title: Predmet C-346/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – ING Luxembourg SA/VX

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – ING Luxembourg SA/VX
      (Predmet C-346/21)
      (2021/C 382/16)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal da Relação do Porto

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ING Luxembourg SA

         Tuženik: VX

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 8. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 (1) tumačiti na način da se, u okolnostima ovog predmeta, dostava pismena preporučenom pošiljkom društvu sa sjedištem u drugoj državi članici, pri kojoj se ne upotrebljava obrazac iz Priloga II. Uredbi br. 1393/2007, može smatrati valjanom?

                  2.

                  Treba li Uredbu (EZ) br. 1393/2007 i načela prava Unije koja ona sadržava tumačiti na način da im se protivi primjena članka 191. stavka 2. portugalskog Códiga de Processo Civil (Zakonik o građanskom postupku) na ovaj predmet jer se navedenom odredbom predviđa da se na ništavost dostave pismena mora pozvati u određenom roku (odnosno u roku predviđenom za odgovor na tužbu)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”), i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 (SL 2007., L 324, str. 79.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 171.)


title: Predmet C-368/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. lipnja 2021. uputio Finanzgerichts Hamburg (Njemačka) – R.T./Hauptzollamt Hamburg

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. lipnja 2021. uputio Finanzgerichts Hamburg (Njemačka) – R.T./Hauptzollamt Hamburg
      (Predmet C-368/21)
      (2021/C 382/17)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: R.T.

         Tuženik: Hauptzollamt Hamburg

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članke 30. i 60. Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da se u pogledu PDV-a mjesto uvoza prijevoznog sredstva registriranog u trećoj zemlji koje je u Uniju uvezeno protivno carinskim propisima nalazi u državi članici u kojoj je počinjen carinski prekršaj i u kojoj se prijevozno sredstvo prvi put u Uniji upotrijebilo kao prijevozno sredstvo ili u državi članici u kojoj osoba koja je počinila povredu carinske obveze boravi i u kojoj upotrebljava vozilo?

                  2.

                  U slučaju da se mjesto uvoza nalazi u državi članici koja nije Njemačka: protivi li se Direktivi 2006/112/EZ, osobito njezinim člancima 30. i 60., ako se na temelju propisa države članice smatra da se članak 87. stavak 4. Uredbe (EU) br. 952/2013 (2)
                     mutatis mutandis može primijeniti na PDV na uvoz?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006, L 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

         (2)  Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL 2013, L 269, str. 1)


title: Predmet C-372/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2021. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2021. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR
      (Predmet C-372/21)
      (2021/C 382/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

         Tuženo tijelo: Bildungsdirektion für Vorarlberg

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li situacija u kojoj vjerska zajednica priznata i sa sjedištem u državi članici Europske unije u drugoj državi članici zatraži subvencioniranje privatne škole koju ona priznaje kao konfesionalnu, a kojom u toj drugoj državi članici upravlja udruga registrirana prema pravu te druge države članice, uzimajući u obzir članak 17. UFEU-a, obuhvaćena područjem primjene prava Unije, osobito člankom 56. UFEU-a?
                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

                  2.

                  Treba li članak 56. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi odredba nacionalnog prava koja kao uvjet za subvencioniranje konfesionalnih privatnih škola propisuje priznavanje podnositelja zahtjeva kao crkve ili vjerske zajednice prema nacionalnom pravu?


title: Predmet C-386/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2021. uputio Cour d'appel de Mons (Belgija) – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, ranije Happy Flights Sprl

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2021. uputio Cour d'appel de Mons (Belgija) – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, ranije Happy Flights Sprl
      (Predmet C-386/21)
      (2021/C 382/19)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel de Mons

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Ryanair DAC

         Druga stranka u postupku: Happy Flights Srl, ranije Happy Flights Sprl

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 7. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (preinaka) (1), tumačiti na način da pojam „stvar[i] povezan[e] s ugovorom”, u smislu te odredbe, obuhvaća tužbu za naknadu štete, koju je na temelju Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (2), podnijelo društvo za naplatu, koje je treća osoba u odnosu na ugovor o zračnom prijevozu, koje se poziva na svoj status primatelja tražbine od putnika, iako to društvo ne dokazuje da je stupilo u sva prava i obveze prvotnog suugovaratelja?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 7. stavak 1. točku (a) i članak 7. stavak 1. točku (b) Uredbe (EU) br. 1215/2012 tumačiti na način da je mjesto izvršenja konkretne obveze mjesto izvršenja ugovora o zračnom prijevozu, odnosno mjesto polaska ili dolaska zrakoplova ili, ovisno o slučaju, neko drugo mjesto?

         (1)  SL 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)

         (2)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-388/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. lipnja 2021. uputio Landgerichts Erfurt (Njemačka) – A/B

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. lipnja 2021. uputio Landgerichts Erfurt (Njemačka) – A/B
      (Predmet C-388/21)
      (2021/C 382/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Erfurt

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: A

         Tuženik: B

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li svrha i cilj članka 18. stavka 1., članka 26. stavka 1. i članka 46. Direktive 2007/46/EZ (1) u vezi s člancima 4., 5. i 13. Uredbe (EZ) br. 715/2007 (2) i to da se zaštite interesi pojedinačnih kupaca motornih vozila i njihova imovina? Obuhvaća li to i interes pojedinačnog kupca vozila da ne kupi vozilo koje nije u skladu sa zahtjevima prava Unije, a osobito ne vozilo u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

                  2.

                  Nalaže li se pravom Unije, osobito načelom djelotvornosti i temeljnim pravima Unije kao i vlastitim pravima prirode da građanskopravni zahtjev za naknadu štete kupca vozila protiv proizvođača vozila postoji u slučaju svakog skrivljenog postupanja, namjernog ili iz nepažnje, proizvođača vozila u pogledu stavljanja na tržište vozila u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

         (1)  Direktiva 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (SL 2007, L 263, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 103.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007, L 171, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)


title: Predmet C-396/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2021. uputio Landgericht München I (Njemačka) – KT, NS/FTI Touristik GmbH

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2021. uputio Landgericht München I (Njemačka) – KT, NS/FTI Touristik GmbH
      (Predmet C-396/21)
      (2021/C 382/21)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht München I

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: KT, NS

         Tuženik: FTI Touristik GmbH

         Prethodno pitanje

      Jesu li ograničenja u pogledu zarazne bolesti koja vlada u odredištu putovanja nesukladnost u smislu članka 14. stavka 1. Direktive (EU) 2015/2302 (1) i ako su zbog globalnog širenja zarazne bolesti takva ograničenja određena i u prebivalištu putnika i u drugim zemljama?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/2302 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima, o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/314/EEZ (SL 2015., L 326, str. 1.)


title: Predmet C-398/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Conseil d'État (Francuska) – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Conseil d'État (Francuska) – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance
      (Predmet C-398/21)
      (2021/C 382/22)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris

         Tuženici: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

         Prethodna pitanja

      Kad je riječ o članku 8.ab stavku 5. Direktive 2011/16 (1):

                  —

                  povređuje li se njime pravo na pošteno suđenje zajamčeno člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 6. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda jer se njime iz područja posrednika koji poreznoj upravi trebaju dostaviti informacije potrebne za izvješćivanje o prekograničnim poreznim aranžmanima ili koji trebaju obavijestiti drugog posrednika o toj obvezi načelno ne isključuju odvjetnici koji djeluju u okviru sudačke djelatnosti?

                  —

                  povređuju li se njime prava na poštovanje dopisivanja i privatnog života zajamčena člankom 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda jer se njime iz područja posrednika koji poreznoj upravi trebaju dostaviti informacije potrebne za izvješćivanje o prekograničnim poreznim aranžmanima ili koji trebaju obavijestiti drugog posrednika o toj obvezi načelno ne isključuju odvjetnici koji djeluju u okviru ocjene pravnog položaja svoje stranke?

