title: Predmet C-86/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil n° 9 de Barcelona – Španjolska) – SL protiv Vueling Airlines SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Montrealska konvencija – Članak 17. stavak 2. – Odgovornost zračnih prijevoznika u vezi s predanom prtljagom – Dokazani gubitak predane prtljage – Pravo na naknadu štete – Članak 22. stavak 2. – Ograničenje odgovornosti u slučaju uništenja, gubitka, štete ili kašnjenja prtljage – Nepostojanje informacija o izgubljenoj prtljazi – Teret dokazivanja – Postupovna autonomija država članica – Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/8

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona – Španjolska) – SL protiv Vueling Airlines SA
      (Predmet C-86/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Montrealska konvencija - Članak 17. stavak 2. - Odgovornost zračnih prijevoznika u vezi s predanom prtljagom - Dokazani gubitak predane prtljage - Pravo na naknadu štete - Članak 22. stavak 2. - Ograničenje odgovornosti u slučaju uništenja, gubitka, štete ili kašnjenja prtljage - Nepostojanje informacija o izgubljenoj prtljazi - Teret dokazivanja - Postupovna autonomija država članica - Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti)
      (2020/C 287/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SL

         Tuženik: Vueling Airlines SA

         Izreka

                  1.

                  Članak 17. stavak 2. Konvencije o ujednačavanju određenih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu, zaključene u Montrealu 28. svibnja 1999., koju je Europska zajednica potpisala 9. prosinca 1999., a koja je u njezino ime odobrena Odlukom Vijeća 2001/539/EZ od 5. travnja 2001., u vezi s člankom 22. stavkom 2. te konvencije, treba tumačiti na način da iznos koji je potonjom odredbom predviđen radi ograničenja odgovornosti zračnog prijevoznika, u slučaju uništenja, gubitka, štete ili kašnjenja predane prtljage koja nije bila predmetom posebne izjave interesa za isporuku u odredište, predstavlja gornju granicu odštete na koju predmetni putnik nema pravo ex lege i paušalno. Posljedično, na nacionalnom je sudu da u tom okviru odredi iznos odštete koji se duguje tom putniku s obzirom na okolnosti slučaja.

                  2.

                  Članak 17. stavak 2. Montrealske konvencije u vezi s njezinim člankom 22. stavkom 2. treba tumačiti na način da iznos odštete koja se treba isplatiti putniku čija je predana prtljaga, koja nije bila predmetom posebne izjave interesa za isporuku u odredište, uništena, izgubljena, oštećena ili kasni treba odrediti nacionalni sud u skladu s primjenjivim pravilima nacionalnog prava, osobito iz područja dokazivanja. Međutim, ta pravila ne smiju biti manje povoljna od onih kojima se uređuju slične unutarnje situacije, niti smiju biti oblikovana tako da je u praksi nemoguće ili pretjerano teško ostvarivati prava dodijeljena Montrealskom konvencijom.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-104/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Donex Shipping and Forwarding BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička trgovinska politika – Damping – Antidampinška pristojba uvedena na uvoz željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine – Uredba (EZ) br. 91/2009 – Valjanost – Uredba (EZ) br. 384/96 – Članak 2. stavci 10. i 11. – Prava obrane)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/8

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Donex Shipping and Forwarding BV protiv Staatssecretaris van Financiën
      (Predmet C-104/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička trgovinska politika - Damping - Antidampinška pristojba uvedena na uvoz željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine - Uredba (EZ) br. 91/2009 - Valjanost - Uredba (EZ) br. 384/96 - Članak 2. stavci 10. i 11. - Prava obrane)
      (2020/C 287/11)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Donex Shipping and Forwarding BV

         Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

         Izreka

      Ispitivanjem prethodnih pitanja nije otkriveno postojanje ni jednog elementa koji bi mogao utjecati na valjanost Uredbe Vijeća (EZ) br. 91/2009 od 26. siječnja 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih željeznih ili čeličnih elemenata za pričvršćivanje podrijetlom iz Narodne Republike Kine.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet C-199/19: Presuda Suda (deveto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poljska) – RL sp. z o.o. protiv J. M. (Zahtjev za prethodnu odluku – Borba protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama – Direktiva 2011/7/EU – Pojam „poslovna transakcija” – Pružanje usluga – Članak 2. točka 1. – Ugovor o zakupu – Periodična plaćanja – Vremenski raspored plaćanja koji predviđa plaćanje u obrocima – Članak 5. – Doseg)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/9

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poljska) – RL sp. z o.o. protiv J. M.
      (Predmet C-199/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Borba protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama - Direktiva 2011/7/EU - Pojam „poslovna transakcija” - Pružanje usluga - Članak 2. točka 1. - Ugovor o zakupu - Periodična plaćanja - Vremenski raspored plaćanja koji predviđa plaćanje u obrocima - Članak 5. - Doseg)
      (2020/C 287/12)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: RL sp. z o.o.

         Tuženik: J. M.

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. točku 1. Direktive 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama treba tumačiti na način da je ugovor čija se karakteristična činidba sastoji od ustupanja nekretnine na privremenu uporabu uz naknadu, poput ugovora o zakupu poslovnog prostora, poslovna transakcija koja dovodi do pružanja usluga u smislu te odredbe, pod uvjetom da je ta transakcija izvršena između poduzeća ili između poduzeća i javnih vlasti.

                  2.

                  Kada je ugovor na određeno ili neodređeno vrijeme u kojem je ugovoreno periodično plaćanje u unaprijed određenim vremenskim razmacima, poput mjesečne zakupnine u okviru ugovora o zakupu poslovnog prostora, obuhvaćen materijalnim područjem primjene Direktive 2011/7 kao poslovna transakcija koja dovodi do pružanja usluga uz naknadu, u smislu članka 2. točke 1. te direktive, njezin članak 5. treba tumačiti na način da se, kako bi na temelju tog ugovora mogla nastati prava na kamate i naknadu iz članka 3. i članka 6. navedene direktive u slučaju da plaćanje nije izvršeno na vrijeme, ne mora nužno smatrati da se njime ugovara vremenski raspored plaćanja koji predviđa plaćanje u obrocima u smislu tog članka 5.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-241/19 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. – George Haswani protiv Vijeća Europske unije i Europske komisije (Žalba – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Sirije – Mjere protiv vodećih poslovnih osoba koje djeluju u Siriji – Popis osoba na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Uvrštavanje žaliteljevog imena – Tužba za poništenje i naknadu štete)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/10

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. – George Haswani protiv Vijeća Europske unije i Europske komisije
      (Predmet C-241/19 P) (1)

      (Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Mjere protiv vodećih poslovnih osoba koje djeluju u Siriji - Popis osoba na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje žaliteljevog imena - Tužba za poništenje i naknadu štete)
      (2020/C 287/13)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: George Haswani (zastupnik: G. Karouni, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Kyriakopoulou i M. V. Piessevaux, agenti), Europska komisija (zastupnici: u početku A. Bouquet, L. Baumgart i A. Tizzano, a zatim A. Bouquet i L. Baumgart, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Georgeu Haswaniju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmet C-264/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Constantin Film Verleih GmbH protiv YouTube LLC, Google Inc. (Zahtjev za prethodnu odluku – Autorsko pravo i srodna prava – Internetska videoplatforma – Učitavanje filma bez suglasnosti nositelja prava – Postupak zbog povrede prava intelektualnog vlasništva – Direktiva 2004/48/EZ – Članak 8. – Tužiteljevo pravo na informaciju – Članak 8. stavak 2. točka (a) – Pojam „adrese” – Adresa elektroničke pošte, IP adresa i telefonski broj – Isključenje)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/11

      Presuda Suda (peto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Constantin Film Verleih GmbH protiv YouTube LLC, Google Inc.
      (Predmet C-264/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Autorsko pravo i srodna prava - Internetska videoplatforma - Učitavanje filma bez suglasnosti nositelja prava - Postupak zbog povrede prava intelektualnog vlasništva - Direktiva 2004/48/EZ - Članak 8. - Tužiteljevo pravo na informaciju - Članak 8. stavak 2. točka (a) - Pojam „adrese” - Adresa elektroničke pošte, IP adresa i telefonski broj - Isključenje)
      (2020/C 287/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Constantin Film Verleih GmbH

         Tuženici: YouTube LLC, Google Inc.

