaganja”)
      (2018/C 427/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: European Association of Euro-Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J. L. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz i M. Araujo Boyd, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández i C. Vollrath, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: GlaxoSmithKline plc (Brentford, Ujedinjena Kraljevina) i GlaxoSmithKline SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: u početku I. S. Forrester, QC, i A. Komninos, odvjetnik, zatim A. Komninos)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijine Odluke C(2014) 3654 final od 27. svibnja 2014. kojom se odbija tužiteljeva pritužba o povredi članka 101. UFEU-a koju je navodno počinio Glaxo Wellcome SA (predmet COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-542/18 RX: Odluka Suda (vijeće za preispitivanje) od 17. rujna 2018. o preispitivanju presude Općeg suda (žalbeno vijeće) od 19. srpnja 2018. u predmetu T-646/16 P, Simpson protiv Vijeća

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/12

      Odluka Suda (vijeće za preispitivanje) od 17. rujna 2018. o preispitivanju presude Općeg suda (žalbeno vijeće) od 19. srpnja 2018. u predmetu T-646/16 P, Simpson protiv Vijeća
      (Predmet C-542/18 RX)
      (2018/C 427/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke u postupku pred Općim sudom

         Žalitelj: Erik Simpson (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

         Pitanja koja su predmet preispitivanja

      Predmet preispitivanja je pitanje ugrožava li presuda Općeg suda Europske unije od 19. srpnja 2018., Simpson/Vijeće, jedinstvo ili dosljednost prava Unije – osobito s obzirom na opće načelo pravne sigurnosti – time što je spomenuti sud, odlučujući o žalbi, presudio da vijeće koje je donijelo rješenje Službeničkog suda Europske unije od 24. lipnja 2016., Simpson/Vijeće, nije bilo pravilno sastavljeno zbog nepravilnosti koja je utjecala na postupak imenovanja jednog od sudaca tog vijeća, što je dovelo do povrede načela zakonom ustanovljenog suda utvrđenog u prvoj rečenici članka 47. drugog stavka Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
      Preispitivanje se osobito odnosi na pitanje može li, poput akata navedenih u članku 277. UFEU-a, imenovanje suca biti predmet incidentalnog nadzora zakonitosti ili je takav nadzor – načelno odnosno nakon proteka određenog vremena – isključen ili ograničen na određene vrste nepravilnosti kako bi se zajamčila pravna sigurnost i svojstvo pravomoćnosti.


title: Predmet T-288/15: Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Ezz i dr. protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Egiptu — Zamrzavanje financijskih sredstava — Dopuštenost — Ciljevi — Kriteriji za uvrštavanje dotičnih osoba — Produljenje uvrštavanja tužiteljâ na popis dotičnih osoba — Činjenična osnova — Prigovor nezakonitosti — Pravna osnova — Proporcionalnost — Pravo na pošteno suđenje — Pretpostavka nedužnosti — Pravo na dobru upravu — Pogreška koja se tiče prava — Očita pogreška u ocjeni — Pravo vlasništva — Prava obrane — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/38

      Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Ezz i dr. protiv Vijeća
      (Predmet T-288/15) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Egiptu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Dopuštenost - Ciljevi - Kriteriji za uvrštavanje dotičnih osoba - Produljenje uvrštavanja tužiteljâ na popis dotičnih osoba - Činjenična osnova - Prigovor nezakonitosti - Pravna osnova - Proporcionalnost - Pravo na pošteno suđenje - Pretpostavka nedužnosti - Pravo na dobru upravu - Pogreška koja se tiče prava - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu”)
      (2018/C 427/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egipat), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairo, Egipat), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin, (Giza), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza) (zastupnici: u početku J. Lewis, B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, J. Binns, S. Rowe, solicitors i J.-F. Bellis, odvjetnik, a zatim B. Kennelly, J. Pobjoy, S. Rowe i H. de Charette, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i I. Gurov, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/486 od 20. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL 2015., L 77, str. 16.), kao drugo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2016/411 od 18. ožujka 2016. o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL 2016., L 74, str. 40.), i, kao treće, Odluke Vijeća (ZVSP) 2017/496 od 21. ožujka 2017. o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL 2017., L 76, str. 22.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelje.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Ahmedu Abdelazizu Ezzu i Abli Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salami, Khadigi Ahmed Ahmed Kamel Yassini i Shahinazi Abdel Azizabdel Wahab Al Naggari nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 429 od 21. 12. 2015.


