title: Predmet C-85/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 18. veljače 2014. – KPN BV protiv Autoriteit Consument en Markt (ACM), druge stranke u postupku: UPC Nederland BV i dr.

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 18. veljače 2014. – KPN BV protiv Autoriteit Consument en Markt (ACM), druge stranke u postupku: UPC Nederland BV i dr.
   (Predmet C-85/14)
   2014/C 151/14
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: KPN BV

      Tuženik: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Druge stranke u postupku: UPC Nederland BV, UPC Nederland Business BV, Tele2 Nederland BV, BT Nederland BV

      Prethodna pitanja

               1.

               Dozvoljava li čl. 28. Direktive o univerzalnoj usluzi (1) reguliranje naknada, a da analiza tržišta nije pokazala da stranka u vezi s reguliranom uslugom ima više nego značajnu tržišnu moć, dok je bez daljnjega tehnički moguć prekogranični pristup nezemljopisnim brojevima i dok je jedina zapreka pristupu tim brojevima to što se primjenjuju naknade zbog kojih je poziv upućen nezemljopisnom broju skuplji nego poziv upućen zemljopisnom broju?

               2.

               Ukoliko je odgovor na prvo pitanje potvrdan, dem College-u se nameću sljedeća dva pitanja:

                           a)

                           Vrijedi li ovlaštenje za reguliranje naknada i onda kada je utjecaj viših naknada na količinu poziva na nezemljopisne brojeve samo ograničen?

                           b)

                           U kojoj mjeri nacionalni sud raspolaže marginom prosudbe pri procjeni je li tarifna mjera iz čl. 28. Direktive o univerzalnoj usluzi naknade pretjerani teret za pružatelja usluge, imajući u vidu ciljeve koji se njome žele postići?

               3.

               Ostavlja li čl. 28. st. 1. Direktive o univerzalnoj usluzi otvorenom mogućnost da mjere navedene u toj odredbi usvoji neko drugo nadležno tijelo različito od onog državnog regulatornog tijela koje ima ovlaštenje iz čl. 13. st. 1. Direktive o pristupu (2) te da ovo potonje tijelo ima samo ovlaštenje provesti te mjere?

      (1)  Direktiva 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (SL L 108, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 3.)

      (2)  Direktiva 2002/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme (SL L 108, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 38., str. 69.)


title: Predmet C-164/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg — Njemačka) — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH protiv Finanzamt Hamburg-Mitte (Oporezivanje — Porez na dobit — Prijenos poslovnih udjela društva osoba u društvo kapitala — Knjigovodstvena vrijednost — Procijenjena vrijednost — Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja — Izravno oporezivanje nerealiziranih dobitaka — Različit tretman — Ograničenje slobodnog kretanja kapitala — Očuvanje podjele nadležnosti za oporezivanje među državama članicama — Proporcionalnost)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg — Njemačka) — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH protiv Finanzamt Hamburg-Mitte
   (Predmet C-164/12) (1)

   (Oporezivanje - Porez na dobit - Prijenos poslovnih udjela društva osoba u društvo kapitala - Knjigovodstvena vrijednost - Procijenjena vrijednost - Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja - Izravno oporezivanje nerealiziranih dobitaka - Različit tretman - Ograničenje slobodnog kretanja kapitala - Očuvanje podjele nadležnosti za oporezivanje među državama članicama - Proporcionalnost)
   2014/C 93/08
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: DMC Beteiligungsgesellschaft mbH

      Tuženik: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Finanzgericht Hamburg — Tumačenje članka 43. UEZ-a (postao članak 49. UFEU-a) — Društva sa sjedištem u drugoj državi članici, koja ulažu nenovčane udjele jednog poduzetnika u nacionalno društvo kapitala u zamjenu za poslovne udjele u tom društvu — Propisi koji, u takvom slučaju, predviđaju da se uneseni kapital mora prikazati u bilanci društva kapitala sukladno njegovoj stvarnoj vrijednosti, a ne njegovoj knjigovodstvenoj vrijednosti, i time prijevremeno oporezujući nerealiziranu kapitalnu dobit — Mogućnost plaćanja predmetnih poreza u pet godišnjih iznosa, pod uvjetom postojanja jamstva plaćanja

      Izreka

               1.

               Članak 63. UFEU-a treba tumačiti na način da cilj očuvanja podjele nadležnosti za oporezivanje među državama članicama može opravdati nacionalne propise koji nalažu određivanje vrijednosti imovine unesene kao ulog iz komanditnog društva u imovinu društva kapitala sa sjedištem na teritoriju te države članice sukladno njezinoj procijenjenoj vrijednosti, čineći oporezivima, prije nego što oni stvarno nastanu, nerealizirane dobitke koji se odnose na tu imovinu nastale na tom teritoriju, ako je spomenuta država članica praktički spriječena izvršavati svoju poreznu nadležnost nad tim dobicima u vrijeme njihovog stvarnog nastanka, što treba ustanoviti nacionalni sud.

               2.

               Propisi države članice koji predviđaju izravno oporezivanje nerealiziranih dobitaka nastalih na njezinom teritoriju ne prekoračuju ono što je potrebno za postizanje cilja očuvanja podjele nadležnosti za oporezivanje među državama članicama ukoliko se, ako porezni obveznik zahtijeva odgodu plaćanja, nalaže obveza izdavanja bankarske garancije zbog stvarnog rizika nenaplaćivanja poreza.

      (1)  SL C 217, 21.7.2012.


title: Predmet T-30/14: Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Laverana protiv OHIM-a (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/30

         Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Laverana protiv OHIM-a (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION)
   (Predmet T-30/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 354/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J J. Wachinger i M. Zöbisch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. studenoga 2013. (predmet R 1749/2013-4) o prijavi za registraciju figurativnog znaka BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Laverana GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 85, 22. 3. 2014.


title: Predmet T-223/15: Tužba podnesena 27. travnja 2015. – Morton’s of Chicago protiv OHIM-a – Mortons the Restaurant (MORTON’S)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/20

         Tužba podnesena 27. travnja 2015. – Morton’s of Chicago protiv OHIM-a – Mortons the Restaurant (MORTON’S)
   (Predmet T-223/15)
   (2015/C 228/25)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Morton’s of Chicago, Inc. (Chicago, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Moss, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Mortons the Restaurant Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „MORTON’S” – registracija žiga Zajednice br. 3 951 291

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. veljače 2015. u predmetu R 46/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-369/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Rechtbank Oost-Brabant 's-Hertogenbosch (Nizozemska) 1. srpnja 2013. — kazneni postupak protiv N.F. Gielen i dr.

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Rechtbank Oost-Brabant 's-Hertogenbosch (Nizozemska) 1. srpnja 2013. — kazneni postupak protiv N.F. Gielen i dr.
   (Predmet C-369/13)
   2013/C 260/57
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Rechtbank Oost-Brabant 's-Hertogenbosch

      Stranke u glavnom postupku

   N.F. Gielen, M.M.J. Geerings, F.A.C. Pruijmboom, A.A. Pruijmboom

      Prethodna pitanja

               1(a)

               Može li se kemijska tvar alfa-fenilacetoacetonitril (CAS br. 4468-48-8, u daljnjem tekstu: APAAN) izjednačiti s predviđenom tvari 1-fenil-2-propanol (CAS br. 103-79-7, u daljnjem tekstu: BMK)? Rechtbank posebice traži razjašnjenje treba li nizozemski pojam „bevatten” [koji sadrži], engleski pojam „containing” i francuski pojam „contenant” tumačiti na način da tvar BMK mora biti, kao takva, već prisutna u tvari APAAN.
               U slučaju negativnog odgovora na 1(a) pitanje Rechtbank želi Sudu postaviti sljedeća dodatna pitanja:

               1(b)

               Mora li se, ili ne, APAAN smatrati [jednom od] „stoffen … die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk met eenvoudige of economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd” [tvari koja predviđene tvari sadrži u takvim spojevima da se ne mogu lako koristiti ni ekstrahirati lako primjenjivim ili ekonomski isplativim sredstvima]; „a substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means” i „une autre préparation contenant des substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en oeuvre ou économiquement viables”? Iz Priloga 3. proizlazi da je sa stajališta policije riječ o relativno jednostavnom, čak sasvim jednostavnom, postupku pretvaranja.

               1(c)

               Za odgovor na pitanje 1(b), pogotovo u odnosu na upotrebu izraza „economisch rendabele middelen [ekonomski isplativa sredstva]/economically viable means/moyens économiquement viables”, je li važno što postupak pretvaranja APAAN-a u BMK — iako na nezakonit način — očigledno omogućuje zaradu značajnih novčanih iznosa u slučaju daljnje uspješne pretvorbe APAAN-a u BMK i/ili u amfetamin i/ili u slučaju (protuzakonite) trgovine BMK-om dobivenog od APAAN-a?

               2.

