title: Predmet T-788/19: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack) (Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije Sakkattack – Raniji verbalni međunarodni žigovi ATTACK i Body Attack te raniji figurativni žig Body Attack SPORTS NUTRITION – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/46

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack)
      (Predmet T-788/19) (1)

      (Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Sakkattack - Raniji verbalni međunarodni žigovi ATTACK i Body Attack te raniji figurativni žig Body Attack SPORTS NUTRITION - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 433/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: S. Labesius, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Maria Sakkari (Nikozija, Cipar) (zastupnik: M. Nikolaraki, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. kolovoza 2019. (spojeni predmeti R 2432/2018-4 i R 2562/2018-4), u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Body Attack Sports Nutrition i M. Sakkari.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 10, 13. 1. 2020.


title: Predmet T-818/19: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Dvectis CZ/EUIPO – Yado (Potporni jastuk) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja potporni jastuk – Raniji dizajn Zajednice – Razlog ništavosti – Nepostojanje individualnog karaktera – Upućeni korisnik – Stupanj slobode dizajnera – Nepostojanje različitog ukupnog dojma – Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Obveza obrazlaganja”)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/47

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Dvectis CZ/EUIPO – Yado (Potporni jastuk)
      (Predmet T-818/19) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja potporni jastuk - Raniji dizajn Zajednice - Razlog ništavosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Upućeni korisnik - Stupanj slobode dizajnera - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 433/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Češka Republika) (zastupnik: J. Svojanovská, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Yado s.r.o. (Handlová, Slovačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. rujna 2019. (predmet R 513/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje dizajna ništavim između društava Yado i Dvectis CZ.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Dvectis CZ s.r.o. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet T-847/19: Presuda Općeg suda od 5. listopada 2020. – X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Zahtjev za registraciju verbalnog žiga Europske unije PAX – Raniji figurativni žigovi Europske unije i raniji međunarodni figurativni žigovi SPAX – Relativni razlog za odbijanje – Dominantni element – Nepostojanje neutralizacije – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 2072009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Vremenska primjena zakona”)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/48

      Presuda Općeg suda od 5. listopada 2020. – X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)
      (Predmet T-847/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za registraciju verbalnog žiga Europske unije PAX - Raniji figurativni žigovi Europske unije i raniji međunarodni figurativni žigovi SPAX - Relativni razlog za odbijanje - Dominantni element - Nepostojanje neutralizacije - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 2072009 (sada članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Vremenska primjena zakona”)
      (2020/C 433/60)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Njemačka) (zastupnik: H. Hillers, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Altenloh, Brinck & Co. GmbH & Co. KG (Ennepetal, Njemačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. rujna 2019. (predmet R 2324/2018-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Altenloh, Brinck & Co. i X-cen-tek.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu X-cen-tek GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-851/19: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (SAKKATTACK) (Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije SAKKATTACK – Raniji verbalni međunarodni žigovi ATTACK i Body Attack te raniji figurativni žig Body Attack SPORTS NUTRITION – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/48

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (SAKKATTACK)
      (Predmet T-851/19) (1)

      (Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije SAKKATTACK - Raniji verbalni međunarodni žigovi ATTACK i Body Attack te raniji figurativni žig Body Attack SPORTS NUTRITION - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)
      (2020/C 433/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: S. Labesius, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Maria Sakkari (Nikozija, Cipar) (zastupnik: M. Nikolaraki, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. listopada 2019. (predmet R 2560/2018-4), u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Body Attack Sports Nutrition i M. Sakkari.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 61, 24. 2. 2020.


title: Predmet T-2/20: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE – Raniji nacionalni verbalni žig BIOPLAK – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/49

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE)
      (Predmet T-2/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE - Raniji nacionalni verbalni žig BIOPLAK - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 433/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: S. Correa Rodríguez, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i E. Śliwińska, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG (Emmerich, Njemačka)

         Predmet

      Žalba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. listopada 2019. (predmet R 418/2019-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Laboratorios Ern i Bio-tec Biologische Naturverpackungen.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Laboratorios Ern, SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-49/20: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije ROBOX – Raniji verbalni žig Europske unije OROBOX – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Neovisna potkategorija proizvoda – Uzimanje u obzir opisnog elementa – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/50

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX)
      (Predmet T-49/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije ROBOX - Raniji verbalni žig Europske unije OROBOX - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Neovisna potkategorija proizvoda - Uzimanje u obzir opisnog elementa - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2020/C 433/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Rothenberger AG (Kelkheim, Njemačka) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: G. Sakalaitė-Orlovskienė, J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Paper Point S.n.c. di Daria Fabbroni e Simone Borghini (Arezzo, Italija)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. listopada 2019. (predmet R 210/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Paper Point i Rothenberger.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Rothenberger AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 87, 16. 3. 2020.


title: Predmet T-180/20: Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Sharpston/Vijeće i Konferencija predstavnika vlada država članica („Tužba za poništenje – Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije – Izjava Konferencije predstavnika vlada država članica o posljedicama povlačenja Ujedinjene Kraljevine za nezavisne odvjetnike Suda – Akt koji se ne može pobijati – Nedopuštenost”)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/50

      Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Sharpston/Vijeće i Konferencija predstavnika vlada država članica
      (Predmet T-180/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije - Izjava Konferencije predstavnika vlada država članica o posljedicama povlačenja Ujedinjene Kraljevine za nezavisne odvjetnike Suda - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”)
      (2020/C 433/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburg) (zastupnici: N. Forwood, J. Robb, barristers, i H. Mercer, QC)

         Tuženici: Vijeće Europske unije, Konferencija predstavnika vlada država članica (zastupnici: M. Bauer, R. Meyer i A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično poništenje Izjave Konferencije predstavnika vlada država članica o posljedicama povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije za nezavisne odvjetnike Suda Europske unije od 29. siječnja 2020.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje.

                  2.

                  Eleanor Sharpston snosit će vlastite troškove i troškove Vijeća Europske unije i Konferencije predstavnika vlada država članica.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-184/20: Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Sharpston/Sud Europske unije („Tužba za poništenje – Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije – Pismo predsjednika Suda kojim se države članice pozivaju da imenuju nezavisnog odvjetnika – Akt koji se ne može pobijati – Nedopuštenost”)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/51

      Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Sharpston/Sud Europske unije
      (Predmet T-184/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije - Pismo predsjednika Suda kojim se države članice pozivaju da imenuju nezavisnog odvjetnika - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”)
      (2020/C 433/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburg) (zastupnik: N. Forwood, barrister)

         Tuženik: Sud Europske unije (zastupnici): J. Inghelram i Á. Almendros Manzano, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke sadržane u pismu predsjednika Suda od 31. siječnja 2010. upućenom predsjedniku Vijeća Europske unije, kojim se države članice pozivaju da imenuju nezavisnog odvjetnika na mjesto koje trenutačno zauzima tužiteljica.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Eleanor Sharpston će snositi vlastite troškove, kao i troškove Suda Europske unije.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-550/20: Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Sharpston/Vijeće i predstavnici vlada država članica („Tužba za poništenje – Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije – Odluka predstavnika vlada država članica o imenovanju nezavisnog odvjetnika Suda – Akt koji se ne može pobijati – Očita nedopuštenost”)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/51

      Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2020. – Sharpston/Vijeće i predstavnici vlada država članica
      (Predmet T-550/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije - Odluka predstavnika vlada država članica o imenovanju nezavisnog odvjetnika Suda - Akt koji se ne može pobijati - Očita nedopuštenost”)
      (2020/C 433/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luksemburg) (zastupnici: N. Forwood, barrister, i J. Flynn, QC)

         Tuženici: Vijeće Europske unije, predstavnici vlada država članica (zastupnici: M. Bauer, R. Meyer i A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično poništenje Odluke (EU) 2020/1251 predstavnika vlada država članica od 2. rujna 2020. o imenovanju triju sudaca i jednog nezavisnog odvjetnika Suda (SL 2020., L 292, str. 1.), u dijelu u kojem se odnosi na imenovanje Athanasiosa Rantosa kao nezavisnog odvjetnika Suda.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje.

                  2.

                  Eleanor Sharpston snosit će vlastite troškove i troškove Vijeća Europske unije i predstavnika vlada država članica, uključujući troškove nastale u okviru postupka privremene pravne zaštite pred Općim sudom i Sudom u predmetima T-550/20 R, C-423/20 P(R) i C-424/20 P(R).

