title: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. listopada 2017.#Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) protiv Cactus SA.#Žalba – Žig Europske unije – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Figurativni žig koji sadrži verbalne elemente ‚CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ’ – Prigovor nositelja verbalnog i figurativnog žiga Europske unije koji sadrže verbalni element ‚Cactus’ – Nicanska klasifikacija – Članak 28. – Članak 15. stavak 1. drugi podstavak, točka (a) – Stvarna uporaba žiga u skraćenom obliku.#Predmet C-501/15 P.

text:
         PRESUDA SUDA (četvrto vijeće)
      11. listopada 2017. (
            *1
         )
      „Žalba – Žig Europske unije – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Figurativni žig koji sadrži verbalne elemente ‚CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ’ – Prigovor nositelja verbalnog i figurativnog žiga Europske unije koji sadrže verbalni element ‚Cactus’ – Nicanska klasifikacija – Članak 28. – Članak 15. stavak 1. drugi podstavak, točka (a) – Stvarna uporaba žiga u skraćenim obliku”
      U predmetu C‑501/15 P,
      povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 22. rujna 2015.,

         Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), koji zastupa A. Folliard‑Monguiral, u svojstvu agenta,
      tužitelj,
      a druga stranka postupka je:

         Cactus SA, sa sjedištem u Bertrangeu (Luksemburg), koji zastupa K. Manhaeve, odvjetnica,
      tužitelj u prvom stupnju,

         Isabel Del Rio Rodríguez, sa stalnom adresom u Malagi (Španjolska),
      stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO‑a,
      SUD (četvrto vijeće),
      u sastavu: T. von Danwitz, predsjednik vijeća, C. Vajda, E. Juhász, K. Jürimäe (izvjestiteljica) i C. Lycourgos, suci,
      nezavisni odvjetnik: N. Wahl,
      tajnik: K. Malacek, administrator,
      uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 29. ožujka 2017.,
      saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 17. svibnja 2017.,
      donosi sljedeću
      Presudu

               1

               Svojom žalbom Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) zahtijeva ukidanje presude Općeg suda od 15. srpnja 2015., Cactus/OHIM – Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ) (T‑24/13, neobjavljena, u daljnjem tekstu: pobijana presuda, EU:T:2015:494), kojom je taj sud djelomično poništio odluku drugog žalbenog vijeća EUIPO‑a od 19. listopada 2012. (predmet R 2005/2011‑2), a koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Cactus SA i Isabel Del Rio Rodríguez (u daljnjem tekstu: sporna odluka).

         Pravni okvir

               2

               Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226), koja je stupila na snagu 13. travnja 2009., stavila je izvan snage i zamijenila Uredbu Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice (SL 1994., L 11, str. 1.).

               3

               Članak 15. stavak 1. Uredbe br. 207/2009, naslovljen „Uporaba žigova [Europske unije]”, određuje:
               „Ako u petogodišnjem razdoblju od registracije, nositelj nije stvarno rabio svoj žig u [Uniji] u odnosu na proizvode ili usluge za koje je registriran ili ako je takva uporaba suspendirana tijekom neprekinutog razdoblja od pet godina, žig [Europske unije] podliježe sankcijama predviđenima ovom Uredbom, osim ako postoje opravdani razlozi za neuporabu.
               Uporabom u smislu točke 1. također se smatra sljedeće:

                        (a)

                        uporaba žiga [Europske unije] u obliku koji se razlikuje u elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter žiga u odnosu na oblik u kojem je registriran;

                  […]”

               4

               Članak 28. te uredbe, naslovljen „Klasifikacija”, određuje:
               „Proizvodi i usluge u odnosu na koje se podnose prijave žiga [Europske unije] razvrstavaju se u razrede u skladu sa sustavom klasifikacije navedenim u [Uredbi Komisije (EZ) br. 2868/95, od 13. prosinca 1995., o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 (SL 1995., L 303, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.].”

               5

               Članak 42. Uredbe br. 207/2009, naslovljen „Ispitivanje prigovora”, u stavku 2. propisuje:
               „Ako podnositelj prijave to zatraži, nositelj [ranijeg žiga Europske unije] koji je podnio obavijest o prigovoru, mora dokazati da je tijekom petogodišnjeg razdoblja koje je prethodilo datumu objave prijave [žiga Europske unije], [raniji žig Europske unije] bio u stvarnoj uporabi u [Europskoj uniji] u odnosu na proizvode ili usluge za koje je registriran i koje on navodi kao opravdanje za svoj prigovor ili da postoje opravdani razlozi za neuporabu, pod uvjetom da je raniji žig Zajednice na taj datum bio registriran najmanje pet godina. Ako nema dokaza o tome, prigovor se odbacuje. Ako je [raniji žig Europske unije] rabljen u odnosu na samo jedan dio proizvoda ili usluga za koje je registriran, za potrebe ispitivanja prigovora, smatra se da je registriran samo za taj dio proizvoda ili usluga.”

               6

               Pravilo 2. Uredbe br. 2868/95 naslovljeno „Popis proizvoda i usluga” propisuje:
               „1.   Zajednička klasifikacija iz članka 1. Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidirana i izmijenjena [u daljnjem tekstu: Nicanski sporazum], primjenjuje se na klasifikaciju proizvoda i usluga.
               2.   Popis proizvoda i usluga sastavlja se tako da se u njemu jasno navodi priroda proizvoda i usluga, a svaki od tih proizvoda i usluga dopušteno je klasificirati samo u jedan razred Nicanske klasifikacije.
               3.   Proizvodi i usluge načelno se grupiraju sukladno razredima Nicanske klasifikacije, tako da svakoj skupini prethodi broj razreda klasifikacije kojoj pripada ta skupina proizvoda i usluga, a predstavljena je prema redu razreda te klasifikacije.
               4.   Klasifikacija proizvoda i usluga služi samo u administrativne svrhe. Dakle, proizvodi i usluge ne trebaju se smatrati međusobno sličnima na temelju toga što se pojavljuju u istom razredu prema Nicanskoj klasifikaciji, a ne trebaju se ni smatrati međusobno različitima na temelju toga što se pojavljuju u različitim razredima prema Nicanskoj klasifikaciji.”

               7

               Dvjema informacijama za javnost, od kojih je jedna objavljena tijekom 2003., a druga 2012., predsjednik EUIPO‑a pružio je naznake u pogledu korištenja naslova razreda proizvoda iz Nicanskog sporazuma.

               8

               Točka 4. prva alineja Informacije za javnost predsjednika EUIPO‑a br. 4/03 od 16. lipnja 2003. o uporabi naslova razreda u popisima proizvoda i usluga za prijave i registracije žiga Zajednice (u daljnjem tekstu: Informacija za javnost br. 4/03) glasila je:
               „34 razreda proizvoda i 11 razreda usluga obuhvaćaju sve proizvode i usluge, pri čemu uporaba svih općenitih naznaka određenog naslova razreda predstavlja zahtjev glede svih proizvoda ili usluga iz određenog razreda.”

               9

               Predsjednik EUIPO‑a je 20. lipnja 2012. izdao Informaciju za javnost br. 2/12 o stavljanju izvan snage Informacije za javnost br. 4/03 o uporabi naslova razreda u popisima proizvoda i usluga za prijave i registracije žiga Zajednice (u daljnjem tekstu: Informacija za javnost br. 2/12). Točka V. te informacije za javnost predviđa:
               „Što se tiče žigova [Europske unije] registriranih prije stupanja na snagu ove Informacije za javnost, a koji upotrebljavaju sve opće naznake navedene u naslovu konkretnog razreda, [EUIPO] smatra se da je namjera podnositelja prijave, s obzirom na navedeno u prethodnoj Informaciji za javnost br. 4/03, bila obuhvatiti sve proizvode i usluge uključene u abecedni popis navedenog razreda u izdanju koje je bilo na snazi u trenutku podnošenja prijave.”

         Okolnosti spora

               10

               Okolnosti spora iznesene su u točkama 1. do 12. pobijane presude i mogu se sažeti kako slijedi.

               11

               Isabel Del Rio Rodríguez je 13. kolovoza 2009. EUIPO‑u podnijela prijavu za registraciju žiga Europske unije na temelju Uredbe br. 207/2009 za ovaj figurativni žig:

               12

               Proizvodi i usluge za koje je zatražena registracija ulaze u razrede 31., 39. i 44. u smislu Nicanskog sporazuma.

               13

               Cactus SA je 12. ožujka 2010. na temelju članka 41. Uredbe br. 207/2009 podnio prigovor na registraciju žiga zatraženu za proizvode i usluge koje ona obuhvaća.

               14

               Prigovor se temeljio na sljedećim ranijim žigovima:

                        –

                        verbalni žig Europske unije Cactus, registriran 18. listopada 2002., pod brojem 963694, za proizvode i usluge u razredima 2., 3., 5. do 9., 11., 16., 18., 20., 21., 23. do 35., 39., 41. i 42. u smislu Nicanskog sporazuma, i

                        –

                        figurativni žig Europske unije, prikazan u nastavku, registriran 6. travnja 2001. pod brojem 963595, za iste proizvode i usluge poput onih obuhvaćenih ranijim verbalnim žigom, osim „prehrambenih proizvoda koji nisu obuhvaćeni drugim razredima; prirodno cvijeće i biljke, sjeme; svježe voće i povrće”, koji ulaze u razred 31. u smislu tog sporazuma:

               15

               Prigovor se temeljio na članku 8. stavku 1. točki (b) Uredbe br. 207/2009.

               16

               Odlukom od 2. kolovoza 2011. Odjel za prigovore prihvatio je prigovor za „sjeme, cvijeće i prirodne biljke” iz razreda 31., u smislu Nicanskog sporazuma, i za „vrtlarstvo, rasadnike biljaka, hortikulturne usluge” iz razreda 44. u smislu tog sporazuma, koji su obuhvaćeni ranijim verbalnim žigom.

               17

               Odjel za prigovore zaključio je, među ostalim, da nakon što je Isabel Del Rio Rodríguez od Cactusa zatražila da dokaže stvarnu uporabu ranijih žigova, iz dokaza koje je potonji podnio proizlazi stvarna uporaba ranijeg verbalnog žiga za proizvode iz razreda 31. u smislu Nicanskog sporazuma i za usluge „maloprodaje prirodnih biljaka i cvijeća, sjemena; svježeg voća i povrća” iz razreda 35. u smislu tog sporazuma.

               18

               Registracija žiga za koji je podnesena prijava bila je stoga odbijena za proizvode i usluge navedene u točki 16., ali je prihvaćena za usluge iz razreda 39. u smislu Nicanskog sporazuma.

               19

               Isabela Del Rio Rodríguez je 28. rujna 2011. podnijela žalbu EUIPO‑u protiv odluke Odjela za prigovore.

               20

               Spornom odlukom drugo žalbeno vijeće EUIPO‑a prihvatilo je žalbu i odbilo prigovor u cijelosti. Osobito je smatralo da je Odbor za prigovore pogriješio zaključivši da je Cactus podnio dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova u odnosu na usluge „maloprodaje prirodnih biljaka i cvijeća, sjemena, svježeg voća i povrća” iz razreda 35. u smislu Nicanskog sporazuma.

         Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda

               21

               Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 21. siječnja 2013. Cactus je pokrenuo postupak za poništenje sporne odluke.

               22

               U prilog osnovanosti svoje tužbe Cactus se u bitnome pozvao na tri tužbena razloga, kao prvo, povredu članka 42. stavka 2. Uredbe br. 207/2009, kao drugo, povredu članka 75. i članka 76. stavka 1. te uredbe i, kao treće, povredu članka 76. stavka 2. navedene uredbe.

               23

               Opći sud je pobijanom presudom prihvatio prva dva tužbena razloga i odbio treći. Tako je poništio spornu odluku u dijelu u kojem se ona odnosila, s jedne strane, na odbijanje prigovora zato što usluge „maloprodaje prirodnih biljaka i cvijeća, sjemena; svježeg voća i povrća” iz razreda 35. u smislu Nicanskog sporazuma nisu bile obuhvaćene ranijim žigovima i, s druge strane, na odbijanje prigovora temeljenog na „prirodnom cvijeću i biljkama; sjemenkama” iz razreda 31. u smislu tog sporazuma, te je odbio tužbu u preostalom djelu.

         Zahtjevi stranaka

               24

               Svojom žalbom EUIPO zahtijeva od Suda da:

                        –

                        prihvati žalbu u cijelosti i ukine pobijanu presudu, i

                        –

                        naloži Cactusu snošenje troškova.

               25

               Cactus od Suda zahtijeva da:

                        –

                        u cijelosti odbije žalbu, i

                        –

                        naloži EUIPO‑u snošenje troškova.

