title: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. ožujka 2015.#Europska komisija protiv Moravia Gas Storage a.s.#Žalba – Unutarnje tržište prirodnog plina – Obveza poduzetnikâ za prirodni plin – Uspostava sustava ugovorenog pristupa trećih strana sustavima skladišta prirodnog plina – Odluka čeških tijela – Privremeno izuzeće za buduće podzemne sustave plina u Dambořicama – Odluka Komisije – Nalog za povlačenje odluke o izuzeću – Direktive 2003/55/EZ i 2009/73/EZ – Vremenska primjena.#Predmet C-596/13 P.

text:
         PRESUDA SUDA (drugo vijeće)
      26. ožujka 2015. (
            *1
         )
      „Žalba — Unutarnje tržište prirodnog plina — Obveza poduzetnikâ za prirodni plin — Uspostava sustava ugovorenog pristupa trećih strana sustavima skladišta prirodnog plina — Odluka čeških tijela — Privremeno izuzeće za buduće podzemne sustave plina u Dambořicama — Odluka Komisije — Nalog za povlačenje odluke o izuzeću — Direktive 2003/55/EZ i 2009/73/EZ — Vremenska primjena“
      U predmetu C‑596/13 P,
      povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 21. studenoga 2013.,

         Europska komisija, koju zastupaju L. Armati i K. Herrmann, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxembourgu,
      tužitelj,
      druge stranke u postupku su:

         Moravia Gas Storage a.s., ranije Globula a.s., sa sjedištem u Hodonínu (Češka Republika), koji zastupaju P. Zákoucký i D. Koláček, advokáti,
      tužitelj u prvom stupnju,

         Češka Republika, koju zastupaju M. Smolek, T. Müller i J. Vláčil, u svojstvu agenata,
      intervenijent u prvom stupnju,
      SUD (drugo vijeće),
      u sastavu: R. Silva de Lapuerta (izvjestiteljica), predsjednica vijeća, J.‑C. Bonichot, A. Arabadjiev, J. L. da Cruz Vilaça i C. Lycourgos, suci,
      nezavisna odvjetnica: J. Kokott,
      tajnik: A. Calot Escobar,
      uzimajući u obzir pisani postupak,
      nakon što je saslušao mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 11. prosinca 2014.,
      donosi sljedeću

         Presudu

               1

               Svojom žalbom Europska komisija zahtijeva ukidanje presude Općeg suda Europske unije (T‑465/11, EU:T:2013:406, u daljnjem tekstu: pobijana presuda), kojom je taj sud poništio Odluku Komisije C (2011) 4509 od 27. lipnja 2011. koja se odnosi na izuzeće vezano uz jedan podzemni sustav skladišta plina u Dambořicama, u skladu s pravilima unutarnjeg tržišta o pristupu trećih strana (u daljnjem tekstu: sporna odluka).

         Pravni okvir

               2

               Člankom 22. Direktive 2003/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima unutarnjeg tržišta prirodnog plina i ukidanju Direktive 98/30/EZ (SL L 176, str. 57.) određeno je:
               „1.   Nova krupna infrastruktura za prirodni plin, tj. međudržavni spojni plinovodi, terminali za UPP [ukapljeni prirodni plin] i sustavi skladišta plina mogu se na zahtjev izuzeti iz odredaba članaka 18., 19., 20. i članka 25. stavaka 2., 3. i 4., pod sljedećim uvjetima:

                        (a)

                        ulaganjem se mora unaprijediti tržišno natjecanje pri opskrbi plinom i poboljšati sigurnost opskrbe;

                        (b)

                        razina rizika koja je povezana s ulaganjem je takva da do ulaganja ne bi došlo da nije odobreno izuzeće;

                        (c)

                        infrastruktura mora biti u vlasništvu fizičke ili pravne osobe koja je barem u smislu svojeg pravnog oblika odvojena od operatora sustava u čijim će se sustavima graditi ta infrastruktura;

                        (d)

                        korisnicima te infrastrukture naplaćuju se naknade; i

                        (e)

                        izuzeće ne smije biti štetno za tržišno natjecanje, djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta plina ili učinkovito funkcioniranje reguliranog sustava na koji je priključena infrastruktura.

                  2.   Stavak 1. također se primjenjuje na značajna povećanja kapaciteta postojeće infrastrukture i izmjene takve infrastrukture koje omogućavaju razvoj novih izvora opskrbe plinom.
               3.

                        a)

                        Regulatorno tijelo iz članka 25. može za svaki slučaj posebno donijeti odluku o izuzeću iz stavaka 1. i 2. Ipak, države članice mogu predvidjeti da regulatorna tijela nadležnim tijelima države članice u svrhu donošenja službene odluke podnose svoje mišljenje o zahtjevu za izuzeće. To se mišljenje objavljuje zajedno s odlukom.

                        b)

                                 i)

                                 Izuzeće se može odnositi na cijelu ili dio nove infrastrukture, odnosno značajno povećanu postojeću infrastrukturu ili izmjenu postojeće infrastrukture.

                                 ii)

                                 Pri donošenju odluke o odobravanju izuzeća za svaki se slučaj posebno razmatra potreba da se uvedu uvjeti s obzirom na trajanje izuzeća i nediskriminirajući pristup međudržavnom spojnom plinovodu.

                                 iii)

                                 Pri donošenju odluke o tim uvjetima posebno se vodi računa o trajanju ugovorâ, dodatnim kapacitetima koje treba izgraditi ili izmjeni postojećih kapaciteta, vremenskom horizontu projekta i okolnostima u državi.

                        c)

                        Prilikom odobravanja izuzeća, nadležno tijelo može donijeti pravila i mehanizme za upravljanje i raspodjelu kapaciteta ako to ne sprečava dugoročnu provedbu ugovorâ.

                        d)

                        Odluka o izuzeću, uključujući uvjete iz točke b), obrazlaže se na odgovarajući način i objavljuje.

                        e)

                        Ako se izuzeće odnosi na međudržavni spojni plinovod, svaka odluka o izuzeću donosi se nakon savjetovanja s drugim državama članicama ili drugim dotičnim regulatornim tijelima.

                  4.   Regulatorno tijelo bez odlaganja Komisiji dostavlja odluku o izuzeću zajedno sa svim odgovarajućim informacijama u vezi s tom odlukom. Te se informacije Komisiji dostavljaju u skupnom obliku, što joj omogućava donošenje utemeljene odluke.
               Te informacije osobito sadrže sljedeće:

                        (a)

                        detaljne razloge zbog kojih su regulatorno tijelo ili država članica odobrili izuzeće, uključujući financijske podatke kojima je opravdana potreba za tim izuzećem;

                        (b)

                        poduzetu analizu učinka odobravanja izuzeća na tržišno natjecanje i djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta prirodnog plina;

                        (c)

                        obrazloženje trajanja izuzeća i udjela u ukupnom kapacitetu plinske infrastrukture za koju je odobreno izuzeće;

                        d)

                        ako se izuzeće odnosi na međudržavni spojni plinovod, rezultat savjetovanja s dotičnim državama članicama ili regulatornim tijelima;

                        (e)

                        doprinos infrastrukture diversifikaciji opskrbe plinom.

                  U roku od dva mjeseca od dana nakon primitka obavijesti Komisija od regulatornog tijela ili dotične države članice može zahtijevati izmjenu ili poništenje odluke o odobravanju izuzeća. To se razdoblje od dva mjeseca može produljiti za dodatna dva mjeseca ako Komisija zatraži dodatne informacije.
               Ako regulatorno tijelo ili dotična država članica u roku od četiri tjedna ne postupi po tom zahtjevu, Komisija donosi konačnu odluku u skladu s postupkom predviđenim člankom 30. stavkom 2.
               Komisija poštuje povjerljivost komercijalno osjetljivih informacija.“ [neslužbeni prijevod]

               3

               Člankom 36. Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (SL L 211, str. 94.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 39.) predviđeno je:
               „1.   Nova krupna infrastruktura za prirodni plin, tj. međudržavni spojni plinovodi, terminali za UPP i sustavi skladišta plina mogu se na zahtjev tijekom određenog vremenskog razdoblja izuzeti iz odredaba članaka 9., 32., 33. i 34. te članka 41. stavaka 6., 8. i 10., pod sljedećim uvjetima:

                        (a)

                        ulaganjem se mora unaprijediti tržišno natjecanje pri opskrbi plinom i poboljšati sigurnost opskrbe;

                        (b)

                        razina rizika koja je povezana s ulaganjem mora biti takva da do ulaganja ne bi došlo da nije odobreno izuzeće;

                        (c)

                        infrastruktura mora biti u vlasništvu fizičke ili pravne osobe koja je barem u smislu svojeg pravnog oblika odvojena od operatora sustava u čijim će se sustavima graditi ta infrastruktura;

                        (d)

                        korisnicima te infrastrukture moraju se naplaćivati naknade; i

                        (e)

                        izuzeće ne smije biti štetno za tržišno natjecanje, djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta prirodnog plina ili učinkovito funkcioniranje reguliranog sustava na koji je priključena infrastruktura.

