title: Predmet T-425/21: Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – eSlovensko Bratislava/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/41

      Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – eSlovensko Bratislava/Komisija
      (Predmet T-425/21)
      (2021/C 431/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: eSlovensko Bratislava (Bratislava-Staré Mesto, Slovačka) (zastupnik: B. Fridrich, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije C(2020)7415 final od 21. listopada 2020. kojom je izmijenjena Provedbena odluka C(2018)6712 o izboru i dodjeli bespovratnih sredstava putem Instrumenta za povezivanje Europe (CEF) u sektoru telekomunikacija (Prilog br. 1), dostavljenu društvu eSlovensko Bratislava 10. svibnja 2021. putem poruke elektroničke pošte;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnim povredama postupka, prekoračenju ovlasti, povredi Ugovorâ ili bilo kojeg pravnog pravila koje se odnosi na njihovu primjenu, ili zlouporabi ovlaštenja, osobito pogrešnoj pravnoj procjeni činjenica i utvrđenja (povreda prava na dobru upravu, prekoračenje ovlasti, povreda načela proporcionalnosti, načela pravne sigurnosti, vladavine prava, načela legitimnih očekivanja i pogrešna pravna procjena činjenica i utvrđenja u postupku odabira i dodjele bespovratnih sredstava putem Instrumenta za povezivanje Europe 2018-1 CEF Telecom, poziv za podnošenje ponuda CEF-TC-2018-1, osobito što se tiče aktivnosti br. 2018-SK-IA-0019 Slovak Safer Internet Centre V, koju je predložilo društvo eSlovensko Bratislava).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da bi Komisiji valjalo naložiti snošenje troškova postupka u skladu s navedenim argumentima i navodnom arbitrarnosti pobijane odluke Komisije.


title: Predmet T-436/21: Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – Veen/Europol

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/42

      Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – Veen/Europol
      (Predmet T-436/21)
      (2021/C 431/50)
      Jezik postupka: slovački

         Stranke

         Tužitelj: Leon Leonard Johan Veen (Oss, Nizozemska) (zastupnik: T. Lysina, odvjetnik)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  naloži Europskoj uniji koju zastupa Agencija Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) da tužitelju isplati iznos od 50 000 eura;

                  —

                  tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj u prilog svojoj tužbi za naknadu štete po osnovi izvanugovorne odgovornosti za štetu, podnesenoj na temelju članaka 268. i 340. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 50. stavka 1. Uredbe (EU) 2016/794 Europskog parlamenta i Vijeća (1), ističe jedan tužbeni razlog koji se temelji na nezakonitoj obradi tužiteljevih osobnih podataka od strane tuženika.
      Svojim tužbenim razlogom tužitelj navodi da je tuženik istražnom spisu u kaznenom postupku koji se protiv tužitelja vodi u Slovačkoj Republici priložio kao dokaz izvješće koje je sam izradio koje sadrži netočne i negativne podatke o tužitelju koji nisu poduprijeti dokazima, što je dovelo do štetnog događaja. On ističe da je kao rezultat toga došlo do povrede njegove časti i ugleda, i da je povrijeđeno i njegovo pravo na obiteljski život. Stoga mu je u uzročno-posljedičnoj vezi sa štetnom radnjom nastala neimovinska šteta, koju je tuženik procijenio na 50 000 eura.

         (1)  Uredba (EU) 2016/794 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o Agenciji Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) te zamjeni i stavljanju izvan snage odluka Vijeća 2009/371/PUP, 2009/934/PUP, 2009/935/PUP, 2009/936/PUP i 2009/968/PUP (SL 2016., L 135, str. 53.)


title: Predmet T-509/21: Tužba podnesena 18. kolovoza 2021. – IMG/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/43

      Tužba podnesena 18. kolovoza 2021. – IMG/Komisija
      (Predmet T-509/21)
      (2021/C 431/51)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: International Management Group (IMG) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: L. Levi i J.-Y. de Cara, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;
                  slijedom toga

                  —

                  poništi Komisijinu odluku od 8. lipnja 2021. donesenu na ime provedbe presude Suda od 31. siječnja 2019. (predmeti C-183/17 P i C-184/17 P), u skladu s kojom tužitelj ne ispunjava uvjete za izvršavanje sredstava Unije po pravilima o neizravnom izvršenju koja se primjenjuju na međunarodne organizacije u okviru financijskih pravila koja se primjenjuju na Uniju;

                  —

                  naloži tuženiku naknadu imovinske i neimovinske štete;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 266. UFEU-a. Tužitelj se u tom pogledu poziva na povredu pravomoćnosti presude Suda od 31. siječnja 2019.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave i obveze dužne pažnje zbog povrede članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome što, prema tužiteljevu mišljenju, odluka sadržava pogreške koje se tiču prava i očite pogreške u ocjeni.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi razumnog roka.


title: Predmet T-514/21: Tužba podnesena 21. kolovoza 2021. – Associazione „Terra Mia Amici No Tap”/EIB

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/43

      Tužba podnesena 21. kolovoza 2021. – Associazione „Terra Mia Amici No Tap”/EIB
      (Predmet T-514/21)
      (2021/C 431/52)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Udruga „Terra Mia Amici No Tap” (Melendugno, Italija) (zastupnik: A. Calò, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi i proglasi da je Europska investicijska banka (EIB) svojom krivnjom propustila odgovoriti na zahtjev za preispitivanje koji je uputila udruga u svojstvu tužitelja;

                  —

                  naloži Europskoj investicijskoj banci donošenje odluke o opozivu financijskih sredstava koja su odobrena društvu TAP AG;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Aarhuške konvencije (1) i Uredbe (EZ) br. 1367/2006 od 6. rujna 2006. (2) (u daljnjem tekstu: Aarhuška uredba).

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu ističe da, u skladu s člankom 10. stavkom 1. Aarhuške uredbe „Svaka nevladina organizacija koja ispunjava kriterije iz članka 11. ima pravo podnijeti zahtjev za interno preispitivanje instituciji ili tijelu Zajednice koje je donijelo upravni akt u okviru prava zaštite okoliša odnosno, u slučaju navodnog upravnog propusta, koje je trebalo donijeti takav akt.”. U konkretnom predmetu EIB je trebao odgovoriti unutar rokova predviđenih navedenim člankom 10. te uredbe, što nema namjeru učiniti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi točke 36. EIB-ovog Statementa of Environmental and Social Principles and Standards iz 2009. godine.

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu ističe da konkretno članak 36. predviđa da EIB zahtijeva da svi projekti koje financira poštuju barem:

                                          —

                                          relevantno nacionalno zakonodavstvo u području okoliša;

                                          —

                                          relevantno zakonodavstvo Europske unije (EU) u području okoliša, osobito Direktivu Unije o procjeni utjecaja na okoliš (procjena utjecaja na okoliš) i direktive o zaštiti okoliša, kao i direktive specifične za sektor i „međusektorske” direktive;

                              —

                              načela i standarde relevantnih međunarodnih sporazuma u području okoliša koji su uključeni u pravo Unije.
                              U konkretnom slučaju nije se poštovala nijedna od navedenih točaka.
                              Naime, dokazane su sljedeće povrede:

                                          a.

                                             zakonodavstva Unije u području okoliša i osobito:

                                                      a.I.

                                                      uvodne izjave 36. u vezi s člancima 4. i 14. Uredbe EU 347/2013 (3) (nepostojanje analize troškova i koristi);

                                                      a.II .

                                                      uvodne izjave 31. Uredbe br. 347 u vezi s člankom 5. stavkom 1. i Prilogom IV. bilješkom 1. Direktivi 2011/92/EU (4) (kumulativni vanjski utjecaji);

                                                      a.III.

                                                      uvodne izjave 31. Uredbe br. 347. u vezi s člankom 5. stavkom 1. i Prilogom IV. bilješkom 1. Direktivi 2011/92/EU (kumulativni unutarnji utjecaji) – zabrana „Salami Slicinga”;

                                                      a.IV,

                                                      članka 2. stavka 1. Direktive 2011/92/EU, članka 6. stavaka 3. i 4. Direktive o staništu;

                                                      a.V.

                                                      članka 4. stavka 4. Direktive 2009/147 (5), Direktiva o pticama;

                                                      a.VI.

