title: Predmet C-75/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2015. uputio Markkinaoikeus (Finska) – Viiniverla Oy protiv Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/40

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2015. uputio Markkinaoikeus (Finska) – Viiniverla Oy protiv Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
   (Predmet C-75/15)
   (2015/C 138/54)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Markkinaoikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Viiniverla Oy

      Tuženik: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li prilikom ocjene o tome postoji li aluzija u smislu članka 16. točke (b) Uredbe (EZ) br. 110/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o definiciji, opisivanju, prezentiranju, označavanju i zaštiti zemljopisnih oznaka jakih alkoholnih pića i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1576/89 (1) polaziti od prosječnog potrošača za kojeg se smatra da je uobičajeno obaviješten, razumno pažljiv i oprezan?

               2.

               Koje značenje prilikom ocjene zabrane korištenja naziva „Verlados” za jako alkoholno piće proizvedeno od jabuka koje se pod tim nazivom stavlja na tržište u Finskoj – izrečene radi zaštite zemljopisne oznake „Calvados” – imaju sljedeće okolnosti za tumačenje pojma „aluzija” u smislu članka 16. točke (b) Uredbe br. 110/2008 i primjenu te Uredbe:

                           a.

                           početni dio („Verla”) naziva „Verlados” odnosi se na selo u Finskoj koje finski potrošač možda poznaje,

                           b.

                           početni dio („Verla”) naziva „Verlados” upućuje na proizvođača toga proizvoda, društvo Viiniverla Oy,

                           c.

                           „Verlados” je lokalni proizvod proizveden u Verli od kojeg se prosječno prodaje nekoliko stotina litara godišnje u restoranu imanja, a dostupan je u ograničenim količinama na narudžbu kod državnog poduzeća za distribuciju alkohola u smislu Zakona o alkoholu,

                           d.

                           riječi „Verlados” i „Calvados” od tri sloga imaju samo jedan zajednički („dos”), ali se preklapaju četiri njihova posljednja slova („ados”), to jest polovica njihovih slova?

               3.

               U slučaju da se naziv „Verlados” smatra aluzijom u smislu članka 16. točke (b) Uredbe br. 110/2008, može li njegovo korištenje ipak biti opravdano jednim od ranije navedenih okolnosti ili nekom drugom okolnošću, primjerice time da barem kod finskog potrošača ne može nastati dojam da je „Verlados” proizveden u Francuskoj?

      (1)  SL L 39, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 62., str. 171.).


title: Predmet T-734/15 P: Žalba koju je 17. prosinca 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 6. listopada 2015. u predmetu F-119/14, FE protiv Komisije

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/36

         Žalba koju je 17. prosinca 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 6. listopada 2015. u predmetu F-119/14, FE protiv Komisije
   (Predmet T-734/15 P)
   (2016/C 068/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Simonetti i G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka u postupku: FE (Luxembourg, Luksemburg)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi presudu Službeničkog suda od 6. listopada 2015. u predmetu F-119/14, FE/Komisija;

               —

               odbije tužbu koju je FE podnio u predmetu F-119/14 kao neosnovanu;

               —

               odluči da svaka od stranaka snosi vlastite troškove vezane uz ovaj postupak;

               —

               naloži FE-u snošenje troškova u postupku pred Službeničkim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog odnosi se na više pogrešaka koje se tiču prava koje je počinio Službenički sud te iskrivljavanje dokaza iz spisa koje je počinilo povjerenstvo prilikom tumačenja uvjeta za zapošljavanje vezanih uz minimalno profesionalno iskustvo.

               2.

               Drugi žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava Službeničkog suda zbog zaključka da je tijelo za imenovanje počinilo očitu pogrešku u ocjeni.

               3.

               Treći žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava i više povreda obveze obrazlaganja koje je počinio Službenički sud nalažući Komisiji da tužitelju u prvom stupnju isplati 10 000 eura.


title: Predmet T-617/14: Tužba podnesena 10. kolovoza 2014. – Pro Asyl protiv EASO-a

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/48

         Tužba podnesena 10. kolovoza 2014. – Pro Asyl protiv EASO-a
   (Predmet T-617/14)
   2014/C 409/68
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Pro Asyl Bundesweite Arbeitsgemeinschaft für Flüchtlinge e.V. (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: S. Hilbrans, odvjetnik)

      Tuženik: Europski potporni ured za azil (EASO)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tuženika od 10. lipnja 2014. – EASO/ED/2014/134 u dijelu u kojem se odbija pristup Operativnom planu slanja potpornih skupina EU za azil u Bugarsku („Operating Plan on Bulgaria”) te ne odobrava pristup registru dokumenata tuženika na temelju članka 11. Uredbe br. 1049/2001.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda prava tužitelja na pristup informacijama
               Tužitelj ističe da ne postoji razlog za izuzeće od općeg prava tužitelja na pristup informacijama na temelju članka 4. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1) u vezi sa spornim „Operating Plan on Bulgaria”.
               Tužitelj u tom smislu navodi da se odbijanje pristupa informacijama osobito ne može opravdati zaštitom rasprava s ciljem izrade dokumenta na temelju članka 4. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001 jer je „Operating Plan” dovršen.
               Usto kod „Operating Plan on Bulgaria” nije riječ o dokumentu treće strane u skladu s člankom 4. stavkom 4. Uredbe br. 1049/2001 jer su tuženik i Republika Bugarska zajedno pripremili plan. Stoga i prema članku 4. stavku 5. Uredbe br. 1049/2001 „Operating Plan” ne potječe od te države članice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda prava na pristup registru
               Nadalje, tužitelj ističe da pobijanu odluku treba poništiti i u dijelu u kojem tužitelju odbija pristup elektroničkom registru dokumenata u skladu s člankom 11. Uredbe br. 1049/2001, odnosno člankom 11. Odluke br. 6. Upravnog vijeća EASO-a.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.).


title: Predmet T-166/12: Rješenje Općeg suda od 14. siječnja 2015. – Bolívar Cerezo protiv OHIM-a – Renovalia Energy (RENOVALIA) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice RENOVALIA — Raniji nacionalni verbalni žigovi RENOVA ENERGY i RENOVAENERGY — Djelomično odbijanje registracije — Relativni razlog odbijanja — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Tužba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana” )

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/18

         Rješenje Općeg suda od 14. siječnja 2015. – Bolívar Cerezo protiv OHIM-a – Renovalia Energy (RENOVALIA)
   (Predmet T-166/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice RENOVALIA - Raniji nacionalni verbalni žigovi RENOVA ENERGY i RENOVAENERGY - Djelomično odbijanje registracije - Relativni razlog odbijanja - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Tužba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”))
   (2015/C 081/23)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Juan Bolívar Cerezo (Granada, Španjolska) (zastupnik: I. Barroso Sánchez-Lafuente, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Renovalia Energy, SA (Villarobledo, Španjolska) (zastupnik: A. Velázquez Ibáñez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. siječnja 2012. (predmet R 663/2011-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između društva Renovalia Energy, SA i J. Bolívar Cereza.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               J. Bolívar Cerezu se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet T-531/14: Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – Sotiropoulou i drugi protiv Vijeća

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/11

         Tužba podnesena 15. srpnja 2014. – Sotiropoulou i drugi protiv Vijeća
   (Predmet T-531/14)
   2014/C 351/13
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: Leimonia Sotiropoulou (Patras, Grčka) i ostala 63 tužitelja (zastupnik: K. Chrisogonos, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               naloži tuženiku da u cijelosti naknadi financijski gubitak koji su tužitelji pretrpjeli od 1. siječnja 2013. do 31. svibnja 2014. kao posljedicu nezakonitog smanjenja njihovih glavnih mirovina dolje navedenim odlukama Vijeća Europske unije, u ukupnom iznosu od 8 70  504,11 eura;

               —

               naloži tuženiku da svakom od tužitelja u cijelosti isplati iznos od 3  000,00 eura na ime naknade neimovinske štete koju su pretrpjeli zbog nezakonitog smanjenja njihovih glavnih mirovina dolje navedenim odlukama Vijeća Europske unije, i

               —

               naloži tuženiku da u cijelosti snosi troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba se odnosi na zahtjev za naknadu štete na temelju članka 268. UFEU-a, a koja je tužiteljima prouzročena drastičnim smanjenjem njihovih glavnih mirovina na temelju mjera i intervencija u grčki mirovinski sustav, koje su određene u navodno nezakonitim odlukama Vijeća Europske unije 2010/320/EU od 8. lipnja 2010. (1), 2010/486/EU od 7. rujna 2010. (2), 2011/57/EU od 20. prosinca 2010. (3), 2011/257/EU od 7. ožujka 2011. (4), 2011/734/EU od 12. srpnja 2011. (5), 2011/791/EU od 8. studenoga 2011. (6), 2012/211/EU od 13. ožujka 2012. (7) i 2013/6/EU od 4. prosinca 2012. (8)U prilog tužbi tužitelji ističu dva tužbena razloga:

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu načela dodjeljivanja i supsidijarnosti

                           —

                           Tužitelji tvrde da je Vijeće Europske unije donošenjem pobijanih odluka, koje se osobito odnose na poduzimanje detaljnih mjera, politika i intervencija u okviru socijalne zaštite i mirovinskog sustava, prekoračilo ovlasti koje mu priznaje Ugovor i povrijedilo načela dodjeljivanja i supsidijarnosti iz članaka 4. i 5. UEU-a zajedno s člancima 2. do 6. UFEU-a. Pri donošenju odluka u smislu članka 126. stavka 9. i članka 136. UFEU-a, upućenih Grčkoj, Vijeće Europske unije ne može pobliže utvrditi politiku koju Grčka treba slijediti u gore navedenim područjima koja su u isključivoj nadležnosti Grčke kao države članice Europske unije. Stoga su navedene odluke svojim sadržajem nezakonite i temelj su nastanka izvanugovorne odgovornosti Europske unije za naknadu štete tužiteljima, uzrokovane smanjenjem njihovih mirovina tim nezakonitim odlukama.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu temeljnih prava iz članaka 1., 25. i 34. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

                           —

                           Tužitelji tvrde da su gore navedene odluke Vijeća Europske unije nametnule poduzimanje mjera koje se odnose na mirovinski sustav, a koje su radikalno poremetile financijski položaj tužitelja i dovele do obrata situacija u koje su se oni pouzdali. Drastični rezovi i smanjenja mirovina nametnuti primjenom mjera određenih u navedenim odlukama Vijeća Europske unije doveli su do radikalnog smanjenja razine socijalne zaštite i brzog pogoršanja životnog standarda umirovljenika, među kojima i tužitelja, koji su smanjenjima mirovina bili lišeni većeg dijela prihoda kojima su ranije raspolagali. Usvajanje i provođenje predmetnih smanjenja doveli su do izravnog kršenje prava tužitelja na ljudsko dostojanstvo, na vođenje dostojanstvenog i samostalnog života u starosti i na pristup davanjima iz socijalne zaštite i socijalnim službama koje pružaju zaštitu u slučajevima kao što je starost, a to su prava koja su izravno zajamčena u člancima 1., 25. i 34. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. To čini predmetne odluke same po sebi nezakonitima i temelj je nastanka izvanugovorne odgovornost Europske unije za naknadu štete tužiteljima, uzrokovane smanjenjem njihovih mirovina tim nezakonitim odlukama.

      (1)  Odluka Vijeća 2010/320/EU od 8. lipnja 2010. upućena Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzora proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita, koje su nužne za uklanjanje stanja prekomjernog deficita (SL L 145 od 11.6.2010., str. 6.).

      (2)  Odluka Vijeća 2010/486/EU od 7. rujna 2010. o izmjeni Odluke 2010/320/EU upućene Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzora proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita, koje su nužne za uklanjanje stanja prekomjernog deficita (SL L 241 od 14.9.2010., str. 12.).

      (3)  Odluka Vijeća 2011/57/EU od 20. prosinca 2010. o izmjeni Odluke 2010/320/EU upućene Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzora proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita, koje su nužne za uklanjanje stanja prekomjernog deficita (SL L 26 od 29.1.2011., str. 15.).

      (4)  Odluka Vijeća 2011/257/EU od 7. ožujka 2011. o izmjeni Odluke 2010/320/EU upućene Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzora proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita, koje su nužne za uklanjanje stanja prekomjernog deficita (SL L 110 od 29.4.2011., str. 26.).

      (5)  Odluka Vijeća 2011/734/EU od 12. srpnja 2011. upućena Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzora proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita koje su nužne za ispravak stanja prekomjernog deficita (preinaka) (SL L 296 od 15.11.2011., str. 38.).

      (6)  Odluka Vijeća 2011/791/EU od 8. studenoga 2011. o izmjeni Odluke 2011/734/EU upućene Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzor proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita, koje su nužne za uklanjanje stanja prekomjernog deficita (SL L 320 od 3.12.2011., str. 28.).

      (7)  Odluka Vijeća 2012/211/EU od 13. ožujka 2012. o izmjeni Odluke 2011/734/EU upućene Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzora proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita, koje su nužne za uklanjanje stanja prekomjernog deficita (SL L 113 od 25.4.2012., str. 8.).

      (8)  Odluka Vijeća 2013/6/EU od 4. studenoga 2012. o izmjeni Odluke 2011/734/EU upućene Grčkoj u cilju pojačanja i produbljivanja nadzora proračunske discipline i kojom se Grčku poziva da poduzme mjere za smanjenje deficita, koje su nužne za uklanjanje stanja prekomjernog deficita (SL L 4 od 9.1.2013., str. 40.).


title: Predmet T-320/17: Tužba podnesena 25. svibnja 2017. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv EIF-a

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/31

         Tužba podnesena 25. svibnja 2017. – European Dynamics Luxembourg i Evropaïki Dynamiki protiv EIF-a
   (Predmet T-320/17)
   (2017/C 256/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: M. Sfyri i C-N. Dede, odvjetnici)

      Tuženik: Europski investicijski fond (EIF)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi tuženikovu odluku o odabiru koja je tužiteljima dostavljena 16. ožujka 2017. u vezi ponude koju su tužitelji uputili povodom otvorenog postupka javne nabave (oznaka 2016-MIBO_IPA_PPI-002) kojom su obaviješteni da njihova ponuda nije rangirana kao ekonomski najpovoljnija ponuda;

               —

               naloži tuženiku naknadu preventivne štete tužiteljima u iznosu od 100 000 eura (sto tisuća eura); i

               —

               naloži tuženiku plaćanje pravnih troškova tužiteljâ i drugih troškova i izdataka koje su pretrpili u vezi s ovom tužbom, čak i ako ova tužba bude odbijena.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu jedan tužbeni razlog koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio pravo Europske unije o javnoj nabavi, načelo transparentnosti i odredbe direktiva o javnoj nabavi te Praktični vodič EIF-a time što tužitelje nije obavijestio o bodovima koji su uspješnoj ponudi dodijeljeni za svaki kriterij odabira, kao i time što im nije dostavio analizu jakih i slabih strana njihove ponude s obzirom na uspješnu ponudu. Tužitelji smatraju da je tuženik povrijedio načelo dobre uprave time što je negativno utjecao na pravo tužiteljâ na djelotvoran pravni lijek protiv pobijane odluke.


title: Predmet T-632/14: Tužba podnesena 25. kolovoza 2014. – Intercon protiv Komisije

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/16

         Tužba podnesena 25. kolovoza 2014. – Intercon protiv Komisije
   (Predmet T-632/14)
   2014/C 380/22
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Intercon Sp. z o.o. (Łódź, Poljska) (zastupnik: B. Eger, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Komisija nalaganjem povrata iznosa od 2 58  479,21 eura povrijedila odredbe Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava br. ARTreat – 224297 u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanje (FP 7);

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog

                           —

                           prekoračenje granica revizijskog opsega provedenom revizijom i potom nedopušteno korištenje rezultata revizije;

               2.

               Drugi tužbeni razlog

                           —

                           neuzimanje u obzir formulara C koji je primatelj potpisao iako je Komisija zatražila njegovu dostavu te neuzimanje u obzir dokaza koji postoji u obliku izjave zaposlenika da pribavljanje dokumenata od koordinatora konzorcija nije moguća;

               3.

               Treći tužbeni razlog

                           —

                           neuzimanje u obzir novih očitovanja i pojašnjenja pozivanjem na točku II.22.5. Priloga ugovoru iako je Komisija od primatelja zatražila njihovu dostavu i odredila rok.


title: Predmet T-471/15: Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/37

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2015. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća
   (Predmet T-471/15)
   (2015/C 337/41)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sirija) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu koju je podnio tužitelj dopuštenom i osnovanom;

               —

               sukladno tomu, poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. i njene naknadne provedbene akte, u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj u prilog tužbi ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični razlozima koji su istaknuti u okviru predmeta T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str.13.


title: Predmet T-98/15: Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Tubes Radiatori protiv EUIPO-a – Antrax It (Radijatori) („Dizajn Zajednice — Postupak povodom ništavosti — Dizajn Zajednice koji predstavlja radijator — Raniji dizajn — Razlog ništavosti — Nepostojanje individualnog karaktera — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 — EUIPO-ovo izvršenje presude o poništenju odluke njegovih žalbenih vijeća — Pravo na saslušanje — Poziv na podnošenje dokaza i očitovanja nakon presude Općeg suda o poništenju — Zasićenje stanja tehnike”)

text:
               27.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/8

         Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Tubes Radiatori protiv EUIPO-a – Antrax It (Radijatori)
   (Predmet T-98/15) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak povodom ništavosti - Dizajn Zajednice koji predstavlja radijator - Raniji dizajn - Razlog ništavosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - EUIPO-ovo izvršenje presude o poništenju odluke njegovih žalbenih vijeća - Pravo na saslušanje - Poziv na podnošenje dokaza i očitovanja nakon presude Općeg suda o poništenju - Zasićenje stanja tehnike”))
   (2017/C 095/14)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Tubes Radiatori (Resana, Italija) (zastupnici: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero i P. Menapace, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Bullock i S. Di Natale, potom S. Di Natale i L. Rampini, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Antrax It Srl (Resana, Italija) (zastupnik: L. Gazzola, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. prosinca 2014. (predmet R 1643/2014-3), koja se odnosi na postupak povodom ništavosti između društava Antrax It i Tubes Radiatori.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka trećeg žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 9. prosinca 2014. (predmet R 1643/2014-3).

