title: Predmet T-88/21: Tužba podnesena 12. veljače 2021. – Paesen/ESVD

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/45

      Tužba podnesena 12. veljače 2021. – Paesen/ESVD
      (Predmet T-88/21)
      (2021/C 138/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Sandra Paesen (Beersel, Belgija) (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnica)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 10. travnja 2020. o preraspodjeli na radno mjesto koje nije povezano s rukovodećim funkcijama i, podredno, poništi izvješće o probnom radu koje je potvrđeno istom odlukom;

                  —

                  poništi odluku tijela za imenovanje od 12. svibnja 2020. o odbijanju zahtjeva za pomoć koji je podnositeljica žalbe podnijela 17. siječnja 2020. na temelju članka 24. Pravilnika;

                  —

                  poništi, prema potrebi, odluku od 4. studenoga 2020. o odbijanju žalbe koju je tužiteljica podnijela u smislu članka 90. stavka 2. Pravilnika;

                  —

                  tužiteljici nadoknadi novčanu i neimovinsku štetu koju smatra da je pretrpjela zbog postojanja uznemiravanja i nepravilnog postupanja uprave;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužiteljica u prilog tužbi, kad je riječ o dijelu koji se odnosi na poništenje, ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnih prava na dobru upravu, na pravu na saslušanje, na očitoj pogrešci u ocjeni i na zlouporabi ovlasti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 11. Odluke Komisije o osoblju na srednjoj razini rukovodstva C (2008) 5028/2 i Odluke glavnog tajnika ESVD-a od 15. studenoga 2019. o izvršavanju i daljnjem prenošenju ovlasti dodijeljenih tijelu za imenovanje i tijelu nadležnom za sklapanje ugovora o radu ADMIN (2019) 31 te na očitoj pogrešci u ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji je podijeljen na dva dijela.

                              —

                              Prvi dio, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja koja proizlazi iz članka 25. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, povredi članka 7. stavka 1. Pravilnika i na očitoj pogrešci u ocjeni.

                              —

                              Drugi dio, koji se temelji na povredi članka 26. Pravilnika i na očitoj pogrešci u ocjeni.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dostojanstva i dostojanstvenih radnih uvjeta, na dužnosti brižnog postupanja i na zabrani svakog oblika uznemiravanja.


title: Predmet T-99/21: Tužba podnesena 17. veljače 2021. – Construcciones Electromecanicas Sabero/EUIPO – Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/48

      Tužba podnesena 17. veljače 2021. – Construcciones Electromecanicas Sabero/EUIPO – Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)
      (Predmet T-99/21)
      (2021/C 138/64)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Construcciones Electromecanicas Sabero, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: I. Valdelomar Serrano, P. Román Maestre i D. Liern Cendrero, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Magdalenas de las Heras, SA (Aranda de Duero, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Heras Bareche –Prijava žiga br. 17 979 710

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. prosinca 2020. u predmetu R 1019/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je žalbeno vijeće u pobijanoj odluci pogrešno primijenilo članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  odobri registraciju prijavljenog figurativnog žiga Europske Unije br. 17 979 710 Heras Bareche za sve proizvode i usluge iz razreda 30. i 35. za koje je registracija zatražena;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući troškove pravnog zastupanja koji su nastali tužitelju u vezi s ovim postupkom.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-111/21: Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ryanair/Komisija

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/49

      Tužba podnesena 19. veljače 2021. – Ryanair/Komisija
      (Predmet T-111/21)
      (2021/C 138/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije od 30. studenoga 2020. o državnoj potpori SA.55373 (2020/N) – Hrvatska – COVID-19: naknada štete zračnom prijevozniku Croatia Airlines (1); i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da su tuženikovom odlukom povrijeđene određene odredbe UFEU-a i opća načela prava Unije na kojima se temelji liberalizacija zračnog prijevoza u Uniji od kasnih 1980.-tih (tj. nediskriminacija, slobodno pružanje usluga i sloboda poslovnog nastana (2)).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik pogrešno primijenio članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a te je počinio očitu pogrešku u ocjeni prilikom preispitivanja proporcionalnosti potpore u odnosu na štetu nastalu zbog krize bolesti COVID-19.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik propustio pokrenuti službeni istražni postupak usprkos postojanju ozbiljnih teškoća te je povrijedio tužiteljeva postupovna prava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio svoju obvezu obrazlaganja.

         (1)  SL 2021., C 17, str. 3.

         (2)  Uredba (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici (preinaka) Tekst značajan za EGP (SL 2008., L 293, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 164.)


title: Predmet T-121/21: Tužba podnesena 25. veljače 2021. – Suez/Komisija

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/49

      Tužba podnesena 25. veljače 2021. – Suez/Komisija
      (Predmet T-121/21)
      (2021/C 138/66)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Suez (Pariz, Francuska) (zastupnici: O. Billard, I. Simic, Y. Trifounovitch, G. Fabre, G. Vatin, D. Théophile, G. Aubron i O. Chriqui, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv Odluke Komisije C(2020) 8969 final od 17. prosinca 2020. kojom se odbija njegov zahtjev za, s jedne strane, utvrđenjem da je društvo Veolia Environnement S.A povrijedilo članak 7. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 139/2004 (1) time što je steklo udio od 29,9 % u temeljnom kapitalu društva Suez a da pritom nije dobilo Komisijino prethodno odobrenje i, s druge strane, donošenjem privremenih mjera protiv tog društva na temelju članka 8. stavka 5. točke (a) te uredbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju u vezi s člankom 296. UFEU-a. Tužitelj navodi da Komisija nije ispunila zahtjeve iz članka 296. UFEU-a time što je donijela odluku čije obrazloženje ne omogućava ni njoj ni Općem sudu da razumiju razloge koji su je doveli do toga da smatra da se primjenjuje automatsko odstupanje iz članka 7. stavka 2. Uredbe EZ o koncentracijama. Tužitelj također prigovara da pobijana odluka sadržava proturječno obrazloženje u pogledu primjenjivosti članka 7. stavka 1. Uredbe EZ o koncentracijama na stjecanje udjela od 29,9 % u njegovu temeljnom kapitalu. Naposljetku, tužitelj smatra da se pobijanom odlukom, bez dovoljnog obrazloženja, odstupilo od ustaljene sudske prakse suda Unije u vezi s načelom uskog tumačenja izuzetka od suspenzivnog učinka iz članka 7. stavka 2. Uredbe EZ o koncentracijama.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 7. stavka 2. Uredbe EZ o koncentracijama. Tužitelj s tim u svezi smatra da je Komisija povrijedila tu odredbu time što je smatrala, kao prvo, da se iznimka predviđena tim tekstom treba primjenjivati na cjelokupnu transakciju jedinstvene koncentracije koju planira društvo Veolia, iako je ta iznimka bila očito bespredmetna i stoga neprimjenjiva na tu transakciju i, kao drugo, da sve pravne transakcije koje čine jedinstvenu koncentraciju trebaju biti obuhvaćene istim pravnim režimom u pogledu tog članka. Tužitelj također smatra da to što je Komisija primijenila iznimku predviđenu tom odredbom na privatno stjecanje vrijednosnih papira od samo jednog prodavatelja čini dodatnu povredu tog teksta. Naposljetku, tužitelj prigovara Komisiji da je smatrala da je društvo Veolia ispunilo uvjet u vezi s prijavom koncentracije bez odgode.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) (SL 2004., L 24, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.)


title: Predmet T-122/21: Tužba podnesena 25. veljače 2021. – QI/Komisija

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/50

      Tužba podnesena 25. veljače 2021. – QI/Komisija
      (Predmet T-122/21)
      (2021/C 138/67)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: QI (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi završna izvješća o ocjeni karijere, koja se odnose na tužiteljicu, za 2018. i 2019.;

                  —

                  poništi, ako je to potrebno, odluku o odbijanju žalbe od 16. studenoga 2020.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica navodi tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju primjenjivih Općih provedbenih odredbi. Kad je riječ o izvješću o ocjeni za 2018., tužiteljica ističe nezakonitu reviziju toga je li rad bio zadovoljavajući, provedenu u fazi žalbe. Kad je riječ o izvješću o ocjeni za 2019., tužiteljica kritizira intervenciju drugostupanjskog ocjenjivača u ranoj fazi. Naposljetku, kad je riječ o dvama izvješćima, tužiteljica se poziva na pogrešku prilikom tumačenja i primjene na njezinu situaciju članka 2. stavka 3. točke (a) Općih provedbenih odredbi i članka 4. tih odredbi.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti nepristranosti i neutralnosti, povredi dužnosti pružanja pomoći i dobre uprave, povredi članka 21.a Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i zlouporabi postupka.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni, materijalnim netočnostima u pogledu činjenica, zlouporabi navoda koji nisu povezani s objektivnim činjenicama i povredi pojma dužnosti odanosti.


title: Predmet T-124/21: Tužba podnesena 25. veljače 2021. – Mariani i dr./Parlament