         Izreka

      Članak 8. stavak 2. točku (a) Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva treba tumačiti na način da se pojam „adrese” koji se u njemu nalazi, u slučaju korisnika koji je učitao datoteke kojima se povrjeđuje pravo intelektualnog vlasništva, ne odnosi na njegovu adresu elektroničke pošte, na njegov telefonski broj ni IP adresu korištenu za učitavanje tih datoteka ili IP adresu korištenu prilikom posljednjeg pristupa korisničkom računu.

         (1)  SL C 230, 8. 7. 2019.


title: Predmet C-272/19: Presuda Suda (treće vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden – Njemačka) – VQ protiv Land Hessen (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 267. UFEU-a – Pojam „sud” – Zaštita pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba (EU) 2016/679 – Područje primjene – Članak 2. stavak 2. točka (a) – Pojam „djelatnost koja nije obuhvaćena područjem primjene prava Unije” – Članak 4. točka 7. – Pojam „voditelj obrade” – Odbor za predstavke parlamenta savezne zemlje države članice – Članak 15. – Pravo ispitanika na pristup)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/11

      Presuda Suda (treće vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden – Njemačka) – VQ protiv Land Hessen
      (Predmet C-272/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 267. UFEU-a - Pojam „sud” - Zaštita pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka - Uredba (EU) 2016/679 - Područje primjene - Članak 2. stavak 2. točka (a) - Pojam „djelatnost koja nije obuhvaćena područjem primjene prava Unije” - Članak 4. točka 7. - Pojam „voditelj obrade” - Odbor za predstavke parlamenta savezne zemlje države članice - Članak 15. - Pravo ispitanika na pristup)
      (2020/C 287/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VQ

         Tuženik: Land hessen

         Izreka

      Članak 4. točku 7. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) treba tumačiti na način da, s obzirom na to da odbor za predstavke parlamenta jedne savezne zemlje države članice sam ili s drugima određuje svrhe i sredstva obrade, taj odbor treba smatrati „voditeljem obrade” u smislu te odredbe, tako da je obrada osobnih podataka koju provodi takav odbor obuhvaćena područjem primjene te uredbe, osobito njezinim člankom 15.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmet C-297/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V. protiv Kreis Nordfriesland (Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Odgovornost za okoliš – Direktiva 2004/35/EZ – Treći stavak druga alineja Priloga I. – Šteta koja se ne može svrstati u kategoriju „značajne štete” – Pojam „uobičajeno gospodarenje područjem, kako je utvrđeno u evidenciji o staništu ili dokumentima o ciljevima ili u skladu s načinom kako su to ranije obavljali vlasnici ili operateri” – Članak 2. točka 7. – Pojam „profesionalna djelatnost” – Djelatnost koja se obavlja u javnom interesu na temelju zakonom propisanog delegiranja – Uključenost ili neuključenost)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/12

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V. protiv Kreis Nordfriesland
      (Predmet C-297/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Odgovornost za okoliš - Direktiva 2004/35/EZ - Treći stavak druga alineja Priloga I. - Šteta koja se ne može svrstati u kategoriju „značajne štete” - Pojam „uobičajeno gospodarenje područjem, kako je utvrđeno u evidenciji o staništu ili dokumentima o ciljevima ili u skladu s načinom kako su to ranije obavljali vlasnici ili operateri” - Članak 2. točka 7. - Pojam „profesionalna djelatnost” - Djelatnost koja se obavlja u javnom interesu na temelju zakonom propisanog delegiranja - Uključenost ili neuključenost)
      (2020/C 287/17)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V.

         Tuženik: Kreis Nordfriesland

         uz sudjelovanje: Deich- und Hauptsielverband Eiderstedt, Körperschaft des öffentlichen Rechts, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Izreka

                  1.

                  Pojam „uobičajen[o] gospodarenj[e] tim područjem, kako je utvrđeno u evidenciji o staništu ili dokumentima o ciljevima ili u skladu s načinom kako su to ranije obavljali vlasnici ili operateri” iz trećeg stavka druge alineje Priloga I. Direktivi 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu treba shvatiti na način da obuhvaća, s jedne strane, sve upravne odnosno organizacijske mjere koje mogu utjecati na zaštićene vrste i prirodna staništa koji se nalaze na nekom području, kako proizlaze iz dokumenata o gospodarenju koje su države članice donijele na temelju Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore i Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica, i koji se po potrebi tumače s obzirom na sve odredbe nacionalnog prava kojima su potonje direktive prenesene odnosno, u nedostatku tih odredbi, one koje su u skladu s duhom i ciljem tih direktiva te, s druge strane, sve upravne odnosno organizacijske mjere koje se smatraju uobičajenima, općenito priznatima, utvrđenima i koje su vlasnici ili operateri provodili tijekom dovoljno dugog razdoblja do nastanka štete koja je tom mjerom nanesena zaštićenim vrstama i prirodnim staništima, pri čemu sve te mjere, osim toga, moraju biti u skladu s ciljevima Direktive 92/43 i Direktive 2009/147 te, osobito, s opće prihvaćenom poljoprivrednom praksom.

                  2.

                  Članak 2. točku 7. Direktive 2004/35 treba tumačiti na način da pojam „profesionalna djelatnost” koji je u njemu definiran obuhvaća i djelatnosti koje se obavljaju u javnom interesu na temelju zakonom propisanog delegiranja.

         (1)  SL C 230, 8. 7. 2019.


title: Predmet C-343/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesgericht Klagenfurt – Austrija) – Verein für Konsumenteninformation protiv Volkswagen AG (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Članak 7. točka 2. – Sudska nadležnost u stvarima povezanim s deliktima ili kvazideliktima – Mjesto u kojemu se dogodio štetni događaj – Mjesto nastanka štete – Manipulacija vrijednostima emisija ispušnih plinova od strane proizvođača automobila)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/13

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesgericht Klagenfurt – Austrija) – Verein für Konsumenteninformation protiv Volkswagen AG
      (Predmet C-343/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Članak 7. točka 2. - Sudska nadležnost u stvarima povezanim s deliktima ili kvazideliktima - Mjesto u kojemu se dogodio štetni događaj - Mjesto nastanka štete - Manipulacija vrijednostima emisija ispušnih plinova od strane proizvođača automobila)
      (2020/C 287/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesgericht Klagenfurt

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Verein für Konsumenteninformation

         Tuženik: Volkswagen AG

         Izreka

      Članak 7. točku 2. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da, kad je vozila, u jednoj državi članici, njihov proizvođač nezakonito opremio uređajem za manipulaciju vrijednostima emisija ispušnih plinova prije nego što su ona u drugoj državi članici stečena od treće osobe, mjesto nastanka štete nalazi se u potonjoj državi članici.