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva Tubes Radiatori Srl.

               4.

               Društvo Antrax It Srl snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet C-94/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. veljače 2014. uputio Kúria (Mađarska) – Flight Refund Ltd protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. veljače 2014. uputio Kúria (Mađarska) – Flight Refund Ltd protiv Deutsche Lufthansa AG
   (Predmet C-94/14)
   2014/C 142/30
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Flight Refund Ltd

      Tuženik: Deutsche Lufthansa AG

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se u okviru postupka europskog platnog naloga podnijeti odštetni zahtjev zasnovan na članku 19. Montrealske konvencije?

               2.

               Kada se radi o odštetnom zahtjevu zasnovanom na članku 19. Montrealske konvencije, jesu li, nakon pokretanja parničnog postupka uslijed prigovora tuženika, nadležnosti bilježnika – koji je izjednačen s nacionalnim sudom – koji je ovlašten izdati europski platni nalog i sudska nadležnost određene pravilima o nadležnosti predviđenima Uredbom (EZ) br. 1896/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uvođenju postupka za europski platni nalog (1) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 1896/2006), Uredbom Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (2) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 44/2001), i/ili Konvencijom o ujednačavanju određenih pravila za međunarodni zračni prijevoz, sklopljenom u Montrealu 28. svibnja 1999. (u daljnjem tekstu: Montrealska konvencija)? U kojem odnosu stoje ta pravila o nadležnosti?

               3.

               U slučaju da se primjenjuju pravila o nadležnosti predviđena Montrealskom konvencijom, može li tužitelj, čak i u nedostatku drugih poveznica, istaknuti svoj odštetni zahtjev pred sudom po svom izboru u jednoj od država ugovornica, ili sud pred kojim je podnio taj zahtjev mora biti mjesno nadležan na temelju postupovnih pravila njegove države članice?
               S druge strane, kako (se) treba tumačiti pravilo o nadležnosti sadržano u Montrealskoj konvenciji koje upućuje na sud mjesta poslovanja prijevoznika u kojem je sklopljen ugovor?

               4.

               Može li europski platni nalog koji je izdan protivno predmetu Uredbe ili od materijalno nenadležnog tijela biti predmet preispitivanja po službenoj dužnosti? Ili parnični postupak koji slijedi nakon prigovora mora biti u nedostatku nadležnosti završen po službenoj dužnosti ili na zahtjev?

               5.

               U slučaju da je u postupku nadležan mađarski sud, moraju li se nacionalna postupovna pravna pravila tumačiti u skladu s pravom Unije i Montrealskom konvencijom, u smislu da nužno određuju barem jedan sud koji, čak i u nedostatku druge poveznice, obvezan donijeti odluku o meritumu parničnog postupka koji je pokrenut uslijed prigovora?

      (1)  SL L 399, str. 1.

      (2)  SL L 12, 16.1.2001, str. 1.


title: Predmet C-299/15: Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher, i dr., RFC. Seresien ASBL protiv Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/29

         Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgija) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher, i dr., RFC. Seresien ASBL protiv Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
   (Predmet C-299/15) (1)

   (2015/C 354/31)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 270, 17. 8. 2015.


title: Predmet C-65/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2014. – Europski parlament protiv Europske komisije (Tužba za poništenje — Uredba (EU) br. 492/2011 — Provedbena odluka 2012/733/EU — Mreža EURES — Provedbena ovlast Europske komisije — Doseg — Članak 291. stavak 2. UFEU-a)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2014. – Europski parlament protiv Europske komisije
   (Predmet C-65/13) (1)

   ((Tužba za poništenje - Uredba (EU) br. 492/2011 - Provedbena odluka 2012/733/EU - Mreža EURES - Provedbena ovlast Europske komisije - Doseg - Članak 291. stavak 2. UFEU-a))
   (2014/C 462/07)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europski parlament (zastupnici: A. Tamás i J. Rodrigues, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Enegren i C. Zadra, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskom parlamentu se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 108, 13.4.2013.


title: Predmet T-476/17: Tužba podnesena 27. srpnja 2017. – Arysta LifeScience Netherlands protiv Komisije

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/17

         Tužba podnesena 27. srpnja 2017. – Arysta LifeScience Netherlands protiv Komisije
   (Predmet T-476/17)
   (2017/C 357/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi pobijanu Uredbu (1);

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocijeni.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da je tuženik počinio niz očitih pogrešaka u ocijeni; tuženik je postupao nerazumno jer nije dovoljno i na primjeren način uzeo u obzir čimbenike koji su svojstveni jedinstvenom slučaju diflubenzurona; tuženik nije uzeo u obzir ni vrijeme dvaju regulatornih postupaka, a ni dostupne ni nove podatke; tuženik nije pažljivo i nepristrano ispitao sve pojedinačne elemente i čimbenike u ovom predmetu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane: tuženik tužitelju nije zajamčio mogućnost da na primjeren i učinkovit način izrazi svoje stavove u postupku preispitivanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je sporna uredba donesena ultra vires: tuženik je postupao ultra vires jer je Europska agencija za kemikalije (ECHA), a ne tuženik, jedino tijelo zakonski odgovorno za razvrstavanje ili ponovno razvrstavanje tvari, kako je propisano Uredbom 1272/2008 (2).

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nerazmjernosti sporne uredbe: sporna uredba je neproporcionalna jer je tuženik mogao birati između mjera i jer donošenje sporne uredbe na način da se u njoj ograničava uporabu diflubenzurona na nejestive kulture uzrokuje pretjerane neugodnosti uzevši u obzir ciljeve koji se žele postići.

      (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/855 od 18. svibnja 2017. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u pogledu uvjeta za odobrenje aktivne tvari diflubenzurona (SL 2017, L 128, str. 10).

      (2)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL 2008, L 353, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 20., str 3.)


title: Predmet T-262/16: Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2017. – Globo Media protiv EUIPO-a –Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije GLOBO MEDIA — Raniji nacionalni figurativni žig TV GLOBO PORTUGAL — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/17

         Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2017. – Globo Media protiv EUIPO-a –Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA)
   (Predmet T-262/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GLOBO MEDIA - Raniji nacionalni figurativni žig TV GLOBO PORTUGAL - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 202/30)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Globo Media, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: L. Estropá Navarro i J. Calderón Chavero, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i B. Uriarte Valiente, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brazil)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. ožujka 2016. (predmet R 0561/2014-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Globo Comunicação e Participações i Globo Media.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Globo Media, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 260, 18. 7. 2016.


title: Predmet T-197/17: Tužba podnesena 28. ožujka 2017. – Abel i dr. protiv Komisije

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/46

         Tužba podnesena 28. ožujka 2017. – Abel i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-197/17)
   (2017/C 151/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Marc Abel (Montreuil, Francuska) i 1438 drugih tužitelja (zastupnik: J. Assous, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi nepravilnost postupanja Europske komisije;

               —

               utvrdi štetu nastalu tužiteljima zbog donošenja Uredbe Komisije (EU) 2016/646 od 20. travnja 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 692/2008 u pogledu emisija iz lakih i gospodarskih vozila (Euro 6);

               —

               naloži Europskoj komisiji plaćanje 1 000 eura naknade nematerijalne štete nastale tužiteljima zbog donošenja takve uredbe i simboličnog 1 eura naknade materijalne štete;

               —

               izda nalog Europskoj komisiji kojom će je obvezati da „konačni faktor sukladnosti” uspostavljen Uredbom (EU) 2016/646 odmah odredi na 1 te da se odrekne „privremenog faktora sukladnosti” određenog na 2,1;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu sljedeće tužbene razloge:

               1.