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/51

      Tužba podnesena 25. veljače 2021. – Mariani i dr./Parlament
      (Predmet T-124/21)
      (2021/C 138/68)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Thierry Mariani (Pariz, Francuska) i 22 druga tužitelja (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi članak 1. Uredbe (EU, Euratom) 2020/2223 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. prosinca 2020. o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 883/2013 u pogledu suradnje s Uredom europskog javnog tužitelja i djelotvornosti istraga koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (SL 2020., L 437, str. 49.), i, konkretno, tako izmijenjeni i dodani članak 3. stavak 11., članak 4. stavak 2. točke (a) i (b), članak 5. točku (a) stavak 1., članak 7. točku (b) stavak 3.a, članak 9.a stavke 1. do 4.;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), Europske konvencije o ljudskim pravima, općih načela priznatih sudskom praksom, Protokola o povlasticama i imunitetima zastupnikâ, Poslovnika Europskog parlamenta i Statuta zastupnikâ.
      Tužitelji pobijanom aktu prigovaraju to što se njime Europskom uredu za borbu protiv prijevara (OLAF) omogućava neposredan i nenajavljen pristup svim relevantnim informacijama, kao i prostorima zastupnika i njihovih asistenata, bez naloga neovisnog suca, kako je to pravilo u svakoj demokratskoj državi.
      Tužitelji kritiziraju pobijani akt i zbog toga što se njime, po njihovu mišljenju, OLAF-u omogućava pristup privatnim uređajima te bankovnim izvacima i bankovnim računima zastupnika i njihovih asistenata.
      Tužitelji smatraju da će OLAF moći pokrenuti takvu istragu, takve istražne radnje, na temelju obične anonimne prijave i brinu se da zastupnici, osobito kada pripadaju parlamentarnoj oporbi, ne budu izloženi pritiscima, ucjenama i drugim zastrašivanjima, po običnoj anonimnoj prijavi, što bi moglo omogućiti utjecaj na njihovu parlamentarnu djelatnost.
      Tužitelji također ističu da nadzornik postupovnih jamstava nikako nije neovisno tijelo kao što bi to bio sudac istrage u odnosu na policijske istražitelje zbog toga što tog nadzornika imenuje Komisija i njegova sredstva ovise o njoj. Tužitelji smatraju da takav sustav ne pruža nikakvo jamstvo nepristranosti u pogledu izabranih članova oporbe koji bi mogli biti predmet OLAF-ovih istraga.
      Tužitelji pobijanom aktu prigovaraju i da se njime dovode u pitanje opća načela prava Unije utvrđena u člancima 7. i 8. Povelje zato što se njime OLAF-u omogućava pristup informacijama koje ga se ne tiču i koje se ne odnose ni na Parlament, ni na bilo koju europsku instituciju.
      Naposljetku, tužitelji smatraju da se pobijanim aktom dovode u pitanje opća načela prava Unije utvrđena u člancima 8. i 9. Protokola o povlasticama i imunitetima zastupnikâ zato što se pobijanom uredbom OLAF-u omogućava da povrijedi imunitet zastupnikâ, bez da je neka pravosudna institucija prethodno zatražila ili, a fortiori, ishodila ukidanje njihova parlamentarnog imuniteta i bez da je riječ o flagrantnom djelu. Prema mišljenju tužiteljâ, pobijanom se uredbom OLAF-u, a time i Europskom parlamentu koji bi to od njega zatražio, omogućava zaobilaženje imuniteta i nepovredivosti parlamentarnih zastupnika radi pristupa dokazima kojima OLAF inače ne bi imao pristup.


title: Predmet T-549/18: Rješenje Općeg suda od 10. veljače 2021. – Hexal/EMA

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/52

      Rješenje Općeg suda od 10. veljače 2021. – Hexal/EMA
      (Predmet T-549/18) (1)

      (2021/C 138/69)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: Predmet T-511/19: Rješenje Općeg suda od 12. veljače 2021. – Staciwa/Komisija

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/52

      Rješenje Općeg suda od 12. veljače 2021. – Staciwa/Komisija
      (Predmet T-511/19) (1)

      (2021/C 138/70)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet T-188/20: Rješenje Općeg suda od 10. veljače 2021. – Close i Cegelec/Parlament

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/53

      Rješenje Općeg suda od 10. veljače 2021. – Close i Cegelec/Parlament
      (Predmet T-188/20) (1)

      (2021/C 138/71)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 262, 10. 8. 2020.


title: Predmet T-507/20: Rješenje Općeg suda od 12. veljače 2021. – Colombani/ESVD

text:
               19.4.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/53

      Rješenje Općeg suda od 12. veljače 2021. – Colombani/ESVD
      (Predmet T-507/20) (1)

      (2021/C 138/72)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 329, 5. 10. 2020.


title: Predmet C-690/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio istražni sudac tribunala de grande instance de Paris (Francuska) – kazneni postupak protiv X

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio istražni sudac tribunala de grande instance de Paris (Francuska) – kazneni postupak protiv X
      (Predmet C-690/18)
      (2021/C 252/02)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      istražni sudac tribunala de grande instance de Paris

         Stranke glavnog postupka

      X

         uz sudjelovanje: Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), France Nature Environnement, Générations futures, Greenpeace France, ADR Europe Express, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), AS i dr.
      Rješenjem od 6. svibnja 2021., Sud (sedmo vijeće) je odlučio:

                  1.

                  Članak 3. točku 10. Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (1), treba tumačiti na način da softver ugrađen u upravljačko računalo motora ili softver koji djeluje na to računalo predstavlja „dio koji je konstruiran” u smislu te odredbe, ako djeluje na funkcioniranje sustava kontrole emisija i smanjuje njegovu učinkovitost.

                  2.

                  Članak 3. točku 10. Uredbe br. 715/2007 treba tumačiti na način da pojam „sustav za kontrolu emisije” u smislu te odredbe obuhvaća tehnologije i strategije „za naknadnu obradu ispušnih plinova”, kojima se emisije smanjuju naknadno, odnosno nakon njihova nastanka, kao i one koje, poput sustava za povrat ispušnih plinova, omogućuju ograničavanje njihove proizvodnje, odnosno njihova nastanka.

                  3.

                  Članak 3. točku 10. Uredbe br. 715/2007 treba tumačiti na način da je „poremećajni uređaj” u smislu te odredbe uređaj koji otkriva sve parametre vezane za provođenje postupaka homologacije koji su propisani tom uredbom kako bi se tijekom tih postupaka poboljšala učinkovitost sustava za kontrolu emisije i tako provela homologacija vozila, čak i ako se takvo poboljšanje na ad hoc osnovi može primijetiti i u uobičajenim uvjetima korištenja vozila.

                  4.

                  Članak 5. stavak 2. točku (a) Uredbe br. 715/2007 treba tumačiti na način da poremećajni uređaj koji tijekom postupaka homologacije sustavno poboljšava učinkovitost sustava za kontrolu emisije vozilâ kako bi se poštovala ograničenja emisija utvrđena tom uredbom i kako bi se tako provela homologacija tih vozila, ne može biti obuhvaćen iznimkom od zabrane takvih uređaja predviđenom tom odredbom, koja se odnosi na zaštitu motora od oštećenja ili prometne nezgode radi sigurnog djelovanja vozila, čak ni ako taj uređaj pridonosi sprečavanju starenja ili onečišćenja motora.

         (1)  SL 2007., L 171, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)


title: Predmet C-691/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio istražni sudac tribunala de grande instance de Paris (Francuska) – kazneni postupak protiv Y

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio istražni sudac tribunala de grande instance de Paris (Francuska) – kazneni postupak protiv Y
      (Predmet C-691/18)
      (2021/C 252/03)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      istražni sudac tribunala de grande instance de Paris

         Stranke glavnog postupka

      Y

         uz sudjelovanje: BT, Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), Générations futures, Greenpeace France, CU, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)
      Rješenjem od 6. svibnja 2021., Sud (sedmo vijeće) je odlučio:

                  1.

                  Članak 3. točku 10. Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (1), treba tumačiti na način da softver ugrađen u upravljačko računalo motora ili softver koji djeluje na to računalo predstavlja „dio koji je konstruiran” u smislu te odredbe, ako taj softver djeluje na funkcioniranje sustava kontrole emisija i smanjuje njegovu učinkovitost.

                  2.

                  Članak 3. točku 10. Uredbe br. 715/2007 treba tumačiti na način da pojam „sustav za kontrolu emisije” u smislu te odredbe obuhvaća tehnologije i strategije „za naknadnu obradu ispušnih plinova”, kojima se emisije smanjuju naknadno, odnosno nakon njihova nastanka, kao i one koje, poput sustava za povrat ispušnih plinova, omogućuju ograničavanje njihove proizvodnje, odnosno njihova nastanka.

                  3.

                  Članak 3. točku 10. Uredbe br. 715/2007 treba tumačiti na način da je „poremećajni uređaj” u smislu te odredbe uređaj koji otkriva sve parametre vezane za provođenje postupaka homologacije koji su propisani tom uredbom kako bi se tijekom tih postupaka poboljšala učinkovitost sustava za kontrolu emisije i tako provela homologacija vozila, čak i ako se takvo poboljšanje na ad hoc osnovi može primijetiti i u uobičajenim uvjetima korištenja vozila.

