title: predmet T-472/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 19. kolovoza 2019. – BASF protiv Komisije („Privremena pravna zaštita – Lijek – Odobrenje za stavljanje na tržište – Etilni esteri omega-3 kiselina – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/61

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 19. kolovoza 2019. – BASF protiv Komisije
      (predmet T-472/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Lijek - Odobrenje za stavljanje na tržište - Etilni esteri omega-3 kiselina - Nepostojanje hitnosti”)
      (2019/C 383/70)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: BASF AS (Oslo, Norveška) (zastupnici: E. Wright, A. Rusanov i H. Boland, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Haasbeek i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži određivanje privremenih mjera za suspenziju primjene Provedbene odluke Komisije od 6. lipnja 2019. koja se, u okviru članka 31. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, odnosi na odobrenja za stavljanje na tržište lijekova za humanu uporabu koji sadržavaju „etilne estere omega-3 kiselina” za oralnu uporabu u sekundarnoj prevenciji nakon srčanog udara [C(2019)4336 final].

         Izreka

                  1.

                     Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                     O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: predmet T-599/19: Tužba podnesena 5. rujna 2019. – EM protiv Parlamenta

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/63

      Tužba podnesena 5. rujna 2019. – EM protiv Parlamenta
      (predmet T-599/19)
      (2019/C 383/72)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: EM (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  poništi pobijanu odluku od 31. listopada 2018. koja je potvrđena odlukom o odbijanju prigovora tužitelja od 24. svibnja 2019.;

                  —

                  odredi naknadu imovinske štete do iznosa 165 000 eura i naknadu neimovinske štete procijenjene na iznos od 50 000 eura.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 1. i 31. Povelje o temeljnim pravima, povredi članka 12. i članka 12.a stavka 3. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, neizvršavanju dužnosti pružanja pomoći i zlouporabi ovlasti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze dobre uprave, povredi dužne pažnje i postojanju očite pogreške u ocjeni.


title: predmet T-603/19: Tužba podnesena 9. rujna 2019. – Helsingin Bussiliikenne protiv Komisije

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/64

      Tužba podnesena 9. rujna 2019. – Helsingin Bussiliikenne protiv Komisije
      (predmet T-603/19)
      (2019/C 383/73)
      Jezik postupka: finski

         Stranke

         Tužitelj: Helsingin Bussiliikenne Oy (Helsinki, Finska) (zastupnici: O. Hyvönen, odvjetnik, i N. Rosenlund, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi u cijelosti ili djelomično Odluku Komisije SA.33846 – (2015/C) (ex 2011/CP) od 28. lipnja 2019.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova sudskog postupka koji su nastali tužitelju, u punom iznosu uvećano za zakonske kamate.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: Komisija je povrijedila članak 108. stavak 2. UFEU-a i članak 6. stavak 1. Uredbe 2015/1589 te je pri ispitivanju počinila bitnu povredu postupka i povrijedila tužiteljeva prava obrane.

                              —

                              Tužitelju je trebala biti pružena prilika za saslušanje prije donošenja pobijane presude i u službenom istražnom postupku trebalo je od njega zatražiti očitovanje jer se u pobijanoj odluci navodi kao korisnik državne potpore i ta se odluka izravno odnosi na njega.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni

                              —

                              Komisija nije u dovoljnoj mjeri ispitala činjenično stanje i stoga je odluku donijela na temelju nepotpunih i netočnih saznanja.

                              —

                              Komisija je pogrešno ocijenila barem spojivost s tržištem, svrhu i ekonomsku logiku kupovne cijene za prijenos imovine poduzetnika.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: obrazloženje pobijane odluke ne ispunjava zahtjeve iz članka 296. UFEU-a i sudske prakse donesene o tom pitanju.

                              —

                              To se osobito odnosi na obrazloženje spojivosti kupovne cijene imovine društva HelB s tržištem.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: pobijanom odlukom povređuju se opća načela prava Unije, osobito načelo legitimnih očekivanja i načelo proporcionalnosti.

                              —

                              Tužitelj je mogao legitimno očekivati da će se Komisijina istraga odnositi samo na postupke i osobe koje su navedene u odluci o pokretanju službenog istražnog postupka i da će Komisija, ako se istraga proširi na prijenos imovine poduzetnika ili tužitelja, proširiti odluku o službenom istražnom postupku i saslušati tužitelja.

                              —

                              Obveza povrata prvotnog primatelja potpore u svakom slučaju se protivi načelu proporcionalnosti u mjeri u kojoj premašuje stvarno plaćenu kupovnu cijenu za prijenos imovine poduzetnika, a u odnosu na tužitelja u mjeri u kojoj premašuje razliku između navodne niske kupovne cijene i tržišne vrijednosti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog: u pobijanoj presudi očito je pogrešno primijenjen članak 107. stavak 1. UEU-a.

                              —

                              Mjere navedene u Komisijinoj odluci ne sadržavaju zabranjenu državnu potporu.

                              —

                              Nijedna od mjera koje je Komisija smatrala zabranjenim državnim potporama ne odnosi se na tužitelja.


title: predmet T-605/19: Tužba podnesena 9. rujna 2019. – EP protiv Komisije

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/65

      Tužba podnesena 9. rujna 2019. – EP protiv Komisije
      (predmet T-605/19)
      (2019/C 383/74)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: EP (zastupnik: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku da se tužitelja ne promakne u razred AD9 u postupku promaknuća za 2018.;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnom obrazloženju navedenom u odgovoru na odbijanje prigovora, posebno u pogledu činjenice da je zajednički odbor za promaknuća preporučio tužiteljevo promaknuće.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na kršenju članka 45. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) od strane tijela za imenovanje zbog toga što nije provelo stvarno usporedno ispitivanje zasluga svih dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni koje su u svakom slučaju sadržane u pobijanoj odluci s obzirom na dostupno obrazloženje navedene odluke.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 24.b Pravilnika i prvog članka šestog stavka Priloga II. Pravilniku u pogledu toga što je tužitelj kažnjen zbog dužnosti koje obavlja u okviru zastupanja osoblja.


title: predmet T-627/19: Tužba podnesena 20. rujna 2019. – Shindler i dr. protiv Komisije

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/66

      Tužba podnesena 20. rujna 2019. – Shindler i dr. protiv Komisije
      (predmet T-627/19)
      (2019/C 383/75)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italija) i pet drugih tužitelja (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi izričito odbijanje Europske Komisije od 13. rujna 2019. da utvrdi propust;

                  —

                  utvrdi i presudi da je Europska Komisija nezakonito propustila donijeti:

                              —

                              s jedne strane, odluke o zaštiti građanstva Unije britanskih tužitelja koji imaju privatni i obiteljski život u drugim državama članicama Europske unije i koji nisu imali pravo glasa kod odlučivanja o izlasku njihove države podrijetla iz Europske unije samo zbog ostvarivanja slobode kretanja (15 year-rule) i to neovisno o tome postoji li sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije ili ne;

                              —

                              s druge strane, obvezujuće odluke koja bi se na jednak način primjenjivala u drugih 27 država Unije u kojima žive britanski državljani koja bi sadržavala različite mjere vezane za ulazak, boravak, socijalna prava i obavljanje profesionalne djelatnosti primjenjive u slučaju nepostojanja sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije;

            posljedično da;

                  —

                  primi na znanje taj propust;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da plati svakom tužitelju iznos od 1 500 eura s osnove troškova njihova zastupanja.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni zahtjev, koji se temelji na povredi prava koja proizlaze iz njihovog građanstva Unije, kako u slučaju sporazuma o izlasku tako i u slučaju nepostojanja sporazuma. U okviru ovog tužbenog zahtjeva, tužitelji posebno ističu:

                              —

                              nepostojanje odredbe europskih ugovora o gubitku građanstva Unije u slučaju izlaska jedne države članice iz Unije i stoga povredu načela pravne sigurnosti;

                              —

                              povredu načela proporcionalnosti;

                              —

                              povredu prava na privatni i obiteljski život.

                  2.

                  Drugi tužbeni zahtjev, koji se temelji na nezakonitom propustu Komisije koja nije donijela obvezujuće mjere već obične preporuke.

                  3.

