title: predmet C-723/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. rujna 2019. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd protiv Agenzia delle Entrate

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. rujna 2019. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd protiv Agenzia delle Entrate
      (predmet C-723/19)
      (2019/C 432/32)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

         Druga stranka u postupku: Agenzia delle Entrate

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se odredbama i načelima prava Europske unije, među ostalim člancima 4., 5. i sljedećima Direktive 1535/2015/EU (1), članku 8. Direktive 98/34/EZ (2) i članku 56. UFEU-a, nacionalni propis kojim se, bez prethodne obavijesti Europskoj komisiji, nameću upravitelju internetskog portala za posredovanje u prometu nekretninama „tehnički propisi za pružanje usluge informacijskog društva” koji se sastoje od informativnih obveza (prijenos Agenziji delle Entrate podataka o ugovorima sklopljenima putem internetskog portala) i poreznih obveza (ustezanje od uplata u vezi s ugovorima sklopljenima putem internetskog portala i naknadnih plaćanja u državni proračun)?;

                  2.

                  Protivi li se odredbama i načelima prava Europske unije, među ostalim člancima 3., 18., 32., 44., 49., 56., 101. i sljedećima, 116., 120., 127. i sljedećima UFEU-a i direktivama 2000/31/EZ (3) i 2006/123/EZ (4), nacionalni propis koji:

                              —

                              uvodi, u odnosu na upravitelje internetskih portala za traženje nekretnine za najam, obvezu prikupljanja i prijenosa podataka vezanih za ugovore;

                              —

                              uvodi, u odnosu na iste upravitelje internetskih portala koji su uključeni u plaćanje naknade za ugovore o kratkoročnom najmu, obvezu da djeluju kao porezni platitelj ili osoba odgovorna za uplatu poreza;

                              —

                              uvodi, u odnosu na upravitelje internetskih portala koji nisu rezidenti i za koje je utvrđeno da nemaju stalnu poslovnu jedinicu u Italiji, obvezu imenovanja poreznog zastupnika;

                              —

                              uvodi, također u pogledu subjekata koji nisu rezidenti i koji nemaju stalnu poslovnu jedinicu u Italiji, obvezu poslovanja kao osoba odgovornih za uplatu poreza u odnosu na boravišnu pristojbu?

                  3.

                  Protivi li se temeljnim načelima prava Europske unije, općenito, nacionalni propis koji, faktički, prenosi na poduzeće neučinkovitost države u utvrđivanju i naplati poreza?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva (SL 2015., L 241, str. 1.).

         (2)  Direktiva 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa (SL 1998., L 204, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 42., str. 58.).

         (3)  Direktiva 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine (Direktiva o elektroničkoj trgovini) (SL 2000., L 178, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 39., str. 58.).

         (4)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL 2006., L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.)


title: predmet C-396/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 7. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione - Italija) – Gennaro Cafaro protiv DQ (Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Uredba (EU) br. 1178/2011 – Prilog I. točka FCL.065 – Područje primjene ratione temporis – Direktiva 2000/78/EZ – Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja – Diskriminacija na temelju dobi – Članak 2. stavak 5. – Članak 4. stavak 1. – Nacionalni propisi koji predviđaju automatski prestanak radnog odnosa navršenjem 60. godina – Piloti zrakoplova – Zaštita nacionalne sigurnosti)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/11

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 7. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione - Italija) – Gennaro Cafaro protiv DQ
      (predmet C-396/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Uredba (EU) br. 1178/2011 - Prilog I. točka FCL.065 - Područje primjene ratione temporis - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Diskriminacija na temelju dobi - Članak 2. stavak 5. - Članak 4. stavak 1. - Nacionalni propisi koji predviđaju automatski prestanak radnog odnosa navršenjem 60. godina - Piloti zrakoplova - Zaštita nacionalne sigurnosti)
      (2019/C 432/11)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Gennaro Cafaro

         Tuženik: DQ

         Izreka

      Članak 2. stavak 5. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji predviđa automatski prestanak radnog odnosa pilota zaposlenih u društvu koje koristi zrakoplove u okviru aktivnosti u vezi sa zaštitom nacionalne sigurnosti države članice kada navrše 60 godina ako je takav propis nužan za javnu sigurnost u smislu te odredbe, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.
      Članak 4. stavak 1. Direktive 2000/78 treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji predviđa automatski prestanak radnog odnosa pilota zaposlenih u društvu koje koristi zrakoplove u okviru aktivnosti u vezi sa zaštitom nacionalne sigurnosti države članice kada navrše 60 godina ako je takav propis proporcionalan u smislu te odredbe, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet T-733/19: Tužba podnesena 29. listopada 2019. – Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology i Sunowe Solar protiv Komisije

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/66

      Tužba podnesena 29. listopada 2019. – Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology i Sunowe Solar protiv Komisije
      (predmet T-733/19)
      (2019/C 432/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology LTD (Shaoxing, Kina), Sunowe Solar GmbH (Nürnberg, Njemačka) (zastupnici: Y. Melin, odvjetnik, i D. Arnold, solicitor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2019/1329 оd 6. kolovoza 2019. o proglašenju nevaljanima računa čijim je izdavanjem društvo Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Ltd prekršilo preuzetu obvezu koja je stavljena izvan snage Provedbenom uredbom (EU) 2017/1570;

                  —

                  naloži Komisiji i svakom intervenijentu kojem bi moglo biti dopušteno poduprijeti tuženika u tijeku postupka snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik postupao nezakonito kada je nevaljanima proglasio relevantne račune jer su ovlasti na koje se oslonio za to proglašenje istekle ili su opozvane, uzimajući u obzir da su Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1238/2013 i br. 1239/2013 istekle 7. prosinca 2015. Isto tako, Provedbene uredbe (EU) 2017/367 i 2017/366 istekle su 3. rujna 2018. U svakom slučaju, tužitelj tvrdi da su članci 2. i 3 Provedbene uredbe (EU) 2017/367 i članci 2. i 3 Provedbene uredbe (EU) 2017/366 već stavljeni izvan snage člankom 1. stavkom 4. i člankom 3. stavkom 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/1570.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik u svakom slučaju povrijedio članak 8. stavak 1., članke 9. i 10. te članak 10. stavak 5. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije i članak 13. stavak 1., članke 9. i 10., te članak 16. stavak 5. Uredbe (EU) 2016/1037 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije kada je proglasio račune na temelju preuzete obveze nevaljanima i naložio carinskim tijelima naplatu pristojbi kao da nisu bili izdani valjani računi na temelju preuzete obveze i dostavljeni carinskim tijelima u trenutku kada je roba deklarirana za puštanje u slobodan promet.
                  Stoga tužitelj ističe prigovor nezakonitosti protiv članka 3. stavka 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1238/2013 od 2. prosinca 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine, članka 2. stavka 2. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/367 оd 1. ožujka 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine, članka 2. stavka 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1239/2013 od 2. prosinca 2013. o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine i članka 2. stavka 2. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/366 оd 1. ožujka 2017. o uvođenju konačnih kompenzacijskih pristojbi na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine koje tužitelja ovlašćuju na proglašenje računa na temelju preuzete obveze nevaljanima i nalaganje carinskim tijelima naplate pristojbe na prošle uvoze koji su pušteni u slobodan promet.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se, ako bi Opći sud smatrao da ovlasti koje je tuženik primijenio nisu istekle i da one ovlašćuju tuženika na nalaganje retroaktivne naplate pristojbi, te pristojbe ne mogu naplatiti za solarne ploče koje su prodane povezanoj strani prije 30. rujna 2014. i koje su korištene u solarnoj elektrani čiji je vlasnik ta strana ili koje nikada nisu bile preprodane nezavisnom kupcu te su uskladištene.


title: predmet T-279/18: Presuda Općeg suda od 17. listopada 2019. – Alliance Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig AXICORP ALLIANCE – Raniji verbalni i figurativni žigovi Europske unije ALLIANCE – Relativni razlozi za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001 – Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova – Članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001 – Tumačenje opisa proizvoda navedenih na abecednom popisu koji je prilog Nicanskoj klasifikaciji”)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/40

      Presuda Općeg suda od 17. listopada 2019. – Alliance Pharmaceuticals protiv EUIPO-a – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
      (predmet T-279/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig AXICORP ALLIANCE - Raniji verbalni i figurativni žigovi Europske unije ALLIANCE - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001 - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova - Članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001 - Tumačenje opisa proizvoda navedenih na abecednom popisu koji je prilog Nicanskoj klasifikaciji”)
      (2019/C 432/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Chippenham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: M. Edenborough, QC)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: AxiCorp GmbH (Friedrichsdorf, Njemačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. veljače 2018. (predmet R 1473/2017-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Alliance Pharmaceuticals i AxiCorp.

         Izreka

                  1.