                  4.

                  Članak 5. stavak 2. točku (a) Uredbe br. 715/2007 treba tumačiti na način da poremećajni uređaj koji tijekom postupaka homologacije sustavno poboljšava učinkovitost sustava za kontrolu emisije vozilâ kako bi se poštovala ograničenja emisija utvrđena tom uredbom i kako bi se tako provela homologacija tih vozila, ne može biti obuhvaćen iznimkom od zabrane takvih uređaja predviđenom tom odredbom, koja se odnosi na zaštitu motora od oštećenja ili prometne nezgode radi sigurnog djelovanja vozila, čak ni ako taj uređaj pridonosi sprečavanju starenja ili onečišćenja motora.

         (1)  SL 2007., L 171, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)


title: Predmet C-268/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2021. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Norra Stockholm Bygg AB/Per Nycander AB

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2021. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Norra Stockholm Bygg AB/Per Nycander AB
      (Predmet C-268/21)
      (2021/C 252/22)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Högsta domstolen

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Norra Stockholm Bygg AB

         Protivna stranka: Per Nycander AB

         Druga stranka u postupku: Entral AB

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Odnose li se odredbe članka 6. stavaka 3. i 4. Opće uredbe o zaštiti podataka (1) i na nacionalna postupovna pravila koja se tiču obveze podnošenja dokaza?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, podrazumijeva li Opća uredba o zaštiti podataka obvezu da se prilikom donošenja odluke kojom se nalaže dostava dokumenta s osobnim podacima u obzir uzmu i interesi ispitanika? Ako je odgovor potvrdan, propisuju li se u pravu Unije uvjeti u pogledu načina donošenja takve odluke?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravak SL 2021., L 74, str. 35.)


title: Predmet C-284/21 P: Žalba koju je 3. svibnja 2021. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 24. veljače 2021. u predmetu T-161/18, Braesch i dr./Komisija

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/18

      Žalba koju je 3. svibnja 2021. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 24. veljače 2021. u predmetu T-161/18, Braesch i dr./Komisija
      (Predmet C-284/21 P)
      (2021/C 252/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i K. Blanck, agenti)

         Druge stranke u postupku: Anthony Braesch, Trinity Investments DAC, Bybrook Capital Master Fund LP, Bybrook Capital Hazelton Master Fund LP, Bybrook Capital Badminton Fund LP

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  sam odluči o prvostupanjskoj tužbi i odbaci je kao nedopuštenu; i

                  —

                  drugim strankama u postupku naloži plaćanje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj ističe jedan žalbeni razlog.
      Žalitelj tvrdi da je Opći sud povrijedio članak 108. stavak 2. UFEU-a i članak 1. točku (h) Postupovne uredbe o državnoj potpori (1) time što je tužitelje u prvom stupnju pogrešno odredio kao „predmetne strane” ili „zainteresirane strane”.
      Na temelju toga, Opći je sud pogrešno zaključio da su tužitelji u prvom stupnju u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a imali pravo na podnošenje tužbe protiv Odluke Komisije C(2017) 4690 final od 4. srpnja 2017. o državnoj potpori SA.47677 (2017/N) kojom je bila odobrena pomoć Italije banki Banca Monte dei Paschi di Siena.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.).


title: Predmet T-637/19: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2021. – Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (AQUA CARPATICA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije AQUA CARPATICA – Raniji trodimenzionalni žigovi Europske unije i nacionalni žigovi VODAVODA – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/20

      Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2021. – Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (AQUA CARPATICA)
      (Predmet T-637/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije AQUA CARPATICA - Raniji trodimenzionalni žigovi Europske unije i nacionalni žigovi VODAVODA - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 252/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sun Stars & Sons Pte Ltd (Singapore, Singapur) (zastupnici: M. Maček i C. Saettel, odvjetnice)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Carpathian Springs SA (Vatra Dornei, Rumunjska) (zastupnici: D. Bogdan, G. Bozocea i M. Stănescu, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. kolovoza 2019. (predmet R 317/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sun Stars & Sons i Carpathian Springs.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sun Stars & Sons Pte Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-167/20: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2021. – Tornado Boats International/EUIPO – Haygreen (TORNADO) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije TORNADO – Apsolutni razlog za ništavost – Zla vjera – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/22

      Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2021. – Tornado Boats International/EUIPO – Haygreen (TORNADO)
      (Predmet T-167/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije TORNADO - Apsolutni razlog za ništavost - Zla vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 252/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tornado Boats International ApS (Lystrup, Danska) (zastupnik: M. Hoffgaard Rasmussen, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: David Haygreen (Colwyn Bay, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: R. Harrison, solicitor)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. siječnja 2020. (predmet R 1169/2018-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Davida Haygreena i društva Tornado Boats International.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Tornado Boats International ApS snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  David Haygreen snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 175, 25. 5. 2020.


title: Predmet T-254/21: Tužba podnesena 10. svibnja 2021. – Armadora Parleros/Komisija

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/31

      Tužba podnesena 10. svibnja 2021. – Armadora Parleros/Komisija
      (Predmet T-254/21)
      (2021/C 252/42)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Armadora Parleros, SL (Santa Eugenia de Ribeira, Španjolska) (zastupnik: J. Navas Marqués, abogado)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Europska komisija propustom povrijedila članak 118. Uredbe 1224/2009 kojom se uređuje zajednička ribarstvena politika jer nije provela primjerenu kontrolu i nadzor pravilne primjene tog propisa od strane Kraljevine Španjolske, a što je radnja koja negativno utječe na tužitelja ARMADORA PARLEROS, S. L.,

                  —

                  utvrdi da je zbog te Komisijine povrede tužitelju ARMADORA PARLEROS, S. L. nastala šteta zbog izgubljene dobiti u pogledu lova skuše i oslića u razdoblju od 2006. do 2020.,

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da trgovačkom društvu ARMADORA PARLEROS, S. L. isplati iznos od DEVET MILIJUNA OSAMSTO OSAMDESET I JEDNU TISUĆU ČETIRISTO TRIDESET I ČETIRI EURA I ŠEZDESET I JEDAN CENT (9 881 434,61 €) na ime naknade štete, zajedno sa zateznim kamatama,

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje svih nastalih sudskih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
      Tužitelj u biti ističe nezakonito postupanje Europske komisije. On osobito ističe propust u pogledu njezine dužne pažnje i nadzora nad Kraljevinom Španjolskom u vezi s djelotvornom provedbom zajedničke ribarstvene politike (ZRP), konkretno Uredbe Vijeća br. 2847/93 od 12. listopada 1993. o uspostavi sustava kontrole koji se primjenjuje na zajedničku ribarstvenu politiku (SL 1993., L 261, str. 1.) i Uredbe Vijeća br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009. o uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike (SL 2009., L 343, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 1., str. 113. i ispravak SL 2015., L 149, str. 23.). U tom se pogledu posebno upućuje na „neprovjeravanje snage motora koćarica koje obavljaju ribolov u vodama Kantabrijskog mora i sjeverozapadnog Atlantika”.
      Posljedica tog propusta je šteta koja je nastala tužitelju između 2006. i 2020. zbog nemogućnosti korištenja brodom „Vianto Tercero” koji je, zbog pogrešne primjene ZRP-a, morao biti povučen iz prometa i stoga je bio postao potpuno nekorišten. Zbog svega toga je društvu ARMADORA PARLEROS S. L. nastala ekonomska šteta.


title: Predmet T-259/21: Tužba podnesena 17. svibnja 2021. – Neolith Distribution/EUIPO (prikaz ukrasnog uzorka)

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/33

      Tužba podnesena 17. svibnja 2021. – Neolith Distribution/EUIPO (prikaz ukrasnog uzorka)
      (Predmet T-259/21)
      (2021/C 252/44)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Neolith Distribution, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz ukrasnog uzorka) – prijava za registraciju br. 18 162 188

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12/3/2021 u predmetu R 2155/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  donese presudu kojom se EUIPO-u nalaže da dopusti prijavu registracije žiga Europske unije br. 18 162 188 za sve proizvode iz razreda 19. obuhvaćene tim žigom jer je pravno valjan;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka pred EUIPO-om i Općim sudom.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-140/20: Rješenje Općeg suda od 29. travnja 2021. – Applia/Komisija

text:
               28.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/39

      Rješenje Općeg suda od 29. travnja 2021. – Applia/Komisija
      (Predmet T-140/20) (1)

      (2021/C 252/63)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet C-247/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2021. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Luxury Trust Automobil GmbH

text:
               5.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2021. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Luxury Trust Automobil GmbH
      (Predmet C-247/21)
      (2021/C 263/12)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Revident: Luxury Trust Automobil GmbH

         Tuženo tijelo: Finanzamt Österreich, Dienststelle Baden Mödling

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 47. Direktive Vijeća 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) u vezi s člankom 197. stavkom 1. točkom (c) te direktive (kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2010/45/EU (2) od 13. srpnja 2010.) tumačiti na da je osoba kojoj se obavlja isporuka označena kao osoba odgovorna za plaćanje PDV-a i onda kada se u računu, u kojem nije iskazan iznos PDV-a, navede: „Izuzet trostrani posao unutar Zajednice”?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo prethodno pitanje:

                              (a)

                              Može li se takav sadržaj računa valjano naknadno ispraviti (navodeći: „Trostrani posao unutar Zajednice u skladu s člankom 25. UStG-a. Porezni dug prenosi se na kupca”)?