               Pojam „subjekt” određen je u članku 2. točki (d) Uredbe (EZ) br. 273/2004 (1) i u članku 2. točki (f) Uredbe (EZ) br. 111/2005. (2) U odgovorima na sljedeće pitanje Rechtbank zahtijeva da Sud postupi prema pretpostavci da se ovdje raspravlja o predviđenoj tvari u smislu članka „2. točke (a) ili drugoj istovjetnoj tvari u smislu pojmova Priloga I.: Predviđene tvari u smislu članka 2. točke (a)” navedenih uredaba.

         Treba li smatrati da se pojam „subjekt” odnosi na fizičku osobu koja namjerno, sama ili s drugom pravnom osobom (pravnim osobama) i/ili fizičkom osobom (fizičkim osobama) bez dozvole drži u posjedu predviđenu tvar a da pri tome ne postoje nikakve daljnje sumnjive okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 273/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge (SL 2004 L 47, str. 1.).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 111/2005 od 22. prosinca 2004. o utvrđivanju pravila za nadzor trgovine prekursorima za droge između Zajednice i trećih zemalja (SL 2005 L 11, str. 1.).


title: Predmet T-295/12: Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Njemačka protiv Komisije ( „Državne potpore — Usluge uklanjanja životinjskih lešina i klaoničkog otpada — Očuvanje rezervnih kapaciteta za slučaj epizootije — Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem — Pogodnost — Usluga od općega gospodarskog interesa — Kompenzacija u vezi s obvezom pružanja javne usluge — Negativan utjecaj na trgovinu između država članica i narušavanje tržišnog natjecanja — Nužnost potpore — Supsidijarnost — Obveza obrazlaganja” )

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/35

         Presuda Općeg suda od 16. srpnja 2014. – Njemačka protiv Komisije
   (Predmet T-295/12) (1)

   ((„Državne potpore - Usluge uklanjanja životinjskih lešina i klaoničkog otpada - Očuvanje rezervnih kapaciteta za slučaj epizootije - Odluka kojom se potpore proglašavaju nespojivima s unutarnjim tržištem - Pogodnost - Usluga od općega gospodarskog interesa - Kompenzacija u vezi s obvezom pružanja javne usluge - Negativan utjecaj na trgovinu između država članica i narušavanje tržišnog natjecanja - Nužnost potpore - Supsidijarnost - Obveza obrazlaganja”))
   2014/C 292/42
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i J. Möller, agenti, uz asistenciju T. Lübbiga i M. Klassea, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Egerer i T. Maxian Rusche, agenti)

      Predmet

   Tužba za poništenje Odluke Komisije 2012/485/EU od 25. travnja 2012. o državnoj potpori SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10) koju je Njemačka dodijelila u korist Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (SL L 236, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet T-570/10 RENV: Presuda Općeg suda od 5. veljače 2015. – Environmental Manufacturing protiv OHIM-a – Wolf (Prikaz glave vuka) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje glavu vuka — Raniji nacionalni i međunarodni figurativni žigovi WOLF Jardin i Outils WOLF — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/10

         Presuda Općeg suda od 5. veljače 2015. – Environmental Manufacturing protiv OHIM-a – Wolf (Prikaz glave vuka)
   (Predmet T-570/10 RENV) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje glavu vuka - Raniji nacionalni i međunarodni figurativni žigovi WOLF Jardin i Outils WOLF - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 096/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, barrister, i M. Atkins, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Francuska) (zastupnik: N. Boespflug, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. listopada 2010. (predmet R 425/2010-2), u vezi postupka povodom prigovora između Société Elmar Wolf i Environmental Manufacturing LLP.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 6. listopada 2010. (predmet R 425/2010-2).

               2.

               OHIM snosi svoje, kao i polovicu troškova Environmental Manufacturing LLP pred Općim sudom i Sudom.

               3.

               Société Elmar Wolf snosi svoje, kao i polovicu troškova Environmental Manufacturing pred Općim sudom i Sudom.

      (1)  SL C 63, 26.2.2011.


title: Predmet C-44/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. rujna 2015. – Kraljevina Španjolska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Uredba (EU) br. 1052/2013 — Prijelaz vanjskih granica — Sustav Eurosur — Razvoj odredaba schengenske pravne stečevine — Sudjelovanje — Suradnja s Irskom i Ujedinjenom Kraljevinom — Valjanost)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/8

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. rujna 2015. – Kraljevina Španjolska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije
   (Predmet C-44/14) (1)

   ((Tužba za poništenje - Uredba (EU) br. 1052/2013 - Prijelaz vanjskih granica - Sustav Eurosur - Razvoj odredaba schengenske pravne stečevine - Sudjelovanje - Suradnja s Irskom i Ujedinjenom Kraljevinom - Valjanost))
   (2015/C 363/09)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Tuženici: Europski parlament (zastupnici: D. Moore, S. Alonso de Leon i A. Pospíšilová Padowska, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Chavrier, F. Florindo Gijón, M.-M. Joséphidès i P. Plaza García, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženicima: Irska (zastupnici: E. Creedon, G. Hodge et A. Joyce, agenti, uz asistenciju G. Gilmorea, barrister), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: L. Christie, agent, uz asistenciju J. Holmesa, barrister), Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i G. Wils, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Irska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske i Komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 71, 8. 3. 2014.


title: Predmet T-597/11 P: Rješenje Općeg suda od 8. listopada 2013. — Michail protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Službenici — Zahtjev za pomoć — Članak 24. Pravilnika o službenicima — Psihološko uznemiravanje — Očito neutemeljena žalba” )

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/12

         Rješenje Općeg suda od 8. listopada 2013. — Michail protiv Komisije
   (Predmet T-597/11 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Službenici - Zahtjev za pomoć - Članak 24. Pravilnika o službenicima - Psihološko uznemiravanje - Očito neutemeljena žalba)
   2013/C 359/21
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Christos Michail (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: C. Meïdanis, avocat)

      Druga stranka postupka: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i J. Baquero Cruz, agenti, uz asistenciju E. Bourtzalasa i E. Antypasa, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (treće vijeće) od 13. rujna 2011., Michail/Komisija (F-100/09, još neobjavljena u Recueil), kojom se traži ukidanje ove presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Christos Michail snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 39, 11.2.2012.


title: Predmet T-371/14: Tužba podnesena 26. svibnja 2014. – NICO protiv Vijeća

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/34

         Tužba podnesena 26. svibnja 2014. – NICO protiv Vijeća
   (Predmet T-371/14)
   2014/C 261/59
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švicarska) (zastupnici: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey i D. Rovetta, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća sadržanu u dopisu od 14. ožujka 2014. koji je poslan odvjetnicima tužitelja u vezi s revizijom popisa obuhvaćenih osoba i subjekata u Prilogu II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana, kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012., kao i u Prilogu IX. Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana, u sklopu provedbe te uredbe na temelju Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012., u dijelu u kojem se pobijanom odlukom odbija ukloniti tužitelja s popisa osoba i subjekata na koje se primjenjuju mjere ograničavanja;

               —

               ovaj postupak spoji s postupkom u predmetu T-6/13 u skladu s člankom 50. stavkom 1. Poslovnika;

               —

               Vijeću naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga navodeći da je obrazloženje nedostatno, kao i da je Vijeće očito pogriješilo u ocjeni.
   Tužitelj tvrdi da nije društvo kći društva Naftiran Intertrade Company (NICO) Limited, s obzirom na to da potonje društvo više ne postoji na Jerseyju, a Vijeće u svakom slučaju nije dokazima potkrijepilo tvrdnju prema kojoj bi, čak da tužitelj i je društvo kći društva Naftiran Intertrade Company (NICO) Limited, Iranska Država ostvarila gospodarsku korist koja bi bila protivna zadanim ciljevima pobijanih mjera.


title: Predmet T-199/14: Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2016. – Vanbreda Risk & Benefits protiv Komisije („Izvanugovorna odgovornost — Javna nabava usluga — Sporazum o iznosima naknade štete — Obustava postupka — Troškovi”)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/16

         Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2016. – Vanbreda Risk & Benefits protiv Komisije
   (Predmet T-199/14) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Javna nabava usluga - Sporazum o iznosima naknade štete - Obustava postupka - Troškovi”))
   (2016/C 475/25)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Vanbreda Risk & Benefits (Antwerpen, Belgija) (zastupnici: P. Teerlinck i P. de Bandt, a zatim P. Teerlinck, P. de Bandt i R. Gherghinaru, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude i L. Cappelletti, a zatim S. Delaude, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke od 30. siječnja 2014. kojom je Komisija odbila ponudu koju je tužitelj podnio za grupu br. 1 u okviru javne nabave OIB.DR.2/PO/2013/062/591 za osiguranje stvari i osoba (SL 2013/S 155-269617), te je tu grupu dodijelila drugom društvu, i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova društva Vanbreda Risk & Benefits, nastalih u glavnom postupku i postupku privremene pravne zaštite pred Općim sudom.