title: Predmet C-543/18 RX: Odluka Suda (vijeće za preispitivanje) od 17. rujna 2018. o preispitivanju presude Općeg suda (žalbeno vijeće) od 19. srpnja 2018. u predmetu T-693/16 P, HG protiv Komisije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/12

      Odluka Suda (vijeće za preispitivanje) od 17. rujna 2018. o preispitivanju presude Općeg suda (žalbeno vijeće) od 19. srpnja 2018. u predmetu T-693/16 P, HG protiv Komisije
      (Predmet C-543/18 RX)
      (2018/C 427/18)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke u postupku pred Općim sudom

         Žalitelj: HG (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Pitanja koja su predmet preispitivanja

      Predmet preispitivanja je pitanje ugrožava li presuda Općeg suda Europske unije od 19. srpnja 2018., HG/Komisija (T-693/16 P, neobjavljena, EU:T:2018:492), jedinstvo ili dosljednost prava Unije – osobito s obzirom na opće načelo pravne sigurnosti – time što je spomenuti sud, odlučujući o žalbi, presudio da vijeće koje je donijelo presudu Službeničkog suda Europske unije od 19. srpnja 2016., HG/Komisija (F-149/15, EU:F:2016:155), nije bilo pravilno sastavljeno zbog nepravilnosti koja je utjecala na postupak imenovanja jednog od sudaca tog vijeća, što je dovelo do povrede načela zakonom ustanovljenog suda utvrđenog u prvoj rečenici članka 47. drugog stavka Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
      Preispitivanje se osobito odnosi na pitanje može li, poput akata navedenih u članku 277. UFEU-a, imenovanje suca biti predmet incidentalnog nadzora zakonitosti ili je takav nadzor – načelno odnosno nakon proteka stanovitog vremena – isključen ili ograničen na određene vrste nepravilnosti kako bi se zajamčila pravna sigurnost i svojstvo pravomoćnosti.


title: Predmet T-43/16: Presuda Općeg suda od 9. listopada 2018. – 1&1 Telecom protiv Komisije („Tužba za poništenje — Tržišno natjecanje — Koncentracije — Maloprodajno tržište usluga mobilnih telekomunikacija i veleprodajno tržište pristupa i započinjanja poziva u Njemačkoj — Stjecanje E-Plusa od strane Telefónice Deutschland — Odluka o ocjenjivanju koncentracije spojivom s unutarnjim tržištem i funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u — Provedba dijela Konačnih obveza za subjekte koji nisu OPM-i — Akti koji se ne mogu pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/39

      Presuda Općeg suda od 9. listopada 2018. – 1&1 Telecom protiv Komisije
      (Predmet T-43/16) (1)

      („Tužba za poništenje - Tržišno natjecanje - Koncentracije - Maloprodajno tržište usluga mobilnih telekomunikacija i veleprodajno tržište pristupa i započinjanja poziva u Njemačkoj - Stjecanje E-Plusa od strane Telefónice Deutschland - Odluka o ocjenjivanju koncentracije spojivom s unutarnjim tržištem i funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u - Provedba dijela Konačnih obveza za subjekte koji nisu OPM-i - Akti koji se ne mogu pobijati - Nedopuštenost”)
      (2018/C 427/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Njemačka) (zastupnici: J.-O. Murach, odvjetnik, i P. Alexiadis, solicitor)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: N. Khan, M. Farley i C. Vollrath, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Telefónica Deutschland Holding AG (München, Njemačka) (zastupnici: M. Bauer, H.-J. Freund, B. Herbers i K. Baubkus, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje navodne odluke Komisije sadržane u dopisu od 19. studenoga 2015. o provedbi korektivnih mjera za subjekte koji nisu OPM-i koje su predviđene u Konačnim obvezama te su postale obvezujuće sukladno odluci Komisije C (2014) 4443 final od 2. srpnja 2014. kojom se koncentracija ocjenjuje spojivom s unutarnjim tržištem i funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u pod uvjetom poštovanja određenih obveza (predmet M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje.