                                                      uvodne izjave 30. u vezi s člankom 9. Uredbe 1367/2006 i člankom 6. Direktive o procjeni utjecaja na okoliš (transparentnost i sudjelovanje);

                                                      a.VII.

                                                      uvodne izjave 28. u vezi s člankom 7. Uredbe EU 347/2013 (pravila o staništu);

                                                      a.VIII.

                                                      povreda članka 191. stavka 1. UFEU-a zajedno s povredom Izjave o socijalnim i okolišnim načelima i standardima Europske investicijske banke, koju je Upravni odbor odobrio 3. veljače 2009.

                                          b.

                                             talijanskog zakonodavstva i osobito:

                                                      b.I.

                                                      Zakonodavne uredbe 42/2004 o provedbi Konvencije o krajoliku, članka 26.;

                                                      b.II.

                                                      Zakonodavne uredbe 42/2004 o provedbi Konvencije o krajoliku, članka 146.;

                                                      b.III.

                                                      članka 14.b. Zakona br. 241. od 7. kolovoza 1990. o konferenciji o uslugama;

                                                      b.IV.

                                                      odredbe A57 Uredbe ministra o usklađivanju s okolišem br. 223/14;

                                                      b.V.

                                                      Zakonodavne uredbe br. 152/06 o nepostojanju sankcija;

                                                      b.VI.

                                                      članka 452.c Kaznenog zakonika (ekološka katastrofa).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Uredbe br. 347. Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2013.

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu ističe da zapravo nikad nije provedena odgovarajuća analiza troškova i koristi.

         (1)  Konvencija o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (SL 2005., L 124, str. 4.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 151.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)

         (3)  Uredba (EU) br. 347/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2013. o smjernicama za transeuropsku energetsku infrastrukturu te stavljanju izvan snage Odluke br. 1364/2006/EZ i izmjeni uredaba (EZ) br. 713/2009, (EZ) br. 714/2009 i (EZ) br. 715/2009 (SL 2013., L 115, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 228.)

         (4)  Direktiva 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (SL 2012., L 26, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 27., str. 3.)

         (5)  Direktiva 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (SL 2010., L 20, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 32, str. 128. i ispravak SL 2015., L 75, str. 20.)


title: Predmet T-518/21: Tužba podnesena 24. kolovoza 2021. – European Paper Packaging Alliance/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/45

      Tužba podnesena 24. kolovoza 2021. – European Paper Packaging Alliance/Komisija
      (Predmet T-518/21)
      (2021/C 431/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: European Paper Packaging Alliance (Haag, Nizozemska) (zastupnici: F. Di Gianni, A. Scalini i F. Pili, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva:

                  —

                  poništi odjeljke 2.1.2 i 2.2.1 i tablice 4-2. i 4-8. tuženikovih Smjernica o plastičnim proizvodima za jednokratnu uporabu u skladu s Direktivom (EU) 2019/904 (1) Europskog parlamenta i Vijeća o smanjenju utjecaja određenih plastičnih proizvoda na okoliš (2), u dijelu u kojem se odnose na proizvode od papira prevučene polimerom;

                  —

                  podredno, utvrdi da je članak 3. stavak 2. Direktive (EU) 2019/904 nezakonit, u dijelu u kojem u definiciju pojma „plastični proizvod za jednokratnu uporabu” uključuje proizvode od papira prevučene polimerom; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga i dva prigovora nezakonitosti.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se tuženikovim smjernicama povređuje tekst Direktive (EU) 2019/904, u dijelu u kojem u područje primjene te direktive uključuju proizvode od papira prevučene polimerom, zbog pogrešnog tumačenja pojma „glavna strukturna komponenta” iz članka 3. stavka 1. Direktive (EU) 2019/904.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je uključivanje proizvoda od papira prevučenih polimerom u područje primjene Direktive (EU) 2019/904 u suprotnosti s ciljevima te direktive te se njime povređuje načelo proporcionalnosti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik donošenjem pobijanih smjernica prekoračio granice svojih ovlasti zadirući u ovlasti zakonodavca Unije.

                  4.

                  Prvi prigovor nezakonitosti, koji se temelji na tome da je članak 3. stavak 2. Direktive (EU) 2019/904 nezakonit, u dijelu u kojem dovodi do primjene te direktive na proizvode od papira prevučene polimerom. U okviru tog prigovora tvrdi se i da je ta odredba nezakonita jer njome nije predviđen prag za utvrđenje je li proizvod djelomično izrađen od plastike. Osim toga, tvrdi se da se tom odredbom povređuje načelo ravnopravnosti i nediskriminacije.

                  5.

                  Drugi prigovor nezakonitosti, koji se temelji na tome da primjena Direktive (EU) 2019/904, konkretno mjera ograničenja predviđenih tom direktivom na proizvode od papira prevučene polimerom, predstavlja neopravdano ograničenje slobode poduzetništva i prava na vlasništvo zajamčenih u člancima 16. odnosno 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

         (1)  Direktiva (EU) 2019/904 Europskog parlamenta i Vijeća o smanjenju utjecaja određenih plastičnih proizvoda na okoliš (Tekst značajan za EGP) (SL 2019., L 155, str. 1.).

         (2)  SL 2021., C 216, str. 1.-46.


title: Predmet T-525/21: Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – E. Breuninger/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/46

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – E. Breuninger/Komisija
      (Predmet T-525/21)
      (2021/C 431/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: E. Breuninger GmbH & Co. (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: M. Vetter, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u skladu s člankom 264. stavkom 1. UFEU-a poništi tuženikovu odluku od 28. svibnja 2021. (Državna potpora br. SA.62784);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni
                  Tuženik je počinio očitu pogrešku u ocjeni time što je pobijanom odlukom utvrdio da je njemački program potpore „Allgemeine Bundesregelung Schadensausgleich, COVID-19” (Opći savezni program za naknadu štete, COVID-19) usklađen s unutarnjim tržištem u skladu s člankom 107. stavkom 2. točkom (b) UFEU-a. Ograničavanje ovlaštenja na podnošenje zahtjeva, za poduzeća s više gospodarskih područja djelatnosti, na ona koja ostvaruju najmanje 80 % svojeg prometa djelatnostima koje su izravno pogođene ograničenjem kretanja (lockdown) proizvoljno je, a odobravanje programa potpore neproporcionalno. Prag od 80 % bez objektivnog opravdanja otklanja uzročno-posljedičnu vezu između naredbi o zatvaranju i štete koja je iz toga nastala poduzećima s više područja djelatnosti, s obzirom na to da su ona, unatoč izravnoj i značajnoj pogođenosti državnim mjerama i s njima povezanim znatnim gubicima, možda u potpunosti ostala bez naknada. To dovodi do narušavanja tržišnog natjecanja kako u odnosu na konkurente u područjima djelatnosti koje su pogođene bolešću COVID-19 tako i u odnosu na konkurente u područjima djelatnosti koje nisu pogođene tom bolešću.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: povreda postupovnih prava iz članka 108. stavka 2. UFEU-a
                  Tuženikova odluka sadržava nedostatke u analizi i obrazloženju. Tuženik nije tužitelju pružio priliku da izrazi sumnju u usklađenost programa potpore s unutarnjim tržištem u postupku prethodnog ispitivanja. Usto, tuženik nije dostatno obrazložio odluku o odobrenju.


title: Predmet T-534/21: Tužba podnesena 1. rujna 2021. – VP/Cedefop

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/47

      Tužba podnesena 1. rujna 2021. – VP/Cedefop
      (Predmet T-534/21)
      (2021/C 431/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VP (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europski centar za razvoj strukovnog osposobljavanja

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku o neprovođenju točke 1. i 2. izreke presude Općeg suda od 16. prosinca 2020., u predmetu T-187/18, VP/Cedefop;

                  —

                  poništi povezanu odluku o neproduljenju tužiteljeva ugovora o radu na neodređeno vrijeme s retroaktivnim učinkom;

                  —

                  naloži naknadu neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio koja se može procijeniti, ex aequo et bono, na iznos od pedeset tisuća eura;