                  2.   Stavak 1. također se primjenjuje na značajna povećanja kapaciteta postojeće infrastrukture i izmjene takve infrastrukture koje omogućavaju razvoj novih izvora opskrbe plinom.
               3.   Regulatorno tijelo iz poglavlja VIII. može za svaki slučaj posebno donijeti odluku o izuzeću iz stavaka 1. i 2.
               4.   Ako se dotična infrastruktura nalazi na državnom području više država članica, Agencija može regulatornim tijelima dotičnih država članica dostaviti savjetodavno mišljenje koje se može rabiti kao osnova za njihovu odluku, u roku od dva mjeseca od dana na koji je posljednje od tih regulatornih tijela zaprimilo zahtjev za izuzeće.
               Ako se sva dotična regulatorna tijela dogovore o zahtjevu za izuzeće u roku od šest mjeseci od dana na koji ga je zaprimilo posljednje od tih regulatornih tijela, ona o svojoj odluci obavješćuju Agenciju.
               Agencija obavlja zadatke dodijeljene regulatornim tijelima dotičnih država članica na temelju ovog članka:

                        (a)

                        ako sva dotična regulatorna tijela nisu uspjela postići dogovor u roku od šest mjeseci od dana na koji je posljednje od tih regulatornih tijela zaprimilo zahtjev za izuzeće; ili

                        (b)

                        na zajednički zahtjev dotičnih regulatornih tijela.

                  Sva dotična regulatorna tijela mogu zajedno zatražiti da se rok iz trećeg podstavka točke (a) produlji za najviše tri mjeseca.
               5.   Prije nego što donese odluku, Agencija se savjetuje s odgovarajućim regulatornim tijelima i podnositeljima zahtjeva.
               6.   Izuzeće se može odnositi na sveukupni kapacitet ili dio kapaciteta nove infrastrukture, odnosno postojeće infrastrukture sa značajno povećanim kapacitetom.
               Pri donošenju odluke o odobravanju izuzeća za svaki se slučaj posebno razmatra potreba da se uvedu uvjeti s obzirom na trajanje izuzeća i nediskriminirajući pristup infrastrukturi. Pri donošenju odluke o tim uvjetima posebno se vodi računa o dodatnim kapacitetima koje treba izgraditi ili izmjeni postojećih kapaciteta, vremenskom horizontu projekta i okolnostima u državi.
               Prije nego što odobri izuzeće, regulatorno tijelo donosi odluku o pravilima i mehanizmima za upravljanje i raspodjelu kapaciteta. Tim se pravilima zahtijeva da svi potencijalni korisnici infrastrukture budu pozvani da navedu svoj interes za ugovaranje kapaciteta prije nego što dođe do raspodjele kapaciteta u novoj infrastrukturi, uključujući za vlastite potrebe. Regulatorno tijelo zahtijeva da pravila o upravljanju zagušenjem sadrže obvezu da se neiskorišteni kapacitet ponudi na tržištu i zahtijeva da korisnici infrastrukture imaju pravo trgovati svojim ugovorenim kapacitetima na sekundarnom tržištu. U svojoj procjeni kriterija iz stavka 1. točaka (a), (b) i (e) regulatorno tijelo vodi računa o rezultatima tog postupka raspodjele kapaciteta.
               Odluka o izuzeću, uključujući uvjete iz drugog podstavka ovog stavka, obrazlaže se na odgovarajući način i objavljuje.
               7.   Neovisno o stavku 3., države članice mogu predvidjeti da njihovo regulatorno tijelo ili Agencija, ovisno o slučaju, nadležnom tijelu države članice podnosi svoje mišljenje o zahtjevu za izuzeće za potrebe donošenja formalne odluke. To se mišljenje objavljuje zajedno s odlukom.
               8.   Regulatorno tijelo bez odlaganja Komisiji dostavlja primjerak svakog zahtjeva za izuzeće, čim ga zaprimi. Nadležno tijelo odluku bez odlaganja priopćuje Komisiji, zajedno sa svim odgovarajućim informacijama u pogledu navedene odluke. Te se informacije Komisiji mogu dostaviti u skupnom obliku, što joj omogućava donošenje utemeljene odluke. Informacije osobito sadrže sljedeće:

                        (a)

                        detaljne razloge zbog kojih su regulatorno tijelo ili država članica odobrili ili odbili izuzeće, pozivajući se na stavak 1. i uključujući odgovarajuću točku ili točke tog stavka na kojima se temelji takva odluka, uključujući financijske podatke kojima je opravdana potreba za tim izuzećem;

                        (b)

                        poduzetu analizu učinka odobravanja izuzeća na tržišno natjecanje i djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta prirodnog plina;

                        (c)

                        obrazloženje trajanja izuzeća i udjela u ukupnom kapacitetu plinske infrastrukture za koju je odobreno izuzeće;

                        (d)

                        ako se izuzeće odnosi na međudržavni spojni plinovod, rezultat savjetovanja s dotičnim regulatornim tijelima; i

                        (e)

                        doprinos infrastrukture diversifikaciji opskrbe plinom.

                  9.   U roku od dva mjeseca od dana nakon primitka obavijesti Komisija može donijeti odluku kojom zahtijeva da regulatorno tijelo izmijeni ili povuče odluku o odobravanju izuzeća. To se razdoblje od dva mjeseca može produljiti za dodatna dva mjeseca ako Komisija zatraži dodatne informacije. To dodatno razdoblje teče od dana nakon primitka svih traženih informacija. Početno se razdoblje od dva mjeseca može produljiti i uz zajednički pristanak Komisije i regulatornog tijela.
               Ako se tražene informacije ne dostave u roku koji je naveden u zahtjevu, obavijest se smatra povučenom, osim ako se prije isteka tog razdoblja rok produlji uz zajednički pristanak Komisije i regulatornog tijela ili ako regulatorno tijelo u propisno obrazloženoj izjavi obavijesti Komisiju da smatra da je obavijest potpuna.
               Regulatorno tijelo postupa u skladu s odlukom Komisije o izmjeni ili povlačenju odluke o izuzeću u roku od mjesec dana i o tome obavješćuje Komisiju.
               Komisija čuva povjerljivost komercijalno osjetljivih informacija.
               Odobrenje odluke o izuzeću od strane Komisije prestaje važiti dvije godine od usvajanja ako do tada gradnja infrastrukture još nije počela i pet godina od usvajanja ako infrastruktura do tada još nije puštena u pogon, osim ako Komisija odluči da je do zakašnjenja došlo zbog velikih prepreka izvan kontrole osobe kojoj je odobreno izuzeće.
               10.   Komisija može usvojiti smjernice za primjenu uvjeta utvrđenih u stavku 1. ovog članka i za određivanje postupka koji treba slijediti za primjenu stavaka 3., 6., 8. i 9. ovog članka. Te mjere, namijenjene izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni dopunjujući je, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 51. stavka 3.“

               4

               Na temelju članka 53. Direktive 2009/73, Direktiva 2003/55 stavljena je izvan snage s učinkom od 3. ožujka 2011. i, počevši od tog datuma, upućivanja na potonju direktivu smatraju se upućivanjima na Direktivu 2009/73 i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II. U skladu s tom tablicom, članak 22. Direktive 2003/55 odgovara članku 36. Direktive 2009/73.

         Činjenice iz kojih proizlazi spor

               5

               Dana 14. travnja 2009. Moravia Gas Storage a.s. (u daljnjem tekstu: MGS), ranije Globula a.s., podnio je češkom Ministarstvu industrije i trgovine (u daljnjem tekstu: Ministarstvo) zahtjev za dobivanje odobrenja za izgradnju podzemnog sustava skladišta plina u Dambořicama (Češka Republika, u daljnjem tekstu: sustav PSP). U okviru tog zahtjeva zatražio je privremeno izuzeće od obveze omogućavanja ugovorenog pristupa spomenutom sustavu trećim stranama, koje se odnosi na ukupan novi kapacitet sustava PSP.

               6

               Odlukom od 26. listopada 2010. Ministarstvo je MSG‑u odobrilo izgradnju sustava PSP i privremeno izuzeće od obveze omogućavanja ugovorenog pristupa trećim stranama za 90% kapaciteta sustava PSP, i to tijekom razdoblja od petnaest godina od stvarnog datuma uporabne dozvole.

               7

               Dopisom ministra od 11. veljače 2011., zaprimljenim 18. veljače 2011., ta je odluka priopćena Komisiji.

               8

               Dopisom od 15. travnja 2011. Komisija je zatražila od Ministarstva dodatne informacije te je precizirala da će, ako će od Ministarstva zatražiti izmjenu ili povlačenje odluke od 26. listopada 2010., to učiniti do 18. lipnja 2011. Ministarstvo je odgovorilo 29. travnja 2011., u roku koji je odredila Komisija.