         (1)  SL C 230, 8. 7. 2019.


title: Predmet C-374/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – HF protiv Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Ispravak odbitka – Izmjena prava na odbitak – Kapitalno dobro koje se istovremeno koristi za oporezovane i za izuzete transakcije – Prestanak djelatnosti koja otvara pravo na odbitak – Preostala i isključiva uporaba za izuzete transakcije)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/13

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – HF protiv Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler
      (Predmet C-374/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Ispravak odbitka - Izmjena prava na odbitak - Kapitalno dobro koje se istovremeno koristi za oporezovane i za izuzete transakcije - Prestanak djelatnosti koja otvara pravo na odbitak - Preostala i isključiva uporaba za izuzete transakcije)
      (2020/C 287/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: HF

         Tuženik: Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler

         Izreka

      Članke 184., 185. i 187. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis prema kojem je porezni obveznik, koji je stekao pravo na odbitak – u idealnom dijelu – PDV-a koji se odnosi na izgradnju kavane dograđene uz dom za starije i nemoćne osobe kojim taj obveznik upravlja radi operacija izuzetih od PDV-a i koja je namijenjena za korištenje kako za oporezive tako i za izuzete transakcije, obvezan ispraviti prvotni odbitak PDV-a, kada u prostorijama te kavane prestane obavljati bilo kakve oporezive transakcije, ako je u tim prostorijama nastavio obavljati izuzete transakcije, te ih je na taj način prenamijenio samo za te transakcije.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet C-391/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – „Unipack” АD protiv Direktor na Teritorialna direkcija „Dunavska” kam Agencija „Mitnici”, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgarija (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinska unija – Carinski zakonik Unije – Delegirana uredba (EU) 2015/2446 – Članak 172. stavak 2. – Odobrenje za primjenu postupka uporabe u posebne svrhe – Retroaktivni učinak – Pojam „izvanredne okolnosti” – Izmjena tarifne nomenklature – Prestanak važenja odluke o obvezujućim tarifnim informacijama)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/14

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – „Unipack” АD protiv Direktor na Teritorialna direkcija „Dunavska” kam Agencija „Mitnici”, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgarija
      (Predmet C-391/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Carinski zakonik Unije - Delegirana uredba (EU) 2015/2446 - Članak 172. stavak 2. - Odobrenje za primjenu postupka uporabe u posebne svrhe - Retroaktivni učinak - Pojam „izvanredne okolnosti” - Izmjena tarifne nomenklature - Prestanak važenja odluke o obvezujućim tarifnim informacijama)
      (2020/C 287/20)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Varhoven administrativen sad

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku:„Unipack” АD

         Druge stranke u kasacijskom postupku: Direktor na Teritorialna direkcija „Dunavska” kam Agencija „Mitnici”, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgarija

         Izreka

      Članak 172. stavak 2. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije treba tumačiti na način da se ne mogu smatrati „izvanrednim okolnostima” u smislu te odredbe – prilikom izdavanja, na temelju članka 254. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije, odobrenja s retroaktivnim učinkom za primjenu postupka uporabe u posebne svrhe, kako je predviđen potonjom odredbom – elementi kao što su prijevremeni prestanak važenja odluke o obvezujućim tarifnim informacijama kao posljedica izmjene kombinirane nomenklature, nereagiranje carinskih tijela u slučaju uvoza pod pogrešnom oznakom ili činjenica da je roba korištena u svrhu koja je izuzeta od antidampinške pristojbe.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: Spojeni predmeti C-608/18 P, C-609/18 P i C-767/18 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 30. travnja 2020. – Republika Cipar protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Papouis Dairies LTD, Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd, M. J. Dairies EOOD (Žalba – Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Ništavost žiga na koju se poziva podnositelj prigovora – Žalbe koje su postale bespredmetne – Obustava postupka)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/15

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 30. travnja 2020. – Republika Cipar protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Papouis Dairies LTD, Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd, M. J. Dairies EOOD
      (Spojeni predmeti C-608/18 P, C-609/18 P i C-767/18 P) (1)

      (Žalba - Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Ništavost žiga na koju se poziva podnositelj prigovora - Žalbe koje su postale bespredmetne - Obustava postupka)
      (2020/C 287/21)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, i V. Marsland, solicitor)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Gája, H. O’Neill i D. Botis, agenti), Papouis Dairies LTD (zastupnik: N. Korogiannakis, dikigoros) Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (zastupnik: N. Korogiannakis, dikigoros), M. J. Dairies EOOD (zastupnik; D. Dimitrova, advocat)

         Izreka

                  1.

                  Postupak po žalbama se obustavlja.

                  2.

                  Republici Cipar nalaže se snošenje troškova žalbenog postupka.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: Predmet C-709/18: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 28. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Špecializovaný trestný súd – Slovačka) – kazneni postupak protiv UL, VM (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda – Direktiva (EU) 2016/343 – Članci 3. i 4. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 47. i 48. – Javno upućivanje na krivnju – Nacionalni sud – Donošenje rješenja u kojem se prihvaća priznanje krivnje jednog od dvojice optuženika za kaznena djela navedena u optužnici – Razmatranje krivnje drugog optuženika koji je izjavio da se ne smatra krivim – Osuđujuća presuda istog suda koji je prihvatio priznanje krivnje)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/15

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 28. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Špecializovaný trestný súd – Slovačka) – kazneni postupak protiv UL, VM
      (Predmet C-709/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Direktiva (EU) 2016/343 - Članci 3. i 4. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 47. i 48. - Javno upućivanje na krivnju - Nacionalni sud - Donošenje rješenja u kojem se prihvaća priznanje krivnje jednog od dvojice optuženika za kaznena djela navedena u optužnici - Razmatranje krivnje drugog optuženika koji je izjavio da se ne smatra krivim - Osuđujuća presuda istog suda koji je prihvatio priznanje krivnje)
      (2020/C 287/22)
      Jezik postupka: slovački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Špecializovaný trestný súd

         Stranke glavnog kaznenog postupka

      UL, VM

         uz sudjelovanje: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky

         Izreka

      Članak 3. i članak 4. stavak 1. Direktive (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku, u vezi s uvodnom izjavom 16. te direktive i člankom 47. drugim stavkom i člankom 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima moraju se tumačiti na način da im se ne protivi to da u okviru kaznenog postupka protiv dviju osoba nacionalni sud najprije, donošenjem rješenja, prihvati priznanje krivnje prve osobe za kaznena djela navedena u optužnici koja je navodno počinila zajedno s drugom osobom koja nije priznala krivnju i da potom odluči, nakon izvođenja dokaza koji se odnose na činjenice koje se stavljaju na teret toj drugoj osobi, o njezinoj krivnji, pod uvjetom, s jedne strane, da je navođenje druge osobe kao supočinitelja navodnih kaznenih djela nužno za utvrđivanje kaznene odgovornosti osobe koja je priznala krivnju i, s druge strane, da je tim rješenjem i/ili optužnicom na koju se ono odnosi jasno navedeno da krivnja te druge osobe nije zakonito utvrđena te da će biti predmet zasebnog izvođenja dokaza i zasebne presude.

         (1)  SL C 44, 4. 2. 2019.


title: Predmet C-153/19: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 28. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – FZ protiv DER Touristik GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Članak 12. – Paket tura – Duže kašnjenje leta – Odšteta putnicima – Dodatna odšteta – Pravo putnika na sniženje cijene putovanja)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/16

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 28. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – FZ protiv DER Touristik GmbH
      (Predmet C-153/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 12. - Paket tura - Duže kašnjenje leta - Odšteta putnicima - Dodatna odšteta - Pravo putnika na sniženje cijene putovanja)
      (2020/C 287/23)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: FZ

         Tuženik: DER Touristik GmbH

         Izreka

      Članak 12. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da putnik, kojem je već dodijeljena odšteta na temelju članka 7. te uredbe, može ostvariti odštetu na temelju prava na sniženje cijene putovanja koje ima u odnosu na tour operatora, predviđenog pravom predmetne države članice, ako se ta potonja odšteta dodjeljuje za pojedinačnu štetu koja proizlazi iz jedne od situacija predviđenih člankom 1. stavkom 1. navedene uredbe, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-338/19: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna – Italija) – Telecom Italia SpA protiv Regione Sardegna (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Državne potpore – Članak 108. UFEU-a – Uredba (EZ) br. 659/1999 – Povrat potpore na vlastitu inicijativu države članice – Uredba (EZ) br. 794/2004 – Primjenjiva kamatna stopa)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/17

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna – Italija) – Telecom Italia SpA protiv Regione Sardegna
      (Predmet C-338/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Državne potpore - Članak 108. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Povrat potpore na vlastitu inicijativu države članice - Uredba (EZ) br. 794/2004 - Primjenjiva kamatna stopa)
      (2020/C 287/24)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Telecom Italia SpA

         Tuženik: Regione Sardegna

         Izreka

      Kamatna stopa iz članka 9. stavaka 1. i 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 794/2004 od 21. travnja 2004. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka [108. UFEU-a], kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 271/2008 od 30. siječnja 2008., ne može se primijeniti ako nacionalno tijelo izvrši povrat državne potpore na vlastitu inicijativu.