      (1)  SL C 159, 26. 5. 2014.


title: Predmet T-352/13 P: Presuda Općeg suda od 23. travnja 2015. – BX protiv Komisije („Žalba — Javna služba — Zapošljavanje — Obavijest o natječaju — Otvoreni natječaj — Sastavljanje popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje bugarskih i rumunjskih državljana kao administratora u razredu AD5 za pravno područje — Odluka odbora za odabir da tužitelja ne uvrsti na popis uspješnih kandidata — Teret dokazivanja — Usporedno vrednovanje — Jednako postupanje — Stabilnost u sastavu odbora za odabir — Članak 3. stavak 5. Priloga III. Pravilniku — Izvrtanje činjenica i dokaza — Zahtjev za naknadu štete — Odluka o troškovima”)

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/14

         Presuda Općeg suda od 23. travnja 2015. – BX protiv Komisije
   (Predmet T-352/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Zapošljavanje - Obavijest o natječaju - Otvoreni natječaj - Sastavljanje popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje bugarskih i rumunjskih državljana kao administratora u razredu AD5 za pravno područje - Odluka odbora za odabir da tužitelja ne uvrsti na popis uspješnih kandidata - Teret dokazivanja - Usporedno vrednovanje - Jednako postupanje - Stabilnost u sastavu odbora za odabir - Članak 3. stavak 5. Priloga III. Pravilniku - Izvrtanje činjenica i dokaza - Zahtjev za naknadu štete - Odluka o troškovima”))
   (2015/C 190/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: BX (Washington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: R. Rata, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i B. Eggers, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 24. travnja 2013., BX/Komisija (F-88/11, Zb. SS, EU:F:2013:51), kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               BX snosi vlastite troškove kao i troškove koje je Europska komisija imala u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet C-8/13: Rješenje predsjednika Suda od 7. svibnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Slovenije, intervenijenti: Kraljevina Belgija i Kraljevina Nizozemska

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/17

         Rješenje predsjednika Suda od 7. svibnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Slovenije, intervenijenti: Kraljevina Belgija i Kraljevina Nizozemska
   (Predmet C-8/13) (1)

   2014/C 261/25
   Jezik postupka: slovenski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Predmet T-166/14: Tužba podnesena 3. ožujka 2014. – PRS Mediterranean protiv OHIM-a – Reynolds Presto Products (NEOWEB)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/45

         Tužba podnesena 3. ožujka 2014. – PRS Mediterranean protiv OHIM-a – Reynolds Presto Products (NEOWEB)
   (Predmet T-166/14)
   2014/C 142/58
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PRS Mediterranean Ltd (Tel Aviv, Izrael) (zastupnici: A. Späth i V. Töbelmann, lawyers)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Reynolds Presto Products, Inc. (Richmond, Sjedinjene Američke Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 28. studenog 2013. donesenu u spojenim predmetima R 889/2012-2 i R 635/2012-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „NEOWEB” za proizvode iz razreda 19 – registracija žiga Zajednice br. 6 184 568

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: različiti nacionalni žigovi verbalnog žiga „GEOWEB” za proizvode iz razreda 1, 17 i 19 i neregistrirani žig „GEOWEB” korišten tijekom trgovanja u svim državama članicama Europske unije

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično usvojen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8., stavka 1., točke (b), stavaka 3., 4. i 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-545/14: Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2015. – GEA Group protiv OHIM-a (engineering for a better world) („Žig Zajednice — Zahtjev za prijavu verbalnog žiga Zajednice engineering for a better world — U potpunosti potvrđena odluka — Konačnost potvrđene odluke — Službena dužnost — Nedopuštenost”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/59

         Rješenje Općeg suda od 6. listopada 2015. – GEA Group protiv OHIM-a (engineering for a better world)
   (Predmet T-545/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Zahtjev za prijavu verbalnog žiga Zajednice engineering for a better world - U potpunosti potvrđena odluka - Konačnost potvrđene odluke - Službena dužnost - Nedopuštenost”))
   (2015/C 389/67)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GEA Group AG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: J. Schneiders, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Pohlmann, zatim S. Hanne, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. lipnja 2014. (predmet R 303/2014-4) koja se odnosi na zahtjev za prijavu verbalnog žiga engineering for a better world kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Nalaže se GEA Group AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 339, 29. 9. 2014.


title: Predmet C-426/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2017. uputio Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa (Španjolska) – Elena Barba Giménez protiv Francisce Carrión Lozano

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2017. uputio Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španjolska) – Elena Barba Giménez protiv Francisce Carrión Lozano
   (Predmet C-426/17)
   (2017/C 300/30)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Elena Barba Giménez

      Tuženik: Francisca Carrión Lozano

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu Vijeća 93/13/EEZ (1), u vezi s Direktivom 2005/29/EZ (2) i člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačiti na način da joj se protivi nacionalni propis, poput članka 35. Ley 1/2000, de 7 enero, de Enjuiciamiento Civil (Zakon br. 1/2000 od 7. siječnja 2000. o parničnom postupku), u kojem tijela koja su zadužena za vođenje postupaka u kojima se donose odluke o zahtjevima za isplatu nagrada za rad (takozvani postupci „jura de cuentas”) ne mogu prije izdavanja ovršnog naslova po službenoj dužnosti provjeriti sadržava li ugovor sklopljen između odvjetnika i potrošača nepoštene odredbe ili je riječ o nepoštenoj poslovnoj praksi?

               2.

               Jesu li odvjetnici koji pružaju usluge besplatne pravne pomoći „prodavatelji robe ili pružatelji usluga” ili „trgovci” u smislu članka 2. stavka 2. točke (c) Direktive 93/13/EEZ i članka 2. točke (b) Direktive 2005/29/EZ? Jesu li članak 6. stavak 1. točka (d) i članak 7. stavak 2. Direktive 2005/29/EZ primjenjivi na slučajeve u kojima su tarife stručnjaka uređene pravnim pravilom?

               3.

               Ako je odgovor na prethodno pitanje potvrdan, treba li Direktivu 2005/29/EZ tumačiti na način da joj se protivi odredba poput one sadržane u članku 36. Ley 1/1996, de 10 enero, de Justicia Gratuita (Zakon 1/1996 od 10. siječnja 1996. o besplatnoj pravnoj pomoći), koja propisuje obvezu primjene zakonski utvrđenog tarifnog sustava, iako poduzetnik postupa nemarno ili zavaravajuće što se tiče određivanja cijena svojih usluga?

               4.

               Treba li članak 101. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi pravilo poput onog uspostavljenog člankom 36. Zakona 1/1996, prema kojem se nagrada odvjetnicima koji pružaju usluge u sustavu besplatne pravne pomoći, u slučaju prihvaćanja zahtjeva stranke, plaća po odvjetničkoj tarifi koju su ti odvjetnici prethodno odobrili, pri čemu tijela države članice ne mogu odstupiti od nje?

               5.

               Ispunjava li ta odredba zahtjeve nužnosti i proporcionalnosti na koje upućuje članak 15. stavak 3. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu?

               6.

               Treba li članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da mu se protivi odredba poput članka 36. Zakona 1/1996, koja propisuje obvezu korisnika prava na besplatnu pravnu pomoć da, u slučaju prihvaćanja njegova zahtjeva, ali bez odluke o troškovima, plati odvjetniku njegovu nagradu u skladu s tarifama koje je odobrio kolegij stručnjaka, a koje premašuju 50 % godišnjeg iznosa davanja iz sustava socijalne sigurnosti?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

      (2)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)


title: Predmet T-306/11: Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Schwenk Zement protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje  — Upravni postupak  — Odluka o zahtjevu za pružanje informacija  — Neophodnost zatraženih informacija  — Obveza obrazlaganja  — Proporcionalnost” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/32

         Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Schwenk Zement protiv Komisije
   (Predmet T-306/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Odluka o zahtjevu za pružanje informacija - Neophodnost zatraženih informacija - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”))
   2014/C 135/40
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Schwenk Zement KG (Ulm, Njemačka) (zastupnik: M. Raible, avocat)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Kellerbauer, R. Sauer i C. Hödlmayr, u svojstvu agenata, uz asistenciju A. Böhlke, avocat)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 2367 final od 30. ožujka 2011. o postupku primjene članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (predmet 39520 – Cement i srodni proizvodi).

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije C (2011) 2367 final od 30. ožujka 2011. o postupku primjene članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (predmet 39520 – Cement i srodni proizvodi) u dijelu koji se odnosi na jedanaestu skupinu pitanja iz upitnika sadržanog u Prilogu I. Odluci.

               2.

