title: Predmet T-235/12: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – CEDC International protiv OHIM-a – Underberg (Oblik vlati trave u boci) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice — Oblik vlati trave u boci — Raniji nacionalni trodimenzionalni žig — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 75. i članak 76. stavci 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Prvo podnošenje dokaza žalbenom vijeću — Diskrecijska ovlast prema članku 76. stavku 2. Uredbe br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/44

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – CEDC International protiv OHIM-a – Underberg (Oblik vlati trave u boci)
   (Predmet T-235/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice - Oblik vlati trave u boci - Raniji nacionalni trodimenzionalni žig - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 75. i članak 76. stavci 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Prvo podnošenje dokaza žalbenom vijeću - Diskrecijska ovlast prema članku 76. stavku 2. Uredbe br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 046/54)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Poljska) (zastupnici: M. Siciarek, G. Rząsa i J. Mrozowski, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Underberg AG (Dietlikon, Švicarska) (zastupnici: V. von Bomhard, A. Renck i J. Fuhrmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. ožujka 2012. (predmet R 2506/2010-4), u vezi postupka povodom prigovora između Przedsiębiorstwo Polmos Białystok (Spółka Akcyjna) i Underberg AG.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 26. ožujka 2012. (predmet R 2506/2010-4).

               2.

               OHIM snosi, osim vlastitih i troškove CEDC International sp. z o.o.

               3.

               Underberg AG snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet C-261/16 P: Žalba koju su 10. svibnja 2016. podnijeli Kühne + Nagel International AG i dr. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 29. veljače 2016. u predmetu T-254/12 Kühne +Nagel International AG i dr. protiv Europske komisije

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/18

         Žalba koju su 10. svibnja 2016. podnijeli Kühne + Nagel International AG i dr. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 29. veljače 2016. u predmetu T-254/12 Kühne +Nagel International AG i dr. protiv Europske komisije
   (Predmet C-261/16 P)
   (2016/C 251/19)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelji: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd (zastupnici: U. Denzel, C. von Köckritz i C. Klöppner, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               1.

               ukine presudu Općeg suda (deveto vijeće) od 29. veljače 2016. u predmetu T–254/12,

               2.

               poništi članak 1. stavke 1. i 2. i članke 2. i 3. Odluke Komisije od 28. svibnja 2012. u predmetu COMP/39462 – provoz, C(2012) 1959 final u skladu s člankom 263. stavkom 4. UFEU-a u dijelu u kojem se odnosi na žalitelje;

               3.

               ukine ili znatno smanji iznos novčanih kazni izrečenih žaliteljima u navedenoj odluci;

               4.

               Komisiji naloži snošenje žaliteljevih troškova u postupcima pred Općim sudom i Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji ističu pet žalbenih razloga:
   Kao prvo, Opći sud pogrešno polazi od toga da su ponašanja u vezi NES-a i AMS-a protivna članku 101. UFEU-a. Članak 101. UFEU-a ne primjenjuje se na ta ponašanja jer ona nisu mogla utjecati na trgovinu među državama članicama.
   Kao drugo, određivanje iznosa novčane kazne izrečene žaliteljima sadržava pogrešku koja se tiče prava. Utvrđena su protutržišna ponašanja u pogledu pojedinačnih naknada („fees” ili „surcharges”). Opći sud je novčanu kaznu koju je trebao izreći u tom pogledu smio izračunati samo na temelju prihoda koji su ostvareni dotičnom naknadom. Zanemario je činjenicu da je Komisija uračunavanjem dodatnih prihoda u izračun novčane kazne (osobito stope za teret) povrijedila točku 13. Smjernica o novčanim kaznama. Time što je i izvršavanje svoje ovlasti nadzora neograničene nadležnosti implicitno zasnovao na istoj metodi, Opći sud je pritom i sâm pogrešno izvršavao tu ovlast.
   Kao treće, Opći sud je povrijedio načelo jednakog postupanja. K+N – za razliku od drugih prov oznika – ne radi prema konsolidacijskom modelu nego, s ekonomskog gledišta, u preko 90 % poslova nastupa kao klasični posrednik. Zbog znatnih razlika među poslovnim modelima, Opći sud je prema njima trebao postupati različito te nije smio jednako postupati prema nejednakim činjeničnim stanjima. Osobito je Opći sud trebao ukinuti Komisijin izračun novčane kazne te novčanu kaznu protiv žalitelja utvrditi samo na temelju prihoda ostvarenih dotičnim „fees” ili „surcharges”.
   Kao četvrto, novčana kazna koju je izrekao Opći sud je jako neproporcionalna. Novčana kazna koju je Opći sud potvrdio je očito pretjerana te se ne može opravdati ni razlozima odvraćanja.
   Kao četvrto, Opći sud nije uzeo u obzir Air Transport Exemption te je stoga u pogledu NES-a i AMS-a pogrešno zaključio da se primjenjuje članak 101. UFEU-a.


title: Predmet C-107/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. ožujka 2017. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – UAB „Aviabaltika” protiv BAB Ūkio bankas

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. ožujka 2017. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – UAB „Aviabaltika” protiv BAB Ūkio bankas
   (Predmet C-107/17)
   (2017/C 161/14)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: UAB „Aviabaltika”

      Druga stranka u kasacijskom postupku: BAB Ūkio bankas

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 4. stavak 5. Direktive 2002/47 (1) tumačiti na način da nameće obvezu državama članicama da propišu pravna pravila na temelju kojih financijski kolateral nije uključen u imovinu koja ostane nakon insolventnosti primatelja kolaterala (banka u postupku likvidacije)? Drugim riječima, imaju li države članice obvezu propisati pravna pravila koja zahtijevaju da primatelj kolaterala (banka) treba imati de facto mogućnost da mu se ispuni tražbina, osigurana financijskim kolateralom (novac na bankovnom računu i pravo zahtijevati taj novac), unatoč činjenici da je do događaja izvršenja došlo nakon započinjanja postupka likvidacije primatelja kolaterala (banke)?

               2.

               Treba li članak 4. stavke 1. 5. Direktive 2002/47 sustavno tumačiti na način da davatelju kolaterala daje pravo zahtijevati da primatelj kolaterala (banka) mora prvo namiriti svoju tražbinu, osiguranu financijskim kolateralom (novac na bankovnom računu i pravo zahtijevati taj novac), iz financijskog kolaterala i sukladno tomu na način da nameće obvezu primatelju financijskog kolaterala da ispuni takav zahtjev unatoč započetom postupku njegove likvidacije?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje niječan i ako davatelj kolaterala udovolji zahtjevu primatelja kolaterala, osiguranog financijskim kolateralom, iz druge imovine davatelja kolaterala, treba li odredbe Direktive 2002/47, osobito članke 4. i 8. iste, tumačiti na način da je na davatelja kolaterala također trebalo primijeniti iznimku od jednakog postupanja prema vjerovnicima primatelja kolaterala (banke) koji su u postupku likvidacije te da bi davatelj kolaterala trebao, kako bi povratio financijski kolateral, imati pravo prvenstva u odnosu na druge vjerovnike u postupku likvidacije?

      (1)  Direktiva 2002/47/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. lipnja 2002. o financijskom kolateralu, SL 2002., L 168, str. 43.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 10., svezak 3., str. 60.


title: Predmet T-875/16: Tužba podnesena 12. prosinca 2016. – Falcon Technologies International protiv Komisije

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/23

         Tužba podnesena 12. prosinca 2016. – Falcon Technologies International protiv Komisije
   (Predmet T-875/16)
   (2017/C 046/26)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Falcon Technologies International LLC (Ras Al Khaimah, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: R. Sciaudone i G. Arpea, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži Komisiji izradu konačnog mišljenja;

               —

               poništi pobijanu odluku; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba podnesena je protiv odluke Komisije od 14. listopada 2016. kojom je Komisija odbacila ponovni zahtjev tužitelja za pristup dokumentu „Final report of an assessment of ICIM (NB 0425), carried out in the framework of the joint assessment process for notified bodies (DG (SANTE) 2015-7552)”.

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 2. prve alineje Uredbe br. 1049/2001 (1)

                           —

                           prvo, tužitelj navodi da je pogrešno primijenjen pojam komercijalni interes u smislu članka 4. stavka 2. prve alineje Uredbe br. 1049/2001. Procjena koja proizlazi iz konačnog izvješća donesenog nakon dobro provedenog administrativnog postupka u odnosu na poštovanje Provedbene uredbe (EU) br. 920/2013 (2) od strane društva ICIM, koja se primjenjuje na prijavljena tijela, ne sadrži nikakav podatak koji se uobičajeno smatra komercijalnim. U svakom slučaju, šteta navodno nanesena ugledu koja proizlazi iz objavljivanja konačnog izvješća ne može sama po sebi biti dostatna za primjenu izuzeća iz članka 4. stavka 2. prve alineje Uredbe br. 1049/2001. Drugo, iz pobijane odluke ne proizlaze na jasan, analitički i precizan način elementi zbog kojih je Komisija smatrala pristup društva FTI konačnom izvješću štetnim za društvo ICIM niti prikazuje rezultat odvagivanja vjerojatnih komercijalnih interesa društva ICIM i interesa njegovih komercijalnih partnera – pa tako i tužitelja – glede poznavanja stupnja pouzdanosti i vjerodostojnosti prijavljenog tijela.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešnom izuzimanju prevladavajućeg javnog interesa i pogrešnom tumačenju i primjeni članka 4. stavka 2. in fine Uredbe br. 1049/2001.