               9

               Dopisom od 13. svibnja 2011. Komisija je drugi put od Ministarstva zatražila dodatne informacije te je ponovno naznačila da će, ako će od Ministarstva zatražiti izmjenu ili povlačenje spomenute odluke, to učiniti do 18. lipnja 2011. Ministarstvo je odgovorilo 20. svibnja 2011., u roku koji je odredila Komisija.

               10

               Dopisom od 23. lipnja 2011., koji je potpisao član Komisije nadležan za energetska pitanja, Komisija je obavijestila Ministarstvo da će službenu odluku donijeti do 29. lipnja 2011.

               11

               Spornom odlukom, koja je Češkoj Republici dostavljena 28. lipnja 2011., Komisija je toj državi članici naložila da povuče odluku od 26. listopada 2010.

         Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda

               12

               Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 26. kolovoza 2011. MGS je pokrenuo postupak kojim traži poništenje sporne odluke i nalaganje Komisiji da snosi troškove postupka.

               13

               U prilog svojoj tužbi MGS je istaknuo tri tužbena razloga, koji se odnose, kao prvo, na pogreške pri utvrđivanju mjerodavnog prava, kao drugo, na povredu načela legitimnih očekivanja i, kao treće, na očitu pogrešku u ocjeni činjenica.

               14

               U pobijanoj presudi Opći je sud prihvatio prvi MGS‑ov tužbeni razlog i poništio spornu odluku zato što je ona trebala biti donesena na temelju odredaba Direktive 2003/55, a ne na temelju odredaba Direktive 2009/73. Slijedom toga, Opći sud nije ispitao drugi i treći tužbeni razlog koje je MGS istaknuo u prilog svojoj tužbi.

         Zahtjevi stranaka

               15

               Svojom žalbom Komisija od Suda zahtijeva da:

                        —

                        ukine pobijanu presudu;

                        —

                        utvrdi da je prvi tužbeni razlog istaknut u prvostupanjskom postupku neosnovan i vrati predmet Općem sudu kako bi on odlučio o drugom i trećem tužbenom razlogu istaknutima u prvostupanjskom postupku; kao i da se

                        —

                        naknadno donese odluka o troškovima obaju postupaka.

               16

               MGS od Suda zahtijeva da:

                        —

                        u cijelosti odbije žalbu; i

                        —

                        naloži Komisiji snošenje troškova nastalih povodom žalbenog postupka.

               17

               Češka Republika od Suda zahtijeva da:

                        —

                        odbije žalbu kao neosnovanu; i

                        —

                        naloži Komisiji snošenje troškova ovog žalbenog postupka kao i prvostupanjskog postupka.

         O žalbi

         Argumentacija stranaka

               18

               U prilog svojoj žalbi Komisija ističe samo jedan žalbeni razlog kojim u bitnome tvrdi da je Opći sud, odlučivši da su pravila Direktive 2003/55 primjenjiva na spor koji se pred njim vodi, povrijedio članak 288. UFEU‑a i članak 297. stavak 1. UFEU‑a.

               19

               Prema njezinu mišljenju, sve dok rok kojim raspolaže za zahtijevanje izmjene ili povlačenja nacionalne odluke o izuzeću nije istekao, obavijest o takvoj odluci na temelju članka 22. Direktive 2003/55 i članka 36. Direktive 2009/73 ne predstavlja konačno okončanu situaciju, nego jedan stadij postupka izuzeća koji je u tijeku.

               20

               U ovom slučaju Komisija ističe da u trenutku stavljanja izvan snage Direktive 2003/55, tj. 3. ožujka 2011., taj postupak nije bio okončan, slijedom čega na taj datum nije postojala konačno okončana situacija te su počevši od tog datuma bila primjenjiva pravila Direktive 2009/73.

               21

               Usto, Komisija tvrdi da je, smatrajući da je u ovom slučaju primjenjiva presuda Meridionale Industria Salumi i dr. (212/80 do 217/80, EU:C:1981:270) te utvrdivši da postupovne i materijalne izmjene uvedene na temelju članka 36. Direktive 2009/73 predstavljaju neodvojivu cjelinu, Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava.

               22

               Komisija osobito smatra da se iznimka koja proizlazi iz te presude u pogledu vremenske primjene novih pravnih pravila treba tumačiti restriktivno i ne primjenjivati na slučajeve u kojima nova direktiva mijenja prethodni propis Unije.

               23

               Komisija osobito smatra da se iz okolnosti da su Direktivom 2009/73 uvedene izmjene, u ovom slučaju postupovne, ne može izvesti zaključak da postupovna i materijalna pravila te direktive predstavljaju neodvojivu cjelinu te da se s obzirom na vremensku primjenu ne smiju odvojeno razmatrati.

               24

               Prema mišljenju MGS‑a, Opći sud, utvrdivši da je Komisija trebala primijeniti pravila Direktive 2003/55, nije počinio pogrešku koja se tiče prava.

               25

               Naime, MGS ističe da donošenje nacionalne odluke o izuzeću i obavještavanje Komisije o istoj predstavljaju ranije okončanu situaciju slijedom koje je stekao prava i na koju se nova pravna pravila ne mogu primijeniti.

               26

               MGS smatra da bi drukčiji pristup doveo do povrede načelâ pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja.

               27

               MGS ocjenjuje da se iznimka koja proizlazi iz presude Meridionale Industria Salumi i dr. (212/80 do 217/80, EU:C:1981:270) može primijeniti na situaciju u kojoj direktiva Unije zamjenjuje prethodnu direktivu te da je u ovom slučaju Opći sud tu iznimku ispravno primijenio.

               28

               Češka Republika ističe da, s obzirom na to da Komisija u okviru postupka izuzeća predviđenog direktivama 2003/55 i 2009/73 ispituje ispravnost odluke koju su prethodno donijela tijela neke države članice, odnosno ispituje jesu li ispunjeni uvjeti primjenjivi na dan tog donošenja, logično je da se to ispitivanje ne može provesti u skladu s pravilima donesenima nakon tog datuma.

               29

               Prema mišljenju spomenute države članice, u skladu s načelom pravne sigurnosti, obavijest o nacionalnoj odluci o izuzeću određuje tijek drugih stadija postupka, osobito kad je riječ o pravu koje se primjenjuje pri ispitivanju te odluke, s obzirom na to da ta odluka uspostavlja „ranije okončanu“ situaciju.

               30

               Nadalje, Češka Republika ocjenjuje da bi Komisijino tumačenje potonjoj omogućilo da nacionalne odluke o izuzeću priopćene istoga dana ocijeni drukčije, s obzirom na to da bi odabir primjenjivih odredaba zapravo ovisio o datumu kad je Komisija poduzela korake u odnosu na te odluke te bi stoga bio prepušten njezinoj slobodnoj ocjeni. To bi dovelo do razlike u postupanju s tim odlukama, što bi bilo protivno načelima jednakosti i pravičnosti.

               31

               Naposljetku, ta država članica ističe da su ta razmatranja potkrijepljena činjenicom da Direktiva 2009/73 ne sadrži nikakvu odredbu o postupanju s postupcima koji su u tijeku na dan njezina stupanja na snagu.

         Ocjena Suda

               32

               Valja podsjetiti da se novo pravno pravilo primjenjuje počevši od stupanja na snagu akta kojim je ono uspostavljeno te da se, iako se ne primjenjuje na pravne situacije nastale i konačno okončane za vrijeme važenja prethodnog zakona, primjenjuje na buduće učinke tih situacija kao i na nove pravne situacije. Drukčije vrijedi, poštujući načelo zabrane retroaktivnosti pravnih akata, samo u slučaju kada se uz novo pravilo donesu posebne odredbe kojima se izričito određuju uvjeti njegove vremenske primjene (presuda Gemeinde Altrip i dr., C‑72/12, EU:C:2013:712, t. 22. i navedena sudska praksa).

               33

               Konkretnije, sukladno ustaljenoj sudskoj praksi, postupovna pravila općenito se primjenjuju od datuma svojeg stupanja na snagu (presuda Komisija/Španjolska, C‑610/10, EU:C:2012:781, t. 45. i navedena sudska praksa), za razliku od materijalnih pravila, koja se obično tumače na način da se na situacije okončane prije njihova stupanja na snagu primjenjuju samo ako iz njihove formulacije, svrhe ili strukture jasno proizlazi da im valja priznati takav učinak (vidjeti presude Meridionale Industria Salumi i dr., 212/80 do 217/80, EU:C:1981:270, t. 9.; Molenbergnatie, C‑201/04, EU:C:2006:136, t. 31. kao i Komisija/Freistaat Sachsen, C‑334/07 P, EU:C:2008:709, t. 44.).

               34

               Sud je također utvrdio da odredba koja predstavlja pravnu osnovu akta i ovlašćuje Uniju da donese akt o kojem je riječ mora biti na snazi na dan njegova donošenja (vidjeti presudu ThyssenKrupp Nirosta/Komisija, C‑352/09 P, EU:C:2011:191, t. 88.).

