title: Predmet T-709/16: Tužba podnesena 6. listopada 2016. – La Patrouille protiv EUIPO-a – Alpha Industries (Prikaz oblika s kutovima)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/26

         Tužba podnesena 6. listopada 2016. – La Patrouille protiv EUIPO-a – Alpha Industries (Prikaz oblika s kutovima)
   (Predmet T-709/16)
   (2016/C 462/34)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: La Patrouille (Pantin, Francuska) (zastupnik: A. Lakits-Josse, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alpha Industries, Inc. (Chantilly, Virginia, Sjedinjene Američke države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije – prijava za registraciju br. 11 778 727

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. srpnja 2016. u predmetu R 2332/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je „njome poništena pobijana odluka i odbijen prigovor u dijelu u kojem se odnosi na registraciju osporenog žiga za sljedeće proizvode: „školske torbe; torbe na rame; torbe s remenom” iz razreda 18” i „odbijena žalba u preostalom dijelu”, i odobri registraciju zatraženog žiga za sve proizvode;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Nepostojanje vjerojatnosti zabune između žigova koji su predmet spora;

               —

               Žalbeno vijeće je vjerojatnost dovođenja u zabludu u bitnome temeljilo na navodnim intelektualnim sličnostima iako se one ne nameću odmah potrošaču.


title: Predmet T-304/13 P: Žalba koju je 31. svibnja 2013. podnio van der Aat i dr. protiv presude Službeničkog suda od 21. ožujka 2013. u predmetu F-111/11, van der Aat i dr. protiv Komisije

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/7

         Žalba koju je 31. svibnja 2013. podnio van der Aat i dr. protiv presude Službeničkog suda od 21. ožujka 2013. u predmetu F-111/11, van der Aat i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-304/13 P)
   2013/C 245/13

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-387/14: Tužba podnesena 2. lipnja 2014. – salesforce.com protiv OHIM-a (MARKETINGCLOUD)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/39

         Tužba podnesena 2. lipnja 2014. – salesforce.com protiv OHIM-a (MARKETINGCLOUD)
   (Predmet T-387/14)
   2014/C 261/64
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Sjedinjene Države) (zastupnik: A. Nordemann, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) donesenu 6. ožujka 2014. u predmetu R 1852/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „MARKETINGCLOUD” za proizvode i usluge u razredima 9, 41 i 45 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 9 79  359

      Odluka ispitivača: žig ne udovoljava uvjetima za registraciju

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-398/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Portugalske Republike („Povreda obveze države članice — Direktiva 91/271/EEZ — Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda — Članak 4. — Sekundarno ili ekvivalentno pročišćavanje — Prilog I. dijelovi B i D”)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. siječnja 2016. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-398/14) (1)

   ((„Povreda obveze države članice - Direktiva 91/271/EEZ - Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda - Članak 4. - Sekundarno ili ekvivalentno pročišćavanje - Prilog I. dijelovi B i D”))
   (2016/C 106/07)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Guerra e Andrade i E. Manhaeve, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, J. Reis Silva i J. Brito e Silva, agenti)

      Izreka

               1.

               Portugalska Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 4. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1137/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008., time što nije osigurala odgovarajuću razinu pročišćavanja komunalnih otpadnih voda sukladno relevantnim odredbama Priloga I. dijela B spomenute direktive u aglomeracijama Alvalade, Odemira, Pereira do Campo, Vila Verde (PTAGL 420), Mação, Pontével, Castro Daire, Arraiolos, Ferreira do Alentejo, Vidigueira, Alcácer do Sal, Amareleja, Monchique, Montemor-o-Novo, Grândola, Estremoz, Maceira, Portel, Viana do Alentejo, Cinfães, Ponte de Reguengo, Canas de Senhorim, Repeses, Vila Viçosa, Santa Comba Dão, Tolosa, Loriga, Cercal, Vale de Santarém, Castro Verde, Almodôvar, Amares/Ferreiras, Mogadouro, Melides, Vila Verde (PTAGL 421), Serpa, Vendas Novas, Vila de Prado, Nelas, Vila Nova de São Bento, Santiago do Cacém, Alter do Chão, Tábua i Mangualde.

               2.

               Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 380, 27. 10. 2014.


               12.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 341/5

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 12. lipnja 2017. podnio Vrhovni sud Islanda (Hæstiréttur Íslands) u predmetu Merck Sharp & Dohme Corp. protiv Islandskog patentnog ureda (Einkaleyfastofan)
   (Predmet E-5/17)
   (2017/C 341/06)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 12. lipnja 2017., zaprimljenim u pisarnicu Suda 15. lipnja 2017., Vrhovni sud Islanda (Hæstiréttur Íslands) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Merck Sharp & Dohme Corp. protiv Islandskog patentnog ureda (Einkaleyfastofan) o sljedećem pitanju:
   S obzirom na činjenicu da Uredba (EZ) br. 1901/2006 i Uredba (EZ) br. 469/2009 nisu uključene u Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, može li se svjedodžba o dodatnoj zaštiti na temelju Uredbe (EEZ) br. 1768/92 izdati za lijek ako je razdoblje koje je proteklo od datuma podnošenja prijave temeljnog patenta do datuma izdavanja prvog odobrenja za stavljanje proizvoda na tržište u Europskom gospodarskom prostoru kraće od pet godina?


title: Spojeni predmeti C-20/15 P i C-21/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2016. – Europska komisija protiv World Duty Free Group SA, ranije Autogrill España SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P) (Žalba — Državne potpore — Članak 107. stavak 1. UFEU-a — Porezni sustav — Porez na dobit — Odbitak — Amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela od najmanje 5 % od poduzetnika koji su porezno rezidentni u Španjolskoj u poduzećima koja su porezno rezidentna izvan te države članice — Pojam ‚državna potpora’ — Uvjet koji se odnosi na selektivnost)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/4

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2016. – Europska komisija protiv World Duty Free Group SA, ranije Autogrill España SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P)
   (Spojeni predmeti C-20/15 P i C-21/15 P) (1)

   ((Žalba - Državne potpore - Članak 107. stavak 1. UFEU-a - Porezni sustav - Porez na dobit - Odbitak - Amortizacija goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela od najmanje 5 % od poduzetnika koji su porezno rezidentni u Španjolskoj u poduzećima koja su porezno rezidentna izvan te države članice - Pojam ‚državna potpora’ - Uvjet koji se odnosi na selektivnost))
   (2017/C 053/05)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

      Druge stranke u postupku: World Duty Free Group SA, ranije Autogrill España, SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro i R. Calvo Salinero, abogados)

      Intervenijenti u potporu tuženicima: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i K. Petersen, agenti), Irska (zastupnici: G. Hodge i E. Creedon, agenti, uz asistenciju B. Dohertyja, barristera, i de A. Goodmana, barristera), Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. A. Sampol Pucurull, agent)

      Izreka

               1.

               Ukidaju se presude Općeg suda Europske unije od 7. studenoga 2014., Autogrill España/Komisija (T 219/10, EU:T:2014:939) i od 7. studenoga 2014., Banco Santander i Santusa/Komisija (T 399/11, EU:T:2014:938).

               2.

               Predmeti se vraćaju Općem sudu Europske unije na ponovno odlučivanje.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

               4.

               Savezna Republika Njemačka, Irska i Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 81, 9. 3. 2015.


title: Predmet T-671/13: Tužba podnesena 17. prosinca 2013. — PAN Europe i Confédération paysanne protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/40

         Tužba podnesena 17. prosinca 2013. — PAN Europe i Confédération paysanne protiv Komisije
   (Predmet T-671/13)
   2014/C 52/77
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgija) i Syndicat agricole Confédération paysanne (Bagnolet, Francuska) (zastupnik: B. Kloostra, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Komisije od 9. listopada 2013. kojom su proglašeni nedopuštenima:

                           —

                           zahtjev za unutarnju reviziju Provedbene uredbe (EU) br. 485/2013 od 24. svibnja 2013. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u pogledu uvjeta za odobravanje aktivnih tvari klotianidina, tiametoksama i imidakloprida i zabrani uporabe i prodaje sjemena tretiranog sredstvima za zaštitu bilja koja sadrže te aktivne tvari (SL 2013 L 139, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 71., str. 238.);

                           —

                           zahtjev za unutarnju reviziju propusta Komisije da u potpunosti zabrani klotianidin, tiametoksam i imidakloprid.