                           —

                           pobijana odluka treba biti poništena jer je Komisija, s jedne strane, izuzela postojanje prevladavajućeg javnog interesa za otkrivanje i, s druge strane, postojanje drugih javnih interesa koji imaju prednost pred onima koji se štite člankom 4. stavkom 2. prvom alinejom Uredbe br. 1049/2001. Tužitelj smatra da je, protivno sudskoj praksi iz predmeta Komisija/EnBW (3), ključni karakter konačnog izvješća, za pružanje pravne zaštite pred nacionalnim sudovima, bio izostavljen i nije bio smatran prevladavajućim javnim interesom. Pobijana odluka je, u svakom slučaju, zahvaćena pogreškom i zato jer se njome kao prevladavajući javni interesi nisu smatrali interesi koji se tiču zaštite tržišnog natjecanja i javnog zdravlja.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na pogrešnom tumačenju i primjeni članka 4. stavka 6. Uredbe br. 1049/2001

                           —

                           konačno, Komisija nije pravilno ocijenila mogućnost davanja ograničenog pristupa konačnom izvješću čime je povrijedila načelo proporcionalnosti. Procjena Komisije koja ima administrativni karakter mogla je biti tajna do mjere do koje su bili navedeni osjetljivi i objektivno tajni podaci. Ništa nije sprječavalo pripremu javne verzije konačnog izvješća koje bi sadržavalo dostatno razumijevanje ocjene društva ICIM bez da se time otkriju moguće (iako malo vjerojatne) poslovne tajne.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

      (2)  Provedbena Uredba Komisije (EU) br. 920/2013 оd 24. rujna 2013. o imenovanju i nadziranju prijavljenih tijela na temelju Direktive Vijeća 90/385/EEZ o aktivnim medicinskim proizvodima za ugradnju i Direktive Vijeća 93/42/EEZ o medicinskim proizvodima.

      (3)  Vidjeti Sud Europske unije, presuda od 27. veljače 2014. u predmetu C-365/12 P, Komisija/EnBW, t. 107.


title: Predmet T-27/17: Tužba podnesena 18. siječnja 2017. – Jalkh protiv Parlamenta

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/29

         Tužba podnesena 18. siječnja 2017. – Jalkh protiv Parlamenta
   (Predmet T-27/17)
   (2017/C 070/38)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Francuska) (zastupnik: J.-P. Le Moigne, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europskog parlamenta od 22. studenoga 2016. o ukidanju zastupničkog imuniteta tužitelju i o donošenju izvješća br. A8-3018/2016 [X-a];

               —

               Europskom parlamentu naloži da J. F. Jalkhu isplati iznos u visini od 8 000 eura na ime naknade pretrpljene neimovinske štete;

               —

               Europskom parlamentu naloži snošenje sviju troškova postupka;

               —

               Europskom parlamentu naloži da J. F. Jalkhu, na ime naknade troškova čiju je naknadu moguće tražiti, isplati iznos u visini od 5 000 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi članka 9. Protokola o povlasticama i imunitetima Europskih zajednica. Tužitelj smatra da je Parlament pogrešno primijenio pravila o imunitetu zastupnika u francuskom parlamentu, te hini da je zamijenio članak 8. i 9. Protokola br. 7 o Povlasticama i imunitetima Europske unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o obveznoj primjeni članka 9. Protokola o povlasticama i imunitetima Europskih zajednica. Prema tužiteljevim navodima, francuska tijela stavljaju mu na teret izjave koje nije dao i za koje navedena tijela ne spore da su dio njegova političkog djelovanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi samog pojma zastupničkog imuniteta. Tužitelj smatra da Parlament hini da ne zna da, u demokraciji, zastupnički imunitet obuhvaća dvostruku imunitet od sudskih postupaka: neodgovornost i nepovredivost.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi ustaljene prakse Odbora za pravna pitanja Europskog parlamenta o:

                           —

                           slobodi izražavanja

                           —

                              fumusu persecutionisu

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o nepoštovanju pravne sigurnosti Zajednice i povredi legitimnih očekivanja.

               6.

               Šesti tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi nezavisnosti zastupnika.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o nepoštovanju odredaba Poslovnika Europskog parlamenta o postupku koji može dovesti do prestanka dužnosti zastupnika [(članak 3. stavak 4. (novi) podstavak 2. navedenog poslovnika)]. Prema tužiteljevu mišljenju, iako je francuskim pravom za kazneno djelo koje mu se stavlja na teret propisana sporedna kazna nemogućnosti biranja na dužnost, koja dovodi do prestanka mandata, francuska vlada o tome nije obavijestila predsjednika Parlamenta iako to postupak nalaže, te nijedno nadležno tijelo Parlamenta (predsjednik, Odbora za pravna pitanja, Skupština) nije od nje zatražilo pojašnjenja s tim u vezi. Nepoštovanje tog bitnog postupovnog zahtjeva dovoljan je razlog za manjkavost izvješća i pobijane odluke.

               8.

               Osmi tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o povredi tužiteljevih prava obrane. Potonji nije bio pozvan na glasovanje o zahtjevu za ukidanje njegova imuniteta na plenarnoj sjednici Parlamenta. On je stoga na raspolaganju imao samo 10 minuta za iznošenje svoje obrane pred Odborom za pravna pitanja u dvama predmetima u kojima je stranka, nakon završetka zasjedanja tog odbora, oko 18 sati.

               9.

               Deveti tužbeni razlog koji se temelji na tvrdnji o potpunoj neosnovanosti kaznenog progona i zahtjeva za ukidanje zastupničkog imuniteta zato što:

                           —

                           prije svega, tužitelj nije niti glavni i odgovorni urednik papirnatih izdanja stranke Front national (u daljnjem tekstu: FN) ni njezinih ogranaka, ni glavni i odgovorni urednik internetskih stranica ogranaka stranke FN, te, slijedom toga, nije ni glavni i odgovorni urednik izdanja ogranka stranke FN iz 66. departmana (Pyrénées Orientales), stoga je izvješće koje je Parlament s tim u vezi donio dvostruko lažno;

                           —

                           zatim, tužitelj nije autor spornog letka ali su njegovi autori poznati i protiv njih se ipak nije vodio kazneni progon kada je potonjem ukinut zastupnički imunitet;

                           —

                           osim toga, pokretanje kaznenog progona protiv izabranih dužnosnika pod izgovorom da u svojem programu zahtijevaju promjenu postojećeg zakonodavstva iznimno je opasno protudemokratsko skretanje jer se njime vrlo ozbiljno krši sloboda mišljenja.


title: Predmet T-492/14: Tužba podnesena 30. lipnja 2014. – La Perla protiv OHIM-a – Alva Management (LA PERLA)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/52

         Tužba podnesena 30. lipnja 2014. – La Perla protiv OHIM-a – Alva Management (LA PERLA)
   (Predmet T-492/14)
   2014/C 282/68
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: La Perla sp. z.o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Siciarek, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alva Management GmbH (Icking, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 28. travnja 2014. u predmetu R 626/2013-4;

               —

               naloži tuženiku i drugoj stranci, ako intervenira, snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „LA PERLA” za proizvode i usluge iz razreda 5 i 44 – prijava žiga Zajednice br. 9 8 54  225

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: Verbalni žig „PERLAMAR” registriran kao žig Zajednice i nacionalni žig

      Odluka Odjela za prigovore: Prigovor je djelomično prihvaćen.

      Odluka žalbenog vijeća: Osporavana odluka je djelomično poništena.

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-139/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 20. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal Supremo – Španjolska) – Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona protiv Generalidad de Cataluña (Zahtjev za prethodnu odluku  — Šesta direktiva o PDV-u  — Izuzeća  — Transakcije koje se odnose na prodaju vrijednosnih papira koje za posljedicu imaju prijenos vlasništva nad nepokretnom imovinom  — Podlijeganje posrednom porezu različitom od PDV-a  — Članci 49. i 63. UFEU-a  — Potpuno unutarnja situacija)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/5

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 20. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal Supremo – Španjolska) – Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona protiv Generalidad de Cataluña
   (Predmet C-139/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Šesta direktiva o PDV-u - Izuzeća - Transakcije koje se odnose na prodaju vrijednosnih papira koje za posljedicu imaju prijenos vlasništva nad nepokretnom imovinom - Podlijeganje posrednom porezu različitom od PDV-a - Članci 49. i 63. UFEU-a - Potpuno unutarnja situacija))
   2014/C 142/05
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona

      Tuženik: Generalidad de Cataluña

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Tribunal Supremo – Tumačenje članka 13. slova B točke (d) pod 5 Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1.) – Izuzimanje transakcija koje se odnose na osnove navedene u članku 13. slovu B točki (d) pod 5 – Izuzeće – Transakcije koje se odnose na prodaju vrijednosnih papira a time uključuju prijenos vlasništva nad nepokretnom imovinom – Nacionalno zakonodavstvo prema kojem stjecanje većine kapitala jednog društva čija se imovina pretežno sastoji od nekretnina podliježe posrednom porezu koji se razlikuje od PDV-a

      Izreka

   Šestu direktivu Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 91/680/EEZ od 16. prosinca 1991., treba tumačiti na način da se ne protivi odredbi nacionalnog prava kao što je članak 108. Zakona 24/1988 o tržištu vrijednosnih papira (Ley 24/1988 del Mercado de Valores) od 28. srpnja 1988., kako je izmijenjen Zakonom 18/1991 o porezu na dohodak fizičkih osoba (Ley 18/1991 del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas) od 6. lipnja 1991., prema kojem stjecanje većine kapitala jednog društva čija se imovina pretežno sastoji od nekretnina podliježe posrednom porezu koji se razlikuje od poreza na dodanu vrijednost, poput onoga u glavnom postupku.