                  —

                  naloži naknadu imovinske štete koja je nastala tužitelju i koja je jednaka troškovima nužnog predsudskog postupka od dana presude u predmetu T-187/18, VP/Cedefop; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženikova odluka da ne provede najbitnije točke 1. i 2. presude od 16. prosinca 2020. u predmetu T-187/20, VP/Cedefop i, stoga, da ne produlji tužiteljev ugovor o radu zahvaćena povredom obveze obrazlaganja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio svoju obvezu dužne pažnje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio načela jednakog postupanja i zaštite legitimnih očekivanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik zlouporabio svoje ovlasti.


title: Predmet T-535/21: Tužba podnesena 31. kolovoza 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (oprema za distribuciju tekućina)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/48

      Tužba podnesena 31. kolovoza 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (oprema za distribuciju tekućina)
      (Predmet T-535/21)
      (2021/C 431/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Wuttke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 1 431 829-0009

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. lipnja 2021. u predmetu R 1004/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  preinači pobijanu odluku na način da:

                              —

                              dopusti tužiteljevu žalbu,

                              —

                              odbije u cijelosti podnositeljev zahtjev ICD 10 297 za proglašenje osporavanog dizajna ništavim,

                              —

                              naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti snošenje tužiteljevih troškova pred žalbenim vijećem i Odjelom za poništaje;

                  —

                  naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda načela utvrđenih u presudi od 24. ožujka 2021., Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Kocke za gradnju iz kompleta igrački za gradnju) (T-515/19, neobjavljena, EU:T:2021:155);

                  —

                  povreda načela utvrđenih u presudi od 8. ožujka 2018., DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172);

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  pogrešno tumačenje prijave patenta EP 3 005 948 A2 i tužiteljeve višestruke prijave za registraciju dizajna br. 1 431 829-0001-0010.


title: Predmet T-538/21: Tužba podnesena 2. rujna 2021. – PBL i WA/Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/49

      Tužba podnesena 2. rujna 2021. – PBL i WA/Komisija
      (Predmet T-538/21)
      (2021/C 431/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Penya Barça Lyon: Plus que des supporters (PBL) (Bron, Francuska) i WA (zastupnik: J. Branco, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku Glavne uprave za tržišno natjecanje Europske komisije od 1. rujna 2021. – COMP.C.4/AH/mdr 2021(092342);

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da:

                              —

                              iskoristi svoje ovlasti na temelju članka 116. stavka 1. UFEU-a time što će Francuskom nogometnom savezu naložiti da odmah prekine svako normativno narušavanje tržišnog natjecanja i da se uskladi s UEFA-inim Pravilnikom o dodijeli licenci klubovima i fair-play financiranju;

                              —

                              pokrene postupak protiv Francuske zbog povrede prava na temelju članaka 107. i 108. UFEU-a i članka 12. Uredbe Vijeća 2015/1589 od 13. srpnja 2015. zbog nezakonite državne potpore Paris Saint-Germainu i, slijedom toga, pokrene postupak pred Sudom Europske unije;

                  —

                  Komisiji naloži da, na temelju članka 13. Uredbe Vijeća 2015/1589 od 13. srpnja 2015., Francuskoj izrekne privremene mjere s ciljem prestanka nanošenja štete tužiteljima na način da joj naloži da suspendira sljedeće normativne odluke koje dovode do nepoštenog narušavanja tržišnog natjecanja posredstvom državne potpore koja daje selektivnu prednost, pri čemu utječe na tržišno natjecanje i trgovinu unutar Europske unije u okviru jedinstvenog tržišta Europske unije:

                              —

                              zaključke općih i saveznih skupština Ligue de Football Professionnel od 12. i 14. prosinca 2019., kao i zaključak Opće skupštine Ligue de Football Professionnel od 10. prosinca 2020., koji su doneseni na temelju ovlasti Francuskog nogometnog saveza, u obavljanju svojih javnih ovlasti;

                              —

                              odluku od 25. lipnja 2021. kojom Povjerenstvo za nadzor profesionalnih klubova Nacionalne uprave za nadzor vođenja LFP-a nije donijelo nikakvu administrativnu mjeru u odnosu na PSG;

                              —

                              odluka koju je donijela Ligue de Football Professionnel – neobjavljenu – kojom je odobrila ugovor koji su potpisali Lionel Messi i Paris Saint-Germain.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi protiv odluke Europske komisije COMP.C.4/AH/mdr 2021(092342) od 1. rujna 2021. kojom se tužiteljima ne priznaje svojstvo zainteresiranih strana u smislu članka 24. stavka 2. Uredbe 2015/1589 (1), tužitelji se pozivaju na pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pravnom interesu tužiteljâ u ovom postupku. Tužitelji Komisiji prigovaraju da nije uzela u obzir činjenicu da je prvi tužitelj član („socio”) Futbol Cluba Barcelona (u daljnjem tekstu: FC Barcelona) i da je on, u tom svojstvu, ovlašten podnijeti pritužbu u pogledu navodno nezakonite potpore.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na postupku savjetovanja predviđenom člankom 116. UFEU-a. Tužitelji u tom pogledu osobito ističu da u predmetnom slučaju postoji nesklad između odredaba država članica kojim se narušavaju uvjeti tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu. Prema mišljenju tužiteljâ, to što španjolska Liga de futbol profesional, u suprotnosti s francuskom Ligue de Football Professionnel, zahtijeva da se poštuje razmjer između plaća i prihvatljivih prihoda u visini od 70 % čini takvo narušavanje kojim se praktično kažnjava FC Barcelona.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na članku 13. Uredbe 2015/1589. Tužitelji se tim tužbenim razlogom pozivaju na nužnost da se Francuskoj naloži da suspendira potpore i mjere koje mogu činiti nezakonitu i neprijavljenu državnu potporu profesionalnim nogometnim klubovima na njezinu državnom području.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na kriterijima koje su donijeli Europska komisija i Sud Europske unije u svrhu definiranja državnih potpora i primjenjivosti članka 108. UFEU-a u predmetnom slučaju.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na hitnosti situacije koja opravdava to da tužitelji podnesu zahtjev za ubrzani postupak i zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.).


title: Predmet T-540/21: Tužba podnesena 2. rujna 2021. – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/50

      Tužba podnesena 2. rujna 2021. – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE)
      (Predmet T-540/21)
      (2021/C 431/58)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Vivostore Ltd (Winscombe, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: T. Urek, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Linda AG (Köln, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije VIVO LIFE – prijava za registraciju br. 18 049 468

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. srpnja 2021. u predmetu R 1587/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi ili preinači pobijanu odluku i potvrdi odluku Odjela za prigovore EUIPO-a u predmetu B 3 090 390 od 16. srpnja 2020.;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-545/21: Tužba podnesena 2. rujna 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (oprema za distribuciju tekućina)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/51

      Tužba podnesena 2. rujna 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (oprema za distribuciju tekućina)
      (Predmet T-545/21)
      (2021/C 431/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Wuttke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 1 431 829-0004

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. lipnja 2021. u predmetu R 1011/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  preinači pobijanu odluku na način da:

                              —

                              dopusti tužiteljevu žalbu,

                              —

                              odbije u cijelosti podnositeljev zahtjev ICD 10 306 za proglašenje osporavanog dizajna ništavim,

                              —

                              naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti snošenje tužiteljevih troškova pred žalbenim vijećem i Odjelom za poništaje;

                  —

                  naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda načela utvrđenih u presudi od 24. ožujka 2021., Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Kocke za gradnju iz kompleta igrački za gradnju) (T-515/19, neobjavljena, EU:T:2021:155);

                  —

                  povreda načela utvrđenih u presudi od 8. ožujka 2018., DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172);

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  pogrešno tumačenje prijave patenta EP 3 005 948 A2 i tužiteljeve višestruke prijave za registraciju dizajna br. 1 431 829-0001-0010.


title: Predmet T-550/21: Tužba podnesena 6. rujna 2021. – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/51

      Tužba podnesena 6. rujna 2021. – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS)
      (Predmet T-550/21)
      (2021/C 431/60)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Njemačka) (zastupnik: T. Boddien, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije COMMANDOS – prijava za registraciju br. 18 062 634

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. srpnja 2021. u predmetu R 1864/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-552/21: Tužba podnesena 6. rujna 2021. – Worldwide Brands/EUIPO – Guangyu Wan (CAMEL)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/52