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, prema kojem je donošenjem sporne odluke Komisija postupila protivno članku 9. stavku 3. Konvencije Ujedinjenih naroda od 25. lipnja 1998. o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Arhuška konvencija). Odredbe koje je primijenila Komisija — članak 10., u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkom (g) Arhuške uredbe (1) — nisu u skladu s člankom 9. stavkom 3. Arhuške konvencije. Nezakonitost tih odredaba Arhuške uredbe trebala je potaknuti Komisiju da isključi kriterije navedene u spornoj odluci i proglasi zahtjeve za unutarnju reviziju dopuštenima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, prema kojem je donošenjem sporne odluke Komisija povrijedila svoju obvezu da, kad god je to moguće, postupa u skladu s Konvencijom. Članak 10. Arhuške uredbe, a osobito pojmove „upravni akt” i „upravni propust” navedene u toj odredbi, Komisija je trebala tumačiti u skladu s člankom 9. stavkom 3. Arhuške konvencije, te je trebala zanemariti nezakonite definicije iz članka 2. stavka 1. točaka (g) i (h) Arhuške uredbe. Komisija je na taj način povrijedila članak 10. Arhuške uredbe i obvezu postupanja u skladu s Konvencijom.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Arhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima zaštite okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006 L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)


title: Predmet C-214/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2014. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv Proia Giuseppea

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2014. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv Proia Giuseppea
   (Predmet C-214/14)
   2014/C 292/17
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

   Proia Giuseppe

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 49. i sljed. te članak 56. i sljed. UFEU-a, prema shvaćanju iz presude Suda Europske unije od 16. veljače 2012. u spojenim predmetima C-72/10 i C-77/10, tumačiti na način da se protive organiziranju nadmetanja za dodjelu koncesija u trajanju kraćem od ranije dodijeljenih koncesija, u slučaju kada je nadmetanje pokrenuto kako bi se ispravile posljedice nezakonitog isključenja određenog broja gospodarskih subjekata iz prethodnih nadmetanja?

               2.

               Treba li članak 49. i sljed. te članak 56. i sljed. UFEU-a, prema shvaćanju iz spomenute presude Suda Europske unije, tumačiti na način da se protive tome da zahtjev da se vremenski usklade rokovi koncesija predstavlja valjano opravdanje da trajanje koncesija koje su predmet nadmetanja bude kraće u odnosu na ranije dodijeljene koncesije?

               3.

               Treba li članak 49. i sljed. te članak 56. i sljed. UFEU-a, prema shvaćanju iz spomenute presude Suda Europske unije, tumačiti u smislu da im je protivna odredba koja obvezuje na prijenos bez naknade prava korištenja materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja predstavlja mrežu prikupljanja i upravljanja igrom u slučaju kad je aktivnost prestala zbog isteka koncesije ili zbog odluke o isključenju ili povlačenju?


title: Predmet C-584/14: Tužba podnesena 18. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/7

         Tužba podnesena 18. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-584/14)
   (2015/C 081/09)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: M. Patakia i D. Loma-Osorio Lerena)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da je Helenska Republika, time što nije poduzela potrebne mjere za izvršenje presude Suda Europske unije od 10. rujna 2009. u predmetu C-286/08, Komisija/Helenska Republika, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a;

               —

               naložiti Helenskoj Republici da plati Komisiji novčanu kaznu u iznosu od 72  864,00 eura za svaki dan zakašnjenja s izvršenjem presude donesene u predmetu C-286/08, počevši od dana objave presude u ovom postupku pa do dana izvršenja presude donesene u predmetu C-286/08;

               —

               naložiti Helenskoj Republici da isplati Komisiji paušalni iznos od 8  096,00 eura po danu, počevši od dana objave d presude donesene u predmetu C-286/08 do dana objave presude u ovom predmetu ili do dana izvršenja presude donesene u predmetu C-286/08, ako do tog izvršenja dođe prije spomenute objave;

               —

               naložiti Helenskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Presudom donesenom u predmetu C-286/08, Komisija/Helenska Republika, koja je objavljena 10. rujna 2009., Sud je odlučio kako slijedi:

                           „1)

                           Helenska Republika je,

                                       —

                                       time što u razumnom roku nije izradila i usvojila plan za upravljanje opasnim otpadom sukladno uvjetima primjenjivog zakonodavstva Zajednice i time što nije stvorila potpunu i prikladnu mrežu postrojenja za zbrinjavanje opasnog otpada, koja omogućuje da se takav otpad odstranjuje na najprimjereniji način koji osigurava visoki stupanj zaštite okoliša i javnog zdravlja i

                                       —

                                       time što nije poduzela sve potrebne mjere kako bi se, u odnosu na upravljanje opasnim otpadom, osiguralo poštivanje članaka 4. i 8. Direktive 2006/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2006. (1) o otpadu kao i članka 3. stavka 1., članaka 6., 9., 1. i 14. Direktive Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (2)povrijedila obveze koje ima, kao prvo, na temelju članka 1. stavka 2. i članka 6. Direktive Vijeća 91/689/EEZ od 12. prosinca 1991. o opasnom otpadu u vezi s člankom 5. stavkom 1. i 2. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 2006/12, kao drugo, na temelju članka 1. stavka 2. Direktive 91/689 (3) u vezi s člancimaa 4. i 8. Direktive 2006/12 te, kao treće, na temelju članka 3. stavka 1. i članaka 6., 9., 13 i 14. Direktive 1999/31.

                           2)

                           Helenskoj Republici nalaže se snošenje troškova”.

               2.

               Komisija je pokrenula postupak protiv Helenske Republike radi izvršenja gore navedene presude Suda u smislu članka 260. UFEU-a. Prema podacima koje je dostavila Helenska Republika, posebno na temelju podataka koje se odnose na 2009., koje je dostavila Komisiji u odgovoru od 16. svibnja 2001., proizlazi da ukupna proizvodnja opasnog otpada za 2011. iznosi 1 84  863,50 tona, da količina otpada iz prijašnjih razdoblja iznosi 3 23  452,40 tona te da količina izvezenog otpada iznosi 5  147,40 tona. Iz toga proizlazi da presuda Suda koja je donesena u predmetu С- 286/08 nije izvršena više od sedam godina od dana njezine objave.

               3.

               Komisija stoga podnosi tužbu pred Sudom u smislu članka 260. stavka 2. UFEU-a koji predviđa da, kada Komisija uputi predmet Sudu zato što dotična država članica nije poduzela potrebne mjere kako bi postupila u skladu s presudom Suda u roku koji je odredila Komisija, Komisija određuje visinu paušalnog iznosa ili novčane kazne koju je dotična država članica dužna platiti, a koju smatra primjerenom s obzirom na okolnosti. Sud donosi konačnu odluka o izricanju sankcija predviđenih u članku 260. UFEU-a u okviru svoje neograničene nadležnosti.

               4.

               Komisija, primjenjujući kriterije iz vlastite komunikacije od 13. prosinca 2005. (ažurirana verzija od 17. rujna 2014.) o primjeni članka 260. UFEU-a, zahtjeva da Sud utvrdi da je Helenska Republika, time što nije poduzela potrebne mjere za izvršenje presude Suda Europske unije od 10. rujna 2009. u predmetu C-286/08, Komisija/Helenska Republika, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a, da naloži Helenskoj Republici da plati Komisiji novčanu kaznu u iznosu od 72  864,00 eura za svaki dan zakašnjenja s izvršenjem presude donesene u predmetu C-286/08, počevši od dana objave presude u ovom postupku pa do dana izvršenja presude donesene u predmetu C-286/08, da naloži Helenskoj Republici da isplati Komisiji paušalni iznos od 8  096,00 eura po danu, počevši od dana donošenja presude donesene u predmetu C-286/08 do dana objave presude u ovom predmetu ili do dana izvršenja presude donesene u predmetu C-286/08, ako do tog izvršenja dođe prije spomenute objave te da naloži Helenskoj Republici snošenje troškova.

      (1)  SL L 14, str. 9.-21.

      (2)  SL L 182, str. 1.-19.

      (3)  SL L 377, str. 20.-27.


title: Predmet T-901/16: Tužba podnesena 21. prosinca 2016. – Elche Club de Fútbol protiv Komisije

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/40

         Tužba podnesena 21. prosinca 2016. – Elche Club de Fútbol protiv Komisije
   (Predmet T-901/16)
   (2017/C 053/48)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Elche Club de Fútbol, SAD (Elche, Španjolska) (zastupnici: M. Segura Catalán i M. Clayton, odvjetnice)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati tužbene razloge za poništenje navedene u tužbi;

               —

               poništi Odluku Komisije od 4. srpnja 2016. o državnoj potpori SA.36387 (2013/C) (ex 2013/CP), koju je Španjolska dodijelila Elche Club de Fútbol S.A.D. (i drugim nogometnim klubovima), u mjeri u kojoj se odnosi na Elche CF;

               —

               poništi članak 1. pobijane odluke u mjeri u kojoj se odnosi na mjeru 3.;

               —

               poništi članak 2. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu zahtijeva da Elche CF vrati državne potpore koje se odnose na mjeru 3.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni i obrazloženju prilikom određivanja potpore i korisnika u smislu članka 107. UFEU-a, s obzirom na to da je Komisija smatrala da je Elche CF bio korisnik jamstava koje je Instituto Valenciano de Finanzas (IVF) dao Fundaciónu Elche CF.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. UFEU-a i nedostatku u obrazloženju što se tiče kvalificiranja jamstava koje je IVF dodijelio Fundaciónu Elche CF kao državnih potpora. Komisija nije dokazala pripisivost državi, davanje i selektivnost prednosti, nije ocijenila iskrivljavanje tržišnog natjecanja i nije u dovoljnoj mjeri obrazložila učinak na trgovinu unutar Europskog gospodarskog prostora.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. UFEU-a u odnosu na određivanje visine potpore i iznosa za povrat.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji je podredan i temelji se na povredi članka 107. UFEU-a u odnosu na ocjenu spojivosti potpore i primjenu smjernica u području sanacije i restrukturiranja.