      (1)  SL C 174, 16.6.2012.


title: Predmet T-207/14: Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – Aluwerk Hettstedt protiv ECHA

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/24

         Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – Aluwerk Hettstedt protiv ECHA
   (Predmet T-207/14)
   2014/C 202/31
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aluwerk Hettstedt GmbH (Hettstedt, Njemačka) (zastupnici: M. Ahlhaus i J. Schrotz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da su odluka Europske agencije za kemikalije br. SME(2013) 4524 od 21. siječnja 2014. kao i račun br. 10046841 od 23. siječnja 2014. ništavi; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova, uključujući i troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi nedostatak nadležnosti tuženika.

                           —

                           Tuženik nije bio nadležan da usvoji pobijanu odluku SME(2013) 4525. Ni Uredba (EZ) br. 1907/2006 (1) ni Uredba (EZ) 340/2008 (2) tuženika ne ovlašćuju na donošenje odvojene odluke u povodu toga da se podnositelj prijave ne pridržava kriterija za SMP.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi povredu Uredbe br. 1 od 15. travnja 1958.

                           —

                           U cjelokupnoj prepisci s tužiteljem, tuženik je zanemario svoju obvezu da se obrati osobi koja je podvrgnuta suverenitetu države članice na službenom jeziku te države. Ta je povreda tužitelja spriječila u ispunjavanju zahtjeva koji su mu bili određeni u vezi s dokazivanjem statusa malog poduzeća.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi da su pobijane odluke neopravdane i da je zaračunata administrativna pristojba neproporcionalna.

                           —

                           Pobijane odluke pogrešne su u sadržaju. Tužitelj je prema Uredbi (EZ) 340/2008 imao pravo na smanjenje naknada. Tuženikov račun u vezi s administrativnom pristojbom nije opravdan jer mu je ta pristojba zaračunata na temelju pogrešnog postupka. Administrativna pristojba se ne temelji na ispravnoj pravnoj osnovi te je neproporcionalna.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL, L 396, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 340/2008 od 16. travnja 2008. o naknadama i pristojbama plativima Europskoj agenciji za kemikalije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL. L 107, str.. 6) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 25., str. 263.).


title: Predmet C-557/14: Tužba podnesena 4. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/28

         Tužba podnesena 4. prosinca 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-557/14)
   (2015/C 046/35)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Braga da Cruz i E. Manhaeve, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               Uvrditi da je Portugalska Republika povrijedila obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a jer nije poduzela sve mjere koje je trebala da bi izvršila presudu presude Suda od 7. svibnja 2009. u predmetu C-530/07 (1), Komisija/Portugal;

               —

               naložiti Portugalskoj Republici da isplati novčanu kaznu od 20  196 eura po danu zakašnjenja s izvršenjem presude donijete u gore navedenom predmetu C-530/07, računajući od dana kada će se donijeti presuda u ovom predmetu i do dana dok se ne izvrši presuda donijeta u gore navedenom predmetu C-530/07;

               —

               naložiti Portugalskoj Republici da isplati paušalni iznos od 2  244 eura po danu, računajući od dana kad je donijeta presuda u gore navedenom predmetu C-530/07, do dana objave presude u ovom ili do dana kada će se izvršiti presuda donijeta u gore navedenom predmetu C-530/07, ako se to izvršenje dogodi prije navedene objave;

               —

               naložiti Portugalskoj republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               I)

                     Određivanje sankcije
                   – Treba biti osnovano na tri kriterija:

               1 –

                     Težina povrede
                   – Komisija predlaže primjenu koeficijenta težine 3 na ljestvici od 1 do 20. Prema priopćenju Komisije u vezi s provedbom članka 228. UEZ-a (dalje u tekstu: priopćenje iz 2005.) Komisija koristi taj koeficijent uzimajući u obzir sljedeće elemente:

                           a)

                              Važnost pravila Unije koja su predmet povrede – Iz članaka 1., 2., članka 3. stavka 1. i 4. i Priloga Direktivi Vijeća 91/271/EEZ (2) od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (u daljnjem tekstu: Direktiva 91/271/EEZ) proizlazi da prodiranje nepročišćenih komunalnih otpadnih voda u prihvatne vode izaziva onečišćenje koje znatno utječe na kvalitetu tih voda i s njima povezanih ekosustava. Prikupljanje i pročišćavanje svih komunalnih otpadnih voda za aglomeracije čiji je populacijski ekvivalent (p.e.) veći od 15  000, od temeljne je važnosti za očuvanje i poboljšanje kvalitete prihvatnih voda, vodnih i kopnenih ekosustava koji ovise izravno o tim vodenim masama kako bi se osigurala potpuna i pravilna primjena drugih direktiva Unije.

                           b)

                                 Posljedice te povrede za opće i pojedinačne interese -

                                       —

                                       Zaštita okoliša i ljudskog zdravlja spada pod opći interes. Nepotpuno izvršenje presude Suda u predmetu C-530/07 (u daljnjem tekstu: presuda Suda) predstavlja znatan rizik onečišćenja okoliša i ima posljedice za ljudsko zdravlje;

                                       —

                                       Nepotpuno izvršenje presude Suda moglo bi također utjecati na primjenu drugih direktiva Europske unije i od izravnog je značaja za mogućnost građana da koriste očišćene prihvatne vodene mase koje omogućavaju bavljenje slobodnim aktivnostima, a što bi moglo utjecati na sektor turizma i s njime povezanu gospodarsku aktivnost.

                           c)

                                 Ostale otegotne ili olakotne okolnosti

                                       —

                                          Olakotne:

                                                   i)

                                                   Broj aglomeracija čiji je p.e. veći od 15  000 i koje ne poštuju zahtjeve iz članka 4. Direktive 91/271/EEZ smanjio se od datuma objave presude koju je Sud donio na temelju članka 258. UFEU-a, s 15 na 2.

                                                   ii)

                                                   Što se tiče aglomeracije Vila Real de Santo António, od 2009. je u funkciji nova stanica za pročišćavanje i samo tri zone te aglomeracije nisu još povezane sa stanicom za pročišćavanje; što se tiče Matosinhosa, sadašnja stanica za pročišćavanje omogućava primarno pročišćavanje otpadnih voda te aglomeracije, koje se zatim ispuštaju u more putem podmorskog odvoda udaljenog više od 2 km od obale.
                                                   Prema portugalskim vlastima, to ne utječe na kvalitetu vode za kupanje.

                                       —

                                          Otegotne:

                                                   i)

                                                   Potpuno izvršenje presude Suda neće se moći dokazati prije 2018., dok su obveze prikupljanja i pročišćavanja o kojima je riječ u ovom predmetu trebale biti u potpunosti ispoštovane najkasnije do 31. prosinca 2000.

                                                   ii)

                                                   Predmetne odredbe Direktive 91/271/EEZ, koje Portugalska Republika i dalje krši, propisuju jasne obveze.

                                                   iii)

                                                   Rokovi koje su portugalske vlasti podnosile Komisiji nisu bili poštovani, i to na način koji Komisija ocjenjuje teškim.

                                                   iv)

                                                   Velik broj prekršajnih postupaka protiv Portugalske Republike, uključujući presude koje je Sud već donio u specifičnom području pročišćavanja otpadnih voda, pokazuje ponavljajuće nezakonito postupanje i to u sektoru u kojem su posljedice na ljudsko zdravlje i okoliš osobito važne.

               2 –

                     Trajanje povrede
                   – Uzimajući u obzir vrijeme koje je već proteklo od izricanja presude Suda, Komisija predlaže primjenu maksimalnog koeficijenta trajanja povrede, odnosno 3.

               3 –

                     Potreba osiguravanja odvraćajućeg učinka sankcije
                   – Kako je navedeno u priopćenju iz 2005., odvraćajući učinak uzima se u obzir pomoću faktora „n” jednakog prosjeku utemeljenom, s jedne strane, na bruto domaćem proizvodu predmetne države članice i, s druge strane, na ponderiranju glasova u Vijeću. Faktor „n” trenutačno primjenjiv na Portugal iznosi 3,40.

         II —
         Izračun iznosa sankcije

               a)

                  Novčana kazna po danu zakašnjenja

                           —

                           Sukladno priopćenju iz 2005., novčana kazna se izračunava pomoću sljedeće formule:

                              Paušalna osnovica x koeficijent težine x koeficijent trajanja x faktor „n”, odnosno, u ovom predmetu, 660 x 3 x 3 x 3,40 = 20  196 eura po danu.

                           —

                           Kako bi se osiguralo progresivno smanjivanje novčane kazne po danu zakašnjenja, Komisija predlaže podijeliti iznos novčane kazne po danu zakašnjenja (20  196 eura po danu) s brojem p.e.-ova koji još nisu usklađeni s presudom Suda. Prema novijim podacima, broj p.e.-ova koji još nisu usklađeni s Direktivom 91/271/EEZ iznosi 3 21  950. Stoga, Komisija predlaže podijeliti vrijednost paušalne osnovice (20  196 eura po danu) s 3 21  950.

                           —

                           Rezultat tog dijeljenja (20  196: 3 21  950), odnosno 0,06 eura po danu, bit će odbijen od paušalne osnovice za svaki p.e. koji se u međuvremenu uskladi.

               b)

                  Paušalni iznos

                           —

                           Način izračuna dnevnog iznosa koji se koristi za određivanje paušalnog iznosa vrlo je sličan onome za izračun novčane kazne i sastoji se od umnoška paušalne osnovice i koeficijenta težine te umnoška tako dobivenog rezultata s faktorom fiksnim za svaku zemlju (faktor „n”), koji istovremeno odražava sposobnost plaćanja predmetne države članice i broj glasova kojima raspolaže u Vijeću.