               35

               U ovom slučaju Opći je sud utvrdio da postupovne i materijalne izmjene uvedene člankom 36. Direktive 2009/73 čine neodvojivu cjelinu, slijedom čega se, u skladu s presudom Meridionale Industria Salumi i dr. (212/80 do 217/80, EU:C:1981:270), tim odredbama ne može priznati retroaktivni učinak te se, posljedično, i u pogledu materijalnopravnih pitanja postupka primjenjuju pravila Direktive 2003/55.

               36

               Valja upozoriti da je u točki 11. spomenute presude Sud, odstupajući od pravila tumačenja navedenog u točki 33. ove presude, ocijenio da propis Unije cilj kojeg je uspostava cjelokupnog pravnog uređenja naknadne naplate carine obuhvaća kako postupovna tako i materijalna pravila, koja čine neodvojivu cjelinu i čije se pojedinačne odredbe, kad je riječ o njihovu vremenskom učinku, ne mogu zasebno razmatrati. Takva se iznimka opravdava zamjenom postojećih nacionalnih uređenja novim uređenjem Zajednice, pri čemu je cilj dosljedna i ujednačena primjena tako uspostavljenog prava Zajednice u području carina (vidjeti presudu Molenbergnatie, C 201/04, EU:C:2006:136, t. 32.).

               37

               U vezi s time, valja utvrditi da situacija o kojoj je riječ u predmetu u kojem je donesena presuda Meridionale Industria Salumi i dr. (212/80 do 217/80, EU:C:1981:270) nije usporediva sa situacijom u ovom predmetu. Naime, Direktivom 2009/73 stavlja se izvan snage i zamjenjuje prethodni propis Unije koji se primjenjivao u istom području, odnosno Direktiva 2003/55. U tom pogledu, Direktiva 2009/73 ne predstavlja novo pravno uređenje, već neprekinuti slijed Direktive 2003/55, čije materijalne odredbe sadržajno ne mijenja, osobito one koje se odnose na materijalne uvjete odobrenja izuzeća, predviđene člankom 22. stavcima 1. i 2. Direktive 2003/55 i člankom 36. stavcima 1. i 2. Direktive 2009/73.

               38

               U tom kontekstu, kako je to istaknula nezavisna odvjetnica u točkama 48. i 49. svojeg mišljenja, činjenica da su postupovne odredbe Direktive 2003/55 izmijenjene Direktivom 2009/73 sama po sebi ne znači, suprotno onome što je Opći sud utvrdio u točki 36. pobijane presude, da postupovne i materijalne odredbe iz članka 36. zadnjenavedene direktive čine „neodvojivu cjelinu“, u smislu presude Meridionale Industria Salumi i dr. (212/80 do 217/80, EU:C:1981:270).

               39

               Usto, činjenica da su u spomenutim direktivama iste materijalne odredbe popraćene različitim postupovnim odredbama upućuje na to da se u okolnostima ovog predmeta te materijalne odredbe mogu odvojiti od spomenutih postupovnih odredaba.

               40

               Slijedom toga, iznimka iz točke 36. ove presude u ovom slučaju ne može se primijeniti.

               41

               U tim okolnostima, s obzirom na to da je Direktiva 2003/55 stavljena izvan snage s učinkom od 3. ožujka 2011., kad je zamijenjena Direktivom 2009/73, odredbe koje su bile na snazi na dan donošenja sporne odluke, tj. 27. lipnja 2011., bile su odredbe Direktive 2009/73, a ne one Direktive 2003/55.

               42

               Iz navedenoga proizlazi da Komisija odredbe Direktive 2009/73 nije retroaktivno primijenila, nego je spornu odluku donijela na temelju odredbe koja je u to vrijeme bila na snazi.

               43

               Usto, valja istaknuti da, u skladu s člankom 22. Direktive 2003/55 i člankom 36. Direktive 2009/73, Komisija može, nakon što je zaprimila obavijest o nacionalnoj odluci o izuzeću, zatražiti izmjenu, poništenje ili povlačenje te odluke.

               44

               Slijedom toga, suprotno onome što tvrdi MGS i kao što to ističe nezavisna odvjetnica u točkama 66., 70. i 71. svojega mišljenja, za takvu odluku ili obavijest ne može se smatrati da predstavlja „nastalu i konačno okončanu situaciju“ ili „ranije okončanu situaciju“ u smislu sudske prakse navedene u točkama 32. i 33. ove presude.

               45

               Iz navedenog proizlazi da se, u nedostatku posebnih odredaba koje određuju uvjete njezine vremenske primjene, Direktiva 2009/73 trebala primjenjivati na postupke u tijeku nakon njezina stupanja na snagu, odnosno nakon 3. ožujka 2011. Slijedom toga, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava smatrajući da je Komisija pri donošenju sporne odluke pogrešno primijenila tu direktivu.

               46

               U tom kontekstu, kad je riječ o navodnoj povredi načela zaštite legitimnih očekivanja koju ističu MGS i Češka Republika, dovoljno je podsjetiti da se, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, to načelo ne može proširiti na način da općenito sprečava primjenu novog pravila na buduće učinke situacija nastalih za vrijeme važenja prethodnog pravila (vidjeti presude Tomadini, 84/78, EU:C:1979:129, t. 21.; Komisija/Freistaat Sachsen, C 334/07 P, EU:C:2008:709, t. 43. i Stadt Papenburg, C‑226/08, EU:C:2010:10, t. 46.).

               47

               Kad je riječ o povredi načela jednakosti i pravičnosti koju ističe Češka Republika, valja istaknuti da, kao što je to navela i nezavisna odvjetnica u točkama 62. i 63. svojeg mišljenja – s obzirom na to da se promjena primjenjivog pravnog uređenja temelji na objektivnom elementu, odnosno datumu stupanja na snagu Direktive 2009/73, da je nacionalna odluka o izuzeću u ovom predmetu, prema utvrđenjima Općeg suda, priopćena samo nekoliko dana prije tog datuma te da ničime nije dokazano da je Komisija samovoljno i bez objektivnog razloga ponekad odgodila, a ponekad ubrzala postupanje s istodobno priopćenim nacionalnim odlukama o izuzeću, kako bi neke postupke okončala prije, a neke nakon stupanja na snagu spomenute direktive – u ovom slučaju nije moguće izvesti zaključak o postojanju povrede spomenutih načela.

               48

               Slijedom navedenog, utvrdivši da su u ovom slučaju i u pogledu materijalnopravnih pitanja postupka bila primjenjiva pravila Direktive 2003/55, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava.

               49

               U tim okolnostima, valja prihvatiti jedini žalbeni razlog koji Komisija ističe u prilog svojoj žalbi i ukinuti pobijanu presudu.

         O tužbi pred Općim sudom

               50

               U skladu s člankom 61. stavkom 1. Statuta Suda Europske unije, ako je žalba osnovana, Sud ukida odluku Općeg suda. Može sam konačno odlučiti o sporu, ako stanje postupka to dopušta, ili može vratiti predmet na odlučivanje Općem sudu.

               51

               U ovom slučaju Sud ocjenjuje da treba konačno odlučiti o prvom tužbenom razlogu istaknutom u tužbi za poništenje sporne odluke koju je podnio MGS.

               52

               U tom pogledu, dovoljno je istaknuti da, zbog razloga iznesenih u točkama 35. do 47. ove presude, taj prvi tužbeni razlog treba odbiti.

               53

               Međutim, s obzirom na to da Opći sud nije ispitao drugi i treći tužbeni razlog koje je MGS istaknuo u prilog svojoj tužbi za poništenje, Sud smatra da stanje postupka ne dopušta donošenje meritorne odluke.

               54

               Slijedom navedenog, predmet treba vratiti Općem sudu kako bi on odlučio o drugom i trećem tužbenom razlogu.

         Troškovi

               55

               Budući da se predmet vraća Općem sudu na ponovno odlučivanje, o troškovima ovog žalbenog postupka odlučit će se naknadno.

               Slijedom navedenoga, Sud (drugo vijeće) proglašava i presuđuje:

                           1.

                           Ukida se presuda Općeg suda Europske unije Globula/Komisija (T‑465/11, EU:T:2013:406).

                           2.

                           Predmet se vraća Općem sudu Europske unije na ponovno odlučivanje.

                           3.

                           O troškovima će se odlučiti naknadno.

                     Potpisi

            (
            *1
         )	Jezik postupka: engleski


Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. ožujka 2005.#QDQ Media SA protiv Alejandro Omedas Lecha.#Zahtjev za prethodnu odluku: Juzgado de Primera Instancia nº 35 de Barcelona - Španjolska.#Direktiva 2000/35/EZ.#Predmet C-235/03.


Presuda Općeg suda (prvo vijeće) od 7. srpnja 2010.#Agrofert Holding a.s. protiv Europske komisije.#Predmet T-111/07.