                              (b)

                              Je li za valjanost ispravka potrebno da primatelj računa zaprimi ispravljeni račun?

                              (c)

                              Ima li ispravak retroaktivan učinak od datuma prvobitnog izdavanja računa?

                  3.

                  Treba li članak 219.a Direktive 2006/112/EZ (kako je izmijenjena Direktivom 2010/45/EU (3) i ispravkom njemačke jezične verzije od 17. studenoga 2010., SL L 299/46) tumačiti na način da treba primijeniti odredbe o izdavanju računa one države članice čije bi se odredbe primijenile ako se (već) u računu „osoba kojoj se roba isporučuje” nije odredila kao osoba odgovorna za plaćanje PDV-a; ili se pak trebaju primijeniti odredbe one države članice čije bi se odredbe primijenile da se označavanje „osobe kojoj se roba isporučuje” kao osobe odgovorne za plaćanje PDV-a smatra valjanim?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

         (2)  Direktiva Vijeća 2010/45/EU od 13. srpnja 2010. o izmjeni Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost u vezi s pravilima o izdavanju računa (SL 2010., L 189, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 335.)

         (3)  Ispravak Direktive 2010/45 o izmjeni Direktive 2006/112 (SL 2010., L 299, str. 46.)


title: Predmet T-218/18: Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2021. – Deutsche Lufthansa/Komisija („Državne potpore – Sektor zračnog prijevoza – Operativna potpora koju je Njemačka odobrila zračnoj luci Frankfurt-Hahn – Odluka o neospornosti – Tužba za poništenje – Svojstvo zainteresirane stranke – Zaštita postupovnih prava – Dopuštenost – Smjernice o potpori zrakoplovstvu – Sumnje u pogledu spojivosti potpore s unutarnjim tržištem – Članak 4. stavak 4. Uredbe (EU) 2015/1589 – Ozbiljne poteškoće”)

text:
               5.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/14

      Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2021. – Deutsche Lufthansa/Komisija
      (Predmet T-218/18) (1)

      („Državne potpore - Sektor zračnog prijevoza - Operativna potpora koju je Njemačka odobrila zračnoj luci Frankfurt-Hahn - Odluka o neospornosti - Tužba za poništenje - Svojstvo zainteresirane stranke - Zaštita postupovnih prava - Dopuštenost - Smjernice o potpori zrakoplovstvu - Sumnje u pogledu spojivosti potpore s unutarnjim tržištem - Članak 4. stavak 4. Uredbe (EU) 2015/1589 - Ozbiljne poteškoće”)
      (2021/C 263/19)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Njemačka) (zastupnik: A. Martin-Ehlers, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann, T. Maxian Rusche i S. Noë, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller, R. Kanitz, S. Heimerl i S. Costanzo, agenti), Land Rheinland-Pfalz (Njemačka) (zastupnici: R. van der Hout i C. Wagner, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a a kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2017) 5289 final od 31. srpnja 2017. o državnoj potpori SA.47969 (2017/N) koju je Njemačka provela u vezi s operativnom potporom koja je odobrena zračnoj luci Frankfurt-Hahn.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Komisije C(2017) 5289 final od 31. srpnja 2017. o državnoj potpori SA.47969 (2017/N) koju je Njemačka provela u vezi s operativnom potporom koja je odobrena zračnoj luci Frankfurt-Hahn.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova društva Deutsche Lufthansa AG.

                  3.

                  Saveznoj Republici Njemačkoj i Land Rheinland-Pfalz (savezna zemlja Porajnje – Falačka, Njemačka) nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: Predmet T-324/20: Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2021. – Yongkang Kugooo Technology/EUIPO – Ford Motor Company (kugoo) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije kugoo – Raniji verbalni žig Europske unije i raniji verbalni nacionalni žig KUGA, te raniji verbalni žig Europske unije KUGA ENERGI – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               5.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/20

      Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2021. – Yongkang Kugooo Technology/EUIPO – Ford Motor Company (kugoo)
      (Predmet T-324/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije kugoo - Raniji verbalni žig Europske unije i raniji verbalni nacionalni žig KUGA, te raniji verbalni žig Europske unije KUGA ENERGI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 263/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Yongkang Kugooo Technology Co. Ltd (Yongkang, Kina) (zastupnik: P. Pérot, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, Sjedinjene Države)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. ožujka 2020. (predmet R 65/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Ford Motor Company i Yongkang Kugooo Technology.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Yongkang Kugooo Technology Co. Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 247, 27. 7. 2020.


title: Predmet T-465/20: Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2021. – Ryanair/Komisija (TAP; COVID-19) („Državne potpore – Portugalsko tržište zračnog prijevoza – Potpora koju je Portugal odobrio društvu TAP zbog pandemije bolesti COVID-19 – Državni zajam – Odluka o neospornosti – Točka 22. Smjernica o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje poduzeća u teškoćama – Društvo koje pripada grupi – Teškoće koje su unutarnje naravi i nisu rezultat arbitrarnog prijenosa troškova unutar grupe – Teškoće preteške da bi ih grupa mogla sama riješiti – Obveza obrazlaganja – Zadržavanje učinaka odluke”)

text:
               5.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/20

      Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2021. – Ryanair/Komisija (TAP; COVID-19)
      (Predmet T-465/20) (1)

      („Državne potpore - Portugalsko tržište zračnog prijevoza - Potpora koju je Portugal odobrio društvu TAP zbog pandemije bolesti COVID-19 - Državni zajam - Odluka o neospornosti - Točka 22. Smjernica o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje poduzeća u teškoćama - Društvo koje pripada grupi - Teškoće koje su unutarnje naravi i nisu rezultat arbitrarnog prijenosa troškova unutar grupe - Teškoće preteške da bi ih grupa mogla sama riješiti - Obveza obrazlaganja - Zadržavanje učinaka odluke”)
      (2021/C 263/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating, I.-G. Metaxas-Maranghidis i V. Blanc, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, V. Bottka i S. Noë, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Francuska Republika (zastupnici: P. Dodeller i E. de Moustier, agenti), Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent), Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa i S. Jaulino, agenti, uz asistenciju N. Mimosa Ruiza, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2020) 3989 final od 10. lipnja 2020. o državnoj potpori SA.57369 (2020/N) – COVID-19 – Portugal – Potpora odobrena društvu TAP.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka C(2020) 3989 final od 10. lipnja 2020. o državnoj potpori SA.57369 (2020/N) – COVID-19 – Portugal – Potpora odobrena društvu TAP.

                  2.

                  Valja odgoditi učinke poništenja navedene odluke do donošenja nove odluke Europske komisije na temelju članka 108. UFEU-a. Navedeni učinci odgađaju se na razdoblje od najdulje dva mjeseca od datuma objave ove presude u slučaju da Komisija odluči donijeti tu novu odluku u okviru članka 108. stavka 3. UFEU-a i tijekom dodatnog razumnog razdoblja ako Komisija odluči pokrenuti postupak predviđen člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.

                  3.

                  Komisiji se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova koje zahtijeva društvo Ryanair DAC.

                  4.

                  Francuska Republika, Republika Poljska i Portugalska Republika snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-198/18: Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2021. – Chrysses Demetriades & Co. i Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co./Vijeće i dr.

text:
               5.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/37

      Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2021. – Chrysses Demetriades & Co. i Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co./Vijeće i dr.
      (Predmet T-198/18) (1)

      (2021/C 263/47)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 182, 28. 5. 2018.


title: Predmet T-199/18: Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2021. – SCF Terminal (Cipar) i SHB/Vijeće i dr.

text:
               5.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/37

      Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2021. – SCF Terminal (Cipar) i SHB/Vijeće i dr.
      (Predmet T-199/18) (1)

      (2021/C 263/48)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: Predmet C-56/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Njemačka) – AR/Stadt Pforzheim („Zahtjev za prethodnu odluku – Promet – Vozačka dozvola – Uzajamno priznavanje – Oduzimanje dozvole na području države članice različite od države članice koja je izdala dozvolu – Unos napomene o nevaljanosti na području te države članice u vozačku dozvolu”)

text:
               12.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 278/17

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Njemačka) – AR/Stadt Pforzheim
      (Predmet C-56/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Promet - Vozačka dozvola - Uzajamno priznavanje - Oduzimanje dozvole na području države članice različite od države članice koja je izdala dozvolu - Unos napomene o nevaljanosti na području te države članice u vozačku dozvolu”)
      (2021/C 278/23)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AR