         O žalbi

               26

               U prilog svojoj žalbi EUIPO navodi dva žalbena razloga koji se temelje na povredi članka 28. Uredbe 207/2009, u vezi s pravilom 2. Uredbe br. 2868/95, i povredi članka 42. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 15. stavkom 1. drugim podstavkom točkom (a) posljednje uredbe.

         Prvi žalbeni razlog
      Argumentacija stranaka

               27

               Prvim žalbenim razlogom EUIPO prigovara Općem sudu da je povrijedio članak 28. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 2. Uredbe br. 2868/95, pogrešno tumačeći presude od 19. lipnja 2012., Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, u daljnjem tekstu: presuda IP Translator), EU:C:2012:361), i od 7. srpnja 2005., Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte (C‑418/02, u daljnjem tekstu: presuda Praktiker Bau, EU:C:2005:425). To pogrešno tumačenje navelo ga je na zaključak, u točkama 36. i 37. pobijane presude, da korištenje svih općih navoda nabrojanih u naslovu razreda 35. u smislu Nicanskog sporazuma proteže zaštitu ranijih žigova na sve usluge koje se sastoje od maloprodaje proizvoda.

               28

               EUIPO podsjeća da je Informacijom za javnost br. 4/03 prvotno bilo odobreno korištenje općenitih naznaka od kojih su bili sastavljeni naslovi razreda u smislu Nicanskog sporazuma. Na temelju te informacije za javnost, označavanje cijelog naslova određenog razreda, u smislu tog sporazuma, predstavljalo je zahtjev u odnosu na sve proizvode ili usluge koje ulaze u taj određeni razred, uključujući one koji nisu navedeni na abecednom popisu. Stoga se nijedna od tih naznaka nije smatrala previše nejasnom ili neodređenom.

               29

               Sud je taj pristup ukinuo u presudi IP Translator. Prema EUIPO‑u, iz točaka 57. do 64. te presude proizlazi da opće naznake iz određenog naslova mogu obuhvatiti samo proizvode ili usluge uključene u abecedni popis tog razreda, pod uvjetom da su poštovana dva kumulativna uvjeta, to jest da različiti pojmovi koji čine naslov razreda budu dovoljno „jasni i precizni” i da zahtjev odražava namjeru podnositelja zahtjeva da obuhvati sve proizvode ili usluge uključene u navedeni abecedni popis.

               30

               Nakon objave navedene presude Informacija za javnost br. 4/03 bila je stavljena izvan snage i zamijenjena Informacijom za javnost br. 2/12, koja ograničava, za žigove Europske unije prijavljene prije 21. lipnja 2012., doseg općenitih naznaka naslova razreda, u smislu Nicanskog sporazuma, na sve proizvode ili usluge s abecednog popisa određenog razreda, a ne više na sve proizvode ili usluge iz tog razreda.

               31

               U ovom slučaju EUIPO ne osporava da usluge maloprodaje ulaze u razred 35. u smislu Nicanskog sporazuma. Međutim, ni usluge maloprodaje, ni usluge „maloprodaje prirodnih biljaka i cvijeća, sjemena; svježeg voća i povrća” nisu uključene u abecedni popis tog razreda. EUIPO stoga smatra da je Opći sud počinio pogrešku kada je smatrao da su raniji žigovi bili zaštićeni za usluge maloprodaje.

               32

               EUIPO dodaje da je Opći sud, time što je smatrao da razred 35. u smislu Nicanskog sporazuma obuhvaća usluge maloprodaje za sve moguće proizvode, također počinio pogrešku u tumačenju u odnosu na presudu Praktiker Bau, u kojoj je određeno da je podnositelj zahtjeva dužan točno navesti proizvode ili vrste proizvoda koji su obuhvaćeni uslugom maloprodaje.

               33

               Stoga, odlučivši u točki 38. pobijane presude da se presuda Praktiker Bau ne primjenjuje na žigove koji su registrirani prije datuma objave navedene presude, Opći sud je zanemario retroaktivni učinak sudske prakse koji se samo iznimno može ograničiti. No Sud nije ograničio učinke presude Praktiker Bau. Stoga je Opći sud pogriješio kada nije primijenio tumačenje proizišlo iz te presude na ranije žigove.

               34

               Komisija osporava osnovanost svih tih argumenata.

         Ocjena Suda

               35

               EUIPO u bitnome prigovara Općem sudu da je pogrešno protumačio presude IP Translator i Praktiker Bau smatrajući da sudska praksa proizišla iz tih presuda nema retroaktivni učinak i pogrešno zaključivši da označavanje naslova razreda 35. u smislu Nicanskog sporazuma obuhvaća sve usluge koje ulaze u taj razred, uključujući usluge maloprodaje svih proizvoda. EUIPO naime smatra da navedena sudska praksa ima retroaktivni učinak i da se morala primijeniti na ranije žigove, neovisno o činjenici da su ti žigovi bili registrirani prije objave navedenih presuda.

               36

               U pobijanoj presudi Opći sud je u točkama 36. do 38. smatrao da, s obzirom na načelo pravne sigurnosti, nije trebalo primijeniti sudsku praksu proizišlu iz presuda IP Translator i Praktiker Bau na ranije žigove zato što su oni bili registrirani prije objave tih presuda. Opći sud je iz toga zaključio da, za ranije žigove, naznaka naslova razreda 35. u smislu Nicanskog sporazuma obuhvaća sve usluge koje ulaze u taj razred, uključujući usluge koje se sastoje od maloprodaje svih proizvoda.

               37

               Kada je riječ, kao prvo, o dosegu presude IP Translator, valja podsjetiti da je u točki 61. te presude Sud ocijenio da, kako bi se poštovali zahtjevi jasnoće i preciznosti, podnositelj žiga, koji koristi sve opće navode nabrojene u naslovu određenog razreda Nicanske klasifikacije za određivanje proizvoda i usluga za koji je zatražena zaštita žigom, mora točno navesti odnosi li se njegova prijava za registraciju žiga na sve proizvode ili usluge s abecednog popisa određenog predmetnog razreda ili samo na neke od tih proizvoda ili usluga. Ako bi se prijava odnosila samo na neke od navedenih proizvoda ili usluga, podnositelj prijave mora navesti na koje se proizvode ili usluge iz tog razreda ona odnosi.

               38

               Sud je u točkama 29. i 30. presude od 16. veljače 2017., Brandconcern/EUIPO i Scooters India (C‑577/14 P, u daljnjem tekstu: presuda Brandconcern, EU:C:2017:122), naveo da je presuda IP Translator dala pojašnjenja samo u pogledu zahtjeva koji se odnose na nove prijave za registraciju kao žigova Europske unije i da se stoga ne odnosi na žigove koji su već registrirani na datum objave potonje presude. Sud je iz toga u točki 31. presude Brandconcern zaključio da se zbog toga ne može smatrati da je Sud presudom IP Translator namjeravao ponovno dovesti u pitanje praksu iznesenu u Informaciji za javnost br. 4/03 u pogledu žigova koji su registrirani prije objave potonje presude.

               39

               Informacija za javnost br. 2/12 ne može dovesti u pitanje tu sudsku praksu i tako dovesti do smanjenja opsega zaštite žigova registriranih prije objave presude IP Translator za proizvode ili usluge opisane općenitim naznakama iz naslova razreda samo na proizvode ili usluge s abecednog popisa tog razreda u smislu Nicanskog sporazuma i do onemogućavanja da se ona proširi, sukladno Informaciji za javnost br. 4/03, na sve proizvode ili usluge koji su obuhvaćenim navedenim razredom.

               40

               Naime, kao što je nezavisni odvjetnik iznio u točkama 45. i 46. svojeg mišljenja, opseg zaštite koju dodjeljuju žigovi koji su bili registrirani ne može se izmijeniti na temelju neobvezujuće informacije za javnost koja za funkciju ima samo razjasniti podnositeljima zahtjeva EUIPO‑ovu praksu.

               41

               Tijekom rasprave pred Sudom EUIPO je prigovorio da se iz presude Brandconcern nije moglo zaključiti da se zaštita koju dodjeljuju raniji žigovi može proširiti izvan kruga proizvoda ili usluga navedenih u abecednom popisu određenog razreda. Istaknuo je da je Sud u toj presudi potvrdio razloge koje je prihvatio Opći sud, prema kojima registraciju ranijeg žiga koja upućuje na naslov razreda treba tumačiti na način da želi zaštititi taj žig isključivo za sve proizvode koji se nalaze na abecednom popisu predmetnog razreda, a ne preko toga, sukladno odredbama Informacije za javnost br. 2/12 koje se odnose na žigove registrirane prije objave presude IP Translator.

               42

               Ipak valja u tom pogledu reći, kao što je pravilno iznio nezavisni odvjetnik u točkama 48. do 50. svojeg mišljenja, da je takvo tumačenje presude Brandconcern pogrešno. Naime, ta presuda se ne odnosi na razliku između, s jedne strane, proizvoda ili usluga koji se nalaze na abecednom popisu nekog razreda, u smislu Nicanskog sporazuma, i, s druge strane, šire cjeline proizvoda ili usluga koji su obuhvaćeni naslovom tog razreda. Radi se samo o tome da se utvrdi treba li uzeti u obzir doslovni smisao razmatranog naslova razreda ili je naprotiv trebalo smatrati da je takav naslov označavao proizvode koji se nalaze na abecednom popisu tog razreda. Presuda Brandconcern ne može se stoga tumačiti na način da je ograničila doseg registracije ranijih žigova koji koriste naslov razreda samo na proizvode ili usluge koji se nalaze na abecednom popisu tog razreda.

               43

               Iz onoga što prethodi slijedi da je Opći sud pravilno smatrao da se sudska praksa proizišla iz presude IP Translator ne primjenjuje na ranije žigove.

               44

               Kada je riječ, kao drugo, o dosegu presude Praktiker Bau, važno je podsjetiti da je u točkama 39. i 50. te presude Sud ocijenio da, ako je djelatnost maloprodaje usluga koja ulazi u razred 35. u smislu Nicanskog sporazuma, podnositelj zahtjeva mora u svrhu registracije žiga točno navesti proizvode ili vrste proizvoda na koje se odnosi djelatnost maloprodaje.

               45

               Kako je iznio nezavisni odvjetnik u točki 56. svojeg mišljenja, sudska praksa proizišla iz presude Praktiker Bau, kao i presude IP Translator, odnosi se samo na prijave za registraciju kao žigova Europske unije i ne odnosi se na zaštitu žigova registriranih na datum objave presude.

               46

               Takvo je rješenje osim toga sukladno, kao što je rekao nezavisni odvjetnik u točki 57. svojeg mišljenja, načelima pravne sigurnosti i zaštite legitimnog očekivanja.

               47

               Općem sudu se dakle ne može prigovoriti da je u točki 38. pobijane presude ocijenio da Cactus nije bio dužan točno navesti proizvode ili vrstu proizvoda na koje se odnosi djelatnost maloprodaje.

               48

               Stoga iz ispitivanja presuda IP Translator proizlazi, kao što je tumačio Sud u presudi Brandconcern, i Praktiker Bau, da na opseg zaštite žiga registriranog prije objave tih presude, kao što je verbalni žig Cactus, registriran 18. listopada 2002., i figurativni žig Cactus, registriran 6. travnja 2001., ne može utjecati sudska praksa proizišla iz tih presuda s obzirom da se one odnose samo na nove prijave za registraciju kao žigova Europske unije.

               49

               Konačno, u mjeri u kojoj članak 28. stavak 8. Uredbe br. 207/2009, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 2015/2424 Europskog parlamenta i Vijeća, od 16. prosinca 2015. (SL 2015., L 341, str. 21.), predviđa prijelaznu odredbu koja nositeljima žigova Europske unije prijavljenih prije 22. lipnja 2012. i registriranih s obzirom na cijeli naslov određenog Nicanskog razreda omogućava da do 24. rujna 2016. izjave da im je na dan podnošenja zahtjeva namjera bila tražiti zaštitu s obzirom na proizvode i usluge koje izlaze iz okvira obuhvaćenog doslovnim značenjem sadržaja tog razreda, ali koji su uključeni u abecedni popis za taj razred, dovoljno je reći da ta odredba nije bila primjenjiva na dan objave sporne odluke.

               50

               Iz svega gore iznesenog proizlazi da Opći sud nije počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da, u odnosu na predmetne ranije žigove, označavanje naslova razreda 35. Nicanskog sporazuma obuhvaća sve usluge uključene u taj razred, uključujući usluge koje se sastoje od maloprodaje proizvoda.

               51

               Prvi žalbeni razlog stoga valja odbiti kao neosnovan.