               Schwenk Zement KG snosit će dvije trećine svojih troškova i dvije trećine troškova Komisije. Komisija će snositi jednu trećinu svojih troškova i jednu trećinu troškova Schwenk Zementa.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

      (1)  SL C 238, 13.8.2011.


title: Predmet T-365/13: Presuda Općeg suda od 26. veljače 2015. – Litva protiv Komisije ( „EFSJP — Komponente za jamstva — EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Mjere ruralnog razvoja — ,Prirodna ograničenja’ i agrookoliš — Prikladnost kontrola — Paušalni financijski ispravci — Proporcionalnost” )

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/26

         Presuda Općeg suda od 26. veljače 2015. – Litva protiv Komisije
   (Predmet T-365/13) (1)

   ((„EFSJP - Komponente za jamstva - EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Mjere ruralnog razvoja - ,Prirodna ograničenja’ i agrookoliš - Prikladnost kontrola - Paušalni financijski ispravci - Proporcionalnost”))
   (2015/C 118/34)
   Jezik postupka: litavski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė i A. Petrauskaitė, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Steiblytė i G. von Rintelen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije 2013/214/EU od 2. svibnja 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 123, str. 11.)

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena odluka Komisije 2013/214/EU od 2. svibnja 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem ona primjenjuje na financijski ispravak od 5 % koji se odnosi na agrookolišne mjere na koje se odnosi kriterij u vezi s upotrebom gnojiva.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Republika Litva i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 284, 28.9.2013.


title: Predmet C-270/14 P: Žalba koju je 3. lipnja 2014. podnio Debonair Trading Internacional Ld a protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) donesene 3. travnja 2014. u predmetu T-356/12: Debonair Trading Internacional Ld a protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/14

         Žalba koju je 3. lipnja 2014. podnio Debonair Trading Internacional Lda protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) donesene 3. travnja 2014. u predmetu T-356/12: Debonair Trading Internacional Lda protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-270/14 P)
   2014/C 303/18
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Debonair Trading Internacional Lda (zastupnik: T. Alkin, Barrister)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               1)

               ukine točku 2. izreke presude kojom je tužba odbijena u preostalom dijelu;

               2)

               vrati predmet Općem sudu na daljnje razmatranje s uputama na mjerodavno pravo;

               3)

               naloži drugoj stranci u postupku snošenje troškova postupka pred Općim sudom i pred Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj se temelji na jednom žalbenom razlogu, naime povredi članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice (1). Ukratko, prigovara da je Opći sud pogriješio nastojeći ograničiti uvjete pod kojima bi mogla nastati vjerojatnost dovođenja u zabludu između „obitelji” žigova i kasnijega žiga. Podredno žalitelj prigovara da Opći sud nije izvršio ukupnu ocjenu vjerojatnosti dovođenja u zabludu uzimajući u obzir sve bitne čimbenike.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).


title: Predmet F-4/14: Tužba podnesena 13. siječnja 2014. — ZZ protiv Parlamenta

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/22

         Tužba podnesena 13. siječnja 2014. — ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-4/14)
   2014/C 61/40
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: A. Salerno i B. Cortese, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o otkazu tužitelju nakon isteka razdoblja probnog rada

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku od 26. veljače 2013. kojom mu je izrečen otkaz;

               —

               u slučaju ako bi njegovo vraćanje na posao predstavljalo nesavladivu pravnu prepreku, odrediti da mu je Europski parlament dužan isplatiti iznos od 35 000 eura, uz zakonske zatezne kamate;

               —

               naložiti Parlamentu snošenje troškova.


title: Predmet F-73/12: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 12. veljače 2014. — Bodson i dr. protiv EIB-a (Javna služba — Osoblje EIB-a — Ugovorna priroda radnog odnosa — Reforma sustava primitaka od rada i napredovanja u plaći EIB-a)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/25

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 12. veljače 2014. — Bodson i dr. protiv EIB-a
   (Predmet F-73/12) (1)

   (Javna služba - Osoblje EIB-a - Ugovorna priroda radnog odnosa - Reforma sustava primitaka od rada i napredovanja u plaći EIB-a)
   2014/C 85/42
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Jean-Pierre Bodson i dr. (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams i G. Nuvoli, agenti, P. E. Partsch, odvjetnik)

      Predmet

   U jednom dijelu, zahtjev za poništenje odluka navedenih u obračunima plaća, o primjeni opće odluke Europske investicijske banke kojom se utvrđuje ograničenje rasta plaća na 2,8% za sve osoblje i odluke kojom se određuje tablica zasluga koja nosi gubitak od 1 % plaće, i u drugom dijelu, zahtjeva da se podredno instituciji naloži plaćanje razlika u plaćama i plaćanje naknade štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               J.P. Bodson i sedam ostalih tužitelja čija su imena navedena u prilogu snose svoje vlastite troškove te im se nalaže snošenje troškova Europske investicijske banke.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012., str. 33.


title: Predmet T-646/16 P: Žalba koju je 6. rujna 2016. podnio Erik Simpson protiv rješenja Službeničkog suda od 24. lipnja 2016. u predmetu F-142/11 RENV, Simpson protiv Vijeća

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/51

         Žalba koju je 6. rujna 2016. podnio Erik Simpson protiv rješenja Službeničkog suda od 24. lipnja 2016. u predmetu F-142/11 RENV, Simpson protiv Vijeća
   (Predmet T-646/16 P)
   (2016/C 419/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Erik Simpson (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine rješenje Službeničkog suda Europske unije od 24. lipnja 2016. u predmetu F-142/11 RENV, Erik Simpson/Vijeće, u dijelu u kojem se njime odbija zahtjev za poništenje odluke Vijeća Europske unije od 9. prosinca 2010. te se utvrđuje da je tužitelj dužan snositi svoje troškove i troškove Vijeća;

               —

               po potrebi vrati predmet prvostupanjskom sudu; i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe dva žalbena razloga.

               1.

               Prvim žalbenim razlogom tvrdi se da je u pogledu obveze obrazlaganja Službenički sud počinio pogrešku koja se tiče prava, povrijedio pravo Unije, u svojem rješenju nije iznio propisane razloge te da je iskrivio dokaze.

               2.

               Drugim žalbenim razlogom žalitelj tvrdi da je u pogledu načela jednakog postupanja i očite pogreške u ocjeni, Službenički sud iskrivio dokaze, počinio pogrešku koja se tiče prava, povrijedio pravo Unije te da u pobijanom rješenju nije dao dostatno obrazloženje.


title: Predmet T-726/14: Tužba podnesena 26. rujna 2014. – Novar protiv OHIM-a

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/39

         Tužba podnesena 26. rujna 2014. – Novar protiv OHIM-a
   (Predmet T-726/14)
   (2015/C 007/44)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Novar GmbH (Albstadt, Njemačka) (zastupnik: odvjetnik R. Weede)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               osudi OHIM na plaćanje iznosa od 2  498,00 eura, uvećano za kamate po kamatnoj stopi za 5 postotnih bodova većoj od osnovne kamatne stope od trenutka pokretanja postupka;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova spora, uključujući troškove zastupanja tužitelja u postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Tužbeni razlog: izvanugovorna odgovornost u skladu s člankom 118. stavkom 3. Uredbe br. 207/2009
   Tužitelj ističe da postoji dovoljno kvalificirana povreda pravne norme koja ima za cilj pojedincu dodijeliti prava te da postoji uzročna veza između radnje i štete. Tužitelj navodi da postoji protupravna radnja u odluci o odbijanju prigovora od 14. svibnja 2013. Postoji dovoljno kvalificirana povreda prava jer je Ured protivno informaciji sadržanoj u dopisu od 22. lipnja 2012. u pogledu dokumenata koje je trebalo podnijeti u prilog ranijim pravima u postupku povodom prigovora B002027251 u odluci o prigovoru od 14. svibnja 2013. smatrao da postoje dodatni zahtjevi za dokazivanje ranijih prava te zbog toga nije uzeo u obzir ranija prava tužitelja. Ta je povreda prava uzrok nastanka tužitelju dodatnih troškova odvjetnika koji su mu nastali u okviru žalbe protiv odluke od 14. svibnja 2013. koja je ispravljena odlukom Odjela za prigovore od 17. listopada 2013.


title: Predmet T-480/15: Tužba podnesena 19. kolovoza 2015. – KZ i dr. protiv Komisije

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/39

         Tužba podnesena 19. kolovoza 2015. – KZ i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-480/15)
   (2015/C 337/44)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelji: KZ (Poljska), LA (Poljska), LB (Austrija), LC (Austrija) (zastupnici: S. Dudzik, pravni savjetnik, i J. Budzik, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2015) 4284 final od 19. lipnja 2015. u predmetu AT.39864 – BASF, kojom je odbijena pritužba tužitelja u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe br. 772/2004 (1);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda načela djelotvorne sudske zaštite i prava na djelotvoran pravni lijek