         (1)  Direktiva Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ (SL 2011., L 64, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 363.)


title: Predmet C-413/21 P: Žalba koju je 6. srpnja 2021. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. travnja 2021. u predmetu T-322/19, Al-Gaddafi/Vijeće

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/17

      Žalba koju je 6. srpnja 2021. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. travnja 2021. u predmetu T-322/19, Al-Gaddafi/Vijeće
      (Predmet C-413/21 P)
      (2021/C 382/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux, M. Bishop, agenti)

         Druga stranka u postupku: Aisha Muammer Mohamed Al-Gaddafi

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu Općeg suda;

                  —

                  donese konačnu odluku o pitanjima koja su predmet žalbe i odbije tužbu koju je podnio tužitelj;
                  i

                  —

                  naloži tužitelju snošenje troškova ovog postupka i postupka u predmetu T-322/19.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Vijeće tvrdi da je Opći sud u pobijanoj presudi u predmetu T-322/19 počinio pogreške u sljedećim točkama:

                  —

                  prvi žalbeni razlog: povreda članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 36. u vezi s člankom 53. prvim stavkom Statuta Suda te pogrešno tumačenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/1333 (1);

                  —

                  drugi žalbeni razlog: pogrešno tumačenje članka 8. stavka 1. i članka 9. stavka 1. Odluke Vijeća 2015/1333 i članka 6. stavka 1. Uredbe Vijeća 2016/44 (2);

                  —

                  treći žalbeni razlog: Opći sud iskrivio je argumente Vijeća, povrijedio načelo povjerenja u postupovne akte, pogrešno protumačio Odluku Vijeća 2015/1333 i Uredbu Vijeća 2016/44 te je povrijedio članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

                  —

                  četvrti žalbeni razlog: Opći sud iskrivio je dokaze, povrijedio načelo povjerenja u postupovne dokumente i akte, povrijedio članak 36. u vezi s člankom 53. prvim stavkom Statuta Suda i povrijedio članak 263. UFEU-a i članak 47. Povelje.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1333 od 31. srpnja 2015. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji i stavljanju izvan snage Odluke 2011/137/ZVSP (SL 2015., L 206, str. 34.)

         (2)  Uredba Vijeća (EU) 2016/44 od 18. siječnja 2016. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji i o stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 204/2011 (SL 2016., L 12, str. 1.)


title: Predmet C-442/21 P: Žalba koju su 15. srpnja 2021. podnijeli ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S i Danske Fragtmænd A/S. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18, ITD i Danske Fragtmænd/Komisija

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/19

      Žalba koju su 15. srpnja 2021. podnijeli ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S i Danske Fragtmænd A/S. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18, ITD i Danske Fragtmænd/Komisija
      (Predmet C-442/21 P)
      (2021/C 382/25)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S i Danske Fragtmænd A/S (zastupnik: L. Sandberg-Mørch, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Jørgen Jensen Distribution A/S, Dansk Distribution A/S, Kraljevina Danska

         Zahtjevi

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18 u dijelu u kojem su odbijeni tužbeni razlozi žalitelja da je Komisija naišla na ozbiljne poteškoće pri donošenju zaključka da obveza naknade za univerzalne poštanske usluge (OUU) čini spojivu potporu; da je Komisija naišla na ozbiljne poteškoće pri utvrđenju da je državno jamstvo postojeća potpora; i da je Komisija također naišla na ozbiljne poteškoće u odnosu na svoju ocjenu o pogrešnoj raspodjeli troškova;

                  —

                  naloži drugim strankama u postupku da snosi vlastite troškove i troškove žalitelja.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                  Kao prvo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i iskrivio činjenice presudivši da se Komisija nije suočila s ozbiljnim poteškoćama zbog isključenja nematerijalnih koristi (koje se sastoje od korporativnog ugleda i sveprisutnosti) iz INT-a, koje je društvo Post Danmark uživalo zbog OUU-a.

                  2.

                  Kao drugo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je presudio da se Komisija nije suočila s ozbiljnim poteškoćama kada je utvrdila da je potpora spojiva na temelju Okvira UOGI za izvršenje obveze pružanja OUU-a, ali je onda dozvolila potporu za troškove otkaza radnicima u kontekstu preoblikovanja/restrukturiranja društva Post Danmark.

                  3.

                  Kao treće, Opći sud je protivno članku 107. stavku 1. i članku 108. stavku 2. UFEU-a počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da Komisija nije naišla na ozbiljne poteškoće pri donošenju zaključka da prekomjerna raspodjela zajedničkih troškova društva Post Danmark na račun UUO-a ne čini državnu potporu.
                  Žalitelji tvrde da se pogrešan zaključak Općeg suda temelji na dvjema pogreškama koje se tiču prava, koje odgovaraju dvama podrednim žalbenim razlozima:

                              a.

                              Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da su članak 4. stavak 4. točka (c) računovodstvenih propisa iz 2006. i članak 4. stavak 3. točka (c) računovodstvenih propisa iz 2011. samo posebna primjena načela iz članka 4. stavka 4. točke (a) i članka 4. stavka 4. točke (b) računovodstvenih propisa iz 2006. i 2011.

                              b.

                              Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da činjenica da se nad računima društva Post Danmark provode redovni revizijski nadzori potvrđuje prikladnost računovodstvene raspodjele zajedničkih troškova od strane društva Post Danmark.


title: Predmet C-444/21: Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – Europska komisija/Irska

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/19

      Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – Europska komisija/Irska
      (Predmet C-444/21)
      (2021/C 382/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes i M. Noll-Ehlers, agenti)

         Tuženik: Irska

         Tužitelj od Suda zahtijeva da

                  —

                  utvrdi da Irska nije ispunila svoje obveze na temelju članka 4. stavka 4. i članka 6. stavka 1. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (1) (u daljnjem tekstu: Direktiva) time što:

                              —

                              nije odredila, što je moguće prije, a najkasnije u roku od šest godina, 217 od 423 područja od važnosti za Zajednicu kao posebna područja očuvanja (SAC) u atlantskoj biogeografskoj regiji na svojem državnom području koja su navedena u Odluci Komisije 2004/813/EZ od 7. prosinca 2004. (2), kako je dopunjena Odlukom Komisije 2008/23/EC od 12. studenoga 2007. (3) i Odlukom Komisije 2009/96/EC od 12. prosinca 2008 (4);

                              —

                              nije odredila detaljne ciljeve očuvanja specifične za lokaciju za 140 od 423 područja popisanih u navedenim odlukama Komisije; i

                              —

                              nije odredila nužne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova navedenih u Prilogu I. i vrstama iz Priloga II. Direktivi za nijedno od 423 područja popisanih u navedenim odlukama Komisije.

                  —

                  naloži Irskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Komisija smatra da Irska nije osnovala i upravljala svojom mrežom Natura 2000 u skladu s pravnim zahtjevima propisanima Direktivom.
      Kao prvo, Irska nije ispunila svoje obveze na temelju članka 4. stavka 4. Direktive time što nije, što je prije moguće, a najkasnije u roku od šest godina, odredila sva 423 područja popisana u navedenim odlukama Komisije kao posebna područja očuvanja (SAC). Taj se propust odnosi na 217 područja prije isteka roka određenog u dodatnom obrazloženom mišljenju.
      Kao drugo, Irska nije postupila u skladu s člankom 4. stavkom 4. Direktive time što nije odredila detaljne ciljeve očuvanja specifične za lokaciju za svako od 423 područja o kojima je riječ. Taj se propust odnosi na 140 područja prije isteka roka određenog u dodatnom obrazloženom mišljenju.
      Kao treće, Irska nije odredila nužne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II., u skladu s člankom 6. stavkom 1. Direktive za 423 područja na koja se ta povreda odnosi. Irska praksa u odnosu na mjere očuvanja dovela je do situacije u kojoj nijedno od 423 područja na koja se odnosi povreda do isteka roka iz dodatnog obrazloženog mišljenja nema mjere očuvanja koje odgovaraju pravnim zahtjevima iz članka 6. stavka 1. Direktive. Mnoga područja nemaju nikakve mjere očuvanja. Druga područja imaju tek mjere za podskupine relevantnih prirodnih stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II. koje su u značajnoj mjeri prisutne na tim područjima. Nadalje, velik broj područja nema mjere očuvanja utemeljene na detaljnim ciljevima očuvanja specifičnima za lokaciju. Osim toga, Irska općenito i ustrajno ne postupa u skladu s člankom 6. stavkom 1. Direktive, jer određuje mjere očuvanja koje nisu dovoljno detaljne i precizne i ne odnose se na sve značajne pritiske i prijetnje.