         (1)  SL C 348, 10. 10. 2020.


title: Predmet T-575/20: Tužba podnesena 11. rujna 2020. – OD/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/52

      Tužba podnesena 11. rujna 2020. – OD/Komisija
      (Predmet T-575/20)
      (2020/C 433/67)
      Jezik postupka: slovenski

         Stranke

         Tužitelj: OD (zastupnik: V. Cukrov, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi u cijelosti Provedbenu odluku Komisije (EU) 2020/1025 od 13. srpnja 2020. o primjenjivosti članka 34. Direktive 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća na željeznički prijevoz tereta u Sloveniji (priopćena pod brojem dokumenta C(2020) 4540) (SL 2020., L 226, str. 5.; u daljnjem tekstu: pobijana odluka), kako u pogledu članka 1. u skladu s kojim se Direktiva 2014/25/EU i dalje primjenjuje na ugovore koje dodjeljuju javni naručitelji i kojima je namjena omogućavanje obavljanja usluga željezničkog prijevoza tereta na državnom području Slovenije, tako i u pogledu članka 2. u skladu s kojim je ta odluka upućena Republici Sloveniji.

                  —

                  naloži Europskoj komisiji plaćanje svih troškova postupka, uključujući tužiteljeve troškove, kako su navedeni u troškovniku, u roku od 15 dana od dana objave presude, u slučaju kašnjenja zajedno sa zakonskim zateznim kamatama koje počinju teći nakon isteka tog 15-dnevnog roka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na materijalnoj nezakonitosti pobijane odluke zbog pogrešno navedenog adresata:

                              —

                              tuženik je u članku 2. pobijane odluke naveo da je njezin adresat Republika Slovenija, iako je tužitelj bio jedini sudionik u postupku pred tuženikom te je osim toga zahtijevao da se kao adresati odluke navedu tužitelj i Republika Slovenija.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na formalnoj nezakonitosti pobijane odluke:

                              —

                              tuženik nije pozvao tužitelja na podnošenje dodatnih potrebnih podataka te je u njihovoj odsutnosti donio pogrešnu odluku na temelju koje predmetno tržište (proizvoda) ne uključuje cestovni prijevoz tereta, čime je povrijedio pravo na dobru upravu;

                              —

                              tuženik nije u dovoljnoj mjeri obrazložio pobijanu odluku u vezi s trećim, četvrtim i petim tužbenim razlogom jer tom odlukom nije izraženo stajalište o tuženikovim prethodnim odlukama koje idu u prilog tužitelju, čime je počinio bitnu povredu postupovnih pravila.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na materijalnoj nezakonitosti pobijane odluke zbog pogrešne definicije predmetnog tržišta (proizvoda):

                              —

                              tuženik je predmetno tržište (proizvoda), protivno vlastitoj praksi (primjerice Provedbena odluka Komisije (EU) 2017/132 od 24. siječnja 2017.) ograničio na tržište željezničkog prijevoza, umjesto da uključuje tržište željezničkog, cestovnog i zračnog prijevoza;

                              —

                              tuženik je time povrijedio načelo jednakog postupanja i zabrane diskriminacije na tužiteljevu štetu, s obzirom na to da je u bitno usporedivom slučaju navedenom u prethodnoj alineji odlučio u korist ulagača, dok je zahtjev ovog tužitelja odbio.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na materijalnoj nezakonitosti pobijane odluke zbog pogrešne definicije zemljopisnog tržišta:

                              —

                              tuženik je neopravdano ograničio zemljopisno tržište na državno područje Republike Slovenije na temelju pogrešnog tumačenja sadržaja Posebnog izvješća br. 8/2016 naslovljenog „Željeznički prijevoz tereta u Uniji još uvijek nije na pravom putu” koje je objavio Europski revizorski sud, ne uzevši u obzir tužiteljeve navode i dokaze da on ustvari posluje na međunarodnom tržištu.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na materijalnoj nezakonitosti pobijane odluke zbog neuzimanja u obzir svih čimbenika relevantnih za ocjenu tržišnog natjecanja:

                              —

                              tuženik je u okviru ocjene tržišnog natjecanja uzeo u obzir isključivo tužiteljev tržišni udio, iako je trebao voditi računa o raznim drugim čimbenicima, poput stvarnog i potencijalnog postojanja tržišnog natjecanja u skladu s člankom 34. stavkom 2. Direktive 2014/25/EU; tuženik nije uzeo u obzir okolnost ulaska na tržište četvero novih konkurenata pored troje već postojećih, kao ni činjenicu da će se zbog toga tužiteljev tržišni udio u budućnosti dodatno smanjiti;

                              —

                              uzevši u obzir isključivo tužiteljev tržišni udio, tuženik je pogrešno utvrdio da je taj udio (85,21 %) previsok za zaključak da je tržište otvoreno za natjecanje, iako je u svojoj ranijoj praksi već utvrdio da tržišni udjeli od 86,7 % i 73,6 % nisu previsoki ako se vodi računa o drugim okolnostima (Odluka Komisije 2007/706/EZ od 29. listopada 2007. i Odluka Komisije 2006/422/EZ od 29. listopada 2007.).


title: Predmet T-576/20: Tužba podnesena 17. rujna 2020. – Evropská vodní doprava-sped. i dr./Parlament i Vijeće

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/53

      Tužba podnesena 17. rujna 2020. – Evropská vodní doprava-sped. i dr./Parlament i Vijeće
      (Predmet T-576/20)
      (2020/C 433/68)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Evropská vodní doprava-sped. s. r. o. (Prag, Češka Republika), Konakl s. r. o. (Klíčany, Češka Republika), Eurex AD s. r. o. (Děčín, Češka Republika), Ladislav Říha (Heřmanov, Češka Republika), Vladimír Hurych (Ústí nad Labem, Češka Republika) (zastupnik: A. Verny, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Uredbu (EU) 2020/1054 (1) o izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 i Uredbe (EU) br. 165/2014, donesenu na temelju Direktive (EU) 2018/957 (2), kojom je izmijenjena Direktiva 96/71/EG (3) o upućivanju radnika;

                  —

                  poništi Uredbu (EU) 2020/1055 (4) o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1071/2009, Uredbe (EZ) br. 1072/2009 i Uredbe (EU) 1024/2012, donesenu na temelju Direktive (EU) 2018/957, kojom je izmijenjena Direktiva 96/71/EZ o upućivanju radnika;

                  —

                  poništi Direktivu (EU) 2020/1057 (5) o primjeni direktiva 96/71/EZ i 2014/67/EU te izmjeni Direktive 2006/22/EZ (6), donesenu na temelju Direktive (EU) 2018/957, kojom je izmijenjena Direktiva 96/71/EZ o upućivanju radnika;

                  —

                  u dijelu u kojem se prethodno navedeno utvrdi dopuštenim, primjenjujući po analogiji članak 68. Poslovnika Općeg suda, predmetni postupak spoji s predmetima C-626/18 i C-620/18 u svrhu donošenja zajedničke odluke;

                  —

                  Europskom parlamentu i Vijeću Europske unije naloži snošenje nužnih troškova u skladu s člankom 87. stavkom 2. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.
      U skladu s prva tri tužbena zahtjeva, tužba, koja je pravodobno podnesena, ponajprije se odnosi na zakonodavne odredbe Europskog parlamenta i Vijeća koje su navodno diskriminiratorne i za tužitelje nepovoljne u smislu prava tržišnog natjecanja, a koje su donesene na temelju Direktive (EU) 2018/957 kojom je izmijenjena Direktiva 96/71/EZ o upućivanju radnika.
      Sadržaj prethodno navedenih zakonodavnih akata predstavlja značajnu prednost za sektor cestovnog prijevoza, u obliku „paketa mobilnosti”, u odnosu na i dalje važeće propise koji su obvezujući za tužitelje u skladu s Direktivom (EU) 2018/957.
      Podredno, tužitelji, kao i Republika Poljska u postupku C-626/18 te Republika Mađarska u postupku C-620/18, traže da se Direktivu (EU) 2018/957 djelomično ili, podredno, u cijelosti poništi s obzirom na to da je ta direktiva osnova za navedenu diskriminaciju uslužnog sektora kojem pripadaju tužitelji.

         (1)  Uredba (EU) 2020/1054 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 s obzirom na minimalne zahtjeve u pogledu maksimalnih dnevnih i tjednih vremena vožnje, minimalnih stanki te dnevnih i tjednih razdoblja odmora i Uredbe (EU) br. 165/2014 s obzirom na pozicioniranje s pomoću tahografa (SL. 2020, L 249, str. 1)

         (2)  Direktiva (EU) 2016/97 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. siječnja 2016. o distribuciji osiguranja (SL 2016, L 26, str. 19)

         (3)  Direktiva 96/71/EG Europskog parlamenta i Vijeća 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (SL 1997, L 18, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.)