         (1)  SL C 312, 16. 9. 2019.


title: Predmet C-390/19 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 2. travnja 2020. – Talijanska Republika protiv Europske komisije, Francuske Republike i Mađarske (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) – Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) – Sektor šećera – Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije – Izdaci nastali za Talijansku Republiku – Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/17

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 2. travnja 2020. – Talijanska Republika protiv Europske komisije, Francuske Republike i Mađarske
      (Predmet C-390/19 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) - Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) - Sektor šećera - Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije - Izdaci nastali za Talijansku Republiku - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana)
      (2020/C 287/25)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju C. Colellija i M. F. Severija, državnih odvjetnika)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: D. Bianchi i B. Hofstötter, agenti), Francuska Republika, Mađarska

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena i odbija kao djelomično očito neosnovana.

                  2.

                  Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 230, 8. 7. 2019.


title: Predmet C-399/19: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 29. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni protiv BT Italia SpA i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Elektroničke komunikacijske mreže i usluge – Direktiva 2002/20/EZ – Članak 12. – Administrativne naknade propisane za poduzeća koja pružaju elektroničke komunikacijske usluge ili mreže – Administrativni troškovi državnog regulatornog tijela koji se mogu podmiriti iz naknade – Godišnji pregled administrativnih troškova i ukupan iznos naplaćenih naknada)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/18

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 29. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni protiv BT Italia SpA i dr.
      (Predmet C-399/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Elektroničke komunikacijske mreže i usluge - Direktiva 2002/20/EZ - Članak 12. - Administrativne naknade propisane za poduzeća koja pružaju elektroničke komunikacijske usluge ili mreže - Administrativni troškovi državnog regulatornog tijela koji se mogu podmiriti iz naknade - Godišnji pregled administrativnih troškova i ukupan iznos naplaćenih naknada)
      (2020/C 287/26)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Tuženici: BT Italia SpA, Basictel SpA, BT Enia Telecomunicazioni SpA, Telecom Italia SpA, Postepay SpA, anciennement PosteMobile SpA, Vodafone Italia SpA

         Uz sudjelovanje: Telecom Italia SpA, Fastweb SpA, Wind Tre SpA, Sky Italia SpA, Vodafone Omnitel BV, Vodafone Italia SpA

         Izreka

                  1.

                  Članak 12. stavak 1. točku (a) Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju), kako je izmijenjena Direktivom 2009/140/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., treba tumačiti na način da su troškovi koji mogu biti pokriveni naknadom određenom na temelju te odredbe poduzećima koja pružaju elektroničke komunikacijske usluge ili mreže, samo oni koji se odnose na tri kategorije aktivnosti državnog regulatornog tijela navedene u toj odredbi, uključujući zadaće u pogledu regulacije, nadzora, rješavanja sporova i određivanja sankcija, bez ograničavanja samo na troškove koji proizlaze iz aktivnosti ex ante regulacije tržišta.

                  2.

                  Članak 12. stavak 2. Direktive 2002/20, kako je izmijenjena Direktivom 2009/140, treba tumačiti na način da mu se ne protivi propis države članice na temelju kojeg se, s jedne strane, godišnja bilanca predviđena tom odredbom objavljuje nakon završetka financijske godine u kojoj su naplaćene administrativne naknade i, s druge strane, odgovarajuća usklađivanja provode tijekom financijske godine koja ne slijedi odmah nakon one u kojoj su te naknade naplaćene.

         (1)  SL C 312, 16. 9. 2019.


title: Spojeni predmeti C-415/19 do C-417/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 6. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19) protiv Agenzia delle Entrate (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Potpore koje dodjeljuju države – Odluka Europske komisije kojom se program potpora proglašava spojivim s unutarnjim tržištem – Nacionalno zakonodavstvo koje isključuje mogućnost dodjele potpore u okviru odobrenog programa u slučaju nepoštovanja uvjeta koji nije predviđen Komisijinom odlukom)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/19

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 6. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19) protiv Agenzia delle Entrate
      (Spojeni predmeti C-415/19 do C-417/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Potpore koje dodjeljuju države - Odluka Europske komisije kojom se program potpora proglašava spojivim s unutarnjim tržištem - Nacionalno zakonodavstvo koje isključuje mogućnost dodjele potpore u okviru odobrenog programa u slučaju nepoštovanja uvjeta koji nije predviđen Komisijinom odlukom)
      (2020/C 287/27)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)

         Tuženik: Agenzia delle Entrate

         Izreka

      Članak 108. stavak 3. UFEU-a, Odluku Komisije C (2008) 380 od 25. siječnja 2008., „Državna potpora N 39/2007 – Italija – Porezni odbitak za nova ulaganja u područjima u nepovoljnom položaju”, i načelo proporcionalnosti treba tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice na temelju kojeg je dodjela potpore u okviru tog programa potpora koji je uspostavila ta država članica i koji je odobren tom odlukom uvjetovana izjavom podnositelja zahtjeva prema kojoj on nije primio potpore koje je Europska komisija proglasila nezakonitima ili nespojivima, koje je propustio vratiti ili staviti na blokirani račun, čak i ako se od njega ne zahtijeva povrat i usprkos činjenici da navedena odluka izričito ne predviđa takav zahtjev.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet C-553/19 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 2. travnja 2020. – International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) protiv Europske komisije (Žalba – Članak 181. Poslovnika Suda – Usklađivanje zakonodavstava – Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih i srodnih proizvoda – Uspostava i rad sustava sljedivosti duhanskih proizvoda – Delegirana uredba i provedbeni akti – Tužba za poništenje – Dopuštenost – Članak 263. četvrti stavak UFEU-a – Nepostojanje izravnog utjecaja – Članak 256. stavak 1. drugi podstavak UFEU-a – Članak 58. prvi stavak Statuta Suda Europske unije – Članak 168. stavak 1. točka (d) i članak 169. stavak 2. Poslovnika Suda – Propust jasnog navođenja osporavanih točaka obrazloženja pobijane presude i posebnih pravnih argumenata u prilog žalbi – Argumentacija kojom se od Suda nastoji ishoditi samo preispitivanje argumenata iznesenih u prvostupanjskom postupku – Očito nedopuštena žalba)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/19

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 2. travnja 2020. – International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) protiv Europske komisije
      (Predmet C-553/19 P) (1)

      (Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Usklađivanje zakonodavstava - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih i srodnih proizvoda - Uspostava i rad sustava sljedivosti duhanskih proizvoda - Delegirana uredba i provedbeni akti - Tužba za poništenje - Dopuštenost - Članak 263. četvrti stavak UFEU-a - Nepostojanje izravnog utjecaja - Članak 256. stavak 1. drugi podstavak UFEU-a - Članak 58. prvi stavak Statuta Suda Europske unije - Članak 168. stavak 1. točka (d) i članak 169. stavak 2. Poslovnika Suda - Propust jasnog navođenja osporavanih točaka obrazloženja pobijane presude i posebnih pravnih argumenata u prilog žalbi - Argumentacija kojom se od Suda nastoji ishoditi samo preispitivanje argumenata iznesenih u prvostupanjskom postupku - Očito nedopuštena žalba)
      (2020/C 287/28)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (zastupnik: F. Scanvic, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: I. Rubene i C. Valero, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  Društvu International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-554/19: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Kehl – Njemačka) – kazneni postupak protiv FU-a (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Uredba (EU) 2016/399 – Zakonik o schengenskim granicama – Članci 22. i 23. – Ukidanje kontrola na unutarnjim granicama schengenskog prostora – Kontrole unutar državnog područja države članice – Mjere koje imaju učinak istovjetan graničnoj kontroli – Provjere identiteta u blizini unutarnje granice schengenskog prostora – Mogućnost provjere identiteta predmetne osobe, neovisno o njezinu ponašanju i specifičnim okolnostima – Nacionalno pravo koje se odnosi na intenzitet, učestalost i selektivnost kontrola)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/20