         (1)  SL 1992., L 206, str. 7. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.)

         (2)  2004/813/EZ: Odluka Komisije od 7. prosinca 2004. kojom se donosi, u skladu s Direktivom Vijeća 92/43/EEZ, popis područja od važnosti za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju (SL 2004., L 387, str. 1.)

         (3)  2008/23/EZ: Odluka Komisije od 12. studenoga 2007. kojom se donosi, u skladu s Direktivom Vijeća 92/43/EEZ, popis područja od važnosti za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju (SL 2008., L 12, str. 1.)

         (4)  2009/96/EZ: Odluka Komisije od 12. prosinca 2008. kojom se donosi, u skladu s Direktivom Vijeća 92/43/EEZ, popis područja od važnosti za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju (SL 2009., L 43, str. 466.)


title: Predmet C-454/21 P: Žalba koju su 22. srpnja 2021. podnijeli Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA protiv presude Općeg suda (drugo prošireno vijeće) od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Veliko Vojvodstvo Luksemburg i dr./Komisija

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/21

      Žalba koju su 22. srpnja 2021. podnijeli Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA protiv presude Općeg suda (drugo prošireno vijeće) od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Veliko Vojvodstvo Luksemburg i dr./Komisija
      (Predmet C-454/21 P)
      (2021/C 382/27)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelji: Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA (zastupnici: C. Rydzynski, B Le Bret, M. Struys, F. Pili, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi ovu žalbu dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Luksemburg i Engie Global LNG Holding i dr./Komisija;

                  —

                  konačno odluči o meritumu u skladu s člankom 61. Statuta Suda i, prije svega, prihvati zahtjeve koje je grupa Engie postavila u prvostupanjskom postupku odnosno, podredno, poništi članak 2. Odluke Komisije (EU) 2019/421 od 20. lipnja 2018. o državnoj potpori SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) koju je proveo Luksemburg u korist grupe ENGIE (SL 2019., L 78, str. 1.), u dijelu u kojem se njome zahtijeva povrat potpore;

                  —

                  još podrednije, predmet vrati Općem sudu na ponovno suđenje;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Engie Global LNG Holding, Engie Invest International i Engie u prilog svojoj žalbi ističu tri žalbena razloga.
      Prema mišljenju žaliteljâ, Opći je sud počinio pogreške koje se tiču prava i iskrivio činjenice prilikom definiranja uskog referentnog okvira kada je i. iz tog referentnog okvira isključio Direktivu o matičnim društvima i društvima kćeri; ii. utvrdio vezu između članaka 164. i 166. Zakona o porezu na dobit u Luksemburgu; iii. smatrao da prirast u okviru ZORA-e predstavlja raspodjelu dobiti; i iv. smatrao da se prethodnim poreznim mišljenjima dodjeljuje selektivna prednost.
      Usto, Opći je sud počinio pogreške koje se tiču prava i iskrivio činjenice prilikom dokazivanja postojanja selektivne prednosti s obzirom na luksemburšku odredbu koja se odnosi na zlouporabu prava i. kad je riječ o korištenom referentnom okviru ii. prilikom utvrđivanja selektivne prednosti i iii. prilikom tumačenja luksemburškog prava.
      Slijedom prvog i drugog žalbenog razloga, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je odbio njihove argumente iznesene u okviru tužbe za poništenje u pogledu Komisijine ograničene nadležnosti na temelju članaka 2., 3., 4. i 5. UFEU-a o raspodjeli nadležnosti između Europske unije i država članica, u vezi s člancima 113. do 117. UFEU-a,
      Konačno, povrat potpore koji je Opći sud naložio u suprotnosti je s načelima pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja.


title: Predmet C-478/21 P: Žalba koju su 2. kolovoza 2021. podnijeli China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ai dr./Komisija

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/22

      Žalba koju su 2. kolovoza 2021. podnijeli China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ai dr./Komisija
      (Predmet C-478/21 P)
      (2021/C 382/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME), Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd (zastupnici: R. Antonini, E. Monard i B. Maniatis, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, EJ Picardie, Fondatel Lecomte, Fonderies Dechaumont, Fundiciones de Odena, SA, Heinrich Meier Eisengießerei GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Construction Products UK Ltd, Saint-Gobain Pam, Ulefos Oy

         Zahtjevi

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  prihvati zahtjeve koje su žalitelji iznijeli u svojoj tužbi podnesenoj Općem sudu i poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/140 od 29. siječnja 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Narodne Republike Kine i o prekidu ispitnog postupka u vezi s uvozom određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Indije (1), u dijelu u kojem se odnosi na CCCME, pojedinačna društva i dotične članove; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova u postupcima pred Općim sudom i Sudom, uključujući troškove žaliteljâ te naloži intervenijentima snošenje vlastitih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 3. stavaka 2., 3., 5., 6. i 7. Osnovne uredbe (2) i načela dobre uprave u vezi s podacima o uvozu.
      Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 3. stavaka 2., 3., 5., 6. i 7. Osnovne uredbe i načela dobre uprave jer se određivanje štete i uzročne veze niej zasnivalo na dokazima i objektivnom ispitivanju.
      Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što je utvrdio da segmentirana analiza nije bila potrebna za ispunjenje obveza iz članka 3. stavaka 6. i 7. Osnovne uredbe.
      Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 3. stavaka 6. i 7. Osnovne uredbe vezano za nepostojanje snižavanja cijena za dio prodaje u Uniji.
      Peti žalbeni razlog: Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard time što je utvrdio da je treći tužbeni razlog dijelom nedopušten. Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 6. stavka 7., članka 19. stavaka 1. i 2., članka 20. stavaka 2. i 4. Osnovne uredbe, kao i prava na obranu, u pogledu obveze otkrivanja bitnih činjenica i razmatranja.

         (1)  SL 2018., L 25, str. 6.

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.).


title: Predmet C-345/20: Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2021. – Europska komisija/Portugalska Republika

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/23

      Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2021. – Europska komisija/Portugalska Republika
      (Predmet C-345/20) (1)

      (2021/C 382/29)
      Jezik postupka: portugalski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 329, 5. 10. 2020.


title: Predmet C-9/21: Rješenje predsjednika Suda od 21. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – AX/Deutsche Lufthansa AG

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/23

      Rješenje predsjednika Suda od 21. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – AX/Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-9/21) (1)

      (2021/C 382/31)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 88, 15. 3. 2021.


title: Predmet C-37/21: Rješenje predsjednika Suda od 29. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – flightright GmbH/Ryanair DAC

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/23

      Rješenje predsjednika Suda od 29. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – flightright GmbH/Ryanair DAC
      (Predmet C-37/21) (1)

      (2021/C 382/32)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 163, 3. 5. 2021.


title: Predmet C-182/21: Rješenje predsjednika Suda od 24. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, uz sudjelovanje: Continental Automotive GmbH i dr.

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/24

      Rješenje predsjednika Suda od 24. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, uz sudjelovanje: Continental Automotive GmbH i dr.
      (Predmet C-182/21) (1)

      (2021/C 382/34)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 252, 28. 6. 2021.


title: Predmet T-866/19: Rješenje Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Ryanair i Laudamotion/Komisija [„Tužba za poništenje – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 1008/2008 – Pravila o raspodjeli zračnog prometa između zračnih luka Schiphol i Lelystad – Davanje prednosti pri dodjeli slotova zračnoj luci Lelystad – Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere – Nepostojanje osobnog utjecaja – Nedopuštenost”]

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/25

      Rješenje Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Ryanair i Laudamotion/Komisija
      (Predmet T-866/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 1008/2008 - Pravila o raspodjeli zračnog prometa između zračnih luka Schiphol i Lelystad - Davanje prednosti pri dodjeli slotova zračnoj luci Lelystad - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2021/C 382/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ryanair DAC (Swords, Irska), Laudamotion GmbH (Schwechat, Austrija) (zastupnici: E. Vahida i I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci i W. Mölls, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2019/1585 od 24. rujna 2019. o utvrđivanju pravila o raspodjeli prometa u skladu s člankom 19. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća za zračne luke Amsterdam Schiphol i Amsterdam Lelystad (SL 2019., L 246, str. 24.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju Kraljevine Nizozemske.