Presuda Općeg suda (šesto vijeće) od 30. svibnja 2013. # Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM). # Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora. # Predmet T-115/12.


Presuda Općeg suda (peto vijeće) od 28. rujna 2017.#Lothar Rühland protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo.#Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje lampu u obliku zvijezde – Raniji žig Zajednice – Razlog za ništavost – Individualni karakter – Drukčiji ukupan dojam – Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002.#Predmet T-779/16.


title: Presuda Suda (deseto vijeće) od 23. siječnja 2014.#X BV protiv Staatssecretaris van Financiën.#Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden.#Tarifni brojevi – Neobojena zemlja – Poglavlje 25. Kombinirane nomenklature – Tarifni broj 2508 – Pojam „pranih proizvoda“ – Otklanjanje nečistoće bez promjene strukture proizvoda – Poglavlje 38. Kombinirane nomenklature – Tarifni broj 3802.#Predmet C‑380/12.

text:
         PRESUDA SUDA (deseto vijeće)
      23. siječnja 2014. (
            *1
         )
      „Tarifni broj — Neobojena zemlja — Poglavlje 25. Kombinirane nomenklature — Tarifni broj 2508 — Pojam 'pranih proizvoda' — Otklanjanje nečistoće bez promjene strukture proizvoda — Poglavlje 38. Kombinirane nomenklature — Tarifni broj 3802“
      U predmetu C‑380/12,
      povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska), odlukom od 13. srpnja 2012., koju je Sud zaprimio 8. kolovoza 2012., u postupku

         X BV

      protiv

         Staatssecretaris van Financiën,

      SUD (deseto vijeće),
      u sastavu: A. Rosas, u funkciji predsjednika desetog vijeća, D. Šváby i C. Vajda (izvjestitelj), suci,
      nezavisni odvjetnik: N. Wahl,
      tajnik: M. Ferreira, glavna administratorica,
      uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 8. srpnja 2013.,
      uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:

               —

               za X BV, G. van Slooten, belastingadviseur,

               —

               za nizozemsku vladu, C. Wissels i M. Noort, u svojstvu agenata,

               —

               za Europsku komisiju, W. Roels i L. Keppenne, u svojstvu agenata,

         odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez njegovog mišljenja,
      donosi sljedeću

         Presudu

               1

               Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje Kombinirane nomenklature (u daljnjem tekstu: KN) iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.), kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006. (SL L 301, str. 1.).

               2

               Zahtjev je upućen u okviru spora između X BV (u daljnjem tekstu: X) i Staatssecretaris van Financiën (ministarstvo financija) u vezi s razvrstavanjem u carinsku tarifu u okviru KN‑a skupina obezbojene zemlje, vrste gline koja se rabi za pročišćavanje i obezbojivanje jestivih ulja.

         Pravni okvir

         Harmonizirani sustav nazivlja i brojčanog označavanja robe

               3

               Vijeće za carinsku suradnju, koje je postalo Svjetska carinska organizacija (WCO), osnovano je konvencijom o osnivanju tog vijeća, zaključenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. KN se zasniva na harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe (u daljnjem tekstu: HS), koji je sastavio WCO i koji je osnovan Međunarodnom konvencijom o harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe (u daljnjem tekstu: Konvencija o HS‑u), zaključenom u Bruxellesu 14. lipnja 1983. te odobrenom, zajedno s Protokolom o izmjeni od 24. lipnja 1986., u ime Europske ekonomske zajednice Odlukom Vijeća 87/369/EEZ od 7. travnja 1987. (SL L 198, str. 1.).

               4

               Na temelju članka 3. stavka 1. Konvencije o HS‑u, svaka ugovorna stranka obvezuje se uskladiti svoje tarifne i statističke nomenklature s HS‑om, koristiti se svim njegovim brojevima i podbrojevima bez dodavanja ili izmjena s pripadajućim oznakama te slijediti brojčano označavanje istog sustava. Svaka ugovorna stranka također se obvezuje primjenjivati opća pravila tumačenja HS‑a kao i sve napomene u odsjecima, poglavljima i podbrojevima HS‑a te ne mijenjati njihov opseg.

               5

               WCO dopušta, pod uvjetima određenima u članku 8. Konvencije o HS‑u, napomene s objašnjenjem i mišljenja o razvrstavanju, koja usvaja Odbor HS‑a.

               6

               Na datum podnošenja izjava o uvozu koje su predmet glavnog postupka napomene s objašnjenjem HS‑a u odnosu na broj 2508 glasile su kako slijedi:
               „Sadašnji broj odnosi se na sve prirodne proizvode od gline, osim kaolina i drugih kaolinskih glina pod brojem 25.07, stvorene od stijena ili kompleksne sedimentne zemlje na silicijsko‑aluminijskoj osnovi, čije su opće bitne osobine: plastičnost, osobina stvrdnjavanja kuhanjem i otpornost na toplinu. Ta svojstva čine ih temeljnim materijalima u keramičkoj industriji (opeke, građevinski crijep, porculan, fajansa, opeke i vatrostalni materijali itd.); obična glina isto se tako upotrebljava za unapređenje zemlje.
               [...]
               Iz ovog su broja isključene:
               [...]

                        b)

                        Aktivne gline (br. 38.02).

                  [...]“

               7

               Pod točkom A, nazvanom „Aktivni ugljen; aktivni prirodni mineralni proizvodi“, u napomenama s objašnjenjem HS‑a u vezi s brojem 3802 navedeno je:
               „Ugljen ili mineralni proizvodi smatraju se aktivnima sve dok je njihova površinska struktura izmijenjena odgovarajućim tretmanom (termičkim, kemijskim itd.), kako bi bili osposobljeni za određenu uporabu poput obezbojivanja, adsorpcije plina ili vlage, katalize, izmjene iona, filtracije.
               [...]
               Među proizvodima koje uključuje ovaj broj moguće je navesti:
               [...]

                        b)

                        Aktivne prirodne mineralne proizvode kao što su:
                        [...]

                                 3.

                                 Glina i aktivne zemlje koje se sastoje od koloidnih glina ili odabranih glinenih zemalja koje su aktivirane sukladno njihovoj namjeravanoj uporabi pomoću agensa alkala ili kiseline, sušeni i drobljeni. Kada su aktivirani agensom alkala, oni su emulgatori, agensi suspenzije i koagulansi te se osobito rabe za proizvodnju proizvoda za održavanje ili, zbog svoje uvećane mogućnosti povećavanja, za poboljšavanje ljevaoničkog pijeska u ljevaonici ili u uređajima za bušenje. Kada su aktivirani kiselinom, služe posebno za obezbojivanje ulja, masti ili biljnih ili životinjskih voskova mineralnog podrijetla.

                           [...]

                  Iz ovog broja isključeni su i:

                        a)

                        prirodni mineralni proizvodi koji su po svojoj prirodi aktivni '(na primjer Fullerova zemlja), koji nisu bili podvrgnuti nikakvom tretmanu koji bi izmijenio njihovu površinsku strukturu (poglavlje 25.)'. [neslužbeni prijevod]

                  [...]“

         KN

               8

               Carinsko razvrstavanje robe uvezene u Europsku uniju uređeno je KN‑om. Njegova mjerodavna verzija za datum koji se odnosi na činjenice u vezi s glavnim postupkom jest ona iz Uredbe br. 1549/2006.

               9

               Članak 9. stavci 1. i 2. Uredbe br. 2658/87, kako su izmijenjeni i dopunjeni Uredbom br. 1549/2006, glasi:
               „1.   Mjere koje se odnose na sljedeća pitanja usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 10.:

                        a)

                        primjena [KN‑a] i [integrirane tarife Europskih zajednica] TARIC‑a, a koja se posebno odnosi na:

                                 —

                                 razvrstavanje robe u nomenklature navedene u članku 8.,

                                 —

                                 napomene s objašnjenjem,

                           [...]

                        b)

                        izmjene [KN‑a] kako bi se uzele u obzir promjene u zahtjevima koji se odnose na statističku ili tržišnu politiku;

                        c)

                        izmjene Priloga II.;

                        d)

                        izmjene i dopune [KN‑a] i prilagodbe carinama u skladu s odlukama koje su usvojili Vijeće ili Komisija;

                        e)

                        izmjene [KN‑a] namijenjene njegovoj prilagodbi kako bi se vodilo računa o tehnološkom i trgovinskom napretku ili s ciljem usklađivanja odnosno pojašnjavanja tekstova;

                        f)

                        izmjene [KN‑a] koje su rezultat promjena u nomenklaturnom sustavu [HS‑u];

                  [...]
               2.   Odredbe usvojene u stavku 1. ne mogu izmijeniti:

                        —

                        carinske stope,

                  [...]“

               10

               Drugi dio KN‑a, koji sadrži tablicu carinskih prava, uključuje Odsjek V., nazvan „Mineralne tvari“. Poglavlje 25. tog odsjeka nazvano je „Sol; sumpor; zemlja i kamen; gips, vapno i cement“. U okviru poglavlja 25., broj 2508 KN‑a izmijenjen je Uredbom br. 1549/2006, koja je stupila na snagu 1. siječnja 2007. te je stoga primjenjiva na činjenice iz glavnog postupka.