                  2.

                  1&1 Telecom GmbH snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije i Telefónice Deutschland Holding AG, osim troškova koje je Komisija imala u okviru prigovora nedopuštenosti koji je odbijen rješenjem od 22. lipnja 2016., 1&1 Telecom/Komisija (T-43/16, EU:T:2016:402).

         (1)  SL C 106 od 21. 3. 2016.


title: Predmet T-515/18: Tužba podnesena 29. kolovoza 2018. – FAKRO protiv Komisije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/80

      Tužba podnesena 29. kolovoza 2018. – FAKRO protiv Komisije
      (Predmet T-515/18)
      (2018/C 427/107)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: FAKRO sp. z o. o. (Nowy Sącz, Poljska) (zastupnik: A. Radkowiak-Macuda, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije od 14. lipnja 2018. u postupku povodom pritužbe koju je FAKRO sp. z o. o. 12. lipnja 2012. podnio Komisiji zbog zloporabe vladajućeg položaja od strane VELUX grupe (referenca AT.40026 VELUX);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Očita pogreška u ocjeni – povezana s nedostatnim obrazloženjem pobijane odluke – koja je dovela do zaključka o nepostojanju interesa Europske unije za nastavak postupka.
                  Tužitelj ističe da Komisija nije zauzela konačno stajalište ni u odnosu na pretpostavke za postojanje zloporabe vladajućeg položaja ni u odnosu na jednu od sedam kategorija postupanja koje su istaknute u prigovorima. Prilikom ocjene razloga pritužbe kojima se isticalo nepošteno određivanje cijena poduzetnika u vladajućem položaju, Komisija je svoju odluku nekritički zasnivala na argumentima tog poduzetnika, a da nije razmotrila tužiteljeve argumente, i bez da je provela makar i pojednostavljeno ispitivanje problema. Uvođenje konkurentnog žiga od strane poduzetnika u vladajućem položaju je imalo za cilj jedino spriječiti njegove konkurente da uđu na tržište ili se razvijaju na tržištu, a investicijski popusti koje taj poduzetnik upotrebljava su selektivni, isključivi i diskriminirajući, tako da postoji povreda članka 102. UFEU-a. Dokazi nedvojbeno pokazuju da je poduzetnik u vladajućem položaju suprotno članku 102. UFEU-a zaključio ekskluzivne ugovore, a provedba ispitivanja u tu svrhu ne zahtijeva značajna sredstva, već samo ispitivanje podataka i dokaza koje je tužitelj podnio.

                  2.

                  Povreda načela dobre uprave u vezi s očitom pogreškom u ocjeni nepostojanja interesa Europske unije da se postupak nastavi
                  Između podnošenja pritužbe i odluke o njezinom odbijanju prošlo je više od 71 mjesec. Nedjelovanje Komisije se ne može opravdati posebnim okolnostima. Komisija dobro poznaje europsko tržište za krovne prozore. Oklijevanje Komisije da djeluje može za posljedicu imati to da tužitelj ne može ostvariti svoja prava pred nacionalnim tijelom za tržišno natjecanje, zbog proteka prekluzivnih rokova predviđenih u nacionalnom pravu.

                  3.

                  Povreda članka 8. stavka 1. Uredbe br. 773/2004 (1) zbog odbijanja odobravanja tužitelju uvida u dokumentaciju, čime su mu povrijeđena prava na učinkovitu obranu
                  Da je Komisija podnositelja pritužbe obavijestila o svojoj namjeri da odbije njegovu pritužbu, on bi prema važećim odredbama imao pravo na uvid u dokumentaciju na kojoj se temeljila privremena ocjena Komisije. U ovom predmetu Komisija tužitelju nije odobrila takav uvid. Osim toga, Komisija je počinila i pogrešku koja se tiče prava u odnosu na načela za ispitivanje interesa Europske unije, na način da nije provela primjereno ispitivanje vrste i učinaka radnji koje se stavljaju na teret poduzetniku u vladajućem položaju.