                  3.

                  Društvima Ryanair DAC i Laudamotion GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

                  4.

                  Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove vezane uz zahtjev za intervenciju.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-79/20: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2021. – AI/ECDC („Tužba za poništenje i naknadu štete – Javna služba – Osoblje ECDC-a – Uznemiravanje – Članak 12.a Pravilnika o osoblju – Povreda časti – Zahtjev za pomoć – Članak 24. Pravilnika o osoblju – Odbijanje zahtjeva – Pravo na saslušanje – Nepostojanje prima facie dokaza – Dužnost brižnog postupanja – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/25

      Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2021. – AI/ECDC
      (Predmet T-79/20) (1)

      („Tužba za poništenje i naknadu štete - Javna služba - Osoblje ECDC-a - Uznemiravanje - Članak 12.a Pravilnika o osoblju - Povreda časti - Zahtjev za pomoć - Članak 24. Pravilnika o osoblju - Odbijanje zahtjeva - Pravo na saslušanje - Nepostojanje prima facie dokaza - Dužnost brižnog postupanja - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)
      (2021/C 382/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AI (zastupnici: L. Levi i A. Champetier, odvjetnice)

         Tuženik: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (zastupnici: A. Iber i J. Mannheim, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnikâ)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje ECDC-ove odluke od 5. travnja 2019. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za pomoć od 10. travnja 2018. i, po potrebi, ECDC-ove odluke od 4. studenoga 2019. o odbijanju žalbe podnesene protiv odluke od 5. travnja 2019. te, s druge strane, za naknadu pretrpljene štete.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi AI nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 129, 20. 4. 2020.


title: Predmet T-455/20: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2021. – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Prikaz narančastog kvadrata koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica) [„Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije koji prikazuje narančasti kvadrat koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica – Apsolutni razlog za odbijanje – Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata – Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EU) 2017/1001)”]

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/26

      Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2021. – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Prikaz narančastog kvadrata koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica)
      (Predmet T-455/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije koji prikazuje narančasti kvadrat koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica - Apsolutni razlog za odbijanje - Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 382/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Roxtec AB (Karlskrona, Švedska) (zastupnici: J. Olsson i J. Adamsson, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Wallmax Srl (Milano, Italija) (zastupnici: A. Bergmann, F. Ferrari i L. Goglia, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2020. (predmet R 2385/2018-2), u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava Wallmax i Roxtec.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Roxtec AB snosit će vlastite troškove i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  Wallmax Srl snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 304, 14. 9. 2020.


title: Predmet T-230/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Jalkh/Parlament („Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu – Institucionalno pravo – Član Europskog parlamenta – Povlastice i imuniteti – Ukidanje zastupničkog imuniteta – Zahtjev za suspenziju izvršenja – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/27

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Jalkh/Parlament
      (Predmet T-230/21 R)
      („Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu - Institucionalno pravo - Član Europskog parlamenta - Povlastice i imuniteti - Ukidanje zastupničkog imuniteta - Zahtjev za suspenziju izvršenja - Nepostojanje hitnosti”)
      (2021/C 382/38)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francuska) (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz i A.-M. Dumbrăvan, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 278. UFEU-a za suspenziju izvršenja Odluke Parlamenta P9_TA(2021)0092 od 25. ožujka 2021. o zahtjevu za ukidanje imuniteta tužitelja (2020/2110(IMM)).

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-458/21: Tužba podnesena 2. kolovoza 2021. – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/28

      Tužba podnesena 2. kolovoza 2021. – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)
      (Predmet T-458/21)
      (2021/C 382/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Quantic Dream (Pariz, Francuska) (zastupnik: A. Grolée, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Quentia GmbH (Gersthofen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Q – prijava za registraciju br. 18 069 734

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2021. u predmetu R 2070/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  i, u svrhu ispravka, odbije prigovor br. B 3 092 566 podnesen protiv prijave za registraciju žiga Europske unije Q br. 18 069 734 od 21. svibnja 2019.;

                  —

                  naloži EUIPO-u i/ili društvu Quentia GmbH snošenje tužiteljevih troškova postupka pred EUIPO-om i pred Općim sudom.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 71. stavka 1. točke (a) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  povreda članka 7. UFEU-a;

                  —

                  povreda članka 58.a Statuta Suda Europske unije;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-465/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/30

      Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)
      (Predmet T-465/21)
      (2021/C 382/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ionfarma, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: S. Correa Rodríguez, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: LG Electronics, Inc. (Seoul, Južna Koreja)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije AION – prijava za registraciju br. 17 892 367

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2021. u predmetu R 2223/2020–4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i odbije prijavu žiga Europske unije br. 17 892 367 AION za sve proizvode;

                  —

                  naloži snošenje troškova EUIPO-u i društvu LG Electronics u slučaju da potonje odluči intervenirati u ovaj postupak.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-459/21: Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/29

      Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)
      (Predmet T-459/21)
      (2021/C 382/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Calrose Rice (Sofija, Bugarska) (zastpnik: H. Raychev, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ricegrowers Ltd (Leeton, New South Wales, Australija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Sunwhite – prijava za registraciju br. 18 115 808

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2021. u predmetu R 2465/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i vrati EUIPO-u prijavu žiga Europske unije br. 18 115 808 SUNWHITE radi registracije;

                  —

                  naloži EUIPO i intervenijentu u ovom postupku snošenje vlastitih troškova i snošenje tužiteljevih troškova ovog postupka i žalbenog postupka pred četvrtim žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Žalbeno vijeće pogrešno je pretpostavilo da je tužitelj u obrazloženju svoje žalbe priznao da su uspoređeni proizvodi u razredu 30. identični;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je utvrdilo da uspoređeni znakovi dijele sve elemente;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ograničilo ili usredotočilo svoje zaključke o usporedbi znakova na njihove verbalne sastavnice;

                  —

                  žalbeno vijeće nije u dovoljnoj mjeri vodilo računa o vizualnoj razlici između žigova te je u tom pogledu iznijelo samo općenite zaključke, bez konkretnih razloga.


title: Predmet T-466/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/31

      Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)
      (Predmet T-466/21)
      (2021/C 382/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dino Baumberger (Wesel, Njemačka) (zastupnici: J. Fusbahn i D. Dawirs, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Nube, SL (Ibiza, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Lío u zlatno žutoj i crnoj boji – žig Europske unije br. 14 194 872

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2021. u predmetu R 1221/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i, stoga, odluku Odjela za poništaje od 28. travnja 2020. (ništavost br. 000025762 C);

                  —

                  odbije zahtjev za proglašenje ništavosti i zadrži registraciju spornog žiga br. 14 194 872;

                  —

                  naloži snošenje troškova postupka EUIPO-u i društvu Nube SL.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-467/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/31

      Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)
      (Predmet T-467/21)
      (2021/C 382/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: DBM Videovertrieb GmbH (Wesel, Njemačka) (zastupnici: J. Fusbahn i D. Dawirs, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Nube, SL (Ibiza, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Lío u zlatno žutoj i crnoj boji – žig Europske unije br. 17 225 939

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2021. u predmetu R 1220/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i, stoga, odluku Odjela za poništaje od 28. travnja 2020. (ništavost br. 000025781 C);

                  —

                  odbije zahtjev za proglašenje ništavosti i zadrži registraciju spornog žiga br. 17 225 939;

                  —

                  naloži snošenje troškova postupka EUIPO-u i društvu Nube, SL.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-472/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – RTE/ACER