title: Ispravak objave u Službenom listu u predmetu F-104/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2016. – U (*) protiv Komisije (Javna služba – Mirovina za nadživjele osobe – Članci 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju – Nadživjeli bračni drug bivšeg dužnosnika – Prihvatljivost – Drugi brak – Jednako postupanje prema dužnosnicima) (SL C 364, 3.10.2016., kako je ponovno objavljen zbog zaštite osobnih podataka)

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/26

         Ispravak objave u Službenom listu u predmetu F-104/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2016. – U (*) protiv Komisije (Javna služba – Mirovina za nadživjele osobe – Članci 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju – Nadživjeli bračni drug bivšeg dužnosnika – Prihvatljivost – Drugi brak – Jednako postupanje prema dužnosnicima)
   (
         Službeni list Europske unije C 364 od 3. listopada 2016.
      , kako je ponovno objavljen zbog zaštite osobnih podataka)
   (2017/C 095/34)
   Na stranici 4. sadržaja, na stranici 33. i stranici 34., „U (*)” se zamjenjuje s „RN (*)”.


title: Spojeni predmeti C-108/14 et C-109/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjevi za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG protiv Finanzamt Nordenham (C-108/14) i Finanzamt Hamburg-Mitte protiv Marenave Schiffahrts AG (C-109/14) (Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Članak 17. — Pravo na odbitak — Djelomičan odbitak — PDV kojeg plaćaju holding društva za stjecanje kapitala uloženog u njihovim društvima kćerima — Obavljanje usluga društvima kćerima — Društva kćeri osnovana kao društva osoba — Članak 4. — Osnivanje skupine osoba koja se može smatrati jedinstvenim poreznim obveznikom — Uvjeti — Nužnost odnosa podređenosti — Izravan učinak)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjevi za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG protiv Finanzamt Nordenham (C-108/14) i Finanzamt Hamburg-Mitte protiv Marenave Schiffahrts AG (C-109/14)
   (Spojeni predmeti C-108/14 et C-109/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - PDV - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 17. - Pravo na odbitak - Djelomičan odbitak - PDV kojeg plaćaju holding društva za stjecanje kapitala uloženog u njihovim društvima kćerima - Obavljanje usluga društvima kćerima - Društva kćeri osnovana kao društva osoba - Članak 4. - Osnivanje skupine osoba koja se može smatrati jedinstvenim poreznim obveznikom - Uvjeti - Nužnost odnosa podređenosti - Izravan učinak))
   (2015/C 302/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG (C-108/14), Finanzamt Hamburg-Mitte (C-109/14)

      Tuženici: Finanzamt Nordenham (C-108/14), Marenave Schiffahrts AG (C-109/14).

      Izreka

               1.

               Članak 17. stavke 2. i 5. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvenu poreznu osnovicu, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2006/69/EZ od 24. srpnja 2006., treba tumačiti na način da:

                           —

                           troškove stjecanja udjela u društvima kćerima koje snosi holding društvo, a koji sudjeluje u njihovu upravljanju i s tog naslova obavlja gospodarsku djelatnost, treba smatrati dijelom njihovih općih troškova i porez na dodanu vrijednost plaćen na te troškove treba, u načelu, u cijelosti odbiti, osim ako određene izlazne gospodarske transakcije nisu izuzete od poreza na dodanu vrijednost na temelju Šeste direktive 77/388 kako je izmijenjena Direktivom 2006/69, u kojem slučaju se pravo na odbitak treba provesti samo u skladu s metodama predviđenima u članku 17. stavku 5. ove direktive;

                           —

                           troškovi stjecanja udjela u društvima kćerima koje snosi holding društvo, a koje sudjeluje u upravljanju samo nekih od tih društava kćeri i koji u odnosu na druge, međutim, ne obavlja gospodarsku djelatnost, trebaju se samo djelomično smatrati dijelom općih troškova, tako da se porez na dodanu vrijednost plaćen na ove troškove može odbiti samo razmjerno troškovima povezanim s gospodarskom djelatnošću, u skladu s kriterijima raspodjele koje su utvrdile države članice, a koje prilikom izvršavanja te ovlasti moraju uzimati u obzir – što nacionalna nadležna tijela provjeravaju – svrhu i strukturu ove direktive i, s tog naslova, propisati način izračuna koji objektivno odražava dio stvarnih ulaznih troškova koji se pripisuju gospodarskoj i negospodarskoj djelatnosti.

               2.

               Članak 4. stavak 4. drugi podstavak Šeste direktive 77/388, kako je izmijenjena Direktivom 2006/69, treba tumačiti na način da se protivi tomu da nacionalni propis osigurava mogućnost uspostavljanja skupine osoba koja se može smatrati jedinstvenim poreznim obveznikom, kako je predviđeno navedenom odredbom, samo tijelima koja imaju pravnu osobnost i koja su s nositeljem integrirane grupe povezana odnosom podređenosti, osim ako ta dva zahtjeva uspostavljaju nužne i odgovarajuće mjere za postizanje ciljeva sprječavanja nepravednog postupanja i zloporabe ili borbe protiv utaje ili izbjegavanja poreza, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

               3.

               Ne može se smatrati da članak 4. stavak 4. Šeste direktive 77/388, kako je izmijenjena Direktivom 2006/69, ima izravan učinak koji omogućuje poreznim obveznicima tražiti primjenu tog članka protiv njihove države članice u slučaju u kojem zakonodavstvo potonjeg nije spojivo s tom odredbom i ne može se tumačiti na način koji je s njom sukladan.

      (1)  SL C 159, 26. 5. 2014.


title: Predmet T-448/16: Tužba podnesena 11. kolovoza 2016. – Mr. Kebab protiv EUIPO-a – Mister Kebap (Mr. KEBAB)

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/17

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2016. – Mr. Kebab protiv EUIPO-a – Mister Kebap (Mr. KEBAB)
   (Predmet T-448/16)
   (2016/C 383/23)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: slovački

      Stranke

      Tužitelj: Mr. Kebab s. r. o. (Košice-Západ, Slovačka) (zastupnik: avv. L. Vojčík)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mister Kebap, SL (Finestrat, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „Mr. KEBAB” – prijava za registraciju br. 12 551 222

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. svibnja 2016. u predmetu R 987/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               preinači pobijanu odluku na način da u cijelosti odbije prigovor druge stranke pred žalbenim vijećem od 20. studenoga 2014., postupak B 002370594, koji je podnesen protiv prijave za registraciju složenog žiga Europske unije „Mr. KEBAB”;

               —

               naloži EUIPO-u i, po potrebi, drugoj stranci snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-230/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 1. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Weltimmo s.r.o. protiv Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka — Direktiva 95/46/EZ — Članak 4. stavak 1. i članak 28. stavci 1., 3. i 6. — Nadzornik obrade formalno nastanjen u jednoj državi članici — Ugrožavanje prava na zaštitu osobnih podataka koji se odnose na fizičke osobe u drugoj državi članci — Određivanje primjenjivog prava i nadležnog nadzornog tijela — Izvršavanje ovlasti nadzornog tijela — Ovlast kažnjavanja)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 1. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Weltimmo s.r.o. protiv Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
   (Predmet C-230/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka - Direktiva 95/46/EZ - Članak 4. stavak 1. i članak 28. stavci 1., 3. i 6. - Nadzornik obrade formalno nastanjen u jednoj državi članici - Ugrožavanje prava na zaštitu osobnih podataka koji se odnose na fizičke osobe u drugoj državi članci - Određivanje primjenjivog prava i nadležnog nadzornog tijela - Izvršavanje ovlasti nadzornog tijela - Ovlast kažnjavanja))
   (2015/C 381/06)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Weltimmo s.r.o.

      Tuženik: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 1. točku (a) Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka treba tumačiti na način da omogućuje primjenu zakonodavstva koje se odnosi na zaštitu osobnih podataka države članice koja je različita od one u kojoj je nadzornik obrade tih podataka registriran ako on putem stabilnih dogovora na području te države članice provodi, čak i najmanju, efektivnu i stvarnu aktivnost u okviru koje se ta obrada provodi.
               Kako bi se u okolnostima poput onih u glavnom postupku utvrdilo je li riječ o Kako bi se u okolnostima poput onih u glavnom postupku utvrdilo je li riječ o takvom slučaju, sud koji je uputio zahtjev može među ostalim uzeti u obzir činjenicu, s jedne strane, da se aktivnost nadzornika navedene obrade, u okviru koje je došlo do te obrade, sastoji u upravljanju internetskim stranicama za posredovanje nekretninama koje se odnose na nekretnine smještene na području te države članice i koje su sastavljene na njezinom jeziku i da je ta aktivnost prema tome većinom, ako ne i u potpunosti, usmjerena prema navedenoj državi članici te, s druge strane, da taj nadzornik ima zastupnika u navedenoj državi članici, koji je odgovoran za naplatu potraživanja koja proizlaze iz te aktivnosti kao i za zastupanje u upravnim i sudskim postupcima koji se odnose na obradu predmetnih podataka.
               Naprotiv, nije bitno državljanstvo osoba na koje se ta obrada odnosi.

               2.