         (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka [101.] i [102. UFEU-a] (SL 2004., L 123, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 298.)


title: Predmet T-62/16: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2018. – Puma protiv EUIPO-a – Doosan Machine Tools (PUMA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije PUMA — Raniji međunarodni figurativni žigovi PUMA — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/39

      Presuda Općeg suda od 26. rujna 2018. – Puma protiv EUIPO-a – Doosan Machine Tools (PUMA)
      (Predmet T-62/16) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije PUMA - Raniji međunarodni figurativni žigovi PUMA - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i D. Walicka, agents)

         Intervenijen: Doosan Machine Tools Co. Ltd (Seongsan-gu, Južna Koreja), ovlašten zamijeniti drugu stranku u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a (zastupnici: R. Böhm i S. Overhage, avocats)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. prosinca 2015. (predmet R 1052/2015-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Puma i Doosan Infracore Co. Ltd.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 4. prosinca 2015. (predmet R 1052/2015-4).

                  2.

                  EUIPO će uz vlastite troškove snositi i troškove društva Puma SE.

                  3.

                  Doosan Machine Tools Co. Ltd će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 118, 4. 4. 2016.


title: Predmet C-546/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. kolovoza 2018. uputio Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – FN i dr.

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. kolovoza 2018. uputio Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – FN i dr.
      (Predmet C-546/18)
      (2018/C 427/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP

         Tuženik: Übernahmekommission

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se člancima 4. i 17. Direktive 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje, (1) u vezi s načelom djelotvornosti prava Unije, tumačenje u skladu s kojim se konačnoj odluci nadzornog tijela u skladu s člankom 4. Direktive 2004/25/EZ kojom je u okviru upravno-kaznenog postupka koji je to nadzorno tijelo vodilo protiv te osobe utvrđeno da je potonja prekršila nacionalne odredbe o prenošenju te direktive ne priznaje obvezujući učinak, pa ta osoba ponovo može isticati sve prigovore u pogledu činjenica i prava te dokaze kako bi osporavala povredu prava koja je ranije utvrđena tom konačnom odlukom?

                  2.

                  Protivi li se člancima 4. i 17. Direktive 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje, u vezi s načelom djelotvornosti prava Unije, tumačenje prema kojem se konačnoj odluci nadzornog tijela u skladu s člankom 4. Direktive 2004/25/EZ kojom je u okviru upravno-kaznenog postupka koji je to nadzorno tijelo vodilo protiv tijela pravne osobe ovlaštenog za zastupanje utvrđeno da je ta pravna osoba prekršila nacionalna pravila donesena na temelju Direktive 2004/25/EZ ne priznaje obvezujući učinak, zbog čega ta osoba (njezino tijelo) ponovno ima na raspolaganju sve prigovore u pogledu činjenica i prava te dokaze kako bi osporavala povredu prava koja je već utvrđena konačnom odlukom?

                  3.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje niječan:
                  Protivi li se članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima nacionalna praksa prema kojoj konačna odluka nadzornog tijela u skladu s člankom 4. Direktive 2004/25/EZ kojom je u okviru upravno-kaznenog postupka koji je to nadzorno tijelo vodilo protiv neke osobe utvrđeno da je ta osoba prekršila nacionalna pravila donesena na temelju Direktive 2004/25/EZ, tako da je ta osoba spriječena da u činjeničnom i pravnom pogledu osporava povredu prava koja je već konačno utvrđena?

                  4.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje niječan:
                  Protivi li se članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima nacionalna praksa prema kojoj konačna odluka nadzornog tijela u skladu s člankom 4. Direktive 2004/25/EZ kojom je u okviru upravno-kaznenog postupka koji je to nadzorno tijelo vodilo protiv neke pravne osobe utvrđeno da je ta pravna osoba prekršila nacionalna pravila donesena na temelju Direktive 2004/25/EZ, tako da je ta osoba (njezino tijelo) spriječena da u činjeničnom i pravnom pogledu osporava povredu prava koja je već konačno utvrđena?