                  Treći tužbeni zahtjev, koji se temelji na povredi načela kontradiktornosti, slobode kretanja i načela jednakosti prava glasa u skladu s britanskim propisom „15-year rule”. Tužitelji u tom pogledu smatraju da je to pravilo od petnaest godina nacionalni propis koji stavlja u nepovoljan položaj neke državljane jedne države članice samo zbog toga što su ostvarili svoju slobodu kretanja ili boravka u drugoj državi članici te da navedeno predstavlja ograničenje sloboda priznatih člankom 21. stavkom 1. UFEU-a.


title: predmet T-628/19: Tužba podnesena 20. rujna 2019. - Teva protiv Komisije i EMA-e

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/67

      Tužba podnesena 20. rujna 2019. - Teva protiv Komisije i EMA-e
      (predmet T-628/19)
      (2019/C 383/76)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Teva BV (Haarlem, Nizozemska) (zastupnici: T. de la Mare, QC, R. Mehta, Barrister i G. Morgan, Solicitor)

         Tuženici: Europska komisija i Europska agencija za lijekove

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije C (2019)5393 final od 11. srpnja 2019. o odbijanju odobrenja za stavljanje u promet na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (1) za „Cabazitaxel Teva – cabazitaxel” („odluka”) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja, i

                  —

                  naloži tuženicima snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog kojim se ističe da je Komisija pogrešno primijenila koncept „globalnog odobrenja za stavljanje u promet” u smislu Direktive 2001/83 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL 2001., L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.), osobito koncept derivata lijeka iz članka 10. stavka 2. točke (b) te direktive.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog kojim se ističe da su Komisija i EMA povrijedile načelo pravičnosti postupka i tužiteljevo pravo na dobru upravu, osobito time što su suprotno zahtjevima prava Unije u tom području prebacile teret dokazivanja na podnositelje zahtjeva za odobrenje za stavljanje u promet generičkog lijeka.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog kojim se ističe da je tim postupanjem Komisija povrijedila i načelo jednakog postupanja time što je prema tužitelju postupala drukčije nego prema nositelju odobrenja za stavljanje u promet lijeka Jevtana®/docetaxel.

         (1)  Uredba (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL 2004., L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 31., str. 18.)


title: predmet T-630/19: Tužba podnesena 20. rujna 2019. – AH protiv Eurofound

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/68

      Tužba podnesena 20. rujna 2019. – AH protiv Eurofound
      (predmet T-630/19)
      (2019/C 383/77)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: AH (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

         Tuženik: Europska zaklada za poboljšanje životnih i radnih uvjeta

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 9. studenoga 2018. kojom se zatvara upravna istraga AI–2018/01 pokrenuta nakon tužiteljeve pritužbe protiv njegovih nadređenih;

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju plati naknadu neimovinske štete koju je pretrpio i koja se procjenjuje na 30 000 eura;

                  —

                  naloži protivnoj stranci snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi načela dobre uprave s obzirom na to da se tijekom obrade pritužbe uprava pokazala zastrašivačkom, da je optuživala i da nije postupala na primjeren način, formalno i sadržajno.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi tablica kojima se predviđa nadležnost tijela za sklapanje ugovora o radu (AECE). Tužitelj osobito ističe da je njegovu pritužbu obradio odvjetnički ured i stoga ne tijelo koje je za to ovlašteno. Tužitelj smatra da mu je taj prijenos nadležnosti na vanjske savjetnike onemogućio ostvarivanje njegova prava na podnošenje pritužbe koja se obrađuje u okviru donošenja i pobijanja upravnih odluka, čime se povređuje načelo pravne sigurnosti i transparentnosti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na izostanku odluke o njegovu zahtjevu za pomoć. Tužitelj u tom pogledu ističe da se pobijana odluka ograničila na odbijanje pritužbe zbog uznemiravanja i zatvaranje istrage.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na nepostojanju obrazloženja u pobijanoj odluci.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na sukobu interesa, nepostojanju neovisnosti, neutralnosti i objektivnosti istražitelja i tijela u okviru provedbe upravne istrage i obrade tužiteljeva zahtjeva i pritužbe.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 24. i članka 12.a Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije jer se tuženik od primitka njegove pritužbe prema tužitelju odnosio neprijateljski što je nespojivo s dužnosti brižnog postupanja i pružanja pomoći, koju ima uprava.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog temelji se na povredi prava na saslušanje na učinkovit način u mjeri u kojoj tuženik tužitelju nije dopustio primjereno saslušanje, uz iznimku slučajeva uznemiravanja za koje tvrdi da je žrtva.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog temelji se na tuženikovoj očitoj pogrešci u ocjeni pri ispitivanju pritužbe koju je podnio tužitelj.


title: predmet T-631/19: Tužba podnesena 21. rujna 2019. – BNetzA protiv ACER-a

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/69

      Tužba podnesena 21. rujna 2019. – BNetzA protiv ACER-a
      (predmet T-631/19)
      (2019/C 383/78)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) (zastupnici: H. Haller, T. Heitling, L. Reiser, N. Gremminger i V. Vacha, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odredbe tuženikove Odluke br. 2/2019 od 21. veljače 2019. navedene u nastavku i u vezi s tim donesenu Odluku br. A-003-2019 tuženikova Odbora za žalbe od 11. srpnja 2019.:

                              (i)

                              članak 5. stavci 5. do 9. Priloga I.;

                              (ii)

                              članak 10. stavak 4. drugi dio rečenice i članak 10. stavak 5. Priloga I.;

                              (iii)

                              članak 16. stavak 2. druga rečenica i članak 16. stavak 3. točka (d) podtočka (vii) Priloga I.;

                              (iv)

                              članak 5. stavci 5. do 9. Priloga II.;

                              (v)

                              članak 17. stavak 3. točka (d) podtočka (vii.) Priloga II.;

                              (vi)

                              sve odredbe Priloga I. i II. koje se izričito odnose na odredbe navedene u točkama (i) do (v);

                  —

                  podredno, poništi u cijelosti tuženikovu Odluku br. 2/2019 od 21. veljače 2019. i u vezi s tim donesenu Odluku br. A-003-2019 tuženikova Odbora za žalbe od 11. srpnja 2019.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: formalna nezakonitost pobijane odluke
                  ACER-ova odluka formalno je nezakonita jer je ACER donošenjem pobijane odluke prekoračio granice svoje nadležnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: povreda Uredbe (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća (1)

                              —

                              ACER nije ovlašten utvrditi mehanizam kojim se u okviru predizbora isključuju interni mrežni elementi pri izračunu kapaciteta.

                              —

                              ACER je svojom odlukom (i) odredio kritične elemente mreže, (ii) predvidio nejednaku primjenu PTDF vrijednosti na interne mrežne elemente i prekozonske mrežne elemente i (iii) uveo kriterij učinkovitosti za interne mrežne elemente. Time se povređuje članak 16. stavci 4. i 8. Uredbe (EU) 2019/943.

                              —

                              ACER je u pobijanoj odluci odredio da se konfiguracije zona trgovanja trebaju preispitati određenom metodom i u određenim rokovima. To se protivi Uredbi (EU) 2019/943.

                              —

                              Operatori prijenosnog sustava de facto su prisiljeni na svojim internim mrežnim elementima na raspolaganju držati 100 % minimalnog kapaciteta trgovanja i više za prekograničnu trgovinu. To se protivi Uredbi (EU) 2019/943.

                              —

                              ACER dugoročno želi iz izračuna kapaciteta isključiti interne vodove s PTDF vrijednosti manjom od 10 %. To se protivi Uredbi (EU) 2019/943.

                              —

                              Uvođenjem kriterija učinkovitosti zaobilazi se prijelazna odredba iz članka 15. stavka 2. Uredbe (EU) 2019/943.

                              —

                              ACER-ova odluka protivi se članku 14. stavka 5. Uredbe (EU) 2019/943 jer ne uzima u obzir nova ulaganja u mrežnu infrastrukturu.

                              —

                              ACER zahtijeva dalekosežnu primjenu korektivnih mjera. To se protivi zahtjevima Uredbe (EU) 2019/943.

                              —

                              ACER zaobilazi odredbe Uredbe (EU) 2019/943 o novoj konfiguraciji zona trgovanja.

                              —

                              ACER si stvara nadležnost za novo uređenje zona trgovanja i tako postupa protivno članku 14. stavcima 3., 4. do 8. i članku 15. stavcima 5. i 7. Uredbe (EU) 2019/943.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: povreda Uredbe Komisije (EU) 2015/1222 (2)

                              —

                              Kriterij učinkovitosti koji je uveo ACER de facto prisiljava države članice na rekonfiguraciju njihovih zona trgovanja. To se protivi zahtjevima Uredbe (EU) 2015/1222.