      Tužba podnesena 6. rujna 2021. – Worldwide Brands/EUIPO – Guangyu Wan (CAMEL)
      (Predmet T-552/21)
      (2021/C 431/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Worldwide Brands, Inc. Zweigniederlassung Deutschland (Köln, Njemačka) (zastupnici: R. Ahijón Lana i J. Gracia Albero, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Eric Guangyu Wan (Vancouver, British Columbia, Kanada)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije CAMEL – žig Europske unije br. 1 015 593

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. srpnja 2021. u predmetu R 1548/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj je njome prihvaćena žalba koju je podnio intervenijent i odbijen zahtjev za opoziv u odnosu na „majice”;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova ovog postupka, uključujući troškove nastale u postupku pred Odjelom za poništaje i prvim žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 27. stavkom 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 18. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-555/21: Tužba podnesena 6. rujna 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (oprema za distribuciju tekućina)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/53

      Tužba podnesena 6. rujna 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (oprema za distribuciju tekućina)
      (Predmet T-555/21)
      (2021/C 431/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Wuttke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 1 431 829-0003

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. lipnja 2021. u predmetu R 1007/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  preinači pobijanu odluku na način da:

                              —

                              dopusti tužiteljevu žalbu,

                              —

                              odbije u cijelosti podnositeljev zahtjev ICD 10 300 za proglašenje osporavanog dizajna ništavim,

                              —

                              naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti snošenje tužiteljevih troškova pred žalbenim vijećem i Odjelom za poništaje;

                  —

                  naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda načela utvrđenih u presudi od 24. ožujka 2021., Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Kocke za gradnju iz kompleta igrački za gradnju) (T-515/19, neobjavljena, EU:T:2021:155);

                  —

                  povreda načela utvrđenih u presudi od 8. ožujka 2018., DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172);

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  pogrešno tumačenje prijave patenta EP 3 005 948 A2 i tužiteljeve višestruke prijave za registraciju dizajna br. 1 431 829-0001-0010.


title: Predmet T-561/21: Tužba podnesena 8. rujna 2021. – HSBC Holdings i dr./Komisija

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/54

      Tužba podnesena 8. rujna 2021. – HSBC Holdings i dr./Komisija
      (Predmet T-561/21)
      (2021/C 431/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: HSBC Holdings plc (London, Ujedinjena Kraljevina), HSBC Bank plc (London), HSBC Continental Europe (Pariz, Francuska) (zastupnici: M. Demetriou i D. Bailey, Barristers, M. Simpson, Solicitor, C. Angeli, M. Giner Asins i C. Chevreste, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi članak 1. Odluke Komisije C(2021) 4600 final od 28. lipnja 2021., priopćene 29. lipnja 2021. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) kojom je izmijenjena Odluka Komisije C(2016) 8530 final od 7. prosinca 2016. (u daljnjem tekstu: Odluka iz 2016.) (AT.39914 – Kamatne izvedenice u eurima (EIRD)) i članak 2. točku (b) Odluke iz 2016;

                  —

                  podredno, znatno smanji iznos novčane kazne izrečene tužiteljima, na iznos koji će Opći sud smatrati prikladnim; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ ili, podredno, odgovarajućeg dijela njihovih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijana odluka donesena nakon proteka zastarnog roka od 10 godina, koji je tekao od kraja povrede, odnosno od 27. ožujka 2007. Stoga je nastupila zastara tuženikove ovlasti ponovnog izricanja novčane kazne tužiteljima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio pogrešku koja se tiče prava i/ili pogrešku u ocjeni kada je izračunao vrijednost tužiteljevih prodaja na temelju diskontiranih gotovinskih primitaka. Tužitelji tvrde da su diskontirani gotovinski primici neprikladna mjera vrijednosti prodaje u sektoru kamatnih izvedenica u eurima. Osobito, diskontirani gotovinski primici ne odražavaju ni gospodarski značaj povrede ni visinu doprinosa HSBC-a toj povredi.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio pogrešku u ocjeni i/ili pružio neprikladne razloge za stopu primijenjenog faktora smanjenja za izračun diskontiranih gotovinskih primitaka tužiteljâ.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik pogriješio u svojoj ocjeni težine povrede tužiteljâ te u izricanju i veličini dodatnog iznosa.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je izrečena novčana kazna tužiteljima neproporcionalno visoka. Osobito, tužitelji tvrde da je tuženik pogriješio u svojoj ocjeni olakotnih okolnosti u vezi povrede koju su tužitelji počinili. Tužitelji nadalje tvrde da tuženik nije u dovoljnoj mjeri cijenio činjenicu da je sudjelovanje tužiteljâ u jedinstvenoj i trajnoj povredi bilo i manje opsežno i ozbiljno nego što je to utvrđeno u Odluci iz 2016., kako je to Opći sud utvrdio u predmetu T-105/17, HSBC/ Komisija (1). Prema tome, tužitelji od Općeg suda traže da odredi nižu novčanu kaznu koja na pravičan način odražava postupanje tužiteljâ.

         (1)  Presuda od 24. rujna 2019., HSBC Holdings i dr./Komisija T-105/17, EU:T:2019:675.


title: Predmet T-568/21: Tužba podnesena 10. rujna 2021. – Harbaoui/EUIPO – Google (GC GOOGLE CAR)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/55

      Tužba podnesena 10. rujna 2021. – Harbaoui/EUIPO – Google (GC GOOGLE CAR)
      (Predmet T-568/21)
      (2021/C 431/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Zoubier Harbaoui (Pariz, Francuska) (zastupnik: R. Ciullo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: Prijava figurativnog žiga Europske unije GC GOOGLE CAR – prijava za registraciju br. 18 007 095

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. lipnja 2021. u predmetu R 902/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Google LLC snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-569/21: Tužba podnesena 10. rujna 2021. – Harbaoui/EUIPO – Google (GOOGLE CAR)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/55

      Tužba podnesena 10. rujna 2021. – Harbaoui/EUIPO – Google (GOOGLE CAR)
      (Predmet T-569/21)
      (2021/C 431/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Zoubier Harbaoui (Pariz, Francuska) (zastupnik: R. Ciullo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GOOGLE CAR – prijava za registraciju br. 17 978 453

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. lipnja 2021. u predmetu R 904/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Google LLC snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-573/21: Tužba podnesena 14. rujna 2021. – Brand Energy Holdings/EUIPO (RAPIDGUARD)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/56

      Tužba podnesena 14. rujna 2021. – Brand Energy Holdings/EUIPO (RAPIDGUARD)
      (Predmet T-573/21)
      (2021/C 431/66)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Brand Energy Holdings BV (Vlaardingen, Nizozemska) (zastupnici: A. Hönninger i F. Dechent, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije RAPIDGUARD – prijava za registraciju br. 18 156 550

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. lipnja 2021. u predmetu R 294/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 42. stavka 1. u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b), člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 42. stavka 1. u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c), člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-670/20: Rješenje Općeg suda od 3. rujna 2021. – SMCK Hair Care Products/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/56

      Rješenje Općeg suda od 3. rujna 2021. – SMCK Hair Care Products/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (Predmet T-670/20) (1)

      (2021/C 431/67)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet T-12/21: Rješenje Općeg suda od 27. kolovoza 2021. – PJ/EIT

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/57

      Rješenje Općeg suda od 27. kolovoza 2021. – PJ/EIT
      (Predmet T-12/21) (1)

      (2021/C 431/68)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 79, 8. 3. 2021.


title: Predmet T-335/21: Rješenje Općeg suda od 27. kolovoza 2021. – PJ/EIT

text:
               25.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/57

      Rješenje Općeg suda od 27. kolovoza 2021. – PJ/EIT
      (Predmet T-335/21) (1)

      (2021/C 431/69)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 310, 2. 8. 2021.


title: Predmet C-706/20: Rješenje Suda (desetog vijeće) od 3. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Zajednička carinska tarifa – Tarifno razvrstavanje – Kombinirana nomenklatura – Tarifni brojevi 6212 i 9021 – Grudnjaci namijenjeni nošenju nakon mastektomije – Provedbena uredba (EU) 2017/1167 – Pojam „pribor” – Tumačenje presude od 19. prosinca 2019., Amoena, (C-677/18, EU:C:2019:1142)”)

text:
               22.11.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 471/13

      Rješenje Suda (desetog vijeće) od 3. rujna 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Predmet C-706/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Tarifni brojevi 6212 i 9021 - Grudnjaci namijenjeni nošenju nakon mastektomije - Provedbena uredba (EU) 2017/1167 - Pojam „pribor” - Tumačenje presude od 19. prosinca 2019., Amoena, (C-677/18, EU:C:2019:1142)”)
      (2021/C 471/17)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Amoena Ltd

         Tuženik: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Izreka

                  1.

