title: Predmet C-398/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 11. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Brně – Češka Republika) – ELVOSPOL/Odvolací finanční ředitelství („Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 90. – Umanjenje osnovice PDV-a – Potpuno ili djelomično neplaćanje cijene zbog stečaja dužnika – Uvjeti koje nacionalni propis određuje za ispravak dospjelog PDV-a – Uvjet da djelomično ili potpuno nepodmirena tražbina ne smije nastati u razdoblju od šest mjeseci prije otvaranja stečaja nad društvom dužnikom – Neusklađenost”)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/12

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 11. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Brně – Češka Republika) – ELVOSPOL/Odvolací finanční ředitelství
      (Predmet C-398/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 90. - Umanjenje osnovice PDV-a - Potpuno ili djelomično neplaćanje cijene zbog stečaja dužnika - Uvjeti koje nacionalni propis određuje za ispravak dospjelog PDV-a - Uvjet da djelomično ili potpuno nepodmirena tražbina ne smije nastati u razdoblju od šest mjeseci prije otvaranja stečaja nad društvom dužnikom - Neusklađenost”)
      (2022/C 11/15)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský soud v Brně

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ELVOSPOL

         Tuženik: Odvolací finanční ředitelství

         Izreka

      Članak 90. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba kojom se ispravak iznosa poreza na dodanu vrijednost uvjetuje time da djelomično ili potpuno nepodmirena tražbina nije nastala u razdoblju od šest mjeseci prije otvaranja stečaja nad društvom dužnikom, a pritom taj uvjet ne dopušta isključivanje mogućnosti da je ta tražbina u konačnici trajno nenaplativa.

         (1)  SL C 359, 26. 10. 2020.


title: Predmet C-424/21 P: Žalba koju je 12. srpnja 2021. podnijelo društvo Sun Stars & Sons Pte Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. svibnja 2021. u predmetu T-638/19, Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (AC AQUA AC)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/12

      Žalba koju je 12. srpnja 2021. podnijelo društvo Sun Stars & Sons Pte Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. svibnja 2021. u predmetu T-638/19, Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (AC AQUA AC)
      (Predmet C-424/21 P)
      (2022/C 11/16)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Sun Stars & Sons Pte Ltd (represented by: M. Maček, odvjetnica)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Valvis Holding SA
      Rješenjem od 11. studenoga 2021., Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučio je da se žalba ne dopušta i da društvo Sun Stars & Sons Pte Ltd treba snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-425/21 P: Žalba koju je 12. srpnja 2021. podnijelo društvo Sun Stars & Sons Pte Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. svibnja 2021. u predmetu T-637/19, Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (AQUA CARPATICA)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/13

      Žalba koju je 12. srpnja 2021. podnijelo društvo Sun Stars & Sons Pte Ltd protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 12. svibnja 2021. u predmetu T-637/19, Sun Stars & Sons/EUIPO – Carpathian Springs (AQUA CARPATICA)
      (Predmet C-425/21 P)
      (2022/C 11/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Sun Stars & Sons Pte Ltd (represented by: M. Maček, odvjetnica)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Carpathian Springs SA
      Rješenjem od 11. studenoga 2021., Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučio je da se žalba ne dopušta i da društvo Sun Stars & Sons Pte Ltd treba snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-459/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. srpnja 2021. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – The Navigator Company S.A., Navigator Pulp Figueira S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. srpnja 2021. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – The Navigator Company S.A., Navigator Pulp Figueira S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-459/21)
      (2022/C 11/18)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: The Navigator Company S.A., Navigator Pulp Figueira S.A

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prethodno pitanje

      Protivi li se načelu ekvivalentnosti nacionalno pravilo u području PDV-a kao što je ono utvrđeno u članku 21. stavku 1. Códiga do Imposto sobre o Valor Acrescentado (Zakonik o porezu na dodanu vrijednost (CIVA)), zadržano na temelju klauzule standstill, kojim se isključuje pravo na odbitak cijelog ili polovičnog iznosa PDV-a plaćenog na ime troškova povezanih s motornim vozilima, putovanjem, smještajem i zastupanjem, koji se u okviru poreza na dobit [pravnih osoba] mogu odbiti kao troškovi u cijelosti (podložno naknadnoj provjeri i određenim uvjetima) ili koji se u okviru samostalnog oporezivanja mogu stvarno odbiti kao troškovi u iznosu većem od 50 %?


title: Predmet C-465/21 P: Žalba koju je 29. srpnja 2021. podnijelo društvo König Ludwig International GmbH & Co. KG protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 31. svibnja 2021. u predmetu T- 332/20, König Ludwig International/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/13

      Žalba koju je 29. srpnja 2021. podnijelo društvo König Ludwig International GmbH & Co. KG protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 31. svibnja 2021. u predmetu T- 332/20, König Ludwig International/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (Predmet C-465/21 P)
      (2022/C 11/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: König Ludwig International GmbH & Co. KG (zastupnici: O. Spuhler, J. Stock, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 12. studenoga 2021., Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučio je da se žalba ne dopušta i da društvo König Ludwig International GmbH & Co. KG treba snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-564/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. rujna 2021. uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden (Njemačka) – BU/Bundesrepublik Deutschland

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. rujna 2021. uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden (Njemačka) – BU/Bundesrepublik Deutschland
      (Predmet C-564/21)
      (2022/C 11/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva: BU

         Druga stranka u postupku: Bundesrepublik Deutschland, koju zastupa Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Proizlazi li iz prava na pošteno suđenje na temelju članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima da se službeni spis, koji tijelo treba dostaviti u okviru pristupa spisu ili sudskog nadzora, i u elektroničkom obliku, dostavlja na način da je taj spis potpun i dosljedno obilježen brojevima stranica i da su izmjene stoga razumljive?

                  2.

                  Protivi li se članku 23. stavku 1. i članku 46. stavcima 1., 2. i 3. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (1) nacionalna upravna praksa u skladu s kojom tijelo pravnom zastupniku tražitelja azila i sudu redovito dostavlja samo izvadak iz elektroničkog sustava upravljanja dokumentima koji sadržava nepotpunu, nestrukturiranu i nekronološku zbirku elektroničkih datoteka u formatu PDF, pri čemu te datoteke nemaju odgovarajuću strukturu i kronološki tijek događaja, a još manje prikazuju cijeli sadržaj elektroničkog spisa?

                  3.

                  Proizlazi li iz članka 11. stavka 1. i članka 45. stavka 1. točke (a) Direktive 2013/32 da donositelj odluke u tijelu odlučivanja vlastoručno mora potpisati odluku, da tu odluku treba uložiti u spis ili je podnositelju zahtjeva treba dostaviti i kao vlastoručno potpisani dokument?

                  4.

                  Poštuje li se element koji se odnosi na vlastoručno potpisivanje u smislu članka 11. stavka 1. i članka 45. stavka 1. točke (a) Direktive 2013/32 ako donositelj odluke potpiše odluku, ali se ona potom skenira i izvornik se uništava te stoga samo dio odluke postoji u pisanom obliku?

         (1)  SL 2013., L 180, str. 60. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249. i ispravci SL 2020., L 76, str. 38. i SL 2020., L 415, str. 90.)


title: Predmet T-581/21: Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Skryba/Vijeće

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/30

      Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Skryba/Vijeće
      (Predmet T-581/21)
      (2022/C 11/41)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Siarheï Skryba (Marialivo, Bjelarus) (zastupnik: D. Litvinski, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/997 od 21. lipnja 2021. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (1), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2021/1002 od 21. lipnja 2021. o provedbi Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Bjelarusu (2), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima navedenim u okviru predmeta T-556/21, Lyubetskaya/Vijeće.

         (1)  SL 2021., L 219I, str. 3.

         (2)  SL 2021., L 219I, str. 70.


title: Predmet T-582/21: Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Rubnikovich/Vijeće

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/30

      Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Rubnikovich/Vijeće
      (Predmet T-582/21)
      (2022/C 11/42)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Siarhei Rubnikovich (Tarasovo, Bjelarus) (zastupnik: D. Litvinski, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/997 od 21. lipnja 2021. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (1), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2021/1002 od 21. lipnja 2021. o provedbi Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Bjelarusu (2), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima navedenim u okviru predmeta T-556/21, Lyubetskaya/Vijeće.

         (1)  SL 2021., L 219I, str. 3.

         (2)  SL 2021., L 219I, str. 70.


title: Predmet T-583/21: Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Bakhanovich/Vijeće

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/31

      Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – Bakhanovich/Vijeće
      (Predmet T-583/21)
      (2022/C 11/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Aliaksandr Bakhanovich (Brest, Bjelarus) (zastupnik: D. Litvinski, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/997 od 21. lipnja 2021. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (1), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2021/1002 od 21. lipnja 2021. o provedbi Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Bjelarusu (2), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima navedenim u okviru predmeta T-556/21, Lyubetskaya/Vijeće.

         (1)  SL 2021., L 219I, str. 3.