         (1)  SL 2004., L 142, str. 12.


title: Predmet T-537/18: Tužba podnesena 13. rujna 2018. – Vialto Consulting protiv Europske komisije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/81

      Tužba podnesena 13. rujna 2018. – Vialto Consulting protiv Europske komisije
      (Predmet T-537/18)
      (2018/C 427/108)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Vialto Consulting Kft. (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku Komisije kojom je ona tužitelju nametnula isključenje [od sudjelovanja u postupku javne nabave] u razdoblju od dvije godine i objavila podatak o tom isključenju na svojoj internetskoj stranici;

                  —

                  naloži Komisiji da naknadi imovinsku štetu koju je pretrpio tužitelj, s jedne strane, zbog isključenja za razdoblje od dvije godine i, s druge strane, zbog objave podatka o tom isključenju na internetskoj stranici Komisije, koja je utvrđena u iznosu od 434 889,82 eura, uz kamate od datuma donošenja odluke;

                  —

                  naloži Komisiji da naknadi neimovinsku štetu koju je pretrpio tužitelj, s jedne strane, zbog isključenja za razdoblje od dvije godine i, s druge strane, zbog objave podatka o tom isključenju na internetskoj stranici Komisije, koja je utvrđena u iznosu od 400 000 eura, uz kamate od datuma donošenja odluke;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih tužiteljevih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv Odluke Europske komisije Ares(2018)3463041 od 29. lipnja 2018., tužitelj iznosi četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 7. stavka 1. Uredbe 2185/1996 jer Komisija neosnovano smatra da OLAF nije prekoračio svoje ovlasti tijekom terenskog nadzora nad društvom Vialta.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 41. Povelje o temeljnim pravima, u pogledu prava na dobru upravu, i na nedostatku u obrazloženju.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načela legitimnih očekivanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti i obveze dostatnog obrazloženja jer je Europska komisija, s jedne strane, Vialtu nametnula dvogodišnje isključenje i, s druge strane, objavila podatak o tom isključenje na svojoj internetskoj stranici.


title: Predmet T-93/16: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2018. – Rheinmetall Waffe Munition protiv EUIPO-a (VANGUARD) („Žig Europske unije — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig VANGUARD — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/40

      Presuda Općeg suda od 10. listopada 2018. – Rheinmetall Waffe Munition protiv EUIPO-a (VANGUARD)
      (Predmet T-93/16) (1)

      („Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig VANGUARD - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/49)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Njemačka) (zastupnik: J. Schmidt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: A. Schifko, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. studenoga 2015. (predmet R 69/2015-2) koja se odnosi na međunarodnu registraciju verbalnog žiga VANGUARD u kojoj je naznačena Europska unija.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 19. studenoga 2015. (predmet R 69/2015-2).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet T-539/18: Tužba podnesena 15. rujna 2018. – Ayuntamiento de Quart de Poblet protiv Komisije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/82

      Tužba podnesena 15. rujna 2018. – Ayuntamiento de Quart de Poblet protiv Komisije
      (Predmet T-539/18)
      (2018/C 427/109)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Quart de Poblet, Španjolska) (zastupnici: B. Sanchis Piqueras, J. Rodríguez Pellitero, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

            Prihvati i proglasi sljedeće:

                  —

                  tužitelj je pravilno ispunio obveze koje ima na temelju ugovora;

                  —

                  slijedom toga, ima pravo na financiranje koje se na temelju njih priznaje;

                  —

                  zahtjev Europske komisije za povrat pojedinih iznosa za projekte DIEGO i SEED neosnovan je i nezakonit;

                  —

                  poništavaju se obavijesti o terećenju odnosno u svakom slučaju proglašavaju se nezakonitima;

                  —

                  nalaže se Europskoj komisiji da tužitelju vrati potraživane iznose koji su joj uplaćeni;

                  —

                  podredno, u dijelu koji Opći sud ocijeni prikladnim, priznaju se kao prihvatljivi i/ili prikladni za financiranje iznosi koje potražuje Europska komisija;

                  —

                  u svakom slučaju, naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na Komisijinoj pogrešnoj kvalifikaciji troškova.

                              —

                              Tužitelj smatra da je Europska komisija, ne poštujući ono što je utvrđeno u ugovorima, na temelju izvješća svojih revizora nepravilno kvalificirala troškove kao izravne odnosno neizravne i/ili neprihvatljive i zatražila od tužitelja da vrati potpore koje je primio za provedbu ugovora DIEGO i SEED.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešnom izračunu troškova koji je provela Europska komisija.