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 4. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Kehl – Njemačka) – kazneni postupak protiv FU-a
      (Predmet C-554/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Uredba (EU) 2016/399 - Zakonik o schengenskim granicama - Članci 22. i 23. - Ukidanje kontrola na unutarnjim granicama schengenskog prostora - Kontrole unutar državnog područja države članice - Mjere koje imaju učinak istovjetan graničnoj kontroli - Provjere identiteta u blizini unutarnje granice schengenskog prostora - Mogućnost provjere identiteta predmetne osobe, neovisno o njezinu ponašanju i specifičnim okolnostima - Nacionalno pravo koje se odnosi na intenzitet, učestalost i selektivnost kontrola)
      (2020/C 287/29)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Kehl

         Stranka glavnog kaznenog postupka

      FU

         Uz sudjelovanje: Staatsanwaltschaft Offenburg

         Izreka

      Članak 67. stavak 2. UFEU-a i članke 22. i 23. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se policijskim tijelima odnosne države članice dodjeljuje ovlast provjere, u području do 30 km od kopnene granice te države članice s drugim državama schengenskog prostora, identiteta bilo koje osobe, neovisno o njezinu ponašanju i specifičnim okolnostima, s ciljem sprečavanja ili zaustavljanja nezakonitog ulaska ili boravka na državnom području te države članice ili sprečavanja određenih kažnjivih djela usmjerenih protiv sigurnosti granice, ako je ta ovlast uređena dovoljno određenim pojašnjenjima i ograničenjima koja se odnose na intenzitet, učestalost i selektivnost provedenih kontrola, čime se osigurava da provedba te ovlasti u praksi ne može biti istovjetna graničnim kontrolama, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-618/19: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 30. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA protiv Regione Campania (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Javna nabava – Direktiva 2014/24/EU – Članak 12. stavak 4. – Dodjela ugovora o javnoj nabavi negospodarskom javnom tijelu bez provođenja nadmetanja – Javna nabava usluga vezanih za upravljanje porezom na motorna vozila – Isključenje vezano za ugovore koji se odnose na suradnju javnih tijela – Uvjeti)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/21

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 30. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA protiv Regione Campania
      (Predmet C-618/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Javna nabava - Direktiva 2014/24/EU - Članak 12. stavak 4. - Dodjela ugovora o javnoj nabavi negospodarskom javnom tijelu bez provođenja nadmetanja - Javna nabava usluga vezanih za upravljanje porezom na motorna vozila - Isključenje vezano za ugovore koji se odnose na suradnju javnih tijela - Uvjeti)
      (2020/C 287/30)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA

         Druga stranka u žalbenom postupku: Regione Campania

         uz sudjelovanje: ACI – Automobile Club d’Italia, ACI Informatica SpA, ACI di Napoli, ACI di Avellino, ACI di Benevento, ACI di Caserta, ACI di Salerno

         Izreka

      Članak 12. stavak 4. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba koja omogućuje izravnu dodjelu, bez provođenja postupka javne nabave, ugovora o javnoj nabavi usluga vezanih za upravljanje porezom na motorna vozila negospodarskom javnom tijelu zaduženom za upravljanje javnim registrom automobila.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet C-628/19 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 6. svibnja 2020. – Csanád Szegedi protiv Europskog parlamenta (Žalba – Europski parlament – Zakonodavstvo koje se odnosi na troškove i naknade zastupnika u Europskom parlamentu – Naknada za parlamentarnu pomoć – Povrat neosnovano isplaćenih iznosa”)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/21

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 6. svibnja 2020. – Csanád Szegedi protiv Europskog parlamenta
      (Predmet C-628/19 P) (1)

      (Žalba - Europski parlament - Zakonodavstvo koje se odnosi na troškove i naknade zastupnika u Europskom parlamentu - Naknada za parlamentarnu pomoć - Povrat neosnovano isplaćenih iznosa”)
      (2020/C 287/31)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Žalitelj: Csanád Szegedi (zastupnik: K. Bodó, ügyvéd)

         Druga stranka u žalbenom postupku: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr i Z. Nagy, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Csanádu Szegediju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-643/19: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 25. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Central Administrativo Norte – Portugal) – Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA protiv Município de Peso da Régua (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Direktiva 2014/24/EU – Javna nabava – Direktiva 2014/23/EU – Koncesije za usluge – Nepostojanje činjeničnih i pravnih elemenata koji omogućuju davanje korisnog odgovara na prethodno pitanje – Nedopuštenost)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/22

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 25. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Central Administrativo Norte – Portugal) – Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA protiv Município de Peso da Régua
      (Predmet C-643/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Direktiva 2014/24/EU - Javna nabava - Direktiva 2014/23/EU - Koncesije za usluge - Nepostojanje činjeničnih i pravnih elemenata koji omogućuju davanje korisnog odgovara na prethodno pitanje - Nedopuštenost)
      (2020/C 287/32)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Central Administrativo Norte

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA

         Tuženik: Município de Peso da Régua

         uz sudjelovanje: Datarede – Sistemas de Dados e Comunicações SA, Alexandre Barbosa Borges SA, Fernando L. Gaspar – Sinalização e Equipamentos Rodoviários SA

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 26. srpnja 2019. uputio Tribunal Central Administrativo Norte (Središnji upravni sud Sjever, Portugal) očito je nedopušten.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet C-692/19: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 22. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Watford Employment Tribunal – Ujedinjena Kraljevina) – B protiv Yodel Delivery Network Ltd (Prethodno pitanje – Članak 99. Poslovnika Suda – Direktiva 2003/88/EZ – Organizacija radnog vremena – Pojam „radnik” – Poduzeće za dostavu paketa – Kvalifikacija dostavljača zaposlenih na temelju ugovora o pružanju usluga – Dostavljačeva mogućnost zaposlenja podugovaratelja i istodobnog pružanja sličnih usluga trećim osobama)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/22

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 22. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Watford Employment Tribunal – Ujedinjena Kraljevina) – B protiv Yodel Delivery Network Ltd
      (Predmet C-692/19) (1)

      (Prethodno pitanje - Članak 99. Poslovnika Suda - Direktiva 2003/88/EZ - Organizacija radnog vremena - Pojam „radnik” - Poduzeće za dostavu paketa - Kvalifikacija dostavljača zaposlenih na temelju ugovora o pružanju usluga - Dostavljačeva mogućnost zaposlenja podugovaratelja i istodobnog pružanja sličnih usluga trećim osobama)
      (2020/C 287/33)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Watford Employment Tribunal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: B

         Tuženik: Yodel Delivery Network Ltd

         Izreka

      Direktivu 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena treba tumačiti na način da joj se protivni to da zaposlenika kojega je zaposlio navodni poslodavac na temelju ugovora o pružanju usluga u kojem se određuje da se on, neovisni poduzetnik, treba smatrati „radnikom” u smislu te direktive, ako može:

                  —

                  angažirati podugovaratelje ili zamjene za izvršenje usluga za čije je pružanje zaposlen;

                  —

                  prihvatiti ili odbiti prihvatiti različite zadatke koje mu je ponudio navodni poslodavac, odnosno jednostrano odrediti njihov najveći broj;

                  —

                  pružati svoje usluge bilo kojoj trećoj osobi, uključujući izravne konkurente navodnog poslodavca, i

                  —

                  sam odrediti svoje radno vrijeme unutar određenih parametara, te organizirati svoje vrijeme sukladno osobnim potrebama, a ne isključivo u skladu s interesima navodnog poslodavca,
                  ako, s jedne strane, neovisnost te osobe nije fiktivna i, s druge strane, nije moguće dokazati vezu podređenosti između navedene osobe i njezinog navodnog poslodavca. Međutim, na sudu koji je uputio zahtjev je da, uzimajući u obzir sve relevantne elemente koji se odnose na tu osobu, kao i gospodarsku djelatnost koju obavlja, odredi njezin profesionalni status s obzirom na Direktivu 2003/88.