         (2)  SL 2021., L 219I, str. 70.


title: Predmet T-671/21: Tužba podnesena 18. listopada 2021. – NFL Properties Europe/EUIPO – Groupe Duval (DUUUVAL)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/31

      Tužba podnesena 18. listopada 2021. – NFL Properties Europe/EUIPO – Groupe Duval (DUUUVAL)
      (Predmet T-671/21)
      (2022/C 11/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: NFL Properties Europe GmbH (Eschborn, Njemačka) (zastupnici: M. Kloth, R. Briske, D. Habel i M. Tillwich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Groupe Duval (Boulogne-Billancourt, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije DUUUVAL– prijava za registraciju br. 18 066 416

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. kolovoza 2021. u predmetu R 243/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku petog žalbenog vijeća od 4. kolovoza 2021.;

                  —

                  naloži drugoj stranci snošenje troškova postupka, uključujući troškove žalbenog postupka.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-685/21: Tužba podnesena 18. listopada 2021. – IR/Komisija

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/32

      Tužba podnesena 18. listopada 2021. – IR/Komisija
      (Predmet T-685/21)
      (2022/C 11/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: IR (zastupnici: S. Pappas i A. Pappas, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 11. prosinca 2020. kojom je Ured za isplatu u Bruxellesu odbio njegovom sinu ponovno priznati stanje teške bolesti;

                  —

                  poništi odluku od 8. srpnja 2021. kojom je tijelo za imenovanje odbilo njegovu žalbu podnesenu na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se sporne odluke nezakonito zasnivaju na drugom mišljenju službenog liječnika.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja spornih odluka.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tužiteljevoj tvrdnji da sporne odluke sadržavaju očite pogreške u ocjeni te da se u njima iskrivljuju činjenice.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na dobru upravu i prava na saslušanje.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se sporne odluke nezakonito zasnivaju na mišljenju liječničkog vijeća.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi predsudskog postupka.


title: Predmet T-703/21: Tužba podnesena 2. studenog 2021. – Zielonogórski Klub Żużlowy Sportowa/EUIPO – Falubaz Polska (FALUBAZ)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/33

      Tužba podnesena 2. studenog 2021. – Zielonogórski Klub Żużlowy Sportowa/EUIPO – Falubaz Polska (FALUBAZ)
      (Predmet T-703/21)
      (2022/C 11/46)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Zielonogórski Klub Żużlowy Sportowa S.A. (Zielona Góra, Poljska) (zastupnik: T. Grucelski, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Falubaz Polska S.A. spółka komandytowo-akcyjna (Zielona Góra)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „FALUBAZ” – žig Europske unije br. 14 535 835

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. kolovoza 2021. u predmetu R 1681/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u cijelosti poništi pobijanu odluku,

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju naknadi troškove postupka pred Općim sudom Europske unije i nužne troškove koje je tužitelj imao u vezi s postupkom pred žalbenim vijećem EUIPO-a,

                  —

                  intervenijentima, u slučaju da stupe u postupak, naloži snošenje vlastitih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povrede načela slobodne ocjene dokaza zbog arbitrarne ocjene prikupljenog dokaznog materijala,

                  —

                  povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 (1) (sada članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe)

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet T-710/21: Tužba podnesena 4. studenoga 2021. – Roos i dr./Parlament

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/34

      Tužba podnesena 4. studenoga 2021. – Roos i dr./Parlament
      (Predmet T-710/21)
      (2022/C 11/47)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Robert Roos (Poortugaal, Nizozemska), Anne-Sophie Pelletier (Ixelles, Belgija), Francesca Donato (Palermo, Italija), Virginie Joron (Durningen, Francuska) i IC (zastupnici: P. de Bandt, M. Gherghinaru, i L. Panepinto, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži poništenje Odluke Ureda Europskog parlamenta od 27. listopada 2021. o izvanrednim pravilima o zdravlju i sigurnosti kojima se uređuje pristup zgradama Europskog parlamenta na njegova tri mjesta rada;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje svih troškova, uključujući one koji se odnose na zahtjev za suspenziju primjene pobijane odluke.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tomu da pobijana odluka nema valjanu zakonsku osnovu da bi proizvodila učinke prema članovima Europskog parlamenta. Tužitelji osporavaju da članak 25. Poslovnika Parlamenta predstavlja valjani zakonit temelj za donošenje pobijane odluke i stoga za izricanje osporavane mjere prema njima. Osim toga, tvrde da odluka Ureda, poput pobijane odluke, ne može biti temelj za mjere koje podrazumijevaju obradu osobito osjetljivih podataka, s obzirom na to da, u skladu s člankom 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, osnovni elementi takve obrade podataka moraju biti predviđeni „zakonom”, a to odluka Ureda Parlamenta nije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela slobode i neovisnosti članova Parlamenta i imuniteta koji su im zajamčeni Ugovorima. Tužitelji smatraju da je pobijana odluka protivna članku 2. Statuta članova Europskog parlamenta (u kojem je utvrđeno načelo prema kojem su članovi slobodni i neovisni) i članku 7. Protokola br. 7. o povlasticama i imunitetima Europske unije (u kojem je među ostalim predviđeno da slobodno kretanje članova Europskog parlamenta prilikom putovanja do mjesta ili iz mjesta sastajanja Europskog parlamenta ne podliježe nikakvim administrativnim ili drugim ograničenjima). Naime, pobijana odluka ima za posljedicu to da tužitelji moraju pokazati valjanu EU digitalnu COVID potvrdu svaki puta kada žele ući u Parlament. Ako ne mogu ili ne žele pokazati takvu potvrdu, tužiteljima će biti odbijen pristup zgradama Parlamenta.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općih načela koja se odnose na obradu osobnih podataka. Ovaj tužbeni razlog podijeljen je na dva dijela.

                              —

                              Prvi dio, koji se temelji na povredi načela ograničavanja svrhe obrade osobnih podataka i načela zakonitosti. Naime, kako bi se osobni podaci koji se nalaze u EU digitalnim COVID potvrdama tužitelja mogli koristiti kako bi im se pristup zgradama Parlamenta, zakonito se zahtijeva da su prikupljeni u tu svrhu. U nedostatku pravnog temelja koji bi izričito dopuštao obradu zdravstvenih podataka o cijepljenju, testovima ili ozdravljenju kako bi se uvjetovao pristup mjestu rada i parlamentarnim skupštinama, na Uredu Parlamenta ni u kojem slučaju nije da dopusti takvu obradu podataka, a fortiori na temelju odredbe koja nije zakon u formalnom smislu riječi.

                              —

                              Drugi dio, koji se temelji na povredi načelâ lojalnosti, transparentnosti i smanjenja količine podataka s obzirom na to da tužitelji, u trenutku prikupljanja njihovih osobnih podataka, nisu bili obaviješteni o tome da će se ti podaci upotrijebiti kako bi im se dopustio ili uskratio pristup mjestu rada gdje obavljaju svoj mandat članova Parlamenta.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da se pobijanom odlukom neopravdano povrjeđuje pravo na privatnost i na osobne podatke, pravo na fizički integritet, pravo na slobodu i sigurnost, kao i pravo na jednakost i nediskriminaciju. Ovaj tužbeni razlog podijeljen je na dva dijela.

                              —

                              Prvi dio, koji se temelji na povredi prava na fizički integritet tužitelja, njihova prava na slobodu i zdravlje, na jednakost i nediskriminaciju, te njihova prava na poštovanje privatnosti i njihovih osobnih podataka.

                              —

                              Drugi dio, koji se temelji na tome da povreda koja se nanosi pobijanom odlukom pravima i načelima iz prvog dijela ovog tužbenog razloga nije u skladu s načelom proporcionalnosti predviđenim člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, zato što osporavana mjera nije nužna, prikladna i proporcionalna za ostvarivanje postavljenih ciljeva.


title: Predmet T-720/21: Tužba podnesena 10. studenoga 2021. – G.J. Riedel/EUIPO – Brew Dog (Punk)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/35

      Tužba podnesena 10. studenoga 2021. – G.J. Riedel/EUIPO – Brew Dog (Punk)
      (Predmet T-720/21)
      (2022/C 11/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: G.J. Riedel GmbH (Kufstein, Njemačka) (zastupnik: D. Terheggen, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Brew Dog plc (Ellon, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općin sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na verbalni žig Punk – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 365 577

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2021. u predmetu R 291/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-722/21: Tužba podnesena 11. studenoga 2021. – D’Amato i dr./Parlament

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/36

      Tužba podnesena 11. studenoga 2021. – D’Amato i dr./Parlament
      (Predmet T-722/21)
      (2022/C 11/49)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Rosa D’Amato (Taranto, Italija), Claude Gruffat (Mulsans, Francuska), Damien Carême (Argenteuil, Francuska) i Benoît Biteau (Sablonceaux, Francuska) (zastupnici: P. de Bandt, M. Gherghinaru, i L. Panepinto, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži poništenje Odluke Ureda Europskog parlamenta od 27. listopada 2021. o izvanrednim pravilima o zdravlju i sigurnosti kojima se uređuje pristup zgradama Europskog parlamenta na njegova tri mjesta rada;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje svih troškova, uključujući one koji se odnose na zahtjev za suspenziju primjene pobijane odluke.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelji ističu četiri tužbena razloga koji su jednaki ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-710/21, Roos i dr./Parlament.


title: Predmet T-723/21: Tužba podnesena 11. studenoga 2021. – Rooken i dr./Parlament