                              —

                              Tužitelj smatra spomenuti izračun nepravilnim jer se ne poštuje ono što je u tom pogledu utvrđeno u ugovorima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na skrivljenom neispunjenju ugovornih obveza Europske komisije.

                              —

                              Prema mišljenju tužitelja, Komisija ne ispunjava ugovorne obveze jer pogrešno kvalificira i izračunava prihvatljive troškove i ustrajava na takvom postupanju, unatoč navodima i dokazima ponuđenima u kontradiktornom postupku, čime pokazuje svoju zlu vjeru.


title: Predmet C-555/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. kolovoza 2018. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – K.H.K. protiv B.A.C., E.E.K.

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. kolovoza 2018. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – K.H.K. protiv B.A.C., E.E.K.
      (Predmet C-555/18)
      (2018/C 427/20)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofijski rajonen sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: K.H.K.

         Tuženici: B.A.C, E.E.K.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li platni nalog za novčanu tražbinu u skladu s člankom 410. Graždanskog procesualenog kodeksa (Zakonik o građanskom postupku, u daljnjem tekstu: ZGP) koji još nije postao pravomoćan vjerodostojna isprava u smislu članka 4. točke 10. Uredbe (ЕU) br. 655/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. (1)?

                  2.

                  Ako platni nalog u skladu s člankom 410. ZGP-a nije vjerodostojna isprava, mora li se na temelju zahtjeva pokrenuti poseban postupak u skladu s člankom 5. točkom (a) Uredbe (EU) br. 655/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. izvan okvira postupka u skladu s člankom 410. ZGP-a?

                  3.

                  Ako je platni nalog u skladu s člankom 410. ZGP-a vjerodostojna isprava, je li sud dužan donijeti odluku u roku iz članka 18. stavka 1. Uredbe (EU) br. 655/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. ako je nacionalnim propisom određeno da rokovi ne teku za vrijeme sudskih praznika?

         (1)  Uredba (EU) br. 655/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi postupka za europski nalog za blokadu računa kako bi se pojednostavila prekogranična naplata duga u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2014., L 189, str. 59.)


title: Predmet T-545/18: Tužba podnesena 11. rujna 2018. – YL protiv Komisije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/83

      Tužba podnesena 11. rujna 2018. – YL protiv Komisije
      (Predmet T-545/18)
      (2018/C 427/110)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: YL (zastupnik: P. Yon, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi njegovo uklanjanje s popisa za promaknuće za 2017.;

                  —

                  odredi njegovo retroaktivno promaknuće s datumom 1. siječnja 2017.;

                  —

                  mu dosudi naknadu štete pretrpljene zbog pobijanih akata, procijenjene u iznosu od 10 000 eura: za dane i energiju utrošene za potrebe ove tužbe i njezino pripremanje, prevladavanje osjećaja odbačenosti, izopćenosti i proganjanja od strane tijela koje bi trebalo voditi brigu o dobrobiti svojeg osoblja i koje bi, ako ne već dobronamjerno, prema osoblju trebalo postupati barem neutralno;

                  —

                  naloži naknadu odvjetničkih i sudskih troškova u iznosu od 10 000 eura;

                  —

                  Komisiji naloži snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) koju je počinilo tijelo za imenovanje (u daljnjem tekstu: AIPN) jer je odbilo promaknuti tužitelja zbog prethodno izrečene sankcije, iako je sankcija već utjecala na tužiteljevu karijeru tako što je nazadovao na niži stupanj. Osim toga, pobijana je odluka donesena uz obrazloženje da je navedena sankcija izrečena u vezi s ponašanjem u službi, dok se u odluci o sankciji iz 2016. navodi da sankcionirano ponašanje nije bilo ni u kakvoj vezi s tužiteljevim poslovima i odgovornostima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti i postupka koju je počinio AIPN tako što je svoju ovlast promaknuća upotrijebio kako bi postrožio sankciju izrečenu u 2016. i tako što je upotrijebio postupak promaknuća kako bi zaobišao ograničenja predviđena Pravilnikom u slučaju odgode napredovanja.