         Drugi žalbeni razlog
      Argumentacija stranaka

               52

               Drugim žalbenim razlogom EUIPO navodi da je Opći sud povrijedio članak 42. stavak 2. Uredbe br. 207/2009, u vezi s člankom 15. stavkom 1. drugim podstavkom točkom (a) te uredbe, time što je smatrao da je korištenje samog figurativnog elementa ranijeg žiga, odnosno stiliziranog kaktusa, bez verbalnog elementa „Cactus”, jednako korištenju „u obliku koji se razlikuje u elementima ne izmjenjujući razlikovni karakter žiga u obliku u kojem je on bio registriran” u smislu potonje odredbe.

               53

               EUIPO ističe da zaključak sadržava četiri pogreške koje se tiču prava.

               54

               Opći sud je počinio prvu pogrešku koja se tiče prava smatrajući da je stilizirani logo kaktusa „u bitnome ekvivalentan” obliku u kojem je složeni žig bio registriran. Naime, nije provjerio ima li verbalni element „Cactus”, koji je ispušten u skraćenoj verziji ranijeg figurativnog žiga, svojstveni razlikovni karakter u odnosu na „prirodne biljke i cvijeće, sjeme” ili je taj verbalni element, zbog svoje veličine i položaja u sklopu registriranog oblika ranijeg žiga, zanemariv ili može, naprotiv, privući pažnju potrošača i biti zapamćen kao znak koji sam po sebi označava komercijalni izvor proizvodâ.

               55

               Druga navedena pogreška proizlazi iz toga što je Opći sud zaključio o ekvivalentnosti žigova, onako kako ih se koristi i kako su bili registrirani, iz puke semantičke ekvivalentnosti njihovih verbalnih i figurativnih elemenata, bez cjelovitog ispitivanja ekvivalentnosti znakova koji zahtijevaju analizu vizualnih i eventualno fonetskih razlika, zbog kojih bi se oblik u kojem je raniji žig bio registriran mogao razlikovati od onog u kojem se koristi.

               56

               Treća pogreška koja se prigovara Općem sudu odnosi se na to da je implicitno utemeljio svoje utvrđenje ekvivalentnosti između stiliziranog kaktusa i oblika u kojem je složeni žig bio registriran na prethodnom poznavanju potonjeg koje potrošači mogu imati. Bez tog prethodnog poznavanja potrošači nemaju nijedan razlog za pretpostaviti da je stilizirani kaktus element složenog žiga u kojem je drugi element nužno riječ „Cactus”.

               57

               Konačno, četvrta pogreška Općeg suda bila je zanemarivanje toga što je izmjenu razlikovnog karaktera ranijeg složenog žiga trebalo ispitati u odnosu na percepciju europskih potrošača, a ne samo luksemburških. Da je bila uzeta u obzir percepcija europskih potrošača, Opći sud bi morao zaključiti da se za velik dio mjerodavne javnosti stilizirani kaktus ne može poistovjetiti s riječju „cactus” ili s ranijim složenim žigom u cijelosti jer ekvivalentan pojam u službenim jezicima Unije, poput „cacto”, „kaktus”, „kaktusas”, „kaktuzs”, „κάκτος”, ima različit način pisanja i izgovor.

               58

               Cactus ističe, kao glavno, da drugi žalbeni razlog treba smatrati nedopuštenim jer EUIPO u stvari zahtijeva od Suda da preispita činjenične elemente, i to s ciljem da zamijeni ispitivanje Općeg suda vlastitim.

               59

               Podredno, Cactus smatra da EUIPO‑ovi navodi nisu utemeljeni.

         Ocjena Suda

               60

               U skladu s člankom 256. stavkom 1. UFEU‑a i s člankom 58. stavkom 1. Statuta Suda Europske unije žalba je ograničena na pitanja prava. Opći sud je stoga jedini nadležan za utvrđivanje i ocjenu relevantnih činjenica kao i za ocjenu dokaza. Ocjenjivanje tih činjenica i dokaza ne predstavlja dakle, osim u slučaju njihova iskrivljavanja, pravno pitanje koje je kao takvo podložno nadzoru Suda u okviru žalbe (presuda od 12. srpnja 2012., Smart Technologies/OHIM, C‑311/11 P, EU:C:2012:460, t. 52. i navedena sudska praksa).

               61

               Kada je riječ o trećoj navedenoj pogrešci, kojom EUIPO Općem sudu prigovara da je izvukao zaključak o ekvivalentnosti znakova iz navodnog prethodnog poznavanja od strane potrošača znaka kako je registriran, valja naglasiti da su utvrđenja koja se odnose na pažnju, percepciju ili stav mjerodavne javnosti ocjene činjenične naravi (vidjeti u tom smislu presudu od 12. srpnja 2012., Smart Technologies/OHIM, C‑311/11 P, EU:C:2012:460, t. 51. i navedenu sudsku praksu).

               62

               U pogledu četvrte navedene pogreške, kojom EUIPO prigovara Općem sudu da je ispitao eventualnu izmjenu razlikovnog karaktera ranijeg figurativnog žiga samo u odnosu na percepciju luksemburških potrošača, a ne u odnosu na percepciju europskih potrošača općenito, valja iz istih razloga kao što su oni navedeni u prethodnoj točki ove presude istaknuti da su kritizirani zaključci činjenične naravi i da nije na Sudu da o njima odlučuje, osim u slučaju iskrivljenja činjenica, a na što se u ovom slučaju ne poziva.

               63

               Drugi žalbeni razlog stoga treba odbaciti kao nedopušten jer se odnosi na definiciju mjerodavne javnosti i na njezinu percepciju ranijeg figurativnog žiga.

               64

               Naprotiv, drugi žalbeni razlog je dopušten u dijelu u kojem se odnosi, prvom i drugom navedenom pogreškom, na kriterije na osnovi kojih treba ocijeniti stvarnu uporabu žiga u skraćenom obliku. Naime, suprotno onome što navodi Cactus, utvrđenje kriterija koje treba koristiti za opću ocjenu ekvivalentnosti znakova sa stajališta njihova razlikovna karaktera pravno je pitanje koje ulazi u nadležnost Suda.

               65

               U tom pogledu Sud je već precizirao da iz izričaja članka 15. stavka 1. drugog podstavka točke (a) navedene uredbe izravno proizlazi da se uporaba žiga u obliku koji se razlikuje od oblika u kojem je registriran smatra uporabom u smislu prvog podstavka tog članka ako razlikovni karakter žiga u obliku u kojem je registriran nije izmijenjen (presuda od 18. srpnja 2013., Specsavers International Healthcare i dr., C‑252/12, EU:C:2013:497, t. 21.).

               66

               Valja istaknuti da članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) te uredbe, time što ne zahtijeva strogu sukladnost između oblika žiga korištenog u trgovini i oblika u kojem je žig registriran, želi omogućiti njegovu nositelju da na znaku, prilikom njegova gospodarskog iskorištavanja, učini izmjene koje, bez mijenjanja njegova razlikovnog karaktera, omogućuju njegovo bolje prilagođavanje zahtjevima prodaje i promidžbe predmetnih proizvoda ili usluga (vidjeti u tom smislu presudu od 18. srpnja 2013., Specsavers International Healthcare i dr., C‑252/12, EU:C:2013:497, t. 29.).

               67

               Slijedi da je uvjet stvarne „uporabe” u smislu članka 15. stavka 1. drugog podstavka točke (a) iste uredbe ispunjen čak i kad je samo figurativni element složenog žiga rabljen, dok god razlikovni karakter navedenog žiga, kako je registriran, nije izmijenjen.

               68

               U odnosu na prvu navedenu pogrešku, EUIPO ne može prigovoriti Općem sudu da nije provjerio u kojoj mjeri ispušteni dio, odnosno verbalni element „Cactus”, ima razlikovni karakter i važan je za percepciju znaka u cijelosti jer je Opći sud pravilno usporedio znak kako se koristio u skraćenom obliku s registriranim znakom.

               69

               Naime, u točki 61. pobijane presude Opći sud je utvrdio, a da EUIPO to nije osporio u okviru ove žalbe, da dva elementa koja čine raniji figurativni žig, odnosno stilizirani kaktus i verbalni element „Cactus”, prenose svaki u svom obliku isti semantički sadržaj. Iz tog utvrđenja proizlazi da je Opći sud smatrao da se ne može smatrati da verbalni element „Cactus” ima razlikovni karakter drugačiji od stiliziranog kaktusa i da nedostatak tog verbalnog elementa u skraćenoj verziji ranijeg figurativnog žiga nije dovoljno važan u percepciji tog žiga u cijelosti kako bi izmijenio njegov razlikovni karakter.

               70

               Kada je riječ o drugoj navedenoj pogrešci, valja istaknuti, poput nezavisnog odvjetnika u točki 81. mišljenja, da je Opći sud pravilno izvršio opću procjenu znaka rabljenog u skraćenom obliku, a to je samog stiliziranog kaktusa, i znaka zaštićenog ranijim figurativnim žigom, a to je stiliziranog kaktusa popraćenog verbalnim elementom „Cactus”. U tom pogledu valja istaknuti, s jedne strane, da je, suprotno navodima EUIPO‑a, Opći sud izvršio vizualnu usporedbu navodeći da je prikaz stiliziranog kaktusa bio isti u oba ta znaka. S druge strane, izričita fonetska usporedba navedenih znakova bila bi suvišna s obzirom na to da je Opći sud utvrdio da dva elementa ranijeg figurativnog žiga imaju isti semantički sadržaj. Stoga valja smatrati da je Opći sud mogao, bez povrede članka 15. stavka 1. drugog podstavka točke (a) Uredbe br. 207/2009 u točki 61. pobijane presude, pristupiti samo ispitivanju ekvivalentnosti predmetnih znakova u vizualnom i konceptualnom pogledu.

               71

               Drugi žalbeni razlog stoga treba odbiti kao neosnovan jer se odnosi na kriterije u pogledu kojih valja ocijeniti ekvivalentnost predmetnih znakova u svrhu dokazivanja stvarne uporabe.

               72

               Shodno tomu, drugi žalbeni razlog treba djelomično odbaciti kao nedopušten, a djelomično odbiti kao neosnovan.

               73

               S obzirom na sve prethodno navedeno, žalbu valja odbiti u cijelosti.

         Troškovi

               74

               U skladu s člankom 138. stavkom 1. Poslovnika Suda, koji se na temelju njegova članka 184. stavka 1. primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da je Cactus podnio zahtjev da se EUIPO‑u naloži snošenje troškova i da on nije uspio u svojem žalbenom zahtjevu, treba mu naložiti snošenje troškova.

               Slijedom navedenoga, Sud (četvrto vijeće) proglašava i presuđuje:

                           1.

                           Žalba se odbija.

                           2.

                           Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje troškova.

                     Potpisi

            (
            *1
         )	Jezik postupka: engleski


Presuda Suda (treće vijeće) od 21. srpnja 2011.#Secretary of State for Work and Pensions protiv Maria Dias.#Zahtjev za prethodnu odluku: Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) - Ujedinjena Kraljevina.#Slobodno kretanje osoba - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 16.#Predmet C-325/09.


title: PRESUDA SLUŽBENIČKOG SUDA EUROPSKE UNIJE (drugo vijeće) od 16. rujna 2013.#Jérôme Glantenay i Marco Cecchetto protiv Europske komisije.#Javna služba – Otvoreni natječaj – Obavijest o natječaju EPSO/AD/204/10 – Odabir na temelju kvalifikacija – Eliminiranje kandidata bez stvarne provjere njihovih diploma i profesionalnog iskustva.#Spojeni predmeti F‑23/12 i F‑30/12.

text:
               Stranke
               Osnova
               Operativni dio

            Stranke
            U spojenim predmetima F‑23/12 i F‑30/12,
            povodom tužbi podnesenih na temelju članka 270. UFEU‑a, primjenjivog na Ugovor o EZAE‑u na temelju njegovog članka 106.b,
            Jérôme Glantenay, bivši član privremenog osoblja Europske komisije, sa stalnom adresom u Bruxellesu (Belgija), i osam drugih dužnosnika, službenika, bivših službenika i upućenih nacionalnih stručnjaka, u ili pri Europskoj komisiji, čija su imena navedena u prilogu,
            tužitelji u predmetu F‑23/12,
            i
            Marco Cecchetto, član ugovornog osoblja Europske komisije, sa stalnom adresom u Rovigu (Italija),
            tužitelj u predmetu F‑30/12,
            koje zastupa C. Mourato, avocat ,
            protiv
            Europske komisije,  koju zastupaju J. Currall i G. Gattinara, u svojstvu agenata,
            tuženika,
            SLUŽBENIČKI SUD (drugo vijeće),
            u sastavu: M. I. Rofes i Pujol, predsjednica, I. Boruta (izvjestiteljica) i K. Bradley, suci,
            tajnik: X. Lopez Bancalari, administratorica,
            uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 23. travnja 2013.,
            donosi sljedeću
            Presudu