               11

               Prije tih izmjena, u verziji iz Uredbe Komisije (EZ) br. 1719/2005 od 27. listopada 2005., kojom je izmijenjen i dopunjen Prilog I. Uredbi br. 2658/87 (SL L 286, str. 1.), broj 2508 KN‑a sadržavao je podbroj 2508 20 00 za neobojenu zemlju i Fullerovu zemlju. U Uredbi br. 1549/2006 taj je podbroj ukinut tako što je broj 2508 KN‑a u verziji koja je primjenjiva na činjenice iz glavnog postupka naveden kako slijedi:
               „2508 Ostale gline (osim ekspandiranih glina iz tarifnog broja 6806), andaluzit, cijanit i silimanit, pečeni ili ne; mulit, šamotne ili dinas zemlje:
               2508 10 00 ‐ bentonit
               2508 30 00 – vatrostalne gline
               2508 40 00 – ostale gline
               2508 50 00 ‐ andaluzit, cijanit i silimanit
               2508 60 00 ‐ mulit
               2508 70 00 – šamotne ili dinas zemlje“

               12

               Odsjek VI. KN‑a, nazvan „Proizvodi kemijske industrije ili srodnih industrija“, sadrži poglavlje 38. „Razni proizvodi kemijske industrije“. I u verziji iz Uredbe br. 1719/2005 kao i u onoj iz Uredbe br. 1549/2006 broj 3802 KN‑a glasi:
               „3802 Aktivni ugljen; aktivni prirodni mineralni proizvodi; životinjski ugljen, uključujući istrošeni:
               3802 10 00 – aktivni ugljen
               3802 90 00 – ostalo.“

               13

               Poglavlje 25. KN‑a sadrži napomenu 1. koja glasi:
               „Osim ako nije drukčije propisano i pod uvjetom da napomena 4. ne određuje drukčije, u tarifne brojeve ovog poglavlja razvrstavaju se samo tvari u neobrađenom stanju ili prane (čak i uz pomoć kemijskih tvari koje otklanjaju nečistoće bez promjene strukture proizvoda), mljevene, drobljene, u prahu, topljene, rešetane, prosijane, koncentrirane ?otacijom, magnetnom separacijom ili drugim mehaničkim ili ?zikalnim postupcima (osim kristalizacijom), ali se isključuju tvari što su pržene, kalcinirane, dobivene miješanjem ili podvrgnute bilo kojim daljnjim postupcima, a koji nisu navedeni u odgovarajućem tarifnom broju.
               Tvarima iz ovog poglavlja mogu biti dodane tvari protiv prašenja, uz uvjet da ih takvo dodavanje ne čini prikladnijima za posebne namjene nego za njihovu opću namjenu.“ [neslužbeni prijevod]

               14

               Napomena 4. iz poglavlja 25. KN‑a, na koju se odnosi navedena napomena 1., glasi:
               „U tarifni broj 2530, među ostalim, razvrstavaju se: vermikuliti, perliti i kloriti, neekspandirani; zemljane boje uključujući kalcinirane ili međusobno pomiješane; prirodni tinjčevi oksidi željeza; prirodna morska pjena (u poliranim ili nepoliranim komadima); prirodni jantar; regenerirana morska pjena i regenerirani jantar, u obliku ploča, šipki, štapova i sličnim oblicima, neobrađivani nakon oblikovanja; gagat; stroncijev karbonat stroncijanit (kalcinirani ili nekalcinirani), osim stroncijeva oksida; ostaci i krhotine lončarije i slomljeni komadi cigle i betona.“ [neslužbeni prijevod]

         Glavni postupak i prethodna pitanja

               15

               Činjenice koje se odnose na glavni postupak, opisane u odluci kojom se upućuje prethodno pitanje, mogu biti sažete na sljedeći način.

               16

               Dana 2. i 12. veljače 2007., X, čije je sjedište u Z‑u, u Nizozemskoj, postavio je zahtjev za puštanjem u slobodni promet skupina neobojene zemlje pod trgovačkim imenima A i B. Ti se proizvodi osobito rabe za čišćenje i obezbojivanje jestivih ulja.

               17

               Prema sudu koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku, neobojena zemlja vrsta je gline koja po svojoj prirodi ima kapacitet adsorpcije osobito pogodan za čišćenje i obezbojivanje jestivih ulja. Ta vrsta gline sastoji se od kristala sastavljenih od troslojno strukturiranih lamela. Jedan oktoedarski sloj aluminija i atoma kisika sastoji se od dvaju tetraedarskih slojeva silicija i atoma kisika. Između ovih lamela nalaze se međusobno izmjenjivi ioni. Ta je struktura negativno nabijena te privlači katione kako bi se neutralizirala. U glini u prirodnom stanju ti se kationi sastoje od iona vodika. Glina u ovom obliku pogodna je za čišćenje i obezbojivanje.

               18

               U prirodi s kiselim kišama dolazi do određenih promjena poput oslobađanja gline iz stijena. Ta se glina skuplja u bazenima u kojima se ioni vodika koje ona sadrži zamjenjuju ionima kalcija. U takvom slučaju postoji ekstrakcija prirodnog proizvoda – gline nabijene ionima kalcija. Nakon ekstrakcije, ta se glina tretira sumpornom kiselinom, a zatim pere vodom. Tim tretmanom uklonjeni su ioni kalcija iz kristala. Ioni vodika integrirani su na svoje mjesto u strukturi gline. Zbog izmjene iona dolazi do izmjene površinske strukture lamela na način da raste prostor između lamela. Taj porast povećava kapacitet adsorpcije gline.

               19

               Iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje proizlazi da postoji neobojena prirodna zemlja koja zbog nedostatka tretiranja kiselinom ima veći kapacitet adsorpcije u odnosu na proizvode koji su predmet glavnog postupka.

               20

               Tijekom jedne kontrole carinske vlasti izuzele su uzorke proizvoda A i B te ih otpremile u svoj laboratorij kako bi dovršile istragu. Na temelju rezultata te istrage carinske vlasti zaključile su kako proizvodi A i B ne potpadaju pod tarifni podbroj 2508 40 00 KN‑a, „druge gline“, naveden u deklaracijama, već pod tarifni podbroj 3802 90 00 KN‑a, „druge“, koji je podložan višoj carini, u iznosu od 5,7%. Tako su carinska tijela dvama poreznim rješenjima, od 10. travnja i 15. lipnja 2007., zahtijevale plaćanje višeg iznosa carine.

               21

               X je pokrenuo niz postupaka protiv tih poreznih rješenja pred carinskim tijelima Rechtbank te Haarlem i Gerechtshof te Amsterdam.

               22

               U presudi od 23. prosinca 2010. Gerechtshof te Amsterdam presudio je kako su ti proizvodi, primjenom općeg pravila br. 1 o tumačenju KN‑a, trebali biti svrstani u „aktivne mineralne proizvode“ koji odgovaraju broju 3802 90 00 KN‑a.

               23

               Gerechtshof te Amsterdam utvrdio je kako svrstavanje ovih proizvoda pod podbroj 2508 40 00 KN‑a, među „druge gline“, nije moguće, s obzirom na to da tretiranje kiselinom primijenjeno na navedene proizvode ne može predstavljati „pranje“ u smislu napomene 1. uz poglavlje 25. KN‑a jer ne otklanja određene elemente gline, već joj dodaje i nove elemente.

               24

               S druge strane, Gerechtshof te Amsterdam odlučio je kako navedeni proizvodi mogu biti smatrani „aktivnima“ u smislu broja 3802 KN‑a. S tim u vezi, taj sud podsjeća kako napomene s objašnjenjem KN‑a koje se odnose na broj 3802 isključuju iz tog broja po svojoj prirodi aktivne prirodne mineralne proizvode, kao što je to Fullerova zemlja, ako nisu bili podvrgnuti nikakvim tretmanima koji su izmijenili njihovu površinsku strukturu. Prema tom sudu, iz toga proizlazi kako prirodni mineralni proizvodi već aktivni po svojoj prirodi mogu biti „aktivni“ u smislu broja 3802 KN‑a. Sukladno tome, Gerechtshof te Amsterdam presudio je kako su predmetni proizvodi „aktivni“, bez obzira na činjenicu da je glina već aktivna po svojoj prirodi, jer je umjetna struktura lamela izmijenjena pranjem kristalne strukture gline sumpornom kiselinom i vodom.

               25

               X je podnio žalbu u kasacijskom postupku pred sudom koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku protiv prethodno navedene presude Gerechtshof te Amsterdam, a Staatssecretaris van Financiën podnio je protužalbu.