title: Predmet T-634/17: Presuda Općeg suda od 9. listopada 2018. – Pint protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/16 CHAP(2015) 00353 — Odbijanje pristupa — Članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe br. 1049/2001 — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe istrage — Opća pretpostavka povjerljivosti — Prevladavajući javni interes”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/61

      Presuda Općeg suda od 9. listopada 2018. – Pint protiv Komisije
      (Predmet T-634/17) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/16 CHAP(2015) 00353 - Odbijanje pristupa - Članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe br. 1049/2001 - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe istrage - Opća pretpostavka povjerljivosti - Prevladavajući javni interes”)
      (2018/C 427/80)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Anikó Pint (Göd, Mađarska) (zastupnik: D. Lazar, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Erlbacher i C. Ehrbar, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Mađarska (zastupnici: M. Fehér, G. Koós i M. Tátrai, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijinih odluka od 1. lipnja i 17. srpnja 2017. kojima je tužitelju odbijen pristup dokumentima koji se odnose na postupak EU Pilot br. 8572/16 CHAP(2015) 00353.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Anikó Pint će snositi vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Mađarska će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 382, 13. 11. 2017.


title: Predmet T-328/16: Presuda Općeg suda od 4. listopada 2018. – Paice protiv EUIPO-a – Blackmore (DEEP PURPLE) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije DEEP PURPLE — Raniji neregistrirani žig DEEP PURPLE — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) — Nepostojanje opasnosti od zavaravajućeg prikaza”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/41

      Presuda Općeg suda od 4. listopada 2018. – Paice protiv EUIPO-a – Blackmore (DEEP PURPLE)
      (Predmet T-328/16) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije DEEP PURPLE - Raniji neregistrirani žig DEEP PURPLE - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) - Nepostojanje opasnosti od zavaravajućeg prikaza”)
      (2018/C 427/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ian Paice (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Engelman, barrister, i J. Stephenson, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Gája i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: u početku A. Edwards-Stuart, potom T. Alkin, barristers)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. (predmet R 736/2015-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između I. Paicea i R. Blackmorea.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Ianu Paiceu se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 305, 22. 8. 2016.


title: Predmet T-547/18: Tužba podnesena 14. rujna 2018. – Teeäär protiv ESB-a

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/84

      Tužba podnesena 14. rujna 2018. – Teeäär protiv ESB-a
      (Predmet T-547/18)
      (2018/C 427/111)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Raivo Teeäär (Tallinn, Estonija) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Izvršnog odbora ESB-a od 27. veljače 2018. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za pomoć pri prijelazu s jednog radnog mjesta na drugo radno mjesto izvan ESB-a;

                  —

                  ako je potrebno, poništi odluka Izvršnog odbora od 3. srpnja 2018. kojom se odbija posebna žalba tužitelja protiv odluke Izvršnog odbora od 27. veljače 2018.;

                  —

                  odredi tužitelju naknada za navodno pretrpljenu materijalnu štetu koja se sastoji od financijskog paketa za pomoć pri prijelazu s jednog radnog mjesto na drugo, procijenjena na 101 447 eura, uvećana za zatezne kamate izračunate po glavnoj stopi refinanciranja Europske središnje banke, uz dodatno godišnje uvećanje od 3 postotna boda;

                  —

                  tuženiku naloži snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni zahtjev temelji se na nezakonitosti članka 2.3.1. ECB-ovog Pravilnika o osoblju, za koji se tvrdi da povređuje načelo jednakog postupanja i načelo proporcionalnosti; pobijana odluka, osim toga, sadržava očitu pogrešku u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni zahtjev temelji se na nezakonitosti članka 2.3.1. ECB-ovog Pravilnika o osoblju, za koji se tvrdi da diskriminira na temelju dobi i stoga je u suprotnosti sa člankom 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člancima 2. i 6. stavkom 1. Direktive 2000/78. (1)

                  3.

                  Treći tužbeni zahtjev temelji se, podredno, na nezakonitosti pobijane odluke zbog očite pogreške u ocjeni i povredi dužne pažnje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni zahtjev temelji se, podredno, na povredi članka 2.3.1. Pravilnika o osoblju.