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/36

      Tužba podnesena 11. studenoga 2021. – Rooken i dr./Parlament
      (Predmet T-723/21)
      (2022/C 11/50)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Robert Jan Rooken (Muiderberg, Nizozemska) i osam drugih tužitelja (zastupnici: P. de Bandt, M. Gherghinaru i L. Panepinto, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži poništenje Odluke Ureda Europskog parlamenta od 27. listopada 2021. o izvanrednim pravilima o zdravlju i sigurnosti kojima se uređuje pristup zgradama Europskog parlamenta na njegova tri mjesta rada;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje svih troškova, uključujući one koji se odnose na zahtjev za suspenziju primjene pobijane odluke.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelji ističu četiri tužbena razloga koji su jednaki ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-710/21, Roos i dr./Parlament.


title: Predmet T-726/21: Tužba podnesena 10. studenoga 2021. – Rolex/EUIPO – PWT (Prikaz krune)

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/37

      Tužba podnesena 10. studenoga 2021. – Rolex/EUIPO – PWT (Prikaz krune)
      (Predmet T-726/21)
      (2022/C 11/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Rolex SA (Ženeva, Švicarska) (zastupnik: C. Sueiras Villalobos, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: PWT A/S (Aalborg, Danska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na figurativni žig (prikaz krune) – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 263 679

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. kolovoza 2021. u predmetu R 2389/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova, ili podredno (ako druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem intervenira u postupku) da EUIPO i druga stranka solidarno snose tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-727/21: Tužba podnesena 9. studenoga 2021. – TO/EASO

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/37

      Tužba podnesena 9. studenoga 2021. – TO/EASO
      (Predmet T-727/21)
      (2022/C 11/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: TO (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Tuženik: Europski potporni ured za azil (EASO)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku koja je stupila na snagu 1. siječnja 2021. i koja bi trebala prestati važiti 18. prosinca 2021., za koju je tužitelj saznao 4. siječnja 2021. putem poveznice [povjerljivo] (1), koju je donio [povjerljivo], da se ne produljuje za prvu dodatnu godinu, odnosno do 31. prosinca 2021., popis uspješnih kandidata sa sljedećim referencama [povjerljivo] koji je vrijedio do 31. prosinca 2020.;

                  —

                  ponovno otvori i produlji, sukladno tome, popis uspješnih kandidata, kao 44 druga produljena popisa iz pobijane odluke, za godinu dana od njegova ponovnog otvaranja i, posljedično, imenuje tužitelja s napredovanjem na AST 3;

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju plati naknadu štete i kamate, namijenjene pokrivanju njegove kako imovinske tako i neimovinske štete, koja odgovara:

                              —

                              razlici u plaći između one koju prima sadašnji AST 1 stupanj 3 i one za AST 3 stupanj 1, izračunatoj za razdoblje od pet godina, počevši od datuma podnošenja prigovora, odnosno 1. siječnja 2021., uzimajući u obzir izgubljenu priliku procijenjenu na 75 %;

                              —

                              razlici u mirovinskim pravima između onih koja su priznata sadašnjem AST 1 stupanj 3 i onih za AST 3 stupanj 1, izračunatih za isto razdoblje od pet godina, počevši od datuma podnošenja prigovora, odnosno 1. siječnja 2021., uzimajući u obzir izgubljenu priliku procijenjenu na 75 %;

                              —

                              iznosu od 7 500 eura za nastalu neimovinsku štetu;

                              —

                              privremenom iznosu od 1,00 euro za gubitak zdravstvenog osiguranja;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tužiteljevom povjerenju i legitimnim očekivanjima koji su bili iznevjereni i na nedostatku u obrazloženju kojim je zahvaćena pobijana odluka.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela nediskriminacije, članka 1.d stavka 1. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju) te članka 27. i članka 29. stavka 1. treće i četvrte rečenice Pravilnika o osoblju.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 12.a Pravilnika o osoblju, načela dobre uprave, dužnosti brižnog postupanja, prekoračenja i zlouporabe ovlasti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti.

         (1)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.


title: Predmet T-728/21: Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – LW/Komisija

text:
               10.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/38

      Tužba podnesena 5. studenoga 2021. – LW/Komisija
      (Predmet T-728/21)
      (2022/C 11/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: LW (zastupnici: L. Levi i N. Flandin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku da premjesti tužitelja na drugo radno mjesto u istom odjelu;

                  —

                  također, ako je potrebno, poništi tuženikovu pobijanu odluku kojom se odbija žalba koju je tužitelj podnio protiv odluke o premještaju;

                  —

                  naloži naknadu tužiteljeve neimovinske štete i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je odluka o premještaju utjecala na tužiteljeve pravne interese.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da odluku o premještaju nije donijelo nadležno tijelo za imenovanje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da su odluka o premještaju i pobijana odluka donesene protivno članku 7. stavku 1. Pravilnika o osoblju.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se odlukom o premještaju i pobijanom odlukom krši načelo brižnog postupanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelj ina tome da se odlukom o premještaju i pobijanom odlukom krši obveza obrazlaganja.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da na odluku o premještaju i pobijanu odluku utječe sukob interesa.


title: Predmet C-233/20: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 25. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – WD/job-medium GmbH, u stečaju („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 2003/88/EZ – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Članak 7. stavak 1. – Pravo na novčanu naknadu za plaćeni godišnji odmor koji nije iskorišten prije prestanka radnog odnosa – Preuranjeni prestanak radnog odnosa zbog zaposlenika”)

text:
               31.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 51/8

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 25. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – WD/job-medium GmbH, u stečaju
      (Predmet C-233/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2003/88/EZ - Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika - Članak 7. stavak 1. - Pravo na novčanu naknadu za plaćeni godišnji odmor koji nije iskorišten prije prestanka radnog odnosa - Preuranjeni prestanak radnog odnosa zbog zaposlenika”)
      (2022/C 51/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:WD

         Tuženik: job-medium GmbH, u stečaju

         Izreka

                  1.

                  Članak 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena u vezi s člankom 31. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da mu se protivi odredba nacionalnog prava na temelju koje se radniku ili radnici, koji jednostrano i bez ozbiljnog razloga preuranjeno prekinu radni odnos, ne duguje nikakva novčana naknada za neiskorišteni godišnji odmor za tekuću posljednju godinu rada.

                  2.

                  Nacionalni sud ne treba ispitati je li za radnika bilo nemoguće koristiti dane godišnjeg odmora na koje je imao pravo.

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet C-274/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di Massa – Italija) – GN, WX/Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 63. UFEU a – Slobodno kretanje kapitala – Cestovni promet – Registracija motornih vozila i naplaćivanje pristojbi za motorna vozila – Vozač koji boravi u državi članici – Vozilo registrirano u drugoj državi članici – Kratkoročno posuđeno vozilo – Nacionalni propis koji osobama koje borave u Italiji dulje od 60 dana zabranjuje prometovanje u toj državi članici vozilom registriranim u inozemstvu”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/15

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di Massa – Italija) – GN, WX/Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara
      (Predmet C-274/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 63. UFEU a - Slobodno kretanje kapitala - Cestovni promet - Registracija motornih vozila i naplaćivanje pristojbi za motorna vozila - Vozač koji boravi u državi članici - Vozilo registrirano u drugoj državi članici - Kratkoročno posuđeno vozilo - Nacionalni propis koji osobama koje borave u Italiji dulje od 60 dana zabranjuje prometovanje u toj državi članici vozilom registriranim u inozemstvu”)
      (2022/C 84/16)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Giudice di pace di Massa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: GN, WX

         Tuženik: Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

         Izreka

      Članak 63. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice kojim se svakoj osobi koja boravi u toj državi članici dulje od 60 dana zabranjuje prometovanje u njoj motornim vozilom registriranim u drugoj državi članici, i to neovisno o osobi na čije je ime to vozilo registrirano, pri čemu se ne uzima u obzir trajanje uporabe navedenog vozila u prvoj državi članici i pri čemu se dotična osoba ne može pozvati na pravo na oslobođenje kada se u prvoj državi članici to vozilo niti prema svojoj namjeni niti prema svojoj stvarnoj uporabi u biti ne uporabljuje trajno.

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet C-395/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş. („Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Opća pravila o odštetama i pomoći putnicima u slučaju otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Članak 2. točka (l) – Članak 5. stavak 1. – Promjena vremena polaska leta – Polazak odgođen za otprilike tri sata – Obavijest putnicima devet dana prije polaska – Pojam „otkazivanje” i „kašnjenje””)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/16

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.
      (Predmet C-395/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Opća pravila o odštetama i pomoći putnicima u slučaju otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta - Članak 2. točka (l) - Članak 5. stavak 1. - Promjena vremena polaska leta - Polazak odgođen za otprilike tri sata - Obavijest putnicima devet dana prije polaska - Pojam „otkazivanje” i „kašnjenje””)
      (2022/C 84/18)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: EP, GM

         Tuženik: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.

         Izreka

      Članak 2. točku (l) i članak 5. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da se ne može smatrati da je let „otkazan” u smislu tih odredbi ako stvarni zračni prijevoznik odgodi vrijeme polaska tog leta za manje od tri sata, bez druge izmjene tog leta.