         (4)  Uredba (EU) 2020/1055 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni uredaba (EZ) br. 1071/2009, (EZ) br. 1072/2009 i (EU) br. 1024/2012 radi njihova prilagođavanja razvoju u sektoru cestovnog prometa (SL 2020, L 249, str. 17)

         (5)  Direktiva (EU) 2020/1057 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o utvrđivanju posebnih pravila u pogledu Direktive 96/71/EZ i Direktive 2014/67/EU za upućivanje vozača u sektoru cestovnog prometa te izmjeni Direktive 2006/22/EZ u vezi sa zahtjevima za provedbu i Uredbe (EU) br. 1024/2012 (SL 2020, L 249, str. 49)

         (6)  Direktiva 2006/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o minimalnim uvjetima za provedbu Uredbi Vijeća (EEZ) br. 3820/85 i (EEZ) br. 3821/85 o socijalnom zakonodavstvu koje se odnosi na aktivnosti cestovnog prijevoza i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 88/599/EEZ (SL 2006., L 102, str. 35.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 3., str. 84.)


title: Predmet T-586/20: Tužba podnesena 24. rujna 2020. – MN/Europol

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/55

      Tužba podnesena 24. rujna 2020. – MN/Europol
      (Predmet T-586/20)
      (2020/C 433/69)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: MN (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 6. ožujka 2020. o neobnavljanju njegovog ugovora na neodređeno vrijeme;

                  —

                  naloži Europolu da mu isplati iznos od 25 000 eura na ime naknade neimovinske štete koju mu je prouzročila pobijana odluka;

                  —

                  naloži Europolu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na nezakonitosti kriterija korištenog da se opravda neobnavljanje tužiteljevog ugovora na neodređeno vrijeme jer se njime ne može utvrditi interes službe.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, podredno iznesen, temelji se na više očitih pogrešaka u ocjeni kojima je zahvaćena pobijana odluka.


title: Predmet T-608/20: Tužba podnesena 29. rujna 2020. – JD/EIB

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/56

      Tužba podnesena 29. rujna 2020. – JD/EIB
      (Predmet T-608/20)
      (2020/C 433/71)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: JD (zastupnik: H. Hansen, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (EIB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku kojom se (i) od tužitelja zahtijeva da potpiše dodatak svojem ugovoru o radu kojim se odriče zajamčenih naknada, i (ii) tužitelja sprječava da stupi u tuženikovu službu ako ne potpiše navedeni dodatak, što se očitovalo (a) tuženikovim dopisom tužitelju od 20. siječnja 2020., ali poslanim tek porukom elektroničke pošte od 23. siječnja 2020., (b) razmjenom poruka elektroničke pošte između tuženika i tužitelja između 29. siječnja 2020. i 7. veljače 2020., i (c) tuženikovim dopisom tužitelju od 3. ožujka 2020.;

                  —

                  poništi odluku nakon upravnog preispitivanja kojom se potvrđuje izvorna odluka, što se očitovalo tuženikovim dopisom tužiteljevu odvjetniku od 18. lipnja 2020., ali poslanim tek porukom elektroničke pošte od 19. lipnja 2020.;

                  —

                  stoga, tuženiku naloži da povuče svoj dopis od 20. siječnja 2020., svoj dopis od 18. lipnja 2020. i priloženi zahtjev da tužitelj potpiše dodatak o kojemu je riječ kao preduvjet stupanja u službu;

                  —

                  ispravi liječničku potvrdu koju je izdao tuženikov liječnik medicine rada, od 10. siječnja 2020., i poslanu tužitelju porukom elektroničke pošte istoga dana, u mjeri u kojoj nije trebala sadržavati odredbu u skladu s kojom postoji već postojeće zdravstveno stanje koje navodno može dovesti do invalidnosti u budućnosti;

                  —

                  i, prije svega, naloži da tuženik dâ tužitelju održivu mogućnost da stupi u EIB-ovu službu, s retroaktivnom plaćom i naknadama od dana stupanja u službu koji je naveden u ugovoru, odnosno 1. veljače 2020., ili, podredno, dodijeli naknadu štete na sljedeći način:

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju isplati naknadu štete u iznosu četverogodišnje plaće odnosno 367 499,52 eura;

                  —

                  u svakom slučaju, naloži isplatu sljedećih naknada štete:

                              —

                              naloži tuženiku da tužitelju plati 20 000 eura na ime neimovinske štete;

                              —

                              naloži tuženiku da tužitelju plati iznos od 2 104,19 eura na ime naknade za troškove selidbe;

                              —

                              naloži tuženiku da tužitelju plati iznos od 15 312,48 eura na ime naknade neisplaćene naknade za nastanjenje;

                              —

                              u svakom slučaju, tuženiku naloži da tužitelju isplati 15 000 eura na ime naknade za pravne troškove nastale u vezi sa savjetima koje je dobio prije pokretanja ovog postupka, u mjeri u kojoj navedeni troškovi nisu uključeni u troškove čiju naknadu tužitelj može tražiti, pri čemu tužitelj izričito zadržava svoje pravo da poveća ovu točku tužbenog zahtjeva u tijeku postupka;

                  —

                  naloži da će troškove snositi isključivo tuženik; i

                  —

                  prizna sva tužiteljeva prava.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka.

                              —

                              Ističe se da je potvrda liječnika medicine rada od 10. siječnja 2020. sadržavala tužiteljeve osobne podatke, što je premašivalo ono što je potrebno objaviti u skladu s primjenjivim regulatornim okvirom.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravnih pravila donesenih za primjenu Ugovorâ.

                              —

                              Ističe se da nije bilo pravne osnove da se tužitelja isključi iz prava na naknadu ili pokrivenosti osiguranjem;

                              —

                              Tužitelj dalje navodi da je tuženik pogrešno protumačio članak 6.-1. Pravilnika o mirovinskom sustavu za osoblje EIB-a time što je primijenio argument koji se temelji na članku 32. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije;

                              —

                              Nadalje, ističe se da tuženikovom tumačenju članka 6.-1. Pravilnika o mirovinskom sustavu za osoblje EIB-a proturječe (i) povijest nastanka teksta i (ii) sama tuženikova komunikacija sa svojim osobljem.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravnih pravila donesenih za primjenu Ugovorâ.

                              —

                              Ovim tužbenim razlogom tužitelj navodi da nije bilo pravne osnove za zahtjev, koji mu je nametnuo tuženik, da potpiše dodatak ugovoru o radu, a na temelju kojega bi se odrekao nekih prava iz područja socijalne sigurnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Ugovorâ i, osobito, različitih odredbi Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                              —

                              Tužitelj navodi da je tuženikovo ponašanje diskriminirajuće i u suprotnosti s člankom 21. stavkom 1. i člankom 34. stavkom 1. Povelje;

                              —

                              Povrijeđena su tužiteljeva postupovna prava na temelju članka 41. i njegovo pravo na pristup dokumentima na temelju članka 42. Povelje;

                              —

                              Nadalje, povrijeđena su i tužiteljeva prava na temelju Povelje na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka.

                              —

                              Tužitelj navodi da medicinska procjena prije zapošljavanja mora biti provedena u obliku medicinske procjene uživo, što nije bio slučaj u ovom predmetu.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na daljnjoj bitnoj povredi postupka.

                              —

                              Ističe se da su osporavanu potvrđujuću odluku donijele osobe koje su navodno djelovale na temelju delegiranih revizijskih ovlasti predsjednika EIB-a, iako nije bilo pravne osnove za takvo delegiranje;

                              —

                              Podredno, pod pretpostavkom da je predsjednik EIB-a mogao valjano delegirati svoje revizijske ovlasti, osporavana potvrđujuća odluka mora biti poništena jer su je donijeli pojedinci koji su se nalazili u sukobu interesa i stoga nisu bili nepristrani. Dakle, postojala je povreda načela dobrog upravljanja i zahtjeva koji proizlaze iz članka 41. Povelje.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, kojim tužitelj upućuje na pravna sredstva koja upotrebljava u ovom predmetu.

                              —

                              Tužitelj ponajprije zahtijeva izvršenje svojeg ugovora odnosno da mu se dopusti da stupi u tuženikovu službu uz retroaktivnu isplatu plaće;

                              —

                              Podredno, tužitelj zahtijeva da mu se dodijeli naknada štete jednaka iznosu plaće za određeno vrijeme koje je ugovoreno između stranaka;

                              —

                              U svakom slučaju odnosno neovisno o tome prihvati li Opći sud tužiteljev glavni ili podredni zahtjev, tužitelj zahtijeva da mu se dodijeli naknada štete za različite štete koje je pretrpio zbog tuženikova ponašanja i nezakonitih odluka.


title: Predmet T-614/20: Tužba podnesena 1. listopada 2020. – Casino, Guichard-Perrachon/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/58

      Tužba podnesena 1. listopada 2020. – Casino, Guichard-Perrachon/Komisija
      (Predmet T-614/20)
      (2020/C 433/72)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Francuska) (zastupnici: O. de Juvigny, A. Sunderland, I. Simic i G. Aubron, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a poništi Odluku Europske komisije C(2020) 5192 final od 23. srpnja 2020.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj se poziva na jedan tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti pobijane odluke jer je donesena na temelju dokumenata koje je Komisija pribavila prilikom ranijih pretraga koje je provela na temelju nezakonitih odluka koje su predmet tužbi za poništenje u predmetima T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon/Komisija, i T-538/19, Casino, Guichard-Perrachon/Komisija.