                  Točku 53. presude od 19. prosinca 2019., Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), u verziji na engleskom jeziku, treba tumačiti na način da:

                              —

                              u prvoj rečenici te točke, pojmovi „them” i „their” odnose se na proteze za dojke, a pojam „they” odnosi se na grudnjake namijenjene nošenju nakon mastektomije i,

                              —

                              u drugoj rečenici navedene točke, izraz „their”, te prva dva navođenja pojma „they” odnose se na grudnjake namijenjene nošenju nakon mastektomije, dok se posljednje navođenje tog pojma „they” odnosi na proteze za dojke.

                  2.

                  U drugoj rečenici točke 53. presude od 19. prosinca 2019., Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), Sud je, kako bi utvrdio mogu li se grudnjaci namijenjeni nošenju nakon mastektomije smatrati „priborom” proteza za dojke, u smislu poglavlja 90. Kombinirane nomenklature, iz priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2016/1821 od 6. listopada 2016. samo primijenio kriterij utvrđen u točki 51. te presude, prema kojem se „priborom” u smislu navedenog poglavlja trebaju smatrati zamjenjivi dijelovi koji omogućavaju aparatu izvođenje neke posebne operacije u vezi s njegovom glavnom funkcijom.

         (1)  SL C 110, 29. 3. 2021.


title: Predmet C-818/21 P: Žalba koju je 22. prosinca 2021. podnio YG protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 20. listopada 2021. u predmetu T-599/20, YG/Europska komisija

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/8

      Žalba koju je 22. prosinca 2021. podnio YG protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 20. listopada 2021. u predmetu T-599/20, YG/Europska komisija
      (Predmet C-818/21 P)
      (2022/C 191/10)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: YG (zastupnici: A. Champetier, odvjetnica, S. Rodrigues, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu, žaliteljeve zahtjeve u predmetu T-599/20 proglasi dopuštenima i osnovanima, i posljedično

                  —

                  poništi pobijane prvostupanjske odluke;

            ili, ako to nije moguće,

                  —

                  vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje i, u svakom slučaju,

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalba je podnesena protiv presude od 20. listopada 2021. koju je donio Opći sud Europske unije, a kojom je odbijena tužba koju je žalitelj podnio u predmetu T-599/20, YG protiv Europske komisije.
      U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge:

                  —

                  iskrivljavanje dokaza;

                  —

                  pogrešno tumačenje žalbenih razloga – pogreške u obrazloženju – povreda prava obrane;

                  —

                  pogreške koje se tiču prava.


title: Predmet C-163/22 P: Žalba koju su 3. ožujka 2022. podnijeli Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. protiv presude Općeg suda od 21. prosinca 2021. u predmetu T-263/15 RENV, Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/22

      Žalba koju su 3. ožujka 2022. podnijeli Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. protiv presude Općeg suda od 21. prosinca 2021. u predmetu T-263/15 RENV, Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija
      (Predmet C-163/22 P)
      (2022/C 191/28)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Žalitelji: Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (zastupnici: K. Gruszecka-Spychała, P. K. Rosiak, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Republika Poljska

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 21. prosinca 2021. u predmetu T-263/15 RENV, Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisija;

                  —

                  konačno odluči o sporu, na način da utvrdi da su prvi, četvrti i šesti tužbeni razlog utemeljeni u dijelu obuhvaćenim ovom žalbom i poništi pobijanu odluku, u skladu s tužbenim zahtjevom;

                  —

                  u presudi iz prethodne alineje odluči o troškovima prvostupanjskog i žalbenog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi prava koju je počinio Opći sud prilikom tumačenja odredbe članka 107. stavka 1. UFEU-a u vezi s analizom prvog dijela prvog tužbenog razloga pri čemu je pogrešno utvrdio postojanje prednosti i iznos potpore koju treba vratiti, podnesenog u okviru četvrtog tužbenog razloga.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi prava koju je počinio Opći sud jer u okviru ispitivanja nije uzeo u obzir drugi prigovor iz šestog tužbenog razloga o nezakonitosti povlačenja Odluke 2014/883/EU (1) i njezinoj zamjeni pobijanom odlukom, načela zaštite legitimnih očekivanja, pravne sigurnosti i djelotvorne pravne zaštite, time što je usvojio nezakonito tumačenje prema kojem je Komisija mogla povući sve svoje pravne akte, o kojima se već odlučivalo pred Općim sudom, i slobodne izmjene njegova dijela, bez uzimanja u obzir interesa i očekivanja stranke koja je taj pravni akt osporavala.
      Treći žalbeni razlog, koji se temelji na povredi prava koju je počinio Opći sud u okviru ispitivanja trećeg prigovora iz šestog tužbenog razloga u vezi s povredom postupovnih prava tužitelja, kao i načela dobre uprave, lojalne suradnje i zaštite legitimnih očekivanja – jer nije utvrdio Komisijinu obvezu da izmijeni odluku o pokretanju postupka ili da Komisija u tom pogledu donese novu odluku, ako su ispunjeni uvjeti za ispravak ili proširenje odluke o pokretanju postupka koji su navedeni u pobijanoj presudi.

         (1)  Odluka Komisije 2014/883/EU od 11. veljače 2014. o mjeri SA.35388 (13/C) (ex 13/NN i ex 12/N) – Poljska – Osnivanje trgovačkog društva Gdynia Kosakowo Airport (priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 759); SL 2014., L 357, str. 51.)


title: Predmet T-99/22: Tužba podnesena 18. veljače 2022. – Sberbank Europe/ESB

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/28

      Tužba podnesena 18. veljače 2022. – Sberbank Europe/ESB
      (Predmet T-99/22)
      (2022/C 191/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sberbank Europe AG (Beč, Austrija) (zastupnik: M. Fellner, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku ESB-a od 21. prosinca 2021. donesenu protiv društva Sberbank (br. ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051), bez njezine zamjene novom odlukom, u skladu s člancima 263. i 264. UFEU-a; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka za poništenje.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četrnaest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da ga je ESB, naloživši mu plaćanje kompenzacijskih kamata, dvaput kaznio, što je protivno članku 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i članku 4. Europske konvencije o ljudskim pravima (u daljnjem tekstu: EKLJP).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB-ova odluka od 21. prosinca 2021. protivna članku 49. Povelje i članku 7. EKLJP-a, jer se njome izriče novčana kazna čiji iznos prelazi granice određene člankom 18. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 (1).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da ESB-ova odluka, kojom se društvu Sberbank nalaže plaćanje kompenzacijskih kamata, protivna članku 17. Povelje i članku 1. Protokola br. 1. uz EKLJP.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi temeljnih prava i sloboda iz članka 6. Ugovora o Europskoj uniji. Načelo res iudicata zabranjuje ESB-u da društvu Sberbank naloži plaćanje kompenzacijskih kamata zbog prekoračenja ograničenja velikih izloženosti, u skladu s člankom 395. Uredbe (EU) br. 575/2013 (2).

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre vjere, jer je ESB povrijedio smjernice o metodi izračuna administrativnih novčanih kazni, prema članku 18. stavcima 1. i 7. Uredbe (EU) br. 1024/2013.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio članak 6. EKLJP-a.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik prekoračio najviši iznos novčanih kazni propisan u članku 18. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela proporcionalnosti prema članku 99. točki (e) austrijskog Zakona o bankama (u daljnjem tekstu: BWG).

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da članak 97. BWG-a nije primjenjiv ako nije stečena nikakva prednost ili izbjegnut bilo kakav gubitak.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se na ESB-ovu ovlast nalaganja plaćanja kompenzacijskih kamata primjenjuje zastarni rok, u skladu s člankom 130. Uredbe (EU) br. 468/2014 (3) i člankom 22. austrijskog Zakona o tijelima za nadzor tržišta kapitala (u daljnjem tekstu: FMSA).