                           —

                           Odbijajući pritužbu tužiteljâ na temelju članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 773/2004, u situaciji u kojoj su članci 101. i 102. UFEU-a bili povrijeđeni na njihovu štetu – pri čemu državno tijelo nadležno za tržišno natjecanje nije moglo pokrenuti postupak zbog proteka zastarnog roka propisanog nacionalnim pravom za pokretanje postupka zbog povrede odredbi prava tržišnog natjecanja, a tužitelji nisu imali mogućnost učinkovito zatražiti naknadu pretrpljene štete putem tužbe pred nacionalnim sudom – Komisija je povrijedila pravo tužiteljâ na djelotvornu sudsku zaštitu kao i na djelotvoran pravni lijek.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članaka 101. i 102. UFEU-a u vezi s člankom 17. stavkom 1. drugom rečenicom UEU-a, člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 773/2004 i člankom 7. stavcima 1. i 2. Uredbe Vijeća br. 1/2003 (2)

                           —

                           Komisija je počinila očitu pogrešku u ocjeni kada je smatrala da pokretanje postupka po pritužbi koju su podnijeli tužitelji nije od interesa za Europsku uniju;

                           —

                           Komisija je također povrijedila načelo učinkovitosti (effet utile) članaka 101. i 102. UFEU-a kada je odbila pritužbu tužiteljâ te odbila pokretanje postupka temeljeći svoju odluku na pogrešnoj pretpostavci da se uvjeti za utvrđivanje povrede članka 101. UFEU-a, navedeni u presudi Općeg suda od 17. srpnja 1998., ITT Promedia/Komisija, T-111/96, Zb., EU:T:1998:183, ne primjenjuju na zlouporabu postupka u upravnim ili kaznenim stvarima.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 123, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 298.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003, L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet F-56/14: Tužba podnesena 18. lipnja 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/70

         Tužba podnesena 18. lipnja 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-56/14)
   2014/C 253/99
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje dvaju prijedloga izračuna koji se odnose na prijenos mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Unije koji primjenjuje nove Opće provedbene odredbe koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluke od 20. rujna 2013. koje sadrže dva prijedloga izračuna godina mirovinskog staža koje se imaju uzeti u obzir u mirovinskom sustavu institucija Europske unije u vezi s zahtjevom br. 1 A112-BE-ONP i zahtjevom br. 2 BE-CPIE-1 (prijašnja oznaka) koji su potvrđeni odbijajućom odlukom tijela za imenovanje priopćenom 20. ožujka 2014.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-524/13: Rješenje Općeg suda od 25. studenoga 2013. — Euromed protiv OHIM-a — DC Druck-Chemie (EUROSIL)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/45

         Rješenje Općeg suda od 25. studenoga 2013. — Euromed protiv OHIM-a — DC Druck-Chemie (EUROSIL)
   (Predmet T-524/13) (1)

   2014/C 45/84
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 352 od 30.11.2013.


title: Predmet T-320/14: Tužba podnesena 5. svibnja 2014. – Sephora protiv OHIM-a – Mayfield Trading (Prikaz dvije vertikalne linije)

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/38

         Tužba podnesena 5. svibnja 2014. – Sephora protiv OHIM-a – Mayfield Trading (Prikaz dvije vertikalne linije)
   (Predmet T-320/14)
   2014/C 212/50
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sephora (Boulogne Billancourt, Francuska) (zastupnik: H. Delabarre, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mayfield Trading Ltd (Las Vegas, Sjedinjene Američke Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu od 24. veljače 2014. u predmetu R 1577/2013-4;

               —

               prihvati prigovor i odbije prijavu za registraciju žiga Zajednice br. 1 0 2 14  773 koju je 24. kolovoza 2011. podnijelo društvo Mayfield Trading Ltd, za proizvode iz razreda 03 „Parfemi; Vosak za depilaciju; Eterična ulja; Sapuni; Kozmetički proizvodi; Kreme za kozmetičke potrebe; Torbe s kozmetičkim proizvodima; Depilatori (proizvodi-); Voda za depilaciju; Gel za depilaciju; Kapilarni losioni; Proizvodi za njegu zubi” i usluge iz razreda 35 „Prodaja sapuna, parfema, krema, eteričnih ulja, kozmetičkih proizvoda, voska za depilaciju, vode za depilaciju, gelova za depilaciju i drugih povezanih proizvoda” i 44 „Higijenska njega i njega ljepote za ljude ili životinje; Depilacija i Kozmetički tretmani”

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem OHIM-a.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Mayfield Trading Ltd

      Predmetni žig Zajednice: Figurativni žig koji prikazuje dvije vertikalne linije za proizvode i usluge iz razreda 3, 35 i 44 – Prijava žiga Zajednice br. 1 0 2 14  773

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: Nacionalni i međunarodni figurativni žig koji prikazuje vertikalnu liniju za proizvode iz razreda 3

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor se odbacuje

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 75. i članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-666/14: Rješenje Općeg suda od 9. rujna 2015. – Monster Energy protiv OHIM-a (GREEN BEANS) („Žig Zajednice — Rok za tužbu — Početak računanja roka — Dostava odluke žalbenog vijeća telefaksom — Zaprimanje telefaksa — Nepravodobnost — Nepostojanje više sile ili nepredvidivih okolnosti — Očita nedopuštenost”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/34

         Rješenje Općeg suda od 9. rujna 2015. – Monster Energy protiv OHIM-a (GREEN BEANS)
   (Predmet T-666/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Rok za tužbu - Početak računanja roka - Dostava odluke žalbenog vijeća telefaksom - Zaprimanje telefaksa - Nepravodobnost - Nepostojanje više sile ili nepredvidivih okolnosti - Očita nedopuštenost”))
   (2015/C 381/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Monster Energy Company (Corona, Sjedinjene Države) (zastupnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. prosinca 2013. (predmet R 1530/2013-1), u vezi s prijavom za registraciju verbalnog znaka GREEN BEANS kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Monster Energy Company snošenje troškova.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet T-303/14: Tužba podnesena 29. travnja 2014. – Polyblend protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/51

         Tužba podnesena 29. travnja 2014. – Polyblend protiv Komisije
   (Predmet T-303/14)
   2014/C 223/54
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Polyblend GmbH (Bad Sobernheim, Njemačka) (zastupnici: D. Greinacher, J. Martin i B. Scholtka, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 263. stavkom 1. UFEU-a poništi Odluku Komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka protiv Savezne Republike Njemačke u vezi s poticanjem proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i jamskog plina prema Zakonu o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneubarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG), kao i zbog ograničavanja nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća – državne potpore SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), objavljenu u Službenom listu EU od 7. veljače 2014., br. C 37, str. 73., u dijelu u kojem Komisija korekcijsko uređenje prema paragrafima 40. i 41. EEG-a tretira kao državnu potporu u smislu članka 107. UFEU-a;

               —

               Komisiji naloži snošenje nužnih troškova u skladu s člankom 87. stavkom 3. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. UFEU-a
               Tužitelj tvrdi da je Komisija poticanje obnovljivih izvora energije putem sustava posebnih nameta, kao i posebno korekcijsko uređenje radi ograničenja nameta na temelju EEG-a pogrešno ocijenila kao potpore pa na temelju toga nije smjela pokrenuti formalni istražni postupak.

                           —

                           S tim u svezi, tužitelj ističe da se Komisiji u njezinoj prosudbi potkrala očita pogreška prilikom prethodne ocjene pitanja je li kod posebnog korekcijskog uređenja riječ o potpori, s obzirom na to da posebno korekcijsko uređenje kao iznimka od nameta na temelju EEG-a ne stavlja poduzeća s velikom potrošnjom struje u povoljniji položaj od onoga koji bi ta poduzeća ostvarila u uobičajenim tržišnim uvjetima.

                           —

                           Tužitelj dodaje da se ne koriste nikakva državna sredstva. Budući da sami prihodi od nameta na temelju EEG-a ne predstavljaju državna sredstva, ni u slučaju posebnog režima za poduzeća s velikom potrošnjom struje nije riječ o raspolaganju državnim sredstvima.