               U slučaju da nadzorno tijelo države članice koje razmatra pritužbe sukladno članku 28. stavku 4. Direktive 95/46 zaključi da pravo koje je primjenjivo na obradu osobnih podataka nije pravo te države članice, nego neke druge, članak 28. stavke 1., 3. i 6. te direktive treba tumačiti na način da bi to tijelo moglo izvršavati učinkovite ovlasti za posredovanje koje su mu dodijeljene sukladno članku 28. stavku 3. navedene direktive samo na području države članice kojoj pripada. Prema tome, to tijelo ne može nametati sankcije na temelju prava te države članice nadzorniku obrade tih podataka koji nema poslovni nastan na tom području, ali bi sukladno članku 28. stavku 6. iste direktive moralo zatražiti nadzorno tijelo države članice čije je pravo primjenjivo da postupi.

               3.

               Direktivu 95/46 treba tumačiti na način da se za pojam „adatfeldolgozás” (procesiranje podataka), koji se koristi u mađarskoj jezičnoj verziji te direktive, osobito u njezinu članku 4. stavku 1. točki (a) i članku 28. stavku 6., treba smatrati da ima isto značenje kao pojam „adatkezelés” (obrada podataka).

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet T-484/13: Tužba podnesena 9. rujna 2013. — Lumene protiv OHIM-a (THE YOUTH EXPERTS)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/59

         Tužba podnesena 9. rujna 2013. — Lumene protiv OHIM-a (THE YOUTH EXPERTS)
   (Predmet T-484/13)
   2013/C 344/109
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lumene (Espoo, Finska) (zastupnik: L. Laaksonen, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 26. lipnja 2013. u predmetu R 187/2013-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „THE YOUTH EXPERTS” za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 44 — međunarodna registracija br. 1 112 578 u kojoj je naznačena Europska unija

      Odluka ispitivača: prijava za registraciju odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Pravni navodi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 2. Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet C-297/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sø- og Handelsretten – Danska) – Ferring Lægemidler A/S, koji djeluje u ime Ferring BV protiv Orifarm A/S (Zahtjev za prethodnu odluku — Žigovi — Direktiva 2008/95/EZ — Članak 7. stavak 2. — Farmaceutski proizvodi — Paralelni uvoz — Podjela tržišta — Nužnost prepakiravanja proizvoda označenog žigom — Farmaceutski proizvod koji nositelj žiga stavlja na izvozno i uvozno tržište u istim vrstama pakiranja)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/9

         Presuda Suda (peto vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sø- og Handelsretten – Danska) – Ferring Lægemidler A/S, koji djeluje u ime Ferring BV protiv Orifarm A/S
   (Predmet C-297/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Žigovi - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 7. stavak 2. - Farmaceutski proizvodi - Paralelni uvoz - Podjela tržišta - Nužnost prepakiravanja proizvoda označenog žigom - Farmaceutski proizvod koji nositelj žiga stavlja na izvozno i uvozno tržište u istim vrstama pakiranja))
   (2017/C 014/12)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sø- og Handelsretten

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ferring Lægemidler A/S, koji djeluje u ime Ferring BV

      Tuženik: Orifarm A/S

      Izreka

   Članak 7. stavak 2. Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da se nositelj žiga može protiviti daljnjoj komercijalizaciji lijeka od strane paralelnog uvoznika ako potonji taj lijek prepakirava u novo pakiranje i označava žigom kada se, s jedne strane, predmetni lijek može komercijalizirati u državi uvoza stranci Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. u istom pakiranju kao što je ono u kojem se taj proizvod komercijalizira u državi izvoza stranci Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru i, s druge strane, kada uvoznik nije dokazao da se uvezeni proizvod može komercijalizirati samo na ograničenom dijelu tržišta države uvoza, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet C-6/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) 9. siječnja 2014. – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG protiv Fridolin Santera

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) 9. siječnja 2014. – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG protiv Fridolin Santera
   (Predmet C-6/14)
   2014/C 129/10
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tuženik i podnositelj zahtjeva za reviziju: Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG

      Tužitelj i protivnik zahtjeva za reviziju: Fridolin Santer

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 3. točku (g) Uredbe (EZ) br. 785/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o zahtjevima za zračne prijevoznike i operatore zrakoplova u vezi s osiguranjem (1) tumačiti na način da je osoba koja se nalazi u helikopteru zračnog prijevoznika Zajednice,

                           —

                           koja se doduše prevozi na ugovornom temelju (konkretno: ugovor između zračnog prijevoznika i poslodavca te osobe),

                           —

                           ali se njezin prijevoz izvršava u svrhu određenog radnog zadatka (konkretno: miniranje lavina) i

                           —

                           koja u ovom zadatku nastupa kao „vodič koji poznaje teren” i koja po nalogu pilota treba otvarati vrata helikoptera tijekom leta te ih potom držati otvorenima na određeni način i u određenom trajanju,

                                       a)

                                       „putnik” ili

                                       b)

                                       „član letačke i kabinske posade koji je na dužnosti”?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1.a)
               Treba li članak 17. stavak 1. Konvencije o ujednačavanju određenih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu od 28. svibnja 1999. (2) tumačiti na način da je pojmom „putnik” u svakom slučaju obuhvaćen i „putnik” u smislu članka 3. točke (g) Uredbe (EZ) br. 785/2004?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 2.:
               Treba li članak 17. stavak 1. Konvencije iz Montreala tumačiti na način da je osoba koja se nalazi u helikopteru zračnog prijevoznika Zajednice „putnik” pod pretpostavkama navedenima u pitanju 1.?

      (1)  (SL L 138, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 23., str. 5.).

      (2)  (SL 2001, L 194, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7. svezak 21., str. 6.).


title: Predmet T-386/16: Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo protiv EUIPO-a – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE)

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/15

         Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo protiv EUIPO-a – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE)
   (Predmet T-386/16)
   (2016/C 383/21)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc (Caerano di San Marco, Italija) (zastupnik: B. Osti, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Zanini Porte (Corbiolo di Bosco Chiesanuova, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „silente PORTE & PORTE” – žig Europske unije br. 4 191 425.

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2016. u predmetu R 240/2015-1.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               najprije, utvrdi da je odlukom odlučeno extra petita i stoga vrati predmet na odlučivanje žalbenom vijeću Ureda zbog povrede članaka 75. i 76. Uredbe o žigu Europske unije; uzimajući u obzir Uredbu Komisije (EZ) br. 216/96 od 5. veljače 1996., kako je naknadno izmijenjena, i to članak 1.d koji se odnosi na upućivanje predmeta vijeću koje još nije odlučivalo o tom predmetu;

               —

               kada je riječ o meritumu: izmijeniti pobijanu odluku jer je činjenično i pravno neosnovana i stoga tuženom Uredu naložiti snošenje troškova postupka i troškova koje je tužitelj imao u postupku pred žalbenim vijećem; u svakom slučaju naložiti snošenje troškova, pa čak i u skladu s načelom pravičnosti;

               —

               kada je riječ o dokaznom postupku: naložiti dostavu spisa postupka koji su vođeni pred Odjelom za opozive Ureda br. 000008977 C kao spisa povodom naknadne žalbe br. R0240/2015.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članaka 75. i 76. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravila 37. točke (b) podtočke (i) i pravila 50. stavka 1. Uredbe br. 2868/95.


title: Predmet C-18/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2015. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland protiv Fazenda Pública

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. siječnja 2015. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-18/15)
   (2015/C 118/22)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland

      Druga stranka u postupku: Fazenda Pública

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članak 56. UFEU-a nacionalnom poreznom zakonodavstvu u skladu s kojim financijske institucije koje nemaju sjedište na portugalskom državnom području plaćaju porez na dohodak od kamata koje one primaju na tom području, a koji se ubire putem poreza po odbitku po konačnoj stopi od 20 % (ili nižoj stopi, u slučaju postojanja sporazuma o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja) od bruto dohotka, bez mogućnosti odbitka poslovnih troškova koji su izravno povezani s financijskom djelatnošću tih institucija, dok kamate koje primaju rezidentne financijske institucije ulaze u ukupni oporezivi dohodak, pri čemu se prilikom utvrđivanja dobiti za potrebe oporezivanja porezom na dobit odbijaju troškovi vezani za obavljanu djelatnost, tako da se primjenjuje opća kamatna stopa od 25 % na neto dohodak od kamata?

               2.

               Postoji li ova suprotnost i u slučaju kada se utvrdi da se, nakon odbitka troškova financiranja vezanih za dohotke od kamata ili troškova koji su u izravnoj gospodarskoj vezi s takvim dohocima, porezna osnovica rezidentnih financijskih institucija oporezuje ili može oporezovati porezom koji je viši od onoga koji se ubire po odbitku od bruto dohotka nerezidentnih institucija?

               3.