         Tuženik: Stadt Pforzheim

         Izreka

      Direktivu 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama, kako je izmijenjena Direktivom Komisije 2011/94/EU od 28. studenoga 2011., treba tumačiti na način da joj se protivi to da država članica koja je na temelju članka 11. stavka 4. drugog podstavka te direktive, kako je izmijenjena Direktivom 2011/94, donijela odluku kojom odbija priznati valjanost vozačke dozvole koju je izdala druga država članica zbog protupravnog ponašanja njezina imatelja koje se dogodilo prilikom privremenog boravka na državnom području prve države članice nakon izdavanja te dozvole u navedenu dozvolu također unese napomenu o zabrani za tog imatelja da upravlja vozilom na navedenom području, iako navedeni imatelj nema uobičajeno boravište na njezinu području u smislu članka 12. prvog stavka Direktive 2006/126, kako je izmijenjena Direktivom 2011/94.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet C-122/20 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 6. svibnja 2021. – Bruno Gollnisch/Europski parlament („Žalba – Institucionalno pravo – Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta – Izmjena dopunskog dobrovoljnog mirovinskog sustava – Pojam „pojedinačna odluka donesena u odnosu na zastupnika u Parlamentu” – Članak 72. Provedbenih mjera za Statut zastupnika u Parlamentu – Članak 263. šesti stavak UFEU-a – Rok za tužbu”)

text:
               12.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 278/20

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 6. svibnja 2021. – Bruno Gollnisch/Europski parlament
      (Predmet C-122/20 P) (1)

      („Žalba - Institucionalno pravo - Pravilnik o isplati troškova i naknada zastupnicima Europskog parlamenta - Izmjena dopunskog dobrovoljnog mirovinskog sustava - Pojam „pojedinačna odluka donesena u odnosu na zastupnika u Parlamentu” - Članak 72. Provedbenih mjera za Statut zastupnika u Parlamentu - Članak 263. šesti stavak UFEU-a - Rok za tužbu”)
      (2021/C 278/27)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Bruno Gollnisch (zastupnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: M. Ecker i Z. Nagy, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Bruni Gollnischu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 175, 25. 5. 2020.


title: Predmet C-703/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2020. uputio Sofijski gradski sad (Bugarska) – „PONS HOLDING” AG

text:
               26.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2020. uputio Sofijski gradski sad (Bugarska) – „PONS HOLDING” AG
      (Predmet C-703/20)
      (2021/C 297/14)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofijski gradski sad

         Stranka glavnog postupka

      „PONS HOLDING” AG
      Rješenjem od 6. svibnja 2021. Sud (deveto vijeće) odlučio je:
      Sud Europske unije očito je nenadležan za davanje odgovora na pitanje koje je odlukom od 9. prosinca 2020. uputio Sofijski gradski sad.


title: Presuda Suda od 25. ožujka 2021. u predmetu E-3/20 Norveška vlada, koju zastupa Ministarstvo zdravstva i skrbi (Helse- og omsorgsdepartementet) protiv Anniken Jenny Lindberg (Sloboda kretanja osoba – Direktiva 2005/36/EZ – priznavanje stručnih kvalifikacija – pristup profesiji doktora dentalne medicine – automatsko priznavanje) 2021/C 303/07

text:
               29.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/10

      PRESUDA SUDA
      od 25. ožujka 2021.
      u predmetu E-3/20
      Norveška vlada, koju zastupa Ministarstvo zdravstva i skrbi (Helse- og omsorgsdepartementet) protiv Anniken Jenny Lindberg

            (Sloboda kretanja osoba – Direktiva 2005/36/EZ – priznavanje stručnih kvalifikacija – pristup profesiji doktora dentalne medicine – automatsko priznavanje)

      (2021/C 303/07)
      U predmetu E-3/20, norveška vlada, koju zastupa Ministarstvo zdravstva i skrbi (Helse- og omsorgsdepartementet) protiv Anniken Jenny Lindberg – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju nadzornog tijela i suda koji je podnio Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) u vezi s tumačenjem Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, a posebno njezina članka 21., kako je prilagođena Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Bernd Hammermann, suci, presudio je 25. ožujka 2021. kao u izreci:

                  1.

                  Da bi mogao ostvariti pravo na automatsko priznavanje predviđeno člankom 21. stavkom 1. Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, podnositelj zahtjeva mora posjedovati sve svjedodžbe koje se prilažu dokazima o formalnoj osposobljenosti iz Priloga V. Direktivi u skladu sa zahtjevima matične države za relevantnu profesiju.

                  2.

                  Članke 28. i 31. Sporazuma o EGP-u treba tumačiti na način da državi domaćinu nalažu da provede pojedinačnu procjenu znanja i osposobljavanja koje potvrđuju stručne kvalifikacije podnositelja zahtjeva i kad podnositelj zahtjeva želi pristupiti profesiji iz kategorije profesija s usklađenim minimalnim uvjetima osposobljavanja, ali ne ispunjava uvjete iz članaka 10. ili 21. Direktive 2005/36/EZ.

                  3.

                  Pojedinačna procjena znanja i vještina podnositelja zahtjeva koju provodi država domaćin mora uključivati usporedbu svih diploma, svjedodžbi i drugih dokaza o formalnoj osposobljenosti i iskustvu podnositelja zahtjeva sa zahtjevima te države za obavljanje predmetne profesije. Ako znanje i kvalifikacije podnositelja zahtjeva koji su potvrđeni diplomom i odgovarajuće radno iskustvo nisu istovjetni ili se samo djelomično podudaraju sa zahtjevima države domaćina, ta država mora navesti osposobljavanje koje nedostaje kako bi ga podnositelj zahtjeva završio ili nadopunio.

                  4.

                  Činjenica da podnositelj zahtjeva nema puni pristup profesiji u matičnoj državi ne može biti odlučujuća pri procjeni treba li se podnositelju zahtjeva dopustiti pristup istoj profesiji u državi domaćinu.


title: Predmet C-681/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. studenoga 2021. uputio Verwaltungsgerichtshofs (Austrija) – Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. studenoga 2021. uputio Verwaltungsgerichtshofs (Austrija) – Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau
      (Predmet C-681/21)
      (2022/C 84/32)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau, vertreten durch die Finanzprokuratur

         Druga stranka u postupku: BB

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 2. stavak 1., članak 2. stavak 2. točku (a) i članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (1) odnosno načela pravne sigurnosti, poštovanja stečenih prava i djelotvornosti prava Unije tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u skladu s kojom skupina službenika koja je prethodno bila u povlaštenom položaju više nema pravo na retroaktivne iznose mirovina na koje je imala pravo na temelju prilagodbe mirovina i koja na taj način (retroaktivnim ukidanjem prethodno povlaštene skupine na temelju toga što se sada jednako postupa prema skupini koja je prethodno bila u nepovoljnijem položaju) dovodi do toga da i skupina službenika koja je prethodno bila u nepovoljnijem položaju (više) nema pravo na iznose mirovina na koje je imala pravo na temelju prilagodbe mirovina koji su, kao rezultat izuzeća iz primjene nacionalne odredbe protivne pravu Unije u svrhu jednakog postupanja prema skupini koja je prethodno bila u povlaštenom položaju, skupini koja je prethodno bila u nepovoljnijem položaju odobreni zbog već (nekoliko puta) sudski utvrđene diskriminacije na temelju dobi?

         (1)  SL, 2000, L 303, str. 16.


title: Predmet C-815/21 P: Žalba koju su 21. prosinca 2021. podnijeli Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 14. listopada 2021. u predmetu T-19/21, Amazon.com i dr./Komisija

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/31

      Žalba koju su 21. prosinca 2021. podnijeli Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 14. listopada 2021. u predmetu T-19/21, Amazon.com i dr./Komisija
      (Predmet C-815/21 P)
      (2022/C 84/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl (zastupnici: A. Komninos, dikigoros, G. Tantulli, abogado)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine pobijano rješenje;

                  —

                  odbije prigovor nedopuštenosti u cijelosti;

                  —

                  vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu kako bi on odlučio o meritumu tužbe.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelji tvrde da je pobijanim rješenjem povrijeđen članak 263. UFEU-a jer je utvrđeno da mjera koja se tužbom osporava nije imala pravnih učinaka. Takva povreda posljedica je pogrešnog tumačenja članka 11. stavka 6. Uredbe br. 1/2003 (1), koji pruža pravnu zaštitu poduzetnicima od paralelnih postupaka za zaštitu tržišnog natjecanja pred Komisijom i tijelima država članica nadležnima za zaštitu tržišnog natjecanja. U pobijanom se rješenju ne utvrđuje da je spornom mjerom Amazon lišen te zaštite.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet C-814/21: Tužba podnesena 21. prosinca 2021. – Europska komisija/Republika Poljska

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/31

      Tužba podnesena 21. prosinca 2021. – Europska komisija/Republika Poljska
      (Predmet C-814/21)
      (2022/C 84/41)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Tomkin, A. Szmytkowska, agenti)

         Tuženik: Republika Poljska

         Tužbeni zahtjev

                  —

                  utvrditi da je odbijanjem prava na članstvo u političkoj stranci građanima Europske unije koji nemaju poljsko državljanstvo, ali imaju boravak na području Republike Poljske, ta država povrijedila obveze koje ima na temelju članka 22. Ugovora o funkcioniranju Europske unije;

                  —

                  naložiti Republici Poljskoj snošenje troškova postupka

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Na temelju članka 22. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, svaki građanin Unije koji boravi u nekoj državi članici čiji nije državljanin, ima aktivno i pasivno biračko pravo na lokalnim izborima i na izborima za Europski parlament u državi članici u kojoj boravi, pod jednakim uvjetima kao i državljani te države.
      Komisija smatra da se odbijanjem prava na članstvo u političkoj stranci građanima Unije koji nemaju poljsko državljanstvo, ali imaju boravak na području Republike Poljske, tim građanima Unije onemogućuje ostvarivanje političkih prava koja im se priznaju na temelju članka 22. Ugovora o funkcioniranju Europske unije pod jednakim uvjetima kao i poljskim državljanima.


title: Predmet C-782/21 P: Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Aeris Invest Sàrl protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 6. listopada 2021. u predmetu T-827/17, Aeris Invest/ESB

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/7

      Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Aeris Invest Sàrl protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 6. listopada 2021. u predmetu T-827/17, Aeris Invest/ESB
      (Predmet C-782/21 P)
      (2022/C 128/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Aeris Invest Sàrl (zastupnici: R. Vallina Hoset, E. Galán Burgos i M. Varela Suárez, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska središnja banka, Europska komisija i Banco Santander, S. A.