                     Odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 7. veljače 2018. (predmet R 1473/2017-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Alliance Pharmaceuticals i AxiCorp, poništava se u dijelu u kojem je žalbeno vijeće odbilo žalbu koja mu je podnesena u pogledu razloga za prigovor iz članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe 2017/1001.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                     EUIPO-u se nalaže snošenje troškova postupka, uključujući snošenje nužnih troškova koji su nastali društvu Alliance Pharmaceuticals u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: predmet C-469/18 i C-470/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie - Belgija) – IN (C-469/18), JM (C-470/18) protiv Belgische Staat (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dohotke fizičkih osoba – Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/11

      Presuda Suda (peto vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie - Belgija) – IN (C-469/18), JM (C-470/18) protiv Belgische Staat
      (predmet C-469/18 i C-470/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dohotke fizičkih osoba - Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)
      (2019/C 432/12)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van Cassatie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: IN (C-469/18), JM (C-470/18)

         Tuženik: Belgische Staat

         Izreka

      Zahtjevi za prethodnu odluku koje je Hof van Cassatie (Kasacijski sud, Belgija) uputio odlukama od 28. lipnja 2018. su nedopušteni.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: predmet T-310/18: Presuda Općeg suda od 24. listopada 2019. – EPSU i Goudriaan protiv Komisije („Socijalna politika – Dijalog između socijalnih partnera na razini Unije – Sporazum naslovljen,Opći okvir za obavješćivanje i savjetovanje s javnim službenicima i zaposlenicima središnjih državnih uprava’ – Zajednički zahtjev stranaka potpisnica za provedbu tog sporazuma na razini Unije – Komisijino odbijanje da podnese prijedlog odluke Vijeću – Tužba za poništenje – Akt koji se može pobijati – Dopuštenost – Komisijina margina prosudbe – Autonomija socijalnih partnera – Načelo supsidijarnosti – Proporcionalnost”)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/41

      Presuda Općeg suda od 24. listopada 2019. – EPSU i Goudriaan protiv Komisije
      (predmet T-310/18) (1)

      („Socijalna politika - Dijalog između socijalnih partnera na razini Unije - Sporazum naslovljen,Opći okvir za obavješćivanje i savjetovanje s javnim službenicima i zaposlenicima središnjih državnih uprava’ - Zajednički zahtjev stranaka potpisnica za provedbu tog sporazuma na razini Unije - Komisijino odbijanje da podnese prijedlog odluke Vijeću - Tužba za poništenje - Akt koji se može pobijati - Dopuštenost - Komisijina margina prosudbe - Autonomija socijalnih partnera - Načelo supsidijarnosti - Proporcionalnost”)
      (2019/C 432/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Europska federacija sindikata javnih službi (EPSU) (Buxelles, Belgija) i Jan Willem Goudriaan (Bruxelles) (zastupnici: R. Arthur, solicitor, R. Palmer i K. Apps, barristers)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: I. Martínez del Peral, M. van Beek i M. Kellerbauer, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 5. ožujka 2018. kojom se odbija Vijeću Europske unije podnijeti prijedlog odluke za provedbu sporazuma naslovljenog „Opći okvir za obavješćivanje i savjetovanje s javnim službenicima i zaposlenicima središnjih državnih uprava” koji su 21. prosinca 2015. potpisali Sindikalno izaslanstvo nacionalne i europske uprave (TUNED) i Poslodavci europske javne uprave (EUPAE).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     European Federation of Public Service Unions (EPSU) i Jan Goudriaan, s jedne strane, i Europska komisija, s druge strane, snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 259, 23. 7. 2018.


title: predmet T-684/18: Presuda Općeg suda od 16. listopada 2019. – ZV protiv Komisjie („Javna služba – Dužnosnici – Postupak zapošljavanja – Obavijest o slobodnom radnom mjestu – Zamjenik izmiritelja komisije – Postupak – Ocjena zasluga”)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/51

      Presuda Općeg suda od 16. listopada 2019. – ZV protiv Komisjie
      (predmet T-684/18) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Postupak zapošljavanja - Obavijest o slobodnom radnom mjestu - Zamjenik izmiritelja komisije - Postupak - Ocjena zasluga”)
      (2019/C 432/59)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: ZV (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Radu Bouyon, G. Berscheid i L. Vernier, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a, kojim s traži poništenje Odluke Komisije od 8. veljače 2018. kojom je A imenovan za zamjenika izmiritelja Komisije i dopisa od 12. veljače 2018. kojim je Komisija obavijestila tužiteljicu o rezultatu postupka odabira.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     ZV će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 35, 28. 1. 2019.


title: predmet C-515/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna - Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Regione autonoma della Sardegna (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EZ) br. 1370/2007 – Usluge javnog prijevoza putnika – Željeznički prijevoz – Ugovori o javnim uslugama – Izravno sklapanje – Obveza prethodne objave obavijesti o izravnom sklapanju – Doseg)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/12

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna - Italija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Regione autonoma della Sardegna
      (predmet C-515/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 1370/2007 - Usluge javnog prijevoza putnika - Željeznički prijevoz - Ugovori o javnim uslugama - Izravno sklapanje - Obveza prethodne objave obavijesti o izravnom sklapanju - Doseg)
      (2019/C 432/13)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Tuženik: Regione autonoma della Sardegna

         uz sudjelovanje: Trenitalia SpA

         Izreka

      Članak 7. stavke 2. i 4. Uredbe (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 i (EEZ) br. 1107/70 treba tumačiti na način da nadležna nacionalna tijela koja namjeravaju izravno sklopiti ugovor o uslugama javnog željezničkog prijevoza putnika nisu obvezna, s jedne strane, objaviti ili priopćiti potencijalno zainteresiranim gospodarskim subjektima sve potrebne podatke kako bi im se omogućilo da sastave dovoljno detaljnu ponudu koja može biti predmet usporednog vrednovanja i, s druge strane, provesti takvo usporedno vrednovanje svih ponuda koje su eventualno zaprimljene nakon objave tih podataka.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: predmet T-708/18: Presuda Općeg suda od 24. listopada 2019. – ZPC Flis protiv EUIPO-a – Aldi Einkauf (FLIS Happy Moreno choco) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije FLIS Happy Moreno choco – Raniji nacionalni figurativni žigovi MORENO – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Zamjena popisa proizvoda obuhvaćenih ranijim nacionalnim figurativnim žigovima – Ispravak odluke žalbenog vijeća – Članak 102. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Pravni temelj – Ranija praksa odlučivanja – Pravna sigurnost – Legitimna očekivanja”)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/51

      Presuda Općeg suda od 24. listopada 2019. – ZPC Flis protiv EUIPO-a – Aldi Einkauf (FLIS Happy Moreno choco)
      (predmet T-708/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije FLIS Happy Moreno choco - Raniji nacionalni figurativni žigovi MORENO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Zamjena popisa proizvoda obuhvaćenih ranijim nacionalnim figurativnim žigovima - Ispravak odluke žalbenog vijeća - Članak 102. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Pravni temelj - Ranija praksa odlučivanja - Pravna sigurnost - Legitimna očekivanja”)
      (2019/C 432/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: K. Kompari i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen i M. Minkner, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. rujna 2018. (predmet R 2113/2017-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Aldi Einkauf i ZPC Flis.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 13. rujna 2018. (predmet R 2113/2017-1) u dijelu u kojem odbija registraciju žiga za koji je podnesena prijava za sljedeće proizvode: „nadomjesci kave; čaj, kakao; proizvodi dobiveni od kakaa; pića na bazi čokolade; svi navedeni proizvodi također u instant obliku”, osim kakaa kad je o potonjima riječ.

                  2.

                     Prigovor se djelomično prihvaća za sve proizvode i usluge obuhvaćene prijavom za registraciju, osim usluga iz razreda 35., koje odgovaraju sljedećem opisu: „Maloprodaja ili veleprodaja kalupa za kekse; veleprodaja i maloprodaja kalupa za kekse putem interneta”.

                  3.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  4.

                     Svaka stranka snosit će svoje troškove.

         (1)  SL C 44, 4. 2. 2019.


title: predmet T-734/19: Tužba podnesena 4. studenoga 2019. – Junqueras i Vies protiv Parlamenta

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/68

      Tužba podnesena 4. studenoga 2019. – Junqueras i Vies protiv Parlamenta
      (predmet T-734/19)
      (2019/C 432/78)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španjolska) (zastupnik: A. Van den Eynde Adroer, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da utvrdi da je tužba protiv pobijanog akta zajedno s priloženim dokumentima podnesena u roku, da tužbu prihvati i da, u skladu s tužbenim zahtjevom koji je u njoj naveden, poništi pobijani akt predsjednika Europskog parlamenta i tuženiku naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova je tužba usmjerena protiv odluke predsjednika Europskog parlamenta, D. Sassolija, od 22. kolovoza 2019. kojom se potonji proglasio nenadležnim i time odbio zahtjev od 4. srpnja 2019. koji je tužitelj podnio u svrhu pokretanja postupka hitnog djelovanja u skladu s člankom 8. Poslovnika Parlamenta kako bi se osigurao zastupnički imunitet O. Junquerasa i Viesa.
      U prilog svojoj tužbi, tužitelj se poziva na samo jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. Poslovnika Europskog parlamenta koju je počinio predsjednik Europskog parlamenta time što se proglasio nenadležnim za odlučivanje o zahtjevu za zaštitu imuniteta koji je O. Junqueras i Vies podnio 4. srpnja 2019., s obzirom na to da iz ovog predmeta proizlaze ozbiljne pravne dvojbe kad je riječ o poštovanju europskog prava i osobito o zaštiti imuniteta zastupnika u Europskom parlamentu, a da se pritom ovaj predmet nije uopće razmatrao te se odluka temelji samo na obavijesti Junte Electoral Central de España (Španjolsko središnje izborno povjerenstvo) o tome da je zastupničko mjesto O. Junquerasa i Viesa upražnjeno.
      U tom se smislu navodi:

                  —

                  Zahtjev za davanje obećanja ili prisege da će se poštovati španjolski ustav propisan nacionalnim izbornim zakonodavstvom bitan je zahtjev kojim se krši ono što je predviđeno Izbornim aktom iz 1976.

