title: predmet T-216/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Glatfelter Steinfurt protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/64

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Glatfelter Steinfurt protiv Komisije
      (predmet T-216/19)
      (2019/C 206/61)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Glatfelter Steinfurt GmbH (Steinfurt, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-217/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Schott protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/65

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Schott protiv Komisije
      (predmet T-217/19)
      (2019/C 206/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Schott AG (Mainz, Njemačka) (zastupnik: N. Voß, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-218/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Evonik Degussa protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/67

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Evonik Degussa protiv Komisije
      (predmet T-218/19)
      (2019/C 206/63)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Evonik Degussa GmbH (Essen, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-219/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Julius Schulte Trebsen protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/69

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Julius Schulte Trebsen protiv Komisije
      (predmet T-219/19)
      (2019/C 206/64)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Julius Schulte Trebsen GmbH & Co. KG (Trebsen, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-220/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Mitsubishi Polyester Film protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/70

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Mitsubishi Polyester Film protiv Komisije
      (predmet T-220/19)
      (2019/C 206/65)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Mitsubishi Polyester Film GmbH (Wiesbaden, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013. i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.


title: predmet T-221/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Nippon Gases Deutschland protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/71

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Nippon Gases Deutschland protiv Komisije
      (predmet T-221/19)
      (2019/C 206/66)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Nippon Gases Deutschland GmbH (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-222/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Sappi Alfeld protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/73

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Sappi Alfeld protiv Komisije
      (predmet T-222/19)
      (2019/C 206/67)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Sappi Alfeld GmbH (Alfeld, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-223/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Clariant Produkte (Deutschland) protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/74

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Clariant Produkte (Deutschland) protiv Komisije
      (predmet T-223/19)
      (2019/C 206/68)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati korištenja godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ ( SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-224/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Metsä Tissue protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/76

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Metsä Tissue protiv Komisije
      (predmet T-224/19)
      (2019/C 206/69)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Metsä Tissue GmbH (Kreuzau, Njemačka) (zastupnici: M. Kachel i D. Fouquet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1)

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ ( SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-225/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Linde Gas protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/78

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Linde Gas protiv Komisije
      (predmet T-225/19)
      (2019/C 206/70)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Linde Gas Produktionsgesellschaft mbH & Co. KG (Pullach, Njemačka) (zastupnici: M. Kachel i D. Fouquet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ ( SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-226/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Radici Chimica Deutschland protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/79

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Radici Chimica Deutschland protiv Komisije
      (predmet T-226/19)
      (2019/C 206/71)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Radici Chimica Deutschland GmbH (Elsteraue, Njemačka) (zastupnici: M. Kachel i D. Fouquet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013. i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.


title: predmet T-227/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Ronal protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/80

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Ronal protiv Komisije
      (predmet T-227/19)
      (2019/C 206/72)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Ronal GmbH (Forst, Njemačka) (zastupnici: M. Kachel i D. Fouquet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-228/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/82

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann protiv Komisije
      (predmet T-228/19)
      (2019/C 206/73)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Njemačka) (zastupnici: M. Kachel i D. Fouquet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013. i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.


title: predmet T-230/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Evonik Functional Solutions protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/85

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Evonik Functional Solutions protiv Komisije
      (predmet T-230/19)
      (2019/C 206/75)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Evonik Functional Solutions GmbH (Essen, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1 .) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ ( SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-235/19: Tužba podnesena 4. travnja 2019. — HIM protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/87

      Tužba podnesena 4. travnja 2019. — HIM protiv Komisije
      (predmet T-235/19)
      (2019/C 206/76)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Health Information Management (HIM) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: P. Zeegers, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je ovaj zahtjev dopušten i osnovan, a slijedom toga;