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da članak 395. stavak 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 propisuje samo jedno ograničenje velike izloženosti, zbog čega članak 97. stavak 1. t. 2. BWG-a propisuje samo jednu kaznu za prekoračenje tog ograničenja.

                  12.

                  Dvanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da društvo Sberbank nije namjerno prekoračilo ograničenje velikih izloženosti.

                  13.

                  Trinaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da društvo Sberbank nije steklo nikakvu prednost ili izbjeglo bilo kakav gubitak koje treba kompenzirati.

                  14.

                  Četrnaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB, time što nije odobrio izuzeće na temelju članka 396. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013, zlouporabio svoju diskrecijsku ovlast.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.)

         (2)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3.)

         (3)  Uredba (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (ECB/2014/17) (SL 2014., L 141, str. 1.).


title: Predmet C-826/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2021. uputio Curtea de Apel Bucureşti (Rumunjska) – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători” SA

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. prosinca 2021. uputio Curtea de Apel Bucureşti (Rumunjska) – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători” SA
      (Predmet C-826/21)
      (2022/C 191/11)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj u prvostupanjskom postupku i žalitelj: Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)

         Tuženik u prvostupanjskom postupku i druga stranka u žalbenom postupku: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători” SA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Provodi li željeznički prijevoznik upotrebom željezničkih vagona u kojima su postavljeni sustavi za ozvučenje namijenjeni obavještavanju putnika priopćavanje javnosti u skladu s člankom 3. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (1)?

                  2.

                  Protivi li se članku 3. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu nacionalno zakonodavstvo kojim se utvrđuje oboriva pretpostavka priopćavanja javnosti koja se temelji na postojanju sustava za ozvučenje ako se ti sustavi propisuju drugim zakonskim odredbama kojima se uređuje djelatnost prijevoznika?

         (1)  SL 2001., L 167, str. 10.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.


title: Predmet C-545/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 63. UFEU-a – Slobodno kretanje kapitala – Oporezivanje dividendi isplaćenih subjektima za zajednička ulaganja (UCI) – Rezidentni i nerezidentni UCI-ji – Različit tretman – Porez po odbitku koji se odnosi samo na dividende koje su isplaćene nerezidentnim UCI-jima – Usporedivost situacija – Ocjena – Uzimanje u obzir sustava oporezivanja imateljâ udjela u UCI-jima i podlijeganja rezidentnih subjekata drugim porezima – Nepostojanje”)

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/2

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-545/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 63. UFEU-a - Slobodno kretanje kapitala - Oporezivanje dividendi isplaćenih subjektima za zajednička ulaganja (UCI) - Rezidentni i nerezidentni UCI-ji - Različit tretman - Porez po odbitku koji se odnosi samo na dividende koje su isplaćene nerezidentnim UCI-jima - Usporedivost situacija - Ocjena - Uzimanje u obzir sustava oporezivanja imateljâ udjela u UCI-jima i podlijeganja rezidentnih subjekata drugim porezima - Nepostojanje”)
      (2022/C 191/02)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AllianzGI-Fonds AEVN

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izreka

      Članak 63. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi pravni propis države članice na temelju kojega se dividende koje rezidentna društva raspodjeljuju nerezidentnom subjektu za zajednička ulaganja (UCI) oporezuju porezom po odbitku, dok su dividende koje se raspodjeljuju rezidentnom UCI-ju oslobođene takvog poreza.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-103/22: Tužba podnesena 22. veljače 2022. – ON/Komisija

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/29

      Tužba podnesena 22. veljače 2022. – ON/Komisija
      (Predmet T-103/22)
      (2022/C 191/38)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: ON (zastupnik: D. Mimrová, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Delegiranu uredbu Komisije (EU) 2021/2288 od 21. prosinca 2021. o izmjeni Priloga Uredbi (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu razdoblja prihvaćanja potvrda o cijepljenju izdanih u formatu EU digitalne COVID potvrde na kojima je navedeno da je dotična osoba potpuno cijepljena primarnom serijom cjepiva (1) zbog povrede načela jednakog postupanja i nediskriminacije te načela proporcionalnosti;

                  —

                  poništi Uredbu 2021/2288 zbog nedostajuće pravne osnove u skladu s člankom 168. UFEU-a u dijelu u kojem se odnosi na zaštitu javnog zdravlja u reakciji Unije na prekograničnu opasnost za zdravlje zbog pandemije bolesti COVID-19;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija povrijedila opća načela prava Zajednice i donošenjem Uredbe 2021/2288 povrijedila:

                              —

                              načela jednakog postupanja i nediskriminacije jer je valjanost digitalne potvrde ograničila na 270 dana, računano od dana završetka primarne serije cjepiva, s ciljem olakšavanja slobode kretanja nositeljima važećih digitalnih potvrda (tj. osobama koje su docijepljene dodatnom dozom i koje bi trebale imati veću otpornost na varijantu virusa omikron), dok je istodobno neodređeni krug osoba, koje su definirane prema dobi, profesiji, načinu života ili drugim kriterijima, isključen iz područja primjene pobijanog akta (neovisno o tome jesu li te osobe cijepljene ili uopće nisu cijepljene); time je otvorena mogućnost diskriminacije velike skupine osoba koje su cijepljene primarnom serijom cjepiva i oboljele od COVID-a, iako prema znanstvenim spoznajama takve osobe s takozvanim hibridnim imunitetom predstavljaju usporedivi ili manji rizik za društvo s gledišta prenošenja zaraze i opterećenja zdravstvenog sustava u usporedbi s osobama za koje valjanost digitalne potvrde nije vremenski ograničena ili koje su na drugi način isključene iz područja primjene pobijanog akta i koje su „de iure” nezarazne;

                              —

                              načelo proporcionalnosti jer nije navela razloge koji se temelje na kvalitativnim i, prema mogućnosti, kvantitativnim podacima, tj. nije ocijenila dostupne znanstvene podatke o skupinama osoba koje mogu predstavljati rizik zaraze od COVID-a za druge osobe, a usto nije dovoljno obrazložila zašto je upravo usvojena mjera, kojom se valjanost digitalne COVID potvrde Unije ograničava na najviše 270 dana – računano od dana primanja zadnje doze primarne serije cjepiva – najprikladnija za postizanje cilja Unije u okviru reakcije na pandemiju bolesti COVID-19 i mutaciju virusa SARS-CoV-2, s obzirom na to da se tom mjerom potiče povećanje stope procijepljenosti stanovništva takozvanom dodatnom dozom, a da pritom nije ispitala (nije dovoljno obrazložila) druge alternative koje dolaze u obzir.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija prilikom donošenja Uredbe 2021/2288 prekoračila ovlasti koje su joj prenesene člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EU) 2021/953 (2) jer je umjesto „statične” izmjene polja s podacima u reakciji na razvoj virusa SARS-CoV-2 i stvarnu epidemiološku situaciju ograničila valjanost digitalne potvrde i u tom kontekstu opseg reakcije Unije na pandemiju bolesti COVID-19 de facto definirala kao prekograničnu opasnost za zdravlje, a da pritom pobijani akt nije temeljila na odgovarajućoj pravnoj osnovi koja je predviđena u članku 168. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, koji se odnosi na zaštitu zdravlja stanovništva.

         (1)  SL 2021., L 458, str. 459.