                           —

                           Međutim, Komisija će za paušalni iznos koristiti nižu paušalnu osnovicu od one primjenjive na izračun novčane kazne, jer je ponašanje države članice u povredi više kažnjivo u trenutku presude donijete na temelju članka 260. UFEU-a, u mjeri u kojoj se povreda tog članka nastavlja unatoč dvjema uzastopnim presudama Suda. Paušalna osnovica za paušalni iznos je trenutno određena na 220 eura po danu a Komisija ovdje ne predlaže primjenu koeficijenta trajanja.

                           —

                           Stoga, uzimajući u obzir iznos paušalne osnovice, koeficijenta težine i faktora „n”, dnevni iznos za određivanje paušalnog iznosa jest: 220 x 3 x 3,40 = 2  244 eura.

               c)

                     Test minimalnog paušalnog iznosa

                           —

                           Valja ispitati, uzimajući u obzir minimalni paušalni iznos određen za predmetnu državu članicu – treba li predložiti Sudu primjenu dnevnog iznosa ili paušalnog iznosa. U tu svrhu, potrebno je usporediti, s jedne strane, ukupnu kumuliranu vrijednost dnevnog iznosa, izračunatog do datuma odluke Komisije (o tome da predmet uputi Sudu na temelju članka 260. UFEU-a) i, s druge strane, minimalni paušalni iznos određen za predmetnu državu.

                           —

                           Broj dana koji su protekli između datuma objave presude Suda (7. svibanj 2009.) i datuma odluke Komisije da predmet uputi Sudu na temelju članka 260. UFEU-a (16. listopada 2014.) iznosi 1987. Stoga, na datum te odluke Komisije, ukupna kumulirana vrijednost dnevnog iznosa za određivanje paušalnog iznosa iznosi 2  244 eura x 1987 dana = 4 4 58  828 eura.

                           —

                           Minimalni paušalni iznos određen za Portugal jest trenutno 1 8 75  000 eura.

                           —

                           Stoga, s obzirom da ukupna kumulirana vrijednost dnevnog iznosa za određivanje paušalne svote na datum 16. listopada 2014. prelazi minimalni paušalni iznos za Portugal, Komisija predlaže Sudu da naloži toj državi članici da isplati dnevni iznos za određivanje paušalne svote, odnosno 2  244 eura po danu, računajući od dana kada je donijeta presuda Suda pa do objave presude koju treba donijeta na temelju članka 260. UFEU-a ili do dana kada Portugalska Republika izvrši prvu od tih presuda, ako je taj datum raniji.

      (1)  EU:C:2009:292

      (2)  SL L 135, str. 40. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.)


title: Predmet C-367/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Austrija) — u postupku koji je pokrenula Susanne Sokoll-Seebacher (Sloboda poslovnog nastana — Javno zdravlje — Članak 49. UFEU-a — Ljekarne — Odgovarajuća opskrba stanovništva lijekovima — Odobrenje za rad — Područna raspodjela ljekarni — Uvođenje ograničenja koja se u osnovi temelje na demografskom kriteriju — Minimalna udaljenost između ljekarni)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/9

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Austrija) — u postupku koji je pokrenula Susanne Sokoll-Seebacher
   (Predmet C-367/12) (1)

   (Sloboda poslovnog nastana - Javno zdravlje - Članak 49. UFEU-a - Ljekarne - Odgovarajuća opskrba stanovništva lijekovima - Odobrenje za rad - Područna raspodjela ljekarni - Uvođenje ograničenja koja se u osnovi temelje na demografskom kriteriju - Minimalna udaljenost između ljekarni)
   2014/C 93/13
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

      Stranke glavnog postupka

   Susanne Sokoll-Seebacher

      Uz sudjelovanje: Agnes Hemetsberger, pravne sljednice Susanne Zehetner

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Tumačenje članka 49. UFEU-a kao i članaka 16. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Propisi države članice koji davanje koncesije za upravljanje ljekarnom podvrgavaju ocjeni potreba tržišta koja se temelji na nekoliko kriterija koji su složeni i gotovo nepredvidivi

      Izreka

   Članak 49. UFEU-a, osobito zahtjev dosljednosti u ostvarivanju zadanog cilja, treba tumačiti u smislu da su mu protivni propisi države članice kakvi su oni u glavnom postupku, koji kao osnovni kriterij za provjeru postojanja potrebe za osnivanjem nove ljekarne određuju strogo pravilo „broj osoba koje i dalje treba opskrbljivati”, u mjeri u kojoj nacionalna nadležna tijela nemaju mogućnost odstupanja od tog ograničenja kako bi se u obzir uzeli lokalni uvjeti.

      (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet C-280/15: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 22. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Harju Maakohus – Estonija) – Irina Nikolajeva protiv Multi Protect OÜ (Zahtjev za prethodnu odluku — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 9. stavak 3. i članak 102. stavak 1. — Obveza suda za žig Europske unije da izda nalog kojim se trećoj strani zabranjuje daljnje vršenje radnji kojima se povređuje žig Europske unije — Nepostojanje zahtjeva za izdavanje takvog naloga — Pojam „posebni razlozi” za neizricanje takve zabrane — Pojam „razumne naknade” za radnje poduzete nakon datuma objave prijave za registraciju žiga Europske unije, a prije objave registracije takvog žiga)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/6

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 22. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Harju Maakohus – Estonija) – Irina Nikolajeva protiv Multi Protect OÜ
   (Predmet C-280/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 9. stavak 3. i članak 102. stavak 1. - Obveza suda za žig Europske unije da izda nalog kojim se trećoj strani zabranjuje daljnje vršenje radnji kojima se povređuje žig Europske unije - Nepostojanje zahtjeva za izdavanje takvog naloga - Pojam „posebni razlozi” za neizricanje takve zabrane - Pojam „razumne naknade” za radnje poduzete nakon datuma objave prijave za registraciju žiga Europske unije, a prije objave registracije takvog žiga))
   (2016/C 314/09)
   Jezik postupka: estonski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Harju Maakohus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Irina Nikolajeva

      Tuženik: Multi Protect OÜ

      Izreka

               1.

               Članak 102. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da, na temelju određenih načela nacionalnog postupovnog prava, sud za žig Europske unije ne izda nalog kojim se trećoj strani zabranjuje daljnje vršenje radnji kojima se povrjeđuje žig Unije, zbog toga što nositelj predmetnog žiga tom sudu nije podnio zahtjev u tom smislu.

               2.

               Članak 9. stavak 3. drugu rečenicu Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da joj se protivi to da nositelj žiga Europske unije može zahtijevati naknadu za radnje treće strane poduzete prije objave prijave za registraciju žiga. Kada je riječ o radnjama treće strane poduzetima u razdoblju nakon objave prijave za registraciju predmetnog žiga, ali prije objave njegove registracije, pojam „razumna naknada” iz te odredbe obuhvaća povrat dobiti koju je treća strana stvarno ostvarila upotrebom tog žiga u navedenom razdoblju. S druge strane, taj pojam „razumne naknade” isključuje naknadu štete većeg opsega koju je eventualno pretrpio nositelj navedenog žiga, uključujući i moguću neimovinsku štetu.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet T-499/15: Tužba podnesena 31. kolovoza 2015. – LG Electronics protiv OHIM-a – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/41

         Tužba podnesena 31. kolovoza 2015. – LG Electronics protiv OHIM-a – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)
   (Predmet T-499/15)
   (2015/C 354/50)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LG Electronics, Inc. (Seul, Republika Koreja) (zastupnik: M. Graf, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave za sporni žig: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „VIEWTY SMILE” – prijava za registraciju br. 9 125 601

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. lipnja 2015. u spojenim predmetima R 1565/2014-2 i R 1939/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-150/15: Rješenje predsjednika Suda od 15. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sächsisches Oberverwaltungsgericht – Njemačka) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge protiv N, uz sudjelovanje: Savezne Republike Njemačke

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/24

         Rješenje predsjednika Suda od 15. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sächsisches Oberverwaltungsgericht – Njemačka) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge protiv N, uz sudjelovanje: Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-150/15) (1)

   (2016/C 279/32)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Velikog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.


title: Predmet T-302/14: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Buderus Guss protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/39

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – Buderus Guss protiv Komisije
   (Predmet T-302/14) (1)

   (2015/C 155/51)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-445/13 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 7. svibnja 2015. – Voss of Norway ASA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 1. točka (b) — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Trodimenzionalni znak u obliku cilindrične boce)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/6

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 7. svibnja 2015. – Voss of Norway ASA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-445/13 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 1. točka (b) - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnoga karaktera - Trodimenzionalni znak u obliku cilindrične boce))
   (2015/C 236/07)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Voss of Norway ASA (zastupnici: F. Jacobacci i B La Tella, avvocati)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent), Nordic Spirit AB (publ)

      Intervenijent u potporu tužitelju: International Trademark Association (zastupnici: T. de Haan, odvjetnik, F. Folmer i S. Klos, advocaten, S. Helmer, solicitor)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Voss of Norway ASA snosi troškove.

               3.