                           —

                           Tužitelj također tvrdi da posebno korekcijsko uređenje ne narušava tržišno natjecanje. Riječ je u svakom slučaju o uspostavi konkurentskih uvjeta koji bi postojali bez nameta na temelju EEG-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela legitimnih očekivanja
               Tužitelj tvrdi da je donošenjem odluke Komisija povrijedila i načelo zaštite legitimnih očekivanja. Njemačko pravno uređenje poticanja obnovljivih izvora energije već je bilo predmetom dubinskog ispitivanja u skladu s propisima o državnim potporama. U tom slučaju Komisija je 2002. godine došla do zaključka da navedeno pravno uređenje ne uključuje prijenos državnih sredstava. Budući da EEG iz 2012. ne sadrži bitne izmjene u odnosu na prijašnje stanje propisa, zainteresirani gospodarski subjekti nisu morali očekivati ponovno ispitivanje, nego su bili ovlašteni osloniti se na nastavak istog pravno uređenja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: zlouporaba diskrecijskih ovlasti
               Na kraju tužitelj smatra da je Komisija zloupotrijebila diskrecijske ovlasti koje joj pripadaju na temelju članaka 107. i 108. UFEU-a. Otvaranjem istražnog postupka Komisija prvenstveno ima za cilj načelno uskladiti poticanje proizvodnje struje iz obnovljivih izvora. Ovaj temeljni cilj vidljiv je i u novom nacrtu smjernica za potpore za zaštitu okoliša i energetiku u kojima Komisija po prvi put donosi detaljna pravila u vezi s poticanjem obnovljivih izvora energije. Kako bi postigla usklađivanje Komisija bi u tom slučaju morala primijeniti za to predviđene postupke za približavanje propisa prema članku 116. i 117. UFEU-a.


title: Predmet T-664/13: Presuda Općeg suda od 21. listopada 2015. – Petco Animal Supplies Stores protiv OHIM-a – Gutiérrez Ariza (PETCO) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice PETCO — Raniji figurativni žig Zajednice PETCO — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Prekid upravnog postupka — Pravilo 20. stavak 7. točka (c) i pravilo 50. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 — Tužbeni razlog kojim se ne potkrepljuju tužbeni zahtjevi — Zabrana odlučivanja ultra petita — Nedopuštenost”)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/29

         Presuda Općeg suda od 21. listopada 2015. – Petco Animal Supplies Stores protiv OHIM-a – Gutiérrez Ariza (PETCO)
   (Predmet T-664/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice PETCO - Raniji figurativni žig Zajednice PETCO - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Prekid upravnog postupka - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) i pravilo 50. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95 - Tužbeni razlog kojim se ne potkrepljuju tužbeni zahtjevi - Zabrana odlučivanja ultra petita - Nedopuštenost”))
   (2015/C 406/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (San Diego, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: C. Aikens, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: V. Melgar i O. Mondéjar Ortuño, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Domingo Gutiérrez Ariza (Malaga, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 7. listopada 2013. (predmet R 347/2013-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Dominga Gutiérreza Arize i društva Petco Animal Supplies Stores, Inc.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Petco Animal Supplies Stores, Inc snošenje troškova.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-177/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Nelsons GmbH protiv Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Nelsons GmbH protiv Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd
   (Predmet C-177/15)
   (2015/C 213/28)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj u postupku revizije: Nelsons GmbH

      Tuženici u postupku revizije: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

      Prethodna pitanja

               1.

               Jesu li tekućine koje se kao alkoholna pića prodaju u ljekarnama u bočicama s kapaljkom sadržaja od 10 ili 20 ml i u obliku spreja, a koje sadrže 27 % volumnog udjela alkohola napici koji sadrže više od 1,2 % volumnog udjela alkohola u smislu članka 4. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 (1), ako u skladu s njihovim uputama za doziranje navedenima na pakiranju valja

                           a)

                           ukapati četiri kapi tekućine u čašu vode i to piti tijekom dana ili, ako je potrebno, uzeti četiri nerazrijeđene kapi,

                           b)

                           tekućinu koja se prodaje u obliku spreja dva puta raspršiti pod jezik?

               2.

               Ako je odgovor na točke (a) i (b) prvog pitanja negativan:
               Treba li i prilikom upućivanja na opće, nespecifične koristi u smislu članka 10. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 podnijeti dokaze u smislu članka 5. stavka 1. točke (a) i članka 6. stavka 1. te uredbe?

               3.

               Primjenjuje li se odredba članka 28. stavka 2. prvi dio rečenice Uredbe (EZ) br. 1924/2006 ako se predmetni proizvod prije 1. siječnja 2005. pod svojim zaštićenim imenom nije prodavao kao hrana, već kao lijek?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (SL L 404, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 172.), u verziji izmijenjenoj Uredbom Komisije (EU) br. 1047/2012 od 8. studenoga 2012. (SL L 310, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 60., str. 208.).


title: Predmet C-152/14: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – Autorità per l'energia elettrica e il gas protiv Antonella Bertazzi i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Socijalna politika — Direktiva 1999/70/EZ — Okvirni sporazum ETUC, UNICE i CEEP o radu na određeno vrijeme — Članak 4. — Ugovor o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru — Postupak stabilizacije — Zapošljavanje radnika na određeno vrijeme kao dužnosnika bez javnog natječaja — Određivanje radnog staža — Potpuno neuzimanje u obzir razdoblja službe ostvarena u okviru ugovora o radu na određeno vrijeme — Načelo nediskriminacije)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/26

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato – Italija) – Autorità per l'energia elettrica e il gas protiv Antonella Bertazzi i dr.
   (Predmet C-152/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum ETUC, UNICE i CEEP o radu na određeno vrijeme - Članak 4. - Ugovor o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru - Postupak stabilizacije - Zapošljavanje radnika na određeno vrijeme kao dužnosnika bez javnog natječaja - Određivanje radnog staža - Potpuno neuzimanje u obzir razdoblja službe ostvarena u okviru ugovora o radu na određeno vrijeme - Načelo nediskriminacije))
   2014/C 409/38
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Tuženici: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Guissani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Izreka

               1.

               Članak 4. Okvirnog sporazuma o radu sklopljenoga 18. ožujka 1999., koji se nalazi u privitku Direktive Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu je protivan nacionalni propis poput onoga u predmetu iz glavnog postupka, koji potpuno zabranjuje uzimanje u obzir razdoblja službe koja je ostvario radnik na određeno vrijeme tijela javne vlasti za određivanje radnog staža tog radnika kod njegovog zapošljavanja na neodređeno vrijeme kao službenika od strane tog istog tijela javne vlasti, u okviru posebnog postupka stabilizacije njegova radnog odnosa, kada dužnosti koje se obavljaju u okviru ugovorâ o radu na određeno vrijeme odgovaraju onima koje obavlja trajno zaposleni službenik tog tijela javne vlasti, ako takvo isključenje nije opravdano „objektivnim razlozima” u smislu točki 1. i/ili 4. tog članka, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku. Sama činjenica da je radnik koji je radio na određeno vrijeme ostvario to razdoblje službe na temelju ugovora ili radnog odnosa na određeno vrijeme ne predstavlja takav objektivni razlog.

               2.

               Cilj koji se sastoji od izbjegavanja pojave obratne diskriminacije u odnosu na trajno zaposlene službenike koji su zaposleni nakon uspješnog prolaska na općem natječaju ne može predstavljati „objektivan razlog” u smislu članka 4. točki 1. i/ili 4. Okvirnog sporazuma, kada, kao u predmetu iz glavnog postupka, predmetni nacionalni propisi u svim okolnostima potpuno isključuju uzimanje u obzir razdoblja službe koje su ostvarili radnici u okviru ugovora o radu na određeno vrijeme u svrhu određivanja njihovog radnog staža kod njihovog zapošljavanja na neodređeno vrijeme te stoga i visine njihove naknade za rad.

      (1)  SL C 194, 24.6.2014.


title: Predmet T-281/14: Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Fels-Werke protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/32

         Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Fels-Werke protiv Komisije
   (Predmet T-281/14)
   2014/C 223/37
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Fels-Werke GmbH (Goslar, Njemačka) (zastupnici: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen i T. Woltering, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka u predmetu o državnim potporama SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – poticanje proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i ograničavanje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. i članka 108. UFEU-a zbog pogrešne kvalifikacije posebnog korekcijskog uređenja

                           —

                           Tužitelj tvrdi da se odlukom o pokretanju istražnog postupka krši članak 107. stavak 1. i članak 108. UFEU-a i članak 13. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (1) jer namet predviđen Zakonom o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG) ne predstavlja dodjelu državnih sredstava, a ograničenje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća ne predstavlja odricanje od državnih sredstava.

                           —

                           S tim u vezi navodi da je Komisija kao temelj za svoje ispitivanje uzela nove parametre razlikovanja nespojive s načelima dosadašnje sudske prakse. Konkretno, u potpunosti je odustala od kriterija stvarne ovlasti raspolaganja državnih tijela koji je prema ustaljenoj sudskoj praksi potreban za kvalifikaciju državnih sredstava te je smatrala dovoljnim što državni zakonodavac utječe na novčane tokove između privatnih osoba i što regulatorna tijela nadziru poštuju li privatne osobe zakonske odredbe.

                           —

                           Nadalje, Komisiju obvezuje odluka kojom EEG iz 2000. nije svrstala pod potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a jer nije bilo prijenosa državnih sredstava i stoga je pravno pogrešno klasificirala EEG iz 2012. kao novi protupravno uvedeni sustav potpora.