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/32

      Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – RTE/ACER
      (Predmet T-472/21)
      (2021/C 382/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: RTE Réseau de transport de l’électricité (Pariz, Francuska) (zastupnici: M. Levitt, odvjetnik, B. Byrne, Solicitor, i D. Vasbeck, odvjetnik)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja, odluku tuženikova Odbora za žalbe A-001-2021 (konsolidirani tekst) od 28. svibnja 2021. (u daljnjem tekstu: odluka) kojom je potvrđena tuženikova odluka 30/2020 od 30. studenoga 2020.;

                  —

                  odredi mjeru koju je tužitelj zatražio u svojoj žalbi tuženikovom Odboru za žalbe; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava, jer je tuženikov Odbor za žalbe, time što je potvrdio tuženikovu odluku 30/2020 od 30. studenoga 2020., nezakonito proširio doseg članka 16. stavka 13. Uredbe o električnoj energiji (1) kao i članka 74. Uredbe (EU) 2015/1222 (2), te je prekršio temeljno načelo dodjeljivanja, propisano člankom 5. stavkom 2. UEU.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava jer je tuženikov Odbor za žalbe pogrešno tumačio relevantni pravni okvir te nije na pravilan način primijenio tražene parametre za donošenje zajedničke metodologije dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru za ključnu regiju za proračun kapaciteta.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka krši načelo dobre uprave i obvezu obrazlaganja, te da se njome ne ispunjavaju pravne obveze tuženikova Odbora za žalbe kao žalbenog tijela.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava jer je tuženikov Odbor za žalbe pogrešno tumačio i primijenio članak 3. Uredbe (3) i povezane odredbe i načela prava Europske unije koja uređuju jezike na kojima tuženik mora donijeti svoje odluke, uključujući članak 342. UFEU-a, članak 3. stavak 3. UEU-a, članak 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članak 44. stavak 1. Uredbe o ACER-u (4), načelo pravne sigurnosti i prava obrane.

         (1)  Uredba (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (SL 2019., L 158, str. 54.)

         (2)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 оd 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (SL 2015., L 197, str. 24.)

         (3)  Uredba br. 1 o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL 1958, P 17, str. 385.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.) kako je zadnji put izmijenjena Uredbom Vijeća br. 517/2013 od 13. svibnja 2013. (SL 2013., L 158, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 10., str. 31.)

         (4)  Uredba (EU) 2019/942 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o osnivanju Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (SL 2019., L 158, str. 22.).


title: Predmet T-474/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/33

      Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)
      (Predmet T-474/21)
      (2021/C 382/46)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Schenk Italia SpA (Ora, Italija) (zastupnici: D. Caneva i M. Lucchini, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (San Pietro in Cariano, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije AMICONE – žig Europske unije br. 11 005 725

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. lipnja 2021. u predmetu R 2885/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  utvrdi i proglasi da žig Europske unije AMICONE br. 11 005 725 ne predstavlja aludiranje na ZOI „Amarone della Valpolicella”, u smislu članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 (1) i da ne sadržava niti jedan drugi apsolutni ni relativni razlog za proglašavanje žiga ništavim koje je istaknuo Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella te da je stoga valjan;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove Consorzia per la tutela dei vini Valpolicella i drugih mogućih intervenijenata.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  pogrešno utvrđivanje značajnog dijela ZOI-a „Amarone della Valpolicella”, s ciljem primjene članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013;

                  —

                  pogrešna primjena članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 kada je riječ o aludiranju osporavanog žiga na ZOI;

                  —

                  pogrešna primjena članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, u vezi s člankom 27. stavkom 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  žig AMICONE ne sadržava niti jedan drugi apsolutni ni relativni razlog za odbijanje, koji je istaknuo Consorzio za zaštitu vinâ Valpolicella.

         (1)  Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL 2013., L 347, str. 671. i ispravci SL 2014., L 189, str. 261. i SL 2020., L 1, str. 5.).


title: Predmet T-477/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblik inhalatora)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/34

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblik inhalatora)
      (Predmet T-477/21)
      (2021/C 382/47)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Glaxo Group Ltd (Brentford, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: T. de Haan i F. Verhoestraete, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Cipla Europe NV (Antwerpen, Belgija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: trodimenzionalni žig Europske unije (oblik inhalatora) – žig Europske unije br. 2 179 562

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. svibnja 2021. u predmetu R 1835/2016-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova, uključujući i snošenje tužiteljevih troškova pred prvim žalbenim vijećem Ureda.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća i članka 41. stavka 2. Povelje EU-a o temeljnim pravima;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) 40/94;

                  —

                  povreda članka 52. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009.


title: Predmet T-478/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/35

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)
      (Predmet T-478/21)
      (2021/C 382/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Les Éditions P. Amaury (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i M. Laborde, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Golden Balls Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije BALLON D’OR – žig Europske unije br. 4 226 148

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. lipnja 2021. u predmetu R 1073/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova, uključujući i snošenje tužiteljevih troškova pred četvrtim žalbenim vijećem EUIPO-a.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009.


title: Predmet T-482/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – TenneT TSO i TenneT TSO/ACER

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/35

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – TenneT TSO i TenneT TSO/ACER
      (Predmet T-482/21)
      (2021/C 382/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: TenneT TSO GmbH (Bayreuth, Njemačka), TenneT TSO BV (Arnhem, Nizozemska) (zastupnici: D. Uwer, J. Meinzenbach, P. Rieger, R. Klein i S. Westphal, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku A-001-2021 (konsolidirani tekst) ACER-ova Odbora za žalbe od 28. svibnja 2021., kojom je potvrđena ACER-ova odluka 30/2020 od 30. studenoga 2020. o prijedlogu operatora prijenosnih sustava ključne regije za proračun kapaciteta o metodologiji dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru, u cijelosti;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je doseg potvrđene metodologije dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru nezakonit. U skladu s tim dosegom, načelno „svi” mrežni elementi s razinom kilovolta 220 ili višom mogu ostvariti dijeljenje troškova na temelju načela onečišćivač plaća prema članku 16. stavku 13. Uredbe (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (u daljnjem tekstu: Uredba o unutarnjem tržištu električne energije). To je protuzakonito. Doseg metodologije dijeljenja troškova mora biti u skladu s postupkom izračuna kapaciteta, prema kojem su samo mrežni elementi s faktorom distribucije prijenosa snage (PTDF) od barem 5 % s tehničke strane sposobni ograničiti prekograničnu trgovinu i stoga zahtijevaju mjere redispečiranja i trgovanja u suprotnom smjeru od prekogranične važnosti.
                  Pobijanu odluku treba poništiti, jer osobito krši članak 16. stavak 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije te članak 74. stavke 2. i 4. Uredbe Komisije (EU) 2015/1222 od 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (u daljnjem tekstu: Uredba o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima). Odbor za žalbe griješi da je nužna pravna osnova za proširenje dijeljenja troškova prema načelu onečišćivač plaća na mrežne elemente s faktorom distribucije prijenosa snage ispod 5 %. Takva pravna osnova, međutim, ne postoji. Štoviše, uključivanje gotovo svih mrežnih elemenata u doseg predmetne metodologije krši članak 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima, jer dovodi do pogrešnih poticaja te je nespojivo sa zakonskim dužnostima i odgovornostima uključenih operatora prijenosnih sustava.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijanu odluku treba poništiti jer je Odbor za žalbe nezakonito potvrdio metodologiju bojanja protoka energije (u daljnjem tekstu: MBPE) kao primjenjivu metodu razgradnje protoka u predmetnoj metodologiji.
                  MBPE je suprotna cilju uvođenja načela onečišćivač plaća iz članka 16. stavka 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije. MBPE se ne zasniva na stvarnim fizičkim protocima, nego na virtualnim tržišnim rezultatima. Međutim, opće je poznato da fizički protoci odstupaju od tržišnih rezultata. Stoga ishod MBPE-a ne dopušta da se na pouzdan način utvrdi pravi uzrok pojedinog zagušenja. Posljedično, MBPE također ne daje ispravne poticaje za upravljanje zagušenjima, donošenje korektivnih mjera i provođenje djelotvornih ulaganja, što je suprotno članku 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima. Nadalje, Odbor za žalbe nije na pravilan način ocijenio tehničke aspekte, što je dovelo do nezakonitosti MBPE-a, te je donio neuvjerljive zaključke iz neodgovarajućih dokaza.
                  U odnosu na razgradnju protoka, Odbor za žalbe također je protuzakonito potvrdio posebne pretpostavke koje se primjenjuju samo na postupak razgradnje protoka kod mrežnih elemenata visokonaponske istosmjerne struje. Te su pretpostavke fizički neutemeljene, suprotne su članku 16. stavku 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije i dovode po povećane raspodjele troškova za mrežne elemente visokonaponske istosmjerne struje. Nadalje, te pretpostavke diskriminiraju mrežne elemente visokonaponske istosmjerne struje u odnosu na mrežne elemente izmjenične struje. Odbor za žalbe nije u dovoljnoj mjeri ocijenio te pretpostavke o mrežnim elementima visokonaponske istosmjerne struje i donio je neuvjerljive zaključke iz neodgovarajućih dokaza.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijanu odluku treba poništiti jer nezakonito potvrđuje zajednički prag za kružne protoke, koji je ACER postavio na 10 %, na temelju procjene troškova. To proturječi članku 16. stavku 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije jer se taj prag ne temelji na pouzdanim podacima o razini kružnih protoka u slučaju odsustva strukturalnih zagušenja. ACER nije bio nadležan za utvrđivanje praga od 10 %. Prag je također protivan članku 16. stavku 8. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije prema kojem operatori prijenosnih sustava mogu upotrijebiti iznos do 30 % za granice pouzdanosti, tokove petlje i unutarnje tokove. Štoviše, ocjena Odbora za žalbe temelji se na činjeničnim pogreškama i postavlja pogrešne poticaje za ulaganja u mreže, suprotno članku 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima. Nadalje, Odbor za žalbe počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je pretpostavio da članak 16. stavak 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije zahtijeva prag za kružne protoke samo za svaku zonu trgovanja, a ne za granice zone.