         (1)  SL C 423, 16. 12. 2019.


title: Predmet C-723/19: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 30. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd protiv Agenzia delle Entrate (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Najam nekretnina u trajanju manjem od 30 dana – Internetski portal za posredovanje u prometu nekretninama – Očita nedopuštenost)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/23

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 30. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd protiv Agenzia delle Entrate
      (Predmet C-723/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Najam nekretnina u trajanju manjem od 30 dana - Internetski portal za posredovanje u prometu nekretninama - Očita nedopuštenost)
      (2020/C 287/34)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

         Druga stranka u postupku: Agenzia delle Entrate

         uz sudjelovanje: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Federazione delle Associazioni Italiane Alberghi e Turismo (Federalberghi), Renting Services Group s.r.l.s., Coordinamento delle Associazioni e dei Comitati di Tutela dell’Ambiente e dei Diritti degli Utenti e dei Consumatori (Codacons),

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 11. srpnja 2019. uputio Consiglio di Stato (Državno vijeće, Italija) očito je nedopušten.

         (1)  SL C 432, 23. 12. 2019.


title: Predmet C-756/19: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 29. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Ramada Storax SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članci 90. i 273. – Oporezivi iznos – Smanjenje – Neplaćanje – Insolventnost dužnika s domicilom izvan zemlje – Odluka koju je donio sud druge države članice kojom se potvrđuje nenaplativost zahtijevanih tražbina – Načela porezne neutralnosti i proporcionalnosti)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/24

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 29. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Ramada Storax SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-756/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 90. i 273. - Oporezivi iznos - Smanjenje - Neplaćanje - Insolventnost dužnika s domicilom izvan zemlje - Odluka koju je donio sud druge države članice kojom se potvrđuje nenaplativost zahtijevanih tražbina - Načela porezne neutralnosti i proporcionalnosti)
      (2020/C 287/35)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ramada Storax SA

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izreka

      Članke 90. i 273. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da im se protivi propis države članice na temelju kojeg se poreznom obvezniku po završetku stečajnog postupka uskraćuje pravo na smanjenje plaćenog poreza na dodanu vrijednost za tražbine koje se smatraju nenaplativima kada je nenaplativost predmetnih tražbina utvrdio sud druge države članice na temelju prava koje je na snazi u potonjoj državi.

         (1)  SL C 19, 20. 1. 2020.


title: Predmet C-766/19: Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 10. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugal) – QE, RD protiv SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Očita nedopuštenost – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Članak 5. stavak 3. – Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Doseg – Oslobođenje od obveze isplate odštete – Pojam „izvanredne okolnosti” – Opći kvar sustava opskrbe gorivom u zračnoj luci)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/24

      Rješenje Suda (četvrto vijeće) od 10. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugal) – QE, RD protiv SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA
      (Predmet C-766/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Očita nedopuštenost - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 5. stavak 3. - Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta - Doseg - Oslobođenje od obveze isplate odštete - Pojam „izvanredne okolnosti” - Opći kvar sustava opskrbe gorivom u zračnoj luci)
      (2020/C 287/36)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: QE, RD

         Tuženik: SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA

         Uz sudjelovanje: ANA – Aeroportos de Portugal SA

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 8. srpnja 2019. uputio Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Sud sudskog okruga Azori, Portugal) očito je nedopušten.

         (1)  SL C 19, 20. 1. 2020.


title: Predmet C-853/19: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 2. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Okresný súd Poprad – Slovačka) – IM protiv Sting Reality s.r.o. (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda – Zaštita potrošača – Direktiva 2005/29/EZ – Nepoštena poslovna praksa poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču – Članci 8. i 9. – Agresivna poslovna praksa – Direktiva 93/13/EEZ – Nepošteni uvjeti u potrošačkim ugovorima – Ugovorna odredba o kojoj su se vodili pojedinačni pregovori – Ovlasti nacionalnog suda)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/25

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 2. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Okresný súd Poprad – Slovačka) – IM protiv Sting Reality s.r.o.
      (Predmet C-853/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Zaštita potrošača - Direktiva 2005/29/EZ - Nepoštena poslovna praksa poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču - Članci 8. i 9. - Agresivna poslovna praksa - Direktiva 93/13/EEZ - Nepošteni uvjeti u potrošačkim ugovorima - Ugovorna odredba o kojoj su se vodili pojedinačni pregovori - Ovlasti nacionalnog suda)
      (2020/C 287/37)
      Jezik postupka: slovački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Okresný súd Poprad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: IM

         Tuženik: Sting Reality s.r.o.

         Izreka

                  1.

                  Članke 8. i 9. Direktive 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, treba tumačiti na način da kvalifikacija poslovne prakse kao agresivne, u smislu tih odredaba, zahtijeva provođenje konkretne i posebne procjene, u svjetlu kriterija koji su navedeni u tim odredbama i svih okolnosti koje karakteriziraju tu praksu. U slučaju da je ugovor zaključila starija osoba, koja pati od ozbiljnog hendikepa i ima ograničene prihode koji joj ne omogućuju vraćanje nagomilanih dugova, okolnost da je na temelju tako sklopljenog ugovora bilo moguće zaobići nacionalnih odredaba o zaštiti potrošača upućuje na to da je dotični trgovac svjesno namjeravao iskoristiti određenu težinu situacije u kojoj se navedena osoba našla kako bi utjecao na njezinu odluku, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da ocijeni.

                  2.

                  Članak 3. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da je nacionalni sud koji odlučuje o zahtjevu za ispitivanje nepoštenosti odredbi ugovora sklopljenog između potrošača i trgovca dužan, ako potonji, usprkos u tom smislu upućenom zahtjevu, odbije dostaviti tom sudu slične ugovore koje je sklopio s drugim potrošačima, provesti nacionalna postupovna pravila koja su mu na raspolaganju kako bi se utvrdilo je li se o odredbama takvog ugovora pojedinačno pregovaralo.

                  3.

                  Treće pitanje koje je uputio Okresný súd Poprad (Općinski sud u Popradu, Slovačka) očito je nedopušteno.

         (1)  SL C 36, 3. 2. 2020.


title: Predmet C-17/20: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 28. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italija) – MC protiv Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika suda – Očita nedopuštenost – Opća načela prava Europske unije – Pravo na dobru upravu – Pravo obrane – Pravo na saslušanje – Akt koji je donijela prefektura radi zabrane aktivnosti zbog navodne umiješanosti mafije – Zakonodavstvo koje ne predviđa kontradiktorni upravni postupak)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/26

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 28. svibnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italija) – MC protiv Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia
      (Predmet C-17/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika suda - Očita nedopuštenost - Opća načela prava Europske unije - Pravo na dobru upravu - Pravo obrane - Pravo na saslušanje - Akt koji je donijela prefektura radi zabrane aktivnosti zbog navodne umiješanosti mafije - Zakonodavstvo koje ne predviđa kontradiktorni upravni postupak)
      (2020/C 287/38)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: MC

         Tuženik: Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (okružni upravni sud u Apuliji, Italija) podnio odlukom od 27. studenoga 2019. očito je nedopušten.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet C-575/19 P: Žalba koju je 29. srpnja 2019. podnio GMP-Orphan (GMPO) protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 16. svibnja 2019. u predmetu T-733/17, GMPO protiv Komisije

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/26

      Žalba koju je 29. srpnja 2019. podnio GMP-Orphan (GMPO) protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 16. svibnja 2019. u predmetu T-733/17, GMPO protiv Komisije
      (Predmet C-575/19 P)
      (2020/C 287/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: GMP-Orphan (GMPO) (zastupnik: J. Mulryne, L. Tsang, Solicitors, C. Schoonderbeek, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija
      Rješenjem od 11. lipnja 2020. Sud (deveto vijeće) je odlučio da žalbu treba odbaciti kao očito nedopuštenu i naložio je društvu GMP-Orphan SA da snosi svoje troškove.