         Zahtjevi

                  —

                  ukidanje presude trećeg proširenog vijeća Općeg suda od 6. listopada 2021., Aeris Invest/BCE, T-827/17, EU:T:2021:660;

                  —

                  prihvaćanje zahtjeva koje je društvo Aeris Invest podnijelo u prvostupanjskom postupku i, osobito, poništenje odluka Europske središnje banke od 7. studenoga 2017., LS/MD/17/405, LS/MD/17/419, LS/MD/17/406, kojima je odbijen pristup nizu dokumenata u vezi s neodrživošću i sanacijom društva Banco Popular Español, S. A., saldom depozita i hitnom likvidnosnom pomoći (HLP) odobrenoj društvu Banco Popular Español, S. A., te

                  —

                  da se u skladu s člankom 184. Poslovnika Europskoj središnjoj banci naloži snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj u prilog svojoj žalbi protiv pobijane presude ističe dva žalbena razloga.

                  —

                  prvim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da pobijana presuda povređuje članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), zato što: (i) ne bi bilo moguće zatražiti pristup dokumentima zatraženima u okviru predmeta T-628/17; i (ii) tu stranku sprečava da ostvaruje svoje pravo na djelotvoran pravni lijek te također povećava nejednakost oružja između stranaka. U svakom slučaju, takvo ograničenje članka 47. Povelje ne bi bilo opravdano prema njezinu članku 52. stavku 1.

                  —

                  drugim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da pobijana presuda povređuje Odluku 2004/258/EZ Europske središnje banke od 4. ožujka 2004. o javnom pristupu dokumentima Europske središnje banke (u daljnjem tekstu: Odluka 2004/258) (1), u vezi s člankom 47. Povelje. Konkretno, povređuje članke 1., 2. i 6. Odluke 2004/258 tumačeći njezinu svrhu na način suprotan temeljnim pravima.

         (1)  SL 2004., L 80, str. 42. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 14., str. 49.)


title: Predmet T-799/17: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Scania i dr./Komisija („Tržišno natjecanje – Zabranjeni sporazumi – Tržište proizvođača kamiona – Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u – Sporazumi i usklađena djelovanja o prodajnim cijenama kamiona, vremenskim planovima za uvođenje tehnologija s niskim razinama emisija i prenošenju na kupce troškova koji se odnose na te tehnologije – „Hibridni” postupak koji se provodi postupno u vremenu – Pretpostavka nedužnosti – Načelo nepristranosti – Povelja o temeljnim pravima – Jedinstvena i trajna povreda – Ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj – Zemljopisni doseg povrede – Novčana kazna – Proporcionalnost – Jednako postupanje – Neograničena nadležnost”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/14

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Scania i dr./Komisija
      (Predmet T-799/17) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište proizvođača kamiona - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u - Sporazumi i usklađena djelovanja o prodajnim cijenama kamiona, vremenskim planovima za uvođenje tehnologija s niskim razinama emisija i prenošenju na kupce troškova koji se odnose na te tehnologije - „Hibridni” postupak koji se provodi postupno u vremenu - Pretpostavka nedužnosti - Načelo nepristranosti - Povelja o temeljnim pravima - Jedinstvena i trajna povreda - Ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj - Zemljopisni doseg povrede - Novčana kazna - Proporcionalnost - Jednako postupanje - Neograničena nadležnost”)
      (2022/C 128/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Scania AB (Södertälje, Švedska), Scania CV AB (Södertälje), Scania Deutschland GmbH (Koblenz, Njemačka) (zastupnici: D. Arts, F. Miotto, C. Pommiès, K. Schillemans, C. Langenius, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, S. Falkner i N. De Backer, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Farley i L. Wildpanner, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2017) 6467 final od 27. rujna 2017., koja se odnosi na postupak primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) (predmet AT.39824 – Kamioni) ili podredno, smanjenje iznosa novčanih kazni izrečenih tužiteljima u navedenoj odluci.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društva Scania AB, Scania CV AB i Scania Deutschland GmbH snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.


title: Predmet C-461/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2014/24/EU – Članak 72. – Izmjena ugovora tijekom njihova trajanja – Prijenos okvirnih sporazuma – Novi ugovaratelj koji je, uslijed proglašenja stečaja prvotnog ugovaratelja, preuzeo prava i obveze koji su potonjem dodijeljeni okvirnim sporazumom – Pitanje postojanja obveze provedbe novog postupka javne nabave”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/2

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Advania Sverige AB, Kammarkollegiet/Dustin Sverige AB
      (Predmet C-461/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2014/24/EU - Članak 72. - Izmjena ugovora tijekom njihova trajanja - Prijenos okvirnih sporazuma - Novi ugovaratelj koji je, uslijed proglašenja stečaja prvotnog ugovaratelja, preuzeo prava i obveze koji su potonjem dodijeljeni okvirnim sporazumom - Pitanje postojanja obveze provedbe novog postupka javne nabave”)
      (2022/C 128/02)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Advania Sverige AB, Kammarkollegiet

         Tuženik: Dustin Sverige AB

         Izreka

      Članak 72. stavak 1. točku (d) podtočku ii. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ treba tumačiti na način da gospodarski subjekt koji je, uslijed stečaja prvotnog ugovaratelja koji je doveo do njegove likvidacije, preuzeo samo prava i obveze potonjeg koji proizlaze iz okvirnog sporazuma sklopljenog s javnim naručiteljem, treba smatrati djelomičnim pravnim sljednikom tog prvotnog ugovaratelja nakon restrukturiranja društva, u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 414, 30. 11. 2020.


title: Predmet T-498/20: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Diego/EUIPO – Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije WOOD STEP LAMINATE FLOORING – Raniji međunarodni verbalni žig STEP – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Slobodno kretanje robe”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/20

      Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Diego/EUIPO – Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING)
      (Predmet T-498/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije WOOD STEP LAMINATE FLOORING - Raniji međunarodni verbalni žig STEP - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Slobodno kretanje robe”)
      (2022/C 128/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Diego Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Dabas, Mađarska) (zastupnik: P. Jalsovszky, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: T. Frydendahl i A. Folliard-Monguiral, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Forbo Financial Services AG (Baar, Švicarska) (zastupnik: F. Kramer, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2020. (predmet R 1630/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Forbo Financial Services i Diego Kereskedelmi és Szolgáltató.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Diego Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 339, 12. 10. 2020.


title: Predmet T-616/18: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Gazpromove obveze) („Tržišno natjecanje – Zlouporaba vladajućeg položaja – Tržišta plina srednje i istočne Europe – Odluka kojom se proglašava obvezujućim preuzimanje pojedinačnih obveza koje je ponudio poduzetnik – Članak 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003 – Primjerenost preuzetih obveza u odnosu na zabrinutosti u pogledu tržišnog natjecanja koje su prvotno bile utvrđene u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama – Komisijino odustajanje od zahtijevanja preuzimanja obveza u pogledu određenih prvotnih zabrinutosti – Načelo dobre uprave – Transparentnost – Obveza obrazlaganja – Ciljevi energetske politike Unije – Načelo energetske solidarnosti – Zlouporaba ovlasti”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/15

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Gazpromove obveze)
      (Predmet T-616/18) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zlouporaba vladajućeg položaja - Tržišta plina srednje i istočne Europe - Odluka kojom se proglašava obvezujućim preuzimanje pojedinačnih obveza koje je ponudio poduzetnik - Članak 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Primjerenost preuzetih obveza u odnosu na zabrinutosti u pogledu tržišnog natjecanja koje su prvotno bile utvrđene u obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama - Komisijino odustajanje od zahtijevanja preuzimanja obveza u pogledu određenih prvotnih zabrinutosti - Načelo dobre uprave - Transparentnost - Obveza obrazlaganja - Ciljevi energetske politike Unije - Načelo energetske solidarnosti - Zlouporaba ovlasti”)
      (2022/C 128/20)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Poljska) (zastupnici: K. Karasiewicz, radca prawny, T. Kaźmierczak, K. Kicun i P. Moskwa, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Meessen i J. Szczodrowski, agenti)

         Intervenijenti u potporu tužitelju: Republika Litva (zastupnici: K. Dieninis i R. Dzikovič, agenti), Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i M. Nowacki, agenti), Overgas Inc. (Sofija, Bugarska) (zastupnici: S. Gröss i S. Cappellari, odvjetnici)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Gazprom PJSC (Moskva, Rusija), Gazprom export LLC (Sankt-Peterburg, Rusija) (zastupnici: J. Karenfort, J. Hainz, B. Evtimov, N. Tuominen, J. Heithecker, odvjetnici i D. O’Keeffe, solicitor)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2018) 3106 final od 24. svibnja 2018. o postupku primjene članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u (predmet AT.39816 – Opskrba plinom u srednjoj i istočnoj Europi).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije te društava Gazprom PJSC i Gazprom export LLC.