                  —

                  Izjava o upražnjenom zastupničkom mjestu koju je dala Junta Electoral Central de España (Španjolsko središnje izborno povjerenstvo) zbog razloga koji nije predviđen Izbornim aktom iz 1976. i bez pokretanja mehanizma popunjavanja upražnjenog zastupničkog mjesta, protivna je članku 13. navedenog izbornog akta i Odluci o sastavu Europskog parlamenta.

                  —

                  Odluka je arbitrarna i neutemeljena, s obzirom na to da je izazvala ozbiljne dvojbe kaznenog odjela Vrhovnog suda Španjolske kao i Suda Europske unije u vezi s činjenicama i opisanom situacijom u pogledu prava Europske unije, što je dovelo do podnošenja i prihvaćanja na razmatranje prethodnog pitanja u predmetu C-502/19.

                  —

                  Tumačenje članka 8. Poslovnika Europskog parlamenta treba biti u skladu s maksimalnom učinkovitošću prava i pravila navedenih u UEU-u, članku 39., članku 20. stavcima 1. i 2., članku 21. i članku 52. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članku 3. Protokola br. 1. EKLJP-u, članku 9. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima EU-a, članku 5. Izbornog akta iz 1976. i članku 3. stavku 1. Poslovnika Europskog parlamenta te sudskom praksom i mišljenjima u kojima se te odredbe tumače jer se neutemeljenom odlukom predsjednika Europskog parlamenta o tome da se on proglašava nenadležnim za odlučivanje o zahtjevu koji mu je podnesen na temelju članka 8. Poslovnika Europskog parlamenta krše prethodno navedene odredbe te je ta odluka ništavna.


title: predmet C-636/18: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. listopada 2019. – Europska komisija protiv Francuske Republike (Povreda obveze države članice – Okoliš – Direktiva 2008/50/EZ – Kvaliteta zraka – Članak 13. stavak 1. i Prilog XI. – Sustavno i ustrajno prekoračenje graničnih vrijednosti za dušikov dioksid (NO2) u određenim francuskim zonama i aglomeracijama – Članak 23. stavak 1. – Prilog XV. – „Što je moguće kraće” razdoblje prekoračenja – Odgovarajuće mjere)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/13

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. listopada 2019. – Europska komisija protiv Francuske Republike
      (predmet C-636/18) (1)

      (Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 2008/50/EZ - Kvaliteta zraka - Članak 13. stavak 1. i Prilog XI. - Sustavno i ustrajno prekoračenje graničnih vrijednosti za dušikov dioksid (NO2) u određenim francuskim zonama i aglomeracijama - Članak 23. stavak 1. - Prilog XV. - „Što je moguće kraće” razdoblje prekoračenja - Odgovarajuće mjere)
      (2019/C 432/14)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, E. Manhaeve i K. Petersen, agenti)

         Tuženik: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas, J. Traband i A. Alidière, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Francuska Republika – prekoračujući sustavno i ustrajno godišnju graničnu vrijednost za dušikov dioksid (NO2) od 1. siječnja 2010. u dvanaest francuskih aglomeracija i zona kvalitete zraka (Marseille (FR03A02), Toulon (FR03A03), Pariz (FR04A01), Auvergne-Clermont-Ferrand (FR07A01), Montpellier (FR08A01), Toulouse Midi-Pyrénées (FR12A01), regionalna gradska zona (RGZ) Reims Champagne-Ardenne (FR14N10), Grenoble Rhône-Alpes (FR15A01), Strasbourg (FR16A02), Lyon-Rhône-Alpes (FR20A01), RGZ Vallée de l’Arve Rhône-Alpes (FR20N10) i Nica (FR24A01)), te prekoračujući sustavno i ustrajno satnu graničnu vrijednost za NO2 od 1. siječnja 2010. u dvjema aglomeracijama i zonama kvalitete zraka (Pariz (FR04A01) i Lyon Rhône-Alpes (FR20A01)) – nakon tog datuma i dalje povređuje obveze koje ima na temelju članka 13. stavka 1. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu, u vezi s Prilogom XI. toj direktivi, i to od stupanja na snagu graničnih vrijednosti 2010.
                  Francuska Republika od 11. lipnja 2010. povređuje obveze koje ima na temelju članka 23. stavka 1. navedene direktive u vezi s njezinim Prilogom XV., a posebice obvezu koja je utvrđena njezinim člankom 23. stavkom 1. drugim podstavkom, da osigura što je moguće kraće razdoblje prekoračenja.

                  2.

                  Francuskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 445, 10. 12. 2018.


title: predmet C-35/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Liège - Belgija) – BU protiv État belge (Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno kretanje radnika – Jednako postupanje – Porez na dohodak – Nacionalno zakonodavstvo – Izuzeće od poreza za naknade koje se dodjeljuju osobama s invaliditetom – Naknade primljene u drugoj državi članici – Isključenost – Različit tretman)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/13

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Liège - Belgija) – BU protiv État belge
      (predmet C-35/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje radnika - Jednako postupanje - Porez na dohodak - Nacionalno zakonodavstvo - Izuzeće od poreza za naknade koje se dodjeljuju osobama s invaliditetom - Naknade primljene u drugoj državi članici - Isključenost - Različit tretman)
      (2019/C 432/15)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal de première instance de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: BU

         Tuženik: État belge

         Izreka

      Članak 45. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice, poput onog u glavnom postupku koji – bez pružanja opravdanja u tom pogledu, što je ipak na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri – određuje da je porezno izuzeće koje se primjenjuje na naknade za osobe s invaliditetom podvrgnuto uvjetu da te naknade isplaćuje tijelo predmetne države članice i stoga iz tog izuzeća isključuje istovrsne naknade koje isplaćuje druga država članica, iako korisnik navedenih naknada boravi u predmetnoj državi članici.

         (1)  SL C 103, 18. 3. 2019.


title: predmet T-41/19: Presuda Općeg suda od 24. listopada 2019. – MSI Svetovanje protiv EUIPO-a– Industrial Farmaceutica Cantabria (nume) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije nume – Raniji verbalni žig Europske unije numederm – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/53

      Presuda Općeg suda od 24. listopada 2019. – MSI Svetovanje protiv EUIPO-a– Industrial Farmaceutica Cantabria (nume)
      (predmet T-41/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije nume - Raniji verbalni žig Europske unije numederm - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 432/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: MSI Svetovanje, marketing, d.o.o. (Vrhnika, Slovenija) (zastupnik: M. Maček, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: K. Kompari i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Industrial Farmaceutica Cantabria, SA (Madrid, Španjolska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2018. (predmet R 722/2018-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Industrial Farmaceutica Cantabria i Nutrismart d.o.o.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu MSI Svetovanje, marketing, d.o.o. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 112, 25. 3. 2019.


title: predmet T- 240/19: Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2019. – A9.com protiv EUIPO-a (prikaz zvona) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje zvono – Apsolutni razlog za odbijanje – Obveza obrazlaganja – Članak 94. Uredbe (EU) 2017/1001 – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU)2017/1001”)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/54

      Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2019. – A9.com protiv EUIPO-a (prikaz zvona)
      (predmet T- 240/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje zvono - Apsolutni razlog za odbijanje - Obveza obrazlaganja - Članak 94. Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU)2017/1001”)
      (2019/C 432/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: A9.com, Inc. (Palo Alto, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Klett, C. Mikyska i R. Walther, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. veljače 2019. (predmet R 1309/2018-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje zvono kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu A9.com, Inc. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: predmet C-296/19 P: Žalba koju je 10. travnja 2019. podnio Etnia Dreams, S.L. protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. veljače 2019. u predmetu T-823/17, Etnia Dreams protiv EUIPO-a – Poisson (Etnik)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/14