title: Predmet T-618/20: Tužba podnesena 5. listopada 2020. – FZ i dr./Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/59

      Tužba podnesena 5. listopada 2020. – FZ i dr./Komisija
      (Predmet T-618/20)
      (2020/C 433/73)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: FZ i 17 ostalih tužitelja (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Komisijinu odluku o obračunu njihovih plaća za prosinac 2019. jer su u njoj prvi put primijenjeni koeficijenti ispravka, retroaktivno od 1. travnja odnosno od 1. srpnja 2019.;

                  —

                  Komisiji naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tužbene razloge koji se temelje na povredi članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), povredi načela jednakog postupanja u pogledu istovjetnosti kupovne moći te na očitoj pogrešci u ocjeni.
      Tužitelji smatraju da je EUROSTAT morao – prilikom utvrđivanja koeficijenta ispravka koji valja primijeniti na plaće tužitelja koji rade izvan Unije – prikupiti posebne podatke za njihovo mjesto rada, u skladu s Pravilima za primjenu članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju, utvrđenima u njegovu Prilogu XI.
      Oni također ističu da su koeficijenti koji su utvrđeni u okviru međunarodnog sporazuma o suradnji između EUROSTAT-a, OECD-a i UN-a pali od siječnja 2018. do siječnja 2019. s 239,7 na 94,0, dok su u istom razdoblju koeficijenti koji se primjenjuju na plaće članova osoblja UN-a povećani zbog inflacije. Kongoanski franak (CDF) snažno je devalvirao 2017. u odnosu na američki dolar (USD) i euro, uz visoku stopu inflacije koja je, prema analizama MMF-a, dovela do osjetnog rasta cijena u dolarima.
      Tužitelji tvrde da tuženik nije pojasnio na koji način primijenjeni koeficijenti uzimaju u obzir te ključne čimbenike.


title: Predmet T-619/20: Tužba podnesena 5. listopada 2020. – FJ i dr./ESVD

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/60

      Tužba podnesena 5. listopada 2020. – FJ i dr./ESVD
      (Predmet T-619/20)
      (2020/C 433/74)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: FJ i pet ostalih tužitelja (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi obračun njihovih plaća za prosinac 2019. jer su u njemu prvi put primijenjeni koeficijenti ispravka, retroaktivno od 1. travnja odnosno od 1. srpnja 2019.;

                  —

                  Komisiji naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tužbene razloge koji se temelje na povredi članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), povredi načela jednakog postupanja u pogledu istovjetnosti kupovne moći te na očitoj pogrešci u ocjeni.
      Tužitelji smatraju da je EUROSTAT morao – prilikom utvrđivanja koeficijenta ispravka koji valja primijeniti na plaće tužitelja koji rade izvan Unije – prikupiti posebne podatke za njihovo mjesto rada, u skladu s Pravilima za primjenu članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju, utvrđenima u njegovu Prilogu XI.
      Oni također ističu da su koeficijenti koji su utvrđeni u okviru međunarodnog sporazuma o suradnji između EUROSTAT-a, OECD-a i UN-a pali od siječnja 2018. do siječnja 2019. s 239,7 na 94,0, dok su u istom razdoblju koeficijenti koji se primjenjuju na plaće članova osoblja UN-a povećani zbog inflacije. Kongoanski franak (CDF) snažno je devalvirao 2017. u odnosu na američki dolar (USD) i euro, uz visoku stopu inflacije koja je, prema analizama MMF-a, dovela do osjetnog rasta cijena u dolarima.
      Tužitelji tvrde da tuženik nije pojasnio na koji način primijenjeni koeficijenti uzimaju u obzir te ključne čimbenike.


title: Predmet T-625/20: Tužba podnesena 5. listopada 2020. – Les Mousquetaires i ITM Entreprises/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/60

      Tužba podnesena 5. listopada 2020. – Les Mousquetaires i ITM Entreprises/Komisija
      (Predmet T-625/20)
      (2020/C 433/75)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Les Mousquetaires (Pariz, Francuska), ITM Entreprises (Pariz) (zastupnici: N. Jalabert-Doury i K. Mebarek, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku od 23. srpnja 2020. o postupku primjene članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (Predmet AT.40466 – Alliance Casino i Intermarché);

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na djelotvoran pravni lijek, članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101. i 102. UFEU-a] (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165. i ispravak 2016., L 173, str. 108.) i na nepostojanju pravne osnove jer se pobijanom odlukom tužiteljima nalagalo da navedu sastanke i ponovno dostave dokaze koje je Komisija već razmotrila a Opći sud Europske unije ih otad proglasio nevaljanim.


title: Predmet T-629/20: Tužba podnesena 15. listopada 2020. – Delifruit/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/61

      Tužba podnesena 15. listopada 2020. – Delifruit/Komisija
      (Predmet T-629/20)
      (2020/C 433/76)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Delifruit, SA (Guayaquil, Ekvador) (zastupnici: K. Van Maldegem, P. Sellar i S. Saez Moreno, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

                  —

                  djelomično poništi pobijani akt, kako je izmijenjen ispravkom Uredbe Komisije (EU) 2020/1085, u dijelu u kojem se njime utvrđuje maksimalna razina ostataka za klorpirifos za banane u visini od 0,01 mg/kg; i,

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj zahtijeva djelomično poništenje Uredbe Komisije (EU) 2020/1085 оd 23. srpnja 2020. o izmjeni priloga II. i V. Uredbi (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu maksimalnih razina ostataka za klorpirifos i klorpirifos-metil u ili na određenim proizvodima (1), kako je izmijenjena ispravkom Uredbe Komisije (EU) 2020/1085 (2).
      U potporu tužbi tužitelj navodi da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni time što nije uzela u obzir relevantni faktor (važnu studiju kojom se opovrgava jedan od navedenih razloga za utvrđivanje maksimalne razine ostataka) prilikom ocjene koja je dovela do usvajanja pobijanog akta, te je na taj način također povrijedila i članak 14. stavak 2. točke (a) i (f) Uredbe 396/2005, kojima se zahtijeva da se prilikom ocjene uzmu u obzir svi relevantni i dostupni podaci.

         (1)  SL 2020., L 239, str. 7.

         (2)  SL 2020., L 245, str. 31.


title: Predmet T-638/20: Tužba podnesena 15. listopada 2020. – JP/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/62

      Tužba podnesena 15. listopada 2020. – JP/Komisija
      (Predmet T-638/20)
      (2020/C 433/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: JP (zastupnici: S. Rodrigues i A. Champetier, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 17. srpnja 2019. o neuvrštavanju tužitelja na popis uspješnih kandidata natječaja EPSO/AD/363/18 – Administratori (AD7) zajedno s odlukom od 10. prosinca 2019. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za preispitivanje;

                  —

                  poništi odluku od 7. srpnja 2020. o odbijanju tužiteljeve pritužbe od 5. ožujka 2020.;

                  —

                  naloži tuženiku da naknadi štetu koju je pretrpio tužitelj; i,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji, prvo, na povredi načela u skladu s kojim članovi povjerenstva za odabir imaju potrebne vještine za objektivnu procjenu učinkovitosti i stručnih kvalifikacija kandidata tijekom intervjua o kompetencijama za relevantno područje, drugo, na povredi načela jednakog postupanja, i posljednje, na povredi načela legitimnih očekivanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela u skladu s kojim sastav povjerenstva za odabir mora biti dovoljno stabilan.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nekoliko očitih pogrešaka u ocjeni.


title: Predmet T-639/20: Tužba podnesena 22. listopada 2020. – TIB Chemicals/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/62