               Tuženik je počinio pogreške pri donošenju predmetne uredbe u okviru izvršenja svoje ovlasti koju su mu delegirali Europski parlament i Vijeće Uredbom (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.) u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZod 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji. Konkretno, radi se o:

                           —

                           kršenju normi Unije, primarnih i sekundarnih, u području zaštite okoliša;

                           —

                           kršenju supsidijarnih normi prava Zajednice, kao što su opća načela mirovanja, predostrožnosti, prevencije, djelovanja na izvoru problema te načela „zagađivač plaća”;

                           —

                           zlouporabi postupovnih pravila, zbog toga što Komisija nije smjela koristiti regulatorni postupak s kontrolom kako bi izmijenila ključni element Uredbe (EZ) br. 715/2007;

                           —

                           bitnoj povredi postupka, zbog toga što predmetna uredba nije koristila demokratska jamstva koja nudi redovni zakonodavni postupak suodlučivanja između Europskog parlamenta i Vijeća.

               2.

               Postojanje stvarne i određene štete i izravne uzročne veze između postupanja Komisije i navodne štete.


title: Spojeni predmeti T-329/12 i T-74/13: Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2014. – Al-Tabbaa protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirije — Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Ograničenja ulaska i provoza kroz područje Unije — Prava na obranu — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Obveza obrazlaganja — Pogreška u ocjeni” )

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/29

         Presuda Općeg suda od 9. srpnja 2014. – Al-Tabbaa protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-329/12 i T-74/13) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Ograničenja ulaska i provoza kroz područje Unije - Prava na obranu - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Obveza obrazlaganja - Pogreška u ocjeni”))
   2014/C 282/38
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj:: Mazen Al-Tabbaa (Beyrouth, Libanon) (zastupnici: M. Lester, barrister, i G. Martin, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Kyriakopoulou i V. Piessevaux, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje akata Vijeća koji sadrže mjere ograničavanja protiv tužitelja, odnosno, prvotno, Provedbene odluke Vijeća 2012/256/ZVSP od 14. svibnja 2012. o provedbi Odluke 2011/782/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL L 126, str. 9.), kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 410/2012 od 14. svibnja 2012. o provedbi članka 32. stavka 1. Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL L 126, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str. 267.).

      Izreka

               1.

               Poništavaju se Provedbena odluka Vijeća 2012/256/ZVSP od 14. svibnja 2012. o provedbi Odluke 2011/782/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije, kao i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 410/2012 od 14. svibnja 2012. o provedbi članka 32. stavka 1. Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji, u mjeri u kojoj se odnose na M. Al-Tabbaa.

               2.

               Poništavaju se Odluka Vijeća 2012/739/ZVSP od 29. studenog 2012. o mjerama ograničavanja protiv Sirije i stavljanju izvan snage Odluke 2011/782 te Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1117/2012 od 29. studenog 2012. o provedbi članka 32. stavka 1. Uredbe br. 36/2012, u mjeri u kojoj se odnose na M. Al-Tabbaa.

               3.

               Poništavaju se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 363/2013 od 22. travnja 2013. o provedbi Uredbe br. 36/2012, kao i Provedbena odluka Vijeća 2013/185/ZVSP od 22. travnja 2013. o provedbi Odluke 2012/739, u mjeri u kojoj se odnose na M. Al-Tabbaa.

               4.

               Poništava se Odluka Vijeća 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. o mjerama ograničavanja protiv Sirije, u mjeri u kojoj se odnosi na M. Al-Tabbaa.

               5.

               Zadržavaju se učinci Odluke 2013/255 u odnosu na M. Al-Tabbaa sve do stupanja na snagu djelomičnog poništenja Provedbene uredbe br. 363/2013 o provedbi Uredbe br. 36/2012.

               6.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe u predmetu T-74/13.

               7.

               Vijeće Europske unije, osim vlastitih troškova, snosi i troškove tužitelja u predmetu T-329/12 i tri četvrtine troškova tužitelja u predmetu T-74/13.

               8.

               Tužitelj snosi četvrtinu svojih troškova u predmetu T-74/13.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet C-443/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2013. uputio Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Austrija) — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH protiv Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/39

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2013. uputio Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Austrija) — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH protiv Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
   (Predmet C-443/13)
   2013/C 344/69
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH

      Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. Uredbe (EZ) br. 1086/2011 (1) o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2073/2005 tumačiti tako da svježe meso peradi mora zadovoljavati mikrobiološki kriterij naveden u retku 1.28. poglavlja 1. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 2073/2005 (2) u svim fazama distribucije?

               2.

               Jesu li subjekti u poslovanju s hranom koji se bave tom djelatnošću u fazi distribucije u potpunosti obuhvaćeni uređenjem Uredbe (EZ) br. 2073/2005?

               3.

               Moraju li subjekti u poslovanju s hranom koji nisu uključeni u proizvodnju (nego isključivo u distribuciju) također poštivati mikrobiološki kriterij naveden u retku 1.28. poglavlja 1. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 2073/2005 u svim fazama distribucije?

      (1)  Uredba Komisije (EU) br. 1086/2011 od 27. listopada 2011. o izmjeni Priloga II. Uredbi (EZ) br. 2160/2003 Europskog parlamenta i Vijeća i Priloga I. Uredbi Komisije (EZ) br. 2073/2005 o salmoneli u svježem mesu peradi (SL L 281, str. 7) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 60., str. 278.).

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 2073/2005 od 15. studenoga 2005. o mikrobiološkim kriterijima za hranu (SL L 338, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 28.).


title: Predmet T-715/16: Tužba podnesena 7. listopada 2016. – Pebagua protiv Komisije

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/31

      Tužba podnesena 7. listopada 2016. – Pebagua protiv Komisije
      (Predmet T-715/16)
      (2016/C 441/36)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (Isla Mayor, Španjolska) (zastupnik: A. J. Uceda Sosa, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu Provedbenu uredbu,

                  —

                  podredno, poništi uvrštenje vrste Procambarus clarkii na popis potvrđen navedenom uredbom i

                  —

                  tuženiku naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba je podnesena protiv Provedbene uredbe Komisije (UE) 2016/1141 od 13. lipnja 2016. o donošenju popisa invazivnih stranih vrsta koje izazivaju zabrinutost u Uniji u skladu s Uredbom (EU) br. 1143/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2016., L 189, str. 4.).
      U prilog tužbi tužitelj navodi da u pogledu vrste Procambarus clarkii nisu ispunjeni zahtjevi iz članka 4. Uredbe 1143/2014 i da nije provedena procjena rizika u skladu s člankom 5. stavkom 1. navedene uredbe.


title: Predmet T-841/14: Rješenje Općeg suda od 14 rujna 2015. – Španjolska protiv Komisije („Tužba za poništenje — Vlastita sredstva Unije — Financijska odgovornost država članica — Obveza plaćanja Komisiji iznosa koji odgovara gubitku vlastitih sredstava — Iznos zateznih kamata — Komisijin dopis — Akt protiv kojeg se ne može podnijeti tužba — Nedopuštenost”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/39

         Rješenje Općeg suda od 14 rujna 2015. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-841/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Vlastita sredstva Unije - Financijska odgovornost država članica - Obveza plaćanja Komisiji iznosa koji odgovara gubitku vlastitih sredstava - Iznos zateznih kamata - Komisijin dopis - Akt protiv kojeg se ne može podnijeti tužba - Nedopuštenost”))
   (2015/C 381/45)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Gavela Llopis, abogado del Estado)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros i L. Lozano Palacios, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje navodne odluke Komisijine Opće uprave za proračun sadržane u dopisu BUDG/B/03MV D (2014) 3486706 od 21. listopada 2014., u kojoj je Komisija primijenila članak 11. izmijenjene Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke br. 2007/436/EZ o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (SL L 130, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 1., str. 12.) i kojom je iznos zateznih kamata koje je Kraljevina Španjolska dužna platiti najkasnije posljednjeg radnog dana drugog mjeseca od slanja spomenutog dopisa utvrđen u visini od 3 1 72  388,46 eura.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 73, 2. 3. 2015.


title: Predmet T-392/13: Tužba podnesena 25. srpnja 2013. — Leone La Ferla protiv Komisije i ECHA-e

text:
               5.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 291/3

         Tužba podnesena 25. srpnja 2013. — Leone La Ferla protiv Komisije i ECHA-e
   (Predmet T-392/13)
   2013/C 291/03
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Leone La Ferla S.p.a. (Melilli, Italija) (zastupnici: G. Passalacqua, J. Occhipinti i G. Calcerano, odvjetnici)

      Tuženici: Europska agencija za kemikalije (ECHA), Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijane akte u cijelosti ili u mjeri u kojoj to Opći sud smatra pravičnim i u skladu s interesima tužitelja;

               —

               slijedom navedenog, naloži ECHA-i povrat iznosa neopravdano naplaćenih od tužitelja, uvećanih za zakonske zatezne kamate i tečajne razlike od dana na koji je terećena isplata izvršena od strane Leone La Ferla S.p.a. na račun ECHA-e do potpune isplate;