               S tim u vezi, mogu li se troškovi financiranja vezani za odobrene zajmove ili troškovi koji su u izravnoj gospodarskoj vezi s naplaćenim dohocima od kamata dokazati podacima EURIBOR-a (Euro Interbank Offered Rate) i LIBOR-a (London Interbank Offered Rate), koji predstavljaju prosječne kamatne stope korištene u međubankovnom financiranju koje banke upotrebljavaju prilikom obavljanja svoje djelatnosti?


title: Predmet T-271/15 P: Presuda Općeg suda od 9. veljače 2017. – LD protiv EUIPO-a („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Izvješće o ocjeni — Ocjenjivanje za razdoblje 2011./2012. — Iskrivljavanje činjenica — Pogreška koja se tiče prava — Zlouporaba povjerenja — Legitimna očekivanja”)

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/8

         Presuda Općeg suda od 9. veljače 2017. – LD protiv EUIPO-a
   (Predmet T-271/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Izvješće o ocjeni - Ocjenjivanje za razdoblje 2011./2012. - Iskrivljavanje činjenica - Pogreška koja se tiče prava - Zlouporaba povjerenja - Legitimna očekivanja”))
   (2017/C 095/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: LD (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: A. Lukošiūtė, agent)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije [povjerljivo]
       (2) kojom se traži njezino ukidanje.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               LD-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova koje u okviru ovog postupka zahtijeva Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.

      (2)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.


title: Predmet T-250/10: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Knut IP Management protiv OHIM-a ( „Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice KNUT – DER EISBÄR — Raniji verbalni nacionalni žig KNUD — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost zabune — Članak 8. stavak 1. točka b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (postao članak 8. stavak 1. točka b)Uredbe (EZ) br. 207/2009)” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/16

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Knut IP Management protiv OHIM-a
   (Predmet T-250/10) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice KNUT – DER EISBÄR - Raniji verbalni nacionalni žig KNUD - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost zabune - Članak 8. stavak 1. točka b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (postao članak 8. stavak 1. točka b)Uredbe (EZ) br. 207/2009))
   2013/C 336/34
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Knut IP Management (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Jaeckel, zatim J. Steinberg, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zoologischer Garten Berlin AG (Berlin, Njemačka) (zastupnici: J. Schulz i P. Vatankhah, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. ožujka 2010. (predmet R 650/2009-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Zoologischer Garten Berlin AG i Knut IP Management Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Knut IP Managment Ltd se nalaže snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 209, 31.7.2010.


title: Predmet T-818/14: Tužba podnesena 19. prosinca 2014. – BSCA protiv Komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/42

         Tužba podnesena 19. prosinca 2014. – BSCA protiv Komisije
   (Predmet T-818/14)
   (2015/C 065/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Brussels South Charleroi Airport (BSCA) (Charleroi, Belgija) (zastupnik: P. Frühling, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 3. pobijane odluke u dijelu u kojem Komisija odlučuje da mjere koje je nezakonito provela Belgija, kršenjem članka 108. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, u korist BSCA-a, a na temelju ugovora o podkoncesiji od 15. travnja 2002. između SOWAER-a i BSCA-a i izmjene ugovora br. 3 od 29. ožujka 2002. između Valonske regije i BSCA-a, kao i na temelju odluke o ulaganju Valonske regije od 3. travnja 2003., predstavljaju, od 4. travnja 2014., državne potpore nespojive s unutarnjim tržištem u smislu članka 107. stavka 1. spomenutog ugovora;

               —

               posljedično, poništi članke 4., 5. i 6. pobijane odluke;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje ukupnih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u svojoj tužbi zahtijeva djelomično poništenje odluke Komisije C(2014) 6849 final od 1. listopada 2014. o mjerama koje je provela Belgija u korist Brussels South Charleroi Airport (BSCA) i Ryanaira [državne potpore SA.14093 (C76/2002)], u kojoj je Komisija ustanovila da mjere provedene na temelju (i) ugovora o podkoncesiji na javnom dobru od 15. travnja 2002. koji su zaključili Société wallonne des aéroports (u daljnjem tekstu: SOWAER) i BSCA, (ii) izmjene ugovora br. 3. od 29. ožujka 2002. između Valonske regije i BSCA-a, kao i (iii) odluke o ulaganju Valonske regije od 3. travnja 2003., predstavljaju državne potpore nespojive s unutarnjim tržištem. Komisija je stoga zahtijevala njihov povrat.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi pogrešku koja se tiče prava i očitu pogrešku u ocjeni koje je počinila Komisija utvrđujući datum odluke o dodjeli sredstava Valonske regije BSCA-u.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi zastaru postupanja Komisije, u mjeri u kojoj je postupak istrage spornih mjera bio otvoren više od deset godina nakon odluka od dodjeli tih sredstava.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi pogreške koje se tiču prava i činjenica, očitu pogrešku u ocjeni, kao i povredu obveze obrazlaganja, jer je Komisija ulaganja i opsežne popravke ILS sustava (Instrument Landing System; sustav za instrumentalno slijetanje) i postavljanje oznaka na pistama okvalificirala kao gospodarske.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog navodi pogrešku koja se tiče činjenica i očitu pogrešku u ocjeni, kao i povredu obveze obrazlaganja, jer je Komisija smatrala da postotak neekonomskih troškova ulaganja u novi terminal nije bio veći od 7 %.

               5.

               Peti i šesti tužbeni razlozi navode pogreške koje se tiču prava i činjenica, kao i očite pogreške u ocjeni koje je počinila Komisija utvrđujući stvarne neto vrijednosti spornih mjera.

               6.

               Sedmi tužbeni razlog navodi povredu obveze obrazlaganja i pogrešku koja se tiče prava koje je počinila Komisija utvrđujući dodatnu naknadu koju treba plaćati od 1. siječnja 2016, što bi za posljedicu imalo potpunu nemogućnost izračuna iznosa spomenute naknade.

               7.

               Osmi tužbeni razlog navodi pogreške koje se tiču prava i činjenica, očitu pogrešku u ocjeni, kao i povredu obveze obrazlaganja koje je počinila Komisija istražujući predmetno tržište i navodno narušavanje tržišnog natjecanja između zračne luke Charleroi i zračne luke Bruxelles National.

               8.

               Deveti tužbeni razlog navodi povredu načela legitimnih očekivanja.


title: Predmet C-539/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd protiv Sigma Pharmaceuticals plc (Zahtjev za prethodnu odluku — Akt o pristupanju Europskoj uniji iz 2003. — Prilog IV. — Poglavlje 2. — Posebni mehanizam — Uvoz patentiranog farmaceutskog proizvoda — Obveza davanja prethodne obavijesti)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd protiv Sigma Pharmaceuticals plc
   (Predmet C-539/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Akt o pristupanju Europskoj uniji iz 2003. - Prilog IV. - Poglavlje 2. - Posebni mehanizam - Uvoz patentiranog farmaceutskog proizvoda - Obveza davanja prethodne obavijesti))
   (2015/C 118/10)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd

      Tuženik: Sigma Pharmaceuticals plc

      Izreka

               1.

               Drugi podstavak Posebnog mehanizma predviđenog u poglavlju 2. Priloga IV. Aktu o uvjetima pristupanja Europskoj uniji Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike i prilagodbe Ugovora na kojima se temelji Europska unija treba tumačiti tako da on ne nalaže nositelju patenta ili svjedodžbe o dodatnoj zaštiti odnosno njegovom ovlašteniku da prije nego što se pozove na prava iz prvog podstavka tog mehanizma obavijesti o svojoj namjeri protivljenja planiranom uvozu. Međutim, ako nositelj odnosno njegov ovlaštenik ne izrazi svoju namjeru tijekom razdoblja mirovanja od mjesec dana, predviđenog u drugom podstavku navedenog mehanizma, osoba koja namjerava uvesti farmaceutski proizvod može legitimno zatražiti od nadležnih tijela odobrenje za uvoz tog proizvoda i, prema potrebi, obaviti uvoz i stavljanje u promet. Navedeni posebni mehanizam uskraćuje nositelju patenta ili SDZ-a odnosno njegovu ovlašteniku mogućnost da se pozove na prava iz prvog podstavka tog mehanizma u odnosu na uvoz i stavljanje u promet farmaceutskog proizvoda koji su obavljeni prije izražavanja te namjere.

               2.

               Drugi podstavak specifičnog mehanizma treba tumačiti tako da se obavijest treba uputiti nositelju patenta ili svjedodžbe o dodatnoj zaštiti odnosno njegovu ovlašteniku jer taj pojam označava svaku osobu koja zakonito raspolaže pravima dodijeljenima nositelju patenta ili svjedodžbe o dodatnoj zaštiti.

               3.

               Drugi podstavak Posebnog mehanizma treba tumačiti tako da ta odredba ne nalaže osobi koja namjerava uvesti ili staviti u promet predmetni farmaceutski proizvod da osobno da obavijest, ako je iz te obavijesti moguće jasno identificirati tu osobu.