                  —

                  presudi da tužitelj nije dužan izvršiti plaćanje na temelju obavijesti o terećenju pod brojevima 3241901815 (94 445,00 eura) i 3241901886 (121 517,00 eura), izdanih 4. veljače 2019. i ukoliko je to potrebno, proglasi ništavima te obavijesti o terećenju u skladu s člancima 263. i 264. Ugovora o funkcioniranju Europske unije;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji plaćanje svih troškova, u privremeno određenom iznosu od 8000 eura.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da mu nije dostavljeno konačno revizijsko izvješće i na nemogućnosti tužitelja da na temelju tih informacija iznese svoje stajalište. Posljedica činjenice da mu nije izvršena ta dostava je ta da obavijesti o terećenju koje je izdala Komisija nisu opravdane.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da revizor i Komisija nisu poštovali pravila kojima se određuju prihvatljivi troškovi. Tužitelj osporava stav Komisije koja je svojom odlukom dodala uvjet koji nije predviđen tekstovima koji se osobito primjenjuju na području rada na daljinu, a time je usvojila postupanje koje je u suprotnosti s onime koje je sama usvojila prilikom prijašnjih revizija u koje je bio uključen tužitelj.


title: predmet T-242/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Giant Electric Vehicle Kunshan protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/87

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Giant Electric Vehicle Kunshan protiv Komisije
      (predmet T-242/19)
      (2019/C 206/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Kina) (zastupnik: P. De Baere, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2019/73 od 17. siječnja 2019. (1) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni utvrdivši da je kupnja sirovine aluminija koju je provela tužiteljeva grupa bila podvrgnuta značajnom uplitanju države i da u bitnome nije odražavala tržišne vrijednosti u smislu članka 2. stavka 7. točke (c) prve alineje Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog Parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. (2).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni utvrdivši da je tužiteljeva grupa bila izložena značajnim poremećajima iz prethodnog sustava bez tržišnoga gospodarstva u smislu članka 2. stavka 7. točke (c) treće alineje Uredbe (EU) 2016/1036.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio uvodni tekst članka 2. stavka 10. i članka 2. stavka 10. točke (d) podtočke (i) i članka 2. stavka 10. točke (d) podtočke (ii) Uredbe (EU) 2016/1036 s obzirom na to da nije proveo primjerenu usporedbu ne prilagodivši uobičajenu vrijednost za razlike u razini trgovine između izvoznih cijena i uobičajene vrijednosti i ne pruživši tužitelju informacije koje su mu potrebne da kvantificira traženu prilagodbu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 3. stavak 2., članak 3. stavak 3. i članak 3. stavak 6. Uredbe (EU) 2016/1036 ne usporedivši, radi izračuna sniženja cijena i sniženja ciljnih cijena, cijene uvoznih proizvoda s cijenom istovjetnog proizvoda koji je proizvela industrija Europske unije na istoj razini trgovine i u trenutku kad roba uđe u tržišno natjecanje.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/73 od 17. siječnja 2019. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz električnih bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL 2019., L 16, str. 108.)

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog Parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu čl→anice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: predmet T-243/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Giant Electric Vehicle Kunshan protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/88

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Giant Electric Vehicle Kunshan protiv Komisije
      (predmet T-243/19)
      (2019/C 206/78)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Kina) (zastupnik: P. De Baere, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2019/72 оd 17. siječnja 2019. (1), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni time što je utvrdio da je prilikom tužiteljeve kupnje motora i baterija dodijeljena subvencija, čime je povrijedio članak 1. stavak 1. i članak 3. Uredbe (EU) 2016/1037 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. (2) Ovaj tužbeni razlog sastoji se od četiri dijela:

                              —

                              tuženik nije dokazao da je kineska vlada ovlastila ili usmjerila tužiteljeve kineske dobavljače motora i baterija;

                              —

                              tuženik nije dokazao da je tužitelj ostvario korist zbog navodnog financijskog doprinosa kineske vlade;

                              —

                              tuženik svoje zaključke koji se odnose na tužitelja temelji na pogrešnoj primjeni članka 28. Uredbe (EU) 2016/1037; i