               —

               odnosno, kumulativno ili alternativno, naloži ECHA-i da nadoknadi štetu koju je Leone La Ferla S.p.a. pretrpio, a koja odgovara spomenutim iznosima koji su neopravdano naplaćeni od tužitelja, uvećanim za zakonske zatezne kamate i tečajne razlike od dana na koji su terećene isplate izvršene od strane Leone La Ferla S.p.a. na račun ECHA-e do potpune isplate;

               —

               naloži tuženicima da snose troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj se u ovom predmetu protivi odluci kojom mu je ECHA, smatrajući da isti nije dokazao da je mali ili srednji poduzetnik (SME), naložila plaćanje naknada za registraciju prema tarifama predviđenim za velike poduzetnike i plaćanje s njima povezanih upravnih pristojbi.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               U okviru prvog tužbenog razloga, tužitelj ističe da je ECHA nezakonito prekoračila svoje ovlasti koje su ograničene na provođenje postupka provjere ima li poduzetnik koji podnosi zahtjev pravo na nižu tarifu rezerviranu za SME-ove, zamjenjujuću Komisiju u donošenju odluke koja se tiče tog prava te arbitrarno primjenjujući, kod utvrđivanja je li tužitelj pravno SME, materijalne kriterije koje Komisija nije predvidjela u Uredbi (EZ) br. 340/2008 (1).
               Naime, ovlaštenje za donošenje odluka o pravu na nižu tarifu rezerviranu na SME-ove pretpostavljalo bi ocjenu veličine poduzetnika koji se registrira, primjenom kriterija iz Preporuke br. 2003/361/EZ o financiranju SME-ova od strane Zajednice, a ta ocjena nije u nadležnosti tajništva ECHA-e nego jedino Komisije, s obzirom na to da ni Uredba REACH ni provedbene uredbe Komisije nisu predvidjele ad hoc koncept.
               Osim toga, kada je riječ o utvrđivanju pravnog statusa SME-ova, Uredba Komisije (EZ) br. 340/2008 izričito predviđa primjenu potkriterija iz Preporuke br. 2003/361/EZ o poduzetnicima koji su kroz sudjelovanje povezani s drugim poduzetnicima, poduzetnicima koji nemaju stalni nastan u Europskoj uniji. Iz toga slijedi, a contrario, da se ti kriteriji ne mogu primijeniti na procjenu veličine poduzetnika sa stalnim nastanom u Europskoj uniji kako bi se odredilo ima li taj poduzetnik pravo na nižu tarifu.

               2.

               U okviru drugog tužbenog razloga, tužitelj ističe da je u svakom slučaju ECHA nezakonito primijenila spomenute pod-kriterije na konkretan slučaj, ne uzimajući u obzir činjenicu da je Leone La Ferla S.p.a. obiteljsko poduzeće jer je cijeli kapital u rukama trojice braće La Ferla. Iz navedenog razloga nije trebalo davati važnost, čak ni primjenom dotičnih pod-kriterija, partnerstvima i vezama s drugim poduzetnicima pošto ni jedan od poduzetnika povezanih s tužiteljem ne djeluje na istom tržištu kao ni na bliskim tržištima (Prilog I., članak 3. stavak 3. Preporuke br. 2003/361/EZ).

               3.

               U okviru trećeg tužbenog razloga, tužitelj tvrdi da je nezakonito to što je pobijani akt potpisao izvršni direktor ECHA-e, uzimajući u obzir da Uredba REACH ne daje izvršnom direktoru ECHA-e nadležnost za donošenje odluka o veličini poduzetnika koji traže registraciju.

               4.

               U okviru četvrtog tužbenog razloga, tužitelj ističe nezakonitost odluka ECHA-e MB/D/29/2010 i MB/D/21/2012/D, kojima je Agencija odredila visinu takozvane „upravne pristojbe” arbitrarno je određujući na više različitih vrijednosti, dok će u stvarnosti ona biti primjenjivana samo u najvećem iznosu. Te odluke su nezakonite — s posljedicom nezakonitosti provedbenih mjera — jer je na Komisiji da utvrdi točan iznos svih prava i naknada predviđenih Uredbom REACH (ECHA može jedino donijeti klasifikaciju „ostalih” usluga koje ne spadaju u sustav REACH) i uzimajući u obzir činjenicu da će „upravna pristojba” biti uplaćivana u proračun ECHA-e. Osim toga, s obzirom na to da ta „pristojba” predstavlja administrativnu sankciju namijenjenu odvraćanju od neprihvatljivih djelovanja ili zadržavanja informacija od strane poduzetnika, nju trebaju određivati države članice u skladu s Uredbom REACH.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 340/2008 od 16. travnja 2008. o pristojbama i naknadama koje se plaćaju Europskoj agenciji za kemikalije prema Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskoga parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL L 107, 17. 4. 2008., str. 6.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 188.).


title: Predmet T-272/13: Tužba podnesena 21. svibnja 2013. — Max Mara Fashion Group protiv OHIM-a — Mackays Stores (M&Co.)

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/11

         Tužba podnesena 21. svibnja 2013. — Max Mara Fashion Group protiv OHIM-a — Mackays Stores (M&Co.)
   (Predmet T-272/13)
   (2013/C 207/78)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-746/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. siječnja 2016. – Biofa protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Sredstvo za zaštitu bilja — Odobravanje osnovne tvari natrijev hidrogenkarbonat — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/17

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. siječnja 2016. – Biofa protiv Komisije
   (Predmet T-746/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Sredstvo za zaštitu bilja - Odobravanje osnovne tvari natrijev hidrogenkarbonat - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2016/C 090/24)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Biofa AG (Münsingen, Njemačka) (zastupnici: C. Stallberg i S. Knoblich, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. von Rintelen, F. Moro i P. Ondrüsek, agenti)

      Predmet

   Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2069 od 17. studenoga 2015. o odobravanju osnovne tvari natrijev hidrogenkarbonat u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i o izmjeni Priloga Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 540/2011 (SL L 301, str. 42).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-365/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Conseil d'État (Belgija) 1. srpnja 2013. — Ordre des architectes protiv État belge

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Conseil d'État (Belgija) 1. srpnja 2013. — Ordre des architectes protiv État belge
   (Predmet C-365/13)
   2013/C 274/11
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Conseil d'État

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Ordre des architectes

      Tuženik: État belge

      Prethodno pitanje

   Vezano uz obvezu svake države članice da na svom državnom području prizna jednak učinak dokazima o formalnoj osposobljenosti u dijelu koji se odnosi na pristup profesionalnim aktivnostima i njihovo obavljanje kao i dokazima o formalnoj osposobljenosti koje i sama izdaje, trebaju li se članci 21. i 49. Direktive 2005/36/EZ Europskog Parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (1) tumačiti tako da zabranjuju državi da zahtijeva od imatelja određenog dokaza o formalnoj osposobljenosti za arhitekte da za upis u popis strukovne organizacije Ordre des architectes zadovoljava uvjete iz članka 46. navedene Direktive ili uvjete predviđene člankom 49. stavkom 1., ako u ostalome zadovoljava uvjete koji se odnose na vježbeničku praksu ili iskustvo istovjetne onima koji se zahtijevaju od imatelja dokaza o formalnoj osposobljenosti koji su dodijeljeni na njezinom području poslije stjecanja navedenih?

      (1)  SL L 255, str. 22.


title: Presuda Suda od 6. prosinca 2013. u predmetu E-15/13 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države članice EGP-a da ispuni svoje obveze – Direktiva 2009/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o sudskim nalozima za zaštitu interesa potrošača)

text:
               27.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/14

      PRESUDA SUDA

   od 6. prosinca 2013.
   u predmetu E-15/13
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države članice EGP-a da ispuni svoje obveze – Direktiva 2009/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o sudskim nalozima za zaštitu interesa potrošača)
   2014/C 88/11
   U predmetu E-15/13, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da nedonošenjem mjera potrebnih za pravilnu provedbu akta iz članka 7.d Priloga XIX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o sudskim nalozima za zaštitu interesa potrošača), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., ili neobavješćivanjem Nadzornog tijela EFTA-e o tim mjerama u predviđenom roku Island nije ispunio svoje obveze iz tog akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac-izvjestitelj), suci, presudio je 6. prosinca 2013. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da nedonošenjem mjera potrebnih za provedbu akta iz članka 7.d Priloga XIX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o sudskim nalozima za zaštitu interesa potrošača), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., u predviđenom roku Island nije ispunio svoje obveze iz tog akta i članka 7. Sporazuma.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-328/17: Tužba podnesena 26. svibnja 2017. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/56