title: Predmet T-49/21: Rješenje Općeg suda od 13. srpnja 2021. – PZ/Komisija

text:
               20.9.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/37

      Rješenje Općeg suda od 13. srpnja 2021. – PZ/Komisija
      (Predmet T-49/21) (1)

      (2021/C 382/50)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 128, 12. 4. 2021.


title: Predmet C-403/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2021. uputio Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunjska) – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2021. uputio Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunjska) – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş
      (Predmet C-403/21)
      (2021/C 401/03)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SC NV Construct SRL

         Javni naručitelj: Județul Timiș

         Intervenijent: SC Proiect Construct Regiunea Transilvania SRL

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbe članka 58. Direktive [2014/24] (1), načelo proporcionalnosti i načelo odgovornosti tumačiti na način da javni naručitelj ima pravo odrediti kriterije tehničke sposobnosti, odnosno ocijeniti potrebu uključivanja u dokumentaciju o nabavi ili isključivanja iz nje kriterija tehničke i stručne sposobnosti te sposobnosti obavljanja tehničke i stručne aktivnosti koja proizlazi iz odredbi posebnih zakona, za aktivnost u okviru ugovora o javnoj nabavi koja je manje važnosti?

                  2.

                  Protivi li se načelima transparentnosti i proporcionalnosti automatsko uključivanje u dokumentaciju o nabavi kriterija kvalificiranosti koji proizlaze iz posebnih zakona primjenjivih na aktivnosti koje su povezane s ugovorom o javnoj nabavi koji treba dodijeliti, a ti zakoni nisu bili predviđeni u dokumentaciji o nabavi i javni naručitelj odlučio je da ih neće zahtijevati od gospodarskih subjekata?

                  3.

                  Protivi li se članku 63. Direktive i načelu proporcionalnosti isključenje iz postupka [javne nabave] ponuditelja koji nije imenovao gospodarski subjekt kao podugovaratelja kako bi dokazao da su ispunjeni određeni kriteriji koji se odnose na tehničku i stručnu sposobnost i sposobnost obavljanja tehničke i stručne aktivnosti i proizlaze iz odredbi posebnih zakona koje nisu predviđene u dokumentaciji o nabavi, ako je predmetni ponuditelj odabrao drugi ugovorni oblik za uključivanje stručnjaka u ugovor o javnoj nabavi, odnosno ugovor o javnoj nabavi ili pružanju usluga, ili je dostavio njihovu izjavu o raspoloživosti? Ima li gospodarski subjekt pravo utvrđivanja vlastite organizacije i ugovornih odnosa unutar grupe i postoji li mogućnost da se u ugovor o javnoj nabavi uključe i određeni pružatelji usluga ili dobavljači, s obzirom na to da taj pružatelj nije dio subjekata na čiju se sposobnost ponuditelj namjerava osloniti kako bi dokazao poštovanje relevantnih kriterija?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL L 94, 28.3.2014., str. 65.).


title: Predmet C-409/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2021. uputio Vrhoven administrativen sad (Bugarska) – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie”

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2021. uputio Vrhoven administrativen sad (Bugarska) – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie”
      (Predmet C-409/21)
      (2021/C 401/04)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vrhoven administrativen sad

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku: DELID EOOD

         Druga stranka u kasacijskom postupku: Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie”

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u skladu s člankom 17. Uredbe br. 1305/2013 (1) to da se nacionalnim propisom, kao što je članak 26. Naredbe br. 9/2015, kojim se postavlja uvjet prihvatljivosti podnositeljima zahtjeva koji traže potporu u okviru podmjere br. 4.1 „Ulaganja u poljoprivredna gospodarstva” mjere „Ulaganja u materijalnu imovinu” programa ruralnog razvoja za razdoblje 2014. – 2020., propisuje da se prije podnošenja zahtjeva za potporu mora dostaviti potvrda o registraciji poljoprivrednog gospodarstva za držanje životinja na ime podnositelja zahtjeva kao dokaz o obavljanju djelatnosti držanja životinja na poljoprivrednom gospodarstvu kojim upravlja u smislu članka 4. Uredbe br. 1307/2013 (2) ili je za potrebe ciljeva te uredbe dovoljno da dokaže da namjerava ishoditi potrebnu registraciju poljoprivrednog gospodarstva za držanje životinja na svoje ime?

                  2.

                  Smatra li se da je uvjet iz nacionalnog propisa, kao što je članak 8. stavak 1. točke 2. Naredbe br. 9 od 21. ožujka 2015. o primjeni podmjere br. 4.1 „Ulaganja u poljoprivredna gospodarstva” mjere br. 4 „Ulaganja u materijalnu imovinu” programa ruralnog razvoja za razdoblje 2014. – 2020., prema kojem podnositelji zahtjeva moraju u trenutku podnošenja zahtjeva za potporu dokazati minimalan standardni rezultat predmetnog poljoprivrednog gospodarstva, koji ne može biti manji od 8000 eura u protuvrijednosti u levima (BGN), u skladu s ciljem financiranja u okviru mjere „Ulaganja u fizičku imovinu” u smislu članka 17. Uredbe br. 1305/2013, prioritetima Unije za ruralni razvoj na temelju članka 5. Uredbe br. 1305/2013 te pojmom standardnog rezultata gospodarstva u smislu Uredbe Komisije (EZ) br. 1242/2008 (3) od 8. prosinca 2008. o utvrđivanju tipologije Zajednice za poljoprivredna gospodarstva, koja je stavljena izvan snage?

                  3.

                  Treba li u slučaju potvrdnog odgovora na drugo prethodno pitanje smatrati da novoregistrirane poljoprivrednike u trenutku podnošenja zahtjeva za potporu u okviru mjere „Ulaganja u materijalnu imovinu” treba isključiti iz financijske potpore predviđene Uredbom br. 1306/2013 (4)?