         (1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL. 2000 L 303, str. 16) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69)


title: Predmet T-344/16: Presuda Općeg suda od 4. listopada 2018. – Blackmore protiv EUIPO-a – Paice (DEEP PURPLE) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije DEEP PURPLE — Raniji neregistrirani žig DEEP PURPLE — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) — Nepostojanje opasnosti od zavaravajućeg prikaza — Članak 177. stavak 1. točka (d) Poslovnika Općeg suda — Nedopuštenost”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/42

      Presuda Općeg suda od 4. listopada 2018. – Blackmore protiv EUIPO-a – Paice (DEEP PURPLE)
      (Predmet T-344/16) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije DEEP PURPLE - Raniji neregistrirani žig DEEP PURPLE - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) - Nepostojanje opasnosti od zavaravajućeg prikaza - Članak 177. stavak 1. točka (d) Poslovnika Općeg suda - Nedopuštenost”)
      (2018/C 427/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: u početku A. Edwards-Stuart, potom T. Alkin, barristers)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Gája i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ian Paice (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Engelman, barrister, i J. Stephenson, solicitor)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. (predmet R 736/2015-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između I. Paicea i R. Blackmorea.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Richardu Hughu Blackmoreu se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 314, 29. 8. 2016.


title: Predmet T-548/18: Tužba podnesena 18. rujna 2018. – Helbert protiv EUIPO-a

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/85

      Tužba podnesena 18. rujna 2018. – Helbert protiv EUIPO-a
      (Predmet T-548/18)
      (2018/C 427/112)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Lars Helbert (Alicante, Španjolska) (zastupnik: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku odbora za odabir na otvorenom natječaju EUIPO/AD/01/17 (1) od 1. prosinca 2017. i od 7. ožujka 2018. kojom se tužitelja ne uvrštava u konačnu bazu podataka uspješnih kandidata nakon što je EUIPO 8. lipnja 2018. odbio tužiteljevu žalbu prema članku 90. stavku 2. Pravilnika o osoblju;

                  —

                  naloži EUIPO-u da tužitelju plati pravičnu naknadu, prema diskrecijskoj ocjeni Suda, za neimovinsku štetu koju je pretrpio tužitelj kao rezultat odluke odbora za odabir;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da su postojale nepravilnosti u sastavu i dosljednosti odbora za odabir, što je izravno utjecalo na neusklađenost prilikom ocjene i povredu načela jednakih mogućnosti, jednakog postupanja i objektivnosti pri ocjeni, protivno člancima 3.1 i 2.4 Općih pravila primjenjivih na otvorene natječaje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da odbor za odabir nije proveo komparativno ocjenjivanje kandidata protivno obvezi poštovanja načela jednakog postupanja, jednakih mogućnosti i objektivnosti pri ocijeni prema članku 2.4 Općih pravila primjenjivih na otvorene natječaje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji o postojanju očitih pogrešaka u ocjeni prilikom ocjene tužiteljevih rezultata u „posebnom intervju na temelju kompetencija”.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je odbor za odabir povrijedio obavijest o natječaju EUIPO/AD/01/17, kao i načela jednakog postupanja, jednakih mogućnosti i objektivnosti pri ocjeni.

         (1)  SL. 2017 C 9 A, str. 1.


title: Predmet C-567/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. rujna 2018. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Coty Germany GmbH protiv Amazon Services Europe Sàrl i dr.

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. rujna 2018. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Coty Germany GmbH protiv Amazon Services Europe Sàrl i dr.
      (Predmet C-567/18)
      (2018/C 427/21)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Coty Germany GmbH

         Tuženici: Amazon Services Europe Sàrl, Amazon FC Graben GmbH, Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl

         Prethodno pitanje

      Skladišti li osoba koja za treću stranu skladišti proizvode kojima se povređuje pravo žiga a da nema saznanja o povredi prava te proizvode u svrhu nuđenja ili stavljanja na tržište ako samo treća strana a ne ona sâma namjerava nuditi proizvode ili ih stavljati na tržište (1)?

         (1)  Tumačenje članka 9. stavka 2. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.) i članka 9. stavka 3. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)