         Tužba podnesena 26. svibnja 2017. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
   (Predmet T-328/17)
   (2017/C 239/69)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz, QC i V. Marsland, Solicitor)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bugarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „BBQLOUMI” – prijava za registraciju br. 13 069 034

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. ožujka 2017. u predmetu R 497/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-418/14: Presuda Općeg suda od 18. listopada 2016. – Sina Bank protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba za poništenje — Rok za tužbu — Preinaka tužbenog zahtjeva — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Prava obrane — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Očita pogreška u ocjeni — Prilagodba vremenskih učinaka poništenja”)

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/16

      Presuda Općeg suda od 18. listopada 2016. – Sina Bank protiv Vijeća
      (Predmet T-418/14) (1)

      ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba za poništenje - Rok za tužbu - Preinaka tužbenog zahtjeva - Dopuštenost - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Očita pogreška u ocjeni - Prilagodba vremenskih učinaka poništenja”))
      (2016/C 441/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sina Bank (Teheran, Iran) (zastupnici: B. Mettetal i C. Wucher-North, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i D. Gicheva, agenti)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a, a kojim se traži poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća, kako proizlazi iz Obavijesti od 15. ožujka 2014. namijenjene osobama i subjektima na koje se primjenjuju mjere ograničavanja predviđene Odlukom Vijeća 2010/413/ZVSP i Uredbom Vijeća (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2014., C 77, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.), o zadržavanju tužiteljeva imena na popisu iz Priloga II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL 2010., L 195, str. 39.), kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2010/644/ZVSP od 25. listopada 2010. (SL 2010., L 281, str. 81.), i iz Priloga IX. Uredbi Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL 2012., L 88, str. 1.) te, s druge strane, Odluke Vijeća 2014/776/ZVSP od 7. studenoga 2014. o izmjeni Odluke 2010/413 (SL 2014., L 325, str. 19.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1202/2014 od 7. studenoga 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 (SL 2014., L 325, str. 3.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/1008 od 25. lipnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/413 (SL 2015., L 161, str. 19.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/1001 od 25. lipnja 2015., o provedbi Uredbe br. 267/2012 (SL 2015., L 161, str. 1.) u dijelu u kojem su ti akti zadržali tužiteljevo ime na popisu iz Priloga II. Odluci 2010/413, kako je izmijenjena Odlukom 2010/644, i iz Priloga IX. Uredbi br. 267/2012.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Vijeća Europske unije, kako proizlazi iz Obavijesti od 15. ožujka 2014. namijenjene osobama i subjektima na koje se primjenjuju mjere ograničavanja predviđene Odlukom Vijeća 2010/413/ZVSP i Uredbom Vijeća (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana, da zadrži uvrštenje imena Sina Banka na popisu koji se nalazi u Prilogu II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP, kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2010/644/ZVSP od 25. listopada 2010., i Prilogu IX. Uredbi Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010.

                  2.

                  Odluka Vijeća 2014/776/ZVSP od 7. studenoga 2014. o izmjeni Odluke 2010/413, Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1202/2014 od 7. studenoga 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012, Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1008 od 25. lipnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/413 i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2015/1001 od 25. lipnja 2015. o provedbi Uredbe br. 267/2012 poništavaju se u mjeri u kojoj je njima zadržano uvrštenje imena Sina Banka na popis koji se nalazi u Prilogu II. Odluci 2010/413, kako je izmijenjena Odlukom 2010/644, ili u Prilogu IX. Uredbi br. 267/2012.

                  3.

                  Učinci Odluke 2015/1008 zadržavaju se u dijelu u kojem se odnose na Sina Bank od datuma njezina stupanja na snagu do datuma isteka roka za žalbu protiv ove presude iz članka 56. stavka 1. Statuta Suda Europske unije ili, ako je u tom roku podnesena žalba protiv ove presude, do datuma odbijanja te žalbe.

                  4.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet C-121/12 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. — Bernhard Rintisch protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Žalba — Žig zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 74. stavak 2. — Uredba (EZ) br. 2868/95 — Pravilo 50. stavak 1. prvi i treći podstavak — Prigovor nositelja ranijeg žiga — Postojanje žiga — Dokazi izneseni u prilog prigovoru nakon isteka roka određenog u tu svrhu — Neuzimanje u obzir — Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća — Suprotna odredba — Okolnosti koje ne dopuštaju uzimanje u obzir novih ili dodatnih dokaza)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/25

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. listopada 2013. — Bernhard Rintisch protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Predmet C-121/12 P) (1)

   (Žalba - Žig zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 74. stavak 2. - Uredba (EZ) br. 2868/95 - Pravilo 50. stavak 1. prvi i treći podstavak - Prigovor nositelja ranijeg žiga - Postojanje žiga - Dokazi izneseni u prilog prigovoru nakon isteka roka određenog u tu svrhu - Neuzimanje u obzir - Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća - Suprotna odredba - Okolnosti koje ne dopuštaju uzimanje u obzir novih ili dodatnih dokaza)
   2013/C 344/41
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Bernhard Rintisch (zastupnik: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (zastupnik: F. Baujoin, avocat)

      Predmet

   Žalba uložena protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 16. prosinca 2011., Rintisch/OHIM — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-109/09) kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje koju je podnio nositelj određenih verbalnih žigova, nacionalnih i žigova Zajednice, nacionalnog figurativnog žiga i trgovačkog naziva koji sadrži izraz „PROTI” za proizvode klasificirane u 5., 29., 30. i 32. razredu, protiv odluke R 1660/2007-4 četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 21. siječnja 2009. o odbacivanju žalbe podnesene protiv odluke Odjela za prigovore kojom se odbija prigovor žalitelja uložen protiv registracije verbalnog žiga „PROTIVITAL” za proizvode klasificirane u 5., 29. i 30. razredu — Nepravodobno podnošenje dokumenata — Diskrecijska ovlast predviđena člankom. 74. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 76. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Bernhardu Rintischu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet T-276/14: Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Flachglas Torgau i dr. protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/29

         Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Flachglas Torgau i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-276/14)
   2014/C 223/34
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Njemačka), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Njemačka) i Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Njemačka) (zastupnici: S. Altenschmidt i H. Janssen, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. u postupku državna potpora SA.33995 (2013/C) – Poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije i ograničavanje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća za obnovljivu električnu energiju i ograničeni namet na temelju EEG-a za energetski intenzivna poduzeća;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           Tužitelji tvrde da pobijana odluka povrjeđuje članak 107. stavak 1. UFEU-a jer namet na temelju EEG-a iz Zakona o poticanju obnovljivih energija (u daljnjem tekstu: EEG) i posebni sustav naknade ne predstavljaju davanja iz državnih sredstava niti davanja iz sredstava koja nadzire država. Sve relevantne činjenice za kvalifikaciju tih mjera utvrđene su u prethodnom postupku između Komisije i savezne Republike Njemačke. Više nije bilo nikakvih sumnji što je Komisija trebala utvrditi u postupku u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a i člankom 4. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 659/1999 kojom se određuju detaljna pravila o primjeni članka 93. Ugovora o EZ-u (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 1. UFEU-a i načela pravne sigurnosti

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu ističe da je Komisija povrijedila članak 108. stavak 1. UFEU-a i načelo pravne sigurnosti jer je primijenila postupak za nove potpore u skladu s člankom 4. stavkom 4. Uredbe br. 659/1999 umjesto postupka za zatečene potpore u skladu s člankom 17. i sljedeći Uredbe br. 659/1999 kako bi preispitala svoju prethodnu odluku o tome je li EEG potpora. Tužitelj u tom pogledu osobito primjećuje da Komisija Odlukom od 22. svibnja 2002. nije klasificirala EEG 2000. kao potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a jer nije bilo prijenosa državnih sredstava. Izmjene EEG-a 2000. koje je unio EEG 2012. u usporedbi s Odlukom Komisije od 22. svibnja 2002. nisu bile bitne. Stoga je Komisija u postupku iz članka 108. st. 1. UFEU-a mogla istaknuti svoje izmijenjeno pravno mišljenje, bez posljedica za tužitelja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 41. Povelje o temeljnim pravima i prava na saslušanje stranaka.