      (1)  SL C 9, 11.1.2014.


title: Predmet T-348/14: Tužba podnesena 14. svibnja 2014. – Yanukovych protiv Vijeća

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/40

         Tužba podnesena 14. svibnja 2014. – Yanukovych protiv Vijeća
   (Predmet T-348/14)
   2014/C 253/54
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Donjeck, Ukrajina) (zastupnik: T. Beazley, QC)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 66, str. 26.), kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2014/216/ZVSP od 14. travnja 2014. (SL L 111, str. 91.) i Uredbom Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. (SL L 66, str. 1.) o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EU) br. 381/2014 od 14. travnja 2014. (SL L 111, str. 33.), u dijelu u kojemu se primjenjuju na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da Vijeće Europske unije (u daljnjem tekstu: Vijeće) nije imalo valjanu pravnu osnovu za Odluku i Uredbu. Argumenti u prilog tužbenog razloga uključuju (a) činjenicu da Odlukom nisu bili ispunjeni uvjeti da se Vijeće/pozove na članak 29. UEU-a. Između ostalog: (i) ciljeve na koje se Vijeće izričito pozvalo (konsolidacija vladavine prava i poštovanje ljudskih prava u Ukrajini) Vijeće, koje je zatim navelo razloge za uvrštavanje na popis (povezanost s navodnom pronevjerom ukrajinskih državnih sredstava i njihovim nezakonitim prijenosom izvan Ukrajine, što tužitelj osporava) a koji nisu u skladu s i ne poštuju navedene ili relevantne ciljeve iz članka 21. UEU-a, u stvarnosti, ne može postići . (ii) Odluka i Uredba protivne su drugim relevantnim ciljevima iz članka 21. utoliko što nisu „učvr[stile] i pod[uprle] demokracij[u] ... [i] načel[a] međunarodnog prava”, posebice pogrešno tvrdeći i postupajući na način da je legitimni i demokratski izabrani predsjednik Ukrajine, predsjednik Yanukovich, „bivši predsjednik”, suprotno ukrajinskom i međunarodnom pravu, i pružajući potporu „privremenom predsjedniku i vladi”, koji nisu bili zakonito i demokratski izabrani, i koji su vlast kojom raspolažu preuzeli povremenom nezakonitom uporabom sile protivno vladavini prava, demokratskim načelima i međunarodnom pravu. (b) Uvjeti za pozivanje na članak 215 UFEU-a nisu bili ispunjeni jer nije postojala valjana odluka u skladu s Poglavljem 2. Glave V. UEU-a. (c) Nije postojala dovoljna veza da bi se članak 215. UFEU-a primijenio protiv tužitelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da je Vijeće zloporabilo svoje ovlasti. Stvarni cilj Vijeća u provedbi Odluke (i, prema tome, Uredbe) bio je u biti pokušaj pridobivanja „privremene vlade” Ukrajine kako bi Ukrajina zadržala bliske veze s EU-om (takve bliske veze odbio je demokratski izabrani predsjednik Ukrajine i njegova vlada), a ne razlozi navedeni u uvodu Odluke i Uredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da je Vijeće povrijedilo obvezu obrazlaganja. Obrazloženje u Odluci i Uredbi za uvrštenje tužitelja (osim što je pogrešno) je šablonsko, neprimjereno i nedovoljno podrobno.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da tužitelj ne ispunjava navedene kriterije za uvrštenje osobe na popis u mjerodavnom trenutku. Između ostalog, Vijeće nije pružilo relevantne podatke da, koliko je njemu poznato, tužitelj (a) u tom trenutku nije od strane bilo kojeg pravosudnog ili drugog relevantnog tijela bio identificiran kao odgovoran za pronevjeru ukrajinskih državnih sredstava ili njihov nezakonit prijenos, i (b) u tom trenutku nije bio predmetom istrage za umiješanost u kaznena djela u vezi s pronevjerom ukrajinskih državnih sredstava i njihovim nezakonitim prijenosom u inozemstvo.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni uključivanjem tužitelja u sporne mjere. Između ostalog, Vijeće nije raspolagalo nikakvim i, u svakom slučaju, nikakvim „konkretnim” dokazima koji bi ukazivali na to da su optužbe protiv tužitelja bile „materijalno točne”, te se pogrešno oslonilo na tvrdnje nezakonite takozvane „privremene vlade” koja je nastojala prisvojiti vlast, te je imala jasnu pobudu za iznošenje takvih optužbi u nezakonite svrhe.

               6.

               Šesti tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da je povrijeđeno tužiteljevo pravo na obranu i/ili da mu je bilo uskraćeno pravo na djelotvornu sudsku zaštitu. Između ostalog, Vijeće tužitelju nije dalo cjelovito obrazloženje, uključujući sve dokaze koji ga terete, niti mu je/dalo precizne informacije i/dokumente, tako da je ovu tužbu bio prisiljen podnijeti u nepravedno kratkom roku.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da je povrijeđeno tužiteljevo pravo na vlasništvo iz članka 17. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima time što, između ostalog, mjere ograničavanja predstavljaju nepravedno i neproporcionalno ograničavanje tog prava.


title: Predmet C-469/16: Tužba podnesena 27. srpnja 2016. – Mauro Infante protiv Talijanske Republike

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/4

         Tužba podnesena 27. srpnja 2016. – Mauro Infante protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-469/16)
   (2017/C 095/08)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Mauro Infante (zastupnik: M. Iervolino, odvjetnik)

      Tuženik: Talijanska Republika
   Rješenjem od 13. prosinca 2016. Sud (deseto vijeće) presudio je da je Sud Europske unije očito nenadležan za odlučivanje o tužbi i naložio da M. Infante snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-272/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – K. M. Zyla protiv Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – K. M. Zyla protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-272/17)
   (2017/C 277/36)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: K. M. Zayla

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 45. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi propis države članice prema kojemu radnik – koji je u skladu s Uredbom br. 1408/71 (1) ili Uredbom br. 883/2004 (2) samo tijekom dijela kalendarske godine osiguran u sustavu socijalnog osiguranja te države članice – prilikom naplate odgovarajućih doprinosa osiguranja ima pravo samo na dio općeg odbitka koji se odnosi na doprinose, a koji se određuje prorata temporis proporcionalno razdoblju osiguranja, ako taj radnik tijekom preostalog dijela kalendarske godine u toj državi članici nije osiguran u sustavu socijalnog osiguranja, u tom razdoblju živi u drugoj državi članici i ostvario je (gotovo) sve svoje godišnje prihode u prvonavedenoj državi članici?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar Zajednice (SL 1971., L 149, str.2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2004., L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)


title: Predmet C-529/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. listopada 2016. uputio Finanzgerichts München (Njemačka) – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH protiv Hauptzollamt München

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. listopada 2016. uputio Finanzgerichts München (Njemačka) – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH protiv Hauptzollamt München
   (Predmet C-529/16)
   (2017/C 030/19)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt München

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li u skladu s odredbama članka 28. i dalje Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (1), kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ) br. 2700/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2000. (2) određivanje carinske vrijednosti na temelju dogovorene transakcijske cijene koja se sastoji iz prvotno izračunatog i prijavljenog iznosa i paušalnog usklađenja po isteku obračunskog razdoblja pri čemu se koristi ključ za raspodjelu, neovisno o tome mora li deklarant na kraju obračunskog razdoblja dodatno platiti matičnom društvu ili od njega primiti određeni iznos?

               2.

               Ako da:
               Može li se carinska vrijednost provjeriti odnosno utvrditi na temelju pojednostavljenih pristupa ako treba priznati učinke naknadnih usklađivanja transakcijskih cijena (ulazno i silazno)?

      (1)  SL L 302, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)

      (2)  SL L 311, str. 17.


title: Predmet C-523/12: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italija) — Dirextra Alta Formazione Srl protiv Regione Puglia (Zahtjev za prethodnu odluku — Sloboda pružanja usluga — Javne potpore koje sufinancira Europski socijalni fond, a namijenjene su studentima upisanima na poslijediplomsku specijalizaciju — Regionalni propis koji za svrhu ima poboljšanje izobrazbe na lokalnoj razini i kojim se ograničava dodjela stipendija uvjetima koji se primjenjuju na operatore koji organiziraju poslijediplomske studije — Uvjet neprekinutog desetogodišnjeg iskustva)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/15

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italija) — Dirextra Alta Formazione Srl protiv Regione Puglia
   (Predmet C-523/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda pružanja usluga - Javne potpore koje sufinancira Europski socijalni fond, a namijenjene su studentima upisanima na poslijediplomsku specijalizaciju - Regionalni propis koji za svrhu ima poboljšanje izobrazbe na lokalnoj razini i kojim se ograničava dodjela stipendija uvjetima koji se primjenjuju na operatore koji organiziraju poslijediplomske studije - Uvjet neprekinutog desetogodišnjeg iskustva)
   2014/C 45/27
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dirextra Alta Formazione Srl

      Tuženik: Regione Puglia

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Tumačenje članaka 56., 101. i 107. UFEU-a — Tumačenje članaka 9. i 10. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i članaka 11. i 14. Povelje o temeljnim pravima Europske unije — Načela proporcionalnosti i nediskriminacije — Javne potpore koje sufinancira Europski socijalni fond, a namijenjene su studentima upisanim na poslijediplomske magistarske programe — Regionalni propis koji za svrhu ima poboljšanje izobrazbe na lokalnoj razini i kojim se dodjela stipendija uvjetuje profesionalnom razinom subjekata koji organiziraju magistarske programe — Subjekt koji ima traženo iskustvo koje se odnosi na broj sati obavljene nastave, ali isto nije ostvario u predviđeno vrijeme i na predviđeni način