                              —

                              ACER zahtijeva dalekosežnu primjenu korektivnih mjera. To se protivi zahtjevima Uredbe (EU) 2015/1222.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti
                  ACER-ova odluka je neproporcionalna jer nije prikladna za postizanje ciljeva Uredbe (EU) 2015/1222.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog: povreda zabrane diskriminacije
                  Utvrđivanje kritičnih elemenata mreže i prijevremenih korektivnih mjera za rješavanje tokova petlje znači neizravnu diskriminaciju na temelju državljanstva.

         (1)  Uredba (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (SL 2019., L 158, str. 54.)

         (2)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 оd 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (SL 2015., L 197, str. 24.)


title: predmet T-633/19: Tužba podnesena 24. rujna 2019. – Essential Export protiv EUIPO-a - Shenzhen Liouyi International Trading (TOTU)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/71

      Tužba podnesena 24. rujna 2019. – Essential Export protiv EUIPO-a - Shenzhen Liouyi International Trading (TOTU)
      (predmet T-633/19)
      (2019/C 383/79)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Essential Export SA (San José, Kostarika) (zastupnik: A. Tarí Lázaro, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Shenzhen Liouyi International Trading Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije TOTU u crvenoj i crnoj boji – prijava za registraciju br. 16 736 712

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. srpnja 2019. u predmetu R 362/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-635/19: Tužba podnesena 25. rujna 2019. – Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro i dr. protiv Komisije

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/72

      Tužba podnesena 25. rujna 2019. – Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro i dr. protiv Komisije
      (predmet T-635/19)
      (2019/C 383/80)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro (Pesaro, Italija), Montani Antaldi Srl (Pesaro), Fondazione Cassa di Risparmio di Fano (Fano, Italija), Fondazione Cassa di Risparmio di Jesi (Jesi, Italija), Fondazione Cassa di Risparmio della Provincia di Macerata (Macerata, Italija) (zastupnici: A. Sandulli i B. Cimino, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  utvrdi izvanugovornu odgovornost Europske komisije za sprječavanje dokapitalizacije Banca delle Marche sredstvima iz Fondo Interbancario italiano per Tutela dei Depositi nezakonitim uputama izdanima talijanskim nacionalnim tijelima;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji naknadu štete koja je nastala tužiteljima, procijenjene prema kriterijima navedenima u obrazloženju ili prema drugoj mjeri koju sud utvrdi;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na dopuštenosti zahtjeva za naknadu štete.

                              —

                              Tužitelji u tom smislu ističu da se navodna šteta može pripisati europskoj instituciji, iako su sanacijske mjere za Banca Marche formalno usvojila nacionalna tijela. Naime, Banca d’Italia nije izvršavala nikakvu diskrecijsku ovlast kad je riječ o tome, nego je postupila u skladu s točnim uputama koje je izdala Europska komisija. Međutim, zbog načina na koje je Europska komisija izvršila svoje ovlasti, tužitelji su lišeni mogućnosti obraćanja Općem sudu uobičajenom tužbom za poništenje, tako da je tužba za naknadu štete predstavljala jedino moguće postupovno sredstvo.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na postojanju ozbiljne i očite povrede europskog prava.

                              —

                              Tužitelji u tom smislu ističu da je Europska komisija spriječila dokapitalizaciju Banca delle Marche sredstvima F.I.T.D.-a zbog pretpostavke da bi se ta intervencija smatrala državnom potporom. Međutim, Fondo interbancario je privatan subjekt koji upotrebljava privatne resurse i nije podložan kontroli bilo kojeg javnog tijela, kako je uostalom nedavno utvrdio i Opći sud u predmetu Tercas/Komisija (spojeni predmeti T-98/16, T-196/16 i T-198/16). Radilo se, dakle, o sanaciji prema tržišnim pravilima, potpuno zakonitoj. Povreda je osim toga dokazano ozbiljna i očita, u svjetlu jasnog regulatornog okvira o tome, utvrđene sudske prakse Suda Europske unije i nedostatka diskrecijske ovlasti Europske komisije.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na postojanju štete.

                              —

                              Tužitelji u tom smislu ističu da su radnje koje se stavljaju na teret Europskoj komisiji bile stvarni i isključivi uzrok štete koju su pretrpjeli tužitelji. Iz postupovne dokumentacije, naime, sa sigurnošću proizlazi: (i) da su talijanska tijela pokušala svako moguće alternativno rješenje za sanaciju Banca delle Marche i da je to onemogućeno protivljenjem Europske komisije; (ii) da bi ta alternativna rješenja uvelike ograničila štetne posljedice na dioničare i imatelje obveznice.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na naknadi štete.

                              —

                              Tužitelji u tom smislu ističu da štetu treba procijeniti uzevši u obzir preostalu vrijednost koju bi podređene obveznice i dionice Banca Marche koje drže tužitelji sačuvale da je, umjesto sanacije, F.I.T.D. dovršio dokapitalizaciju banke.


title: predmet T-639/19: Tužba podnesena 25. rujna 2019. – Sánchez Romero Carvajal Jabugo protiv EUIPO-a - Embutidos Monells (5Ms MMMMM)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/73

      Tužba podnesena 25. rujna 2019. – Sánchez Romero Carvajal Jabugo protiv EUIPO-a - Embutidos Monells (5Ms MMMMM)
      (predmet T-639/19)
      (2019/C 383/81)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Sánchez Romero Carvajal Jabugo, SAU (El Puerto de Santa María, Španjolska) (zastupnik: J.M. Iglesias Monravá, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Embutidos Monells, SA (San Miguel de Balenya, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije 5Ms MMMMM – prijava za registraciju br. 16 338 998

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. srpnja 2019. u predmetu R 1728/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  posljedično, odbije prijavu za registraciju figurativnog žiga Europske unije br. 16338998 5Ms MMMMM za razred 29.

                  —

                  naloži svakoj stranci koja se protivi ovoj tužbi snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: spojeni predmeti T-129/07 i T-130/07: Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Irska i Aughinish Alumina protiv Komisije („Državne potpore – Direktiva 2003/96/EZ – Trošarine na mineralna ulja – Mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija – Oslobođenje od trošarina – Selektivnost mjere – Smjernice Zajednice o državnim potporama u korist zaštite okoliša iz 2001.”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/38

      Presuda Općeg suda od 17. rujna 2019. – Irska i Aughinish Alumina protiv Komisije
      (spojeni predmeti T-129/07 i T-130/07) (1)

      („Državne potpore - Direktiva 2003/96/EZ - Trošarine na mineralna ulja - Mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija - Oslobođenje od trošarina - Selektivnost mjere - Smjernice Zajednice o državnim potporama u korist zaštite okoliša iz 2001.”)
      (2019/C 399/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj u predmetu T-129/07: Irska (zastupnici: u početku D. O’Hagan i E. Alkin, zatim E Alkin, E. Creedon i A. Joyce, te naposljetku E. Alkin, A. Joyce, M. Browne i G. Hodge, agenti, uz asistenciju P. McGarrya, SC)

         Tužitelj u predmetu T-130/07: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irska) (zastupnici: u početku J. Handoll i C. Waterson, zatim C Waterson i C. Little, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte i K. Walkerová, zatim N. Khan i V. Bottka, agenti)

         Predmet

      Tužbe na temelju članka 263. UFEU-a kojima se zahtijeva potpuno ili djelomično poništenje Odluke Komisije 2007/375/EZ od 7. veljače 2007. o oslobođenju od trošarina za mineralna ulja koja koriste kao gorivo za proizvodnju aluminijevog oksida u regiji Gardanne, u regiji Shannon i na Sardiniji, koja se navedenim redoslijedom primjenjuje u Francuskoj, Irskoj i [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (SL 2007., L 147, str. 29.), u dijelu u kojem se njome utvrđuje postojanje državne potpore koju je Irska dodijelila, počevši od 1. siječnja 2004., na temelju oslobođenja od trošarina na mineralna ulja koja se upotrebljavaju kao loživo ulje za proizvodnju aluminija u regiji Shannon (Irska), i u kojem se njome nalaže Irskoj da povuče navedenu potporu ili da ukine ili suspendira svoju isplatu.

         Izreka

                  1.

                     Tužbe se odbijaju.

                  2.