                  3.

                  Republika Litva, Republika Poljska i društvo Overgas Inc. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 4, 7. 1. 2019.


title: Predmet T-418/21: Rješenje Općeg suda od 14. siječnja 2022. – Alauzun i dr./Komisija i EMA („Tužba za poništenje – Lijekovi za humanu primjenu – Izmjena odobrenja za uvjetno stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu Comirnaty – Akt koji se ne može pobijati – Pripremni akt – Nepostojanje pravnog interesa – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/25

      Rješenje Općeg suda od 14. siječnja 2022. – Alauzun i dr./Komisija i EMA
      (Predmet T-418/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Lijekovi za humanu primjenu - Izmjena odobrenja za uvjetno stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu Comirnaty - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Nepostojanje pravnog interesa - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2022/C 128/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Virginie Alauzun (Saint-Cannat, Francuska) i 774 drugih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnik: F. Di Vizio, odvjetnik)

         Tuženici: Europska komisija (zastupnici: O. Beynet, L. Haasbeek i K. Mifsud-Bonnici, agenti), Europska agencija za lijekove (zastupnici: S. Drosos, C. Schultheiss i S. Marino, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje, s jedne strane, Provedbene odluke Komisije C(2021) 4034 final od 31. svibnja 2021. o izmjeni odobrenja za uvjetno stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu Comirnaty – cjepivo mRNA (s modificiranim nukleozidom) protiv zdravstvene krize povezane s bolesti COVID-19, dodijeljenog Provedbenom odlukom C(2020) 9598 final i s druge strane, mišljenja EMA-e od 28. svibnja 2021.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  V. Alauzun i drugi tužitelji čija se imena nalaze u prilogu snosit će troškove.

         (1)  SL C 338, 23. 8. 2021.


title: Predmet T-740/18: Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Taminco i Arysta LifeScience Great Britain/Komisija („Sredstva za zaštitu bilja – Aktivna tvar tiram – Neproduljenje odobrenja – Uredba (EZ) br. 1107/2009 i Provedbena uredba (EU) br. 844/2012 – Prava obrane – Postupovna nepravilnost – Očita pogreška u ocjeni – Nadležnost EFSA-e – Proporcionalnost – Načelo opreznosti – Jednako postupanje”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/16

      Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Taminco i Arysta LifeScience Great Britain/Komisija
      (Predmet T-740/18) (1)

      („Sredstva za zaštitu bilja - Aktivna tvar tiram - Neproduljenje odobrenja - Uredba (EZ) br. 1107/2009 i Provedbena uredba (EU) br. 844/2012 - Prava obrane - Postupovna nepravilnost - Očita pogreška u ocjeni - Nadležnost EFSA-e - Proporcionalnost - Načelo opreznosti - Jednako postupanje”)
      (2022/C 128/21)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Taminco BVBA (Gand, Belgija), Arysta LifeScience Great Britain Ltd (Edinburgh, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Mereu et M. Grunchard, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnik: G. Koleva, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2018/1500 оd 9. listopada 2018. o neproduljenju odobrenja aktivne tvari tiram i zabrani uporabe i prodaje sjemena tretiranog sredstvima za zaštitu bilja koja sadržavaju tiram, u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i o izmjeni Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 540/2011 (SL 2018., L 254, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društva Taminco BVBA i Arysta LifeScience Great Britain Ltd snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije u okviru ovog postupka.

                  3.

                  Društvo Taminco snosit će vlastite troškove, kao i troškove Komisije u okviru postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: Predmet C-807/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2021. uputio Kammergericht Berlin (Njemačka) – Deutsche Wohnen SE/Staatsanwaltschaft Berlin

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2021. uputio Kammergericht Berlin (Njemačka) – Deutsche Wohnen SE/Staatsanwaltschaft Berlin
      (Predmet C-807/21)
      (2022/C 128/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Kammergericht Berlin

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Wohnen SE

         Druga stranka u postupku: Staatsanwaltschaft Berlin

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 83. stavke 4. do 6. Opće uredbe o zaštiti podataka (1) tumačiti na način da se njime u nacionalno pravo unose funkcionalni pojam poduzetnika (Funktionsträgerprinzip), koji je povezan s člancima 101. i 102. UFEU-a, i načelo u skladu s kojim za povredu može biti odgovoran bilo koji nositelj funkcije, što dovodi do toga da se proširenjem načela u skladu s kojim je za povredu odgovoran pravni subjekt (Rechtsträgerprinzip) na kojem se temelji članak 30. Gesetza über Ordnungswidrigkeiten (Zakon o prekršajima) postupak izricanja upravnih novčanih kazni može izravno voditi protiv poduzetnika i da za izricanje upravne novčane kazne nije potrebno utvrđenje prekršaja koji je, eventualno uz ostvarenje svih subjektivnih i objektivnih obilježja delikta, počinio pojedinac čiji je identitet utvrđen?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: treba li članak 83. stavke 4. do 6. Opće uredbe o zaštiti podataka tumačiti na način da je potrebno da poduzetnik svojom krivnjom počini povredu u kojoj je zaposlenik bio posrednik (vidjeti članak 23. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (2)) ili je za izricanje upravne novčane kazne poduzetniku u načelu već dovoljna objektivna povreda obveza koja mu se može pripisati (strict liability)?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravci SL 2018., L 127, str. 2.)

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8, svezak 1., str. 165. i ispravak SL 2016., L 173, str. 108.)


title: Predmet T-40/22: Tužba podnesena 22. siječnja 2022. – Dado Ceramica i dr./EUIPO – Italcer (Pločice)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/26

      Tužba podnesena 22. siječnja 2022. – Dado Ceramica i dr./EUIPO – Italcer (Pločice)
      (Predmet T-40/22)
      (2022/C 128/38)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Dado Ceramica Srl (San Giovanni in Persiceto, Italija), Antica Ceramica Rubiera Srl (Rubiera, Italija) i Star-Gres sp. z o.o. (Końskie, Poljska) (zastupnici: A. Merlini i F. Carpi, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Italcer SpA (Rubiera, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice (Pločice) – dizajn Zajednice br. 6 581 245-0013

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja dizajna ništavim

         Pobijana odluka: odluka trećega žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. studenoga 2021. u predmetu R 1965/2020-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i prihvati zahtjev za utvrđivanje ništavosti;

                  —

                  podredno, poništi pobijanu odluku, vrati predmet na ponovno odlučivanje žalbenom vijeću EUIPO-a uz odgovarajuće upute za provođenje usmenog dijela postupka i prihvaćanje novih iznimno važnih dokumenata;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka i naknadu troškova tužiteljâ.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: Predmet C-823/21: Tužba podnesena 22. prosinca 2021. – Komisija/Mađarska

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/9

      Tužba podnesena 22. prosinca 2021. – Komisija/Mađarska
      (Predmet C-823/21)
      (2022/C 128/12)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Azéma, L. Grønfeldt, A. Tokár i J. Tomkin, agenti)

         Tuženik: Mađarska

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da Mađarska nije ispunila svoje obveze koje ima na temelju članka 6. Direktive 2013/32 (1), u vezi s člankom 18. Povelje, time što je u odnosu na državljane trećih zemalja, koji se nalaze na državnom području Mađarske, uključujući i na njezinim granicama, mogućnost pristupa postupku međunarodne zaštite i podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu uvjetovala zahtjevom da se u odnosu na njih najprije provede postupak u diplomatskom predstavništvu Mađarske u trećoj zemlji.