               The International Trademark Association snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 344, 23. 11. 2013.


title: Predmet C-166/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Praze — Češka republika) — Radek Časta protiv Česká správa sociálního zabezpečení (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilnika o službenicima — Uredba (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 i (EZ, Euratom) br. 723/2004 — Službenici Unije — Mirovinska prava stečena prema nacionalnom sustavu — Prelazak na mirovinski sustav Unije — Metoda izračuna — Pojam „kapitalizirana vrijednost mirovinskih prava” )

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/8

         Presuda Suda (peto vijeće) od 5. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Praze — Češka republika) — Radek Časta protiv Česká správa sociálního zabezpečení
   (Predmet C-166/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilnika o službenicima - Uredba (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 i (EZ, Euratom) br. 723/2004 - Službenici Unije - Mirovinska prava stečena prema nacionalnom sustavu - Prelazak na mirovinski sustav Unije - Metoda izračuna - Pojam „kapitalizirana vrijednost mirovinskih prava”)
   2014/C 45/15
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský soud v Praze

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Radek Časta

      Tuženik: Česká správa sociálního zabezpečení

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Krajský soud v Praze –Tumačenje čl. 4., st. 3. Ugovora o EU i čl. 11., st. 2. Uredbe (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 od 29. veljače 1968. kojom se određuju pravila za dužnosnike [službenike] Europskih zajednica kao i sustav koji se primjenjuje na ostale djelatnike Zajednica te se uvode posebne mjere koje se privremeno primjenjuju na dužnosnike [službenike] Komisije (SL L 56, 1968., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 6., str. 1.), koja je izmijenjena Uredbom (EZ, Euratom) Vijeća br. 723/2004 od 22. ožujka 2004. Kojom se izmjenjuju pravila za dužnosnike [službenike] Europskih zajednica kao i sustav koji se primjenjuje na ostale djelatnike zajednica (SL L 124, str. 1.) — Prenošenje mirovinskih prava stečenih prije stupanja u službu Unije- Pojam „kapitalizirana vrijednost mirovinskih prava” — Nacionalno zakonodavstvo propisuje metodu izračuna mirovinskih prava predviđenih za prenošenje koja dovodi do vrijednosti koja je znatno niža od iznosa doprinosa uplaćenih u nacionalni mirovinski sustav

      Izreka

               1.

               Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Uredbe (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 od 29. veljače 1968. kojom se određuju pravila za službenike Europskih zajednica kao i sustav koji se primjenjuje na ostale zaposlenike Zajednica te se uvode posebne mjere koje se privremeno primjenjuju na službenike Komisije, koja je izmijenjena Uredbom (EZ, Euratom) Vijeća br. 723/2004 od 22. ožujka 2004., treba tumačiti u smislu da država članica može odrediti iznos kapitalizirane vrijednosti mirovinskih prava bilo putem metode aktuarske protuvrijednosti, bilo putem paušalne otkupne vrijednosti, bilo putem drugih metoda, pod uvjetom da iznos koji se prenosi predstavlja mirovinska prava stvarno stečena na temelju prethodnih aktivnosti odnosnog službenika.

               2.

               Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Uredbe br. 259/68, izmijenjene Uredbom br. 723/2004, i članak 4. stavak 3. UEU-a treba tumačiti u smislu da ne zabranjuju primjenu metode izračuna kapitalizirane vrijednosti prethodno stečenih mirovinskih prava, kako je to uređeno češkim propisima, čak i ako ta metoda dovodi do toga da je iznos kapitalizirane vrijednosti koja se prenosi u mirovinski sustav Unije određen u visini koja ne doseže ni polovinu uplaćenih doprinosa od strane službenika i njegovog nekadašnjeg poslodavca u nacionalnome mirovinskom sustavu.

               3.

               Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Uredbe br. 259/68, izmijenjene Uredbom br. 723/2004, i članak 4. stavak 3. UEU-a treba tumačiti u smislu da, u svrhu izračuna iznosa kapitalizirane vrijednosti mirovinskih prava stečenih u nacionalnome mirovinskom sustavu i određenih za prenošenje u mirovinski sustav Unije, ne može se uzeti u obzir razdoblje tijekom kojega je službenik već bio uključen u sustav Unije.

      (1)  SL C 200, 7.7.2012.


title: Predmet C-281/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. svibnja 2016. uputio Raad van State (Nizozemska) – Vereniging Hoekschewaards Landschap protiv Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. svibnja 2016. uputio Raad van State (Nizozemska) – Vereniging Hoekschewaards Landschap protiv Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Predmet C-281/16)
   (2016/C 279/26)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vereniging Hoekschewaards Landschap

      Tuženik: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Prethodno pitanje

   Je li Provedbena Odluka Komisije [[EU] 2015/72] od 3. prosinca 2014. o donošenju osmoga ažuriranog popisa područja od značaja za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju (1) valjana, s obzirom da je na taj popis uneseno područje „Haringvliet” (NL1000015), a da pritom nije uključen Leenheerenpolder?

      (1)  SL 2015, L 18, str. 385.


title: Predmet C-553/14 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. prosinca 2015. – Kyocera Mita Europe BV protiv Europske komisije (Žalba — Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Uredba (EU) br. 861/2010 — Tužba za poništenje — Članak 263. četvrti stavak UFEU-a — Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere — Puštanje robe i obavještavanje o iznosu pristojbe — Korištenje pojednostavljenih postupaka ili tehnika elektroničke obrade podataka)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/4

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. prosinca 2015. – Kyocera Mita Europe BV protiv Europske komisije
   (Predmet C-553/14 P) (1)

   ((Žalba - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Uredba (EU) br. 861/2010 - Tužba za poništenje - Članak 263. četvrti stavak UFEU-a - Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere - Puštanje robe i obavještavanje o iznosu pristojbe - Korištenje pojednostavljenih postupaka ili tehnika elektroničke obrade podataka))
   (2016/C 048/06)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Kyocera Mita Europe BV (zastupnici: P. De Baere, odvjetnik, P. Muñiz, advogado)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnik: R. Lyal, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Kyocera Mita Europe NV nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 46, 9. 2. 2015.


title: Predmet T-687/14: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Novomatic protiv OHIM-a – Simba Toys (African SIMBA) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice African SIMBA — Raniji nacionalni figurativni žig Simba — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/42

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2016. – Novomatic protiv OHIM-a – Simba Toys (African SIMBA)
   (Predmet T-687/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice African SIMBA - Raniji nacionalni figurativni žig Simba - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 098/54)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austrija) (zastupnik: W. Mosing, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Njemačka) (zastupnik: O. Ruhl, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. srpnja 2014. (predmet R 2098/2013-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Simba Toys GmbH & Co. KG i Novomatic AG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Novomatic AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-254/13: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 2. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Orgacom BVBA protiv Vlaamse Landmaatschappij (Zahtjev za prethodnu odluku — Davanja koja imaju učinak istovrstan carinama — Nacionalni porezi — Pristojba na gnojivo uvezeno u Flamansku regiju — Članci 30. i 110. UFEU-a — Pristojba koju duguje uvoznik — Različite pristojbe za uvezeno gnojivo i gnojivo iz Flamanske regije)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/12

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 2. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Orgacom BVBA protiv Vlaamse Landmaatschappij
   (Predmet C-254/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Davanja koja imaju učinak istovrstan carinama - Nacionalni porezi - Pristojba na gnojivo uvezeno u Flamansku regiju - Članci 30. i 110. UFEU-a - Pristojba koju duguje uvoznik - Različite pristojbe za uvezeno gnojivo i gnojivo iz Flamanske regije))
   2014/C 421/15
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Orgacom BVBA

      Tuženik: Vlaamse Landmaatschappij

      Izreka

   Članak 30. UFEU-a protivi se pristojbi poput one iz članka 21. stavka 5. Uredbe Flamanske regije od 23. siječnja 1991. o zaštiti okoliša od onečišćenja gnojivima, kako je izmijenjena Uredbom od 28. ožujka 2003., koja je primjenjiva isključivo na uvoz viškova stajskog i drugih gnojiva u Flamansku regiju te se ubire od uvoznika, za razliku od davanja na viškove gnojiva proizvedene na flamanskom teritoriju koja se ubiru od proizvođača, a izračunava se na način različit od onoga koji vrijedi za izračun potonjih davanja. U tom je pogledu nevažna činjenica da država članica iz koje su u Flamansku regiju uvezeni viškovi stajskog gnojiva primjenjuje niža davanja u slučaju izvoza tih viškova u druge države članice.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-113/11: Rješenje Općeg suda od 3. rujna 2014. – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Registracija zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla — ‘Gouda Holland’ — Nepostojanje pravnog interesa — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost” )

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/11

         Rješenje Općeg suda od 3. rujna 2014. – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse protiv Komisije
   (Predmet T-113/11) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Registracija zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla - ‘Gouda Holland’ - Nepostojanje pravnog interesa - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   2014/C 380/14
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Berlin, Njemačka) (zastupnici: M. Loschelder i V. Schoene, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno G. von Rintelen i M. Vollkommer, zatim G. von Rintelen i F. Jimeno Fernández, agenti)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels, J. Langer, M. Noort, B. Koopman i M. Bulterman, agenti) i Nederlandse Zuivelorganisatie (Zoetermeer, Nizozemska) (zastupnici: P. van Ginneken, F. Gerritzen i C. van Veen, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 1122/2010 od 2. prosinca 2010. o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla [Gouda Holland (IGP)] (SL L 317, str. 22.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

               3.

               Kraljevina Nizozemska i Nederlandse Zuivelorganisatie snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 145, 14.5.2011.


title: Predmet C-207/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2014. uputio Vrhovni sud Republike Slovenije (Slovenija) – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o protiv Republike Slovenije – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2014. uputio Vrhovni sud Republike Slovenije (Slovenija) – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o protiv Republike Slovenije – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje
   (Predmet C-207/14)
   2014/C 202/17
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovni sud Republike Slovenije

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o.