                           —

                           Usto Komisija nije dovoljno ispitala, a zbog toga nije ni prepoznala da su iznimke za energetski intenzivna poduzeća opravdane prema cilju, naravi i unutarnjoj strukturi EEG-a iz 2012. i stoga ne predstavljaju selektivnu prednost.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 1. UFEU-a i članaka 18. i 19. Uredbe br. 659/1999 zbog propusta predlaganja odgovarajućih mjera

                           —

                           Tužitelj tvrdi da je Komisija pri ispitivanju EEG-a iz 2012. u svakom slučaju morala primijeniti postupak za postojeće potpore u skladu s člankom 108. stavkom 1. UFEU-a i člancima 17. do 19. Uredbe br. 659/1999 i da je Njemačkoj prije pokretanja formalnog istražnog postupka morala predložiti odgovarajuće mjere, umjesto izlaganja sudionika na tržištu znatnim ekonomskim rizicima zbog kvalifikacije EEG-a iz 2012. kao nove nepriopćene potpore.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje

                           —

                           Tužitelj također tvrdi da ga je Komisija u svakom slučaju trebala saslušati prije donošenja odluke s tako ozbiljnim pravnim učincima.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: nedovoljno obrazloženje

                           —

                           Tužitelj zaključno tvrdi da je odluka o otvaranju istražnog postupka na bitnim mjestima nedovoljno obrazložena.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet C-258/13: Rješenje Suda (drugo vijeće) od 28. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je podnio 5 a Vara Cível de Lisboa, Portugal) – Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda protiv Instituto da Segurança Social, IP (Zahtjev za prethodnu odluku — Povelja o temeljnim pravima Europske unije — Pravo na učinkoviti pravni lijek — Pravne osobe čiji je cilj stjecanje dobiti — Pravna pomoć — Nepostojanje veze s pravom Unije — Očita nenadležnost Suda)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/12

         Rješenje Suda (drugo vijeće) od 28. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je podnio 5a Vara Cível de Lisboa, Portugal) – Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda protiv Instituto da Segurança Social, IP
   (Predmet C-258/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Povelja o temeljnim pravima Europske unije - Pravo na učinkoviti pravni lijek - Pravne osobe čiji je cilj stjecanje dobiti - Pravna pomoć - Nepostojanje veze s pravom Unije - Očita nenadležnost Suda))
   2014/C 102/15
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   5a Vara Cível de Lisboa

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda

      Tuženik: Instituto da Segurança Social, IP

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Varas Cíveis de Lisboa – Tumačenje članaka 6. i 267. UFEU-a i članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (SL C 364, 2000., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.) – Pravo na učinkoviti pravni lijek – Nacionalni propis koji isključuje mogućnost da pravne osobe čiji je cilj stjecanje dobiti koriste pravnu pomoć – Izuzeće od sudskih troškova primjenjivih na spomenute pravne osobe u slučaju insolventnosti ili primjene postupka sanacije poduzeća

      Izreka

   Sud je očito nenadležan odgovoriti na prethodna pitanja koja je u odluci od 13. ožujka 2013. (predmet C-258/13) postavio 5a Vara Cível de Lisboa (Portugal).

      (1)  SL C 215, 27.7.2013.


title: Predmet T-273/14: Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Lithomex protiv OHIM-a – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/33

         Tužba podnesena 30. travnja 2014. – Lithomex protiv OHIM-a – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)
   (Predmet T-273/14)
   2014/C 253/48
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lithomex (Langeskov, Danska) (zastupnik: L. Illmann, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Glaubrecht Stingel GmbH & Co.KG (Wendlingen, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku R 2280/2012-5 petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 17. veljače 2014.;

               —

               izmijeni pobijanu odluku na način da se pokaže da se žalba protiv odluke br. 5589 C Odjela za poništaje od 21. studenoga 2012. odbija;

               —

               naloži intervenijentu snošenje troškova uključujući troškove nastale tijekom postupka pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: Verbalni žig LITHOFIX za proizvode iz razreda 19 i 31 – Registracija žiga Zajednice br. 7 5 04  368

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 – Međunarodni i nacionalni žigovi „LITHOFIN” za proizvode iz razreda 1

      Odluka Odjela za poništaje: odbijanje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: prihvaćanje žalbe i proglašenje žiga Zajednice ništavim za sve proizvode iz razreda 19

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-135/15: Tužba podnesena 26. ožujka 2015. – Italija protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/36

         Tužba podnesena 26. ožujka 2015. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-135/15)
   (2015/C 155/43)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: C. Colelli, avvocato dello Stato, i G. Palmieri, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi, u dijelu koji se pobija u ovom postupku, Provedbenu odluku Europske komisije od 16. siječnja 2015. br. 2015/103 [priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 53 final], o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR);

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj osobito pobija:

               (a)

               dio odluke u kojem je, uslijed istrage EX/2010/010 koja se tiče industrije šećera, izvršen financijski ispravak za 9 0 4 98  735,16 eura koji se odnosi na financijske godine 2007., 2008. i 2009. na temelju prihvaćene „pogrešne procjene proizvodnje šećera”;

               (b)

               dio odluke u kojem je, uslijed istrage CEB/2011/090 koja se tiče promotivnih mjera, izvršen, između ostalog, financijski ispravak za 1 6 07  275,90 eura radi „zakašnjelog plaćanja” vezano za financijsku godinu 2010.;

               (c)

               dio odluke u kojem je, uslijed istrage LA/2009/006 koja se tiče mjere „djelatnosti informiranja i promoviranja poljoprivrednih proizvoda na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama”, izvršen, između ostalog, financijski ispravak od 1 1 98  831,03 eura radi „zakašnjelog plaćanja”.

         U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 31. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.), kao i prava na obranu države članice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 11. Uredbe Komisije (EZ) br. 885/2006 od 21. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a (SL L 171, str. 60.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 88.), povredi Uredbe Vijeća (EZ) br. 320/2006 od 20. veljače 2006. o utvrđivanju privremenog sustava za restrukturiranje industrije šećera u Zajednici i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1290/2005 o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 58, str. 42.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 68., str. 54.) i Uredbe Komisije (EZ) 968/2006 od 27. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 320/2006 o utvrđivanju privremenog plana za restrukturiranje industrije šećera u Zajednici (SL L 176, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 20., str. 31.) i na povredi presude Suda od 14. studenoga 2013., donesene u spojenim predmetima C-187/12, C-188/12 i C-189/12, SFIR i dr. (EU:C:2013:737).

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi načelâ legitimnog očekivanja, ne bis in idem i obveze lojalne suradnje.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 31. stavka 3. točke 2. Uredbe br. 1290/2005, povredi članka 11. stavka 3. točke 2. i poglavlja 3. Uredbe br. 885/2006, te povredi smjernica Komisije iz dokumenta br. VI/5330/97.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 9. točke 3. Uredbe br. 883/2006 i na postojanju neravnopravnog postupanja i iskrivljavanja činjenica u konkretnom slučaju.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 20. Uredbe br. 501/2008, legitimnog očekivanja i načela da se financijski ispravci pripisuju državama članicama.


title: Predmet C-657/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Bluebell Partners Limited protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Bluebell Partners Limited protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Predmet C-657/16)
   (2017/C 121/16)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bluebell Partners Limited

      Tuženik: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prethodna pitanja

   Protivi li se pravilnoj primjeni članka 5. stavka 4. podstavka 1. i 2. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/25/EZ od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje (1), s obzirom na opća načela utvrđena u članku 3. stavku 1. te direktive, kao i na pravilnu primjenu općih načela zaštite legitimnih očekivanja, proporcionalnosti, razumnosti, transparentnosti i nediskriminacije, nacionalni propis, poput članka 106. stavka 3. točke (d) podtočke (2) Zakonodavnog dekreta br. 58 od 24. veljače 1998. (konsolidirani tekst odredbi u području financijskog posredovanja, u skladu s člancima 8. i 21. Zakona br. 52. od 6. veljače 1996.), kako je izmijenjen, i članka 47. (g) Odluke Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob br. 11971 od 14. svibnja 1999. (Uredba o provedbi Zakonodavnog dekreta br. 58. od 24. veljače 1998. o uređenju ciljnih društava), kako je izmijenjena, u dijelu u kojem te odredbe, omogućujući CONSOB-u da povisi cijenu ponude za preuzimanje iz navedenog članka 106. kad utvrdi postojanje tajnog sporazuma između ponuditelja ili osoba koje s njime djeluju usklađeno i jednog ili više prodavatelja, samo upućuju na kriterij „utvrđene cijene” bez navođenja parametara i kriterija takvog utvrđivanja?