         (1)  SL C 399, 23. 11. 2020.


title: Predmet C-497/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Randstad Italia SpA/Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN. VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU a – Obveza država članica da osiguraju pravne lijekove dostatne za osiguranje djelotvorne sudske zaštite u područjima obuhvaćenima pravom Unije – Javna nabava – Direktiva 89/665/EEZ – Članak 1. stavci 1. i 3. – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Presuda najvišeg upravnog suda države članice u kojoj se, protivno sudskoj praksi Suda, pravni lijek ponuditelja isključenog iz postupka javne nabave proglašava nedopuštenim – Nepostojanje pravnog lijeka koji bi se protiv te presude mogao podnijeti vrhovnom sudu te države članice – Načela djelotvornosti i ekvivalentnosti”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/18

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Randstad Italia SpA/Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN. VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA
      (Predmet C-497/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU a - Obveza država članica da osiguraju pravne lijekove dostatne za osiguranje djelotvorne sudske zaštite u područjima obuhvaćenima pravom Unije - Javna nabava - Direktiva 89/665/EEZ - Članak 1. stavci 1. i 3. - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Presuda najvišeg upravnog suda države članice u kojoj se, protivno sudskoj praksi Suda, pravni lijek ponuditelja isključenog iz postupka javne nabave proglašava nedopuštenim - Nepostojanje pravnog lijeka koji bi se protiv te presude mogao podnijeti vrhovnom sudu te države članice - Načela djelotvornosti i ekvivalentnosti”)
      (2022/C 84/21)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Randstad Italia SpA

         Tuženici: Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN. VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA

         Izreka

      Članak 4. stavak 3. i članak 19. stavak 1. UEU a te članak 1. stavke 1. i 3. Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014., u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da im se ne protivi odredba nacionalnog prava države članice koja, u skladu s nacionalnom sudskom praksom, ima za učinak to da osobe poput ponuditelja koji su sudjelovali u postupku javne nabave ne mogu, u žalbenom postupku pred vrhovnim sudom te države članice, osporavati usklađenost presude njezina najvišeg upravnog suda s pravom Unije.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Predmet C-524/20: Presuda Suda (deseto vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Městský soud v Praze – Češka Republika) – Vítkovice Steel a.s./Ministerstvo životního prostředí (Zahtjev za prethodnu odluku – Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova – Direktiva 2003/87/EZ – Članak 11. stavak 3. – Odluka 2011/278/EU – Članak 3. točka (b) i članak 10. stavak 2. točka (a) – Potpostrojenje s referentnom vrijednosti za proizvod – Odluka 2013/448/EU – Valjanost – Postrojenje koje rabi konvertor s kisikom – Vruća kovina – Proizvodni ulaz iz trećeg postrojenja – Odbijanje dodjele emisijskih jedinica – Dopuštenost – Nepodnošenje tužbe za poništenje od strane tužitelja iz glavnog postupka)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/19

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Městský soud v Praze – Češka Republika) – Vítkovice Steel a.s./Ministerstvo životního prostředí
      (Predmet C-524/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Direktiva 2003/87/EZ - Članak 11. stavak 3. - Odluka 2011/278/EU - Članak 3. točka (b) i članak 10. stavak 2. točka (a) - Potpostrojenje s referentnom vrijednosti za proizvod - Odluka 2013/448/EU - Valjanost - Postrojenje koje rabi konvertor s kisikom - Vruća kovina - Proizvodni ulaz iz trećeg postrojenja - Odbijanje dodjele emisijskih jedinica - Dopuštenost - Nepodnošenje tužbe za poništenje od strane tužitelja iz glavnog postupka)
      (2022/C 84/22)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Městský soud v Praze

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Vítkovice Steel a.s.

         Tuženik: Ministerstvo životního prostředí

         Izreka

      Članak 1. stavak 1. i članak 1. stavak 2. treći podstavak Odluke Komisije 2013/448/EU od 5. rujna 2013. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća treba tumačiti na način da se njima ne dopušta da se postrojenju o kojem je riječ u glavnom postupku besplatno dodijele emisijske jedinice na temelju referentne vrijednosti za proizvod „vruća kovina” na temelju novog zahtjeva Češke Republike, čak i ako se isključe dvostruko brojenje i dvostruka dodjela emisijskih jedinica.

         (1)  SL C 443, 21. 12. 2020.


title: Predmet C-575/20: Presuda Suda (deseto vijeće) od 16. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Apollo Tyres (Hungary) Kft./Innovációért és Technológiáért Felelős Miniszter („Zahtjev za prethodnu odluku – Onečišćenje zraka – Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova – Direktiva 2003/87/EZ – Postrojenja za izgaranje goriva – Prilog I. – Ukupna nazivna ulazna toplinska snaga – Načini izračunavanja – Pravilo o zbrajanju”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/19

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 16. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – Apollo Tyres (Hungary) Kft./Innovációért és Technológiáért Felelős Miniszter
      (Predmet C-575/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Onečišćenje zraka - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Direktiva 2003/87/EZ - Postrojenja za izgaranje goriva - Prilog I. - Ukupna nazivna ulazna toplinska snaga - Načini izračunavanja - Pravilo o zbrajanju”)
      (2022/C 84/23)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Apollo Tyres (Hungary) Kft.

         Tuženik: Innovációért és Technológiáért Felelős Miniszter

         Izreka

      Točku 3. Priloga I. Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Unije i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/410 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2018., treba tumačiti na način da ukupnu nazivnu ulaznu toplinsku snagu postrojenja treba izračunati zbrajanjem najveće nazivne ulazne toplinske snage tehničkih jedinica od kojih se ono sastoji, osim ako je operator trajno ograničio tu najveću nazivnu ulaznu toplinsku snagu, a postojanje tih ograničenja i njihovu trajnost stvarno može provjeriti nacionalno tijelo nadležno za dodjelu jedinica.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-400/21: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 10. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Arad – Rumunjska) – Asociaţia Naţională de Terapii Complementare din România (ANATECOR) („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Tumačenje nacionalnog prava – Nacionalni stečajni postupak – Mogućnost da stečajni sud provjeri svoju stvarnu nadležnost i tražbinu – Potpuno unutarnji spor – Nepostojanje poveznice s pravom Unije – Očita nenadležnost Suda”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/21

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 10. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Arad – Rumunjska) – Asociaţia Naţională de Terapii Complementare din România (ANATECOR)
      (Predmet C-400/21) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Tumačenje nacionalnog prava - Nacionalni stečajni postupak - Mogućnost da stečajni sud provjeri svoju stvarnu nadležnost i tražbinu - Potpuno unutarnji spor - Nepostojanje poveznice s pravom Unije - Očita nenadležnost Suda”)
      (2022/C 84/26)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Arad

         Stranke glavnog postupka

         Stečajni dužnik: Asociaţia Naţională de Terapii Complementare din România (ANATECOR)

         uz sudjelovanje: Primăria Municipiului Arad – Direcția Venituri, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Arad,

         Izreka

      Sud Europske unije očito je nenadležan za davanje odgovora na pitanja koja je odlukom od 31. svibnja 2021. uputio Tribunalul Arad (Okružni sud u Aradu, Rumunjska).

         (1)  Datum podnošenja: 28. 6. 2021.


title: Predmet C-476/21 P: Žalba koju je 1. kolovoza 2021. podnio „Rezon” OOD protiv presude Općeg suda od 16. lipnja 2021. u predmetu T-487/20, Rezon/EUIPO

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/22

      Žalba koju je 1. kolovoza 2021. podnio „Rezon” OOD protiv presude Općeg suda od 16. lipnja 2021. u predmetu T-487/20, Rezon/EUIPO
      (Predmet C-476/21 P)
      (2022/C 84/27)
      Jezik postupka: bugarski

         Stranke

         Žalitelj:„Rezon” OOD (zastupnik: M. Yordanova-Harizanova, odvjetnica)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 10. prosinca 2021. Sud (vijeće za dopuštanje žabi) je odlučio:

                  1.

                  Žalba nije dopuštena.

                  2.

                  Društvo „Rezon” OOD snosit će vlastite troškove.


title: Predmet C-538/21 P: Žalba koju je 26. kolovoza 2021. podnijela Republika Cipar protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 16. lipnja 2021. u predmetu T-281/19, Cipar/EUIPO

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/22

      Žalba koju je 26. kolovoza 2021. podnijela Republika Cipar protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 16. lipnja 2021. u predmetu T-281/19, Cipar/EUIPO
      (Predmet C-538/21 P)
      (2022/C 84/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, BL, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 21. prosinca 2021. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je utvrdio da žalba nije dopuštena i da Republika Cipar mora snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-661/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2021. uputio Hof van Cassatie (Belgija) – Verbraeken J. en Zonen BV, PN

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2021. uputio Hof van Cassatie (Belgija) – Verbraeken J. en Zonen BV, PN
      (Predmet C-661/21)
      (2022/C 84/29)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van Cassatie

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji u kasacijskom postupku: Verbraeken J. en Zonen BV, PN

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 13. stavak 1. točku (b) podtočku i. Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, članak 3. stavak 1. točku (a) i članak 11. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1071/2009 (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavljanju zajedničkih pravila koja se tiču uvjeta za obavljanje djelatnosti cestovnog prijevoznika te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/26/EZ te članak 4. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) br. 1072/2009 (3) Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o zajedničkim pravilima za pristup tržištu međunarodnog cestovnog prijevoza tereta tumačiti na način da iz činjenice da poduzeće kojem se u državi članici Europske unije u skladu s Uredbom br. 1071/2009 i Uredbom br. 1072/2009 izdaje dozvola za cestovni prijevoz i koje, slijedom toga, mora imati stvarni i stabilni poslovni nastan u toj državi članici proizlazi da se time nepobitno dokazuje da to poduzeće u okviru određivanja sustava socijalne sigurnosti koji treba primijeniti ima registrirano sjedište u smislu članka 13. stavka 1. Uredbe br. 883/2004 u toj državi članici i [da] su tijela države članice zaposlenja obvezana tim utvrđenjem?