               26

               Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku navodi da X svojim žalbenim razlozima tvrdi kako je Gerechtshof te Amsterdam počinio povredu prava presudivši da predmetni proizvodi potpadaju pod broj 3802 KN‑a jer tretman kiselinom nije izmijenio osobine i objektivna svojstva predmetnih proizvoda kao aktivnih mineralnih proizvoda, koji tako potpadaju pod broj 2508 KN‑a.

               27

               Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku nalazi kako, prema napomeni 1. poglavlja 25. KN‑a, pranje proizvoda ne sprečava njihovo razvrstavanje pod broj 2508 KN‑a, čak i ako je to pranje izvršeno „pomoću kemijskih sredstava koja otklanjaju nečistoće bez izmjene strukture proizvoda“. Ipak, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku pita odnosi li se izraz „otklanjaju nečistoće“ na otklanjanje, radi jačanja određenih prirodnih karakteristika navedenog proizvoda, kemijskih sastavnica koje se nalaze u mineralnom proizvodu u neobrađenom stanju uslijed prirodnih okolnosti. Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku primjećuje kako iz napomene 1. uz poglavlje 25. KN‑a nije jasno odnosi li se ona i na pranje mineralnog proizvoda u neobrađenom stanju s namjerom otklanjanja takve „prirodne onečišćenosti“ koja je dio samog mineralnog proizvoda.

               28

               Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku navodi da, ako se smatra kako se ioni kalcija koji se nalaze u mineralnom proizvodu u trenutku njegove ekstrakcije smatraju „nečistoćama“u smislu napomene 1. uz poglavlje 25. KN‑a, potrebno je utvrditi može li se izraz „bez promjene strukture proizvoda“ primijeniti na pranje sumpornom kiselinom i vodom. S tim u vezi, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku nalazi dva moguća tumačenja.

               29

               Prema prvom tumačenju napomene 1. uz poglavlje 25. KN‑a, da bi predmetni proizvodi mogli biti svrstani pod broj 2508 KN‑a, ti proizvodi moraju nakon pranja zadržati osobine i objektivna svojstva proizvoda „drugih glina“ u smislu istog broja. U skladu s takvim tumačenjem, ni iz sadržaja broja 2508 KN‑a niti iz napomena s objašnjenjem HS‑a ili KN‑a ne proizlazi da razina kapaciteta adsorpcije gline, količina iona kalcija ili iona vodika u strukturi kristala, ili pak točan prostor između lamela imaju bilo kakav značaj za klasifikaciju neobojene zemlje pod broj 2508 KN‑a.

               30

               Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku navodi kako nije sporno da u trenutku ekstrakcije predmetni proizvodi već imaju osobine i objektivna svojstva potrebna da bi mogli biti smatrani „drugim glinama“ u smislu broja 2508 KN‑a te da, čak i nakon tretmana sumpornom kiselinom i vodom, ti proizvodi i dalje imaju osobine i objektivna svojstva za svrstavanje u taj tarifni broj. Isti sud navodi kako nije sporno ni da tretman kiselinom predmetnim proizvodima nije dodao osobine i objektivna svojstva koji bi ih učinili prikladnijima za drugu vrstu uporabe osim one za koju se neobojena zemlja općenito i rabi. Prema sudu koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku sama okolnost da je povećan kapacitet adsorpcije, kao osobina zahtijevana za svrstavanje u „druge gline“ u smislu tarifnog broja 2508 KN‑a, ne sprečava da navedeni proizvodi ostanu svrstani pod taj broj, s obzirom na to da razina tog kapaciteta ne nadilazi prirodni adsorpcijski kapacitet neobojene zemlje općenito.

               31

               Prema drugom tumačenju napomene 1. uz poglavlje 25. KN‑a, nije dovoljno da predmetni proizvodi nastave imati osobine i objektivna svojstva potrebna za svrstavanje u „druge gline“ prema broju 2508 KN‑a. Naime, iz tog broja treba isključiti mineralne proizvode koji su nakon ekstrakcije podvrgnuti kemijskim tretmanima koji mijenjaju njihovu strukturu i sastav. Prema tom tumačenju, iako ioni vodika prirodno nisu strani u proizvodima poput neobojene zemlje, njihova prisutnost nakon tretmana ima za posljedicu to da ih se treba smatrati „raznim proizvodima kemijske industrije“ u smislu poglavlja 38. KN‑a.

               32

               Uzimajući u obzir prethodna razmatranja, sud koji je podnio zahtjev za prethodnu odluku smatra kako tarifno svrstavanje predmetnih proizvoda ovisi o tumačenju odredaba prava Unije, osobito tarifnog broja 2508 KN‑a i napomene 1. uz poglavlje 25. KN‑a. Sukladno tome, Le Hoge Raad der Nederlanden odlučio je prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:

                        „1.

                        Odnosi li se izraz 'otklanjaju nečistoće' iz napomene 1. poglavlja 25. napomena s objašnjenjem HS‑a i na otklanjanje određenih kemijskih sastojaka koji se nalaze u mineralnom proizvodu u neobrađenom stanju uslijed prirodnih okolnosti, otklanjanje kojih se provodi radi jačanja određenih prirodnih (posebnih) svojstava mineralnog proizvoda, smanjenih uslijed takvih prirodnih okolnosti?

                        2.

                        Ako iz odgovora na prvo pitanje proizlazi kako se radi o otklanjanju nečistoća u smislu napomene 1. poglavlja 25. napomena s objašnjenjem HS‑a, na temelju kojih kriterija treba odrediti može li, u skladu sa spomenutom napomenom, mineralni proizvod poput neobojene zemlje, nakon pranja sumpornom kiselinom i vodom, ostati svrstan u tarifni podbroj 2508 40 00 KN‑a te ne biti smatran proizvodom kemijske industrije u smislu poglavlja 38. HS‑a?“

         O prethodnim pitanjima

               33

               Najprije je potrebno napomenuti kako postavljena pitanja, iako se formalno odnose na napomenu 1. poglavlja 25. napomena s objašnjenjem HS‑a, nastoje odrediti značenje pojma „pranje“ u smislu napomene 1. poglavlja 25. KN‑a, prema kojem brojevi navedenog poglavlja 25. KN‑a uključuju „prane“ proizvode, „čak i uz pomoć kemijskih tvari koje otklanjaju nečistoće bez promjene strukture proizvoda“.

               34

               S druge strane, potrebno je napomenuti da, kada je Sudu upućen zahtjev za prethodnu odluku u području tarifnog razvrstavanja, njegova zadaća sastoji se u tome da pojasni kriterije primjena kojih će omogućiti nacionalnom sudu pravilno razvrstavanje predmetnih proizvoda u KN, a ne u tome da sam provodi to razvrstavanje, to više što sam Sud ne raspolaže nužno svim elementima koji su za to prijeko potrebni. Tako se čini da je nacionalni sud u boljem položaju da to učini (presude od 7. studenoga 2002., Lohmann i Medi Bayreuth, C-260/00 do C-263/00, Zb., str. I-10045., t. 26.; od 22. prosinca 2010., Lecson Elektromobile, C-12/10, Zb., str. I-14173., t. 15. i od 22. studenoga 2012., Digitalnet i dr., C‑320/11, C‑330/11, C‑382/11 i C‑383/11, t. 61.).

               35

               Dakle, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku treba provesti razvrstavanje predmetnih proizvoda iz glavnog postupka u skladu s odgovorima koje Sud daje na pitanja koja su mu postavljena.

         O prvom pitanju

               36

               Prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku u bitnome pita treba li pojam „otklanjanja nečistoća“ iz napomene 1. poglavlja 25. KN‑a tumačiti na način da uključuje otklanjanje kemijskih sastojaka koji se nalaze u mineralnom proizvodu u neobrađenom stanju uslijed prirodnih okolnosti, a koji jačaju određene prirodne osobine takvog proizvoda.

               37

               Najprije, a protivno navodima tužitelja u glavnom postupku, činjenica da se neki postupak može odvijati u prirodnim okolnostima ne isključuje da taj proces može predstavljati tretman iz napomene 1. poglavlja 25. KN‑a te ne podrazumijeva da proizvodi koji su podvrgnuti takvom procesu, poput proizvoda iz glavnog postupka, moraju biti smatrani mineralnim proizvodima u neobrađenom stanju u smislu navedene napomene.

               38

               Kako bi se odredio opseg pojma „otklanjanja nečistoća“ u smislu napomene 1. poglavlja 25. KN‑a, što je predmet prvog pitanja, potrebno je podsjetiti na stalnu sudsku praksu Suda prema kojoj se, u interesu pravne sigurnosti i olakšavanja kontrole, ključni kriterij za tarifno razvrstavanje robe načelno mora tražiti u osobinama i objektivnim svojstvima robe, određenima sadržajem broja KN‑a i napomenama odsjeka ili poglavlja (vidjeti, posebno, presude od 15. veljače 2007., RUMA, C-183/06, Zb., str. I-1559., t. 27.; od 27. rujna 2007., Medion i Canon Deutschland, C‑208/06 i C‑209/06, , str. I‑7963., t. 34. i od 20. lipnja 2013., Agroferm, C‑568/11, t. 27.).