      Žalba koju je 10. travnja 2019. podnio Etnia Dreams, S.L. protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. veljače 2019. u predmetu T-823/17, Etnia Dreams protiv EUIPO-a – Poisson (Etnik)
      (predmet C-296/19 P)
      (2019/C 432/16)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Etnia Dreams, S.L. (zastupnik: P. Gago Comes, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem od 6. studenoga 2019. Sud (deseto vijeće) odbacio je žalbu kao nedopuštenu i društvu Etnia Dreams, S.L. naložio snošenje vlastitih troškova.


title: predmet T-735/19: Tužba podnesena 30. listopada 2019. – Frank Recruitment Group Services protiv EUIPO-a – Pearson (PEARSON FRANK)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/69

      Tužba podnesena 30. listopada 2019. – Frank Recruitment Group Services protiv EUIPO-a – Pearson (PEARSON FRANK)
      (predmet T-735/19)
      (2019/C 432/79)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Frank Recruitment Group Services Ltd (Newcastle upon Tyne, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: J. Dennis, Solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Pearson plc (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „PEARSON FRANK” – prijava za registraciju br. 15 841 851

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. kolovoza 2019. u predmetu R 1884/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 94. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 95. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 47. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 47. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-736/19: Tužba podnesena 4. studenoga 2019. – HA protiv Komisije

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/70

      Tužba podnesena 4. studenoga 2019. – HA protiv Komisije
      (predmet T-736/19)
      (2019/C 432/80)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HA (zastupnik: S. Kreicher, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je predmetna tužba dopuštena;

                  —

                  odluči da je tužba osnovana;

                  —

                  slijedom toga, poništi odluku tijela za imenovanje od 13. kolovoza 2019. godine, dostavljenu 24. kolovoza 2019., o njegovoj žalbi od 14. travnja 2019. (br. R/249/19);

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi, tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi važećih zakona i propisa, a posebno Odluke Komisije C(2007)3195 od 2. srpnja 2007. kojom se određuju opće provedbene odredbe za povrat zdravstvenih troškova, u dijelu u kojem je pobijanom odlukom određena gornja granica povrata u iznosu od 3 100 eura za najam uređaja za liječenje apneje u snu, za razdoblje od 1. ožujka 2019. do 29. veljače 2024., iako se navedenom odlukom ne određuje maksimalni iznos povrata u slučaju najma za razdoblje korištenja od tri mjeseca ili dulje.


title: predmet T-557/17: Rješenje Općeg suda od 24. listopada 2019. – Liaño Reig protiv SRB-a („Tužba za poništenje – Ekonomska i monetarna politika – Zahtjev za naknadu štete – Jedinstveni mehanizam za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava – Postupak sanacije – Sanacijski program za društvo Banco Popular Español – Djelomično poništenje – Nerazdvojivost – Nedopuštenost”)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/54

      Rješenje Općeg suda od 24. listopada 2019. – Liaño Reig protiv SRB-a
      (predmet T-557/17) (1)

      („Tužba za poništenje - Ekonomska i monetarna politika - Zahtjev za naknadu štete - Jedinstveni mehanizam za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava - Postupak sanacije - Sanacijski program za društvo Banco Popular Español - Djelomično poništenje - Nerazdvojivost - Nedopuštenost”)
      (2019/C 432/64)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Carmen Liaño Reig (Alcobendas, Španjolska) (zastupnik: F. López Antón, odvjetnik)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (zastupnici: B. Meyring, S. Schelo, F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, T. Klupsch, M. Bettermann, S. Ianc i M. Rickert, odvjetnici)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 6. stavka 1. točke (d) Odluke SRB/EES/2017/08 SRB-a od 7. lipnja 2017. o sanacijskom programu za društvo Banco Popular Español, SA, u dijelu u kojem ta odredba predviđa konverziju instrumenata dopunskog kapitala, označenih International Securities Identification Numberom (Međunarodni identifikacijski broj vrijednosnog papira, ISIN) XS 0550098569, u nove dionice društva Banco Popular Español, privremeno vrednovanje koje je proveo neovisni stručnjak i privremeno vrednovanje koje je obavio SRB te, s druge strane, zahtjev na temelju članka 266. UFEU-a za naknadu, nakon poništenja, štete koja je navodno prouzročena tom konverzijom.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju društva Banco Santander SA Kraljevine Španjolske i Europske komisije.

                  3.

                     Carmen Liaño Reig snosit će vlastite troškove i troškove Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB), osim onih koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

                  4.

                     C. Liaño Reig, SRB, društvo Banco Santander, Kraljevina Španjolska i Komisija snosit će svaki vlastite troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

         (1)  SL C 357, 23. 10. 2017.


title: predmet T-737/19: Tužba podnesena 5. studenoga 2019. – Huevos Herrera Mejías protiv EUIPO-a – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/70

      Tužba podnesena 5. studenoga 2019. – Huevos Herrera Mejías protiv EUIPO-a – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)
      (predmet T-737/19)
      (2019/C 432/81)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Huevos Herrera Mejías, SL (Torre Alháquime, Španjolska) (zastupnik: E. Manresa Medina, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Montesierra, SA (Jerez de la Frontera, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO – prijava za registraciju br. 15 670 871

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. rujna 2019. u predmetu R 2021/2018 4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku.

                  —

                  naloži EUIPO-u i mogućim intervenijentima njemu u potporu snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-739/19: Tužba podnesena 6. studenoga 2019. – Productos Jamaica protiv EUIPO-a – Alada 1850 (flordeJamaica)

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/71

      Tužba podnesena 6. studenoga 2019. – Productos Jamaica protiv EUIPO-a – Alada 1850 (flordeJamaica)
      (predmet T-739/19)
      (2019/C 432/82)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Productos Jamaica, SL (Algezares, Španjolska) (zastupnik: I. Temiño Ceniceros, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alada 1850, SL (Barberá del Vallés, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig flordeJamaica – Žig Europske unije br. 9 003 989

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. srpnja 2019. u spojenim predmetima R 1431/2018-1 i R 1440/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi dopuštenom ovu tužbu i njezine priloge.

                  —

                  u cijelosti poništi pobijanu odluku.

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Iako dokazi uporabe koje su podnijele obje stranke u postupku za proglašavanje žiga ništavim koji je doveo do podnošenja ove tužbe ne omogućuju primjenu prigovora gubitka prava kao posljedice trpljenja na koji se poziva tužitelj, oni čine jasan dokaz istodobnog postojanja suprotstavljenih žigova na tržištu koje je trajalo dulje vrijeme i koje je tuženik trpio što je opravdan razlog za uporabu spornog žiga i potvrđuje nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu na tržištu;

                  —

                  Iz dokaza koje je podnio tuženik ne može se zaključiti da je raniji žig stekao povećan razlikovni karakter svojom uporabom u Španjolskoj.

                  —

                  U ovom se slučaju ne može ocijeniti postojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu za sve proizvode i usluge spornog žiga te se posljedično taj žig ne može proglasiti u cijelosti ništavnim.


title: predmet T-313/19: Rješenje Općeg suda od 23. listopada 2019. – Taghani protiv Komisije

text:
               23.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 432/72

      Rješenje Općeg suda od 23. listopada 2019. – Taghani protiv Komisije
      (predmet T-313/19) (1)

      (2019/C 432/83)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: spojeni predmeti C-477/18 i C-478/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Nizozemska) – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18) protiv Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EZ) br. 882/2004 – Članak 27. stavci 1. i 4. – Prilog VI. točke 1. i 2. – Službene kontrole hrane i hrane za životinje – Financiranje – Pristojbe koje se duguju za službene kontrole – Izračun – Pojam „osoblje koje sudjeluje u službenim kontrolama” – Uključenost administrativnog i pomoćnog osoblja – Mogućnost naplate četvrtina sata koje je klaonica zatražila za potrebe službenih kontrola koje se nisu koristile – Pretpostavke)

text:
               24.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/11

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Nizozemska) – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18) protiv Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (spojeni predmeti C-477/18 i C-478/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 882/2004 - Članak 27. stavci 1. i 4. - Prilog VI. točke 1. i 2. - Službene kontrole hrane i hrane za životinje - Financiranje - Pristojbe koje se duguju za službene kontrole - Izračun - Pojam „osoblje koje sudjeluje u službenim kontrolama” - Uključenost administrativnog i pomoćnog osoblja - Mogućnost naplate četvrtina sata koje je klaonica zatražila za potrebe službenih kontrola koje se nisu koristile - Pretpostavke)
      (2020/C 61/12)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18)

         Tuženik: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Izreka

                  1.

                  Članak 27. stavak 1. i članak 27. stavak 4. točku (a) Uredbe (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenim kontrolama koje se provode radi provjeravanja poštivanja propisa o hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja, u vezi s njezinim Prilogom VI. točkama 1. i 2., treba tumačiti na način da države članice mogu smatrati da su plaće i troškovi administrativnog i pomoćnog osoblja obuhvaćeni troškovima nastalima provođenjem službenih kontrola u smislu tih odredbi i da se njima ne premašuju troškovi koje snose nadležna tijela u smislu članka 2. točke 4. navedene uredbe, razmjerno vremenu koje djelatnosti koje su neodvojivo povezane s provedbom službenih kontrola objektivno zahtijevaju od tog osoblja.