                  2.

                  Smije li nacionalni sud države članice zaposlenja koji utvrdi da je predmetna dozvola za cestovni prijevoz dobivena na prijevaran način zanemariti tu dozvolu ili tijela države članice zaposlenja na temelju utvrđenja prijevare najprije trebaju od tijela koja su izdala dozvolu zatražiti da oduzmu tu dozvolu?

         (1)  SL 2004., L 166, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160. i ispravak 2020., L 415, str. 88.)

         (2)  SL 2009., L 300, str. 51. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 135. i ispravak 2015., L 84, str. 74.)

         (3)  SL 2009., L 300, str. 72. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 5., str. 235. i ispravak 2015., L 82, str. 114.)


title: Predmet C-671/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2021. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Gargždų geležinkelis” UAB/Lietuvos transporto saugos administracija

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/23

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2021. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – „Gargždų geležinkelis” UAB/Lietuvos transporto saugos administracija
      (Predmet C-671/21)
      (2022/C 84/30)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj i žalitelj:„Gargždų geležinkelis” UAB

         Druge stranke u postupku: Lietuvos transporto saugos administracija
      Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba
      „LTG Infra” AB

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li prvu i drugu rečenicu članka 47. stavka 4. Direktive 2012/34/EU (1) tumačiti na način da nedvosmisleno zabranjuju usvajanje nacionalnog propisa prema kojem se u slučaju zakrčenosti željezničke infrastrukture može uzeti u obzir intenzitet njezina korištenja u trenutku dodjele kapaciteta? Je li u tom pogledu relevantno je li stopa iskorištenosti željezničke infrastrukture povezana sa stvarnom iskorištenosti te infrastrukture u prošlosti ili s njezinom planiranom iskorištenosti tijekom važenja relevantnog voznog reda? Jesu li u tom pogledu relevantne odredbe članaka 45. i 46. Direktive 2012/34/EU, koje upravitelju javne infrastrukture ili subjektu koji odlučuje o kapacitetu daju široku diskrecijsku ovlast usuglašavanja traženih kapaciteta, i provedba tih odredbi u nacionalnom pravu? Je li u tom pogledu relevantna činjenica da je infrastruktura u danom slučaju proglašena zakrčenom zbog toga što su dva ili više željezničkih poduzeća kapacitet zatražila u odnosu na prijevoz istog tereta?

                  2.

                  Znači li članak 45. stavak 2. Direktive 2012/34/EU, prema kojem „[u]pravitelj infrastrukture može dati prioritet određenim uslugama kod izrade rasporeda i usuglašavanja, ali samo u skladu s člancima 47. i 49.”, da upravitelj infrastrukture može nacionalno pravilo prioriteta primijeniti i kada infrastruktura nije proglašena zakrčenom? U kojoj mjeri (na temelju kojih kriterija) upravitelj infrastrukture mora, prije proglašenja infrastrukture zakrčenom, usuglasiti zatražene trase vlakova te se savjetovati s podnositeljima zahtjeva na temelju prve rečenice članka 47. [stavka 1.] Direktive 2012/34/EU? Treba li to savjetovanje s podnositeljima zahtjeva obuhvaćati ocjenjivanje toga jesu li dva ili više podnositelja zahtjeva podnijeli sukobljene zahtjeve za prijevoz istog tereta (robe)?

         (1)  Direktiva 2012/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o uspostavi jedinstvenog Europskog željezničkog prostora (SL 2012., L 343, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 25., str. 136.)


title: Predmet C-677/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. studenoga 2021. uputio Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) – Fluvius Antwerpen/MX

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. studenoga 2021. uputio Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) – Fluvius Antwerpen/MX
      (Predmet C-677/21)
      (2022/C 84/31)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vredegerecht te Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Fluvius Antwerpen

         Tuženik: MX

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 2. stavak 1. točku (a) u vezi s člankom 14. stavkom 1. Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da nezakonita potrošnja energije predstavlja isporuku robe odnosno prijenos prava raspolaganja materijalnom imovinom kao vlasnik?
      Ako je odgovor na to pitanje niječan: treba li članak 14. stavak 2. točku (a) Direktive 2006/112/EZ tumačiti na način da nezakonita potrošnja energije predstavlja isporuku robe odnosno prijenos, na nalog ili u ime javnog tijela ili na temelju zakona, vlasništva nad imovinom u zamjenu za plaćanje naknade?
      Treba li članak 9. stavak 1. Direktive 2006/112/EZ tumačiti na način da udrugu Fluvius Antwerpen, ako ima pravo na naknadu za nezakonito potrošenu energiju, treba smatrati poreznim obveznikom jer je nezakonita potrošnja posljedica „gospodarske aktivnosti” udruge Fluvius Antwerpen odnosno korištenja materijalne imovine radi ostvarivanja prihoda?
      Ako članak 9. stavak 1. Direktive 2006/112/EZ treba tumačiti na način da nezakonita potrošnja energije predstavlja gospodarsku aktivnost, treba li članak 13. stavak 1. prvi podstavak Direktive 2006/112/EZ tumačiti na način da je udruga Fluvius Antwerpen tijelo javne vlasti i, u slučaju potvrdnog odgovora na to pitanje, treba li članak 13. stavak 1. treći podstavak tumačiti na način da je nezakonita potrošnja energije rezultat aktivnosti udruge Fluvius Antwerpen čiji opseg nije zanemariv?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-682/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. studenoga 2021. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – „HSC Baltic” UAB, „Mitnija” UAB, „Montuotojas” UAB/Vilniaus miesto savivaldybės administracija

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. studenoga 2021. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – „HSC Baltic” UAB, „Mitnija” UAB, „Montuotojas” UAB/Vilniaus miesto savivaldybės administracija
      (Predmet C-682/21)
      (2022/C 84/33)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: UAB „HSC Baltic”,
      UAB „Mitnija”,
      UAB „Montuotojas”

         Druge stranke u postupku: Vilniaus miesto savivaldybės administracija
      Bankrutuojanti UAB „Active Construction Management”
      UAB „Vilniaus vystymo kompanija”

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 18. stavak 1. i članak 57. stavak 4. točku (g) i stavak 6. Direktive 2014/24 (1) te članak 1. stavak 1. četvrti podstavak i stavak 3. Direktive 89/665 (2) (zajedno ili zasebno, ali ne samo te odredbe) tumačiti na način da odluka javnog naručitelja da određenog gospodarskog subjekta uvrsti na popis nepouzdanih dobavljača i time na određeno razdoblje ograniči njegovu mogućnost sudjelovanja u postupcima javne nabave iz razloga što je taj gospodarski subjekt ozbiljno povrijedio ugovor sklopljen s tim javnim naručiteljem čini mjeru koju je moguće pobijati pred sudom?

                  2.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li gore navedene odredbe prava Unije (zajedno ili zasebno, ali bez ograničavanja na te odredbe) tumačiti na način da im se protive nacionalna pravila i praksa njihove primjene prema kojima: (a) javni naručitelj prilikom raskidanja ugovora o javnoj nabavi zbog ozbiljne povrede tog ugovora ne donosi nikakvu formalnu (zasebnu) odluku o uvrštenju gospodarskih subjekata na popis nepouzdanih dobavljača; (b) gospodarski subjekt ne dobiva unaprijed obavijest o svojem predstojećem uvrštenju na popis nepouzdanih dobavljača pa ne može pružiti odgovarajuća objašnjenja te potom djelotvorno pobijati uvrštenje; (c) javni naručitelj ne provodi nikakvu pojedinačnu ocjenu okolnosti nepravilnog izvršavanja ugovora te se stoga, ako je ugovor o javnoj nabavi zakonito raskinut zbog njegove ozbiljne povrede, gospodarski subjekt koji je de jure odgovoran za tu povredu automatski uvrštava na popis nepouzdanih dobavljača?

                  3.

                  Ako su odgovori na prva dva pitanja potvrdni, treba li gore navedene odredbe prava Unije (zajedno ili zasebno, ali bez ograničavanja na te odredbe) tumačiti na način da partneri u zajedničkom pothvatu (subjekti koji su dio višečlanog dobavljača) koji su izvršavali ugovor o javnoj nabavi koji je zakonito raskinut zbog ozbiljne povrede mogu dokazati svoju pouzdanost te da ih se posljedično može maknuti s popisa nepouzdanih dobavljača na temelju, među ostalim, veličine dijela ugovora koji su izvršili (mjerenoj udjelom danog dijela u vrijednosti ugovora), stečaja vodećeg partnera, radnji tog partnera i doprinosa javnog naručitelja neizvršenju ugovora?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ: članak 18. stavak 1. i članak 57. stavak 4. (SL 2014., L 94, str. 65. te ispravci SL 2015., L 275, str. 68., SL 2016., L 311, str. 26. i SL 2020., L 406, str. 67.)