         (1)  Uredba (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (SL 2013., L 347, str. 487. i ispravak 2016., L 130, str. 1.)

         (2)  Uredba (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (SL 2013., L 347, str. 608. i ispravak 2016., L 130, str. 7.)

         (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 1242/2008 od 8. prosinca 2008. o uspostavljanju tipologije Zajednice za poljoprivredna gospodarstva (SL 2008., L 335, str. 3.)

         (4)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549. i ispravci SL 2016., L 130, str. 6., SL 2017., L 327, str. 83. i SL 2018., L 233, str. 3.)


title: Predmet C-412/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2021. uputio Tribunalul Satu Mare (Rumunjska) – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2021. uputio Tribunalul Satu Mare (Rumunjska) – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate
      (Predmet C-412/21)
      (2021/C 401/05)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Satu Mare

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Dual Prod SRL

         Tuženik: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Mogu li se odredbe članka 48. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, koje se odnose na načelo pretpostavke nedužnosti, u vezi s člankom 16. stavkom 1. Direktive 2008/118/EZ (1), tumačiti na način da im se protivi pravna situacija poput one o kojoj je riječ u ovom slučaju, u kojoj se upravna mjera kojom se obustavlja odobrenje za obavljanje djelatnosti proizvodnje alkohola može izreći na temelju obične pretpostavke koja je predmet istrage u kaznenom postupku koji je u tijeku, a da nije donesena pravomoćna osuđujuća presuda u kaznenom postupku?

                  2.

                  Treba li odredbe članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima koje se odnose na načelo ne bis in idem, u vezi s člankom 16. stavkom 1. Direktive 2008/118/EZ, tumačiti na način da im se protivi pravna situacija poput one o kojoj je riječ u ovom slučaju, koja podrazumijeva da se dvije sankcije iste naravi koje se razlikuju samo [s obzirom na trajanje sankcija] izriču istoj osobi zbog istih djela (obustava odobrenja za obavljanje djelatnosti proizvodnje alkohola)?

         (1)  Direktiva Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (SL 2009., L 9, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 174.)


title: Predmet C-431/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2021. uputio Finanzgericht Bremen (Njemačka) – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2021. uputio Finanzgericht Bremen (Njemačka) – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen
      (Predmet C-431/21)
      (2021/C 401/06)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Bremen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: X GmbH & Co. KG

         Tuženik: Finanzamt Bremen

         Prethodna pitanja

      Trebaju li odredbe članka 43. Ugovora o EZ-u i članka 49. UFEU-a koji jamče slobodu poslovnog nastana (odnosno članak 49. Ugovora o EZ-u i članka 56. UFEU-a koji jamče slobodu pružanja usluga) tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis u skladu s kojim porezni obveznik mora, kod transakcija koje imaju prekogranični element, voditi evidencije o vrsti i sadržaju svojih poslovnih odnosa s povezanim osobama koje također sadrže ekonomsku i pravnu osnovu za nepristrani sporazum o cijenama i drugim poslovnim uvjetima s povezanim strankama, prema kojem ako porezni obveznik ne podnese navedene evidencije na zahtjev poreznih tijela ili ako su dostavljene evidencije u biti neupotrebljive, ne samo da postoji oboriva pretpostavka da su njegovi prihodi oporezivi u tuzemstvu, za čije utvrđivanje služe evidencije, viši od prihoda koje je prijavio i, ako u tom slučaju, porezno tijelo treba napraviti procjenu i ti prihodi se mogu utvrditi samo unutar određenog okvira, između ostalog jedino na temelju raspona cijena, pri čemu se taj okvir može koristiti na štetu poreznog obvezanika, nego se utvrđuje dodatak u iznosu od najmanje 5 %, a najviše 10 % obračunatog utvrđenog viška prihoda, ali ne manje od 5 000 eura, a u slučaju zakašnjelog podnošenja upotrebljive evidencije najviše do 1 000 000 eura, ali ne manje od 100 eura po svakome cijelom danu prekoračenja roka, pri čemu se od određivanja dodatka može odustati samo ako se čini da je nepoštovanje obveza vođenja evidencije opravdano ili ako je povreda samo neznatna?


title: Predmet C-493/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2021. uputio Court of Appeal (Irska) – K.M./The Director of Public Prosecutions

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2021. uputio Court of Appeal (Irska) – K.M./The Director of Public Prosecutions
      (Predmet C-493/21)
      (2021/C 401/07)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: K. M.

         Druga strana u žalbenom postupku: The Director of Public Prosecutions

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Zahtijevaju li tekst članka 89. i/ili članka 90. Uredbe (1), kao i zahtjevi proporcionalnosti koji proizlaze iz Povelje i prava Unije, da sud koji donosi osuđujuću presudu i izriče kaznu raspolaže diskrecijskom ovlašću za prilagodbu, izmjenu ili ublažavanje dosega naloga za oduzimanje ulova i ribolovnih alata, osobito uzimajući u obzir okolnosti iz članaka 89. i 90. Uredbe (EZ) br. 1224/2009?

                  2.

                  Uzimajući u obzir mogući utjecaj automatskog i obvezatnog oduzimanja svog ulova i ribolovnih alata na kapetanovu egzistenciju, može li se smatrati da je nacionalna odredba, kao što je članak 28. stavak 5. točka (b) (2), koja nacionalnom sudu ne dopušta da ispita bilo kakav utjecaj na pravo osobe, koja je osuđena za prekršaj na temelju optužnice koji je protivan tom članku i Uredbi (osim u okviru utvrđivanja primjerenosti novčane kazne), da osigura vlastitu egzistenciju, u skladu s odredbama Uredbe i Povelje i pravom Unije, uzimajući u obzir temeljno pravo kapetana na obavljanje vlastite profesije?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009. o uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike, o izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ) br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ) br. 509/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ) br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i o stavljanju izvan snage uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006 (SL L 343, 22.12.2009., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 1., str. 113. i ispravak SL 2015., L 149, str. 23.)

         (2)  Zakon o morskom ribarstvu i pomorskoj nadležnosti iz 2006.


title: Predmet T-500/19: Rješenje Općeg suda od 20. srpnja 2021. – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Proglašenje opoziva ranijeg nacionalnog žiga na osnovi kojeg je donesena pobijana odluka – Obustava postupka”)

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/7

      Rješenje Općeg suda od 20. srpnja 2021. – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN)
      (Predmet T-500/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Proglašenje opoziva ranijeg nacionalnog žiga na osnovi kojeg je donesena pobijana odluka - Obustava postupka”)
      (2021/C 401/08)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Coravin, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: F. Valentin, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cora (Marne-la-Vallée, Francuska) (zastupnik: M. Georges-Picot, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. travnja 2019. (predmet R 2385/2016-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Cora i Coravin.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                  Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet T-249/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 28. srpnja 2021. – SN/Parlament („Privremena pravna zaštita – Član Europskog parlamenta – Povrat naknada isplaćenih u okviru pokrivanja troškova parlamentarne pomoći – Zahtjev za suspenziju primjene – Povreda formalnih zahtjeva – Nedopuštenost – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/7

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 28. srpnja 2021. – SN/Parlament
      (Predmet T-249/21 R)
      („Privremena pravna zaštita - Član Europskog parlamenta - Povrat naknada isplaćenih u okviru pokrivanja troškova parlamentarne pomoći - Zahtjev za suspenziju primjene - Povreda formalnih zahtjeva - Nedopuštenost - Nepostojanje hitnosti”)
      (2021/C 401/09)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: SN (zastupnik: P. Eleftheriadis, barrister)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Görlitz i M. Ecker, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži suspenzija primjene odluke Parlamenta od 21. prosinca 2020. o povratu neosnovano isplaćenog iznosa od 196 199,84 eura i obavijesti o terećenju br. 7010000021, od 15. siječnja 2021., na osnovi te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-377/21: Tužba podnesena 5. srpnja 2021. – Eurecna/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/8