      (1)  SL L 142, str. 12.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 141.


title: Predmet C-213/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. srpnja 2017. – Europska komisija protiv Patricka Breyera, Republike Finske, Kraljevine Švedske (Žalba — Pristup dokumentima institucija — Članak 15. stavak 3. UFEU-a — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Područje primjene — Zahtjev za pristup podnescima koje je Republika Austrija podnijela u okviru predmeta u kojem je donesena presuda od 29. srpnja 2010., Komisija/Austrija (C-189/09, neobjavljena, EU:C:2010:455) — Dokumenti u posjedu Europske komisije — Zaštita sudskih postupaka)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 18. srpnja 2017. – Europska komisija protiv Patricka Breyera, Republike Finske, Kraljevine Švedske
   (Predmet C-213/15 P) (1)

   ((Žalba - Pristup dokumentima institucija - Članak 15. stavak 3. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Područje primjene - Zahtjev za pristup podnescima koje je Republika Austrija podnijela u okviru predmeta u kojem je donesena presuda od 29. srpnja 2010., Komisija/Austrija (C-189/09, neobjavljena, EU:C:2010:455) - Dokumenti u posjedu Europske komisije - Zaštita sudskih postupaka))
   (2017/C 300/02)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel i H. Krämer, agenti)

      Druge stranke u postupku: Patrick Breyer (zastupnik: M. Starostik, Rechtsanwalt), Republika Finska (zastupnik: H. Leppo, agent), Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, C. Meyer-Seitz, E. Karlsson i L. Swedenborg, agenti)

      Intervenijenti u potporu žalitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnici: M. J. García-Valdecasas Dorrego i S. Centeno Huerta, agenti), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme i F. Fize, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova i polovine troškova Patricka Breyera.

               3.

               Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Republika Finska i Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015.


title: Predmet F-21/16: Tužba podnesena 28. travnja 2016. – ZZ protiv Frontex-a

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/50

         Tužba podnesena 28. travnja 2016. – ZZ protiv Frontex-a
   (Predmet F-21/16)
   (2016/C 251/57)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: Spyros A. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Frontex

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o neproduljenju tužiteljevog ugovora i zahtjev za naknadu štete zbog gubitka plaće, kao i mirovinskih prava.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku Frontex-a od 26. lipnja 2015. o neproduljenju tužiteljevog ugovora;

               —

               Naložiti Frontex-u da naknadi gubitak plaće tužitelja, kao i njegovih mirovinskih prava;

               —

               Naložiti Frontex-u snošenje troškova.


title: Predmet T-315/15: Tužba podnesena 13. svibnja 2015. – Vince protiv OHIM-a (ELECTRIC HIGHWAY)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/31

         Tužba podnesena 13. svibnja 2015. – Vince protiv OHIM-a (ELECTRIC HIGHWAY)
   (Predmet T-315/15)
   (2015/C 406/32)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Dale Vince (Gloucestershire, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: B. Longstaff, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „ELECTRIC HIGHWAY”– prijava za registraciju br. 010655819

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. ožujka 2015. u predmetu R 1442/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               u cijelosti dopusti registraciju tužiteljevog žiga;

               —

               naloži OHIM-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               pogrešno tumačenje značenja žiga u smislu članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               pogrešno tumačenje relevantnih usluga iz razreda 39.;

               —

               značenje žiga koje je iznijelo vijeće ni u kojem slučaju ne opisuje usluge;

               —

               pogrešna primjena članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-478/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. listopada 2014. uputio Tribunale ordinario di Cagliari (Italija) – kazneni postupak protiv Roberta Siddua

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. listopada 2014. uputio Tribunale ordinario di Cagliari (Italija) – kazneni postupak protiv Roberta Siddua
   (Predmet C-478/14)
   (2015/C 007/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Stranka glavnog postupka

   Roberto Siddu

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 49. i prateće članke te članak 56. i prateće članke UFEU-a te načela koja je Sud Europske unije utvrdio u presudi od 16. veljače 2012. [u spojenim predmetima C-72/10 i C-77/10], tumačiti na način da je njima protivno da se organizira postupak javne nabave koji se odnosi na koncesije čiji je rok trajanja kraći od roka trajanja ranije dodijeljenih koncesija, pri čemu je navedeni postupak javne nabave bio organiziran u cilju uklanjanja posljedica nezakonitog isključenja određenog broja subjekata iz postupaka javne nabave?

               2.

               Treba li članak 49. i prateće članke te članak 56. i prateće članke UFEU-a te načela koja je Sud Europske unije utvrdio u navedenoj presudi od 16. veljače 2012. [u spojenim predmetima C-72/10 i C-77/10], tumačiti na način da je njima protivno da zahtjev za reorganizaciju sustava putem vremenskog usklađivanja isteka rokova trajanja koncesija predstavlja primjereno opravdanje za to da je rok trajanja koncesija koje su predmet postupka javne nabave kraći u odnosu na rok trajanja ranije dodijeljenih koncesija?


title: Predmet C-62/15 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 8. rujna 2015. – DTL Corporación, SL protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Žig Zajednice — Zahtjev za registraciju verbalnog žiga Generia — Prigovor nositelja ranijeg figurativnog žiga Zajednice Generalia generación renovable — Djelomično odbijanje registracije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Vjerojatnost dovođenja u zaludu — Članak 64. stavak 1. — Nadležnosti žalbenog vijeća — Članak 75. druga rečenica — Pravo na saslušanje)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/10

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 8. rujna 2015. – DTL Corporación, SL protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-62/15 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Žig Zajednice - Zahtjev za registraciju verbalnog žiga Generia - Prigovor nositelja ranijeg figurativnog žiga Zajednice Generalia generación renovable - Djelomično odbijanje registracije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Vjerojatnost dovođenja u zaludu - Članak 64. stavak 1. - Nadležnosti žalbenog vijeća - Članak 75. druga rečenica - Pravo na saslušanje))
   (2015/C 398/12)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: DTL Corporación, SL (zastupnik: A. Zuazo Araluze, abogado)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               DTL Corporación, SL snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 146, 4. 5. 2015.


title: Predmet T-421/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – sheepworld protiv EUIPO-a (Beste Oma)

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/45

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – sheepworld protiv EUIPO-a (Beste Oma)
   (Predmet T-421/16)
   (2016/C 343/60)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: sheepworld AG (Ursensollen, Njemačka) (zastupnik: S. von Rüden, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „Beste Oma” – prijava za registraciju br. 14 169 478

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. svibnja 2016. u predmetu R 91/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-59/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 6 listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export protiv Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 — Zaštita financijskih interesa Europske unije — Članak 1. stavak 2. i članak 3. stavak 1. prvi podstavak — Povrat izvozne subvencije — Rok zastare — Početak računanja roka (dies a quo) — Učinjena ili propuštana radnja gospodarskog subjekta — Nastanak štete — Stalna povreda — Jednokratna povreda)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 6 listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export protiv Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Predmet C-59/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 - Zaštita financijskih interesa Europske unije - Članak 1. stavak 2. i članak 3. stavak 1. prvi podstavak - Povrat izvozne subvencije - Rok zastare - Početak računanja roka (dies a quo) - Učinjena ili propuštana radnja gospodarskog subjekta - Nastanak štete - Stalna povreda - Jednokratna povreda))
   (2015/C 398/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export

      Tuženik: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 2. i članak 3. stavak 1. prvi podstavak Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica treba tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, u kojima je povreda odredbe prava Unije otkrivena tek nakon nastanka štete, rok zastare počinje teći od trenutka u kojem postoje i učinjena ili propuštena radnja gospodarskog subjekta koja predstavlja povredu prava Unije i šteta za proračun Unije ili za proračune kojima ona upravlja.

               2.

               Članak 1. stavak 2. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, šteta nastaje donošenjem odluke o isplati izvozne subvencije dotičnom izvozniku.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet C-31/13 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. veljače 2014. — Mađarska protiv Komisije, Slovačke Republike (Žalba — Zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla — Uredba (EZ) br. 1234/2007 — Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla koji se odnosi na vina — Baza podataka E-Bacchus — Tokaj)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/17

         Presuda Suda (treće vijeće) od 13. veljače 2014. — Mađarska protiv Komisije, Slovačke Republike
   (Predmet C-31/13 P) (1)

   (Žalba - Zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla - Uredba (EZ) br. 1234/2007 - Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla koji se odnosi na vina - Baza podataka E-Bacchus - Tokaj)
   2014/C 93/26
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Žalitelj: Mađarska (zastupnici: M.Z. Fehér i K. Szíjjártó, agenti)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i B.Schima kao i B. Eggers, agenti), Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 8. studenoga 2012., u predmetu Mađarska protiv Komisije (T-194/10) kojom je Opći sud kao nedopuštenu odbacio tužbu za poništenje upisa zaštićene oznake izvornosti „Vinohradnícka oblast’ Tokaj”, koji se nalazi, sa Slovačkom kao zemljom izvora, u elektroničkom registru zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla koji se odnosi na vina (u daljnjem tekstu: baza podataka E-Bacchus) — Pravni učinci upisa u bazu E-Bacchus — Obveza obrazlaganja — Načela dobre uprave, lojalne suradnje i pravne sigurnosti

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

               3.

               Slovačka Republika snosi vlastite troškove

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.