title: Predmet C-747/19 P: Žalba koju je 10. listopada 2019. podnio Jorge Minguel Rosellò protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2019. u predmetu T-524/19

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/27

      Žalba koju je 10. listopada 2019. podnio Jorge Minguel Rosellò protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2019. u predmetu T-524/19
      (Predmet C-747/19 P)
      (2020/C 287/40)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Jorge Minguel Rosellò (zastupnici: V. Falcucci, odvjetnik, G. Bonavita, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Talijanska Republika
      Rješenjem od 29. travnja 2020. Sud (šesto vijeće) proglasio je žalbu djelomično očito neosnovanom i djelomično očito bespredmetnom.


title: Predmet C-183/20 P: Žalba koju je 28. travnja 2020. podnio Fabryki Mebli „Forte” S.A. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 27. veljače 2020. u predmetu T-159/19, Bog-Fran protiv EUIPO-a – Fabryki Mebli „Forte”

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/27

      Žalba koju je 28. travnja 2020. podnio Fabryki Mebli „Forte” S.A. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 27. veljače 2020. u predmetu T-159/19, Bog-Fran protiv EUIPO-a – Fabryki Mebli „Forte”
      (Predmet C-183/20 P)
      (2020/C 287/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Fabryki Mebli „Forte” S.A. (zastupnik: H. Basiński, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Bog-Fran sp. z o.o. sp.k
      Rješenjem od 16. srpnja 2020., Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučio je da žalba nije dopuštena, te je naložio društvu Fabryki Mebli „Forte” S.A. da snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-271/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2020. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Aurubis AG protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2020. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – Aurubis AG protiv Savezne Republike Njemačke
      (Predmet C-271/20)
      (2020/C 287/44)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Aurubis AG

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka, koju zastupa Umweltbundesamt

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Jesu li uvjeti u skladu s člankom 3. točkom (d) Odluke Komisije 2011/278/EU (1) za besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju potpostrojenja s referentnom vrijednosti za gorivo ispunjeni ako se u postrojenju za proizvodnju obojenih kovina u skladu s Prilogom I. Direktivi 2003/87/EZ u peći za taljenje u lebdećem stanju za proizvodnju primarnog bakra upotrebljava koncentrat bakra koji sadržava sumpor i ako se toplina koja nije mjerljiva i koja je potrebna za taljenje bakrene rude koja se nalazi u koncentratu u biti proizvodi oksidacijom sumpora sadržanog u koncentratu, pri čemu se koncentrat bakra upotrebljava i kao sirovina i kao gorivi materijal za proizvodnju topline?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
                  mogu li se prava na višestruku dodjelu besplatnih emisijskih jedinica za treće razdoblje trgovanja nakon završetka tog razdoblja trgovanja ostvariti emisijskim jedinicama iz četvrtog razdoblja trgovanja ako se postojanje takvog prava na dodjelu sudski utvrđuje tek nakon isteka trećeg razdoblja trgovanja ili pak sa završetkom trećeg razdoblja trgovanja prava na dodjelu koja još nisu ostvarena prestaju?

         (1)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2011., L 130, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.)


title: Predmet C-193/20 P: Žalba koju je 6. svibnja 2020. podnio Dekoback GmbH protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 5. ožujka 2020. u predmetu T-80/19, Dekoback GmbH protiv EUIPO-a

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/27

      Žalba koju je 6. svibnja 2020. podnio Dekoback GmbH protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 5. ožujka 2020. u predmetu T-80/19, Dekoback GmbH protiv EUIPO-a
      (Predmet C-193/20 P)
      (2020/C 287/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Dekoback GmbH (zastupnik: V. von Moers, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 9. srpnja 2020. Sud (potpredsjednik) odlučio je da žalbu treba odbaciti kao nedopuštenu te je naložio društvu Dekoback GmbH da snosi svoje troškove.


title: Predmet C-280/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2020. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – ZN protiv Generalno konsulstvo (Generalni konzulat) Republike Bugarske u gradu Valenciji u Kraljevini Španjolskoj

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2020. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – ZN protiv Generalno konsulstvo (Generalni konzulat) Republike Bugarske u gradu Valenciji u Kraljevini Španjolskoj
      (Predmet C-280/20)
      (2020/C 287/45)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofijski rajonen sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ZN

         Tuženik: Generalno konsulstvo (Generalni konzulat) Republike Bugarske u gradu Valenciji u Kraljevini Španjolskoj

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) u vezi s njezinom uvodnom izjavom 3. tumačiti na način da Uredbu treba primijeniti prilikom određivanja međunarodne nadležnosti sudova države članice za spor između radnika iz te države članice i konzularne službe te države članice na državnom području druge države članice ili te odredbe treba tumačiti na način da na takav spor treba primijeniti nacionalne odredbe o nadležnosti države članice čije državljanstvo imaju obje stranke?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)


title: Predmet C-286/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2020. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – GC, WG protiv Société Air France SA

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2020. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – GC, WG protiv Société Air France SA
      (Predmet C-286/20)
      (2020/C 287/47)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: GC, WG

         Tuženik: Société Air France SA
      Ovaj je predmet rješenjem predsjednika Suda od 15. srpnja 2020. brisan iz upisnika Suda.


title: Predmet C-291/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. lipnja 2020. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – XQ protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. lipnja 2020. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – XQ protiv Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-291/20)
      (2020/C 287/48)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XQ

         Tuženik: Deutsche Lufthansa AG

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka koji je organizirao sindikat vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?
      Ovaj je predmet rješenjem Suda od 30. srpnja 2020. brisan iz upisnika Suda.

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-292/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. lipnja 2020. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – KS protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. lipnja 2020. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – KS protiv Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-292/20)
      (2020/C 287/49)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: KS

         Tuženik: Deutsche Lufthansa AG

         Prethodno pitanje

      Je li u slučaju štrajka koji je organizirao sindikat vlastitih zaposlenika zračnog prijevoznika riječ o izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)?
      Ovaj je predmet rješenjem Suda od 30. srpnja 2020. brisan iz upisnika Suda.

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet T-133/19: Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Off-White protiv EUIPO-a (OFF-WHITE) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije OFF-WHITE – Djelomično odbijanje prijave za registraciju – Apsolutni razlozi za odbijanje – Opisni karakter – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Naziv boje – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/32

      Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Off-White protiv EUIPO-a (OFF-WHITE)
      (Predmet T-133/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije OFF-WHITE - Djelomično odbijanje prijave za registraciju - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Naziv boje - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 287/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Off-White LLC (Springfield, Illinois, Sjedinjene Američke države) (zastupnik: M. Decker, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Crawcour, J. Crespo Carrillo i H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. prosinca 2018. (predmet R-580/2018-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka OFF-WHITE kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 14. prosinca 2018. (predmet R-580/2018-2) poništava se u dijelu u kojom se njome odbija prijava za registraciju kao žiga Europske unije figurativnog znaka OFF-WHITE za proizvode iz razreda 9. i 20., u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova, od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen, kao i za „satove, zidne satove, kronometrijske uređaje i instrumente; remene za ručne satove, kutije za satove, kovčežiće za nakit” i za „drago kamenje, poludrago kamenje” iz razreda 14.

                  2.