                     Irskoj se nalaže snošenje troškova u predmetu T-129/07.

                  3.

                     Društvu Aughinish Alumina Ltd nalaže se snošenje troškova u predmetu T-130/07.

         (1)  SL C 140, 23. 6. 2017.


title: predmet T-417/16: Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – Achemos Grupė i Achema protiv Komisije („Državne potpore – Potpora u korist društva Klaipėdos Nafta za izgradnju i upravljanje terminalom za UPP u morskoj luci u Klaipėdi – Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem – Članak 106. stavak 2. točka (c) UFEU-a – Odluka o nepodnošenju prigovora – Sigurnost opskrbe – Usluga od općeg gospodarskog interesa”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/39

      Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – Achemos Grupė i Achema protiv Komisije
      (predmet T-417/16) (1)

      („Državne potpore - Potpora u korist društva Klaipėdos Nafta za izgradnju i upravljanje terminalom za UPP u morskoj luci u Klaipėdi - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Članak 106. stavak 2. točka (c) UFEU-a - Odluka o nepodnošenju prigovora - Sigurnost opskrbe - Usluga od općeg gospodarskog interesa”)
      (2019/C 399/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Achemos Grupė UAB (Vilnius, Litva) i Achema AB (Jonava, Litva) (zastupnici: R. Martens i C. Maczkovics, a zatim R. Martens i V. Ostrovskis,odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier, N. Kuplewatzky i L. Armati, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas i R. Dzikovič, a zatim R. Dzikovič, agenti), Klaipėdos Nafta AB (Klaipėda, Litva) (zastupnici: K. Kačerauskas i V. Vaitkutė Pavan, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje odluke Komisije C(2013) 7884 final od 20. studenoga 2013., kojom je državna potpora SA.36740 (2013/NN) koju je Litva dodijelila društvu Klaipėdos Nafta proglašena spojivom s unutarnjim tržištem (SL 2016., C 161, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvima Achemos Grupė UAB i Achema AB nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

                  3.

                     Republika Litva i Klaipėdos Nafta AB snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 371, 10. 10. 2016.


title: predmet T-153/17: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2109. – FV protiv Vijeća („Javna služba – Dužnosnici – Izvješća o ocjenjivanju – Razdoblja ocjenjivanja 2014. i 2015. – Pravni interes – Obveza obrazlaganja – Očita pogreška u ocjeni – Dužnost brižnog postupanja”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/40

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2109. – FV protiv Vijeća
      (predmet T-153/17) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Izvješća o ocjenjivanju - Razdoblja ocjenjivanja 2014. i 2015. - Pravni interes - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni - Dužnost brižnog postupanja”)
      (2019/C 399/47)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: FV (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a, kojim se traži poništenje tužiteljevih izvješća o ocjenjivanju za razdoblje od 1.siječnja do 31. prosinca 2014. i za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2015, kako su konačno usvojena 5. prosinca 2016.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     FV-u nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 382, 13. 11. 2017.


title: predmet T-228/17: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Zhejiang Jndia Pipeline Industry protiv Komisije („Damping – Uvoz određenih cijevnih priključaka od nehrđajućeg čelika za tupo zavarivanje, među ostalim i kao gotovih proizvoda, podrijetlom iz Kine i Tajvana – Uvođenje konačnih antidampinških pristojbi – Uobičajena vrijednost – Prilagodbe – Očita pogreška u ocjeni – Obveza obrazlaganja”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/42

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Zhejiang Jndia Pipeline Industry protiv Komisije
      (predmet T-228/17) (1)

      („Damping - Uvoz određenih cijevnih priključaka od nehrđajućeg čelika za tupo zavarivanje, među ostalim i kao gotovih proizvoda, podrijetlom iz Kine i Tajvana - Uvođenje konačnih antidampinških pristojbi - Uobičajena vrijednost - Prilagodbe - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja”)
      (2019/C 399/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd (Wenzhou, Kina) (zastupnik: S. Hirsbrunner, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche, N. Kuplewatzky i E. Schmidt, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i H. Marcos Fraile, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/141 оd 26. siječnja 2017. o uvođenju konačnih antidampinških pristojbi na uvoz određenih cijevnih priključaka od nehrđajućeg čelika za tupo zavarivanje, među ostalim i kao gotovih proizvoda, podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana (SL 2017., L 22, str. 14.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Europske komisije.

                  3.

                     Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 195, 19.6.2017.


title: predmet T-476/17: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Arysta LifeScience Netherlands protiv Komisije („Sredstva za zaštitu bilja – Aktivna tvar diflubenzuron – Preispitivanje odobrenja – Članak 21. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 – Prava obrane – Prekoračenje ovlasti – Očita pogreška u ocjeni – Postupak obnavljanja odobrenja – Članak 14. Uredbe br. 1107/2009 – Određivanje dodatnih ograničenja kojima se u okviru postupka preispitivanja ograničava uporaba predmetne aktivne tvari ne čekajući ishod postupka obnavljanja – Proporcionalnost”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/43

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – Arysta LifeScience Netherlands protiv Komisije
      (predmet T-476/17) (1)

      („Sredstva za zaštitu bilja - Aktivna tvar diflubenzuron - Preispitivanje odobrenja - Članak 21. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 - Prava obrane - Prekoračenje ovlasti - Očita pogreška u ocjeni - Postupak obnavljanja odobrenja - Članak 14. Uredbe br. 1107/2009 - Određivanje dodatnih ograničenja kojima se u okviru postupka preispitivanja ograničava uporaba predmetne aktivne tvari ne čekajući ishod postupka obnavljanja - Proporcionalnost”)
      (2019/C 399/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis, I. Naglis i G. Koleva, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/855 оd 18. svibnja 2017. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u pogledu uvjeta za odobrenje aktivne tvari diflubenzurona (SL 2017., L 128, str. 10.),

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Arysta LifeScience Netherlands BV snosit će vlastite troškove i troškove koje zahtijeva Europska komisija u okviru ove tužbe i postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 357, 23. 10. 2017.


title: predmet T-629/17: Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – Češka Republika protiv Komisije („EFRR – ESF – Smanjenje financijske potpore – Javna nabava – Članak 99., stavak 1., točka (a) Uredbe (EZ) br. 1083/2006 – Članak 16., točka (b) Direktive 2004/18/CE – Posebno izuzeće – Javna nabava usluga za kupovinu, razvoj, produkciju ili koprodukciju programskog materijala namijenjenog emitiranju od strane organizacija za radiodifuziju”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/44

      Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – Češka Republika protiv Komisije
      (predmet T-629/17) (1)

      („EFRR - ESF - Smanjenje financijske potpore - Javna nabava - Članak 99., stavak 1., točka (a) Uredbe (EZ) br. 1083/2006 - Članak 16., točka (b) Direktive 2004/18/CE - Posebno izuzeće - Javna nabava usluga za kupovinu, razvoj, produkciju ili koprodukciju programskog materijala namijenjenog emitiranju od strane organizacija za radiodifuziju”)
      (2019/C 399/52)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil i T. Müller, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Arenas i P. Ondrůšek, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i K. Rudzińska, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene odluke Komisije C(2017) 4682 final od 6. srpnja 2017. o ukidanju dijela pomoći Europskog socijalnog fonda za operativni program „Osposobljavanje za konkurentnost” u okviru ciljeva „Konvergencija” i „Regionalna konkurentnost i zapošljavanje” u Češkoj Republici kao i dijela pomoći Europskog fonda za regionalni razvoj za operativne programe „Istraživanje i razvoj za inovacije” u okviru cilja „Konvergencija” u Češkoj Republici i Tehničke pomoći u okviru ciljeva „Konvergencija” i „Regionalna konkurentnost i zapošljavanje” u Češkoj Republici

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Češkoj Republici se nalaže snošenje troškova.

                  3.