      Izreka

   Članak 56. UFEU-a treba tumačiti u smislu da njemu nije protivan nacionalni propis, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se od visokoškolskih ustanova u koje se namjeravaju upisati studenti koji traže regionalnu stipendiju financiranu prije svega iz Europskog socijalnog fonda zahtjeva da dokažu desetogodišnje iskustvo, u slučaju kad te ustanove nisu ni sveučilišta priznata nacionalnim pravom ni ustanove koji provode priznate magistarske programe.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet T-618/14: Tužba podnesena 18. kolovoza 2014. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik meksičkog taca)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/25

         Tužba podnesena 18. kolovoza 2014. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik meksičkog taca)
   (Predmet T-618/14)
   2014/C 351/32
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Grupo Bimbo, SAB de CV (Ciudad de México, Meksiko) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 3. lipnja 2014. u predmetu R 2449/2013-2 jer nije u skladu s pravom i ne poštuje važeće pravne odredbe o žigu Zajednice; da zatim donese presudu u skladu sa zahtjevima sadržanima u ovoj tužbi s obzirom na dostatan svojstven razlikovni karakter trodimenzionalnog žiga za koji je podnesena prijava; da prihvati ovu tužbu i naloži registraciju trodimenzionalnog žiga Zajednice br. 1 1 74  805u razredu 30 međunarodne klasifikacije jer je to zakonito i osnovano;

               —

               kada prihvati ovu tužbu i navedeni žig bude registriran, naloži tuženiku snošenje troškova postupka i povrat pristojbi za žalbu plaćenih OHIM-u.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: trodimenzionalni žig u obliku meksičkog taca za proizvode iz razreda 30 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 7 48  051

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-610/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 14. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Brein protiv Ziggo BV, XS4ALL Internet BV (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno i industrijsko vlasništvo — Direktiva 2001/29/EZ — Usklađivanje određenih aspekata autorskog i drugih srodnih prava — Članak 3. stavak 1. — Priopćavanje javnosti — Pojam — Internetska platforma za razmjenu datoteka — Dijeljenje zaštićenih datoteka, bez ovlaštenja nositelja)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 14. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stichting Brein protiv Ziggo BV, XS4ALL Internet BV
   (Predmet C-610/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno i industrijsko vlasništvo - Direktiva 2001/29/EZ - Usklađivanje određenih aspekata autorskog i drugih srodnih prava - Članak 3. stavak 1. - Priopćavanje javnosti - Pojam - Internetska platforma za razmjenu datoteka - Dijeljenje zaštićenih datoteka, bez ovlaštenja nositelja))
   (2017/C 277/09)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Stichting Brein

      Tuženici: Ziggo BV, XS4ALL Internet BV

      Izreka

   Pojam „priopćavanje javnosti” u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti na način da obuhvaća, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, stavljanje na raspolaganje i upravljanje na internetu platformom za razmjenu datoteka koja, indeksacijom metapodataka koji se odnose na zaštićena djela i omogućavanjem sredstva za pretraživanje, omogućuje korisnicima te platforme da lokaliziraju djela i da ih dijele u okviru mreže ravnopravnih članova (peer-to-peer).

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet C-2/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. siječnja 2017. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Instituto Nacional de la Seguridad Social protiv Tesorería General de la Seguridad Social i Jesús Crespo Rey

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/33

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. siječnja 2017. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Instituto Nacional de la Seguridad Social protiv Tesorería General de la Seguridad Social i Jesús Crespo Rey
   (Predmet C-2/17)
   (2017/C 104/47)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Druge stranke u postupku: Tesorería General de la Seguridad Social, Jesús Crespo Rey

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li smatrati da su iz izraza „osnovica za plaćanje doprinosa u Španjolskoj koja je vremenski najbliža referentnom razdoblju”, na koji upućuje Prilog XI. [G.2] [Španjolska, stavak 2.] Uredbi (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (1), isključene osnovice za plaćanje doprinosa koje proizlaze iz primjene nacionalne španjolske odredbe prema kojoj radnik migrant koji se vratio u državu članicu čiji je državljanin, a čiji su posljednji stvarni doprinosi u Španjolskoj viši od minimalnih osnovica, može samo potpisati sporazum kojim se doprinosi održavaju u skladu s minimalnim osnovicama dok bi, da je riječ o radniku koji nije migrirao, imao mogućnost potpisivanja takvog sporazuma kojim se određuju više osnovice?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i u skladu s Prilogom XI. [G.2] [Španjolska, stavak 2.] Uredbi (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004., čini li prikladan pravni lijek za popravljanje štete prouzročene radniku migrantu to da se uzmu u obzir uredno prilagođeni posljednji stvarni doprinosi u Španjolskoj i da se razdoblje plaćanje doprinosa sukladno sporazumu o održavanju doprinosa smatra neutralnim razdobljem ili razdobljem prekida?

      (1)  SL 2004. L 166, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)


title: Predmet C-100/15 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 14. travnja 2016. – Netherlands Maritime Technology Association protiv Europske komisije, Kraljevine Španjolske (Žalba — Državne potpore — Sustav prijevremene amortizacije vrijednosti određene imovine stečene financijskim najmom — Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Nepokretanje službenog istražnog postupka — Nedostatnost i nepotpunost istrage — Obveza obrazlaganja — Selektivnost)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/19

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 14. travnja 2016. – Netherlands Maritime Technology Association protiv Europske komisije, Kraljevine Španjolske
      (Predmet C-100/15 P) (1)

      ((Žalba - Državne potpore - Sustav prijevremene amortizacije vrijednosti određene imovine stečene financijskim najmom - Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Nepokretanje službenog istražnog postupka - Nedostatnost i nepotpunost istrage - Obveza obrazlaganja - Selektivnost))
      (2016/C 211/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Netherlands Maritime Technology Association (zastupnici: K. Struckmann, Rechtsanwalt, G. Forwood, barrister)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn i P. Němečková, agenti), Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Sampol Pucurull, agent)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu Netherlands Maritime Technology Association nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet C-531/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Marktgemeinde Straßwalchen i dr. protiv Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend (Okoliš — Direktiva 85/337/EEZ — Procjena utjecaja određenih javnih i privatnih projekata na okoliš — Projekti koji moraju ili ne moraju biti predmet procjene — Istraživačka bušenja — Točka 14. Priloga I. — Pojam „vađenja nafte i prirodnog plina u komercijalne svrhe”  — Obveza procjene prilikom vađenja određene količine plina — Točka 2. podtočka (d) Priloga II. — Pojam „dubinskih bušenja”  — Točka 1. Priloga III. — Pojam „kumuliranja s drugim projektima” )

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Marktgemeinde Straßwalchen i dr. protiv Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
   (Predmet C-531/13) (1)

   ((Okoliš - Direktiva 85/337/EEZ - Procjena utjecaja određenih javnih i privatnih projekata na okoliš - Projekti koji moraju ili ne moraju biti predmet procjene - Istraživačka bušenja - Točka 14. Priloga I. - Pojam „vađenja nafte i prirodnog plina u komercijalne svrhe” - Obveza procjene prilikom vađenja određene količine plina - Točka 2. podtočka (d) Priloga II. - Pojam „dubinskih bušenja” - Točka 1. Priloga III. - Pojam „kumuliranja s drugim projektima”))
   (2015/C 118/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinze Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer, Siegfried Zieher

      Tuženik: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      uz sudjelovanje: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Izreka

               1.

               Točku 14. Priloga I. Direktivi Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni utjecaja određenih javnih i privatnih projekata na okoliš, kako je izmijenjena Direktivom 2009/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009., treba tumačiti tako da istraživačko bušenje, poput onoga iz glavnog postupka, u okviru kojega se planira testno vađenje prirodnog plina i nafte kako bi se utvrdila komercijalna isplativost nalazišta, nije obuhvaćeno područjem primjene te odredbe.

               2.

               Članak 4. stavak 2. Direktive 85/337, kako je izmijenjena Direktivom 2009/31, u vezi s točkom 2. podtočkom (d) Priloga II. toj direktivi treba tumačiti tako da obveza provedbe procjene utjecaja na okoliš dubinskog bušenja, poput istraživačkog bušenja iz glavnog postupka, može proizići iz te odredbe. Nadležna nacionalna tijela moraju stoga provesti posebno ispitivanje treba li, s obzirom na kriterije iz Priloga III. Direktivi 85/337, kako je izmijenjena Direktivom 2009/31, provesti procjenu utjecaja na okoliš. U okviru toga osobito treba ispitati bi li utjecaj istraživačkih bušenja na okoliš zbog utjecaja drugih projekata mogao biti veći nego da tih projekata nema. Ta ocjena ne može ovisiti o granicama općine.