                              —

                              tuženik nije dokazao vezu između lokalno kupljenih motora i baterija te e-bicikala izvezenih u Europsku uniju.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik počinio očitu pogrešku pri izračunu iznosa subvencije jer je pogrešno uključio koristi koje nisu povezane s e-biciklima koji su pušteni u slobodan promet u Europskoj uniji.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni činjenica jer je utvrdio da upotreba bankovnih akcepata predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. Uredbe (EU) 2016/1037.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da tuženik nije dokazao da je upotrebom bankovnih akcepata tužitelj ostvario korist.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da tuženik nije dokazao specifičnost navodne subvencije dodijeljene bankovnim akceptima čime je povrijedio članak 4. Uredbe (EU) 2016/1037.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni kada je utvrdio da je tužitelj ostvario korist stjecanjem pravâ korištenja zemljišta.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio članak 8. stavke 1., 2. i 5. Uredbe 2016/1037 jer za potrebe izračuna nelojalnog sniženja cijena i nelojalnog sniženja ciljnih cijena nije usporedio cijene uvezenih proizvoda s cijenom istovjetnog proizvoda koji je proizvela industrija Europske unije na istoj razini trgovine i u trenutku kada proizvodi počnu međusobno konkurirati.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/72 оd 17. siječnja 2019. o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz električnih bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 16, 18. 1. 2019, str. 5.)

         (2)  Uredba (EU) 2016/1037 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL L 176, 30. 6. 2016, str. 55.)


title: predmet T-244/19: Tužba podnesena 11. travnja 2019. — Café Camelo protiv EUIPO-a — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/90

      Tužba podnesena 11. travnja 2019. — Café Camelo protiv EUIPO-a — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)
      (predmet T-244/19)
      (2019/C 206/79)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Café Camelo, SL (Villanueva del Pardillo, Španjolska) (zastupnik: M. de Justo Bailey, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Camel Brand Co. Ltd (Zebbug, Malta)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava žiga Europske unije — prijava za registraciju br. 15 710 692

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. veljače 2019. u predmetu R 1165/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku (i intervenijentu, ako stupi u postupak) snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog Parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-247/19: Tužba podnesena 12. travnja 2019. — Thunus i dr. protiv EIB-a

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/91

      Tužba podnesena 12. travnja 2019. — Thunus i dr. protiv EIB-a
      (predmet T-247/19)
      (2019/C 206/80)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Vincent Thunus (Contern, Luksemburg) i 7 drugih tužitelja (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom, uključujući i prigovor nezakonitosti koji se u njoj nalazi;

                  —

                  slijedom toga,

                              —

                              poništi odluku iz obračuna plaće tužiteljâ za veljaču 2018, kojom je godišnja prilagodba osnovne plaće ograničena na 0,7 % za 2018., i stoga poništi slične odluke iz kasnijih obračuna plaće;

                  —

                  stoga, naloži tuženiku

                              —

                              da kao naknadu imovinske štete isplati (i) neisplaćeni iznos plaće koji odgovara primjeni godišnje prilagodbe za 2018., odnosno povećanje od 1,4 %, za razdoblje od 1. siječnja 2018. do 31. prosinca 2018.; (ii) neisplaćeni iznos plaće koji odgovara posljedicama primjene godišnje prilagodbe od 0,7 % za 2018. na iznos plaća koje će biti isplaćene počevši od siječnja 2018.; (iii) zatezne kamate na neisplaćene iznose plaća, koje se duguju do potpune isplate dospjelih iznosa, pri čemu stopu zateznih kamata koju treba primijeniti treba izračunati na temelju stope koju je odredila Europska središnja banka za glavne operacije refinanciranja, koja se primjenjuje tijekom razdoblja o kojem je riječ, uvećane za tri postotna boda;

                  —

                  ako je to potrebno, u slučaju da ih on ne dostavi na vlastitu inicijativu, tuženiku naloži da na temelju mjera upravljanja postupkom dostavi sljedeće dokumente:

                              —

                              odluku Upravnog vijeća EIB-a od 18. srpnja 2017. (CA/505/17);

                              —

                              odluku Upravljačkog odbora od 30. siječnja 2018. (MC-021-ADM-15-2018);

                              —

                              obavijest Uprave za ljudske resurse od 25. siječnja 2018. (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbe tužitelji se pozivaju, s jedne strane, kada je riječ o odluci Upravnog vijeća od 18. srpnja 2017., na dva tužbena razloga, a s druge strane, kada je riječ o odluci Upravljačkog odbora od 30. siječnja 2018., na tri tužbena razloga.
      Kada je riječ o odluci Upravnog vijeća od 18. srpnja 2017.:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi legitimnih očekivanja i stečenih prava.

            Kada je riječ o odluci Upravljačkog odbora od 30. siječnja 2018.:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi postupovnih jamstava iz članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava savjetovanja s Odborom.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

            U pogledu zahtjeva za naknadu štete, tužitelji zahtijevaju plaćanje razlike u primicima od rada, odnosno 1,4 % od 1. siječnja 2018. (uključujući utjecaj tog povećanja na financijsku korist) uvećano za zatezne kamate.


title: predmet T-261/19: Tužba podnesena 18. travnja 2019. — Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a — Optima Naturals (OptiMar)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/93

      Tužba podnesena 18. travnja 2019. — Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a — Optima Naturals (OptiMar)
      (predmet T-261/19)
      (2019/C 206/81)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Njemačka) (zastupnik: J.-C. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Optima Naturals Srl (Gallarate, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava žiga Europske unije OptiMar — žig Europske unije br. 15 176 258

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. siječnja 2019. u predmetu R 1348/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-262/19: Tužba podnesena 17. travnja 2019. — Jakober protiv EUIPO-a (oblik šalice)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/93

      Tužba podnesena 17. travnja 2019. — Jakober protiv EUIPO-a (oblik šalice)
      (predmet T-262/19)
      (2019/C 206/82)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Philip Jakober (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: J. Klink, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: trodimenzionalni žig Europske unije (oblik šalice) — prijava za registraciju br. 15 963 994

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. veljače 2019. u predmetu R 1153/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  pobijanu odluku preinači na način da je žalba osnovana i da se posljedično dopusti prijava žiga Europske unije br. 15 963 994 u registar Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i/ili članka 7. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-264/19: Tužba podnesena 18. travnja 2019. — nanoPET Pharma protiv EUIPO-a — Miltenyi Biotec (viscover)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/94

      Tužba podnesena 18. travnja 2019. — nanoPET Pharma protiv EUIPO-a — Miltenyi Biotec (viscover)
      (predmet T-264/19)
      (2019/C 206/83)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: nanoPET Pharma GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: C. Onken, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije viscover — žig Europske unije br. 9 197 732

         Postupak pred EUIPO-om: postupak brisanja

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. siječnja 2019. u predmetu R 1288/2017-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 60. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-265/19: Tužba podnesena 19. travnja 2019. — Italija protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/95

      Tužba podnesena 19. travnja 2019. — Italija protiv Komisije
      (predmet T-265/19)
      (2019/C 206/84)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: R. Guizzi, A. Giordano i G. Palmieri, državni odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva poništenje, u dijelu na koji se odnosi ova tužba, Provedbene odluke Komisije br. C (2019) 869 od 12. veljače 2019., priopćene 13. veljače 2019., kojom su određeni troškovi država članica u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) isključeni iz financiranja Europske unije.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi, tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog odnosi se, u kontekstu ISTRAGA CEB/2017/067/IT, na povredu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1258/1999 od 17. svibnja 1999. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 10. 3. 1999., L 160, str. 103.), a osobito njezina članka 2. stavak 2., povredu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005., L 209, str. 1.), a osobito njezina članka 31. stavak 2., kao i na povredu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549.).