         (2)  Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL L 395, 30.12.1989., str. 33.).


title: Predmet C-683/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2021. uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) – Nacionalinis visuomenės sveikatos centras prie Sveikatos apsaugos ministerijos/Valstybinė duomenų apsaugos inspekcija

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2021. uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) – Nacionalinis visuomenės sveikatos centras prie Sveikatos apsaugos ministerijos/Valstybinė duomenų apsaugos inspekcija
      (Predmet C-683/21)
      (2022/C 84/34)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Nacionalinis visuomenės sveikatos centras prie Sveikatos apsaugos ministerijos

         Tuženik: Valstybinė duomenų apsaugos inspekcija

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se pojam „voditelj obrade” iz članka 4. točke 7. GDPR-a (1) tumačiti na način da obuhvaća i osobu koja u postupku javne nabave namjerava nabaviti alat za prikupljanje podataka (mobilna aplikacija), neovisno o činjenici da ugovor o javnoj nabavi nije sklopljen te da stvoreni proizvod (mobilna aplikacija), za čiju je nabavu upotrijebljen postupak javne nabave, nije prenesen na tu osobu?

                  2.

                  Može li se pojam „voditelj obrade” iz članka 4. točke 7. GDPR-a tumačiti na način da obuhvaća i javnog naručitelja koji nije stekao pravo vlasništva nad stvorenim informatičkim proizvodom niti je nad njime preuzeo upravljanje, ali pri čemu konačna verzija te aplikacije sadržava poveznice ili sučelja prema tom javnom subjektu i/ili pri čemu je u politici o povjerljivosti, koja se odnosi na tu aplikaciju i koju taj javni subjekt nije službeno ni odobrio ni priznao, on određen kao voditelj obrade?

                  3.

                  Može li se pojam „voditelj obrade” iz članka 4. točke 7. GDPR-a tumačiti na način da obuhvaća i osobu koja nije provela niti jednu konkretnu radnju obrade podataka predviđenu člankom 4. točkom 2. GDPR-a i/ili nije dala jasno dopuštenje/suglasnost za provedbu takvih radnji? Je li za tumačenje pojma „voditelj obrade” relevantna činjenica da je informatički proizvod koji se koristi za obradu osobnih podataka stvoren u skladu s uputama javnog naručitelja?

                  4.

                  Ako je postojanje konkretnih radnji obrade podataka relevantno za tumačenje pojma „voditelj obrade”, treba li definiciju „obrade” osobnih podataka iz članka 4. točke 2. GDPR-a tumačiti na način da obuhvaća i situacije u kojima su se primjerci osobnih podataka koristili za testiranje informatičkih sustava u okviru postupka nabave mobilne aplikacije?

                  5.

                  Može li se zajedničko vođenje obrade podataka u skladu s člankom 4. točkom 7. i člankom 26. stavkom 1. GDPR-a tumačiti isključivo na način da podrazumijeva namjerno usklađivanje određivanja svrhe i sredstava obrade podataka ili se taj pojam može tumačiti na način da obuhvaća i situacije u kojima nema jasnog „sporazuma” u pogledu svrhe i sredstava obrade podataka i/ili u kojima uključeni subjekti međusobno ne koordiniraju svoje radnje? Jesu li faza u razvoju sredstva obrade osobnih podataka (informatičke aplikacije) u kojoj su osobni podaci obrađeni i svrha razvoja aplikacije pravno relevantni za tumačenje pojma zajedničkog vođenja obrade podataka? Mora li „sporazum” između zajedničkih voditelja obrade isključivo imati oblik uspostave jasnih i definiranih pravila zajedničkog vođenja obrade podataka?

                  6.

                  Treba li članak 83. stavak 1. GDPR-a, prema kojem je „izricanje upravnih novčanih kazni […] učinkovito, proporcionalno i odvraćajuće”, tumačiti na način da obuhvaća i slučajeve nametanja odgovornosti „voditelju obrade” u kojima, u postupku razvoja informatičkog proizvoda, subjekt koji razvija taj proizvod također provodi radnje obrade osobnih podataka, te je li voditelj obrade uvijek automatski pravno odgovoran za povrede koje je izvršitelj obrade počinio prilikom obrade osobnih podataka? Treba li tu odredbu tumačiti na način da obuhvaća i slučajeve neskrivljene odgovornosti voditelja obrade?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravci SL 2018., L 127, str. 2. i SL 2021., L 74, str. 35.)


title: Predmet C-684/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2021. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Papierfabriek Doetinchem B.V./Sprick GmbH Bielefelder Papier- und Wellpappenwerk & Co.

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/27

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2021. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Papierfabriek Doetinchem B.V./Sprick GmbH Bielefelder Papier- und Wellpappenwerk & Co.
      (Predmet C-684/21)
      (2022/C 84/35)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Papierfabriek Doetinchem B.V.

         Druga stranka u postupku: Sprick GmbH Bielefelder Papier- und Wellpappenwerk & Co.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Prema sudskoj praksi Suda, ocjenu toga jesu li obilježja izgleda proizvoda isključivo uvjetovana njegovom tehničkom funkcijom treba provesti uzimajući u obzir predmetni dizajn (1), objektivne okolnosti koje upućuju na razloge izbora obilježja izgleda predmetnog proizvoda, informacije o njegovu korištenju ili pak postojanje alternativnih dizajna koji omogućuju ostvarivanje iste tehničke funkcije (presuda Suda od 8. ožujka 2018., DOCERAM, C-395/16, EU:C:2018:172). Koliku važnost, s obzirom na aspekt postojanja drugih dizajna, ima okolnost da nositelj prava na dizajn ima pravo dizajna za više alternativnih dizajna?

                  2.

                  Treba li prilikom ocjene toga je li vanjski izgled isključivo uvjetovan tehničkom funkcijom uzeti u obzir da način izvedbe omogućuje upotrebu više boja ako izvedba u više boja kao takva ne proizlazi iz upisa?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: utječe li to na opseg zaštite dizajna?

         (1)  U smislu članka 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (SL 2002., L 3, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.)


title: Predmet C-685/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenoga 2021. uputio Obersten Gerichtshofs (Austrija) – YV/Stadtverkehr Lindau (B) GmbH

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenoga 2021. uputio Obersten Gerichtshofs (Austrija) – YV/Stadtverkehr Lindau (B) GmbH
      (Predmet C-685/21)
      (2022/C 84/36)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: YV

         Tuženik: Stadtverkehr Lindau (B) GmbH

         Prethodna pitanja

      Je li osiguravatelj u smislu članka 11. stavka 1. i članka 13. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) i poduzeće koje nije društvo za osiguranje, ali koje je zbog odstupanja u pogledu obveze osiguranja u smislu članka 5. stavka 1. Direktive 2009/103/EZ (2) na temelju primjenjivog prava u svojstvu „kvazi-osiguravatelja” za motorna vozila u svojem vlasništvu odgovorno kao osiguravatelj u skladu s odredbama zakonodavstva o osiguranju?

         (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (preinačena) (SL 2012, L 351, str.1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i izmjena SL 2016., L 202, str. 57.)

         (2)  Direktiva 2009/103/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti (kodificirana verzija) (SL 2009, L 263, str. 11) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 114.)


title: Predmet C-695/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2021. uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) – Recreatieprojecten Zeeland BV, Casino Admiral Zeeland BV, Supergame BV/Belgische Staat

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2021. uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) – Recreatieprojecten Zeeland BV, Casino Admiral Zeeland BV, Supergame BV/Belgische Staat
      (Predmet C-695/21)
      (2022/C 84/37)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Prvostupanjski sud na nizozemskom jeziku u Bruxellesu)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Recreatieprojecten Zeeland BV, Casino Admiral Zeeland BV, Supergame BV

         Tuženik: Belgische Staat (Belgijska Država)

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 56. prvi stavak UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo države članice na temelju kojeg se ograničen i kontroliran broj odobrenih objekata za igre na sreću na njezinu državnom području može izuzeti od opće zabrane oglašavanja takvih objekata, a da se pritom ne predviđa mogućnost jednakog izuzimanja subjekata koji upravljaju objektima za igre u sreću u drugim državama članicama od zabrane oglašavanja na njezinu državnom području?


title: Predmet C-769/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. prosinca 2021. uputio Administratīvā rajona tiesa (Latvija) – AAS BTA Baltic Insurance Company/Iepirkumu uzraudzības birojs i Tieslietu ministrija

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. prosinca 2021. uputio Administratīvā rajona tiesa (Latvija) – AAS BTA Baltic Insurance Company/Iepirkumu uzraudzības birojs i Tieslietu ministrija
      (Predmet C-769/21)
      (2022/C 84/38)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administratīvā rajona tiesa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AAS BTA Baltic Insurance Company

         Tuženici: Iepirkumu uzraudzības birojs i Tieslietu ministrija

         Prethodno pitanje

      Je li u skladu s načelima nabave utvrđenima u članku 18. stavku 1. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (1), i osobito s obvezom država članica da se prema gospodarskim subjektima postupa jednako i bez diskriminacije, te načelom proporcionalnosti, nacionalni propis kojim se javnom naručitelju propisuje apsolutna obveza da završi postupak javne nabave ako se utvrdi da se prvotno izabranog ponuditelja, koji je odbio sklopiti ugovor o javnoj nabavi s javnim naručiteljem, treba smatrati istim sudionikom na tržištu kao i sljedećeg ponuditelja, koji je podnio ponudu koja odgovara potrebama i zahtjevima javnog naručitelja?