      Tužba podnesena 22. listopada 2020. – TIB Chemicals/Komisija
      (Predmet T-639/20)
      (2020/C 433/78)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: TIB Chemicals AG (Mannheim, Njemačka) (zastupnik: K. Fischer, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  naloži djelomično poništenje Delegirane uredbe Komisije (EU) 2020/1182 (1) od 19. svibnja 2020. u dijelu u kojem se odnosi na tvar dioktilkositrov dilaurat; [1] stanan, dioktil-, bis(koko-aciloksi) derivati [2]; i u dijelu u kojem se njome mijenja Prilog VI. Uredbi (EZ) br. 1272/2008 (2) uvrštavanjem te tvari zajedno s relevantnim elementima razvrstavanja i označivanja u tablici 3. u dijelu 3. Priloga VI. Uredbi (EZ) br. 1272/2008; i,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova koji su nastali u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom Uredbom povređuju članak 37. stavci 1. i 5. u vezi s dijelom 2. Priloga VI. Uredbi (EZ) br. 1272/2008 jer nisu bile uzete u obzir dostupne informacije o tvari sadržanoj u registracijskom dosjeu REACH. To predstavlja očitu pogrešku u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom Uredbom povređuju članci 5., 9., 36. i 37. u vezi s dijelom 1. (odjeljak 1.1.1.3.) i dijelom 3. (odjeljci 3.7.2.2. i 3.7.2.3.) Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1272/2008 jer relevantne raspoložive informacije nisu bile odgovarajuće istražene, procijenjene i uzete u obzir u skladu s valjanim znanstvenim načelima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom Uredbom povređuju članci 5., 36. i 37. u vezi s dijelom 1. (odjeljak 1.1.1.3.) i dijelom 3. (odjeljci 3.7.2.2. i 3.7.2.3.) Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1272/2008 jer primijenjena analogija nije izvedena na temelju valjanih znanstvenih načela te da je Komisija pogrešno procijenila značaj raspoloživih dokaza.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana Uredba donesena uz povredu članka 36. stavka 1. točke (d) i članka 37. stavka 5. u vezi s odjeljkom 3.7. dijela 3. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1272/2008 jer Komisija nije mogla pružiti jasne znanstvene dokaze da dotična tvar ispunjava kriterije za odgovarajuće razvrstavanje u tvari s reproduktivnom toksičnosti (kategorija 1B) i STOT RE1.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana Uredba donesena uz povredu načela proporcionalnosti jer razvrstavanje dotične tvari nije ni prikladno ni nužno. Konkretnije, tužitelju je odbijena mogućnost oslobođenja.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je donošenjem Uredbe Komisija povrijedila članak 37. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 1272/2008 i povrijedila tužiteljevo pravo na dobru upravu i na saslušanje. Konkretnije, tužitelju je odbijena odgovarajuća mogućnost da učinkovito komentira Agencijino mišljenje i da dokaže da je mišljenje netočno sa znanstvene točke gledišta.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je donošenjem pobijane uredbe bez prethodne provedbe i dokumentacije procjene učinka Komisija povrijedila svoje obveze na temelju Međuinstitucijskog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2020/1182 od 19. svibnja 2020. o izmjeni dijela 3. Priloga VI. Uredbi (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa za potrebe njegove prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (SL 2020., L 261, str. 2.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL 2008., L 353, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 20. str. 3.)


title: Predmet T-646/20: Tužba podnesena 23. listopada 2020. – NG i drugi/Parlament i Vijeće

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/64

      Tužba podnesena 23. listopada 2020. – NG i drugi/Parlament i Vijeće
      (Predmet T-646/20)
      (2020/C 433/79)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: NG i 17 drugih tužitelja (zastupnik: R. Martens, odvjetnik)

         Tuženici: Vijeće Europske unije, Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  u cijelosti poništi članak 1. stavak 6. točke (c) i (d) Uredbe (EU) 2020/1054 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 s obzirom na minimalne zahtjeve u pogledu maksimalnih dnevnih i tjednih vremena vožnje, minimalnih stanki te dnevnih i tjednih razdoblja odmora i Uredbe (EU) br. 165/2014 s obzirom na pozicioniranje s pomoću tahografa;

                  —

                  naloži tuženicima snošenje svih troškova, uključujući i onih iz postupka za suspenziju.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2., članka 4. stavka 2. i članka 9. UEU-a, članaka 18. i 95. UFEU-a, članka 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i načela jednakosti i nediskriminacije kao općih načela prava Unije, u vezi s člankom 5. stavkom 4. UEU-a i načelom proporcionalnosti kao općim načelom prava Unije, zbog stvarne i neizravne diskriminacije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 26. i 56. UFEU-a, članka 16. i članka 52. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s člankom 5. stavkom 4. UEU-a i načelom proporcionalnosti kao općim načelom prava Unije, zbog nezakonitog ograničenja slobode pružanja usluga i slobode poduzetništva.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. stavka 3. UEU-a, članaka 11. i 191. UFEU-a i članka 37. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, zbog povrede očuvanja, zaštite i poboljšanja kvalitete okoliša.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. stavka 2. UFEU-a, članka 5. Protokola br. 2 uz UFEU, Međuinstitucijskog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva i obveze obrazlaganja, zbog nedavanja detaljnog obrazloženja i propuštanja provođenja procjene učinaka.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 91. i 94. UFEU-a i članka 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s temeljnim pravom na poštovanje privatnog i obiteljskog života kako je isto zajamčeno člankom 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava te kao opće načelo prava Unije, zbog ozbiljnog utjecaja na standard života i razinu zaposlenosti kao i nezakonitog miješanja u privatni i obiteljski život.


title: Predmet T-653/20: Tužba podnesena 28. listopada 2020. – Mylan Ireland/EMA

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/65

      Tužba podnesena 28. listopada 2020. – Mylan Ireland/EMA
      (Predmet T-653/20)
      (2020/C 433/81)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Mylan Ireland Ltd (Dublin, Irska) (zastupnik: O. Swens, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za lijekove

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je prigovor nezakonitosti koji je tužitelj podnio protiv zaključka CHMP-a da Sanofi ima status nove djelatne tvari, kako je navedeno u odluci od 26. kolovoza 2013. kojom se daje odobrenje za stavljanje u promet „AubagioTM – Teriflunomide”, dopušten i osnovan;

                  —

                  poništi EMA-inu odluku od 18. kolovoza 2020. da ne odobri Mylanovu prijavu generičke verzije lijeka AubagioTM.; i,

                  —

                  naloži EMA-i snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da, s obzirom da je prigovor nezakonitosti osnovan, pobijana odluka nije pravno dopuštena, jer je EMA počinila pogreške koje se tiču činjenica i prava, te nije ispunila svoju obvezu obrazlaganja i provođenja pažljive i detaljne ocjene, kako je određeno člankom 296. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se osporava zakonitost pobijane odluke i s obzirom da je status „nove djelatne tvari” trebalo ponovno ispitati nakon predaje Mylanovih primjedbi, koje su bile predane tijekom faze prijave. Na taj način je EMA propustila valjano ispuniti svoje obveze, osobito obvezu provođenja učinkovite i pažljive ocjene i obvezu obrazlaganja, u skladu s člankom 296. UFEU-a, što pobijanu odluku čini nezakonitom.


title: Predmet T-657/20: Tužba podnesena 30. listopada 2020. – Ryanair/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/66

      Tužba podnesena 30. listopada 2020. – Ryanair/Komisija
      (Predmet T-657/20)
      (2020/C 433/82)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: F. Laprévote, V. Blanc, E. Vahida, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska Komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Europske komisije (EU) od 9. lipnja 2020. o državnoj potpori SA.57410 COVID – Dokapitalizacija Finnaira (1); i

                  —

                  naloži Europskoj Komisiji snošenje troškova.

            Tužitelj je također zatražio da se o njegovoj tužbi odluči u ubrzanom postupku iz članka 23.a Statuta Suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 3. točku (b) UFEU-a i nepotpuno primijenila Privremeni okvir te počinila očitu pogrešku u ocjeni time što je utvrdila da se potporom otklanjaju ozbiljni poremećaji u finskom gospodarstvu, time što je povrijedila svoju obvezu odvagivanja korisnih učinaka potpore s njezinim negativnim učincima na uvjete trgovine i na održavanje nenarušenog tržišnog natjecanja (odnosno „odvagivanje”) i time što je utvrdila da Finnair nema znatnu tržišnu snagu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila posebne odredbe UFEU-a i opća načela europskog prava o zabrani diskriminacije, slobodi pružanja usluga i slobodi poslovnog nastana koji su temelj liberalizacije zračnog prijevoza u Uniji od kasnih osamdesetih. Liberalizacija tržišta zračnog prometa u Uniji omogućila je rast pravih paneuropskih niskotarifnih zračnih prijevoznika. Europska komisija zanemarila je štetu koja je nastala krizom COVID-19 takvim paneuropskim zračnim prijevoznicima i njihovu ulogu u zračnoj povezanosti Finske time što je ovlastila Finsku da rezervira potporu za Finnair.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije pokrenula formalni ispitni postupak unatoč ozbiljnim teškoćama i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja.