                              —

                              u vezi s time tužitelj ističe i da je povrijeđen članak 5. stavak 4. Ugovora o Europskoj uniji, kako je izmijenjen Ugovorom iz Lisabona od 12. prosinca 2007. i načela proporcionalnosti i legitimnih očekivanja.

                              —

                              tužitelj naposljetku navodi da je počinjena povreda u vidu zloupotrebe ovlasti i bitna postupovna povreda zbog nedostatka obrazloženja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog odnosi se, u kontekstu ISTRAGA FA/2008/067/IT, na povredu uredaba (EZ) br. 1258/1999 i 1290/2005 te članka 5. Ugovora o Europskoj uniji.

                              —

                              Talijanska Republika pozvala se, dakle, na povredu u vidu zloupotrebe ovlasti, bitnu postupovnu povredu zbog nedostatka obrazloženja te, konačno, povredu načela proporcionalnosti i legitimnih očekivanja.


title: predmet T-191/17: Rješenje Općeg suda od 15. travnja 2019. — Boehringer Ingelheim International protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/97

      Rješenje Općeg suda od 15. travnja 2019. — Boehringer Ingelheim International protiv Komisije
      (predmet T-191/17) (1)

      (2019/C 206/86)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 178, 6. 6. 2017.


title: predmet T-202/18: Rješenje Općeg suda od 11. travnja 2019. — Bruel protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/97

      Rješenje Općeg suda od 11. travnja 2019. — Bruel protiv Komisije
      (predmet T-202/18) (1)

      (2019/C 206/87)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik sedmoga vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 166, 14. 5. 2018.


title: predmet T-4/19: Rješenje Općeg suda od 12. travnja 2019. — Hankintatukku Arno Latvus protiv EUIPO-a — Triaz Group (VIVANIA)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/97

      Rješenje Općeg suda od 12. travnja 2019. — Hankintatukku Arno Latvus protiv EUIPO-a — Triaz Group (VIVANIA)
      (predmet T-4/19) (1)

      (2019/C 206/88)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: predmet T-353/18: Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — Promeco protiv EUIPO-a — Aerts (posuđe) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim — Obustava postupka”)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/35

      Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — Promeco protiv EUIPO-a — Aerts (posuđe)
      (predmet T-353/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim - Obustava postupka”)
      (2019/C 213/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Promeco NV (Kortrijk, Belgija) (zastupnici: H. Hartwig i A. von Mühlendahl, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral, i H. O'Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Aerts NV (Geel, Belgija) (zastupnici: G. Glas i T. Carmeliet, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke velikog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. veljače 2018. (predmet R 459/2016-G), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Promeco NV i Aerts NV.

         Izreka

                  1.

                     Postupak se obustavlja.

                  2.

                     Društvu Promeco NV nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                     Društvo Aerts NV snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 259, 23. 7. 2018.


title: predmet T-205/19: Tužba podnesena 5. travnja 2019. — BD protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/47

      Tužba podnesena 5. travnja 2019. — BD protiv Komisije
      (predmet T-205/19)
      (2019/C 213/47)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BD (zastupnici: F. Wagner i N. Voß, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  dodatno podredno, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-234/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Infineon Technologies protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/53