      Tužba podnesena 5. srpnja 2021. – Eurecna/Komisija
      (Predmet T-377/21)
      (2021/C 401/10)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Eurecna SpA (Venecija, Italija) (zastupnik: R. Sciaudone, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Komisije od 26. travnja 2021. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) kojom je Komisija, potvrđujući prethodnu odluku o odbijanju od 3. ožujka 2021., odbila tužiteljev zahtjev za pristup završnom izvješću i njegovim prilozima, koje je sastavio Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) po okončanju istrage OC/2019/0766;

                  —

                  naloži Komisiji da dostavi OLAF-ovo izvješće i navedene priloge; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju posljedica koje proizlaze iz pristupa OLAF-ovom izvješću.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da pobijanu odluku treba poništiti jer pristup OLAF-ovom izvješću, prema članku 10. stavcima 1., 2. i 4. Uredbe br. 1049/2001 (1), ne može postati „javno dostupan”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. treće alineje Uredbe br. 1049/2001.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da je tuženik povrijedio članak 4. stavak 2. treću alineju Uredbe br. 1049/2001, kako ga tumači sudska praksa, u smislu da kada adresat OLAF-ova izvješća namjerava donijeti akte koji negativno utječu na zainteresirane osobe, potonje imaju pravo na pristup izvješću o kojem je riječ.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1049/2001 i načela proporcionalnosti.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da nikada nije zatražio prijenos osobnih podataka fizičkih osoba, zbog čega su eventualni osobni podaci prisutni u izvješću mogli biti zaštićeni vrlo učestalom radnjom prikrivanja podataka.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj primjeni i pogrešnom tumačenju članka 4. stavka 6. Uredbe br. 1049/2001.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da se pobijanu odluku mora poništiti jer tuženik nije konkretno provjerio je li u ovom slučaju mogao biti odobren djelomični pristup.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da tuženik nije pružio nikakvo obrazloženje o primjenjivosti iznimke iz članka 4. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom isključenju javnog interesa za objavljivanje.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da je tuženik pogrešno protumačio pravo na obranu kao puki interes stranke, propustivši uzeti u obzir da je tužitelj, kako bi udovoljio zahtjevu za povrat sredstava Glavne uprave za međunarodnu suradnju i razvoj (DG DEVCO), imao potrebu pristupa OLAF-ovom izvješću.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet T-379/21: Tužba podnesena 5. srpnja 2021. – Vendrame/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/9

      Tužba podnesena 5. srpnja 2021. – Vendrame/Komisija
      (Predmet T-379/21)
      (2021/C 401/11)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Michele Vendrame (Venecija, Italija) (zastupnik: R. Sciaudone, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Komisije od 26. travnja 2021. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) kojom je Komisija, potvrđujući prethodnu odluku o odbijanju od 3. ožujka 2021., odbila tužiteljev zahtjev za pristup završnom izvješću i njegovim prilozima, koje je sastavio Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) po okončanju istrage OC/2019/0766;

                  —

                  naloži Komisiji da dostavi OLAF-ovo izvješće i navedene priloge; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju posljedica koje proizlaze iz pristupa OLAF-ovom izvješću.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da pobijanu odluku treba poništiti jer pristup OLAF-ovom izvješću, prema članku 10. stavcima 1., 2. i 4. Uredbe br. 1049/2001 (1), ne može postati „javno dostupan”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. treće alineje Uredbe br. 1049/2001.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da je tuženik povrijedio članak 4. stavak 2. treću alineju Uredbe br. 1049/2001, kako ga tumači sudska praksa, u smislu da kada adresat OLAF-ova izvješća namjerava donijeti akte koji negativno utječu na zainteresirane osobe, potonje imaju pravo na pristup izvješću o kojem je riječ.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1049/2001 i načela proporcionalnosti.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da nikada nije zatražio prijenos osobnih podataka fizičkih osoba, zbog čega su eventualni osobni podaci prisutni u izvješću mogli biti zaštićeni vrlo učestalom radnjom prikrivanja podataka.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj primjeni i pogrešnom tumačenju članka 4. stavka 6. Uredbe br. 1049/2001.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da se pobijanu odluku mora poništiti jer tuženik nije konkretno provjerio je li u ovom slučaju mogao biti odobren djelomični pristup.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da tuženik nije pružio nikakvo obrazloženje o primjenjivosti iznimke iz članka 4. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom isključenju javnog interesa za objavljivanje.
                  Tužitelj u tom smislu ističe da je tuženik pogrešno protumačio pravo na obranu kao puki interes stranke, propustivši uzeti u obzir da je pravo na obranu temelj vladavine prava te, kao takvo, osigurano i zajamčeno zajednici, a ne samo pojedincu.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet T-411/21: Tužba podnesena 8. srpnja 2021. — Alfa Acciai/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/10

      Tužba podnesena 8. srpnja 2021. — Alfa Acciai/Komisija
      (Predmet T-411/21)
      (2021/C 401/12)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italija) (zastupnici: D. Fosselard, D. Slater i G. Carnazza, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  — i.

                  naloži Uniji, koju zastupa Komisija, plaćanje zateznih kamata na iznos od 7 175 000 eura po stopi koju utvrđuje Europska središnja banka (ESB) na glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca dospijeća, uvećanoj za tri i pol postotna boda, za razdoblje između 9. ožujka 2010. i 14. studenoga 2017., umanjenih za kamate u iznosu od 260 968,15 eura koje je tužitelj već primio, dakle za iznos od 2 222 073,29 eura ili, podredno, plaćanje zateznih kamata izračunatih po kamatnoj stopi koju će Opći sud smatrati primjerenom;

                  — ii.

                  naloži Uniji, koju zastupa Komisija, plaćanje zateznih kamata na iznos koji se traži u prethodnoj točki i., za razdoblje između 14. studenoga 2017. i datuma stvarne isplate po stopi koju utvrđuje ESB na glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca dospijeća, uvećanoj za tri i pol postotna boda ili, podredno, po kamatnoj stopi koju će Opći sud smatrati primjerenom;

                  — iii.

                  podredno u odnosu na prethodnu točku ii., naloži Uniji, koju zastupa Komisija, plaćanje zateznih kamata na iznos koji se traži u točki i. za razdoblje između 2. ožujka 2021. i datuma stvarne isplate po stopi koju utvrđuje ESB na glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca dospijeća, uvećanoj za tri i pol postotna boda ili, podredno, po kamatnoj stopi koju će Opći sud smatrati primjerenom;

                  — iv.

                  usto, ili podredno, poništi Obavijest Komisije od 30. travnja 2021., Ref. Ares(2021) 2904247;

                  — v.

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se odnosi na zahtjev za naknadu štete, temelji se na Komisijinom pogrešnom izvršenju presude od 21. rujna 2017., Ferriera Valsabbia i dr./Komisija (C-86/15 P i C-87/15 P, EU:C:2017:717), protivno članku 266. stavku 1. UFEU-a i članku 41. stavku 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
                  U tom smislu tužitelj ističe da Komisija nije u cijelosti isplatila zatezne kamate na kaznu koja je naknađena nakon donošenja presude.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se odnosi na zahtjev za poništenje, temelji se na povredi i pogrešnoj primjeni članaka 266. i 296. UFEU-a. Povreda i pogrešna primjena članka 46. Statuta Suda Europske unije. Nedostatnost obrazloženja dopisa Komisije od 30. travnja 2021. Pogreška koja se tiče prava i očita pogreška u ocjeni.
                  U tom smislu tužitelj ističe da dopis kojim je Komisija odbila isplatiti podnositeljima zahtjeva zatezne kamate, nije dostatno obrazložen te povrjeđuje načela u području zastare.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se odnosi na zahtjev za poništenje, temelji se na povredi i pogrešnoj primjeni članaka 266. UFEU-a i Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 (1).
                  U tom smislu tužitelj ističe da članak 85.a stavak 2. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2342/2002 (2), na koji se Komisija pozvala u svojem dopisu od 30. travnja 2021., u trenutku naknade kazne više nije bio na snazi te stoga nije više bio primjenjiv.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije(SL 2012., L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)

         (2)  Uredba Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL 2002., L 357, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 7.)