      (1)  SL C 15, 18.1.2014.


title: Predmet T-163/15: Rješenje Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Delta Group agroalimentare protiv Komisije („Tužba za poništenje — Talijansko tržište mesa peradi — Izvanredne mjere potpore namijenjene rješavanju posebnih problema sektora mesa peradi u Italiji — Izvozne subvencije koje se odnose na izvoz mesa peradi u određene afričke zemlje — Odbijanje zahtjeva za izvanredne mjere koji je podnio tužitelj — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/57

         Rješenje Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Delta Group agroalimentare protiv Komisije
   (Predmet T-163/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Talijansko tržište mesa peradi - Izvanredne mjere potpore namijenjene rješavanju posebnih problema sektora mesa peradi u Italiji - Izvozne subvencije koje se odnose na izvoz mesa peradi u određene afričke zemlje - Odbijanje zahtjeva za izvanredne mjere koji je podnio tužitelj - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”))
   (2016/C 027/74)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Italija) (zastupnik: V. Migliorini, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Schima i D. Nardi, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje dopisa Komisije od 9. veljače 2015. [Réf. Ares (2015) 528512], poslanog kao odgovor na zahtjev tužitelja za donošenje izvanrednih mjera potpore tržištu mesa peradi, na temelju članka 219. stavka 1. ili članka 221. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007. (SL L 347, str. 671.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao nedopuštena.

               2.

               Delta Group agroalimentare Srl snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 178, 1. 6. 2015.


title: Predmet T-11/15: Tužba podnesena 9. siječnja 2015. – Internet Consulting protiv OHIM-a – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/50

      Tužba podnesena 9. siječnja 2015. – Internet Consulting protiv OHIM-a – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)
      (Predmet T-11/15)
      (2015/C 073/61)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Internet Consulting GmbH (Brunico, Italija) (zastupnici: L. Miori i A. Bertella, odvjetnici)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (Bolzano, Italija)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Sporni žig u pitanju: verbalni žig „SUEDTIROL” – Žig Zajednice br. 2 826 931

         Postupak pred OHIM-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka proširenog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. listopada 2014. u predmetu R 574/2013-G

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi ili u potpunosti preinači pobijanu odluku proširenog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. listopada 2014. dostavljenu 13. studenoga 14, tako da, u svakom slučaju, odbije zahtjev za poništenje žiga Zajednice Suedtirol koji je podnijela Provincia Autonoma di Bolzano;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova nastalih u dvama postupcima pred OHIM-om i troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda i/ili pogrešna primjena članaka 5. i 56. Uredbe EZ br. 207/2009,

                  —

                  povreda i pogrešna primjena članaka 7. stavka 1. točke (c), 12. i 52. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet T-470/14: Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (ELITEPAD) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice ELITEPAD — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/30

         Presuda Općeg suda od 22. listopada 2015. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (ELITEPAD)
   (Predmet T-470/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice ELITEPAD - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 406/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Sjedinjene Države) (zastupnici: T. Raab i H. Lauf, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. ožujka 2014. (predmet R 884/2013-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog žiga ELITEPAD kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Hewlett Packard Development Company LP snošenje troškova.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014.


title: Predmet T-326/15: Rješenje Općeg suda od 20. travnja 2016. – Dima protiv EUIPO-a (Oblik kutije koja se sastoji od dvije otvorene kocke) („Žig Europske unije — Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije — Oblik kutije koja se sastoji od dvije otvorene kocke — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/21

         Rješenje Općeg suda od 20. travnja 2016. – Dima protiv EUIPO-a (Oblik kutije koja se sastoji od dvije otvorene kocke)
   (Predmet T-326/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije - Oblik kutije koja se sastoji od dvije otvorene kocke - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”))
   (2016/C 222/25)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: T. Kerkhoff, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: A. Graul i A. Schifko, potom A. Graul i M. Fischer, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2015. (predmet R 2567/2014-5) koja se odnosi na prijavu za registraciju trodimenzionalnog znaka koji predstavlja oblik kutije koja se sastoji od dvije otvorene kocke kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Dima Verwaltungs GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet T-618/16: Rješenje Općeg suda od 24. travnja 2017. – Dreimane protiv Komisije („Tužba za poništenje i naknadu štete — Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Prijenos nacionalnih mirovinskih prava — Izračun mirovinskog staža — Članak 90. stavak 2. Pravilnika — Rok — Očita nedopuštenost”)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/19

         Rješenje Općeg suda od 24. travnja 2017. – Dreimane protiv Komisije
   (Predmet T-618/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje i naknadu štete - Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Prijenos nacionalnih mirovinskih prava - Izračun mirovinskog staža - Članak 90. stavak 2. Pravilnika - Rok - Očita nedopuštenost”))
   (2017/C 202/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sandra Dreimane (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: J. Ābiks, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i L. Radu Bouyon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluke Komisije kojom je određeno priznavanje godina mirovinskog staža koje valja uzeti u obzir u mirovinskom sustavu Europske unije povodom zahtjeva za prijenos prava na mirovinu koje je tužitelj stekao prije svog stupanja na dužnost u službu Unije te, s druge strane, za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog Komisijinog nepoštovanja razumnog roka pri obradi tog zahtjeva za prijenos.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak o zahtjevu za intervenciju Vijeća Europske unije.

               3.

               Sandra Dreimane snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 371, od 10.10.2016. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-48/16 i prenesen Općem sudu Europske unije 1.9.2016.).


title: Predmet C-412/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2017. uputio Bundesverwaltungsgerichts (Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland protiv Touring Tours und Travel GmbH

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2017. uputio Bundesverwaltungsgerichts (Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland protiv Touring Tours und Travel GmbH
   (Predmet C-412/17)
   (2017/C 330/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tuženik i revident: Bundesrepublik Deutschland

      Tužitelj i protivnik revidenta: Touring Tours und Travel GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Jesu li članku 67. stavku 2. UFEU-a kao i člancima 22. i 23. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama), protivne odredbe nacionalnog prava države članice, kojima se autobusnim prijevoznicima koji obavljaju linijski promet preko unutarnje schengenske granice, u osnovi nalaže da kontroliraju putne dokumente svojih putnika prije prelaska unutarnje granice, kako bi se spriječio prijevoz stranaca bez putovnice i boravišne dozvole na državno područje Savezne Republike Njemačke (1)?
               Posebno:

                           a)

                           Predstavlja li opća zakonska obveza ili upravna obveza usmjerena na pojedine prijevoznike, prema kojoj se strance ne smije prevoziti na državno područje Savezne Republike Njemačke bez potrebne putovnice ili boravišne dozvole, koja se može ispuniti samo kontrolom putnih isprava svih putnika prije prelaska unutarnjih granica, kontrolu osoba na unutarnjim granicama, u smislu članka 22. Zakonika o schengenskim granicama, odnosno valja li je izjednačiti s njome?

                           b)

                           Treba li nametanje obveza navedenih u točki 1. ocjenjivati s obzirom na članak 23. točku (a) Zakonika o schengenskim granicama, iako prijevoznici ne raspolažu „policijskim ovlastima” u smislu te odredbe, te se na iste – time što im država nameće obvezu provođenja kontrola – niti formalno ne prenose javne ovlasti?

                           c)

                           Ako se na pitanje 1.b dade potvrdan odgovor: Krije li se iza kontrola koje se zahtijevaju od prijevoznika s obzirom na kriterije iz članka 23. točke (a) druge rečenice Zakonika o schengenskim granicama, nedopuštena mjera učinka istovjetna graničnoj kontroli?

                           d)

                           Treba li nametanje obveza navedenih u točki 1., u dijelu u kojem se odnose na autobusne prijevoznike koji obavljaju linijski promet, ocjenjivati u skladu s člankom 23.točkom (b) Zakonika o schengenskim granicama, prema kojemu ovlaštenje prijevoznika da provode sigurnosne provjere u lukama i zračnim lukama ne utječe na postojanje graničnih kontrola na unutarnjim granicama? Da li iz toga proizlazi nedopuštenost kontrola u smislu pitanja 1. i izvan luka i zračnih luka, ako iste ne predstavljaju sigurnosne provjere i ne provode se i nad osobama koje putuju unutar države članice?

               2.

               Dopuštaju li članci 22. i 23. Zakonika o schengenskim granicama nacionalne propise prema kojima se u svrhu poštovanja obveze protiv autobusnog prijevoznika mogu izreći zabrana i novčana kazna, ako su se zbog neprovedenih kontrola na državno područje Savezne Republike Njemačke prevozili i stranci bez putovnice i dozvole boravka?

      (1)  SL. L 77., str. 1.


title: Predmet C-555/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. listopada 2015. uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugal) – Bernard Jean Marie Gabarel protiv Fazenda Pública

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. listopada 2015. uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugal) – Bernard Jean Marie Gabarel protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-555/15)
   (2016/C 016/25)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bernard Jean Marie Gabarel

      Tuženik: Fazenda Pública

      Prethodna pitanja

               A)

               Treba li, za potrebe tumačenja članka 132. stavka 1. točke (c) Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006., nekonvencionalne terapije, osobito osteopatiju, smatrati zdravstvenom (paramedicinskom) djelatnošću?

               B)

               Treba li poreznog obveznika koji je u skladu s nacionalnim zakonodavstvom ovlašten obavljati paramedicinsku djelatnost poput fizioterapije, ali koji u izvršavanju svoje profesionalne djelatnosti u zdravstvu provodi, zajedno ili komplementarno, terapije koje su svojstvene i fizioterapiji i osteopatiji, smatrati, za potrebe članka 132. stavka 1. točke (c) Direktive Vijeća 2006/112/EZ, i prema tome za potrebe članka 9. Zakonika o PDV-u, stručnjakom koji u cijelosti obavlja paramedicinsku djelatnost i koji je stoga oslobođen od plaćanja PDV-a?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)