            Osnova
            1. Tužbama podnesenima tajništvu Službeničkog suda 20. veljače 2012. pod oznakom F‑23/12 za J. Glantenayja i osam drugih tužitelja, čija se imena nalaze u prilogu, i 5. ožujka 2012. pod oznakom F‑30/12 za M. Cecchetta tužitelji zahtijevaju poništenje odluka povjerenstva za odabir na otvorenom natječaju EPSO/AD/204/10 o odbijanju njihovih prijava.
            Pravni okvir
            Propis koji se primjenjuje na natječaje
            2. Članak 27. Pravilnika o osoblju Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) propisuje:
            „Zapošljavanje se provodi kako bi institucija dobila najsposobnije, najučinkovitije i najčasnije dužnosnike koji se odabiru na najširoj mogućoj zemljopisnoj osnovi među državljanima država članica Unije.
            […]“
            3. Članak 29. stavak 1. Pravilnika propisuje:
            „Prije nego što se popuni slobodno radno mjesto u instituciji, tijelo za imenovanje […]
            […]
            slijedi postupak za natječaje temeljene na kvalifikacijama i/ili testovima. Postupak natječaja utvrđen je u Prilogu III.
            Postupak se može provesti i za potrebe uspostave pričuve za buduća zapošljavanja.“
            4. Prema članku 5. Priloga III. Pravilnika u vezi s natječajem:
            „Nakon pregleda [dosjea kandidata koji ispunjavaju uvjete za pristup natječaju predviđene u točkama (a), (b) i (c) članka 28. Pravilnika], povjerenstvo za odabir sastavlja popis kandidata koji ispunjavaju zahtjeve utvrđene u obavijesti o natječaju.
            Ako se natječaj temelji na testovima, svi kandidati s popisa mogu sudjelovati na testiranju.
            Ako se natječaj temelji na kvalifikacijama, povjerenstvo za odabir razmatra kvalifikacije kandidata koji se nalaze na popisu predviđenom prvim stavkom nakon što odredi način procjene tih kvalifikacija.
            Ako se natječaj temelji na testovima i kvalifikacijama, povjerenstvo za odabir određuje kandidate s popisa koji se pozivaju na testiranje.
            Na kraju ovog postupka povjerenstvo za odabir sastavlja popis prikladnih kandidata predviđen člankom 30. Pravilnika o osoblju; kad god je to moguće, broj kandidata na popisu barem je dvostruko veći od broja slobodnih radnih mjesta.
            Uz popis koji dostavlja tijelu za imenovanje, povjerenstvo za odabir prilaže obrazloženo izvješće koje sadrži i sve komentare koje su članovi povjerenstva željeli dati.“
            Odredbe obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/204/10
            5. Europski ured za odabir osoblja (EPSO) objavio je u Službenom listu Europske unije  od 28. listopada 2010. (SL C 292 A, str. 1.) obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/204/10, s ispravcima (SL C 318 A, str. 1.), namijenjen sastavljanju popisa 40 uspješnih kandidata radi popunjavanja slobodnih radnih mjesta administratora u razredu AD 6 u području upravljanja strukturnim/kohezijskim fondovima (u daljnjem tekstu: obavijest o natječaju).
            6. Glava IV. obavijesti o natječaju, pod naslovom „Pristup natječaju i poziv u centar za procjenu uspješnosti“, navodi:
            „1. Postupak
            Na temelju izjava kandidata iz [elektroničkog obrasca] prijave najprije se provjerava ispunjavaju li oni opće i posebne uvjete natječaja te se odabiru na temelju kvalifikacija.
            a) Odgovori kandidata na pitanja koja se odnose na opće i posebne uvjete obrađuju se kako bi se utvrdilo mogu li se oni uvrstiti u popis kandidata koji ispunjavaju uvjete sudjelovanja u natječaju.
            b) Potom povjerenstvo za odabir među kandidatima s tog popisa odabire na temelju kvalifikacija kandidate čije kvalifikacije (osobito diplome i profesionalno iskustvo) najbolje zadovoljavaju opis radnog mjesta i kriterije odabira opisane u obavijesti o otvorenom natječaju. Taj se odabir provodi u dvije etape:
            – ovisno o važnosti svakog kriterija navedenog u prilogu, povjerenstvo za odabir utvrđuje pondere (od 1 do 3) svakog pitanja koje slijedi. Prvi odabir na temelju kvalifikacija se provodi na temelju [danih potvrdnih] odgovora u kartici 'Procjenitelj talenata' [u elektroničkom obrascu] prijave i pondera svakog od tih pitanja. Elektroničke prijave kandidata koji su osvojili najviši broj bodova predmet su drugog odabira. Tijekom tog drugog odabira broj ispitanih spisa približno odgovara trostrukom broju kandidata pozvanih u centar za procjenu [odnosno u ovom slučaju 360],
            – tijekom [drugog] odabira povjerenstvo za odabir pregledava odgovore kandidata i svaki odgovor vrednuje bodovima od 0 do 4, s obzirom na kvalifikacije kandidata. Ti se bodovi množe s ponderima određenima za svako pitanje i zbrajaju kako bi se dobio ukupan broj bodova.
            Na temelju tog broja bodova povjerenstvo za odabir sastavlja popis kandidata. Broj kandidata koji se pozivaju u centar za procjenu kandidata […] odgovara broju koji je najviše tri puta veći od traženog broja uspješnih kandidata navedenog u ovoj obavijesti u natječaju [odnosno u ovom slučaju 120].
            2. Provjera vjerodostojnosti izjava kandidata
            Nakon završetka testiranja u centru za procjenu kandidata i na temelju postignutih rezultata EPSO provjerava ispunjavaju li kandidati opće uvjete za sudjelovanje u natječaju na temelju njihovih izjava iz [obrasca] prijave, dok povjerenstvo za odabir provjerava ispunjavaju li posebne uvjete i uvjete za odabir na temelju kvalifikacija. Ako se provjerom utvrdi da te izjave nisu potkrijepljene relevantnom popratnom dokumentacijom, dotični se kandidat isključuje iz natječaja.
            [sic]“
            7. Prilog obavijesti o natječaju određuje:
            „4. Kriteriji odabira
            U okviru odabira na temelju kvalifikacija povjerenstvo za odabir uzima u obzir sljedeće kriterije:
            […]
            2. Dodatno osposobljavanje u jednom od sljedećih područja:
            – regionalni razvoj,
            – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje,
            – ruralni razvoj i poljoprivreda,
            – sektor ribarstva.
            3. Relevantno profesionalno iskustvo u području upravljanja, revizije i nadzora kao i procjene programa i projekata koje podupiru Strukturni fondovi/Kohezijski fondovi, kao i onih koje podupire(-u) E[PFRR] i EFR.
            4. Profesionalno iskustvo kako je gore opisano u točki 3. u trajanju duljem od zahtijevane tri godine.
            5. Profesionalno iskustvo u jednom od područja za koja je namijenjeno financiranje iz navedenih fondova, točnije:
            – prometne, okolišne, telekomunikacijske i energetske infrastrukture,
            – prostorno planiranje u urbanim i ruralnim zonama,
            – proizvodna ulaganja,
            – istraživanje, inovacija i prijenos tehnologije,
            – pristup poduzeća kreditima i financijski inženjering,
            – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje,
            – ruralni razvoj i poljoprivreda,
            – sektor ribarstva.
            6. Iskustvo u pregovaranju u nacionalnoj ili međunarodnoj organizaciji.
            7. Iskustvo u akademskom istraživanju ili poučavanju u jednom od sljedećih područja:
            – regionalni razvoj,
            – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje,
            – ruralni razvoj i poljoprivreda,
            – razvoj i restrukturiranje sektora ribarstva.
            8. Objave u jednom ili više sljedećih područja:
            – regionalni razvoj,
            – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje,
            – ruralni razvoj i poljoprivreda,
            – razvoj i restrukturiranje sektora ribarstva.
            9. Magisterij povezan s profesionalnim iskustvom kako je gore opisano u točki 3.
            10. Doktorat povezan s profesionalnim iskustvom kako je gore opisano u točki 3.“
            8. Elektronički obrazac za prijavu na otvoreni natječaj EPSO/AD/204/10, koji su kandidati obvezni ispuniti kako bi se prijavili, u kartici naslovljenoj „Procjenitelj talenata“ sadržavao je devet pitanja od kojih je svako podijeljeno na dva dijela, a koja su na francuskom jeziku [hrvatski prijevod] glasila kako slijedi:
            „Question 2 a : [Pitanje 2a:]
            Avez‑vous une formation complémentaire dans l’un des domaines suivants : – le développement régional ; – l’emploi, la formation et l’éducation ; – le développement rural et l’agriculture ; – le secteur de la pêche ?
            [Jeste li dodatno osposobljeni u jednom od sljedećih područja: – regionalni razvoj; – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje; – ruralni razvoj i poljoprivreda; – sektor ribarstva?]
            Question 2 b: [Pitanje 2b:]
            Si oui, veuillez indiquer le nom de l’institution qui a délivré la formation, le domaine et la durée de cette formation, le titre du diplôme/certificat obtenu. Veuillez également fournir une description détaillée sur le contenu de la formation.
            [Ako jeste, molimo navedite ime institucije koja je provela osposobljavanje, njegovo područje i trajanje te naziv dobivene diplome/svjedodžbe. Molimo također detaljno opišite sadržaj osposobljavanja.]
            Question 3 a: [Pitanje 3a: ]
            Avez‑vous une expérience professionnelle pertinente dans le domaine de la gestion, audit et contrôle ou évaluation des programmes et des projets soutenus par les fonds structurels/fonds de cohésion, ainsi que ceux soutenus par le Fonds européen agricole pour le développement rural (FEADER) et le fonds européen pour la pêche (FEP)? […]
            [Imate li profesionalno iskustvo u području upravljanja, revizije i nadzora ili procjene programa i projekata koje podupiru strukturni fondovi/kohezijski fondovi, kao i onih koje podupiru Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) i Europski fond za ribarstvo (EFR)? […]]
            Question 3 a: [Pitanje 3b: ]
            Si oui, veuillez indiquer le nom de l’employeur et la durée de l’expérience. Veuillez fournir une description détaillée de cette expérience ainsi que de la nature de vos tâches.
            [Ako imate, molimo n avedite ime poslodavca i trajanje iskustva. Molimo detaljno opišite iskustvo i prirodu svojih zadaća.]
            Question 4 a: [Pitanje 4a: ]
            Avez‑vous une expérience professionnelle, telle que décrite au point 3 de l’annexe de l’avis de concours, au‑delà des 3 ans exigés sous ce même point [, à savoir en matière d’application des règles et des procédures administratives, de conception, de gestion et mise en œuvre des programmes et/ou projets d’investissement financés à l’aide de fonds publics et privés ou de prêts, acquise après l’obtention du diplôme donnant accès au concours]?
            [Imate li profesionalno iskustvo, kao što je opisano u točki 3. priloga obavijesti o natječaju, u trajanju duljem od tri godine koje se zahtijevaju u istoj točki [, to jest u području primjene pravila i upravnih postupaka, osmišljavanja, upravljanja i provedbe investicijskih programa i/ili projekata financiranih uz pomoć javnih i privatnih fondova ili zajmova, a koje ste stekli nakon stjecanja diplome koja omogućava pristup natječaju]?]
            Question 4 b: [Pitanje 4b:]
            Si oui, veuillez indiquer le nom de l’employeur et la durée de l’expérience. Veuillez fournir une description détaillée de cette expérience ainsi que de la nature de vos tâches.
            [Ako imate, molimo navedite ime poslodavca i trajanje iskustva. Molimo detaljno opišite iskustvo i prirodu svojih zadaća.]
            Question 5 a: [Pitanje 5a:]
            Avez‑vous une expérience professionnelle dans l’un des domaines d’intervention visés par les fonds concernés, notamment: – les infrastructures de transport, d’environnement, de télécommunications et d’énergie; – l’aménagement des zones urbaines et rurales; – les investissements productifs; – la recherche et l’innovation et le transfert de technologie; – l’accès des entreprises au crédit et l’ingénierie financière; – l’emploi, la formation et l’éducation; – le développement rural et l’agriculture; – le secteur de la pêche? […]
            [Imate li profesionalno iskustvo u jednom od ovih područja za koja je namijenjeno financiranje iz dotičnih fondova, točnije: – prometne, okolišne, telekomunikacijske i energetske infrastrukture; – prostorno planiranje u urbanim i ruralnim zonama; – proizvodna ulaganja; – istraživanje, inovacija i prijenos tehnologije; – pristup poduzeća kreditima i financijski inženjering; – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje; – ruralni razvoj i poljoprivreda; – sektor ribarstva? […]]
            Question 5 b: [Pitanje 5b:]
            Si oui, veuillez indiquer le nom de l’employeur et la durée de l’expérience. Veuillez fournir une description détaillée de cette expérience ainsi que de la nature de vos tâches.
            [Ako imate, molimo navedite ime poslodavca i trajanje iskustva. Molimo detaljno opišite iskustvo i prirodu svojih zadaća.]
            Question 6 a: [Pitanje 6a:]
            Avez‑vous une expérience de négociations dans une organisation nationale ou organisation internationale?
            [Imate li iskustva u pregovaranju u nacionalnoj ili međunarodnoj organizaciji?]
            Question 6 b: [Pitanje 6b:]
            Si oui, veuillez spécifier quelle organisation nationale ou internationale vous avez représenté, les parties prenantes impliquées, l’objet des négociations ainsi que le rôle que vous y avez joué.
            [Ako imate, molimo navedite koju ste nacionalnu ili međunarodnu organizaciju zastupali, koje uključene stranke, predmet pregovora, kao i svoju ulogu u njima.]
            Question 7 a: [Pitanje 7a:]
            Avez‑vous une expérience dans la recherche académique ou dans l’enseignement dans l’un des domaines suivants: – le développement régional; – l’emploi, la formation et l’éducation; – le développement rural et l’agriculture; – le développement et la reconversion du secteur de la pêche?
            [Imate li iskustva u akademskom istraživanju ili poučavanju u jednom od sljedećih područja: – regionalni razvoj; – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje; – ruralni razvoj i poljoprivreda; – razvoj i restrukturiranje sektora ribarstva?]
            Question 7 b: [Pitanje 7b:]
            Si oui, veuillez indiquer le nom de l’institution, la durée ainsi que le sujet de votre enseignement ou de vos recherches.