                     Republika Poljska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 369, 30. 10. 2017.


title: predmet T-786/17: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – BTC protiv Komisije („Arbitražna klauzula – Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljen u okviru Okvirnog programa eTEN o transeuropskim telekomunikacijskim mrežama – Projekt ‚SafeChemo’ – OLAF-ovo izvješće o istrazi kojime je utvrđena neprihvatljivost određenih izloženih izdataka – Povrat dijela isplaćenih iznosa – Protutužba”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/45

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – BTC protiv Komisije
      (predmet T-786/17) (1)

      („Arbitražna klauzula - Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljen u okviru Okvirnog programa eTEN o transeuropskim telekomunikacijskim mrežama - Projekt ‚SafeChemo’ - OLAF-ovo izvješće o istrazi kojime je utvrđena neprihvatljivost određenih izloženih izdataka - Povrat dijela isplaćenih iznosa - Protutužba”)
      (2019/C 399/53)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BTC Srl (Bolzano, Italija) (zastupnici: L. von Lutterotti i A. Frei, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Katsimerou i B.- R. Killmann, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje, kao prvo, Odluke Komisije Ares(2017) 4709558 od 27. rujna 2017., kojom se zahtijeva povrat iznosa plaćenog tužitelju provedbom Sporazuma C046311 za financiranje projekta „ePrescription and Automation for a Safe Management of Cytostatistics”, zaključenog u sklopu programa eTEN, o transeuropskim telekomunikacijskim mrežama, kao drugo, Obavijesti Komisije Ares (2017) 4790311 od 2. listopada 2017., kojom se šalje obavijest o terećenju br. 3241712708 i, kao treće, obavijesti o terećenju br. 3241712708 te, s druge strane, zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a kojim se traži da se Komisijin zahtjev za povrat sredstava proglasi neosnovanim kao i protutužba kojom se od tužitelja zahtijeva povrat iznosa koji je neopravdano isplaćen provedbom tog Sporazuma.

         Izreka

                  1.

                     Odbija se tužba koju je podnio BTC Srl.

                  2.

                     Društvu BTC nalaže se da Europskoj komisiji isplati glavnicu od 380 989,49 eura, uvećanu za zatezne kamate po stopi od 3,50 % računajući od 17. studenoga 2017. do potpune isplate tog iznosa.

                  3.

                     Društvo BTC snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.


title: predmet T-27/18 RENV: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – FV protiv Vijeća („Javna služba – Dužnosnici – Izvješće o ocjenjivanju – Razdoblje ocjenjivanja 2013. – Pravni interes – Obveza obrazlaganja – Očita pogreška u ocjeni – Dužnost brižnog postupanja”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/45

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2019. – FV protiv Vijeća
      (predmet T-27/18 RENV) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Izvješće o ocjenjivanju - Razdoblje ocjenjivanja 2013. - Pravni interes - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni - Dužnost brižnog postupanja”)
      (2019/C 399/54)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: FV (zastupnici: L. Levi, a zatim É. Boigelot, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a, kojim se traži poništenje tužiteljeva izvješća o ocjenjivanju za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2013.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     FV-u se nalaže snošenje troškova nastalih u predmetu F-40/15 i troškova nastalih u ovom postupku.

                  3.

                     Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova nastalih u predmetu T-639/16 P.

         (1)  SL C 178, 1. 6. 2015. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-40/15) i prenesen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.).


title: predmet T-65/18: Presuda Općeg suda od 20. rujna 2019. – Venezuela protiv Vijeća (Tužba za poništenje – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli – Tužba koju je podnijela treća država – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nedopuštenost)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/46

      Presuda Općeg suda od 20. rujna 2019. – Venezuela protiv Vijeća
      (predmet T-65/18) (1)

      (Tužba za poništenje - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli - Tužba koju je podnijela treća država - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost)
      (2019/C 399/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bolivarijanska Republika Venezuela (zastupnici: Di Gianni i L. Giuliano, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku P. Mahnič i L. Ozola, zatim P. Mahnič i A. Antoniadis, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje, kao prvo, Uredbe Vijeća (EU) 2017/2063 od 13. studenoga 2017. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli (SL 2017., L 295, str. 21.), kao drugo, Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/1653 od 6. studenoga 2018. o provedbi Uredbe (EU) 2017/2063 (SL 2018., L 276, str. 1.) i, kao treće, Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/1656 od 6. studenoga 2018. o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli (SL 2018., L 276, str. 10.), u dijelu u kojem se njihove odredbe odnose na Bolivarijansku Republiku Venezuelu.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Bolivarijanska Republika Venezuela snosit će vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 134, 16. 4. 2018.


title: predmet T-225/18: Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – Manéa protiv CdT-a („Javna služba – Privremeno osoblje – Ugovor na određeno vrijeme – Odluka o neproduljenju tužiteljeva ugovora – Povlačenje odluke i donošenje nove odluke o neproduljenju koja proizvodi učinak od datuma prve odluke – Odgovornost”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/47

      Presuda Općeg suda od 12. rujna 2019. – Manéa protiv CdT-a
      (predmet T-225/18) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Ugovor na određeno vrijeme - Odluka o neproduljenju tužiteljeva ugovora - Povlačenje odluke i donošenje nove odluke o neproduljenju koja proizvodi učinak od datuma prve odluke - Odgovornost”)
      (2019/C 399/56)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Camelia Manéa (Echternach, Luksemburg) (zastupnici: M.-A. Lucas i M. Bertha, odvjetnici)

         Tuženik: Prevoditeljski centar za tijela Europske unije (zastupnici: J. Rikkert i M. Garnier, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 270. UFEU-a kojim se zahtijeva, kao prvo, poništenje odluke Prevoditeljskog centra za tijela Europske unije od 29. svibnja 2017. o neproduljenju tužiteljičina ugovora na određeno vrijeme, kao drugo, da se Prevoditeljskom centru za tijela Europske unije naloži da je ponovno uključi u svoje osoblje i, kao treće, da naknadi materijalnu i nematerijalnu štetu koja je nastala zbog nezapošljavanja na neodređeno vrijeme, s jedne strane, i zbog odluke Prevoditeljskog centra za tijela Europske unije od 12. studenoga 2015. o neproduljenju tužiteljičina zaposlenja, s druge strane.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Caméliji Manéji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: predmet T-286/18: Presuda Općeg suda od 11. rujna 2019. – Azarov protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)

text:
               25.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/48

      Presuda Općeg suda od 11. rujna 2019. – Azarov protiv Vijeća
      (predmet T-286/18) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Obveza Vijeća da provjeri je li odluka tijela treće države donesena uz poštovanje pravâ obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu”)
      (2019/C 399/57)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Mikola Janovič Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: A. Egger i G. Lansky, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J. Bauerschmidt i P. Mahni, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/333 od 5. ožujka 2018. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2018., L 63, str. 48.) i poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/326 od 5. ožujka 2018. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2018., L 63., str. 5.) u dijelu u kojem je tužiteljevo ime zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

         Izreka

                  1.

                     Poništavaju se Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/333 od 5. ožujka 2018. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2018/326 od 5. ožujka 2018. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini, u dijelu u kojem je ime Mikole Janoviča Azarova zadržano na popisu osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju te mjere ograničavanja.

                  2.

                     Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: predmet C-900/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. prosinca 2019. uputio Conseil d’État (Francuska) – One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux protiv Ministre de la Transition écologique et solidaire

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/43

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. prosinca 2019. uputio Conseil d’État (Francuska) – One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux protiv Ministre de la Transition écologique et solidaire
      (predmet C-900/19)
      (2020/C 54/47)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d’État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux

         Tuženik: Ministre de la Transition écologique et solidaire

         Intervenijent: Fédération nationale des Chasseurs

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbe članka 9. stavka 1. točke (c) Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. (1). tumačiti na način da im se protivi to da države članice dopuštaju uporabu sredstava, mjera ili metoda za hvatanje ili ubijanje koje mogu dovesti do sporednog ulova, pa makar to bilo u minimalnom opsegu i strogo privremeno? Ako je potrebno, koji se kriteriji, koji se među ostalim odnose na ograničeni razmjer ili opseg tih sporednih ulova, na dozvoljeni način lova koji u načelu nije poguban i na obvezu da se slučajno uhvaćene jedinke oslobode a da im se pritom ne nanese ozbiljna šteta, mogu primijeniti da bi se kriterij selektivnosti iz tih odredbi smatrao ispunjenim?

                  2.

                  Treba li Direktivu od 30. studenoga 2009. tumačiti na način da cilj očuvanja primjene vrsta i načina lova ptica u rekreativne svrhe koji su utemeljeni na tradicionalnim metodama, pod uvjetom da su ispunjeni svi drugi uvjeti za takvo odstupanje koji se navode u točki (c) tog stavka, može opravdati nepostojanje drugog zadovoljavajućeg rješenja u smislu članka 9. stavka 1., čime se omogućuje odstupanje od načelne zabrane tih vrsta i načina lova koja se navodi u članku 8. te direktive?