         (1)  SL 2014., L 94, str. 65.


title: Predmet C-786/21 P: Žalba koju je 16. prosinca 2021. podnio Nec Corp. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće, prošireni sastav) od 29. rujna 2021. u predmetu T-341/18, Nec/Komisija

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/29

      Žalba koju je 16. prosinca 2021. podnio Nec Corp. protiv presude Općeg suda (deveto vijeće, prošireni sastav) od 29. rujna 2021. u predmetu T-341/18, Nec/Komisija
      (Predmet C-786/21 P)
      (2022/C 84/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Nec Corp. (zastupnici: R. Bachour, solicitor, A. Pliego Selie, W. Brouwer, R. Warning, advocaten)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  u ovom žalbenom postupku donese konačnu presudu i poništi pobijanu odluku i/ili da smanji iznos novčane kazne kako se to traži u žalbi ili da, podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje u skladu s presudom Suda; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova žalbenog postupka i postupka pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U svojem prvom žalbenom razlogu, koji se sastoji od tri dijela, žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije pružio dostatno i odgovarajuće obrazloženje prilikom razmatranja bi li se žaliteljeva novčana kazna mogla povećati zbog ponavljanja povrede.
      Kao prvo, Opći sud pogriješio je smatrajući da se pobijanom odlukom žalitelju može izreći zasebna novčana kazna zbog ponavljanja povrede, bez obzira na to što se njegova odgovornost izvedena te ju se samo kao takvu i kvalificira.
      Kao drugo, Opći sud pogriješio je što je potvrdio povećanje novčane kazne zbog ponavljanja povrede za razdoblje prije 20. svibnja 2010., to jest, prije nego što se za žalitelja smatralo da je počinio povredu te prije nego što je on o tome obaviješten. To nije ni pravno osnovano ni proporcionalno, posebice imajući u vidu ograničeno razdoblje između Komisijina donošenja odluke DRAM (1) i kraja povrede koju je počinilo društvo Tokin Corporation i činjenicu da se za žalitelja stoga ne može objektivno smatrati da je na bilo koji način pristao na povredu ili da je podržao povredu koju je počinilo društvo Tokin Corporation.
      Kao treće, pobijana presuda u svakom slučaju sadržava pogrešku koja se tiče prava zbog pogrešne primjene načela proporcionalnosti prilikom razmatranja iznosa novčane kazne i utvrđivanja razdoblja na koje se ona odnosi.
      Žalitelj u svojem drugom žalbenom razlogu tvrdi da je Opći sud u pobijanoj presudi iskrivio pobijanu odluku i prihvatio očitu nedosljednosti u pobijanoj odluci u pogledu žaliteljeva sudjelovanja u utvrđenoj povredi, tako što je zamijenio nedosljednost u pogledu kvalifikacije žaliteljeve odgovornosti svojim vlastitim shvaćanjem činjenica i Komisijinim obrazloženjem u pobijanoj odluci.
      Svojim trećim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava zbog pogrešne primjene načelâ proporcionalnosti te povredu dužnosti pružanja dostatnog i odgovarajućeg obrazloženja prilikom razmatranja iznosa novčane kazne, u okviru izvršavanja svoje neograničene nadležnosti.

         (1)  Odluka Komisije od 19. svibnja 2010. u vezi s postupkom na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Ugovora o EGP-u (predmet COMP/38.511 – DRAM)


title: Predmet C-789/21: Tužba podnesena 16. prosinca 2021. – Europska komisija/Republika Bugarska

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/30

      Tužba podnesena 16. prosinca 2021. – Europska komisija/Republika Bugarska
      (Predmet C-789/21)
      (2022/C 84/40)
      Jezik postupka: bugarski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Braun, L. Malferrari i Iv. Zalogin)

         Tuženik: Republika Bugarska

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da

                  —

                  utvrdi da je Republika Bugarska povrijedila svoje obaveze iz Direktive (EU) 2017/1132 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o određenim aspektima prava društava (1), a osobito one iz njezina članka 166. i Priloga III. Dijela A i Dijela B, bilješke 2., time što nije povezala bugarski sudski registar sa Sustavom povezivanja poslovnih registara (BRIS);

                  —

                  naloži Republici Bugarskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Republika Bugarska, protivno gore navedenim odredbama Direktive (EU) 2017/1132 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o određenim aspektima prava društava, nije povezala bugarski sudski registar sa Sustavom povezivanja poslovnih registara (BRIS).

         (1)  SL, 30. lipnja 2017., L 169, str. 46.


title: Predmet C-824/21 P: Žalba koju je 29. prosinca 2021. podnio Oriol Junqueras i Vies protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 14. listopada 2021. u predmetu T-100/20, Junqueras i Vies/Parlament

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/32

      Žalba koju je 29. prosinca 2021. podnio Oriol Junqueras i Vies protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 14. listopada 2021. u predmetu T-100/20, Junqueras i Vies/Parlament
      (Predmet C-824/21 P)
      (2022/C 84/43)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Oriol Junqueras i Vies (zastupnik: M. Marsal i Ferret, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

         Prvo. – ukine i opozove rješenje šestog vijeća Općeg suda Europske unije od 14. listopada 2021. doneseno u predmetu T-100/20,

         Drugo. – proglasi žaliteljevu tužbu u cijelosti dopuštenom,

         Treće. – vrati predmet na ponovno suđenje kako bi, nakon što se tužba proglasi dopuštenom, šesto vijeće Općeg suda Europske unije nastavilo s njezinim ispitivanjem.

         Četvrto. – Naloži Europskom parlamentu snošenje troškova u postupku povodom prigovora nedopuštenosti i u ovom žalbenom postupku.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog žalbi navode se četiri žalbena razloga s njihovim pravnim osnovama:

         Prvo: Pobijano rješenje protivno je članku 263. UFEU-a jer je u njemu utvrđeno da ne postoji izravan interes O. Junquerasa zbog toga što on nije bio zastupnik u Europskom parlamentu u trenutku podnošenja tužbe. Opći sud pogrešno je protumačio da je došlo do odustanka od mandata u skladu s Europskim izbornim aktom (članak 13.) jer je interna odluka Kraljevine Španjolske odluka o neprihvatljivosti koja predstavlja razlog nespojivosti. Budući da nije riječ o odluci o odustanku od mandata u skladu s člankom 13. Europskog izbornog akta (kao niti o razlogu nespojivosti iz članka 7. Europskog izbornog akta), i dalje postoji stvaran i izravan interes O. Junquerasa za podnošenje tužbe. Podredno, rješenjem Općeg suda iskrivljena je interna odluka Kraljevine Španjolske time što je utvrđeno da ne postoji izravan interes O. Junquerasa i ono je protivno članku 263. UFEU-a.

         Drugo: Pobijanim rješenjem povrijeđeni su zahtjevi prava na djelotvoran pravni lijek (članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članci 6. i 13. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda) i članak 263. UFEU-a. Rješenje dovodi u pitanje odluke o meritumu koje treba donijeti u [predmetima] C-115/21[P] i T-24/20 (1) i pogrešno tumači da se O. Junqueras ne može vratiti na mjesto zastupnika u Europskom parlamentu na temelju sudskih odluka koje treba donijeti pred sudovima Unije. O Junqueras može ostvariti navedeno vraćanje i slijedom toga ima stvaran i izravan interes za tužbu.

         Treće: Pobijanim rješenjem povrijeđeni su zahtjevi prava na djelotvoran pravni lijek (članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članci 6. i 13. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda) i članak 263. UFEU-a. U rješenju se smatra hipotetskim da postupci pokrenuti pred nacionalnim sudovima i Ustavnim sudom Kraljevine Španjolske mogu dovesti do vraćanja O. Junquerasa na mjesto zastupnika u Europskom parlamentu i, slijedom toga, da on nema stvaran i izravan interes za podnošenje tužbe. U rješenju se ne uzima u obzir da je sâm Vrhovni sud potvrdio da je jedna od mogućih posljedica postupaka koje je pokrenuo O. Junqueras vraćanje na njegovo zastupničko mjesto tako da je pogrešno da se to vraćanje u rješenju smatra hipotetskim i potvrđuje se da O. Junqueras ima stvaran i izravan interes za podnošenje tužbe. Također je njime povrijeđeno pravo na djelotvoran pravni lijek i pravo na djelotvornu sudsku zaštitu time što Opći sud nije objedinio odluku o dopuštenosti i odluku o meritumu, što bi nesumnjivo u većoj mjeri jamčilo djelotvornost navedenih prava.

         Četvrto: Pobijanim rješenjem niječe se postojanje drugih razloga na kojima se temelji interes O. Junquerasa za ukidanje pobijanog akta čak i u slučaju da se ne mogu usvojiti mjere izvršenja u slučaju njegova poništenja. To je protivno članku 263. UFEU-a jer navedeni razlozi postoje i izneseni su. Konkretno i uzimajući u obzir da se zaštita imuniteta tražila prije donošenja presude u kaznenom postupku i odluke o gubitku zastupničkog mjesta, zastupnik O. Junquerasa smatra da bi priznavanjem statusa zastupnika u Europskom parlamentu O. Junquerasa i postupanjem povodom zahtjeva za zaštitu njegova imuniteta nastala obveza (u skladu s onime što je utvrđeno presudom Općeg suda od 19. prosinca 2019. u predmetu C-502/19) (2) prekida svakog postupka protiv O. Junquerasa i to bi dovelo do prihvaćanja njegove tužbe kojom se tvrdilo da su navedene interne odluke donesene povredom prava Unije, što vrijedi za sve nacionalne tužbe i tužbe pred sudovima Unije koje je podnio O. Junqueras kao i za njegove buduće tužbe pred Europskim sudom za ljudska prava ako za time bude potrebe, zbog čega O. Junqueras doista ima interes za podnošenje tužbe iz članka 263. UFEU-a.