      Tuženik: Republika Slovenija – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbu članka 8. stavka 2. Direktive 2009/54/EZ (1), tumačiti na način da se kao „prirodna mineralna voda iz jednog te istog izvora”:

                           a)

                           smatra voda iz istog pojedinačnog bušenog izvora, a ne smatra voda koja se crpi na drugom bušenom izvoru, iako je riječ o vodi koja ima svoj izvor u istom vodonosniku istog podzemnog vodnog tijela u smislu definicije pojma „vodosnik” i „podzemno vodno tijelo” iz Direktive 2000/60/EZ (2);

                           b)

                           smatra voda iz istog pojedinačnog bušenog izvora, a ne smatra voda koja se crpi na drugom bušenom izvoru, iako je riječ o vodi koja ima svoj izvor u istom vodonosniku istog podzemnog vodnog tijela u smislu definicije pojma „vodosnik” i „podzemno vodno tijelo” iz Direktive 2000/60/EZ, pri čemu je za potrebe te definicije potrebno uzeti u obzir i okolnosti kao što su udaljenost među bušenim izvorima, dubina bušenih izvora, specifična kakvoća vode iz pojedinačnog bušenog izvora (npr. kemijski i mikrobiološki sastav), hidraulička povezanost bušenih izvora, otvorenost ili zatvorenost vodonosnika;

                           c)

                           smatra sva voda koja ima svoj izvor u istom vodonosniku istog podzemnog vodnog tijela u smislu definicije pojma „vodosnik” i „podzemno vodno tijelo” iz Direktive 2000/60/EZ, bez obzira na to što dolazi na površinu iz više bušenih izvora;

                           d)

                           smatra sva voda koja ima svoj izvor u istom vodonosniku istog podzemnog vodnog tijela u smislu definicije pojma „vodosnik” i „podzemno vodno tijelo” iz Direktive 2000/60/EZ, bez obzira na to što dolazi na površinu iz više bušenih izvora, pri čemu je za potrebe te definicije uzeti u obzir i okolnosti kao što su udaljenost među bušenim izvorima, dubina bušenih izvora, specifična kakvoća vode iz pojedinačnog bušenog izvora (npr. kemijski i mikrobiološki sastav), hidraulička povezanost bušenih izvora, otvorenost ili zatvorenost vodonosnika;

               2.

               Da li u slučaju kada nije moguće potvrditi ni jedno stajalište iz prvog pitanja treba tumačenje pojma „prirodna mineralna voda iz jednog te istog izvora” temeljiti na okolnostima kao što su udaljenost među bušenim izvorima, dubina bušenih izvora, specifična kakvoća vode iz pojedinačnog bušenog izvora, hidraulička povezanost izvora, otvorenost ili zatvorenost vodonosnika?

      (1)  SL L 164, 26.06.2009, str. 45. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 43., str. 150.)

      (2)  SL L 327, 22.12.2000, str. 1.


title: Predmet C-571/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – SIA Greencarrier Freight Services Latvia protiv Valsts ieņēmumu dienests (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinski zakonik Zajednice — Članak 70. stavak 1. i članak 78. — Carinske deklaracije — Djelomični pregled robe — Uzorkovanje robe — Netočna oznaka — Proširenje rezultata na istovjetnu robu obuhvaćenu ranijim carinskim deklaracijama nakon njenog puštanja — Naknadna provjera — Nemogućnost zahtijevanja dodatnog pregleda robe)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/10

         Presuda Suda (treće vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Augstākās tiesas Senāts – Latvija) – SIA Greencarrier Freight Services Latvia protiv Valsts ieņēmumu dienests
   (Predmet C-571/12) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinski zakonik Zajednice - Članak 70. stavak 1. i članak 78. - Carinske deklaracije - Djelomični pregled robe - Uzorkovanje robe - Netočna oznaka - Proširenje rezultata na istovjetnu robu obuhvaćenu ranijim carinskim deklaracijama nakon njenog puštanja - Naknadna provjera - Nemogućnost zahtijevanja dodatnog pregleda robe))
   2014/C 112/11
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākās tiesas Senāts

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SIA Greencarrier Freight Services Latvia

      Tuženik: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Augstākās tiesas Senāts – Tumačenje članka 70. stavka 1. prvog podstavka i članka 78. stavka 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992., o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.) – Primjena rezultata djelomičnog pregleda robe iz carinskih deklaracija na identičnu robu iz drugih deklaracija – Prihvatljivost takve prakse carinskih tijela – Naknadna provjera – Proširenje rezultata pregleda na deklaracije koje se više ne mogu pregledati

      Izreka

   Članak 70. stavak 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92, od 12. listopada 1992., o Carinskom zakoniku Zajednice treba se tumačiti na način da, s obzirom na to da je primjenjiv samo na robu koja je bila predmetom „iste deklaracije”, kada tu robu carinska tijela pregledaju tijekom razdoblja koje prethodi puštanju spomenute robe, ta odredba ne dopušta tim tijelima, u predmetu kao što je ovaj u glavnom postupku, proširiti rezultate djelomičnog pregleda robe navedene u carinskoj deklaraciji na robu navedenu u ranijim carinskim deklaracijama čije puštanje su ta ista tijela već odobrila.
   Naprotiv, članak 78. navedene uredbe treba tumačiti na način da dopušta carinskim tijelima proširiti rezultate djelomičnog pregleda robe navedene u carinskoj deklaraciji, izvršenog na temelju uzoraka koji su od nje uzeti, na robu navedenu u ranijim carinskim deklaracijama koje je na carini podnio isti deklarant, koja nije bila niti više može biti predmetom takvog pregleda, jer je puštanje već odobreno, kad je roba istovjetna, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 38, 9.2.2013.


title: Predmet T-196/14: Rješenje Općeg suda od 22. srpnja 2015. – Swedish Match North Europe protiv OHIM-a – Skruf Snus (Oral snuff packages)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/58

         Rješenje Općeg suda od 22. srpnja 2015. – Swedish Match North Europe protiv OHIM-a – Skruf Snus (Oral snuff packages)
   (Predmet T-196/14) (1)

   (2015/C 381/71)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik prva vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Predmet C-573/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG protiv Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG protiv Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV
      (Predmet C-573/13)
      (2014/C 71/03)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

         Tuženik: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbu članka 23. stavka 1. rečenice 2. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 (1) tumačiti na način da se u okviru elektroničkog sistema za rezervacije konačna cijena mora iskazati prilikom prvog prikazivanja cijena usluga zračnog prijevoza?

                  2.

                  Treba li odredbu članka 23. stavka 1. rečenice 2. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 tumačiti na način da se u okviru elektroničkog sistema za rezervacije konačna cijena mora iskazati samo za onu uslugu zračnog prijevoza koju je kupac konkretno odabrao, ili za svaku prikazanu uslugu zračnog prijevoza?

         (1)  Uredba (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici, SL L 293, str. 3. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 154.)


title: Predmet T-340/09: Presuda Općeg suda od 10. travnja 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije ( „Javna nabava usluga — Postupak poziva na podnošenje ponuda Ureda za publikacije — Pomoć u pružanju usluga objavljivanja i obavještavanja u vezi s internetskom stranicom CORDIS — Odbijanje ponude ponuditelja i dodjeljivanje nabave drugim ponuditeljima — Rangiranje ponude ponuditelja — Obveza obrazlaganja — Članak 148. stavci 1. i 3., provedbenih pravila — Očigledna pogreška u procjeni — Izvanugovorna odgovornost” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/35

         Presuda Općeg suda od 10. travnja 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-340/09) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak poziva na podnošenje ponuda Ureda za publikacije - Pomoć u pružanju usluga objavljivanja i obavještavanja u vezi s internetskom stranicom CORDIS - Odbijanje ponude ponuditelja i dodjeljivanje nabave drugim ponuditeljima - Rangiranje ponude ponuditelja - Obveza obrazlaganja - Članak 148. stavci 1. i 3., provedbenih pravila - Očigledna pogreška u procjeni - Izvanugovorna odgovornost”))
   2014/C 175/45
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athènes, Grčka) (zastupnici: N. Korogiannakis i M. Dermitzakis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvo S. Delaude i N. Bambara, kasnije S. Delaude, agenti, uz asistenciju C. Erkelens, odvjetnik)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke Ureda za publikacije Europskih zajednica, dostavljene tužitelju dopisom od 9. lipnja 2009., o neprihvaćanju njegovih ponuda, podnesenih temeljem poziva na dostavu ponuda br. 10 017 (CORDIS), koje se odnose na grupu B pod nazivom „Usluge uređivanja i objave”, i grupe C pod nazivom „Pružanje novih usluga digitalnih informacija”, i o prihvaćanju njihove ponude koja, podnesene temeljem istog poziva na dostavu ponuda, na trećem mjestu za grupu E, pod nazivom „Razvoj i održavanje osnovnih usluga”, i s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE snošenje 90 % vlastitih troškova i 90 % troškova Europske komisije, kojoj se nalaže snošenje 10 % vlastitih troškova i 10 % troškova Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

      (1)  SL C 267, 7.11.2009.


title: Predmet T-544/15: Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2016. – Terna protiv Komisije („Tužba za poništenje — Projekti od zajedničkog interesa Unije — Financijska potpora Unije u dva projekta iz područja transeuropskih energetskih mreža — Smanjenje izvorno dodijeljene financijske potpore nakon revizije — Pripremni akt — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/46