         (1)  Direktiva 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (SL 2010., L 20, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32., str. 128.)


title: predmet T-831/19: Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Palírna U Zeleného stromu protiv EUIPO-a – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/56

      Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Palírna U Zeleného stromu protiv EUIPO-a – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)
      (predmet T-831/19)
      (2020/C 54/62)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: češki

         Stranke

         Tužitelj: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí na Labi, Češka Republika) (zastupnik: T. Chleboun, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije „BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA” u bijeloj, crvenoj, sivoj, svijetloplavoj, tamnoplavoj i narančastoj boji – prijava za registraciju br. 12 946 182

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2019. u predmetu R 2533/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  spoji postupke po žalbama na odluke tuženika od 5. rujna 2019. u predmetima R 2531/2018-2, R 2532/2018-2 i R 2533/2018-2;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  tuženiku i intervenijentu naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EU) br. 2017/1001


title: predmet T-854/19: Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Franz Schröder protiv EUIPO-a – RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/60

      Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Franz Schröder protiv EUIPO-a – RDS Design (MONTANA)
      (predmet T-854/19)
      (2020/C 54/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Njemačka) (zastupnici: L. Pechan i N. Fangmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: RDS Design ApS (Allerød, Danska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije MONTANA – žig Europske unije br. 10 708 881

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. listopada 2019. u predmetu R 2393/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  prihvati zahtjev za proglašavanje žiga ništavim i proglasi žig Europske unije br. 10 708 881 ništavim za osporavane proizvode i usluge;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, po potrebi, drugoj stranci pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. stavaka 1. i 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 71. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-855/19: Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Franz Schröder protiv EUIPO-a - RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/61

      Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Franz Schröder protiv EUIPO-a - RDS Design (MONTANA)
      (predmet T-855/19)
      (2020/C 54/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Njemačka) (zastupnici: L. Pechan i N. Fangmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: RDS Design ApS (Allerød, Danska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na verbalni žig MONTANA – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 211 278

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. listopada 2019. u predmetu R 1006/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  prihvati zahtjev za proglašavanje žiga ništavim i proglasi međunarodni žig br. 1 211 278 ništavim za Europsku uniju za osporavane proizvode;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, po potrebi, drugoj stranci pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. stavaka 1. i 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 71. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-45/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2020. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – E protiv Finanzamt N

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2020. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – E protiv Finanzamt N
      (Predmet C-45/20)
      (2020/C 191/06)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: E

         Tuženik: Finanzamt N

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se članku 168. točki (a) u vezi s člankom 167. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) nacionalna sudska praksa prema kojoj je pravo na odbitak pretporeza isključeno u onim slučajevima u kojima postoji pravo na izbor načina pripisivanja u pogledu primanja usluga ako se do isteka zakonskog roka za podnošenje godišnje prijave poreza na promet ne dostavi odluka o načinu pripisivanja koja je prepoznatljiva poreznim tijelima?

                  2.

                  Protivi li se članku 168. točki (a) Direktive 2006/112 nacionalna sudska praksa prema kojoj postoji sumnja da je riječ o pripisivanju privatnoj imovini, odnosno na temelju koje se pretpostavlja da je riječ o takvom pripisivanju, ako ne postoje (dovoljne) indicije za pripisivanje poslovnoj imovini?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-58/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. veljače 2020. uputio Bundesfinanzgericht (Austrija) – K protiv Finanzamt Linz

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. veljače 2020. uputio Bundesfinanzgericht (Austrija) – K protiv Finanzamt Linz
      (Predmet C-58/20)
      (2020/C 191/10)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzgericht

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: K

         Tuženo tijelo: Finanzamt Linz

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 135. stavak 1. točku (g) Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da se pod pojmom „upravljanje posebnim investicijskim fondovima” podrazumijevaju i porezni zadaci koje je društvo za upravljanje prenijelo trećoj osobi, a koji se sastoje u osiguravanju oporezivanja prihoda imatelja udjela u fondovima u skladu sa zakonom?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006, L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet C-103/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. veljače 2020. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – RC protiv Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. veljače 2020. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – RC protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-103/20)
      (2020/C 191/13)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: RC

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se člancima 12., 18., 39., 43. i 56. UEZ-a nacionalni propis, kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se kapitalni dobici što ih prijenosom nekretnine koja se nalazi u jednoj državi članici ostvari rezident u drugoj državi članici automatski podvrgavaju drukčijem poreznom postupanju od onog koje se, kad je riječ o istovrsnoj transakciji, primjenjuje na kapitalne dobitke koje ostvaruje rezident države u kojoj se nalazi ta nekretnina, ali kojim se predviđa mogućnost da se, po izboru poreznog obveznika nerezidenta, on oporezuje na isti način kao porezni obveznik rezident?

                  2.

                  Konkretno, protivi li se navedenim odredbama prava Unije to da istodobno postoje:

                              i.

                              pravilo kojim se propisuje primjena posebne porezne stope od 28 % na kapitalne dobitke od imovine koje ostvare nerezidenti;

                              ii.

                              pravilo kojim se propisuje da se uzima u obzir samo 50 % vrijednosti iznosa kapitalnih dobitaka ostvarenih prijenosima rezidenata tijekom jedne godine;

                              iii.

                              pravilo kojim se propisuje da rezidenti drugih država članica Europske unije mogu odabrati oporezivanje po općoj poreznoj stopi koja se primjenjuje na rezidente (umjesto po posebnoj poreznoj stopi koja se primjenjuje na nerezidente) pod uvjetom da u prijavi navedu sve svoje dohotke, uključujući dohotke ostvarene na državnom području te države i izvan njega, pod istim uvjetima koji se primjenjuju na rezidente?

                  3.

                  Drugim riječima, protivi li se odredbama prava Unije obveza nerezidenta da odabere između

                              i.

                              oporezivanja 100 %-tne porezne osnovice po posebnoj poreznoj stopi i

                              ii.

                              oporezivanja 50 %-tne porezne osnovice, poput rezidenata, po poreznoj stopi koja se primjenjuje na potonje, pod uvjetom da u prijavi navedu sve svoje dohotke, pod istim uvjetima koji se primjenjuju na rezidente?


title: Predmet T-505/19: Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2020. – Merly protiv Parlamenta („Tužba za poništenje – Javna služba – Akreditirani parlamentarni asistent – Posebni dopust zbog rođenja djece rođene zamjenskim majčinstvom – Odgovor na zahtjev za dodatnim informacijama – Nepostojanje akta koji negativno utječe – Nedopuštenost”)

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/17

      Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2020. – Merly protiv Parlamenta
      (Predmet T-505/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Javna služba - Akreditirani parlamentarni asistent - Posebni dopust zbog rođenja djece rođene zamjenskim majčinstvom - Odgovor na zahtjev za dodatnim informacijama - Nepostojanje akta koji negativno utječe - Nedopuštenost”)
      (2020/C 191/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Grégory Merly (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: T. Oeyen, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Windisch i C. González Argüelles, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje navodne odluke Parlamenta od 30. listopada 2018. o odbijanju posebnog dopusta za tužitelja koji je jednak rodiljnom dopustu ili posebnom dopustu na koji imaju pravo posvojitelji.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Grégoryju Merlyju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 305, 9. 9. 2019.


title: Predmet T-499/19: Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2020. – ZU protiv ESVD („Tužba za poništenje – Javna služba – Dužnosnici – Bolovanje – Negativno mišljenje liječničke službe – Izmjene u informatičkom sistemu upravljanja osobljem – Akti koji se ne mogu pobijati – Akti koji ne utječu negativno – Nepravilnost predsudskog postupka – Preuranjena tužba – Nedopuštenost”)

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/16

      Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2020. – ZU protiv ESVD
      (Predmet T-499/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Javna služba - Dužnosnici - Bolovanje - Negativno mišljenje liječničke službe - Izmjene u informatičkom sistemu upravljanja osobljem - Akti koji se ne mogu pobijati - Akti koji ne utječu negativno - Nepravilnost predsudskog postupka - Preuranjena tužba - Nedopuštenost”)
      (2020/C 191/21)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ZU (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: R. Spac i S. Marquardt, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja navodnih ESVD-ovih odluka od 31. kolovoza 2018. i 10. siječnja 2019., kao i dopisa Europske komisije od 30. kolovoza 2018., kojim je predviđeno skraćivanje tužiteljeva bolovanja, te, u slučaju potrebe, odluke Komisije od 1. travnja 2019. kojim je odbijen njegov prigovor od 30. studenoga 2018. na navedeni dopis i na eventualnu naknadnu odluku da se njegov izostanak od 28. do 31. kolovoza 2018. odbije od njegovog godišnjeg odmora.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Osobi ZU nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 348, 14. 10. 2019.