                           —

                           Tužitelj također tvrdi da je tuženik donio pobijanu odluku bez da je tužitelju prethodno dao priliku da iznese svoja stajališta.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999 L 83, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str.16.).


title: Predmet F-61/15: Tužba podnesena 23. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               6.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/27

         Tužba podnesena 23. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-61/15)
   (2015/C 221/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Ureda za upravljanje materijalnim pravima i njihovu isplatu Komisije od 25. rujna 2014. o uskraćivanju tužitelju prava na naknadu za život u inozemstvu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tijela za imenovanje od 25. rujna 2014. o uskraćivanju tužitelju prava na naknadu za život u inozemstvu;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.


title: Predmet T-753/15: Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Guccio Gucci protiv OHIM-a – Guess? IP Holder (Prikaz s četiri isprepletena slova G)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/26

         Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Guccio Gucci protiv OHIM-a – Guess? IP Holder (Prikaz s četiri isprepletena slova G)
   (Predmet T-753/15)
   (2016/C 078/37)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Guccio Gucci SpA (Firenca, Italija) (zastupnici: P. Roncaglia, F. Rossi i N. Parrotta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na figurativni žig koji prikazuje četiri isprepletena slova G – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 090 048

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. listopada 2015. u predmetu R 1703/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje tužiteljevih troškova u ovom postupku;

               —

               naloži Guessu snošenje tužiteljevih troškova u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b)., članka 8. stavka 5. i članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-625/13: Presuda Općeg suda od 2. listopada 2015. – The Tea Board protiv OHIM-a – Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig Darjeeling collection de lingerie — Raniji zajednički, verbalni i figurativni, žigovi Zajednice DARJEELING — Relativni razlozi za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/38

         Presuda Općeg suda od 2. listopada 2015. – The Tea Board protiv OHIM-a – Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie)
   (Predmet T-625/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Figurativni žig Darjeeling collection de lingerie - Raniji zajednički, verbalni i figurativni, žigovi Zajednice DARJEELING - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 389/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Tea Board (Kolkata, Indija) (zastupnici: A. Nordemann i M. Maier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Delta Lingerie (Cachan, Francuska) (zastupnici: G. Marchais i P. Martini-Berthon, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. rujna 2013. (predmet R 1502/2012-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava The Tea Board i Delta Lingerie.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 17. rujna 2013. (predmet R 1502/2012-2) u dijelu u kojem se odnosi na proizvode obuhvaćene prijavljenim žigom i razredom 25. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za registraciju žigova od 15. lipnja 1957., kako je izmijenjena i dopunjena, i na „usluge maloprodaje ženskog donjeg rublja, parfema, toaletnih voda i kozmetike, tekstilne robe za kućanstvo i kupaonicu”, obuhvaćene prijavljenim žigom i razredom 35. u smislu navedenog sporazuma.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 45, 15. 2. 2014.


title: Predmet F-117/14: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Cat protiv Komisije (Javna služba — Članovi ugovornog osoblja — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku — Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih sustava — Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku — Članak 81. Poslovnika — Očito neosnovana tužba)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/52

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Cat protiv Komisije
      (Predmet F-117/14) (1)

      ((Javna služba - Članovi ugovornog osoblja - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku - Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih sustava - Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku - Članak 81. Poslovnika - Očito neosnovana tužba))
      (2016/C 364/67)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Michel Cat (Cotonou, Benin) (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz i D. Verbeke, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti, a zatim G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluka o priznavanju mirovinskih prava koje je tužitelj stekao u mirovinskom sustavu Unije na temelju novih općih provedbenih odredaba (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 7, 12. 1. 2015., str. 56.


title: Predmet T-418/13: Tužba podnesena 13. kolovoza 2013. — Richter + Frenzel protiv OHIM-a — Richter (Richter+Frenzel)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/31

         Tužba podnesena 13. kolovoza 2013. — Richter + Frenzel protiv OHIM-a — Richter (Richter+Frenzel)
   (Predmet T-418/13)
   2013/C 325/56
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Würzburg, Njemačka) (zastupnik: D. Altenburg, Rechtsanwältin)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke pred žalbenim vijećem: Ferdinand Richter GmbH (Pasching, Austrija)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu odluku četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. ožujka 2013. (R 2001/2011-4);

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući troškova koji su nastali u tijeku žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „Richter+Frenzel” za proizvode i usluge razreda 1, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 17, 19, 20, 24, 25, 35, 37, 39, 41 i 42 — prijava žiga Zajednice br. 8 545 998

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Ferdinand Richter GmbH

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „RICHTER”, figurativni žig „RICHTER edition” i žig „Richter” koji se koristi u trgovačkom prometu u Austriji, ali nije registriran

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično usvojen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009


title: Predmet T-318/16: Tužba podnesena 21. lipnja 2016. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-444S)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/31

         Tužba podnesena 21. lipnja 2016. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-444S)
   (Predmet T-318/16)
   (2016/C 287/38)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: češki

      Stranke

      Tužitelj: Moravia Consulting spol. s.r.o. (Brno, Češka Republika) (zastupnik: M. Kyjovský, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „SDC-444S” – prijava za registraciju br. 12 780 061

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. travnja 2016. u predmetu R 1573/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 76. stavka 1. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravila 50. stavka 1. Uredbe br. 2868/95.


title: Predmet T-297/15 P: Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Coedo Suárez protiv Vijeća („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Stegovne mjere — Udaljivanje s radnog mjesta uz smanjenje naknade za invalidnost — Odbijanje tužbe u prvostupanjskom postupku — Pogreška koja se tiče prava — Obveza obrazlaganja”)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/18

         Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Coedo Suárez protiv Vijeća
   (Predmet T-297/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Stegovne mjere - Udaljivanje s radnog mjesta uz smanjenje naknade za invalidnost - Odbijanje tužbe u prvostupanjskom postupku - Pogreška koja se tiče prava - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 078/28)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Ángel Coedo Suárez (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Rodrigues i C. Bernard-Glanz, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i M. Veiga, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 26. ožujka 2015., Coedo Suárez/Vijeće (F-38/14, Zb. SS, EU:F:2015:25) kojom se zahtijeva ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Presuda Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 26. ožujka 2015., Coedo Suárez/Vijeće (F-38/14) ukida se u dijelu u kojem se njome odbija drugi prigovor prvog tužbenog razloga istaknut u prvostupanjskom postupku, a koji se odnosi na ocjenu olakotnih okolnosti.

               2.

               Odbija se tužba koju je Ángel Coedo Suárez podnio Službeničkom sudu u predmetu F-38/14.

               3.

               A. Coedo Suárezu nalaže se snošenje troškova u vezi s postupkom pred Službeničkim sudom te će on osim vlastitih snositi i polovicu troškova Vijeća Europske unije u vezi s ovim postupkom.

               4.

               Vijeće će snositi polovicu vlastitih troškova u vezi s ovim postupkom.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015.


title: Predmet T-624/15: Tužba podnesena 6. studenoga 2015. – European Food i dr. protiv Komisije

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/45

         Tužba podnesena 6. studenoga 2015. – European Food i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-624/15)
   (2016/C 016/54)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: European Food SA (Drăgăneşti, Rumunjska), Starmill Srl (Drăgăneşti, Rumunjska), Multipack Srl (Drăgăneşti, Rumunjska), Scandic Distilleries SA (Bihor, Rumunjska) (zastupnici: K. Struckmann, odvjetnik, G. Forwood, barrister, i A. Kadri, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije (EU) 2015/1470 od 30. ožujka 2015. o državnoj potpori SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) koju je provela Rumunjska (Arbitražna odluka Micula protiv Rumunjske od 11. prosinca 2013. (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 2112)) (SL 2015 L232, str. 43.),

               —

               podredno, poništi spornu odluku u dijelu u kojem (a) se odnosi na svakog od tužitelja, (b) onemogućuje Rumunjskoj da se uskladi s arbitražnom odlukom, (c) nalaže Rumunjskoj povrat svih nespojivih potpora, (d) nalaže da su tužitelji zajednički odgovorni za povrat državne potpore koju je primio jedan od subjekata navedenih u članku 2. stavku 2. sporne odluke;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u kojem se navodi da sporna odluka sadrži pogrešku jer ne primjenjuje pravilno članak 351. UFEU-a i opća načela prava na ovaj slučaj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u kojem se navodi da je spornom odlukom pogrešno utvrđeno da predmetna mjera dodjeljuje prednost tužiteljima, posebice tako što je pogrešno ocijenjeno vrijeme u kojem je navodna prednost dodijeljena ili, podredno, tako što je utvrđeno da plaćanje naknade štete predstavlja prednost.

               3.

               Treći tužbeni razlog, u kojem se navodi da je spornom odlukom pogrešno utvrđeno da je predmetna mjera pripisiva Rumunjskoj.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, u kojem se navodi da je spornom odlukom pogrešno ocijenjena spojivost navodne mjere potpore.

               5.

               Peti tužbeni razlog, u kojem se navodi da su spornom odlukom pogrešno utvrđeni korisnici navodne potpore i da nisu navedeni razlozi za taj zaključak, posebice prilikom utvrđivanja fizičkih ili pravnih osoba koje čine poduzetnika koji je navodni korisnik.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, u kojem se navodi da sporna odluka sadrži pogrešku koja se tiče prava i da prekoračuje nadležnost time što nalaže povrat navodne potpore.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, u kojem se navodi da se spornom odlukom krši načelo zaštite legitimnih očekivanja.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, u kojem se navodi da u spornoj odluci nisu poštovani bitni postupovni zahtjevi, posebice pravo na saslušanje, članak 108. stavak 3. UFEU-a i članak 6. stavak 1. Uredbe 659/1999 (1).