         (1)  Odluka Europske komisije (EU) od 9. lipnja 2020. o državnoj potpori SA.57410 COVID – Dokapitalizacija Finnaira, SL 2020., C 310, str. 6.


title: Predmet T-658/20: Tužba podnesena 2. studenoga 2020. – Jakober/EUIPO (oblik šalice)

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/67

      Tužba podnesena 2. studenoga 2020. – Jakober/EUIPO (oblik šalice)
      (Predmet T-658/20)
      (2020/C 433/83)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Philip Jakober (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: J. Klink, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Trodimenzionalni žig Europske unije (oblik šalice) – prijava za registraciju br. 15 963 994

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. kolovoza 2020. u predmetu R 554/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  preinači pobijanu odluku na način da utvrdi da je žalba osnovana i prihvati prijavu za registraciju žiga Europske unije br. 15 963 994 u EUIPO-ov registar;

                  —

                  EUIPO-u naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-298/18: Rješenje Općeg suda od 30. rujna 2020. – Banco Comercial Português i dr./Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/67

      Rješenje Općeg suda od 30. rujna 2020. – Banco Comercial Português i dr./Komisija
      (Predmet T-298/18) (1)

      (2020/C 433/84)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik devetoga vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 249, 16. 7. 2018.


title: Predmet T-694/18: Rješenje Općeg suda od 30. rujna 2020. – DEI/Komisija

text:
               14.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 433/68

      Rješenje Općeg suda od 30. rujna 2020. – DEI/Komisija
      (Predmet T-694/18) (1)

      (2020/C 433/85)
      Jezik postupka: grčki
      Predsjednik šestoga vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 35, 28. 1. 2019.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je podnijela Komisija za žalbe Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) u predmetu ADCADA Immobilien protiv Finanzmarktaufsicht (Predmet E-10/20) 2020/C 436/07

text:
               17.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 436/9

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je podnijela Komisija za žalbe Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) u predmetu ADCADA Immobilien protiv Finanzmarktaufsicht
      (Predmet E-10/20)
      (2020/C 436/07)
      Dopisom od 29. srpnja 2020., zaprimljenim u pisarnicu Suda 5. kolovoza 2020., Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Komisija za žalbe Tijela za nadzor financijskog tržišta) podnijela je zahtjev Sudu EFTA-e za savjetodavno mišljenje u predmetu ADCADA Immobilien AG PCC protiv Finanzmarktaufsicht o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Na temelju kojih kriterija treba ocijeniti, bilo u skladu s člankom 2. točkom (d) Uredbe (EU) 2017/1129 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom njihova uvrštavanja za trgovanje na uređenom tržištu, dostatnost informacija o uvjetima ponude i ponuđenim vrijednosnim papirima, kako bi se omogućilo ulagatelju da donese odluku o kupnji ili upisu tih vrijednosnih papira.

                  2.

                  Je li za procjenu važno postoji li javna ponuda u smislu članka 2. točke d. te uredbe ako promidžba uključuje jasno vidljive upute „HIER INFORMIEREN” („DODATNE INFORMACIJE POTRAŽITE OVDJE”) ili „Unverbindlich informieren” („Dodatne informacije potražite bez obveze”) te ako puni uvjeti jamstva nisu dostupni na internetu ili opće dostupni?

                  3.

                  Je li za potrebe članka 1. stavka 4. točke (b) te uredbe važno poduzme li ponuditelj odgovarajuće mjere kako bi osigurao da su potencijalni kupci isključivo na zahtjev obaviješteni o punim uvjetima jamstva, a istodobno je zajamčeno da je obaviješteno najviše 149 fizičkih ili pravnih osoba po državi članici, koje nisu kvalificirani ulagači?

                  4.

                  Je li za potrebe članka 1. stavka 4. točke (b) te uredbe važno je li ponuda distribuirana u državi članici kroz različite medije? Ako je odgovor na 4. pitanje potvrdan, pod kojim uvjetima bi se ponuda predstavljena u različitim medijima trebala smatrati konsolidiranom ponudom iste javne sigurnosti i koji su uvjeti za postojanje nove ponude? Je li podjelom ponude na različite medije moguće obuhvatiti manje od 150 fizičkih ili pravnih osoba po državi članici?


title: Predmet T-151/18: Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Ben Ali/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Tunisu – Mjere donesene protiv osoba odgovornih za pronevjeru javnih sredstava i povezanih osoba i subjekata – Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Prava obrane – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu – Suđenje u razumnom roku – Dostatna činjenična osnova – Rokovi za podnošenje tužbe – Besplatna pravna pomoć – Odgodni učinak – Dopuštenost – Pretpostavke”)

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/19

      Presuda Općeg suda od 28. listopada 2020. – Ben Ali/Vijeće
      (Predmet T-151/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Tunisu - Mjere donesene protiv osoba odgovornih za pronevjeru javnih sredstava i povezanih osoba i subjekata - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Suđenje u razumnom roku - Dostatna činjenična osnova - Rokovi za podnošenje tužbe - Besplatna pravna pomoć - Odgodni učinak - Dopuštenost - Pretpostavke”)
      (2020/C 443/22)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali (Verneuil-l’Étang, Francuska) (zastupnik: K. Lara, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Lejeune, A. Jaume i V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/141 od 29. siječnja 2018. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2018., L 25, str. 38.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/135 od 28. siječnja 2019. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2019., L 25, str. 23.) i Odluke Vijeća (ZVSP) 2020/117 od 27. siječnja 2020. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2020., L 22, str. 31.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/141 od 29. siječnja 2018. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu i Odluka Vijeća (ZVSP) 2019/135 od 28. siječnja 2019. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu, poništavaju se u dijelu u kojem se odnose na Slima Ben Tijanija Ben Haja Hamdu Ben Alija.

                  2.

                  Tužba se odbacuje u preostalom dijelu.

                  3.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova koje je imao Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali.

         (1)  SL C 263, 5. 8. 2019.


title: Predmet T-307/18: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisija („Damping – Uvoz određenih bešavnih cijevi od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Kine – Uvođenje konačne antidampinške pristojbe – Prava obrane – Izračun antidampinške marže – Analogna zemlja – Šteta – Uzročno-posljedična veza”)

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/20

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisija
      (Predmet T-307/18) (1)

      („Damping - Uvoz određenih bešavnih cijevi od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Kine - Uvođenje konačne antidampinške pristojbe - Prava obrane - Izračun antidampinške marže - Analogna zemlja - Šteta - Uzročno-posljedična veza”)
      (2020/C 443/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Huzhou, Kina) (zastupnici: K. Adamantopoulos i P. Billiet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Demeneix, M. França, N. Kuplewatzky i E. Schmidt, agenti)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2018/330 od 5. ožujka 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2018., L 63, str. 15.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: Spojeni predmeti T-389/19 do T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 do T-414/19, T-416/19 do T-418/19, T-420/19 do T-422/19, T-425/19 do T-427/19, T-429/19 do T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 do T-442/19, T-444/19 do T-446/19, T-448/19, T-450/19 do T-454/19, T-463/19 i T-465/19: Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Coppo Gavazzie i dr./Parlament („Institucionalno pravo – Jedinstveni statut europskih zastupnika – Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama – Odluka br. 14/2018 u području mirovina koju je donio Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) – Izmjena iznosa mirovina talijanskih nacionalnih zastupnika – Posljedična izmjena iznosa mirovina određenih bivših europskih zastupnika izabranih u Italiji koju je proveo Europski parlament – Nadležnost autora akta – Obveza obrazlaganja – Stečena prava – Pravna sigurnost – Legitimna očekivanja – Pravo na vlasništvo – Proporcionalnost – Jednako postupanje”)

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/20

      Presuda Općeg suda od 15. listopada 2020. – Coppo Gavazzie i dr./Parlament
      (Spojeni predmeti T-389/19 do T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 do T-414/19, T-416/19 do T-418/19, T-420/19 do T-422/19, T-425/19 do T-427/19, T-429/19 do T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 do T-442/19, T-444/19 do T-446/19, T-448/19, T-450/19 do T-454/19, T-463/19 i T-465/19) (1)

      („Institucionalno pravo - Jedinstveni statut europskih zastupnika - Europski zastupnici izabrani u talijanskim izbornim jedinicama - Odluka br. 14/2018 u području mirovina koju je donio Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Ured predsjedništva Zastupničkog doma, Italija) - Izmjena iznosa mirovina talijanskih nacionalnih zastupnika - Posljedična izmjena iznosa mirovina određenih bivših europskih zastupnika izabranih u Italiji koju je proveo Europski parlament - Nadležnost autora akta - Obveza obrazlaganja - Stečena prava - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja - Pravo na vlasništvo - Proporcionalnost - Jednako postupanje”)
      (2020/C 443/24)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Milano, Italija) i 48 drugih tužitelja čija se imena navode u prilogu presudi (zastupnik: M. Merola, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i S. Alves, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje napomena od 11. travnja 2019. i, što se tiče tužitelja u predmetu T-465/19, napomene od 11. lipnja 2019. koje je u slučaju svakog od tužitelja sastavio Parlament i koje se odnose na prilagodbu iznosa mirovina na koje tužitelji imaju pravo nakon stupanja na snagu Odluke br. 14/2018 Ufficija di Presidenza della Camera dei deputati 1. siječnja 2019.

         Izreka

                  1.

                  Tužba u predmetu T-453/19, Panusa/Parlament, odbacuje se kao nedopuštena.

                  2.

                  Ostale tužbe se odbijaju.

                  3.