title: Predmet T-96/20: Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Gruppe Nymphenburg Consult protiv EUIPO-a (Limbic® Types)

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/18

      Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Gruppe Nymphenburg Consult protiv EUIPO-a (Limbic® Types)
      (Predmet T-96/20)
      (2020/C 191/25)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Njemačka) (zastupnici: R. Kunze i G. Würtenberger, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Limbic® Types – prijava za registraciju br. 12 316 469

         Pobijana odluka: odluka proširenog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. prosinca 2019. u predmetu R 1276/2017-G

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 72. stavka 6. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 95. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 96. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-152/20: Tužba podnesena 19. ožujka 2020. – BSH Hausgeräte protiv EUIPO-a (Home Connect)

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/21

      Tužba podnesena 19. ožujka 2020. – BSH Hausgeräte protiv EUIPO-a (Home Connect)
      (Predmet T-152/20)
      (2020/C 191/28)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BSH Hausgeräte GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: S. Biagosch, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Home Connect – prijava za registraciju br. 18 077 851

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. siječnja 2020. u predmetu R 1751/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-153/20: Tužba podnesena 19. ožujka 2020. – Bachmann protiv EUIPO-a (LIGHTYOGA)

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/22

      Tužba podnesena 19. ožujka 2020. – Bachmann protiv EUIPO-a (LIGHTYOGA)
      (Predmet T-153/20)
      (2020/C 191/29)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Njemačka) (zastupnik: C. Weil, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije LIGHTYOGA – prijava za registraciju br. 18 054 218

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. prosinca 2019. u predmetu R 2346/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  prihvati žalbu;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-181/20: Tužba podnesena 31. ožujka 2020. – Griba protiv CPVO-a (Stark Gugger)

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/31

      Tužba podnesena 31. ožujka 2020. – Griba protiv CPVO-a (Stark Gugger)
      (Predmet T-181/20)
      (2020/C 191/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Griba Baumschulgenossenschaft landwirtschaftliche Gesellschaft (Terlan, Italija) (zastupnik: G. Würtenberger, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Zajednice za biljne sorte (CPVO)

         Podaci o postupku pred CVPO-om

         Sporno oplemenjivačko pravo: sorta jabuka Stark Gugger – oplemenjivačko pravo br. 2011/1918

         Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća CPVO-a od 24. siječnja 2020. u predmetu A 008/2018

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži CPVO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 76. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94;

                  —

                  povreda članka 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94;

                  —

                  povreda članka 57. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94;

                  —

                  povreda članka 75. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94;

                  —

                  povreda načela jednakog postupanja.


title: Predmet T-803/19: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2020. – etc-gaming i Casino-Equipment protiv Komisije („Tužba za naknadu štete – Propust Unije da uvede djelotvoran pravni lijek za ispravljanje propusta nacionalnih sudova da podnesu zahtjev za prethodnu odluku Sudu – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila koje dodjeljuje prava pojedincima – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/26

      Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2020. – etc-gaming i Casino-Equipment protiv Komisije
      (Predmet T-803/19) (1)

      („Tužba za naknadu štete - Propust Unije da uvede djelotvoran pravni lijek za ispravljanje propusta nacionalnih sudova da podnesu zahtjev za prethodnu odluku Sudu - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila koje dodjeljuje prava pojedincima - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2020/C 262/35)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: etc-gaming GmbH (Beč, Austrija) i Casino-Equipment Vermietungs GmbH (Beč) (zastupnik: A. Schuster, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati, G. Braun i L. Malferrari, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog propusta Europske unije da uvede djelotvoran pravni lijek za ispravljanje propusta nacionalnih sudova da podnesu zahtjev za prethodnu odluku Sudu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvima etc-gaming GmbH i Casino-Equipment Vermietungs GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet C-160/19 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. prosinca 2020. – Comune di Milano/Europska komisija (Žalba – Državne potpore – Sektor zračnog prometa – Zemaljske usluge u zračnim lukama Milano-Linate (Italija) i Milano-Malpensa (Italija) – Dokapitalizacije koje je društvo za upravljanje tim zračnim lukama izvršilo u svojem društvu kćeri koje je u njegovu 100 %-tnom vlasništvu i koje pruža te usluge – Društvo za upravljanje u javnom vlasništvu – Odluka kojom se te mjere državnih potpora proglašavaju nezakonitima i nespojivima s unutarnjim tržištem – Članak 107. stavak 1. UFEU-a – Pojmovi „državna sredstva”, „mjera koja se može pripisati državi”i „gospodarska prednost” – Načelo privatnog subjekta – Kriterij privatnog ulagača – Teret dokazivanja – Složene gospodarske ocjene – Intenzitet sudskog nadzora – Iskrivljavanje dokaza)

text:
               8.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/6

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. prosinca 2020. – Comune di Milano/Europska komisija
      (Predmet C-160/19 P) (1)

      (Žalba - Državne potpore - Sektor zračnog prometa - Zemaljske usluge u zračnim lukama Milano-Linate (Italija) i Milano-Malpensa (Italija) - Dokapitalizacije koje je društvo za upravljanje tim zračnim lukama izvršilo u svojem društvu kćeri koje je u njegovu 100 %-tnom vlasništvu i koje pruža te usluge - Društvo za upravljanje u javnom vlasništvu - Odluka kojom se te mjere državnih potpora proglašavaju nezakonitima i nespojivima s unutarnjim tržištem - Članak 107. stavak 1. UFEU-a - Pojmovi „državna sredstva”, „mjera koja se može pripisati državi”i „gospodarska prednost” - Načelo privatnog subjekta - Kriterij privatnog ulagača - Teret dokazivanja - Složene gospodarske ocjene - Intenzitet sudskog nadzora - Iskrivljavanje dokaza)
      (2021/C 44/06)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Comune di Milano (zastupnici: A. Mandarano, E. Barbagiovanni, S. Grassani i L. Picciano, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: D. Recchia, G. Conte i D. Grespan, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Comune di Milano nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 131, 8. 4. 2019.


title: Predmet C-718/20 P: Žalba koju je 28. prosinca 2020. podnio Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15 listopada 2020. u predmetu T-307/18, Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisija

text:
               22.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/7

      Žalba koju je 28. prosinca 2020. podnio Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15 listopada 2020. u predmetu T-307/18, Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisija
      (Predmet C-718/20 P)
      (2021/C 98/09)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (zastupnici: K. Adamantopoulos, dikigoros, P. Billiet, advocaat)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  u potpunosti ukine pobijanu presudu;

                  —

                  prihvati žaliteljev tužbeni zahtjev postavljen u tužbi pred Općim sudom i poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 2018/330 (1), u dijelu u kojem se odnosi na žalitelja, sukladno članku 61. Statuta Suda;

                  —

                  naloži drugoj stranci u postupku snošenje žaliteljevih troškova u vezi s ovom žalbom i postupkom pred Općim sudom u predmetu T-307/18.