                  —

                  naloži Mađarskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U skladu s pravilima o pravu azila koji su u Mađarskoj utvrđeni Zakonom LVIII iz 2020., koji je donesen kao privremeni akt, ali čije je važenje naknadno nekoliko puta produljivano, sve osobe, uz samo nekoliko iznimaka, koje žele u toj državi podnijeti zahtjev za azil moraju najprije podnijeti pismo namjere mađarskom veleposlanstvu u Beogradu ili Kijevu i samo ako im je na to pismo namjere odgovoreno potvrdno te im je izdana dozvola ulaska mogu pristupiti postupku međunarodne zaštite.
      Komisija smatra da taj novi postupak azila nije u skladu s člankom 6. Direktive 2013/32 o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, u vezi s člankom 18. Povelje.
      Naime, pravo zajamčeno člankom 6. Direktive koje se odnosi na „pristup postupku” prije svega podrazumijeva mogućnost da državljani treće zemlje koji se nalaze na državnom području države članice, uključujući i na njezinim granicama, podnesu zahtjev za međunarodnu zaštitu.
      Međutim, iz primjenjivih odredaba Zakona LVIII iz 2020. proizlazi da ako državljani trećih zemalja koji se nalaze na mađarskom državnom području, uključujući i na njezinim granicama, zatraže primjenu međunarodne zaštite, mađarska tijela neće smatrati tu izjavu podnošenjem zahtjeva za međunarodnu zaštitu u smislu Direktive 2013/32. Zahtjev neće biti registriran i zainteresiranoj osobi neće biti priznata prava na koja podnositelj zahtjeva ima pravo. Umjesto toga, kako bi podnijela svoj zahtjev, zainteresirana osoba mora napustiti mađarsko državno područje, vratiti se u treću zemlju te se u odnosu na nju najprije mora provesti postupak u mađarskom veleposlanstvu u toj zemlji.

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL 2013., L 180, str. 60.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249. i ispravci SL 2020., L 76, str. 38 i SL 2020., L 415, str. 90.)


title: Predmet C-515/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – B AG/Finanzamt A („Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 122. – Smanjena stopa za isporuku ogrjevnog drva – Razlikovanje s obzirom na objektivne karakteristike i svojstva proizvoda – Oblici drva namijenjeni spaljivanju koji služe istoj potrebi potrošača i međusobno si konkuriraju – Načelo porezne neutralnosti”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/3

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – B AG/Finanzamt A
      (Predmet C-515/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 122. - Smanjena stopa za isporuku ogrjevnog drva - Razlikovanje s obzirom na objektivne karakteristike i svojstva proizvoda - Oblici drva namijenjeni spaljivanju koji služe istoj potrebi potrošača i međusobno si konkuriraju - Načelo porezne neutralnosti”)
      (2022/C 128/03)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: B AG

         Tuženik: Finanzamt A

         Izreka

                  1.

                  Članak 122. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se pojam ogrjevno drvo, u smislu tog članka, odnosi na svako drvo koje je u skladu sa svojim objektivnim svojstvima namijenjeno isključivo spaljivanju.

                  2.

                  Članak 122. Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da država članica koja na temelju tog članka uvodi sniženu stopu poreza na dodanu vrijednost za isporuke ogrjevnog drva može ograničiti njegovo područje primjene na određene kategorije isporuka ogrjevnog drva upućivanjem na kombiniranu nomenklaturu, pod uvjetom da poštuje načelo porezne neutralnosti.

                  3.

                  Načelo porezne neutralnosti treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da nacionalno pravo isključi iz primjene snižene stope poreza na dodanu vrijednost isporuku drvne sječke, dok se ona može primjenjivati na isporuke drugih oblika ogrjevnog drva, pod uvjetom da u svijesti prosječnog potrošača drvna sječka nije zamjenjiva tim drugim oblicima ogrjevnog drva, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet T-536/20: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – LU/EIB („Javna služba – Osoblje EIB-a – Politika poštovanja ljudskog dostojanstva na radnom mjestu – Uznemiravanje – Istražni postupak – Tužba za poništenje – Konačno izvješće istražnog odbora – Pripremni akt – Nedopuštenost – Odluka o odbijanju pritužbe – Akt koji negativno utječe – Dopuštenost – Članak 41. Povelje o temeljnim pravima – Prava obrane – Pravo na saslušanje – Obveza obrazlaganja – Odgovornost”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/21

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – LU/EIB
      (Predmet T-536/20) (1)

      („Javna služba - Osoblje EIB-a - Politika poštovanja ljudskog dostojanstva na radnom mjestu - Uznemiravanje - Istražni postupak - Tužba za poništenje - Konačno izvješće istražnog odbora - Pripremni akt - Nedopuštenost - Odluka o odbijanju pritužbe - Akt koji negativno utječe - Dopuštenost - Članak 41. Povelje o temeljnim pravima - Prava obrane - Pravo na saslušanje - Obveza obrazlaganja - Odgovornost”)
      (2022/C 128/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: LU (zastupnik: B. Maréchal, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Faedo i K. Carr, agenti, uz asistenciju J. Curralla i B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a stavka 1. Statuta Suda Europske unije za, s jedne strane, u biti, poništenje konačnog izvješća istražnog odbora u pogledu poštovanja ljudskog dostojanstva na radnom mjestu od 13. svibnja 2020., kao i odluke predsjednika EIB-a od 26. svibnja 2020. kojom je odbijena pritužba zbog uznemiravanja koji je podnio tužitelj i, s druge strane, naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka predsjednika Europske investicijske banke (EIB) od 26. svibnja 2020. kojom je odbijena LU-ova pritužba zbog uznemiravanja.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  EIB-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 399, 23. 11. 2020.


title: Predmet T-27/19: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Pilatus Bank i Pilatus Holding/ESB („Ekonomska i monetarna politika – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – Posebne nadzorne zadaće povjerene ESB-u – Odluka o oduzimanju odobrenja za rad kreditne institucije – Podizanje optužnice protiv glavnog dioničara u trećoj zemlji – Kriterij dobrog ugleda – Tržišno poimanje dobrog ugleda – Pretpostavka nedužnosti – Proporcionalnost – Prava obrane”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/16

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Pilatus Bank i Pilatus Holding/ESB
      (Predmet T-27/19) (1)

      („Ekonomska i monetarna politika - Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama - Posebne nadzorne zadaće povjerene ESB-u - Odluka o oduzimanju odobrenja za rad kreditne institucije - Podizanje optužnice protiv glavnog dioničara u trećoj zemlji - Kriterij dobrog ugleda - Tržišno poimanje dobrog ugleda - Pretpostavka nedužnosti - Proporcionalnost - Prava obrane”)
      (2022/C 128/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta), Pilatus Holding Ltd. (Ta’Xbiex) (zastupnik: O. Behrends, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: E. Yoo, M. Puidokas i A. Karpf, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis i A. Steiblytė, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a, kojim se traži poništenje odluke ESB-a od 2. studenoga 2018. o oduzimanju odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije Pilatus Banka.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društva Pilatus Bank plc i Pilatus Holding Ltd. će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske središnje banke (ESB).

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: Predmet C-830/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. prosinca 2021. uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Njemačka) – Syngenta Agro GmbH/Agro Trade Handelsgesellschaft mbH

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. prosinca 2021. uputio Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Njemačka) – Syngenta Agro GmbH/Agro Trade Handelsgesellschaft mbH
      (Predmet C-830/21)
      (2022/C 128/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Syngenta Agro GmbH

         Tuženik: Agro Trade Handelsgesellschaft mbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 1. u vezi sa stavkom 1. točkom (b) Priloga I. Uredbi (EU) br. 547/2011 (1) tumačiti na način da se u slučaju paralelnog uvoza sredstva za zaštitu bilja prilikom njegova stavljanja na tržište u drugoj državi članici na pakiranju moraju navesti ime i adresa korisnika odobrenja države članice podrijetla iz koje je uvezeno sredstvo za zaštitu bilja?

                  2.

                  Treba li članak 1. u vezi sa stavkom 1. točkom (f) Priloga I. Uredbi (EU) br. 547/2011 tumačiti na način da se u slučaju paralelnog uvoza sredstva za zaštitu bilja na pakiranju obvezno mora navesti nepromijenjeni serijski broj koji je proizvođač prvotno dodijelio ili je u skladu s navedenom odredbom da paralelni uvoznik ukloni prvotni serijski broj i na pakiranju naznači vlastiti identifikacijski broj ako vodi evidencije iz kojih proizlazi usklađenost serijskih brojeva koje upotrebljava s onima korisnika odobrenja koji paralelno uvozi sredstvo za zaštitu bilja?

         (1)  Uredba Komisije (EU) br. 547/2011 od 8. lipnja 2011. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu zahtjeva za označivanje sredstava za zaštitu bilja (SL 2011., L 155, str. 176.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 48., str. 271.)


title: Predmet T-589/20: Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije MAIMAI MADE IN ITALY – Raniji verbalni žig Europske unije YAMAMAY – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Stvarna uporaba ranijeg žiga – Dopuštenost novih dokaza – Izmjena razlikovnog karaktera”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/21

      Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)
      (Predmet T-589/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije MAIMAI MADE IN ITALY - Raniji verbalni žig Europske unije YAMAMAY - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Dopuštenost novih dokaza - Izmjena razlikovnog karaktera”)
      (2022/C 128/30)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl (Surano, Italija) (zastupnik: R. Fragalà, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Inticom SpA (Gallarate, Italija)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. srpnja 2020. (predmet R 1874/2018-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Inticom i Calzaturificio Emmegiemme Shoes.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 378, 9. 11. 2020.