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Infineon Technologies protiv Komisije
      (predmet T-234/19)
      (2019/C 213/52)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Njemačka) (zastupnici: L. Assmann i M. Peiffer, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu Odluku priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) od 28. svibnja 2018. o programu potpora SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) koji je provela Njemačka za potrošače baznog opterećenja iz članka 19. Stromnetzentgeltverordnunga (u daljnjem tekstu: StromNEV), i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na jednom tužbenom razlogu, prema kojem je pobijana odluka nezakonita jer u slučaju oslobođenja od naknade za mrežu sukladno članku 19. stavku 2. drugoj rečenici StromNEV-a nije riječ o državnoj potpori u smislu članka 107. i sljedećih UFEU a.
      U vezi s tim tužitelj prije svega navodi da oslobođenja od naknade za mrežu odobrena na temelju članka 19. stavka 2. StromNEV-a nisu dodijeljena iz državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, nego da su ih financirali njemački operateri elektroenergetske mreže koji su privatnopravno organizirani i ne mogu se pripisati državi. Tvrdi da ni sporni doplatak u svojem učinku nije jednak pristojbi na potrošnju električne energije u Njemačkoj. Usto Savezna Republika Njemačka nema nikakvu kontrolnu ovlast nad operaterima prijenosnog sustava kojima je povjereno upravljanje tim sredstvima.
      Nadalje se ističe da se oslobođenje od naknade za mrežu na temelju članka 19. stavka 2. StromNEV-a u bitnim aspektima razlikuje od slučajeva na kojima su se zasnivali predmeti C-206/06, Essent Netwerk Noord i dr. i C-262/12, Vent De Colère!. Ipak, sporni slučaj nije usporediv s doplatkom u predmetu C-405/16 P, Njemačka/Komisija i stoga se ne može kvalificirati potporom.


title: predmet T-237/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — GTP protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/54

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — GTP protiv Komisije
      (predmet T-237/19)
      (2019/C 213/53)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: GTP — Glastechnik Piesau GmbH & Co. KG (Neuhaus am Rennweg, Njemačka) (zastupnici: F. Wagner i N. Voß, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  dodatno podredno, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-240/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — A9.com protiv EUIPO-a (ikona u obliku zvona)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/56

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — A9.com protiv EUIPO-a (ikona u obliku zvona)
      (predmet T-240/19)
      (2019/C 213/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: A9.com, Inc. (Palo Alto, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Klett i C. Mikyska, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije (prikaz ikone u obliku zvona — Prijava za registraciju br. 17 868 712)

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. veljače 2019. u predmetu R 1309/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj zahtijeva da:

                  —

                  Opći sud poništi osporenu odluku,

                  —

                  tuženik snosi troškove postupka pred Općim sudom i postupka pred žalbenim vijećem, uključujući nužne troškove tužitelja u oba postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-571/18: Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — YR protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/84

      Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — YR protiv Komisije
      (predmet T-571/18) (1)

      (2019/C 213/83)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmo vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 408, 12. 11. 2018.


title: predmet C-450/17 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank protiv Europske središnje banke, Europske komisije (Žalba — Ekonomska i monetarna politika — Uredba (EU) br. 1024/2013 — Članak 6. stavak 4. — Uredba (EU) br. 468/2014 — Članak 70. stavak 1. — Bonitetni nadzor kreditnih institucija — Zadaće dodijeljene Europskoj središnjoj banci (ESB) — Jedinstveni nadzorni mehanizam — Provođenje tih zadaća od strane nadležnih tijela — „Manje značajna” kreditna institucija — „Posebne okolnosti” koje opravdavaju da se kreditnu instituciju smatra „manje značajnom”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank protiv Europske središnje banke, Europske komisije
      (predmet C-450/17 P) (1)

      (Žalba - Ekonomska i monetarna politika - Uredba (EU) br. 1024/2013 - Članak 6. stavak 4. - Uredba (EU) br. 468/2014 - Članak 70. stavak 1. - Bonitetni nadzor kreditnih institucija - Zadaće dodijeljene Europskoj središnjoj banci (ESB) - Jedinstveni nadzorni mehanizam - Provođenje tih zadaća od strane nadležnih tijela - „Manje značajna” kreditna institucija - „Posebne okolnosti” koje opravdavaju da se kreditnu instituciju smatra „manje značajnom”)
      (2019/C 230/05)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank (zastupnici: A. Glos, T. Lübbig i M. Benzing, Rechtsanwälte)

         Druge stranke u postupku: Europska središnja banka (zastupnici: E. Koupepidou i M. R. Bax, agenti, uz sudjelovanje H.-G. Kamanna, Rechtsanwalta), Europska komisija (zastupnici: W. Mölls i K.-Ph. Wojcik, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank snosit će troškove.

         (1)  SL C 293, 4. 9. 2017.