            Podredno, žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na odlučivanje po žaliteljevim žalbenim razlozima, kako je opravdano stanjem postupka; i

                  —

                  o troškovima odluči naknadno.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prema prvom žalbenom razlogu, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je Komisija pravodobno žaliteljima u ovom postupku ponudila objavu svih ključnih činjenica i razmatranja. Da je Komisija ispunila obveze iz članka 20. stavaka 2. i 4. Uredbe (EU) 2016/1036 (2) (u daljnjem tekstu: Osnovna uredba), žalitelj bi Komisiji podnio bitne komentare, te bi slijedom toga utvrđivanje dampinga bilo povoljno za žalitelja. Opći je sud također iskrivio činjenice utvrdivši da je uobičajena vrijednost žaliteljevih bešavnih cijevi od nehrđajućeg čelika za zaštitu i bušenje utvrđena upućivanjem na kontrolne brojeve proizvoda koje je prijavio indijski proizvođač.
      Prema drugom žalbenom razlogu, pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se u njoj smatra da se zakonitost akata Unije koji su doneseni u skladu s člankom 2. stavkom 7. Osnovne uredbe ne može preispitivati s obzirom na Protokol o pristupanju Narodne Republike Kine WTO-u. Podredno, pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se njome propustilo prepoznati da je članak 2. stavak 7. Osnovne uredbe iznimka od članka 2. stavaka 1. do 6. te uredbe koji se mogu primijeniti samo posebno na kineski uvoz u EU na temelju odredbe 15. stavka 1. točke (d) Protokola o pristupanju Narodne Republike Kine WTO-u i dok god su te odredbe na snazi. Komisijino korištenje Indije kao analogne države u žaliteljevom slučaju bilo je pogrešno i prema pravu Unije i prema pravu WTO-a. Taj je pristup za posljedicu imao Komisijno utvrđenje vrlo velike dampinške marže u odnosu na žalitelja, dok potonje uopće nije trebalo biti da je Komisija umjesto toga na žalitelja primijenila odredbe članka 2. stavaka 1. do 6. Osnovne uredbe. Usto, Opći se sud uopće nije bavio pitanjem netočnih informacija koje je indijski proizvođač pružio Komisiji u točki 154. pobijane presude i, slijedom toga, u njezinim daljnjim dijelovima, iako je pravilno iznio taj žaliteljev argument u točki 150. pobijane presude.
      Prema trećem žalbenom razlogu, utvrđenja Općeg suda zahvaćena su pogreškama u primjeni članka 2. stavaka 10. i 11. te članka 11. stavka 9. Osnovne uredbe, u kojim se utvrđuju obveze institucija Unije da u žaliteljevom slučaju osiguraju poštenu usporedbu između uobičajene vrijednosti i žaliteljeve izvozne cijene.
      Prema četvrtom su žalbenom razlogu u utvrđenjima Općeg suda počinjene pogreške koje se tiču prava i iskrivljene su činjenice. Metodologija koju je Komisija primijenila za utvrđivanje koeficijenata primijenjenih na uobičajenu vrijednost žaliteljevih SSSPT-a tipa „C”; te na utvrđivanje uobičajene vrijednosti žaliteljevih bešavnih cijevi od nehrđajućeg čelika za „zaštitu i bušenje” bila je pogrešna i nije žalitelju jamčila poštenu uobičajenu vrijednost prema članku 2. Osnovne uredbe, što je za posljedicu po žalitelja imalo jako velike dampinške marže. Ta utvrđenja Općeg suda su također potpuno zanemarila sudsku praksu Žalbenog tijela WTO-a u predmetu EZ – elementi za pričvršćivanje.
      Prema petom žalbenom razlogu, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava uključivši u svojim utvrđenjima o utjecaju sniženja cijena žaliteljevih bešavnih cijevi od nehrđajućeg čelika na EU cijene koje se koriste u carinskim postupcima unutarnje proizvodnje.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2018/330 оd 5. ožujka 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2018., L 63, str. 15. i ispravak SL 2020., L 342, str. 32.).

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.).


title: Predmet T-121/19: Presuda Općeg suda od 3. veljače 2021. – Ruhorimbere/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Zadržavanje imena tužitelja na popisima osoba obuhvaćenih mjerama – Obveza obrazlaganja – Pravo na saslušanje – Dokaz o osnovanosti uvrštenja i zadržavanja na popisima – Očita pogreška u ocjeni – Nastavak činjeničnih i pravnih okolnosti koje su dovele do donošenja mjera ograničavanja – Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života – Pretpostavka nedužnosti – Proporcionalnost – Prigovor nezakonitosti”)

text:
               22.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/24

      Presuda Općeg suda od 3. veljače 2021. – Ruhorimbere/Vijeće
      (Predmet T-121/19) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja donesene s obzirom na stanje u Demokratskoj Republici Kongu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Zadržavanje imena tužitelja na popisima osoba obuhvaćenih mjerama - Obveza obrazlaganja - Pravo na saslušanje - Dokaz o osnovanosti uvrštenja i zadržavanja na popisima - Očita pogreška u ocjeni - Nastavak činjeničnih i pravnih okolnosti koje su dovele do donošenja mjera ograničavanja - Pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života - Pretpostavka nedužnosti - Proporcionalnost - Prigovor nezakonitosti”)
      (2021/C 98/26)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire i M.-C. Cadilhac, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2018., L 314, str. 47.) i, s druge strane, Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2018., L 314, str. 1.), u mjeri u kojoj se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Éricu Ruhorimbereu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet T-40/21: Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – Slovačka/Komisija

text:
               22.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/30

      Tužba podnesena 25. siječnja 2021. – Slovačka/Komisija
      (Predmet T-40/21)
      (2021/C 98/34)
      Jezik postupka: slovački

         Stranke

         Tužitelj: Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agentica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2020/1734 оd 18. studenoga 2020. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka država članica nastalih u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1) u dijelu u kojem je njome u odnosu na Slovačku Republiku primijenjen financijski ispravak u vezi mjere „Proizvodno nevezane izravne potpore” za proračunsku godinu 2016. (a koja se odnosi na godine podnošenja zahtjeva 2013. i 2014.) u ukupnom iznosu od 19 656 905,11 eura,

                  —

                  Europskoj komisiji naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu tužbi tužitelj iznosi jedan tužbeni razlog, koji se odnosi na povredu članka 52. stavka 4. točke (a) Uredbe (EU) Europskog parlamenta i Vijeća br. 1306/2013 (2) u vezi s člankom 34. stavkom 2. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 908/2014 (3) jer u odnosu na Slovačku Republiku nisu poštovana postupovna jamstva koja jamče navedeni propisi.
      U okviru svojeg tužbenog razloga tužitelj tvrdi da je Komisija na temelju Provedbene odluke 2020/1734 isključila iz financiranja Europske unije iznos od 19 656 905,11 eura koji je snosila Slovačka Republika u okviru EFJP-a, a koji predstavlja dio financijskog ispravka koji se odnosi na mjeru „Proizvodno nevezane izravne potpore” za proračunsku godinu 2016. (Program jedinstvenih plaćanja po površini – nedostaci u kvaliteti ažuriranja LPIS-a, kontrola na terenu i pokretanju povrata – godina podnošenja zahtjeva 2015.). Prema tužiteljevu mišljenju taj iznos obuhvaća godine podnošenja zahtjeva 2013. i 2014., koje nisu bile predmet istrage.

         (1)  SL 2020., L 390, str. 10.

         (2)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549.).

         (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 908/2014 оd 6. kolovoza 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu agencija za plaćanje i drugih tijela, financijskog upravljanja, poravnanja računa, pravila o kontroli, jamstava i transparentnosti (SL, 2014., L 255, str. 59.)


title: Predmet C-649/20 P: Žalba koju je je 1. prosinca 2020. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 23. rujna 2020. u spojenim predmetima T-515/13 RENV i T-719/13 RENV, Kraljevina Španjolska i dr./Europska komisija

text:
               29.3.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/13

      Žalba koju je je 1. prosinca 2020. podnijela Kraljevina Španjolska protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 23. rujna 2020. u spojenim predmetima T-515/13 RENV i T-719/13 RENV, Kraljevina Španjolska i dr./Europska komisija
      (Predmet C-649/20 P)
      (2021/C 110/13)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: S. Centeno Huerta i S. Jiménez García, agenti)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

                  —

                  ukinuti presudu Općeg suda od 23. rujna 2020., Kraljevina Španjolska i dr. protiv Komisije, donesenu u spojenim predmetima T-515/13 RENV i T-719/13 RENV, EU:T:2020:434,

                  —

                  poništiti Odluku Komisije 2014/200/EU od 17. srpnja 2013. o državnoj potpori SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) koju provodi Španjolska – Porezne mjere koje se primjenjuju na određene ugovore o financijskom zakupu također poznate i kao španjolski sustav poreznih poticaja na zakup (1),

                  —

                  naložiti Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                  Opći sud povrijedio je članak 47. Povelje u vezi s člankom 256. UFEU-a zbog nepostojanja obrazloženja u pogledu analize selektivnosti iz članka 107. stavka 1. UFEU-a i načelâ povrata.

                  2.

                  Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 107. stavka 1. UFEU-a u vezi sa selektivnošću mjere.

                  3.

                  Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja i primjene načela zaštite legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti u okviru nadzora potpora iz članka 108. UFEU-a svojom metodom analize i time što je obama načelima oduzeo smisao.

                  4.

                  Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja i primjene načela koja se primjenjuju na povrat.

         (1)  SL 2014., L 144, str. 1.