         Rješenje Općeg suda od 13. rujna 2016. – Terna protiv Komisije
   (Predmet T-544/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Projekti od zajedničkog interesa Unije - Financijska potpora Unije u dva projekta iz područja transeuropskih energetskih mreža - Smanjenje izvorno dodijeljene financijske potpore nakon revizije - Pripremni akt - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”))
   (2016/C 402/54)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Terna – Rete elettrica nazionale SpA (Rim, Italija) (zastupnici: A. Police, L. Di Via, F. Covone i D. Carria, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: O. Beynet, L. Di Paolo i A. Tokár, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke koja sadrži dopis Komisije od 6. srpnja 2015. o smanjenju izvorno dodijeljene financijske potpore u dva projekta (projekti 2009-E255/09-ENER/09/TEN-E-S12.564583 i 2007-E 221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403) iz područja transeuropskih energetskih mreža.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Terna – Rete elettrica nazionale SpA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 363, 3. 11. 2015.


title: Predmet C-334/17 P: Žalba koju je 5. lipnja 2017. podnijela Republika Estonija protiv presude Općeg suda (prvo prošireno vijeće) od 24. ožujka 2017. u predmetu T-117/15, Republika Estonija protiv Europske komisije

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/18

         Žalba koju je 5. lipnja 2017. podnijela Republika Estonija protiv presude Općeg suda (prvo prošireno vijeće) od 24. ožujka 2017. u predmetu T-117/15, Republika Estonija protiv Europske komisije
   (Predmet C-334/17 P)
   (2017/C 256/17)
   Jezik postupka: estonski

      Stranke

      Žalitelj: Republika Estonija (zastupnik: N. Grünberg)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Republika Latvija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtjeva da,

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 24. ožujka 2017. u predmetu T-117/15, u dijelu u kojem je odbacio tužbu Republike Estonije od 4. ožujka 2015. kao nedopuštenu;

               —

               vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu kako bi presudio o zahtjevima koje je Republika Estonija iznijela u svojoj tužbi od 4. ožujka 2015.;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Opći sud povrijedio je pravo Unije jer je odlučio da se presude Pimix (1), Češka Republika/Komisija (2) i Republika Latvija/Komisija (3) ne mogu smatrati novim i bitnim činjenicama u smislu sudske prakse i da je zbog toga tužba Republike Latvije od 4. ožujka 2015. za poništenje odluke sadržane u dopisu Europske komisije od 22. prosinca 2014. (Ares[2014]4324235) nedopuštena.

               2.

               Kao drugo, Opći sud je u točkama 13. i 84. svoje presude od 24. ožujka 2017. pogrešno naveo da je Uredba br. 60/2004 (4) objavljena na estonskom jeziku u Službenom listu Europske unije4. srpnja 2004. dok je do to te objave zapravo došlo 4. srpnja 2005. Opći sud je zbog toga na temelju pogrešnih činjenica došao do zaključka o mogućnosti naplate poreza za viškove zaliha šećera koji nisu povučeni s tržišta od gospodarskih subjekata isključivo na temelju nacionalnog prava.

               3.

               Kao treće, Opći sud je povrijedio obvezu obrazlaganja. Preciznije, nije se bavio obvezom prijave viškova zaliha šećera 1. svibnja 2004. te je zbog toga nerazumljiv njegov zaključak prema kojem izostanak pravovremene objave Uredbe br. 60/2004 u Službenom listu Europske unije na estonskom jeziku nije sprečavalo Republiku Estoniju da se pozove na nacionalno pravo radi naplate poreza za viškove zaliha šećera koji nisu povučeni s tržišta od gospodarskih subjekata.

      (1)  Presuda od 12. srpnja 2012., Pimix, C-146/11, EU:C:2012:450

      (2)  Presuda od 29. ožujka 2012., Češka Republika/Komisija, T-248/07, EU:T:2012:170

      (3)  Presuda od 29. ožujka 2012., Republika Latvija/Komisija, T-262/07; EU:T:2012:171

      (4)  Uredba Komisije (EZ) br. 60/2004 od 14. siječnja 2004. o utvrđivanju prijelaznih mjera u sektoru šećera zbog pristupanja Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Mađarske, Malte, Poljske, Slovenije i Slovačke (SL 2004., L 9, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 26., str. 166.)


title: Predmet C-314/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – Geocycle Bulgaria EOOD protiv Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – Geocycle Bulgaria EOOD protiv Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Predmet C-314/17)
   (2017/C 256/13)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

   Žalitelj u kasacijskom postupku: Geocycle Bulgaria EOOD

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Prethodno pitanje

   Postoji li povreda načelâ porezne neutralnosti i djelotvornosti zajedničkog sustava PDV-a koja proizlaze iz odredbi Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost kada se u slučaju kao u glavnom postupku ista transakcija dva puta oporezuje porezom na dodanu vrijednost, prvi put prema općim pravilima, kada dobavljač iskaže porez na prodajnom računu, i drugi put, kada se kupac oporezuje u skladu s odlukom o razrezu poreza prema mehanizmu obrnutog oporezivanja (Reverse-Charge), pri čemu u praksi nije moguće ostvariti pravo na odbitak pretporeza i nacionalno pravo ne predviđa mogućnost da se PDV koji je iskazan kao porez na dodanu vrijednost na dobavljačevu računu ispravi nakon završetka postupka poreznog nadzora?

      (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-153/15: Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – Hamcho i Hamcho International protiv Vijeća

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/22

         Tužba podnesena 27. ožujka 2015. – Hamcho i Hamcho International protiv Vijeća
   (Predmet T-153/15)
   (2015/C 190/25)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Mohamad Hamcho (Damask, Sirija) i Hamcho International (Damask) (zastupnici: A. Boesch, D. Amaudruz i M. Ponsard, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               naloži podnošenje spisa postupka T-43/12;

               —

               pridrži pravo tužitelja na repliku i, u tom slučaju, na podnošenje novih dokaznih prijedloga i pozivanja svjedoka;

               —

               poništi u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja:

                           —

                           provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/108 od 26. siječnja 2015.;

                           —

                           provedbenu odluka Vijeća (ZVSP) 2015/117 od 26. siječnja 2015.;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj navodi dva tužbena razloga koji su u bitnom isti ili slični kao oni istaknuti u okviru predmeta T-653/11, Jaber/Conseil (1).

      (1)  SL 2012, C 58, str. 12.


title: Predmet T-18/14: Tužba podnesena 6. siječnja 2014. — Aguas de Valencia protiv Komisije

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/18

         Tužba podnesena 6. siječnja 2014. — Aguas de Valencia protiv Komisije
   (Predmet T-18/14)
   2014/C 61/33
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Aguas de Valencia, SA (Valencia, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači AIE-a utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Predmet T-430/12: Presuda Općeg suda od 13. ožujka 2014. – Heinrich protiv OHIM-a – Komisija (European Network Rapid Manufacturing) ( „Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice European Network Rapid Manufacturing — Apsolutni razlog za odbijanje — Imitacija znaka međunarodne međuvladine organizacije — Članak 7. stavak 1. točka (h) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 6.b Pariške konvencije” )

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/20

         Presuda Općeg suda od 13. ožujka 2014. – Heinrich protiv OHIM-a – Komisija (European Network Rapid Manufacturing)
   (Predmet T-430/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice European Network Rapid Manufacturing - Apsolutni razlog za odbijanje - Imitacija znaka međunarodne međuvladine organizacije - Članak 7. stavak 1. točka (h) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 6.b Pariške konvencije”))
   2014/C 129/26
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Heinrich Beteiligungs GmbH (Witten, Njemačka) (zastupnik: A. Theis, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Europska komisija

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. srpnja 2012. (predmet R 793/2011-1), povodom postupka za proglašavanje žiga ništavim između Europske komisije i Heinrich Beteiligungs GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Heinrich Beteiligungs GmbH snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 355,17.11.2012.


title: Predmet T-9/14: Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – Mogyi protiv OHIM-a (Just crunch it...) ( „Žig zajednice — Proglašavanje odluke žalbenog vijeća ništavom — Obustava postupka” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/63

         Rješenje Općeg suda od 27. lipnja 2014. – Mogyi protiv OHIM-a (Just crunch it...)
   (Predmet T-9/14) (1)

   ((„Žig zajednice - Proglašavanje odluke žalbenog vijeća ništavom - Obustava postupka”))
   2014/C 315/106
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Mogyi Kft (Csávoly, Mađarska) (zastupnik: Zs. J. Klauber, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Sipos i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. rujna 2013. (predmet R 1922/2012-1) u vezi s prijavom za registraciju figurativnog znaka Just crunch it... kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi.

               2.