                  2.

                  Članak 27. stavak 4. točku (a) Uredbe br. 882/2004, u vezi s Prilogom VI. toj uredbi, treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se klaonicama naplaćuju pristojbe za četvrtine sata službenih kontrola koje su one zatražile od nadležnog tijela u smislu članka 2. točke 4. Uredbe br. 882/2004, ali koje se stvarno nisu koristile, kada klaonica podvrgnuta navedenoj kontroli nije dovoljno unaprijed obavijestila to tijelo o svojoj namjeri da skrati njezino trajanje u odnosu na prvotno predviđeno.

                  3.

                  Točka 2. izreke ove presude može se primijeniti u slučaju u kojem su, s jedne strane, službene kontrole proveli ustupljeni službeni veterinari koji nisu plaćeni za četvrtine sata što su ih klaonice zatražile, ali koje nisu koristile, i u kojem se, s druge strane, dijelom pristojbe koji odgovara tim zatraženim četvrtinama sata koje se nisu koristile pokrivaju opći troškovi nadležnog tijela, u smislu članka 2. točke 4. Uredbe br. 882/2004, ako se utvrdi da dio pristojbe koji se odnosi na te četvrtine sata ne uključuje troškove plaće ustupljenih službenih veterinara koji nisu plaćeni i da stvarno odgovara općim troškovima koji potpadaju pod jednu ili više kategorija troškova iz Priloga VI. toj uredbi.

                  4.

                  Članak 27. stavak 4. točke (a) i (b) Uredbe br. 882/2004 treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se na klaonice primijeni prosječna tarifa ne samo kada službene kontrole provode veterinari koje zapošljava nadležno tijelo u smislu članka 2. točke 4. te uredbe nego i kada ih obavljaju ustupljeni veterinari, čija je plaća manja, pod uvjetom da pristojbe naplaćene za potrebe službenih kontrola, promatrane u cjelini, općenito ne premašuju troškove koje odgovorna nadležna tijela snose u vezi sa stavkama navedenima u Prilogu VI. toj uredbi.

                  5.

                  Članak 27. stavak 4. točku (a) Uredbe br. 882/2004 treba tumačiti na način da mu se protivi to da se pri izračunu pristojbi za službene kontrole u obzir uzmu troškovi osnivanja rezervi u privatnom društvu koje nadležnom tijelu, u smislu članka 2. točke 4. te uredbe, ustupa službene pomoćnike, kada su te rezerve namijenjene isplati plaća i pokriću troškova osposobljavanja osoblja koje stvarno obavlja službene kontrole kao i osoblja koje omogućuje provedbu službenih kontrola u slučaju da dođe do sanitarne krize.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet C-532/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof - Austrija) – GN, koju na temelju zakona zastupa HM protiv ZU-a, u svojstvu stečajnog upravitelja društva Niki Luftfahrt GmbH („Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Montrealska konvencija – Članak 17. stavak 1. – Odgovornost zračnih prijevoznika u slučaju nesreće – Pojam ‚nesreća’ – Zrakoplov u letu – Prevrtanje šalice kave položene na sklopivi stolić na prednjem sjedalu – Tjelesne povrede prouzročene putniku”)

text:
               24.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/13

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof - Austrija) – GN, koju na temelju zakona zastupa HM protiv ZU-a, u svojstvu stečajnog upravitelja društva Niki Luftfahrt GmbH
      (predmet C-532/18) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Montrealska konvencija - Članak 17. stavak 1. - Odgovornost zračnih prijevoznika u slučaju nesreće - Pojam ‚nesreća’ - Zrakoplov u letu - Prevrtanje šalice kave položene na sklopivi stolić na prednjem sjedalu - Tjelesne povrede prouzročene putniku”)
      (2020/C 61/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: GN, koju na temelju zakona zastupa HM

         Tuženik: ZU, u svojstvu stečajnog upravitelja društva Niki Luftfahrt GmbH

         Izreka

      Članak 17. stavak 1. Konvencije o ujednačavanju određenih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu, zaključene u Montrealu 28. svibnja 1999., koju je Europska zajednica potpisala 9. prosinca 1999., a koja je u njezino ime odobrena Odlukom Vijeća 2001/539/EZ od 5. travnja 2001., treba tumačiti na način da pojam „nesreća” u smislu te odredbe obuhvaća sve situacije koje se dogode u zrakoplovu u kojima je predmet upotrijebljen za pružanje usluge putnicima prouzročio tjelesnu povredu putnika a da pritom nije potrebno ispitati jesu li te situacije posljedica rizika svojstvenog zračnom prijevozu.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet C-88/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Judecătoria Zărnești – Rumunjska) – Asociaţia „Alianța pentru combaterea abuzurilor” protiv TM, UN, Asociaţia DMPA (Zahtjev za prethodnu odluku – Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore – Direktiva 92/43/EEZ – Članak 12. stavak 1. – Sustav stroge zaštite životinjskih vrsta – Prilog IV. – Canis lupus (vuk) – Članak 16. stavak 1. – Prirodni areal – Hvatanje i prijevoz primjerka divlje životinje vrste canis lupus – Javna sigurnost)

text:
               17.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 271/12

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. lipnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Judecătoria Zărnești – Rumunjska) – Asociaţia „Alianța pentru combaterea abuzurilor” protiv TM, UN, Asociaţia DMPA
      (Predmet C-88/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore - Direktiva 92/43/EEZ - Članak 12. stavak 1. - Sustav stroge zaštite životinjskih vrsta - Prilog IV. - Canis lupus (vuk) - Članak 16. stavak 1. - Prirodni areal - Hvatanje i prijevoz primjerka divlje životinje vrste canis lupus - Javna sigurnost)
      (2020/C 271/16)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Judecătoria Zărnești

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Asociaţia „Alianța pentru combaterea abuzurilor”

         Tuženici: TM, UN, Asociaţia DMPA

         Izreka

      Članak 12. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, kako je izmijenjena Direktivom 2013/17/EU od 13. svibnja 2013., treba tumačiti na način da hvatanje i prijevoz primjerka životinjske vrste zaštićene na temelju Priloga IV. toj direktivi, poput vuka, na periferiji područja ljudskih naselja ili u takvom području mogu potpadati pod zabranu predviđenu tom odredbom.
      Članak 16. stavak 1. navedene direktive treba tumačiti na način da je svaki oblik namjernog hvatanja primjeraka te životinjske vrste u prethodno navedenim okolnostima zabranjen ako ne postoji odstupanje koje je odobrilo nadležno nacionalno tijelo na temelju te odredbe.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet C-480/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 29. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo E („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 63. UFEU-a – Slobodno kretanje kapitala – Porez na dohodak – Dohodak od kapitala – Dobit koju raspodjeljuje subjekt za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS), koji je rezident i osnovan u skladu s ugovornim odnosom – Dobit koju raspodjeljuje UCITS sa sjedištem u drugoj državi članici, koji je osnovan u skladu sa statutom – Različito postupanje – Članak 65. UFEU-a – Objektivno usporedive situacije”)

text:
               5.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 263/3

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 29. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus – Finska) – postupak koji je pokrenuo E
      (Predmet C-480/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 63. UFEU-a - Slobodno kretanje kapitala - Porez na dohodak - Dohodak od kapitala - Dobit koju raspodjeljuje subjekt za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS), koji je rezident i osnovan u skladu s ugovornim odnosom - Dobit koju raspodjeljuje UCITS sa sjedištem u drugoj državi članici, koji je osnovan u skladu sa statutom - Različito postupanje - Članak 65. UFEU-a - Objektivno usporedive situacije”)
      (2021/C 263/04)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranka glavnog postupka

      E

         uz sudjelovanje: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Izreka

      Članke 63. i 65. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi porezna praksa države članice u skladu s kojom se, u svrhu oporezivanja dohotka fizičke osobe s boravištem u toj državi članici, dohodak koji isplaćuje subjekt za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) osnovan u skladu sa statutom i sa sjedištem u drugoj državi članici ne izjednačava s dohotkom koji isplaćuju UCITS-i sa sjedištem u prvoj državi članici zbog toga što potonji nemaju isti pravni oblik.

         (1)  SL C 295, 2. 9. 2019.


title: Predmet C-428/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – OL, PM, RO/Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt. („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 96/71/EEZ – Članak 1. stavak 1. te članci 3. i 5. – Upućivanje radnika u okviru pružanja usluga – Vozači u međunarodnom cestovnom prijevozu – Poštovanje pravila o minimalnoj plaći propisanih u državi članici u koju je radnik upućen – Dnevnica – Uredba (EZ) br. 561/2006 – Članak 10. – Naknada koja se dodjeljuje zaposlenicima ovisno o potrošnji goriva”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/2

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – OL, PM, RO/Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.
      (Predmet C-428/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 96/71/EEZ - Članak 1. stavak 1. te članci 3. i 5. - Upućivanje radnika u okviru pružanja usluga - Vozači u međunarodnom cestovnom prijevozu - Poštovanje pravila o minimalnoj plaći propisanih u državi članici u koju je radnik upućen - Dnevnica - Uredba (EZ) br. 561/2006 - Članak 10. - Naknada koja se dodjeljuje zaposlenicima ovisno o potrošnji goriva”)
      (2021/C 338/02)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: OL, PM, RO

         Tuženik: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

         Izreka

                  1.