            [Ako imate, molimo navedite ime institucije, trajanje kao i predmet svojih poučavanja ili istraživanja.]
            Question 8 a: [Pitanje 8a:]
            Avez‑vous publié dans un ou plusieurs des domaines suivants: – le développement régional; – l’emploi, la formation et l’éducation; – le développement rural et l’agriculture; – le développement et la reconversion du secteur de la pêche?
            [Imate li objave u jednom od ovih područja: – regionalni razvoj; – zapošljavanje, osposobljavanje i obrazovanje; – ruralni razvoj i poljoprivreda; – razvoj i restrukturiranje sektora ribarstva?]
            Question 8 b: [Pitanje 8b:]
            Si oui, veuillez indiquer les forums, les dates, les titres et/ou les sources pertinentes de publication.
            [Ako imate, molimo navedite forume, datume, naslove i/ili izvore relevantne za objave.]
            Question 9 a: [Pitanje 9a:]
            Avez‑vous une maîtrise en rapport avec l’expérience professionnelle telle que décrite au point 3 de l’annexe de l’avis de concours?
            [Imate li magisterij povezan s profesionalnim iskustvom kako je opisano u točki 3. priloga obavijesti o natječaju?]
            Question 9 b: [Pitanje 9b:]
            Si oui, veuillez indiquer le titre exact de votre diplôme, le nom de l’établissement qui vous l’a délivré ainsi que la date à laquelle il a été délivré.
            [Ako imate, molimo navedite točan naziv svoje diplome, ime ustanove koja ju je dodijelila i datum dodjele.]
            Question 10 a: [Pitanje 10a:]
            Avez‑vous un doctorat en rapport avec l’expérience professionnelle telle que décrite au point 3 de l’annexe de l’avis de concours?
            [Imate li doktorat povezan s profesionalnim iskustvom kako je opisano u točki 3. priloga obavijesti o natječaju?]
            Question 10 b: [Pitanje 10b:]
            Si oui, veuillez indiquer le titre exact de votre diplôme, le nom de l’établissement qui vous l’a délivré ainsi que la date à laquelle il a été délivré.
            [Ako imate, molimo navedite točan naziv svoje diplome, ime ustanove koja ju je dodijelila i datum dodjele.]“
            Odredbe koje uspostavljaju nadležnost EPSO‑a i Europske komisije
            9. Na temelju članka 2. Odluke 2002/620/EZ Europskog parlamenta, Vijeća, Komisije, Suda, Revizorskog suda, Gospodarskog i socijalnog odbora, Odbora regija i Europskog ombudsmana od 25. srpnja 2002. o osnivanju EPSO‑a (SL L 197, str. 53.):
            „1. Ured ima ovlasti odabira koje su mu dodijeljene na temelju prvog stavka članka 30. Pravilnika o osoblju i u skladu s njegovim Prilogom III. o tijelima za imenovanje u institucijama koje su potpisale ovu Odluku. [...]“ [neslužbeni prijevod]
            10. Članak 4. Odluke 2002/620, koji se odnosi na zahtjeve, pritužbe i žalbe, propisuje:
            „U skladu s člankom 91.a Pravilnika o osoblju, zahtjevi i pritužbe koji se odnose na izvršavanje ovlasti dodijeljenih na temelju članka 2. stavaka 1. i 2. ove Odluke podnose se [EPSO‑u]. Sve pritužbe u ovom području odnose se na Komisiju.“ [neslužbeni prijevod]
            Činjenice iz kojih proizlazi spor
            11. Tužitelji su se prijavili kao kandidati na otvoreni natječaj EPSO/AD/204/10.
            12. Dana 14. prosinca 2010. EPSO je kao članove povjerenstva za odabir za otvoreni natječaj EPSO/AD/204/10 izabrao (u daljnjem tekstu: povjerenstvo za odabir):
            – predsjednika, L. Nigrija,
            – redovne članove, koje imenuje uprava, A. Serizier, D. Levieila i C. Combette,
            – redovne članove, koje imenuje odbor osoblja, D. Rapacciuola, J.-Ph. Raoulta i C. Scana,
            – nadomjesne članove, koje imenuje uprava, M. Schelfhouta i P. Nicolasa,
            – nadomjesne članove, koje imenuje odbor osoblja, P. Stenderu‑Bzdelu i L. Casanovas.
            13. Dana 20. siječnja 2011., nakon odustanka P. Nicolasa, kao nadomjesni član povjerenstva za odabir kojeg imenuje uprava imenovan je E. Bokias.
            14. Na sastancima održanim 7., 11., 14., 15., 16. i 24. veljače 2011. te 2. i 3. ožujka 2011. članovi odbora utvrdili su ponder za svaki kriterij određen obaviješću u natječaju i naveden u obliku pitanja u kartici „Procjenitelj talenata“ obrasca za prijavu (u daljnjem tekstu: pripremni sastanci).
            15. Dana 24. siječnja 2011., nakon odustanka C. Scana i L. Casanovas, kao redovni odnosno nadomjesni član koje imenuje odbor osoblja imenovani su F. J. Alvarez Hidalgo i M. F. Negru.
            16. Dana 17. ožujka 2011., nakon odustanka A. Serizier i M. Schelfhouta, kao redovni odnosno nadomjesni član koje imenuje uprava imenovani su C. Sauvaget i E. Rodriguez.
            17. Neodređenog datuma, između 3. ožujka i 13. travnja 2011., povjerenstvo za odabir pristupilo je odabiru na temelju kvalifikacija predviđenom u glavi IV. obavijesti o natječaju.
            18. U prvoj etapi odabira povjerenstvo je svakom od potvrdnih odgovora danih u prvom dijelu svakog od devet pitanja iz kartice „Procjenitelj talenata“ obrasca za prijavu dodijelilo broj bodova koji odgovara ponderu tog pitanja kako je određen tijekom pripremnih sastanaka. Povjerenstvo za odabir je nakon toga odredilo bodovni prag koji omogućuje odabir broja kandidata najbližeg 360, koji odgovara, kao što je spomenuto u obavijesti o natječaju, broju koji je najviše tri puta veći od broja kandidata pozvanih u centar za procjenu. S obzirom na broj bodova koje su kandidati dobili, taj je prag određen na 16, što je dovelo do toga da je samo 316 kandidata prošlo u drugu etapu postupka odabira na temelju kvalifikacija.
            19. U drugoj etapi, nakon ocjene relevantnosti diploma i profesionalnog iskustva koje su kandidati opisali u odgovoru na drugi dio devet pitanja u kartici „Procjenitelj talenata“, povjerenstvo za odabir pomnožilo je broj bodova dobivenih u prvoj etapi za svaki potvrdan odgovor kandidatâ s koeficijentom između 0 i 4. Nakon toga je povjerenstvo za odabir u centar za procjenu pozvalo broj kandidata koji odgovara broju koji je najviše tri puta veći od traženog broja uspješnih kandidata navedenog u obavijesti u natječaju.
            20. Pismima od 13. travnja 2011. EPSO je obavijestio D. Bonagurija, M. Cecchetta, A. Gecsea, J. Glantenayja, B. Gorgola, A. Kalameesa i K. Skrobicha, kao i I. Venckunaite i M. Załęsku da se njihove prijave odbijaju, bez ispitivanja u okviru druge etape odabira na temelju kvalifikacija predviđene u obavijesti u natječaju, jer su osvojili ukupan broj bodova koji je manji od praga od 16 bodova koji je povjerenstvo utvrdilo u prvoj etapi postupka odabira na temelju kvalifikacija.
            21. Pismom od 13. travnja 2011. I. Cruceru je obaviještena da se njezino ime ne nalazi na popisu kandidata koji mogu pristupiti testiranjima u centru za procjenu jer je u dvije etape odabira na temelju kvalifikacija osvojila samo 27 bodova, odnosno manje od 34 boda koliko je dodijeljeno posljednjem kandidatu pozvanom u centar za procjenu.
            22. Dana 20. travnja 2011., s obzirom na to da je EPSO zaključio da u povjerenstvu za odabir ima više stalnih članova nego što je potrebno, D. Rapacciuolo prihvatio je da se iz njega povuče.
            23. Dana 29. travnja 2011. EPSO je imenovao „dodatne nestalne članove povjerenstva za odabir“, odnosno redovne članove koje imenuje odbor osoblja, G. Groppija i N. Pipiliagkasa, te nadomjesne članove koje imenuje odbor osoblja, M. Roberta i J. Pereza Escanillu. Prema Komisiji, ta imenovanja su uslijedila nakon odustanka D. Rapacciuola, F. J. Alvareza Hidalga kao i M. F. Negru i P. Stendere‑Bzdele.
            24. Dana 25. svibnja 2011., nakon odustanka J. Pereza Escanille, kao nadomjesni član kojeg imenuje odbor osoblja imenovan je I. Sotirchos.
            25. Dana 27. svibnja 2011. objavljen je popis članova povjerenstva za odabir.
            26. Tužitelji, osim A. Kalameesa i M. Załęske, podnijeli su zahtjeve za preispitivanje odluka povjerenstva za odabir na natječaju kojima se njihove prijave odbijaju. Svi su zahtjevi bili odbijeni.
            27. Svaki od tužitelja podnio je žalbu, utemeljenu na članku 90. stavku 2. Pravilnika, protiv odluke povjerenstva za odabir o odbijanju njihove prijave. Tijelo za imenovanje (u daljnjem tekstu: AIPN) odbilo je žalbe odlukama donesenima između 9. i 25. studenoga 2011.
            Postupak i zahtjev stranaka
            28. U predmetu F‑23/12 tužitelji od Službeničkog suda zahtijevaju da:
            – prije nego što donese presudu odredi Komisiji da predoči sve zapisnike sa sastanaka načelnika odjela EPSO‑a o natječaju EPSO/AD/204/10 i sve zapisnike sa sastanaka povjerenstva za odabir, koji su se održali između 9. prosinca 2010. i 27. svibnja 2011.,
            – poništi odluke povjerenstva za odabir o odbijanju njihovih prijava,
            – naloži Komisiji snošenje troškova.
            29. U predmetu F‑30/12 tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:
            – naloži spajanje tog predmeta s predmetom F‑23/12, Glantenay i dr./Komisija, zbog njihove povezanosti,
            – prije nego što donese presudu odredi Komisiji da predoči sve zapisnike sa sastanaka načelnika odjela EPSO‑a o natječaju EPSO/AD/204/10 i sve zapisnike sa sastanaka povjerenstva za odabir u vezi s natječajem EPSO/AD/204/10, koji su se održali između 9. prosinca 2010. i 27. svibnja 2011.,
            – poništi odluku povjerenstva za odabir o odbijanju njegove prijave,
            – naloži Komisiji snošenje troškova.
            30. Rješenjem predsjednika drugog vijeća Službeničkog suda od 22. svibnja 2012., predmeti F‑23/12 i F‑30/12 spojeni su za potrebe pisanog i usmenog postupka te odluke kojom se završava postupak.
            31. Komisija je podnijela jedinstveni odgovor na tužbu za oba predmeta. U tom odgovoru od Službeničkog suda zahtijeva da:
            – djelomično odbaci tužbu kao očito nedopuštenu, a djelomično je odbije kao u potpunosti pravno neosnovanu,
            – naloži tužiteljima snošenje troškova.
            32. Tužitelji su tijekom rasprave u odgovoru na pitanje Službeničkog suda naveli da žele iznijeti novi dio zahtjeva kojemu je cilj poništenje cjelokupnih rezultata natječaja ili barem proširiti svoj zahtjev, s obzirom na to da je takav zahtjev već bio spomenut u njihovim tužbama.
            Mjere prije donošenja presude
            33. Svojim tužbama tužitelji od Službeničkog suda zahtijevaju da, prije nego što donese presudu, odredi Komisiji da predoči sve zapisnike sa sastanaka načelnika odjela EPSO‑a o natječaju EPSO/AD/204/10 i sve zapisnike sa sastanaka povjerenstva za odabir, koji su se održali između 9. prosinca 2010. i 27. svibnja 2011. Međutim, uzimajući u obzir privitke koje su stranke priložile svojim podnescima i s obzirom na to da su mjere upravljanja postupkom bile određene, Službenički sud smatra da je stvar dovoljno razjašnjena za odlučivanje o tužbi pa odlučuje da nije potrebno usvojiti ovaj zahtjev tužitelja.
            Zahtjev za poništenje cjelokupnih rezultata natječaja
            34. Valja utvrditi da se sukladno članku 35. Poslovnika, jedino zahtjev iz tužbe kojom se pokreće postupak može uzeti u obzir i da, slijedom toga, stranka u načelu ne može tijekom postupka iznijeti novi zahtjev ili proširiti predmet postojećeg zahtjeva, a da se pritom ne izmijeni predmet spora (u tom smislu vidjeti presudu Suda od 8. srpnja 1965., Krawczynski/Komisija, 83/63). Tužitelju se može dopustiti da prilagodi svoj zahtjev samo ako postoji novi element koji može imati utjecaj na predmet tužbe, kao što je osobito donošenje akta koji ukida ili zamjenjuje osporavani akt tijekom postupka (u tom smislu vidjeti presudu Suda od 3. ožujka 1982., Alpha Steel/Komisija, 14/81, t. 8.).
            35. U ovom slučaju, valja navesti da, iako su tužitelji tijekom izlaganja svojih tužbenih razloga u svojoj tužbi napomenuli da im se čini potrebnim dovesti u pitanje cjelokupne rezultate natječaja, iz toga se, suprotno onome što tvrde, ne može zaključiti da su time u svojim tužbama iznijeli zahtjeve za poništenje usmjerene protiv cjelokupnih rezultata natječaja.
            36. Slijedom toga i uzimajući u obzir da je stalna sudska praksa da predmet spora mora biti dovoljno jasan i precizan kako bi tuženik mogao pripremiti svoju obranu (rješenje Službeničkog suda od 28. rujna 2011., Kyriazi/Komisija, F‑66/06, t. 42.), treba smatrati da su zahtjevi za poništenje cjelokupnih rezultata natječaja po prvi puta postavljeni tijekom rasprave. Također, s obzirom na to da njihovo zakašnjelo izlaganje tijekom postupka nije motivirano pojavljivanjem novog elementa koji može imati utjecaj na predmet tužbe, te zahtjeve treba odbaciti kao nedopuštene.
            Zahtjevi za poništenje odluka povjerenstva za odabir o odbijanju prijava tužitelja
            37. U prilog osnovanosti svojih zahtjeva usmjerenih protiv odluka povjerenstva za odabir o odbijanju njihovih prijava (u daljnjem tekstu: osporavane odluke), tužitelji formalno iznose tri tužbena razloga, koje temelje na:
            – „bitnoj povredi postupka, povezanoj s mogućim zakašnjelim datumom osnivanja povjerenstva za odabir […] i značajnih promjena u njegovom sastavu u međuvremenu“,
            – „prigovoru protupravnosti, povredi članaka 27. i 29. [stavka 1.] Statuta, članka 5. priloga III. Statutu i točke IV.1.b) ab initio obavijesti o natječaju [te na] posljedičnoj očitoj pogrešci u ocjeni,
            – „povredi načela jednakog postupanja prema kandidatima tijekom odabira na temelju kvalifikacija“.
            38. Potrebno je navesti da u pogledu prvog žalbenog razloga tužitelji iznose tri prigovora kojima je zajedničko to da se odnose na pravila o sastavu i funkcioniranju povjerenstva za odabir na natječaju. Slijedom toga, prvi tužbeni razlog treba shvatiti tako da se temelji ne samo na postupovnoj pogrešci, već, i šire od toga, na povredi pravila o osnivanju i funkcioniranju povjerenstva za odabir.
            39. Što se tiče drugog i trećeg tužbenog razloga, iz podnesaka tužiteljâ proizlazi da, osim prigovora koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni, te tužbene razloge treba shvatiti na način da se temelje na protupravnosti obavijesti o natječaju. Naime, argumentacija koju su razvili tužitelji u prilog osnovanosti tih dvaju tužbenih razloga u biti teži ka osporavanju zakonitosti obavijesti o natječaju, u dijelu u kojem on u prvoj etapi odabira na temelju kvalifikacija predviđa eliminiranje kandidata samo na osnovi broja potvrdnih odgovora danih u prvom dijelu devet pitanja predviđenih u kartici „Procjenitelj talenata“ obrasca za prijavu, a da pritom povjerenstvo ne kontrolira istinitost tih izjava i ne utvrđuje relevantnost njihovih diploma i profesionalnih kvalifikacija. Osim toga, tužitelji su u odgovoru na pitanje Službeničkog suda potvrdili da su drugi i treći tužbeni razlog zapravo jedan razlog, koji se temelji na protupravnosti obavijesti o natječaju.