               Tuženiku se nalaže snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

      (1)  SL C 71, 8.3.2014.


title: Predmet T-628/14: Tužba podnesena 20. kolovoza 2014. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (FORTIFY)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/26

         Tužba podnesena 20. kolovoza 2014. – Hewlett Packard Development Company protiv OHIM-a (FORTIFY)
   (Predmet T-628/14)
   2014/C 361/39
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Raab i H. Lauf, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 2. lipnja 2014. donesenu u predmetu R 249/2014-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „FORTIFY” za proizvode iz razreda 9. – Prijava za registraciju žiga Zajednice br. 1 1 7 71  037

      Odluka ispitivača: u cijelosti odbijena prijava za žig Zajednice

      Odluka žalbenog vijeća: odbijena žalba

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice


title: Predmet C-34/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. siječnja 2017. uputio High Court (Irska) – Eamonn Donnellan protiv The Revenue Commissioners

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/35

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. siječnja 2017. uputio High Court (Irska) – Eamonn Donnellan protiv The Revenue Commissioners
   (Predmet C-34/17)
   (2017/C 104/51)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court (Ireland)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Eamonn Donnellan

      Tuženik: The Revenue Commissioners

      Prethodna pitanja

   Protivi li se članku 14. stavcima 1. i 2. Direktive 2010/24/EU (1) to da High Court of Ireland prilikom utvrđivanja izvršivosti u Irskoj „jedinstvenog instrumenta kojim se dozvoljava provedba” koji je 14. studenoga 2012. izdao carinski ured u Patrasu za upravne novčane kazne i globe u iznosu od 1 097 505,00 eura izrečene 15. srpnja 2009. zbog navodnog krijumčarenja 26. srpnja 2002. [koji je porastao na 1 507 971,88 eura zbog kamata i kazni]:

               (i)

               primijeni pravo na djelotvorno pravno sredstvo i na pošteno suđenje u razumnom roku na građanina Irske i Europske unije u vezi sa zahtjevom za provedbu [(vidjeti članak 47. Povelje i članke 6. i 13. EKLJP-a koji odgovaraju pravima građana prema člancima 34., 38. i 40.3 irskog Ustava), u okolnostima u kojima je predmetni postupak tužitelju D.-u bio pojašnjen samo pomoću „neslužbenog prijevoda” na engleski jezik (koji je službeni jezik Irske u kojoj je tužitelj D. oduvijek boravio) u dopisu od 29. prosinca 2015. koji je ministarstvo financija Helenske Republike u Pireju uputilo irskoj poreznoj upravi i zastupnicima tužitelja D.-a u Irskoj];

               (ii)

               uzme u obzir ciljeve Direktive 2010/24/EU o uzajamnoj pomoći (uvodna izjava 20. Direktive 2010/24) i poštovanju obveze pružanja šire pomoći na temelju EKLJP-a (uvodna izjava 17. Direktive 2010/24), kao što je to pravo građana na djelotvoran pravni lijek prema članku 47. Povelje i članku 13. EKLJP-a;

               (iii)

               voditi računa o punoj učinkovitosti prava Zajednice za njezine građane [a osobito točke 63. [presude od 14. siječnja 2010., Kyrian/Celní úřad Tábor, C-233/08, EU:C:2010:11]?

      (1)  Direktiva Vijeća 2010/24/EU od 16. ožujka 2010. o uzajamnoj pomoći kod naplate potraživanja vezanih za poreze, carine i druge mjere (SL 2010., L 84, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 17., str. 295.)


title: Predmet T-493/14: Presuda Općeg suda od 17. veljače 2017. – Mayer protiv EFSA-e („Upućeni nacionalni stručnjak — Pravila EFSA-e o UNS-u — Odluka o neproduženju upućivanja — Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Uskrata pristupa — Izuzeće koje se odnosi na privatnost i integritet pojedinca — Zaštita osobnih podataka — Uredba (EZ) br. 45/2001 — Zahtjevi za utvrđenje i izdavanje naloga — Dodatni podnesak uz tužbu — Izmjena dijelova tužbenog zahtjeva — Dopuštenost”)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/41

         Presuda Općeg suda od 17. veljače 2017. – Mayer protiv EFSA-e
   (Predmet T-493/14) (1)

   ((„Upućeni nacionalni stručnjak - Pravila EFSA-e o UNS-u - Odluka o neproduženju upućivanja - Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Uskrata pristupa - Izuzeće koje se odnosi na privatnost i integritet pojedinca - Zaštita osobnih podataka - Uredba (EZ) br. 45/2001 - Zahtjevi za utvrđenje i izdavanje naloga - Dodatni podnesak uz tužbu - Izmjena dijelova tužbenog zahtjeva - Dopuštenost”))
   (2017/C 104/57)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ingrid Alice Mayer (Ellwangen, Njemačka) (zastupnik: T. Mayer, avocat)

      Tuženik: EFSA (zastupnici: D. Detken, agent, uz asistenciju R. Van der Hout i A. Köhler, avocats)

      Predmet

   Tužba na temelju članka 263. UFEU-a kojom se osporavaju EFSA-ine odluke kojima se odbija, s jedne strane, zahtjev tužiteljice za produženje njezina upućivanja kao nacionalnog stručnjaka u EFSA-u, i s druge strane, zahtjev za pristup tužiteljice dokumentima u EFSA-inu posjedu.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Ingrid Alice Mayer nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 329, 22. 9. 2014.


title: Predmet T-319/16: Tužba podnesena 24. lipnja 2016. – BASF Antwerpen protiv Komisije

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/43

         Tužba podnesena 24. lipnja 2016. – BASF Antwerpen protiv Komisije
   (Predmet T-319/16)
   (2016/C 305/58)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BASF Antwerpen NV (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: H. Gilliams i J. Bocken, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu odluku od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija;

               —

               podredno, poništi članke 2.-4. Odluke;

               —

               u svakom slučaju poništi članke 2.-4. te odluke u dijelu u kojem se njima (a) zahtijeva povrat od subjekata kojima nije upućena „odluka o višku dobiti” kako se je određena u Odluci i (b) zahtijeva povrat iznosa koji je jednak korisnikovoj poreznoj uštedi, pri čemu Belgiji nije dopušteno da uzme u obzir stvarno povećanje koje je provela druga porezna uprava;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti i nepostojanju prikladnog obrazloženja jer se u Komisijinoj odluci od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija navodi postojanje programa potpore.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. UFEU-a, obveze obrazlaganja i očitoj pogrešci u ocjeni jer se pobijanom odlukom navedeni program kvalificira kao selektivna mjera.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. UFEU-a i očitoj pogrešci u ocjeni jer se pobijanom odlukom utvrđuje da taj program dovodi do prednosti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. UFEU-a, povredi legitimnih očekivanja, očitoj pogrešci u ocjeni, prekoračenju ovlasti, nepostojanju prikladnog obrazloženja jer se pobijanom odlukom Belgiji nalaže da vrati potporu.


title: Predmet C-439/11 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2013. — Ziegler SA protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Sporazumi među poduzetnicima, odluke udruženja poduzetnika i usklađeno djelovanje — Članci 81. UEZ-a i 53. Sporazuma o EGP-u — Tržište usluga međunarodnih selidaba u Belgiji — Smjernice o utjecaju na trgovinu između država članica — Pravna snaga — Obveza utvrđivanja mjerodavnog tržišta — Doseg — Pravo na pošteno suđenje — Načelo dobre uprave — Objektivna nepristranost Komisije — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) — Udjel vrijednosti prihoda od prodaje — Obveza obrazlaganja — Sniženje novčane kazne zbog nemogućnosti plaćanja ili zbog pojedinosti danog slučaja — Jednako postupanje)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2013. — Ziegler SA protiv Europske komisije
   (Predmet C-439/11 P) (1)

   (Žalba - Tržišno natjecanje - Sporazumi među poduzetnicima, odluke udruženja poduzetnika i usklađeno djelovanje - Članci 81. UEZ-a i 53. Sporazuma o EGP-u - Tržište usluga međunarodnih selidaba u Belgiji - Smjernice o utjecaju na trgovinu između država članica - Pravna snaga - Obveza utvrđivanja mjerodavnog tržišta - Doseg - Pravo na pošteno suđenje - Načelo dobre uprave - Objektivna nepristranost Komisije - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) - Udjel vrijednosti prihoda od prodaje - Obveza obrazlaganja - Sniženje novčane kazne zbog nemogućnosti plaćanja ili zbog pojedinosti danog slučaja - Jednako postupanje)
   2013/C 252/12
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Ziegler SA (zastupnici: J.-F. Bellis, M. Favart i A. Bailleux, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i N. von Lingen, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 16. lipnja 2011., Ziegler protiv Komisije (T-199/08), kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje odluke Komisije C(2008) 926 final od 11. ožujka 2008. koja se odnosi na postupak primjene čl. 81. (UEZ-a) i čl. 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38.543 — Usluge međunarodnih selidaba) — Tržišno natjecanje — Kartel — Pogrešna primjena prava — Znatan utjecaj na trgovinu između država članica — Novčana kazna — Povreda prava na pošteno suđenje, načela jednakog postupanja i zabrane diskriminacije

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Ziegler SA snošenje troškova.

      (1)  SL C 347, 26.11.2011.


title: Predmet T-217/13: Rješenje Općeg suda od 5. lipnja 2014. – Saf-Holland protiv OHIM-a (INTEGRAL) ( „Žig Zajednice — Odbijanje registracije — Povlačenje prijave — Obustava postupka” )

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/51

         Rješenje Općeg suda od 5. lipnja 2014. – Saf-Holland protiv OHIM-a (INTEGRAL)
   (Predmet T-217/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Odbijanje registracije - Povlačenje prijave - Obustava postupka”))
   2014/C 315/86
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Saf-Holland GmbH (Bessenbach, Njemačka) (zastupnik: M.-C. Seiler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Marten i G. Schneider, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. siječnja 2013. (predmet R 2087/2011-1), o prijavi verbalnog znaka INTEGRAL kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Tužitelju se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet F-75/14: Tužba podnesena 31. srpnja 2014. – ZZ protiv Entreprise commune ECSEL

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/48

         Tužba podnesena 31. srpnja 2014. – ZZ protiv Entreprise commune ECSEL
   (Predmet F-75/14)
   (2014/C 431/77)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: V. A. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Entreprise commune ECSEL

      Predmet i opis spora

   Poništenje izvještaja o procjeni tužitelja za 2012. godinu

      Tužbeni zahtjevi tužitelja

               —

               Poništiti pobijanu odluku kojom je ARTEMIS odbio žalbu tužitelja i poništiti pobijani akt koji je žalbeni procjenitelj donio 15. studenoga 2013. vezano uz obrazloženo odbijanje tužitelja da prihvati izvještaj o procjeni za 2012. godinu;

               —

               naložiti Entreprise commune ECSEL snošenje troškova.