                  EUIPO će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Off-White LLC, uključujući nužne troškove koje je potonje društvo imalo u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet T-846/19: Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2020. – Golden Omega protiv Komisije („Tužba za poništenje – Carinska unija – Zajednička carinska tarifa – Tarifna nomenklatura – Razvrstavanje u kombiniranu nomenklaturu – Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere – Nepostojanje osobnog utjecaja – Nedopuštenost”)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/33

      Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2020. – Golden Omega protiv Komisije
      (Predmet T-846/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Carinska unija - Zajednička carinska tarifa - Tarifna nomenklatura - Razvrstavanje u kombiniranu nomenklaturu - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2020/C 287/52)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Golden Omega, SA (Santiago, Čile) (zastupnik: S. Moolenaar, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: W. Roels i M. Salyková, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/1661 od 24. rujna 2019. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu (SL 2019., L 251, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Golden Omega, SA, nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 61, 24. 2. 2020.


title: Predmet T-364/20: Tužba podnesena 2. lipnja 2020. – Danska protiv Komisije

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/33

      Tužba podnesena 2. lipnja 2020. – Danska protiv Komisije
      (Predmet T-364/20)
      (2020/C 287/53)
      Jezik postupka: danski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Danska (zastupnici: J. Nymann-Lindegren i M. Wolff, u svojstvu agenata, i R. Holdgaard i J. Pinborg, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članak 2. Odluke Europske komisije od 20. ožujka 2020. o državnoj potpori SA.39078 – 2019/C (ex 2014/N) koju je Danska provela u korist društva Femern A/S, u dijelu u kojem se njome utvrđuje da „su mjere koje se sastoje od dokapitalizacije i kombinacije državnih zajmova i državnih jamstava u korist društva Femern A/S, koje je Danska barem djelomično nezakonito provela, državna potpora u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije”;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno utvrdila da je financiranje društva Femern A/S državna potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
                  Taj se prvi tužbeni razlog sastoji od četiri dijela.
                  Tužitelj, kao prvo, tvrdi da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kad je u točkama 190. do 194. pobijane odluke utvrdila da se djelatnosti društva Femern A/S ne mogu smatrati izvršavanjem javnih ovlasti. U tom pogledu, tužitelj tvrdi:

                              —

                              da je metodologija koju je Komisija primijenila u točkama 190. do 194. da bi ocijenila mogu li se djelatnosti društva Femern A/S smatrati izvršavanjem javnih ovlasti protivna članku 107. stavku 1. UFEU-a;

                              —

                              da je, prilikom ocjene mogu li se djelatnosti društva Femern A/S smatrati izvršavanjem javnih ovlasti te jesu li zbog toga iz neobuhvaćene područjem primjene pravila EU-a o državnim potporama i tržišnom natjecanju, Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava pridavši značaj tome postoje li privatni gospodarski subjekti čije bi se djelatnosti mogle smatrati alternativom onima društva Femern A/S i koji za sebe smatraju da su u tržišnom natjecanju s djelatnostima društva Femern; i

                              —

                              da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kad je konkretno utvrdila da se djelatnosti društva Femern A/S koje se odnose na planiranje i izgradnju prijelaza između dvije obale, te upravljanje njome, ne mogu smatrati izvršavanjem javnih ovlasti.

                        Tužitelj tvrdi, kao drugo, da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kad je u točki 193. pobijane odluke utvrdila da društvo Femern A/S nudi prijevozničke usluge na tržištu u natjecanju s drugima.
                  Tužitelj tvrdi, kao treće, da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kad je u točkama 192. do 194. pobijane odluke utvrdila da je društvo Femern A/S „gospodarski subjekt” koji se vodi „ekonomskom logikom’ ‘i komercijalno iskorištava” čvrsti prijelaz.
                  Tužitelj tvrdi, kao četvrto, da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kad je u točkama 223. do 240. pobijane odluke utvrdila da se financiranjem društva Femern A/S može narušiti tržišno natjecanje i utjecati na trgovinu među državama članicama.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kad je utvrdila da društvo Femern A/S izvršava gospodarsku djelatnost u tržišnom natjecanju s drugima prije nego što se čvrsti prijelaz počinje koristiti.
                  U prilog ovom tužbenom razlogu tužitelj ističe da je Komisija počinila pogrešku kad je u točki 198. pobijane odluke utvrdila da je financiranje društva Femern A/S državna potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a čak i nakon početka izgradnje.


title: Predmet T-420/20: Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT8)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/35

      Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT8)
      (Predmet T-420/20)
      (2020/C 287/54)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GT8 – prijava za registraciju br. 14 738 281

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. u predmetu R 1611/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nije posebno definirana relevantna javnost;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer u obzir nisu uzeti dokazi o vjerojatnoj percepciji relevantne javnosti ranijeg žiga Europske unije;

                  —

                  Neuzimanje u obzir ostalih elemenata prigovora u vezi sa spomenutim člankom 8. stavkom 1. točkom (b) i člankom 8. stavkom 5.;

                  —

                  Neprimjena nacionalnih pravila u skladu s člankom 8. stavkom 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nisu uzeti u obzir drugi elementi prava o zavaravajućem označivanju.


title: Predmet T-421/20: Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT3)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/36

      Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT3)
      (Predmet T-421/20)
      (2020/C 287/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz; QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GT3 – prijava za registraciju br. 14 738 264

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. u predmetu R 1609/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nije posebno definirana relevantna javnost;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer u obzir nisu uzeti dokazi o vjerojatnoj percepciji relevantne javnosti ranijeg žiga Europske unije;

                  —

                  neuzimanje u obzir ostalih elemenata prigovora u vezi sa spomenutim člankom 8. stavkom 1. točkom (b) i člankom 8. stavkom 5.;

                  —

                  neprimjena nacionalnih pravila prema članku 8. stavku 4 Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nisu uzeti u obzir drugi elementi propisâ o zavaravajućem označivanju.


title: Predmet T-442/20: Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT5)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/37

      Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT5)
      (Predmet T-442/20)
      (2020/C 287/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GT5 – prijava za registraciju br. 14 738 272

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. u predmetu R 1600/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nije posebno definirana relevantna javnost;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer u obzir nisu uzeti dokazi o vjerojatnoj percepciji relevantne javnosti ranijeg žiga Europske unije;

                  —

                  Neuzimanje u obzir ostalih elemenata prigovora u vezi sa spomenutim člankom 8. stavkom 1. točkom (b) i člankom 8. stavkom 5.;

                  —

                  Neprimjena nacionalnih pravila u skladu s člankom 8. stavkom 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nisu uzeti u obzir drugi elementi prava o zavaravajućem označivanju.


title: Predmet T-423/20: Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT9)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/38

      Tužba podnesena 7. srpnja 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT9)
      (Predmet T-423/20)
      (2020/C 287/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GT9 – prijava za registraciju br. 14 738 298

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. u predmetu R 1610/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nije posebno definirana relevantna javnost;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer u obzir nisu uzeti dokazi o vjerojatnoj percepciji relevantne javnosti ranijeg žiga Europske unije;

                  —

                  Neuzimanje u obzir ostalih elemenata prigovora u vezi sa spomenutim člankom 8. stavkom 1. točkom (b) i člankom 8. stavkom 5.;

                  —

                  Neprimjena nacionalnih pravila prema članku 8. stavku 4 Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nisu uzeti u obzir drugi elementi propisâ o zavaravajućem označivanju.


title: Predmet T-434/20: Tužba podnesena 9. srpnja 2020. – Włodarczyk protiv EUIPO-a – Ave Investment (dziandruk)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/39

      Tužba podnesena 9. srpnja 2020. – Włodarczyk protiv EUIPO-a – Ave Investment (dziandruk)
      (Predmet T-434/20)
      (2020/C 287/58)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Piotr Włodarczyk (Pabianice, Poljska) (zastupnik: M. Bohaczewski, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ave Investment sp. z o.o. (Pabianice, Polska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: crveno-sivi figurativni žig Europske unije „dziandruk” – žig Europske unije br. 15 742 091

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje ništavosti

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. svibnja 2020. u predmetu R 2192/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  EUIPO-u naloži snošenje troškova postupka pred Općim sudom, Odjelom za poništaje i žalbenim vijećem EUIPO-a;

                  —

                  podredno, naloži društvu Ave Investment snošenje troškova postupka pred Općim sudom, Odjelom za poništaje i žalbenim vijećem EUIPO-a.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.