                  Direktivu 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga treba tumačiti na način da se primjenjuje na transnacionalno pružanje usluga u sektoru cestovnog prometa.

                  2.

                  Članak 3. stavak 1. i članak 6. Direktive 96/71, u vezi s njezinim člankom 5., treba tumačiti na način da zahtijevaju da se radnicima upućenima iz jedne države članice omogući da protiv poslodavca s poslovnim nastanom u toj državi članici istaknu pred sudom potonje, ako je nadležan, činjenicu da taj poslodavac nije poštovao propise druge države članice o minimalnoj plaći.

                  3.

                  Članak 3. stavak 7. drugi podstavak Direktive 96/71 treba tumačiti na način da dnevnica čiji iznos ovisi o trajanju upućivanja radnika čini doplatak karakterističan za upućivanje koji je dio minimalne plaće ako se ne plaća kao nadoknada za stvarno nastale troškove zbog upućivanja, kao što su troškovi putovanja, smještaja ili hrane, odnosno ako nije riječ o povišici koja mijenja odnos između radnikove činidbe, s jedne strane, i protučinidbe koju prima, s druge strane.

                  4.

                  Članak 10. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet i o izmjeni uredbi Vijeća (EEZ) br. 3821/85 i (EZ) br. 2135/98 te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 treba tumačiti na način da mu se u načelu ne protivi to da poduzeće za cestovni prijevoz vozačima dodjeljuje dodatak za ostvarene uštede u obliku smanjenja potrošnje goriva razmjerno prijeđenom putu. Međutim, navedenim bi se dodatkom povrijedila zabrana iz te odredbe ako bi on, umjesto da bude isključivo povezan s uštedom goriva, služio nagrađivanju takve uštede s obzirom na prijeđeni put i/ili količinu prevezene robe na način koji bi vozača potaknuo na ponašanje kojim se ugrožava sigurnost cestovnog prometa odnosno povređuje Uredba br. 561/2006.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-695/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Rádio Popular – Electrodomésticos, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2006/112/EZ – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Izuzeća – Članak 135. stavak 1. točka (a) – Pojmovi „transakcije osiguranja” i „povezane usluge koje provode posrednici i zastupnici u osiguranju” – Članak 174. stavak 2. – Pravo na odbitak – Proporcionalni odbitak – Produljenje jamstva za električne kućanske aparate i druge proizvode u području informatike i telekomunikacija – Pojam „financijske transakcije””)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/3

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Rádio Popular – Electrodomésticos, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-695/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2006/112/EZ - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Izuzeća - Članak 135. stavak 1. točka (a) - Pojmovi „transakcije osiguranja” i „povezane usluge koje provode posrednici i zastupnici u osiguranju” - Članak 174. stavak 2. - Pravo na odbitak - Proporcionalni odbitak - Produljenje jamstva za električne kućanske aparate i druge proizvode u području informatike i telekomunikacija - Pojam „financijske transakcije””)
      (2021/C 338/03)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Rádio Popular – Electrodomésticos, SA

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izreka

      Članak 174. stavak 2. točke (b) i (c) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s njezinim člankom 135. stavkom 1. te direktive, treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na transakcije posredovanja u prodaji produljenja jamstva koje obavlja porezni obveznik u okviru svoje glavne djelatnosti koja se sastoji od prodaje potrošačima električnih kućanskih aparata i drugih proizvoda u području informatike i telekomunikacija, zbog čega iznos prometa koji se odnosi na te transakcije ne treba isključiti iz nazivnika razlomka koji služi za izračun udjela odbitka iz članka 174. stavka 1. navedene direktive.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet C-830/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Namur – Belgija) – C.J./Région wallonne („Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) – Uredba (EU) br. 1305/2013 – Delegirana uredba (EU) br. 807/2014 – Početno poslovanje mladih poljoprivrednika – Razvoj poljoprivrednih imanja – Početna pomoć za pokretanje poslovanja za mlade poljoprivrednike – Uvjeti za pristup – Jednakost – Uspostavljanje poslovanja osobe koja nije jedini voditelj gospodarstva – Gornji pragovi – Određivanje – Kriteriji – Standardni rezultat poljoprivrednog imanja”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/4

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Namur – Belgija) – C.J./Région wallonne
      (Predmet C-830/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) - Uredba (EU) br. 1305/2013 - Delegirana uredba (EU) br. 807/2014 - Početno poslovanje mladih poljoprivrednika - Razvoj poljoprivrednih imanja - Početna pomoć za pokretanje poslovanja za mlade poljoprivrednike - Uvjeti za pristup - Jednakost - Uspostavljanje poslovanja osobe koja nije jedini voditelj gospodarstva - Gornji pragovi - Određivanje - Kriteriji - Standardni rezultat poljoprivrednog imanja”)
      (2021/C 338/04)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal de première instance de Namur

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: C.J.

         Tuženik: Région wallonne

         Izreka

      Članke 2., 5. i 19. Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005, u vezi s člancima 2. i 5. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 807/2014 оd 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) i uvođenju prijelaznih odredbi, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis na temelju kojeg je kriterij za određivanje gornjeg praga koji mladom poljoprivredniku – koji ne uspostavlja poslovanje kao jedini voditelj gospodarstva – omogućava pristup početnoj pomoći za pokretanje poslovanja, kriterij standardne bruto proizvodnje cjelokupnog poljoprivrednog gospodarstva, a ne samo udjela tog mladog poljoprivrednika u tom gospodarstvu.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet C-937/19: Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – KA („Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EZ) br. 1072/2009 – Članak 1. stavak 5. točka (d) – Članak 8. – Međunarodni cestovni prijevoz robe iz jedne države članice u drugu državu članicu – Kabotaža koja se obavlja nakon tog međunarodnog prijevoza na području te druge države članice – Ograničenja – Zahtjev za licenciju Zajednice i, prema potrebi, dozvolu za prijevoz – Iznimke – Kabotaža koja se obavlja nakon međunarodnog prijevoza za vlastiti račun – Pretpostavke”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/4

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln – Njemačka) – KA
      (Predmet C-937/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 1072/2009 - Članak 1. stavak 5. točka (d) - Članak 8. - Međunarodni cestovni prijevoz robe iz jedne države članice u drugu državu članicu - Kabotaža koja se obavlja nakon tog međunarodnog prijevoza na području te druge države članice - Ograničenja - Zahtjev za licenciju Zajednice i, prema potrebi, dozvolu za prijevoz - Iznimke - Kabotaža koja se obavlja nakon međunarodnog prijevoza za vlastiti račun - Pretpostavke”)
      (2021/C 338/05)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

      KA

         uz sudjelovanje: Staatsanwaltschaft Köln, Bundesamt für Güterverkehr

         Izreka

      Uredbu (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o zajedničkim pravilima za pristup tržištu međunarodnog cestovnog prijevoza tereta treba tumačiti na način da je prijevoznik koji je obavio međunarodni prijevoz robe za vlastiti račun, u smislu članka 1. stavka 5. točke (d) te uredbe, iz jedne države članice u drugu državu članicu na temelju članka 8. stavka 6. navedene uredbe ovlašten obaviti kabotažu na području te druge države članice nakon tog međunarodnog prijevoza, pod uvjetom da su ipak ispunjene pretpostavke predviđene člankom 8. stavcima 2. do 4. te uredbe.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-71/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska – u kaznenom postupku protiv VAS Shipping ApS („Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 49. i 54. UFEU-a – Sloboda poslovnog nastana – Nacionalni propis kojim se od državljana trećih zemalja koji su zaposleni na plovilu koje vije zastavu neke druge države članice zahtijeva posjedovanje radne dozvole u toj državi članici – Iznimka koja se odnosi na plovila koja ne pristaju u luke države članice više od 25 puta tijekom razdoblja od jedne godine – Ograničavanje – Članak 79. stavak 5. UFEU-a – Nacionalni propis kojim se određuje opseg prihvata državljana trećih zemalja koji na državno područje države članice o kojoj je riječ dolaze iz trećih zemalja radi potrage za poslom, neovisno o tome radi li se o zaposlenim ili samozaposlenim osobama”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/5

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska – u kaznenom postupku protiv VAS Shipping ApS
      (Predmet C-71/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 49. i 54. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Nacionalni propis kojim se od državljana trećih zemalja koji su zaposleni na plovilu koje vije zastavu neke druge države članice zahtijeva posjedovanje radne dozvole u toj državi članici - Iznimka koja se odnosi na plovila koja ne pristaju u luke države članice više od 25 puta tijekom razdoblja od jedne godine - Ograničavanje - Članak 79. stavak 5. UFEU-a - Nacionalni propis kojim se određuje opseg prihvata državljana trećih zemalja koji na državno područje države članice o kojoj je riječ dolaze iz trećih zemalja radi potrage za poslom, neovisno o tome radi li se o zaposlenim ili samozaposlenim osobama”)
      (2021/C 338/06)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Østre Landsret

         Stranke glavnog postupka

      VAS Shipping ApS

         Izreka

      Članak 49. UFEU-a, u vezi s člankom 79. stavkom 5. UFEU-a, treba tumačiti na način da mu se ne protivi propis prve države članice koji predviđa da članovi posade, državljani trećih zemalja, na plovilu koje vije zastavu te države članice i koje je u izravnom ili neizravnom vlasništvu društva koje ima sjedište u drugoj državi članici, moraju imati radnu dozvolu u toj prvoj državi članici, osim ako dotično plovilo tijekom jedne godine nije pristalo u tu državu članicu više od 25 puta.