            40. Konačno, potrebno je navesti da su tužitelji tijekom rasprave iznijeli novi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obavijesti u natječaju u tome što, iako je navedena obavijest prema njihovom mišljenju predviđala da povjerenstvo za odabir mora izabrati 360 kandidata za sudjelovanje u drugom dijelu postupka odabira na temelju kvalifikacija, ono ih je izabralo samo 316. Stoga i s obzirom na kontekst ovog predmeta taj će se tužbeni razlog ispitati prije onog koji se temelji na protupravnosti obavijesti o natječaju.
            41. Iz prethodnih razmatranja proizlazi da tužbene razloge koje su tužitelji iznijeli u prilog osnovanosti svojih očitovanja o poništenju treba shvatiti kao da se temelje na:
            – povredi pravila o osnivanju i funkcioniranju povjerenstva za odabir,
            – očitoj pogrešci u ocjeni,
            – povredi odredaba obavijesti o natječaju,
            – protupravnosti obavijesti o natječaju.
            Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravila o osnivanju i funkcioniranju povjerenstva za odabir
            42. Kao prvo, tužitelji navode da povjerenstvo za odabir nije bilo osnovano na početku odabira na temelju kvalifikacija ni kad se odlučivalo o ponderu kriterija za odabir.
            43. U tom pogledu valja navesti da, iako povjerenstvo za odabir zaduženo za procjenu kandidata na natječaju nužno mora biti osnovano prije početka odabira kandidata na temelju kvalifikacija, treba ga smatrati osnovanim kad je AIPN po prvi put imenovao sve članove. Naime, iako se sastav navedenog povjerenstva može mijenjati uslijed ostavke nekih njegovih članova, ta okolnost ne može imati retroaktivni učinak na dan otkad se to povjerenstvo treba smatrati osnovanim.
            44. U ovom slučaju, iz spisa predmeta proizlazi da je AIPN po prvi put imenovao sve članove povjerenstva za odabir 14. prosinca 2010. Međutim, ponder kriterija za odabir utvrđen je tijekom pripremnih sastanaka pa se postupak odabira na temelju kvalifikacija odvijao između 3. ožujka i 14. travnja 2011. Slijedom toga, prvi prigovor tužiteljâ iznesen u prilog osnovanosti prvog tužbenog razloga treba odbiti jer mu nedostaje činjenična osnova.
            45. Kao drugo, tužitelji prigovaraju EPSO‑u da je prekasno objavio konačni sastav povjerenstva za odabir jer je objavljen nakon što je povjerenstvo već donijelo osporavane odluke.
            46. U vezi s tim treba navesti da, pretpostavivši da je AIPN imao obvezu objaviti sastav svakog povjerenstva za odabir na natječaju prije početka testiranja, poštovanje te obveze ne predstavlja osnovni preduvjet zbog čijeg izostanka odluke povjerenstva za odabir ne bi bile valjane, s obzirom na to da nije takve prirode da ima utjecaj na navedene odluke ili da lišava kandidate nekog jamstva. S jedne strane, poznavanje identiteta članova povjerenstva za odabir na natječaju nije takve prirode da utječe na šanse kandidata za uspjeh, jer se odabir kandidata vrši s obzirom na kriterije utvrđene u obavijesti u natječaju, a ne s obzirom na identitet članova navedenog povjerenstva za odabir. S druge strane, iako objava popisa članova povjerenstva za odabir na natječaju ima za cilj omogućiti kandidatima da osiguraju nepostojanje sukoba interesa u odnosu na jednog ili drugog člana povjerenstva pred kojim se predstavljaju, tužitelji ne tvrde da je takav sukob interesa postojao u ovom slučaju. Nadalje, zakašnjela objava popisa članova povjerenstva za odabir na natječaju ne može, općenito gledajući, uskratiti kandidatima jamstva, s obzirom na to da se oni uvijek mogu pozvati na eventualni sukob interesa u kasnijem pravnom sredstvu upravljenom protiv odluke navedenog povjerenstva da ih ne uključi u popis uspješnih kandidata.
            47. Za odbijanje drugog prigovora svakako je dovoljno navesti da ni iz Pravilnika o osoblju ni iz obavijesti o natječaju ne proizlazi da je EPSO u ovom slučaju imao obvezu objaviti sastav povjerenstva za odabir.
            48. Kao treće, tužitelji tvrde da tijekom odabira na temelju kvalifikacija sastav povjerenstva za odabir nije imao dovoljan broj članova ili da barem nije bio dovoljno stabilan.
            49. U tom pogledu, iako je bilo presuđeno da je, kako bi se tijekom usmenog ispita kandidatima zajamčila dosljednost i objektivnost ocjenjivanja te s obzirom na uspoređujući karakter natječaja, potrebna prisutnost svih članova povjerenstva ili barem održavanje određene stabilnosti u sastavu povjerenstva za odabir (osobito vidjeti presude Službeničkog suda od 29. rujna 2010., Brune/Komisija, F‑5/08, t. 41. i Honnefelder/Komisija, F‑41/08, t. 36.), valja naglasiti da, što se tiče pisanih ispita, održavanje takve stabilnosti nije nužno da bi se osiguralo poštovanje načelâ jednakog postupanja. Naime, član povjerenstva za odabir koji nije bio prisutan kad su ostali članovi povjerenstva pregledavali test kandidata može, ako smatra potrebnim, naknadno pregledati taj test kako bi ga usporedio s ostalima te tako aktivno sudjelovati u njegovoj procjeni (u tom smislu vidjeti presudu Prvostupanjskog suda od 26. siječnja 2005., Roccato/Komisija, T‑267/03, t. 38.).
            50. Uzimajući u obzir da su u ovom slučaju elektronički obrasci za prijavu mogli, po potrebi, biti naknadno pregledani od strane jednog od članova povjerenstva za odabir koji je bio odsutan kad su ih njegovi kolege pregledavali, valja utvrditi da nije bilo potrebno održavati određenu stabilnost u sastavu povjerenstva za odabir, kao što je potrebno za usmene ispite. Posljedično, treći prigovor koji su tužitelji iznijeli u prilog osnovanosti prvog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
            51. Iz prethodnog navedenog proizlazi da u potpunosti treba odbiti prvi tužbeni razlog.
            Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni
            52. Potrebno je podsjetiti da, na temelju članka 35. stavka 1. točke (e) Poslovnika, tužba mora sadržavati prikaz činjeničnih i pravnih razloga i argumenata na kojima se temelji. Naime, kako bi se zajamčila pravna sigurnost i pravilno funkcioniranje pravosuđa potrebno je, da bi prigovor bio dopušten, da bitni činjenični i pravni navodi, na koje se tužitelj poziva, na dosljedan i razumljiv način proizlaze iz teksta same tužbe kako bi tuženik mogao pripremiti svoju obranu i kako bi Službenički sud mogao u tom slučaju odlučiti o tužbi bez drugih informacija (presuda Službeničkog suda od 10. studenoga 2011., Merhzaoui/Vijeće, F‑18/09, t. 43.). Međutim, u ovom slučaju, iako ističu očitu pogrešku u ocjeni, tužitelji ipak ne pojašnjavaju u kojem je pogledu autor osporavanih odluka, odnosno povjerenstvo za odabir, stvorilo takvu materijalnu protupravnost. Stoga drugi tužbeni razlog treba odbaciti kao nedopušten jer ne sadrži dostatno pojašnjenje.
            Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obavijesti o natječaju
            53. Tužitelji su tijekom rasprave iznijeli novi tužbeni razlog koji se temelji na tome da povjerenstvo za odabir nije poštovalo obavijest o natječaju time što je u drugu etapu postupka odabira pozvalo samo 316 kandidata, dok je prema navedenoj obavijesti taj broj trebao biti 360.
            54. Najprije treba podsjetiti da je, na temelju članka 43. stavka 1. Poslovnika, nakon prve razmjene podnesaka zabranjeno iznositi nove razloge, osim ako se ne temelje na pravnim ili činjeničnim pitanjima za koja se saznalo tijekom postupka (gore navedena presuda Merhzaoui/Vijeće, t. 36.). Uzimajući u obzir da u ovom slučaju tužitelji zasnivaju svoj tužbeni razlog na navodu koji je iznesen tijekom postupka, tj. da je samo 316 kandidata moglo pristupiti drugoj etapi postupka odabira na temelju kvalifikacija, ovaj tužbeni razlog treba smatrati dopuštenim.
            55. Što se tiče osnovanosti tužbenog razloga, treba navesti da, s jedne strane, iako predviđa da tijekom druge etape odabira na temelju kvalifikacija broj ispitanih spisa odgovara trostrukom broju kandidata pozvanih u centar za procjenu, obavijest o natječaju pojašnjava da taj broj nije obvezujuć, već da mu mora „približno“ odgovarati. S druge strane, iz navedene obavijesti izričito proizlazi da broj kandidata koji se pozivaju u centar za procjenu kandidata „odgovara broju koji je najviše tri puta veći od traženog broja uspješnih kandidata“ navedenog u obavijesti u natječaju. Stoga, uzimajući u obzir da broj dosjea ispitanih u drugoj etapi postupka odabira na temelju kvalifikacija ovisi o broju kandidata koji mogu biti pozvani u centar za procjenu, jasno je da se u obavijesti u natječaju implicitno, ali nužno, namjeravalo odrediti broj dosjea koji će se ispitati tijekom druge etape postupka odabira, a koji nije obvezujuć.
            56. Ovo utvrđenje je pored toga poduprto činjenicom da je postupak odabira na temelju kvalifikacija zamišljen tako da broj kandidata koji mogu pristupiti drugoj etapi postupka odabira na temelju kvalifikacija ovisi o pragu koji ne može biti određen na precizan način sve dok nisu poznati svi kandidati jer se taj prag određuje prema njihovom broju i broju bodova koje dobiju za svoje odgovore u prvom dijelu svakog pitanja postavljenog u kartici „Procjenitelj talenata“ u elektroničkom obrascu za prijavu.
            57. Stoga treći tužbeni razlog treba odbiti kao neosnovan.
            Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na protupravnosti obavijesti o natječaju
            – Argumenti stranaka
            58. Tužitelji u biti tvrde da su odredbe obavijesti o natječaju koje se odnose na prvu etapu postupka odabira na temelju kvalifikacija protupravne jer uključuju eliminiranje kandidata samo na osnovi broja potvrdnih odgovora danih u kartici „Procjenitelj talenata“ elektroničkog obrasca za prijavu. Eliminiranje kandidata a da povjerenstvo za odabir stvarno ne pregleda njihove kvalifikacije i diplome protivno je, kao prvo, članku 27. Pravilnika koji propisuje da je cilj natječaja zaposliti najsposobnije i najučinkovitije kandidate, kao i članku 5. Priloga III. Pravilniku koji predviđa da povjerenstvo za odabir na natječaju mora stvarno pregledati kvalifikacije kandidata; kao drugo, podjeli nadležnosti između AIPN‑a i povjerenstva za odabir na natječaju, kao što to proizlazi iz Priloga III. Pravilniku; i treće, načelu jednakog postupanja, u tome što sporne odredbe obavijesti o natječaju dovode do toga da su nakon prve etape eliminirani kandidati s istim diplomama i istim iskustvom kao drugi kandidati koji mogu pristupiti drugoj etapi, samo zbog činjenice što se zbog nedostatka jasnoće mogli zaključiti da ne udovoljavaju traženim uvjetima.
            59. Pored toga, tužitelji smatraju da kriterijima odabira na kojima se temelje navedena pitanje nedostaje jasnoće. Naime, elektronički obrazac za prijavu u verziji na engleskom jeziku koristi pojam „master“ [magisterij], dok u verziji na francuskom jeziku upućuje na izraz „maîtrise“ [magisterij ili vještina]. Nadalje, navedeni obrazac koristi pojmove „enseignement“ [poučavanje] i „publications“ [objave], koji su dvosmisleni.
            60. Komisija u odgovoru smatra da je ovaj tužbeni razlog u potpunosti nedopušten zato što tužitelji, s obzirom na to da nisu osporavali obavijest o natječaju tužbom podnesenom u propisanom roku, ne mogu više dovesti u pitanje zakonitost obavijesti. Komisija smatra da je prigovor u vezi s povredom podjele nadležnosti između povjerenstva za odabir i AIPN‑a također nedopušten jer ga tužitelji nisu iznijeli u predsudskom dijelu postupka. Naime, u svojim su pritužbama tužitelji iznijeli jedino prigovore o materijalnoj zakonitosti osporavanih odluka, bez prigovora o postupovnoj zakonitosti navedenih odluka, što je kategorija kojoj pripada sporni prigovor jer se odnosi na nadležnost povjerenstva za odabir.
            61. U vezi s meritumom, Komisija podsjeća, što se tiče navoda da je korištena metoda odabira protivna članku 27. Pravilnika, da ona raspolaže širokom diskrecijskom ovlasti za odlučivanje o načinima organizacije natječaja. Komisija smatra da je eliminiranje određenih kandidata na osnovi broja potvrdnih odgovora danih na pitanja o diplomama i profesionalnom iskustvu prikladna metoda odabira, s obzirom na to da omogućuje ciljano biranje kandidata, i to u vrlo specifičnom području. Nadalje, korištenje te metode bilo je nužno u ovom slučaju jer, uzevši u obzir povećan broj kandidata prijavljenih na natječaj, od povjerenstva za odabir se nije moglo zahtijevati da na samom početku postupka odabira pregleda sve prijave. Dakako da je taj postupak odabira u biti uključivao rizik da će neki od najboljih kandidata biti eliminirani, ako nisu potvrdno odgovorili na određena pitanja iako su ispunjavali tražene uvjete. Međutim, prema mišljenju Komisije, kandidati su bili u najboljem položaju da ocijene trebaju li na određena pitanja odgovoriti potvrdno, uzimajući u obzir da je u svakom slučaju na njima bilo da fleksibilno protumače pitanja, kao i svoje diplome i profesionalno iskustvo. Što se tiče okolnosti da povjerenstvo za odabir kontrolira relevantnost izjava kandidata tek tijekom druge etape odabira na temelju kvalifikacija, Komisija smatra da takva okolnost nema utjecaja na zakonitost metode odabira jer i dalje stoji da, zahvaljujući navedenoj kontroli, osoba koja je pogrešno potvrdno odgovorila na neka pitanja nije mogla očekivati da će biti pozvana u centar za procjenu. Što se tiče argumenata tužitelja u vezi s izvršavanjem nadležnosti povjerenstva za odabir, Komisija naglašava da je povjerenstvo za odabir donijelo osporavane odluke i da je ono izvršilo svoju nadležnost odlučivši o ponderu pitanja i dodijelivši bodove odgovorima koje su dali kandidati.
            62. Što se tiče navoda tužiteljâ o eventualnom nepoštovanju načela jednakog postupanja, Komisija ističe da je taj prigovor neosnovan s obzirom na to da, za razliku od kandidata koji su mogli pristupiti drugoj etapi, tužitelji ne ispunjavaju za to tražene uvjete.