         (2)  Uredba (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU digitalna COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL 2021., L 211, str. 1.)


title: Predmet C-167/22: Tužba podnesena 4. ožujka 2022. – Europska komisija/Kraljevina Danska

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/23

      Tužba podnesena 4. ožujka 2022. – Europska komisija/Kraljevina Danska
      (Predmet C-167/22)
      (2022/C 191/29)
      Jezik postupka: danski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Grønfeldt i P. Messina, u svojstvu agenata)

         Tuženik: Kraljevina Danska

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi da Kraljevina Danska nije ispunila svoje obveze u okviru slobode pružanja usluga prijevoza koje proizlaze iz članaka 1., 8. i 9. Uredbe (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (1) time što je maksimalno razdoblje tijekom kojeg se može parkirati na odmorištima u vlasništvu države uzduž mreže autocesta u Danskoj ograničila na 25 sati;

                  —

                  naloži Kraljevini Danskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Komisija tvrdi da pravilo od 25 sati, iako ne čini izravnu diskriminaciju, ipak čini prepreku slobodnom pružanju usluga s obzirom na to da to pravilo ne utječe jednako na danske i strane cestovne prijevoznike. Vozačima koji rade za strane cestovne prijevoznike bit će teže ispuniti njihove obveze u vezi s vožnjom i razdobljima odmora koje proizlaze iz prava Unije, osobito iz Uredbe (EZ) br. 561/2006 (2), nego vozačima koji rade za danske cestovne prijevoznike, koji imaju operativne centre u Danskoj u koje se vozači mogu vratiti i parkirati tijekom njihova razdoblja odmora.
      U skladu s Komisijinim stajalištem, to se pravilo ne može opravdati ciljevima na koje se Danska poziva, prema kojima se nastoji i. vozačima pružiti veća mogućnost uzimanja pauzi i kratkih razdoblja odmora, ii. ukloniti nezakonito i opasno parkiranje na ugibalištima uz autoceste, iii. osigurati uredne uvjete na odmorištima suzbijanjem negativnih učinaka uzrokovanih dugotrajnim parkiranjem, i iv. poboljšati okolišne i radne uvjete vozačâ, s obzirom na to da to pravilo nije primjereno za postizanje tih ciljeva i ujedno prekoračuje ono što je nužno za njihovo postizanje.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o zajedničkim pravilima za pristup tržištu međunarodnog cestovnog prijevoza tereta (SL 2009., L300, str. 72.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 5., str. 235. i ispravak SL 2015., L 82, str. 114.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet i o izmjeni uredbi Vijeća (EEZ) br. 3821/85 i (EZ) br. 2135/98 te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 (SL 2006., L 102, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 6., str. 167. i ispravak SL 2016., L 195, str. 83.)


title: Predmet C-93/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica i dr.

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica i dr.
      (Predmet C-93/22)
      (2022/C 191/20)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Tuženici: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se odluka koju je donio Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ (1) i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota, s obzirom na postupak donošenja i, konkretno, mehanizam dijaloga s Europskom komisijom koji se predviđa Delegiranom uredbom (EU) 2019/331 (2) u pogledu uključivanja postrojenja na popis za dodjelu emisijskih jedinica CO2, pobijati samostalnom tužbom pred Općim sudom Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a ako sporni akt proizvodi obvezujuće pravne učinke i izravno se odnosi na gospodarskog subjekta koji je tužitelj?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora, može li privatni gospodarski subjekt koji je izravno oštećen isključenjem iz dodjele emisijskih jedinica CO2 na temelju istrage koju su zajedno proveli Europska komisija i Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota, podnijeti Općem sudu Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a tužbu protiv odluke koju je donijela Europska komisija, a kojom se odbija uključivanje postrojenja na popis u skladu s člankom 14. četvrtim stavkom Delegirane uredbe (EU) 2019/331?

                  3.

                  Obuhvaća li pojam „generator električne energije” u smislu članka 3. točke (u) Direktive 2003/87/EZ, kako proizlazi iz presude Suda (peto vijeće) od 20. lipnja 2019., C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Savezna Republika Njemačka, čiji je predmet bio zahtjev za prethodnu odluku koji je u skladu s člankom 267. UFEU-a Sudu uputio Verwaltungsgericht Berlin (Upravni sud u Berlinu, Njemačka) odlukom od 28. studenoga 2017., također i slučajeve u kojima postrojenje proizvodi neznatan dio kogeneracijske električne energije koja nije visokoučinkovita i koje obilježava veći broj izvora toplinske energije različitih od kogeneracije koji ispunjavaju značajke za priznavanje besplatnih emisijskih jedinica?

                  4.

                  Je li takvo tumačenje definicije pojma „generator električne energije” u skladu s općim načelima prava Unije kao što su načelo poštovanja uvjeta tržišnog natjecanja među gospodarskim subjektima u slučaju odobravanja poticaja i načelo proporcionalnosti mjere, ako se tim tumačenjem u potpunosti isključuje postrojenje koje obilježava veći broj izvora energije, pri čemu se ne odvajaju vrijednosti emisija koje se odnose na izvore topline različite od kogeneracije koji su u potpunosti prihvatljivi za dobivanje predviđenih koristi?

         (1)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL 2003., L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)

         (2)  Delegirana Uredba Komisije (EU) 2019/331 оd 19. prosinca 2018. o utvrđivanju prijelaznih pravila na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2019., L 59, str. 8.)


title: Predmet C-13/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. siječnja 2022. uputio Curtea de Apel Piteşti (Rumunjska) – EF, GH, IJ/KL

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. siječnja 2022. uputio Curtea de Apel Piteşti (Rumunjska) – EF, GH, IJ/KL
      (Predmet C-13/22)
      (2022/C 191/12)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Piteşti

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: EF, GH, IJ

         Tuženik: KL

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se načelu neovisnosti sudaca, utvrđenom u članku 19. stavku 1. drugom podstavku UEU-a u vezi s člankom 2. UEU-a i člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, nacionalna odredba poput one članka 148. stavka 2. rumunjskog Ustava na način kako je tu odredbu protumačila Curtea Constituțională (Ustavni sud, Rumunjska) u svojoj odluci br. 390/2021, prema kojoj nacionalni sudovi nisu ovlašteni ispitivati je li nacionalna odredba, koja je odlukom Curtee Constituțională (Ustavni sud) proglašena ustavnom, u skladu s odredbama prava Europske unije?

                  2.

                  Protivi li se načelu neovisnosti sudaca, utvrđenom u članku 19. stavku 1. drugom podstavku UEU-a u vezi s člankom 2. UEU-a i člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, nacionalna odredba poput one članka 99. točke (ș) rumunjskog Zakona br. 303/2004 o statusu sudaca i državnih odvjetnika, kojom se dopušta pokretanje stegovnog postupka i primjena stegovnih sankcija protiv suca zbog nepoštovanja presude Curtee Constituțională (Ustavni sud), ako se od tog suca traži da prizna da primjena prava Europske unije ima prednost u odnosu na obrazloženje odluke Curtee Constituțională (Ustavni sud), što je nacionalna odredba koja tom sucu uskraćuje mogućnost da primijeni pojedinu presudu Suda Europske unije za koju ocijeni da ima prednost?


title: Predmet C-94/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Gruppo Mauro Saviola Srl/ Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Gruppo Mauro Saviola Srl/ Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto
      (Predmet C-94/22)
      (2022/C 191/21)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Gruppo Mauro Saviola Srl

         Tuženici: Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se odluka koju je donio Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ (1) i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota, s obzirom na postupak donošenja i, konkretno, mehanizam dijaloga s Europskom komisijom koji se predviđa Delegiranom uredbom (EU) 2019/331 (2) u pogledu uključivanja postrojenja na popis za dodjelu emisijskih jedinica CO2, pobijati samostalnom tužbom pred Općim sudom Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a ako sporni akt proizvodi obvezujuće pravne učinke i izravno se odnosi na gospodarskog subjekta koji je tužitelj?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora, može li privatni gospodarski subjekt koji je izravno oštećen isključenjem iz dodjele emisijskih jedinica CO2 na temelju istrage koju su zajedno proveli Europska komisija i Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota Općem sudu Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a podnijeti tužbu protiv odluke koju je donijela Europska komisija i kojom se odbija to da se postrojenje uključi na popis u skladu s člankom 14. stavkom 4. Delegirane uredbe (EU) 2019/331?

                  3.

                  Obuhvaća li pojam „generator električne energije” u smislu članka 3. točke (u) Direktive 2003/87/EZ, kako proizlazi iz presude Suda (peto vijeće) od 20. lipnja 2019. u predmetu C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH protiv Savezne Republike Njemačke, čiji je predmet bio zahtjev za prethodnu odluku koji je u skladu s člankom 267. UFEU-a odlukom od 28. studenoga 2017. Sudu uputio Verwaltungsgericht Berlin (Upravni sud u Berlinu, Njemačka), i slučajeve u kojima postrojenje proizvodi energiju koja je u potpunosti namijenjena za vlastitu potrošnju ako se energija povremeno prenosi u javnu mrežu samo kad se isključe postrojenja namijenjena za primanje energije kako bi se osiguralo funkcioniranje postrojenja?