         (1)  SL C 137, 27. 4. 2020.


title: Predmet C-120/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – Koleje Mazowieckie – KM Sp. z o.o./Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A. („Zahtjev za prethodnu odluku – Željeznički prijevoz – Dodjela željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranje pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture – Direktiva 2001/14/EZ – Članak 4. stavak 5. – Ubiranje pristojbi – Članak 30. – Nacionalno regulatorno tijelo zaduženo za nadzor nad sukladnošću infrastrukturnih pristojbi s tom direktivom – Ugovor o korištenju infrastrukture sklopljen između upravitelja infrastrukture i željezničkog prijevoznika – Pogrešno prenošenje – Odgovornost države – Zahtjev za naknadu štete – Prethodno obraćanje nacionalnom regulatornom tijelu”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/6

      Presuda Suda (peto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – Koleje Mazowieckie – KM Sp. z o.o./Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.
      (Predmet C-120/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Željeznički prijevoz - Dodjela željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranje pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture - Direktiva 2001/14/EZ - Članak 4. stavak 5. - Ubiranje pristojbi - Članak 30. - Nacionalno regulatorno tijelo zaduženo za nadzor nad sukladnošću infrastrukturnih pristojbi s tom direktivom - Ugovor o korištenju infrastrukture sklopljen između upravitelja infrastrukture i željezničkog prijevoznika - Pogrešno prenošenje - Odgovornost države - Zahtjev za naknadu štete - Prethodno obraćanje nacionalnom regulatornom tijelu”)
      (2021/C 338/07)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Koleje Mazowieckie – KM Sp. z o.o.

         Tuženici: Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.

         uz sudjelovanje: Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO)

         Izreka

                  1.

                  Odredbe Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti, kako je izmijenjena Direktivom 2007/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007., osobito njezin članak 4. stavak 5. i članak 30., treba tumačiti na način da im se protivi to da redovni sud države članice odluči o tužbi za utvrđivanje odgovornosti države koju je podnio željeznički prijevoznik zbog nepravilnog prenošenja te direktive, koje je dovelo do navodne preplate pristojbe upravitelju infrastrukture, kada regulatorno tijelo i, prema potrebi, sud nadležan za tužbe protiv odluka tog tijela još nisu odlučili o zakonitosti te pristojbe.
                  Članak 30. stavke 2., 5. i 6. Direktive 2001/14, kako je izmijenjena Direktivom 2007/58, treba tumačiti na način da se njime nalaže da željeznički prijevoznik koji koristi ovlaštenje za pristup ima pravo osporavati iznos pojedinačnih pristojbi koje je upravitelj infrastrukture odredio pred regulatornim tijelom, da to tijelo donosi odluku o takvom osporavanju i da tu odluku nadležni sud u tu svrhu može nadzirati.

                  2.

                  Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da nacionalno pravo o građanskoj odgovornosti podvrgava pravo pojedinaca na naknadu štete pretrpljene zbog povrede države članice prava Unije uvjetima koji su manje restriktivni od onih predviđenih pravom Unije.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet C-166/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – BB/Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija („Zahtjev za prethodnu odluku – Priznavanje stručnih kvalifikacija – Direktiva 2005/36/EZ – Članak 1. i članak 10. točka (b) – Stručne kvalifikacije stečene u više država članica – Pretpostavke za dobivanje – Nepostojanje dokaza o formalnoj osposobljenosti – Članci 45. i 49. UFEU a – Radnici – Sloboda poslovnog nastana”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/7

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – BB/Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija
      (Predmet C-166/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Priznavanje stručnih kvalifikacija - Direktiva 2005/36/EZ - Članak 1. i članak 10. točka (b) - Stručne kvalifikacije stečene u više država članica - Pretpostavke za dobivanje - Nepostojanje dokaza o formalnoj osposobljenosti - Članci 45. i 49. UFEU a - Radnici - Sloboda poslovnog nastana”)
      (2021/C 338/08)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Žaliteljica: BB

         Protivna stranka: Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija

         Izreka

                  1.

                  Direktivu 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, kako je izmijenjena Direktivom 2013/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013., osobito njezin članak 1. i članak 10. točku (b), treba tumačiti na način da se ne primjenjuje u situaciji u kojoj osoba koja zahtijeva priznavanje stručnih kvalifikacija nije stekla formalne dokaze o stručnim kvalifikacijama koje je u matičnoj državi članici kvalificiraju za obavljanje regulirane profesije.

                  2.

                  Članke 45. i 49. UFEU-a treba tumačiti na način da – u situaciji u kojoj zainteresirana osoba ne raspolaže dokazima o kvalifikacijama farmaceuta, u smislu Priloga V. točke 5.6.2. Direktive 2005/36, kako je izmijenjena Direktivom 2013/55, ali je stekla vještine vezane za tu profesiju, kako u matičnoj državi članici tako i u državi članici domaćinu – nadležna tijela potonje moraju, prilikom odlučivanja o zahtjevu za priznavanje stručnih kvalifikacija, ocijeniti te vještine te ih usporediti s onima stečenima u državi članici domaćinu u svrhu pristupa profesiji farmaceuta. Ako te vještine odgovaraju onima koje zahtijevaju nacionalne odredbe države članice domaćina, ona ih mora priznati. Ako to usporedno ispitivanje pokaže tek djelomičnu podudarnost između tih vještina, država članica domaćin ima pravo zahtijevati da zainteresirana osoba dokaže da je stekla znanja i kvalifikacije koji nedostaju. Na nadležnim nacionalnim tijelima je da ocijene, ako je potrebno, mogu li znanja stečena u državi članici domaćinu, osobito u okviru stručne prakse, biti relevantna u svrhu utvrđivanja posjedovanja znanja koja nedostaju. Ako se u navedenom usporednom ispitivanju pojavljuju značajne razlike između osposobljavanja podnositelja zahtjeva i odgovarajućeg osposobljavanja u državi članici domaćinu, nadležna tijela mogu odrediti kompenzacijske mjere kako bi se pokrile te razlike.

         (1)  SL C 230, 13. 7. 2020.


title: Predmet C-178/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft/Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet („Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno kretanje robe – Lijekovi za humanu primjenu – Direktiva 2001/83/EZ – Članak 5. stavak 1., članak 6. stavak 1. i članci 70. do 73. – Lijekovi koji su odobreni u prvoj državi članici – Klasifikacija kao lijekovi koji se izdaju bez liječničkog recepta – Prodaja u ljekarnama druge države članice bez odobrenja za stavljanje u promet u toj državi – Nacionalni propis kojim se nalaže prijava nadležnom tijelu i njegova izjava o primjeni tog lijeka – Članak 34. UFEU-a – Količinsko ograničenje”)

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/8

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 8. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft/Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
      (Predmet C-178/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje robe - Lijekovi za humanu primjenu - Direktiva 2001/83/EZ - Članak 5. stavak 1., članak 6. stavak 1. i članci 70. do 73. - Lijekovi koji su odobreni u prvoj državi članici - Klasifikacija kao lijekovi koji se izdaju bez liječničkog recepta - Prodaja u ljekarnama druge države članice bez odobrenja za stavljanje u promet u toj državi - Nacionalni propis kojim se nalaže prijava nadležnom tijelu i njegova izjava o primjeni tog lijeka - Članak 34. UFEU-a - Količinsko ograničenje”)
      (2021/C 338/09)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft

         Tuženik: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

         Izreka

                  1.

                  Članke 70. do 73. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, kako je izmijenjena Direktivom 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012., u vezi s člankom 5. stavkom 1. i člankom 6. stavkom 1. te direktive, kako je izmijenjena Direktivom 2012/26, treba tumačiti na način da im se, uz pridržaj provedbe odstupanja predviđenog u tom članku 5. stavku 1., protivi to da se lijek koji se u jednoj državi članici može izdati bez liječničkog recepta također smatra lijekom koji se u drugoj državi članici može izdati bez liječničkog recepta, ako taj lijek u potonjoj državi članici nema odobrenje za stavljanje u promet i nije klasificiran.

                  2.