            63. U vezi s nedostatkom jasnoće određenih kriterija, Komisija osporava da su kriteriji bili dvosmisleni. Naime, iako elektronički obrazac za prijavu u verziji na francuskom jeziku koristi izraz „maîtrise“ [magisterij ili vještina], prilikom čitanja obavijesti o natječaju nije moglo doći do dvosmislenog shvaćanja činjenice da se taj izraz odnosi na specijalističku diplomu po završetku postdiplomskog studija. Isto vrijedi i za izraz „enseignement“ [poučavanje]. Naime, tužitelji su iz okolnosti da elektronički obrazac za prijavu ne pojašnjava da to poučavanje mora biti akademsko, dok je to pojašnjenje postojalo za iskustvo u smislu istraživanja, mogli zaključiti da poučavanje nije nužno ograničeno na područje sveučilištâ. Što se tiče kriterija u vezi s objavama, tužitelji nisu objasnili u čemu se sastoji zabuna u tom pogledu.
            64. Konačno, Komisija smatra da se, čak pretpostavivši da je obavijest o natječaju protupravna, osporavane odluke ne bi mogle poništiti jer postupovna nepravilnost na koju se odnosi ovaj prigovor nezakonitosti ne može utjecati na pravilnost tih odluka, osim ako se utvrdi da bi bez te nepravilnosti navedene odluke mogle biti drukčijeg sadržaja. Međutim, u ovom slučaju tužitelji nisu pokazali da bi im bilo dopušteno pristupiti drugoj etapi odabira na temelju kvalifikacija da je povjerenstvo za odabir stvarno pregledalo njihove dosjee.
            – Ocjena Službeničkog suda
            65. Što se tiče, najprije, prigovora nedopuštenosti koji je iznijela Komisija u pogledu svih tužbenih razloga i prema kojemu tužitelji nisu osporavali obavijest o natječaju u propisanim rokovima, za odbijanje tog prigovora dovoljno je podsjetiti da se tužitelj ima pravo u tužbi protiv odluke povjerenstva za odabir na natječaju pozivati na svaku nepravilnost koja se pojavila tijekom odvijanja natječaja, uključujući i onu čije se podrijetlo može naći u samom tekstu obavijesti o natječaju (u tom smislu vidjeti presudu Suda od 11. kolovoza 1995., Komisija/Noonan, C 448/93, t. 17.). Naime, sve dok povjerenstvo za odabir nije odbilo prijave tužitelja, njihov pravni interes za podnošenje tužbe protiv obavijesti o natječaju bio je neizvjestan, tako da im se ne može staviti na teret što nisu osporavali navedenu obavijest u rokovima predviđenim u člancima 90. i 91. Pravilnika.
            66. Nadalje, što se tiče prigovora nedopuštenosti upravljenog protiv prigovora koji se temelji na tome da u prvoj etapi odabira na temelju kvalifikacija nisu bila poštovana pravila o podjeli nadležnosti između povjerenstva za odabir i AIPN‑a, valja naglasiti da pravilo o usklađenosti zabranjuje da tužba izmijeni razlog pritužbe, dok se pojam „razlog“ treba tumačiti u širem smislu. Što se tiče očitovanja o poništenju, pod pojmom „razlog spora“ valja podrazumijevati tužiteljevo osporavanje materijalne zakonitosti osporavanog akta ili, alternativno, osporavanje njegove postupovne zakonitosti (vidjeti osobito presudu Službeničkog suda od 1. srpnja 2010., Mandt/Parlament, F‑45/07, str. 119.).
            67. U tom pogledu, Komisija smatra da je gore navedeni prigovor nedopušten oslanjajući se na premisu da se taj prigovor odnosi na problem nenadležnosti autora akta i da je zbog toga srodan pogrešci postupovne zakonitosti, dok su pogreške koje su naveli tužitelji u svojim pritužbama srodne samo pogreškama materijalne zakonitosti.
            68. Međutim, potrebno je utvrditi da je premisa na kojoj Komisija temelji svoje obrazloženje pogrešna. Naime, tužitelji nikako ne osporavaju nadležnost povjerenstva za odabir na natječaju za donošenje osporavanih odluka, već u biti smatraju da AIPN nije mogao propisati metodu odabira utemeljenu samo na broju potvrdnih odgovora koje su kandidati dali na pitanja o svojim kvalifikacijama i profesionalnom iskustvu, bez propisivanja da povjerenstvo za odabir stvarno ispita relevantnost navedenih kvalifikacija i profesionalnog iskustva. Tako sagledan, jasno je da se prigovor tužitelja odnosio na materijalnu, a ne na postupovnu zakonitost osporavanih odluka. Slijedom toga, prigovor nedopuštenosti na koji se poziva Komisija može se odbiti jer je jasno da su se tužitelji u svojim pritužbama pozvali barem na pogrešku materijalne zakonitosti, a da pritom nije potrebno ispitati iznosi li svaka od pritužaba prigovor o postupovnoj zakonitosti osporavanih odluka.
            69. Što se tiče osnovanosti tužbenog razloga, potrebno je podsjetiti da je cilj organizacije natječaja popuniti slobodna radna mjesta u institucijama i da je dakle, kao što proizlazi iz članka 4. Priloga III. Pravilniku, na AIPN‑u da sastavi obavijest o natječaju i u tu svrhu odluči o najprikladnijoj metodi odabira kandidata, s obzirom na kriterije povezane s radnim mjestom koje treba popuniti i, općenitije, na interes službe (vidjeti presudu Prvostupanjskog suda od 27. rujna 2006., Blackler/Parlament, T‑420/04, t. 45.).
            70. Međutim, valja naglasiti da je AIPN‑ovo korištenje te diskrecijske ovlasti, neovisno o tome koliki se broj osoba može prijaviti na natječaj u pitanju, nužno ograničeno odredbama na snazi i općim načelima prava. Slijedi da metoda koju AIPN izabere mora, kao prvo, ići za zapošljavanjem najsposobnijih i najučinkovitijih kandidata, sukladno članku 27. Pravilnika, kao drugo, sukladno članku 5. Priloga III. Pravilniku, dodijeliti neovisnom povjerenstvu za odabir zadaću ocjene, pojedinačno, odgovaraju li podnesene diplome ili profesionalno iskustvo kandidata razini koju zahtijevaju Pravilnik i obavijest o natječaju (gore navedena presuda Blackler/Parlament, t. 23.) te, kao treće, uspjeti dosljedno i objektivno odabrati kandidate.
            71. U ovom slučaju valja navesti da se metoda odabira na temelju kvalifikacija koju je AIPN uključio u obavijest o natječaju tijekom prve etape sastojala u ispitivanju kandidata putem upitnika smatraju li oni da zadovoljavaju sve uvjete u vezi sa svojim obrazovanjem i profesionalnim iskustvom, a zatim, s obzirom na odgovore svih kandidata, u tome da se utvrdi prag ispod kojeg će biti eliminirani oni kandidati koji nakon pondera nemaju dovoljan broj potvrdnih odgovora, uračunatih u obliku bodova. Službenički sud smatra da je tako zamišljena metoda protivna odredbama Pravilnika, kao i općim načelima koja uređuju natječaje.
            72. Naime, iz članka 5. alineja 1. i 3. Priloga III. Pravilniku proizlazi da je u slučaju odabira na temelju kvalifikacija na povjerenstvu za odabir da ocijeni odgovaraju li diplome i iskustva kandidata uvjetima određenima u obavijesti o natječaju (u tom smislu vidjeti presude Općeg suda Europske unije od 14. prosinca 2011., Komisija/Pachtitis, T‑361/10 P, t. 43., i Komisija/Vicente Carbajosa i dr., T‑6/11 P, t. 58.). Međutim, metoda odabira koja uređuje prvu etapu povjerenstvu za odabir dodjeljuje jedino zadaću utvrđivanja pondera za svako pitanje, zatim uračunavanja broja bodova koje je dobio svaki kandidat te naposljetku, utvrđivanja s obzirom na broj osoba koje se još uvijek natječu u toj prvoj etapi i broja bodova koji su osvojile, bodovnog praga koji treba dosegnuti kako bi se moglo pristupiti drugoj etapi postupka odabira na temelju kvalifikacija.
            73. S druge pak strane, ta metoda odabira ne predviđa nikakvu kontrolu povjerenstva za odabir što se tiče relevantnosti diploma i profesionalnih kvalifikacija kandidata. Takva metoda nužno podrazumijeva da ti kandidati nisu izabrani s obzirom na relevantnost svojih diploma ili profesionalnog iskustva, već s obzirom na ideju da ih imaju, što ne predstavlja dovoljno objektivan čimbenik koji bi jamčio odabir najboljih kandidata i dosljednost provedenog odabira.
            74. Štoviše, potrebno je navesti da prema metodi odabira koju je EPSO koristio u ovom slučaju broj bodova koji je kandidat morao dobiti da bi njegov dosje bio ispitan tijekom druge etape ovisio je o broju bodova drugih kandidata. Stoga je kandidat mogao biti eliminiran samo zato što su drugi kandidati potvrdno odgovorili na određena pitanja nakon što su protumačili postavljene kriterije na način koji im veoma ide u korist, pogrešno shvatili pitanja ili pogrešno ocijenili važnost svojih diploma ili profesionalnog iskustva, s obzirom na to da je svako pitanje zahtijevalo vrlo subjektivnu procjenu od strane kandidata što se tiče relevantnosti njegovih diploma i profesionalnog iskustva (vidjeti osobito, što se tiče osjetljivih ocjena koje su katkad nužne za procjenu relevantnosti diplome ili profesionalnog iskustva, presudu Službeničkog suda od 24. travnja 2013, CB/Komisija, F‑73/11, t. 50. do 52.). U tom smislu također treba utvrditi da navedena metoda odabira u dovoljnoj mjeri ne jamči objektivnost i dosljednost ocjenjivanja.
            75. U vezi s tim valja naglasiti da se metoda odabira koju je u ovom slučaju koristio EPSO razlikuje od onih korištenih u drugim natječajima za koje je pokrenut sudski postupak i koji nisu bili poništeni. Naime, iako su u određenim natječajima prijave odbijene prije prvih testiranja iz razloga povezanih s relevantnosti navedenih diploma i profesionalnog iskustva, svejedno je u tim natječajima povjerenstvo za odabir donijelo odluke o odbijanju određenih kandidata nakon što je stvarno provjerilo relevantnost navedenih diploma i profesionalnog iskustva. Jasno je da u natječajima u kojima se istinitost navoda kandidata provjerava tek na kraju natječaja određeni kandidati također mogu dobiti pristup prvim testiranjima na temelju pogrešnih navoda, ali ipak treba naglasiti da u takvim natječajima broj kandidata koji mogu pristupiti prvim ispitivanjima nije ograničen, tako da eventualna pogreška ili prijevara tih kandidata može imati samo minimalan utjecaj na druge kandidate, za razliku od natječaja u ovom predmetu.
            76. Posljedično treba utvrditi da time što predviđaju eliminiranje određenih kandidata iz razloga što njihove diplome i profesionalno iskustvo nisu dovoljno relevantni, a da pritom povjerenstvo tu relevantnost nije stvarno provjerilo, odredbe obavijesti o natječaju u vezi s prvom etapom postupka odabira na temelju kvalifikacija neopravdano ograničavaju isključiva prava navedenog povjerenstva pa ih stoga treba smatrati protupravnima.
            77. S obzirom na to da su odluke o isključivanju prijava D. Bonagurija, M. Cecchetta, A. Gecsea, J. Glantenayja, B. Gorgola, A. Kalameesa i K. Skrobicha, kao i I. Venckunaite i M. Załęske, iz postupka natječaja donesene na temelju odredaba obavijesti o natječaju u vezi s prvom etapom postupka odabira na temelju kvalifikacija, treba ih poništiti. Naime, suprotno onome što tvrdi Komisija, protupravnost akta na temelju kojeg je donesena odluka kao posljedicu podrazumijeva protupravnost te odluke.
            78. Točno je da treba odbiti zahtjev za poništenje, ako je očito da će se u slučaju poništenja odluke nužno morati donijeti nova odluka istovjetna prvoj (presude od 4. veljače 2010., Wiame/Komisija, F‑15/08, t. 27. i, analogijom, od 29. rujna 2011., Bowles i dr./ESB, F‑114/10, t. 64.), ali se u ovom slučaju nema na temelju čega u pravno dostatnoj mjeri zaključiti da će se u slučaju poništenja osporavanih odluka nužno morati donijeti nove odluke istovjetne prvima. Naime, osobito uzimajući u obzir da je bodovni prag koji treba dostići utvrđen u odnosu na odgovore drugih kandidata, da je povjerenstvo za odabir ispitalo relevantnost diploma i profesionalnog iskustva svih kandidata, kao što je to trebao biti slučaj, ne može se isključiti da bi D. Bonagurio, M. Cecchetto, A. Gecse, J. Glantenay, B. Gorgol, A. Kalamees i K. Skrobich, kao i I. Venckunaite i M. Załęska, dobili broj bodova koji prelazi utvrđeni prag.
            79. Što se tiče I. Cruceru, potrebno je naglasiti da ona ne smatra da su protupravnost prve etape postupka odabira na temelju kvalifikacija ili nedostatak jasnoće određenih kriterija odabira imali utjecaj na njezine šanse za uspjeh u drugoj etapi postupka odabira na temelju kvalifikacija. Osim toga, kad je o tome priupitana u okviru mjera upravljanja postupkom, I. Cruceru je navela da se na nju odnosi jedino prvi tužbeni razlog, odnosno povreda pravila o osnivanju i funkcioniranju povjerenstva za odabir. Budući da je taj tužbeni razlog odbijen, potrebno je posljedično odbiti tužbu u pogledu I. Cruceru.
            80. U svakom slučaju, valja navesti da iako su određeni kandidati mogli pogreškom dati potvrdan odgovor na pitanja, a da pritom nisu zapravo ispunjavali predviđene uvjete, ta okolnost ne može imati utjecaj na šanse za uspjeh I. Cruceru, s obzirom na to da je tijekom druge etape povjerenstvo za odabir provjerilo relevantnost odgovora kandidata i tako moglo neutralizirati eventualne pogreške kandidatâ u vezi s tim. Suprotno tome, ako su kandidati zbog navodnog nedostatka jasnoće mogli negativno odgovoriti na određena pitanja, a da su pritom ispunjavali postavljene uvjete, ta okolnost mogla je samo smanjiti broj bodova koje su dobili drugi kandidati i tako sniziti bodovni prag potreban za poziv u centar za procjenu. Uzimajući u obzir da I. Cruceru ni u kojem dijelu svoje tužbe ni svoje pritužbe ne smatra da je taj nedostatak jasnoće utjecao na njezine vlastite odgovore, treba utvrditi da je taj navodni nedostatak jasnoće nije mogao staviti u nepovoljniji položaj.
            81. Iz prethodno navedenoga slijedi da je potrebno usvojiti tužbe D. Bonagurija, M. Cecchetta, A. Gecsea, J. Glantenayja, B. Gorgola, A. Kalameesa i K. Skrobicha, kao i I. Venckunaite i M. Załęske, a odbiti tužbu I. Cruceru.
            Troškovi
            82. Sukladno odredbama članka 87. stavka 1. Poslovnika, osim drugih odredaba Poglavlja 8. Odjeljka 2. navedenog Poslovnika, stranka koja ne uspije u postupku snosi troškove, ako je takav zahtjev postavljen. Sukladno stavku 2. istog članka Službenički sud može odlučiti da, kada je to pravično, stranka koja ne uspije u postupku ne snosi troškove, odnosno da ih snosi djelomično.
            83. Iz gore navedenih razloga proizlazi da je zahtjev tužiteljâ prihvaćen samo u pogledu D. Bonagurija, M. Cecchetta, A. Gecsea, J. Glantenayja, B. Gorgola, A. Kalameesa i K. Skrobicha, kao i I. Venckunaite i M. Załęske, a da je odbijen onaj što se tiče I. Cruceru. U tim uvjetima, valja naložiti Komisiji da snosi devet desetina vlastitih troškova kao i troškove D. Bonagurija, M. Cecchetta, A. Gecsea, J. Glantenayja, B. Gorgola, A. Kalameesa i K. Skrobicha, kao i I. Venckunaite i M. Załęske, te naložiti I. Cruceru da snosi vlastite troškove, kao i desetinu troškova Komisije.