                  4.

                  Je li takvo tumačenje definicije pojma „generator električne energije” u skladu s općim načelima prava Unije kao što su načelo poštovanja uvjeta tržišnog natjecanja među gospodarskim subjektima u slučaju odobravanja poticaja i načelo proporcionalnosti mjere u slučaju kada se tim tumačenjem ne potiče vlastita potrošnja električne energije priznavanjem besplatnih emisijskih jedinica CO2 za postrojenja koja upotrebljavaju tu energiju?

         (1)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL 2003., L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/331 od 19. prosinca 2018. o utvrđivanju prijelaznih pravila na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2019., L 59, str. 8.)


title: Predmet C-232/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 2008/104/EZ – Rad preko poduzeća za privremeno zapošljavanje – Članak 1. stavak 1. – Ustupanje „na određeno vrijeme” – Pojam – Popunjavanje stalnog radnog mjesta – Članak 5. stavak 5. – Uzastopna ustupanja – Članak 10. – Kazne – Članak 11. – Odstupanje socijalnih partnera od maksimalnog trajanja koje je propisao nacionalni zakonodavac”)

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/3

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin
      (Predmet C-232/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2008/104/EZ - Rad preko poduzeća za privremeno zapošljavanje - Članak 1. stavak 1. - Ustupanje „na određeno vrijeme” - Pojam - Popunjavanje stalnog radnog mjesta - Članak 5. stavak 5. - Uzastopna ustupanja - Članak 10. - Kazne - Članak 11. - Odstupanje socijalnih partnera od maksimalnog trajanja koje je propisao nacionalni zakonodavac”)
      (2022/C 191/03)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: NP

         Tuženik: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

         Izreka

                  1.

                  Članak 1. stavak 1. Direktive 2008/104/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o radu preko poduzeća za privremeno zapošljavanje treba tumačiti na način da se izrazu „na određeno vrijeme” iz te odredbe ne protivi ustupanje radnika, koji je sklopio ugovor o radu ili zasnovao radni odnos s poduzećem za privremeno zapošljavanje, poduzeću korisniku u svrhu popunjavanja radnog mjesta koje je stalno i na koje se ne zapošljava u svojstvu zamjene.

                  2.

                  Članak 1. stavak 1. i članak 5. stavak 5. Direktive 2008/104 treba tumačiti na način da produljenje ustupanja na istom radnom mjestu u poduzeću korisniku u trajanju od 55 mjeseci čini zlouporabnu primjenu uzastopnog ustupanja radnika zaposlenog preko poduzeća za privremeno zapošljavanje, pod pretpostavkom da uzastopna ustupanja istog radnika zaposlenog preko poduzeća za privremeno zapošljavanje istom poduzeću korisniku dovedu do trajanja rada u tom poduzeću koje je dulje od onoga što se, s obzirom na sve relevantne okolnosti koje među ostalim podrazumijevaju posebnosti sektora i u kontekstu nacionalnog regulatornog okvira, može razumno kvalificirati kao „na određeno vrijeme”, pri čemu nije dano nikakvo objektivno objašnjenje činjenice da predmetno poduzeće korisnik primjenjuje uzastopno sklapanje ugovora o radu preko poduzeća za privremeno zapošljavanje, što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi.

                  3.

                  Direktivu 2008/104 treba tumačiti na način da joj se protivi nacionalni propis kojim se utvrđuje maksimalno trajanje ustupanja istog radnika zaposlenog preko poduzeća za privremeno zapošljavanje istom poduzeću korisniku pod pretpostavkom da se tim propisom prijelaznom odredbom, u svrhu izračuna tog trajanja, isključuje uzimanje u obzir razdoblja koja su prethodila stupanju na snagu takvog propisa, čime se nacionalnom sudu onemogućuje da uzme u obzir stvarno trajanje ustupanja radnika zaposlenog preko poduzeća za privremeno zapošljavanje kako bi ustanovio je li riječ o ustupanju „na određeno vrijeme” u smislu te direktive, što je na tom sudu da utvrdi. Nacionalni sud pred kojim se spor vodi isključivo između pojedinaca nije obvezan, temeljeći se samo na pravu Unije, izuzeti iz primjene takvu prijelaznu odredbu koja se protivi tom pravu.

                  4.

                  Članak 10. stavak 1. Direktive 2008/104 treba tumačiti na način da, u slučaju da ne postoji odredba nacionalnog prava kojom se poduzeća za privremeno zapošljavanje ili poduzeća korisnici kažnjavaju zbog nepoštovanja te direktive, radnik zaposlen preko poduzeća za privremeno zapošljavanje ne može iz prava Unije izvesti subjektivno pravo na zasnivanje radnog odnosa s poduzećem korisnikom.

                  5.

                  Direktivu 2008/104 treba tumačiti na način da joj se ne protivi nacionalni propis koji ovlašćuje socijalne partnere da na razini sektora djelatnosti poduzeća korisnika odstupe od maksimalnog trajanja ustupanja radnika zaposlenog preko poduzeća za privremeno zapošljavanje propisanog takvim propisom.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet T-108/22: Tužba podnesena 1. ožujka 2022. – Sopra Steria Benelux i Unisys Belgium/Komisija

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/30

      Tužba podnesena 1. ožujka 2022. – Sopra Steria Benelux i Unisys Belgium/Komisija
      (Predmet T-108/22)
      (2022/C 191/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgija), Unisys Belgium (Machelen, Belgija) (zastupnici: L. Masson i G. Tilman, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku koju je donijela Europska komisija u okviru postupka javne nabave TAXUD/2019/OP/0006, naslovljenog „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform”, priopćenu 20. prosinca 2021., kojom je Komisija potvrdila da odbija ponudu konzorcija tužiteljâ i da dodjeljuje ugovor konkurentskom konzorciju;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na ništetnosti odluke od 20. prosinca 2021. Tužitelji u tom pogledu ističu da pobijanu odluku treba smatrati odlukom kojom se samo potvrđuje ranija odluka koju je Opći sud prethodno poništio.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni, povredi specifikacija, povredi načelâ dobrog upravljanja, a osobito načela patere legem quam ipse fecisti, i dužnosti pažnje. Tužitelji smatraju da je Komisija povrijedila vlastite specifikacije time što je obrazlagala da je cijena uspješnog ponuditelja uobičajena jer je on podugovorio 60 % usluga koje su pružene u Rumunjskoj i Grčkoj. Usto, Komisija nije uzela u obzir početak izvršavanja ugovora od strane uspješnog ponuditelja, što je proturječno obrazloženju iz potvrđujuće odluke.


title: Predmet C-45/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. siječnja 2022. uputio tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. siječnja 2022. uputio tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)
      (Predmet C-45/22)
      (2022/C 191/13)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: HK

         Tuženik: Service fédéral des Pensions (SFP)

         Prethodna pitanja

                  —

                  Treba li pravilo predviđeno člankom 55. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1), prema kojem nadležne ustanove dijele iznose jednog ili više davanja ili drugog prihoda, kada se uzmu u obzir, s brojem davanja na koja se primjenjuju navedena pravila, tumačiti na način da se njime nalaže da se prihodi koji se kao takvi uzimaju u obzir za primjenu pravila za sprečavanje preklapanja dijele s brojem mirovina za nadživjele osobe na koje se primjenjuju pravila za sprečavanje preklapanja?

                  —

                  Treba li, suprotno tomu, pravilo predviđeno člankom 55. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 883/2004, prema kojem nadležne ustanove dijele iznose jednog ili više davanja ili drugog prihoda, kada se uzmu u obzir, s brojem davanja na koja se primjenjuju navedena pravila, tumačiti na način da se njime nalaže da se ne dijele prihodi koji se kao takvi uzimaju u obzir za primjenu pravila za sprečavanje preklapanja, nego se dio prihoda koji prelazi gornju granicu preklapanja, kao što se primjerice predviđa predmetnim nacionalnim pravilom, dijeli s brojem mirovina za nadživjele osobe na koje se primjenjuju pravila za sprečavanje preklapanja?

         (1)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2004., L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)