                  Nacionalna mjera za prenošenje članka 5. stavka 1. Direktive 2001/83, kako je izmijenjena Direktivom 2012/26, kojom se za izdavanje lijeka koji nema odobrenje za stavljanje u promet zahtijeva liječnički recept i izjava tijela nadležnog u području zdravstva u svrhu osiguranja poštovanja uvjeta navedenih u toj odredbi ne čini ni količinsko ograničenje ni mjeru s istovrsnim učinkom u smislu članka 34. UFEU-a.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet C-330/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgija) – The Escape Center BVBA/Belgische Staat

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgija) – The Escape Center BVBA/Belgische Staat
      (Predmet C-330/21)
      (2021/C 338/11)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: The Escape Center BVBA

         Tuženik: Belgische Staat

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 98. stavak 2. Direktive 2006/112 (1) u vezi s točkom 14. Priloga III. toj direktivi tumačiti na način da je korištenje sportskih objekata obuhvaćeno područjem primjene snižene stope PDV-a samo ako se pritom ne daju pojedinačne ili grupne upute?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006, L 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-347/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv DD

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv DD
      (Predmet C-347/21)
      (2021/C 338/13)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog postupka

      DD

         Prethodno pitanje

      Poštuje li se pravo optuženika na osobno sudjelovanje iz članka 8. stavka 1. u vezi s člankom 10. stavkom 1. i uvodnom izjavom 44. Direktive 2016/343 (1) kada je svjedok na posebnoj raspravi saslušan u odsutnosti optuženika, ako je optuženik na sljedećoj raspravi mogao ispitati tog svjedoka, ali je izjavio da nema pitanja ili je, kako bi se poštovalo pravo na osobno sudjelovanje, potrebno potpuno ponavljanje tog saslušanja, uključujući ponavljanje pitanja drugih stranaka koje su sudjelovale na prvom saslušanju?
      Poštuje li se pravo na obranu putem odvjetnika predviđeno člankom 3. stavkom 1. u vezi s člankom 12. stavkom 1. Direktive 2013/48 (2) ako su na dvjema posebnim raspravama saslušana dva svjedoka u odsutnosti odvjetnika, ali je potonji na sljedećoj raspravi mogao ispitati oba svjedoka, ili je, kako bi se poštovalo pravo na obranu putem odvjetnika, potrebno da se u potpunosti ponove ta dva saslušanja, uključujući pitanja drugih stranaka s prvog saslušanja te da se, osim toga, odvjetniku koji nije sudjelovao na dvjema prethodnim raspravama omogući da postavi svoja pitanja?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku (SL 2016, L 65, str. 1)

         (2)  Direktiva 2013/48/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o pravu na pristup odvjetniku u kaznenom postupku i u postupku na temelju europskog uhidbenog naloga te o pravu na obavješćivanje treće strane u slučaju oduzimanja slobode i na komunikaciju s trećim osobama i konzularnim tijelima (SL 2013, L 294, str. 1)


title: Predmet C-348/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv HYA i dr.

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv HYA i dr.
      (Predmet C-348/21)
      (2021/C 338/14)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Specializiran nakazatelen sad

         Optuženici glavnog postupka

      HYA i dr.

         Prethodno pitanje

      Je li u skladu s člankom 8. stavkom 1. i člankom 6. stavkom 1. u vezi s uvodnim izjavama 33. i 34. Direktive 2016/343 (1) te člankom 47. stavkom 2. Povelje nacionalni zakon na temelju kojeg se poštuje pravo optuženika na sudjelovanje u postupku, a državno odvjetništvo pravilno ispunjava svoju obvezu da dokaže krivnju optuženika, ako su se tijekom sudskog stadija kaznenog postupka iskazi svjedoka koji se zbog objektivnih razloga nisu mogli saslušati uvrstili iz predsudskog stadija postupka, pri čemu su te svjedoke saslušali isključivo tijelo kaznenog progona, ali i sudac, međutim bez sudjelovanja obrane, a tijelo kaznenog progona moglo je već u predsudskom stadiju omogućiti sudjelovanje obrane na tom saslušanju, ali je to propustilo učiniti?

         (1)  Direktiva (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku (SL 2016., L 65, str. 1.)


title: Predmet C-349/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv HYA i dr.

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv HYA i dr.
      (Predmet C-349/21)
      (2021/C 338/15)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Specializiran nakazatelen sad

         Optuženici glavnog postupka

      HYA i dr.

         Prethodno pitanje

      Je li u skladu s člankom 15. stavkom 1. u vezi s člankom 5. stavkom 1. i uvodnom izjavom 11. Direktive 2002/58 (1), praksa nacionalnih sudova u kaznenom postupku prema kojoj sud odobrava nadzor, snimanje i pohranjivanje telefonskih razgovora osumnjičenikâ unaprijed sastavljenim predloškom teksta u kojem se bez bilo kakve individualizacije samo tvrdi da su se poštovale zakonske odredbe?
      U slučaju niječnog odgovora: povređuje li se pravo Unije ako se nacionalni zakon tumači na način da se informacije dobivene na temelju takvog odobrenja upotrebljavaju za dokazivanje optužbe?

         (1)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (SL 2002., L 201, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 111.)


title: Predmet C-350/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – kazneni postupak
      (Predmet C-350/21)
      (2021/C 338/16)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Specializiran nakazatelen sad

         Podnositelj zahtjeva iz glavnog postupka

      Specializirana prokuratura

         Prethodna pitanja

      Je li nacionalni zakon (članak 251.b stavak 1. Zakona za elektronnite saobštenia (Zakon o elektroničkim komunikacijama)), kojim se u svrhu borbe protiv teških kaznenih djela omogućuje opće i neselektivno zadržavanje svih podataka o prometu (podaci o prometu i lokaciji korisnika sredstava elektroničke komunikacije) tijekom razdoblja od šest mjeseci, u skladu s člankom 15. stavkom 1. u vezi s člankom 5. stavkom 1. i uvodnom izjavom 11. Direktive 2002/58 (1) ako nacionalni zakon sadržava određena jamstva?
      Je li nacionalni zakon (članak 159.a Nakazatelno-procesualen kodeksa (Zakonik o kaznenom postupku), kojim se ne ograničava pristup podacima o prometu isključivo na ono što je strogo nužno i kojim se ne predviđa pravo osoba čijim podacima o prometu imaju pristup tijela kaznenog progona da o tome budu obaviještene ako se time ne sprečava kazneni postupak ili se ne predviđa pravni lijek protiv neovlaštenog pristupa, u skladu s člankom 15. stavkom 1. u vezi s člankom 5. stavkom 1. i uvodnom izjavom 11. Direktive 2002/58?

         (1)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (SL 2002., L 201, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 111.)


title: Predmet C-351/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio justice de paix du canton de Forest (Belgija) – ZG/Beobank SA

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio justice de paix du canton de Forest (Belgija) – ZG/Beobank SA
      (Predmet C-351/21)
      (2021/C 338/17)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Justice de paix du canton de Forest

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ZG

         Tuženik: Beobank SA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ima li pružatelj usluga u skladu s člankom 38. stavkom 1. točkom (a) Direktive 2007/64/EZ (1) u vezi s pružanjem „informacija povezanih s primateljem plaćanja” obvezu u pogledu sredstava ili obvezu rezultata?

                  2.

                  Obuhvaćaju li „informacije povezane s primateljem plaćanja” navedene u toj odredbi informacije na temelju kojih je moguće identificirati fizičku ili pravnu osobu koja je primila uplatu?

         (1)  Direktiva 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o platnim uslugama na unutarnjem tržištu i o izmjeni direktiva 97/7/EZ, 2002/65/EZ, 2005/60/EZ i 2006/48/EZ te stavljanju izvan snage Direktive 97/5/EZ (SL 2007., L 319, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 10., svezak 2., str. 172.).


title: Predmet C-358/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. lipnja 2021. uputio Cour de cassation (Belgija) – Tilman SA/Unilever Supply Chain Company AG

text:
               23.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. lipnja 2021. uputio Cour de cassation (Belgija) – Tilman SA/Unilever Supply Chain Company AG
      (Predmet C-358/21)
      (2021/C 338/18)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour de cassation

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Tilman SA

         Druga stranka u postupku: Unilever Supply Chain Company AG

         Prethodna pitanja

      Je li u skladu s člankom 23. stavkom 1. točkom (a) i člankom 23. stavkom 2. Konvencije o nadležnosti i priznavanju te izvršavanju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, potpisane u Luganu 30. listopada 2007., to da je ugovorna odredba o prenošenju nadležnosti sadržana u općim uvjetima na koje se u ugovoru sklopljenom u pisanom obliku upućuje navođenjem hiperpoveznice na internetsku stranicu kojoj se može pristupiti i na kojoj se može upoznati s navedenim općim uvjetima, preuzeti ih i ispisati a da se pritom od strane na koju se ta klauzula primjenjuje ne traži da prihvati te opće uvjete tako da na navedenoj internetskoj stranici označi kvadratić?