                  Maria Teresa Coppo Gavazzi i drugi tužitelji čija se imena navode u prilogu presudi snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europskog parlamenta.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet T-624/20: Tužba podnesena 9. listopada 2020. – MV/Komisija

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/22

      Tužba podnesena 9. listopada 2020. – MV/Komisija
      (Predmet T-624/20)
      (2020/C 443/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: MV (zastupnici: G. Pandey, D. Rovetta i V. Villante, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO) od 30. lipnja 2020. kojom se odbija tužiteljeva pritužba prema članku 90. stavku 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, podnesena 27. siječnja 2020., što uključuje i odbijanje tužiteljeva zahtjeva za naknadu štete u visini od 50 000 eura;

                  —

                  poništi odluku Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO) / povjerenstva za odabir od 29. listopada 2019. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za preispitivanje odluke povjerenstva za odabir da ga se ne pozove u iduću fazu natječaja;

                  —

                  poništi odluku od 5. lipnja 2019., objavljenu na internetskom EPSO računu, o neuključivanju tužitelja u nacrt popisa dužnosnika odabranih u okviru natječaja EPSO/AD/364/19 – 3-Službenici za sigurnost;

                  —

                  poništi obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/364/19 – 3-Službenici za sigurnost, objavljenu 24. siječnja 2019., i, u potpunosti, nacrt popisa dužnosnika odabranih za sudjelovanje u tom natječaju;

                  —

                  usto:

                              —

                              kao prethodno pitanje, po potrebi proglasi članak 90. Pravilnika o osoblju nevaljanim i neprimjenjivim u ovom postupku sukladno članku 270. UFEU-a;

                              —

                              naloži zatražene istražne mjere, kako se navodi u ovoj tužbi;

                              —

                              naloži Europskoj komisiji da snosi vlastite i tužiteljeve troškove ovog sudskog postupka;

                              —

                              naloži tuženiku da tužitelju plati 50 000 eura na ime naknade štete nastale zbog pobijanih nezakonitih odluka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni EPSO-a / povjerenstva za odabir, u pogledu ocjene tužiteljeva radnog iskustva – povredi Priloga II. dotične obavijesti o natječaju u kojem se detaljno iznosi potrebno radno iskustvo.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 1., 2., 3. i 4. Uredbe Vijeća br. 1 od 15. travnja 1958. (1), zajedno s povredom članaka 1.d i 28. Pravilnika o osoblju i članka 1. stavka 1. točke (f) Priloga III. Pravilniku o osoblju, povredom načela jednakog postupanja i nediskriminacije, te kojim se također ističe prigovor nezakonitosti obavijesti o natječaju prema članku 277. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se odnosi na prigovor nezakonitosti, prema članku 277. UFEU-a, probira talenata i točke 2.4 Općih pravila primjenjivih na otvorene natječaje, te članka 5. Priloga III. Pravilniku o osoblju, te na povredu članka 1. točke (d), te članaka 4., 7. i 29. Pravilnika o osoblju.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti, prema članku 277. UFEU-a, cjelokupnog Priloga II. dotičnoj obavijesti o natječaju, te na povredi članka 1. točke (d) Pravilnika o osoblju.

         (1)  Uredba br. 1 od 15. travnja 1958. o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici, kako je izmijenjena.


title: Predmet T-627/20: Tužba podnesena 12. listopada 2020. – LAICO/Vijeće

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/23

      Tužba podnesena 12. listopada 2020. – LAICO/Vijeće
      (Predmet T-627/20)
      (2020/C 443/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Libyan African Investment Co. (LAICO) (Tripoli, Libija) (zastupnici: A. Bahrami i N. Korogiannakis, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2020/1137 od 30. srpnja 2020. o provedbi Odluke (ZVSP) 2015/1333 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji (1), u djelu u kojem je tužiteljevo ime zadržano na popisu subjekata navedenom u Prilogu IV. Odluci Vijeća (ZVSP) 2015/1333 od 31. srpnja 2015. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji i stavljanju izvan snage Odluke 2011/137/ZVSP (2);

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2020/1130 od 30. srpnja 2020. o provedbi članka 21. stavka 2. Uredbe (EU) 2016/44 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji (3) te izmjeni Priloga III. Uredbi Vijeća (EU) 2016/44 od 18. siječnja 2016. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji i o stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 204/2011 (4), u djelu u kojem je tužiteljevo ime zadržano na popisu subjekata navedenom u Prilogu III. Uredbi (EU) 2016/44; i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje tužiteljevih pravnih i drugih troškova i izdataka koje je imao u vezi s ovom tužbom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Uredbe Vijeća (EU) 2016/44 i Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/1333 s obzirom na to da kumulativni uvjeti za uvrštavanje subjekata u skladu s uvodnom izjavom 3. Odluke 2015/1333 nisu ispunjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze Vijeća da preispituje sve mjere ograničavanja kako bi osiguralo da one nastavljaju pridonositi ostvarenju njihovih utvrđenih ciljeva.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni. Tužitelj posebno ističe:

                              —

                              da je LAICO društvo u državnom vlasništvu kojim upravljaju Opća skupština dioničara i njegov Upravni odbor;

                              —

                              da se Upravni odbor društva LAICO sastoji od visokokvalificiranih i iskusnih stručnjaka; i

                              —

                              da se na društva majke društva LAICO ne primjenjuju iste vrste ograničenja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja u skladu s člankom 296. UFEU-a i prava na djelotvoran pravni lijek.

         (1)  SL 2020., L 247, str. 40.

         (2)  SL 2015., L 206, str. 34.

         (3)  SL 2020., L 247, str. 14.

         (4)  SL 2016., L 12, str. 1.


title: Predmet T-634/20: Tužba podnesena 21. listopada 2020. – UPTR/Parlament i Vijeće

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/24

      Tužba podnesena 21. listopada 2020. – UPTR/Parlament i Vijeće
      (Predmet T-634/20)
      (2020/C 443/28)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Unie van Professionele Transporteurs en Logistieke Ondernemers (UPTR) (Herstal, Belgija) (zastupnik: F. Vanden Bogaerde, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament i Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi tužbu za poništenje dopuštenom;

                  —

                  poništi članak 2. točku 4. Uredbe (EU) 2020/1055 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni uredaba (EZ) br. 1071/2009, (EZ) br. 1072/2009 i (EU) br. 1024/2012 radi njihova prilagođavanja razvoju u sektoru cestovnog prometa;

                  —

                  naknadno odluči o troškovima.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odredbom povređuju članak 3. stavak 3. UEU-a i načelo slobodnog pružanja usluga.
                  Na području cestovnog prijevoza, osobito kabotaže, teži se postupnoj liberalizaciji. Pobijanom odredbom Uredbe 2020/1055 smanjuje se postignuta razina liberalizacije, s obzirom na to da odredba sadržava sveobuhvatno ograničenje koje je naročito nepovoljno za prijevoznike koji su tužiteljevi članovi. Nastojanje da se spriječi zlouporaba pri kabotaži, koje je u osnovi pobijane odredbe, već je obuhvaćeno drugim zakonodavnim mjerama Unije (Mobility Package).

                  2.

                  Povreda načela proporcionalnosti
                  Prije donošenja uredbe kojoj pripada pobijana odredba nije bilo ažuriranja procjene učinka, koje se prije provodilo u pogledu Komisijina prijedloga Uredbe. Međutim, Europski parlament i Vijeće izvršili su na Komisijin prijedlog korjenite izmjene i stoga je bilo prikladno i potrebno provesti ažuriranje procjene učinka.


title: Predmet C-759/18: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 3 listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Judecătoria Rădăuţi – Rumunjska) – OF/PG (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Nadležnost za odlučivanje o razvodu braka – Nadležnost za odlučivanje o roditeljskoj odgovornosti i obvezi uzdržavanja maloljetnog djeteta para – Pokretanje postupka pred sudom države koje su stranke državljani – Članak 3. stavak 1. točka (b) – Boravište maloljetnog djeteta i njegovih roditelja u drugoj državi članici – Članak 12. stavak 1. točka (b) – Prorogacija nadležnosti – Članak 17. – Provjera nadležnosti – Pojam „roditeljska odgovornost”)

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/2

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 3 listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Judecătoria Rădăuţi – Rumunjska) – OF/PG
      (Predmet C-759/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Nadležnost za odlučivanje o razvodu braka - Nadležnost za odlučivanje o roditeljskoj odgovornosti i obvezi uzdržavanja maloljetnog djeteta para - Pokretanje postupka pred sudom države koje su stranke državljani - Članak 3. stavak 1. točka (b) - Boravište maloljetnog djeteta i njegovih roditelja u drugoj državi članici - Članak 12. stavak 1. točka (b) - Prorogacija nadležnosti - Članak 17. - Provjera nadležnosti - Pojam „roditeljska odgovornost”)
      (2020/C 443/02)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Judecătoria Rădăuţi

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: OF

         Tuženik: PG

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000 treba tumačiti na način da, kad je riječ o zahtjevu za razvod braka, kada tužitelj pokrene postupak pred sudom države članice zajedničkog državljanstva bračnih drugova, iako je njihovo uobičajeno boravište u drugoj državi članici, taj sud je nadležan za odlučivanje o tom zahtjevu na temelju točke (b) te odredbe. Budući da nije potreban tuženikov pristanak, nije potrebno ispitivati je li tuženikovo nepodnošenje prigovora nenadležnosti prešutni pristanak na nadležnost suda pred kojim se vodi postupak.