            Operativni dio
            Slijedom navedenog,
            SLUŽBENIČKI SUD (drugo vijeće)
            proglašava i presuđuje:
            1. Poništavaju se odluke povjerenstva za odabir na otvorenom natječaju EPSO/AD/204/10 o isključivanju prijava D. Bonagurija, M. Cecchetta, A. Gecsea, J. Glantenayja, B. Gorgola, A. Kalameesa i K. Skrobicha, kao i I. Venckunaite i M. Załęske, iz postupka natječaja, bez njihovog ispitivanja u okviru druge etape odabira na temelju kvalifikacija predviđene u obavijesti u natječaju.
            2. Tužbe u predmetima F‑23/12 i F‑30/12 u preostalim se dijelovima odbijaju.
            3. Europska komisija snosi devet desetina vlastitih troškova te joj se nalaže snošenje troškova D. Bonagurija, M. Cecchetta, A. Gecsea, J. Glantenayja, B. Gorgola, A. Kalameesa i K. Skrobicha, kao i I. Venckunaite i M. Załęske.
            4. I. Cruceru snosi svoje troškove te joj se nalaže snošenje desetine troškova Europske komisije.


Presuda Suda (treće vijeće)
 14. travnja 2011.#Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW i Marc Janssens protiv Belgische Staat.#Zahtjevi za prethodnu odluku podnesene po Raad van State.#Spojeni predmeti C-42/10, C-45/10 i C-57/10.