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranje Europske unije (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.) (kako je izmijenjena)


title: Predmet T-244/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. srpnja 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije „Privremene mjere — Ribarsko plovilo — Organizacija za ribarstvo sjeverozapadnog Atlantika — Dopuštenost — Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu — Nedostatak interesa”

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/36

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. srpnja 2017. – António Conde & Companhia protiv Komisije
   (Predmet T-244/17 R)
   („Privremene mjere - Ribarsko plovilo - Organizacija za ribarstvo sjeverozapadnog Atlantika - Dopuštenost - Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu - Nedostatak interesa”)
   (2017/C 293/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: António Conde & Companhía, SA (Gafanha de Nazaré, Portugal) (zastupnik: J. R. García-Gallardo Gil-Fournier, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet, A. Lewis i F. Moro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a s ciljem određivanja privremenih mjera kojima se nalaže Europskoj komisiji da se suzdrži od vršenja pritisaka na Portugalsku Republiku s ciljem uklanjanja ribarskog plovila Calvão s liste plovila koja plove pod portugalskom zastavom ovlaštenih ribariti u regulatornom području NAFO-a.

      Izreka

   Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.
   O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-359/13: Tužba podnesena 11. srpnja 2013. — Spain Doce 13 protiv OHIM-a — Ovejero Jiménez i Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/27

         Tužba podnesena 11. srpnja 2013. — Spain Doce 13 protiv OHIM-a — Ovejero Jiménez i Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)
   (Predmet T-359/13)
   2013/C 252/69
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Spain Doce 13, SL (Crevillente, Španjolska) (zastupnik: S. Rizzo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem: Gregorio Ovejero Jiménez i María Luisa Becerra Guibert (Alicante, Španjolska)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) od 10. travnja 2013. u predmetu R 1046/2012-5, u dijelu u kojem se odbija prijava žiga Zajednice br. 9 522 384 za sljedeće proizvode i usluge:

                           —

                           razred 18: koža, imitacije kože, proizvodi od tih materijala koji nisu obuhvaćeni drugim razredima;

                           —

                           razred 25: odjeća, obuća, pokrivala za glavu;

                           —

                           razred 35: usluge maloprodaje i veleprodaje odjeće, obuće i modnih dodataka;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, u skladu s člankom 87. stavkom 2. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „VICTORIA DELEF” za proizvode i usluge razreda 18, 25 i 35 — prijava za registraciju žiga Zajednice br. 9 522 384

      Nositelji žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Gregorio Ovejero Jiménez i María Luisa Becerra Guibert

      Navedeni žig ili znak: nacionalni figurativni žigovi s verbalnim elementom „VICTORIA”, „Victoria” i „victoria”, za proizvode razreda 25

      Odluka odjela za prigovore: odbijanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: djelomično prihvaćanje žalbe

      Navedeni tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-548/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – J.J. de Lange protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Načela jednakog postupanja i nediskriminacije na temelju dobi — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Članci 2., 3. i 6. — Područje primjene — Različito postupanje na temelju dobi — Nacionalno zakonodavstvo koje po navršavanju određene dobi propisuje gornji prag odbitka troškova osposobljavanja — Pristup strukovnom osposobljavanju)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/15

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – J.J. de Lange protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-548/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Načela jednakog postupanja i nediskriminacije na temelju dobi - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članci 2., 3. i 6. - Područje primjene - Različito postupanje na temelju dobi - Nacionalno zakonodavstvo koje po navršavanju određene dobi propisuje gornji prag odbitka troškova osposobljavanja - Pristup strukovnom osposobljavanju))
   (2017/C 014/19)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: J.J. de Lange

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Izreka

               1.

               Članak 3. stavak 1. točku (b) Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da porezni režim, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, u okviru kojeg se oporezivanje troškova strukovnog osposobljavanja neke osobe razlikuje ovisno o njezinoj dobi, ulazi u materijalno područje primjene te direktive, s obzirom na to da je njegov cilj olakšanje pristupa osposobljavanju mladim osobama.

               2.

               Članak 6. stavak 1. Direktive 2000/78 treba tumačiti na način da mu se ne protivi porezni režim, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji osobama koje nisu navršile 30 godina omogućuje da pod određenim uvjetima od svojeg oporezivog dohotka u potpunosti odbiju troškove strukovnog osposobljavanja, dok je za osobe koje su navršile tu dob to pravo na odbitak ograničeno s obzirom na to da je, s jedne strane, taj režim objektivno i razumno opravdan legitimnim ciljem politike zapošljavanja i tržišta rada i da su, s druge strane, sredstva upotrijebljena za ostvarenje tog cilja prikladna i nužna. Zadaća suda koji je uputio zahtjev jest da provjeri je li to doista tako u glavnom predmetu.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet C-138/15 P: Žalba koju je 23. ožujka 2015. podnijela Teva Pharma BV and Teva Pharmaceuticals Europe BV protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 22. siječnja 2015. u predmetu T-140/12, Teva Pharma BV iTeva Pharmaceuticals Europe BV protiv Europske agencije za lijekove (EMA)

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/3

         Žalba koju je 23. ožujka 2015. podnijela Teva Pharma BV and Teva Pharmaceuticals Europe BV protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 22. siječnja 2015. u predmetu T-140/12, Teva Pharma BV iTeva Pharmaceuticals Europe BV protiv Europske agencije za lijekove (EMA)
   (Predmet C-138/15 P)
   (2015/C 190/03)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Teva Pharma BV i Teva Pharmaceuticals Europe BV (zastupnici: G. Morgan, Solicitor, K. Bacon, Barrister i E.S. Mackenzie, Solicitor)

      Druga stranka u postupku: Europska agencija za lijekove, Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelji zahtijevaju od Suda da:

               —

               poništi presudu Općeg suda;

               —

               poništi odluku EMA-e, sadržanu u njezinom dopisu od 24. siječnja 2012., kojom se odbija potvrditi valjanost tužiteljeva zahtjeva za odobrenje za stavljanje na tržište;

               —

               naloži EMA-i snošenje troškova tužiteljâ.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe, tužitelji navode jedan žalbeni razlog koji se odnosi na činjenicu da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava u tumačenju članka 8. Uredbe (EZ) br. 141/2000 (1). Navedene su tri različite pogreške koje se tiču prava. Kao prvo, navodi se da je Opći sud pogrešno tumačio članak 8. stavak 3. zajedno s člankom 8. stavkom 1. u dijelu u kojem nije uzeo u obzir da drugom sličnom lijeku za rijetke bolesti, odobrenom na temelju odstupanja iz članka 8. stavka 3., nije dodijeljeno isključivo pravo stavljanja u promet koje je predviđeno za prvi lijek za rijetke bolesti na temelju članka 8. stavka 1.
   Kao drugo, počinio je pogrešku tako što je zaključio da tumačenje članka 8. nema za učinak proširenje isključivog prava stavljanja na tržište koje je vezano za prvi lijek.
   Kao treće, Opći sud je pogrešno opisao i prema tome nije pravilno ocijenio tužiteljevu podrednu argumentaciju u odnosu na izvorni razlog za poništenje prema kojemu čak i ako je drugi lijek načelno imao vlastito razdoblje isključivog prava stavljanja na tržište, takvo isključivo pravo ne može isključiti generičku inačicu prvog lijeka iz tržišta.
   Tužitelji zahtijevaju da Sud donese konačnu presudu kojom se poništava osporavana odluka.

      (1)  Uredba (EZ) br. 141/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1999. o lijekovima za rijetke bolesti SL 2000 L 18, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 3.).


title: Predmet T-592/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/16

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-592/14)
   2014/C 361/22
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ehab Makhlouf (Damas, Sirija) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužiteljeva tužba dopuštena i osnovana,

               —

               slijedom toga, naloži Europskoj uniji da nadoknadi cjelokupnu štetu koju je tužitelj pretrpio u visini 10  000 eura,

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da su sporne mjere nezakonite, s obzirom na to da (i) krše obvezu obrazlaganja koja je predviđena člankom 296. UFEU-a člankom 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i da (ii) je njima povrijeđeno tužiteljevo pravo vlasništva koje je predviđeno člankom 1. prvog dodatnog protokola Konvenciji za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (u daljnjem tekstu: EKLJP) i člankom 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, te pravo na zaštitu časti i ugleda koje je predviđeno člancima 8. i 10. EKLJP-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je tužitelj pretrpio štetu koja je u izravnoj uzročnoj vezi s mjerama koje je donijelo Vijeće Europske unije.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kao podredan, temelji se na postojanju sustava objektivne odgovornosti Europske unije.