         (1)  Rješenje od 15. prosinca 2020., Junqueras i Vies/Parlament (T-24/20, EU:T:2020:601)

         (2)  Presuda od 19. prosinca 2019., Junqueras i Vies (C-502/19, EU:C:2019:1115)


title: Predmet C-206/21: Rješenje predsjednika Suda od 29 listopada 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Dijon – Francuska) – M. X/Préfet de Saône-et-Loire

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/33

      Rješenje predsjednika Suda od 29 listopada 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal administratif de Dijon – Francuska) – M. X/Préfet de Saône-et-Loire
      (Predmet C-206/21) (1)

      (2022/C 84/44)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 278, 12. 7. 2021.


title: Predmet C-334/21: Rješenje predsjednika Suda od 9. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Rieti – Italija) – kazneni postupak protiv G.B., R.H., uz sudjelovanje: Procura della Repubblica di Rieti

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/33

      Rješenje predsjednika Suda od 9. studenoga 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Rieti – Italija) – kazneni postupak protiv G.B., R.H., uz sudjelovanje: Procura della Repubblica di Rieti
      (Predmet C-334/21) (1)

      (2022/C 84/45)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 310, 2. 8. 2021.


title: Spojeni predmeti C-357/19, C-379/19, C-547/19, C-811/19 i C-840/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie, Tribunalul Bihor – Rumunjska) – kazneni postupci protiv osoba PM (C-357/19), RO (C-357/19), SP (C-357/19), TQ (C-357/19), KI (C-379/19), LJ (C-379/19), JH (C-379/19), IG (C-379/19), FQ (C-811/19), GP (C-811/19), HO (C-811/19), IN (C-811/19), NC (C-840/19) („Zahtjev za prethodnu odluku – Odluka 2006/928/EZ – Mehanizam za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije – Priroda i pravni učinci – Obvezatnost za Rumunjsku – Vladavina prava – Neovisnost sudova – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Borba protiv korupcije – Zaštita financijskih interesa Unije – Članak 325. stavak 1. UFEU-a – Konvencija „PIF” – Kazneni postupci – Presude Curtea Constituțională (Ustavni sud, Rumunjska) u pogledu zakonitosti izvođenja određenih dokaza i sastava sudskih vijeća u području teške korupcije – Obveza nacionalnih sudova da osiguraju puni učinak odlukama Curtea Constituțională (Ustavni sud) – Stegovna odgovornost sudaca u slučaju nepoštovanja tih odluka – Ovlast neprimjene odluka Curtea Constituțională (Ustavni sud) koje nisu u skladu s pravom Unije – Načelo nadređenosti prava Unije”)

text:
               21.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 21. prosinca 2021. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie, Tribunalul Bihor – Rumunjska) – kazneni postupci protiv osoba PM (C-357/19), RO (C-357/19), SP (C-357/19), TQ (C-357/19), KI (C-379/19), LJ (C-379/19), JH (C-379/19), IG (C-379/19), FQ (C-811/19), GP (C-811/19), HO (C-811/19), IN (C-811/19), NC (C-840/19)
      (Spojeni predmeti C-357/19, C-379/19, C-547/19, C-811/19 i C-840/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Odluka 2006/928/EZ - Mehanizam za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije - Priroda i pravni učinci - Obvezatnost za Rumunjsku - Vladavina prava - Neovisnost sudova - Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Borba protiv korupcije - Zaštita financijskih interesa Unije - Članak 325. stavak 1. UFEU-a - Konvencija „PIF” - Kazneni postupci - Presude Curtea Constituțională (Ustavni sud, Rumunjska) u pogledu zakonitosti izvođenja određenih dokaza i sastava sudskih vijeća u području teške korupcije - Obveza nacionalnih sudova da osiguraju puni učinak odlukama Curtea Constituțională (Ustavni sud) - Stegovna odgovornost sudaca u slučaju nepoštovanja tih odluka - Ovlast neprimjene odluka Curtea Constituțională (Ustavni sud) koje nisu u skladu s pravom Unije - Načelo nadređenosti prava Unije”)
      (2022/C 84/03)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie, Tribunalul Bihor

         Stranke glavnih kaznenih postupaka

      PM (C-357/19), RO (C-357/19), SP (C-357/19), TQ (C-357/19), KI (C-379/19), LJ (C-379/19), JH (C-379/19), IG (C-379/19), FQ (C-811/19), GP (C-811/19), HO (C-811/19), IN (C-811/19), NC (C-840/19)

         Uz sudjelovanje: Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Direcţia Naţională Anticorupţie (C-357/19, C-811/19 i C-840/19), QN (C-357/19), UR (C-357/19), VS (C-357/19), WT (C-357/19), Autoritatea Naţională pentru Turism (C-357/19), Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (C-357/19), SC Euro Box Promotion SRL (C-357/19), Direcţia Naţională Anticorupţie – Serviciul Teritorial Oradea (C-379/19), JM (C-811/19)
      kao i u postupku
      CY, Asociaţia „Forumul Judecătorilor din România” protiv Inspecţia Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (C-547/19)

         Izreka

                  1.

                  Odluka Komisije 2006/928/EZ od 13. prosinca 2006. o uspostavi mehanizma za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije, dok god je na snazi, obvezujuća je u svim svojim elementima za Rumunjsku. Mjerila navedena u njezinu prilogu namijenjena su osiguranju toga da ta država članica poštuje vrijednost vladavine prava navedenu u članku 2. UEU-a i obvezujuća su za navedenu državu članicu u smislu da je ona obvezna poduzeti primjerene mjere u svrhu provedbe tih mjerila vodeći računa, na temelju načela lojalne suradnje iz članka 4. stavka 3. UEU-a, o izvješćima koje je Europska komisija sastavila na temelju navedene odluke, osobito o preporukama iz navedenih izvješća.

                  2.

                  Članak 325. stavak 1. UFEU-a u vezi s člankom 2. Konvencije sastavljene na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica, potpisane u Luksemburgu 26. srpnja 1995., kao i Odluku 2006/928 treba tumačiti na način da im se protive nacionalni propis ili praksa u skladu s kojima su presude u području korupcije i prijevare u vezi s porezom na dodanu vrijednost (PDV) – koje u prvostupanjskom postupku nisu donijela sudska vijeća specijalizirana u tom području ili, u žalbenom postupku, sudska vijeća čiji su članovi izabrani ždrijebom – apsolutno ništavne tako da se predmeti u području korupcije i porezne prijevare, prema potrebi nakon izvanrednog pravnog lijeka protiv pravomoćnih presuda, trebaju preispitati u prvostupanjskom i/ili drugostupanjskom postupku, ako primjena tog nacionalnog propisa ili prakse može stvoriti sustavni rizik nekažnjivosti djela koja čine teška kaznena djela prijevare koja ugrožavaju financijske interese Unije ili korupciju općenito. Obveza osiguranja toga da se ta kaznena djela kažnjavaju kaznenopravnim sankcijama koje su djelotvorne i odvraćajuće ne oslobađa sud koji je uputio zahtjev provjere nužnog poštovanja temeljnih prava zajamčenih člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima pri čemu taj sud ne može primijeniti nacionalni standard zaštite temeljnih prava koji sadržava takav sustavni rizik nekažnjivosti.

                  3.

                  Članak 2. i članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a te Odluku 2006/928 treba tumačiti na način da im se ne protive nacionalni propis ili praksa u skladu s kojima odluke nacionalnog ustavnog suda obvezuju redovne sudove, pod uvjetom da nacionalno pravo jamči neovisnost navedenog ustavnog suda osobito s obzirom na zakonodavnu i izvršnu vlast, kako je propisano tim odredbama. Nasuprot tomu, te odredbe UEU-a i navedenu odluku treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis u skladu s kojim svako nepoštovanje odluka nacionalnog ustavnog suda koje počine redovni nacionalni sudovi može dovesti do njihove stegovne odgovornosti.

                  4.

                  Načelo nadređenosti prava Unije treba tumačiti na način da mu se protive nacionalni propis ili praksa u skladu s kojima redovne nacionalne sudove obvezuju odluke nacionalnog Ustavnog suda i zbog te činjenice te zbog toga što bi u protivnom počinili stegovnu povredu, ne smiju, na temelju vlastite ovlasti, ne primijeniti sudsku praksu uspostavljenu tim odlukama unatoč tomu što smatraju da je ta sudska praksa, s obzirom na presudu Suda, protivna članku 19. stavku 1. drugom podstavku UEU-a, članku 325. stavku 1. UFEU-a ili Odluci 2006/928.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.

         SL C 246, 22. 7. 2019.

         SL C 372, 4. 11. 2019.

         SL C 54, 17. 2. 2019.

         SL C 201, 15. 6. 2020.