                  2.

                  Članak 3. stavak 1. i članak 17. Uredbe br. 2201/2003 treba tumačiti na način da, u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, okolnost da par koji traži razvod svojeg braka ima maloljetno dijete nije relevantna za određivanje suda nadležnog za odlučivanje o zahtjevu za razvod braka. Budući da je sud države članice zajedničkog državljanstva bračnih drugova pred kojim je tužitelj pokrenuo postupak nadležan za odlučivanje o tom zahtjevu na temelju članka 3. stavka 1. točke (b) te uredbe, taj sud ne može, čak i u slučaju nepostojanja sporazuma između stranaka o tom pitanju, isticati prigovor međunarodne nenadležnosti.

                  3.

                  Članak 12. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 2201/2003 treba tumačiti na način da se, kada je sud države članice zajedničkog državljanstva bračnih drugova pred kojim je tužitelj pokrenuo postupak nadležan za odlučivanje o razvodu braka na temelju članka 3. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2201/2003, uvjet koji se odnosi na prihvaćanje nadležnosti iz tog članka 12. stavka 1. točke (b) ne može smatrati ispunjenim ako predmet postupka nije roditeljska odgovornost i jer se tuženik nije upustio u postupak. U toj situaciji sud pred kojim se vodi postupak, koji je nadležan za odlučivanje o razvodu braka bračnih drugova, nije nadležan, na temelju tog članka 12. stavka 1. točke (b) i članka 3. točke (d) Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja, odlučivati o pitanjima koja se odnose na roditeljsku odgovornost i obvezu uzdržavanja dotičnog djeteta.

                  4.

                  Pojam „roditeljska odgovornost” u smislu Uredbe br. 2201/2003 treba tumačiti na način da obuhvaća odluke koje se, među ostalim, odnose na pravo na skrb i boravište djeteta, ali ne uključuje sudjelovanje roditelja u troškovima potrebnima za razvoj i obrazovanje djeteta, koje je obuhvaćeno pojmom „obveza uzdržavanja” i ulazi u područje primjene Uredbe br. 4/2009.

         (1)  SL C 65, 18. 2. 2019.


title: Predmet C-251/19 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 2 listopada 2019. – Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo/Europska središnja banka (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Članak 169. Poslovnika – Nepostojanje žalbenih zahtjeva – Nejasna tužba – Očita nedopuštenost)

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/3

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 2 listopada 2019. – Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo/Europska središnja banka
      (Predmet C-251/19 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Članak 169. Poslovnika - Nepostojanje žalbenih zahtjeva - Nejasna tužba - Očita nedopuštenost)
      (2020/C 443/03)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Žalitelji: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (zastupnik: M. Ribeiro, advogado)

         Druga stranka u postupku: Europska središnja banka (zastupnici: C. Hernández Saseta i P. Ferreira Jorge, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Comprojecto-Projectos e Construções Lda, Paulu Eduardu Matosu Gomesu de Azevedu, Juliãou Mariji Gomesu de Azevedu i Isabel Mariji Matos Gomes de Azevedo nalaže se da pored svojih snose i troškove Europske središnje banke (ESB).

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-378/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Stadtapotheke E

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2020. uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Stadtapotheke E
      (Predmet C-378/20)
      (2020/C 443/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Stadtapotheke E

         Tuženo tijelo: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Druga stranka u postupku: AW

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Jesu li nacionalni propisi kojima se nalaže da sud prilikom prikupljanja stručnog mišljenja, kao što je to potrebno u okviru postupka dodjele koncesije, ishodi vještačenje profesionalne samoupravne organizacije, u čijim tijelima za donošenje odluka stvarno većinski prevladava ona profesionalna skupina čiji su interesi obično u suprotnosti s interesima koncesionarâ odnosno – u slučaju da takav propis nije u skladu s pravom Unije – vještačenje ovlaštenog stručnjaka u aktivnoj službi javnog tijela, u skladu s dojmom nepristranosti koji se zahtijeva člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

                  2.

                  Udovoljava li nacionalni propis kojim se ustanovljava prognostičko jamstvo potencijala kupaca – osobito u visini od 5 500 osoba – koje sudovi de facto ne mogu ispitati, zahtjevima iz članaka 15. do 17. Povelje, ako je potom zadiranje u ta jamstva dopušteno samo uz poštovanje načela proporcionalnosti?


title: Predmet C-407/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. kolovoza 2020. uputio Oberlandesgericht Wien (Austrija) – Österreichische Apothekerkammer/HA

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. kolovoza 2020. uputio Oberlandesgericht Wien (Austrija) – Österreichische Apothekerkammer/HA
      (Predmet C-407/20)
      (2020/C 443/05)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Wien

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Österreichische Apothekerkammer

         Tuženik: HA

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 36. UFEU-a tumačiti na način da je nacionalna zabrana prodaje na daljinu in vitro dijagnostičkih medicinskih proizvoda radi utvrđivanja HIV statusa, koje je proizvođač namijenio za kućnu uporabu, mjera s istovrsnim učinkom koja je u smislu članka 34. UFEU-a opravdana razlozima zaštite zdravlja i života ljudi?


title: Predmet C-422/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2020. uputio Oberlandesgericht Köln (Njemačka) – RK/CR

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2020. uputio Oberlandesgericht Köln (Njemačka) – RK/CR
      (Predmet C-422/20)
      (2020/C 443/06)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: RK

         Druga stranka u žalbenom postupku: CR

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li za odbijanje nadležnosti suda pred kojim je prethodno pokrenut postupak u skladu s člankom 7. točkom (a) Uredbe br. 650/2012 (1) potrebno da se taj sud izričito proglasio nenadležnim ili može biti dovoljno i konkludentno proglašenje, ako iz njega tumačenjem proizlazi da se taj sud proglasio nenadležnim?

                  2.

                  Je li sud države članice, čija bi nadležnost trebala proizaći iz odbijanja nadležnosti suda druge države članice pred kojim je prethodno pokrenut postupak, ovlašten ispitati postojanje uvjeta za donošenje odluke suda pred kojim je prethodno pokrenut postupak u skladu s člankom 6. točkom (a) i člankom 7. točkom (a) Uredbe br. 650/2012? U kojem je opsegu odluka suda pred kojim je prethodno pokrenut postupak obvezujuća? Osobito:

                              a)

                              Je li sud države članice, čija bi nadležnost trebala proizaći iz odbijanja nadležnosti suda druge države članice pred kojim je prethodno pokrenut postupak, ovlašten ispitati je li umrli valjano izabrao pravo države članice u skladu s člankom 22. Uredbe br. 650/2012?

                              b)

                              Je li sud države članice, čija bi nadležnost trebala proizaći iz odbijanja nadležnosti suda druge države članice pred kojim je prethodno pokrenut postupak, ovlašten ispitati je li stranka u postupku pred sudom pred kojim je prethodno pokrenut postupak postavila zahtjev za odbijanje nadležnosti u skladu s člankom 6. točkom (a) Uredbe br. 650/2012?

                              c)

                              Je li sud države članice, čija bi nadležnost trebala proizaći iz odbijanja nadležnosti suda druge države članice pred kojim je prethodno pokrenut postupak, ovlašten ispitati, je li sud pred kojim je prethodno pokrenut postupak s pravom smatrao da su sudovi države članice izabranog prava u boljem položaju odlučivati o nasljeđivanju?

                  3.

                  Jesu li članak 6. točka (a) i članak 7. točka (a) Uredbe br. 650/2012, koji zahtijevaju izbor prava „u skladu s člankom 22.”, primjenjivi i ako umrli u oporuci nastaloj prije 17. kolovoza 2015. nije izričito ili konkludentno izabrao pravo, nego mjerodavno pravo primjenjivo na nasljeđivanje može proizaći samo iz članka 83. stavka 4. Uredbe br. 650/2012?

         (1)  Uredba (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju (SL 2012., L 201, str. 107.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 296. i ispravak SL 2019., L 243, str. 9.)


title: Predmet C-425/20 P: Žalba koju je 8. rujna 2020. podnio Welmax + sp. z o. o. sp.k. protiv presude Općeg suda od 8. srpnja 2020. u predmetu T-305/19, Welmax +/EUIPO – Valmex Medical Imaging (welmax)

text:
               21.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 443/5

      Žalba koju je 8. rujna 2020. podnio Welmax + sp. z o. o. sp.k. protiv presude Općeg suda od 8. srpnja 2020. u predmetu T-305/19, Welmax +/EUIPO – Valmex Medical Imaging (welmax)
      (Predmet C-425/20 P)
      (2020/C 443/07)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Žalitelj: Welmax + sp. z o. o. sp.k. (zastupnik: M. Machyński, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem potpredsjednika Suda od 30. listopada 2020. žalba je odbačena kao nedopuštena.