               39

               Osim toga, namjena proizvoda može predstavljati objektivan kriterij razvrstavanja ako je svojstvena tom proizvodu te se ta svojstvenost procjenjuje na temelju njegovih osobina i objektivnih svojstava (vidjeti gore navedenu presudu RUMA, t. 36.; presudu od 29. travnja 2010., Roeckl Sporthandschuhe, C‑123/09, str. I‑4065., t. 28. i gore navedenu presudu Agroferm, t. 41.).

               40

               S tim u vezi, iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje proizlazi kako se tretmanom primijenjenim na predmetne proizvode iz glavnog postupka, skupine neobojene zemlje, ione kalcija nastoji zamijeniti ionima vodika u njihovoj strukturi kako bi se povećao njihov kapacitet adsorpcije, što ih osposobljava za čišćenje i obezbojivanje jestivih ulja. Osim toga, iz očitovanja Komisije na raspravi, a koje u tom dijelu nije osporavano, proizlazi da taj tretman isključuje primjenu neobojene zemlje za druge svrhe osim čišćenja i obezbojivanja jestivih ulja.

               41

               U takvim okolnostima, kako je to istaknula Komisija, pojam „otklanjanja nečistoća“ u smislu napomene 1. poglavlja 25. KN‑a treba tumačiti u odnosu na namjenu koja je svojstvena predmetnim proizvodima. Na taj način otklanjanje iona kalcija može se smatrati otklanjanjem nečistoća u smislu navedene napomene 1. u mjeri u kojoj to otklanjanje poboljšava kapacitet predmetnih proizvoda pridonoseći njihovoj inherentnoj namjeni, odnosno obezbojivanju i pročišćavanju jestivih ulja, što provjerava nacionalni sud.

               42

               S obzirom na prethodno navedeno, na prvo pitanje treba odgovoriti kako pojam „otklanjanja nečistoća“ iz napomene 1. poglavlja 25. KN‑a treba tumačiti na način da uključuje otklanjanje kemijskih sastojaka koji se nalaze u mineralnom proizvodu u neobrađenom stanju uslijed prirodnih okolnosti u mjeri u kojoj to otklanjanje poboljšava kapacitet predmetnih proizvoda pridonoseći namjeni koja im je svojstvena, a što provjerava nacionalni sud.

         O drugom pitanju

               43

               Drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku u bitnome pita treba li napomenu 1. poglavlja 25. KN‑a tumačiti na način da mineralni proizvod poput neobojene zemlje može, nakon pranja sumpornom kiselinom i vodom, ostati razvrstan u tarifni podbroj 2508 40 00 KN‑a te ne biti smatran proizvodom kemijske industrije u smislu poglavlja 38. KN‑a.

               44

               Najprije je potrebno podsjetiti da se, s obzirom na odluku kojom se upućuje prethodno pitanje i navode stranaka iz glavnog postupka, opseg postavljenog drugog pitanja ograničava na pojam „pranja“ u smislu napomene 1. poglavlja 25. KN‑a te se ne odnosi na druge ondje spomenute tretmane.

               45

               Iz istog teksta napomene 1. poglavlja 25. KN‑a proizlazi da pojam „pranja“ uključuje otklanjanje nečistoća pomoću kemijskih tvari bez promjene strukture proizvoda.

               46

               U skladu s odlukom suda koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku i očitovanjima zainteresiranih stranaka, predmetni tretman iz glavnog postupka podrazumijeva uporabu kemijskih sredstava, a osobito sumporne kiseline, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku. Prema tome, pretpostavljajući kako navedeni tretman uzrokuje otklanjanje nečistoća, nacionalni sud također treba, s obzirom na odgovor na prvo postavljeno pitanje, provjeriti kriterije prema kojima se odlučuje trebaju li na temelju napomene 1. poglavlja 25. KN‑a predmetni proizvodi ostati razvrstani u tarifni broj 2508 KN‑a ako je njihova struktura možda promijenjena.

               47

               S tim u vezi valja ustvrditi kako tekst napomene 1. poglavlja 25. KN‑a ne daje nikakve obavijesti o pojmu „strukture“ predmetnog proizvoda.

               48

               Ipak, napomene s objašnjenjem HS‑a, iako nemaju obvezujuću snagu, važan su instrument za osiguravanje jedinstvene primjene zajedničke carinske tarife te kao takve predstavljaju valjane elemente za njezino tumačenje (presuda od 18. lipnja 2009., Kloosterboer Services, C‑173/08, str. I‑5347., t. 25. i gore navedena presuda Agroferm, t. 28.).

               49

               S tim u vezi, napomene s objašnjenjem HS‑a koje se odnose na broj 3802 navode kako se „ugljen ili mineralni proizvodi smatraju aktivnima sve dok je njihova površinska struktura izmijenjena odgovarajućom obradom (termičkom, kemijskom itd.), kako bi bili osposobljeni za određenu uporabu poput obezbojivanja, adsorpcije plina ili vlage, katalize, izmjene iona, filtracije“. U istim tumačenjima dodano je kako su iz broja 3802 isključeni „prirodni mineralni proizvodi koji su po svojoj prirodi aktivni (na primjer Fullerova zemlja), koji nisu bili podvrgnuti nikakvom tretmanu koji bi izmijenio njihovu površinsku strukturu (poglavlje 25.)“.

               50

               Sukladno tome, kako je ispravno navela Komisija, napomena 1. poglavlja 25. KN‑a, tumačena u skladu s napomenama s objašnjenjem HS‑a u odnosu na broj 3802, isključuje da proizvodi koji su bili podvrgnuti tretmanu koji mijenja njihovu površinsku strukturu mogu biti razvrstani u tarifni broj 2508 KN‑a, odnosno svrstava ih u tarifni broj 3802 KN‑a.

               51

               Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku treba odrediti jesu li predmetni proizvodi iz glavnog postupka bili podvrgnuti tretmanu koji je uzrokovao takvu izmjenu njihove površinske strukture.

               52

               S obzirom na prethodno navedeno, na prvo pitanje treba odgovoriti kako napomenu 1. uz poglavlje 25. KN‑a treba tumačiti na način da proizvodi koji su bili podvrgnuti tretmanu koji podrazumijeva uporabu kemijskih sredstava i uzrokuje otklanjanje nečistoća mogu biti razvrstani u tarifni broj 2508 KN‑a samo ako navedeni tretman nije izmijenio njihovu površinsku strukturu, a što utvrđuje nacionalni sud.

         O troškovima

               53

               Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

               Slijedom navedenog, Sud (deseto vijeće) odlučuje:

                           1.

                           Pojam „otklanjanja nečistoća“ iz napomene 1. poglavlja 25. Kombinirane nomenklature Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006., treba tumačiti na način da uključuje otklanjanje kemijskih sastojaka koji se nalaze u mineralnom proizvodu u neobrađenom stanju uslijed prirodnih okolnosti u mjeri u kojoj to otklanjanje poboljšava kapacitet navedenih proizvoda pridonoseći namjeni koja im je svojstvena, a što provjerava nacionalni sud.

                           2.

                           Navedenu napomenu 1. poglavlja 25. Kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi br. 2658/87, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom br. 1549/2006, treba tumačiti na način da proizvodi koji su bili podvrgnuti tretmanu koji podrazumijeva uporabu kemijskih tvari i obuhvaća otklanjanje nečistoća mogu biti razvrstani u tarifni broj 2508 te kombinirane nomenklature samo ako navedeni tretman nije izmijenio njihovu površinsku strukturu, a što utvrđuje nacionalni sud.

                     Potpisi

            (
            *1
         )	Jezik postupka: nizozemski


Presuda Suda od 15. srpnja 1970. # Gilberto Borromeo Arese i dr. protiv Komisije Europskih zajednica. # Predmet 6-70.


Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 8. rujna 2016.#Xellia Pharmaceuticals ApS i Alpharma, LLC, prije Zoetis Products LLC protiv Europske komisije.#Tržišno natjecanje natjecanje – Zabranjeni sporazumi – Tržište antidepresiva koji sadržavaju djelatnu farmaceutsku tvar citalopram – Pojam ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj – Moguće tržišno natjecanje – Generički lijekovi – Prepreke ulasku na tržište koje su rezultat postojanja patenata – Sporazumi koje su sklopili nositelj patenata i poduzeće za generičke lijekove – Trajanje ispitnog postupka Komisije – Prava obrane – Novčane kazne – Pravna sigurnost – Načelo zakonitosti kazni.#Predmet T-471/13.


Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 29. listopada 2015.#Éditions Quo Vadis protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).#Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Zajednice ,QUO VADIS’ – Raniji nacionalni verbalni žig QUO VADIS – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009.#Predmet T-517/13.