title: Predmet C-400/14 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 16. srpnja 2015. – Basic AG Lebensmittelhandel protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Repsol YPF, SA („Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Zajednice — Verbalni element „basic” — Raniji figurativni žig Zajednice — Verbalni element „BASIC” — Prigovor nositelja tog žiga — Djelomično odbijanje registracije — Pojmovi ‘usluge distribucije’ i „usluge maloprodaje i veleprodaje” — Doseg”)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/10

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 16. srpnja 2015. – Basic AG Lebensmittelhandel protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Repsol YPF, SA
   (Predmet C-400/14 P) (1)

   ((„Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Zajednice - Verbalni element „basic” - Raniji figurativni žig Zajednice - Verbalni element „BASIC” - Prigovor nositelja tog žiga - Djelomično odbijanje registracije - Pojmovi ‘usluge distribucije’ i „usluge maloprodaje i veleprodaje” - Doseg”))
   (2015/C 320/13)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Basic AG Lebensmittelhandel (zastupnici: D. Altenburg i T. Haug, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent), Repsol YPF, SA (zastupnik: J.-B. Devaureix, abogado)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Basic AG Lebensmittelhandelu se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Spojeni predmeti T-423/13 i T-64/14: Presuda Općeg suda od 24. svibnja 2016. – Good Luck Shipping protiv Vijeća (Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i drugih subjekata s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja u Iranu — Zamrzavanje financijskih sredstava — Pogreška koja se tiče prava — Pravna osnova — Pogreška u ocjeni — Nepostojanje dokaza)

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/28

         Presuda Općeg suda od 24. svibnja 2016. – Good Luck Shipping protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-423/13 i T-64/14) (1)

   ((Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv određenih osoba i drugih subjekata s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja u Iranu - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pogreška koja se tiče prava - Pravna osnova - Pogreška u ocjeni - Nepostojanje dokaza))
   (2016/C 243/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Good Luck Shipping LLC (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnici: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, M. Taher, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i B. Driessen, agenti)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2013/270/ZVSP od 6. lipnja 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 156, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 317.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 522/2013 od 6. lipnja 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 156, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 312.), Odluke Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 306, str. 18.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 306, str. 3.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja, i, s druge strane, zahtjev za utvrđenje neprimjenjivosti Odluke Vijeća 2013/497/ZVSP od 10. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 272, str. 46.) i Uredbe Vijeća (EU) br. 971/2013 od 10. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2013., L 272, str. 1.).

      Izreka

               1.

               U dijelu u kojem se odnose na Good Luck Shipping LLC, poništavaju se:

                           —

                           Odluka Vijeća 2013/270/ZVSP od 6. lipnja 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana;

                           —

                           Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 522/2013 od 6. lipnja 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana;

                           —

                           Odluka Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana;

                           —

                           Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana.

               2.

               Učinci Odluke 2013/661 zadržavaju se na snazi u odnosu na Good Luck Shipping sve dok ne nastupe učinci poništenja Uredbe br. 1154/2013.

               3.

               Vijeće Europske unije snosi, osim vlastitih, i troškove Good Luck Shippinga.

      (1)  SL C 325, 9. 11. 2013.


title: Predmet C-173/14 P: Žalba koju je 8. travnja 2014. podnio European Dynamics Belgium SA i dr. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 29. siječnja 2014. u predmetu T-158/12, European Dynamics Belgium i dr. protiv EMEA

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/18

         Žalba koju je 8. travnja 2014. podnio European Dynamics Belgium SA i dr. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 29. siječnja 2014. u predmetu T-158/12, European Dynamics Belgium i dr. protiv EMEA
   (Predmet C-173/14 P)
   2014/C 184/22
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelji: European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska agencija za lijekove (EMEA)

      Žalbeni zahtjev

               —

               poništiti presudu Općeg suda od 29. siječnja 2014. u predmetu T-158/12 i vratiti predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žalitelji ustvrđuju da presuda Općeg suda od 29. siječnja 2014. u predmetu T-158/12 sadrži pravne ocjene koje predstavljaju očitu povredu prava Unije i koje se pobijaju u ovoj žalbi.

               2.

               Prema mišljenju žalitelja pobijanu presudu treba poništiti zbog očite pogreške u ocjeni, iskrivljavanja njihovih argumenata, pogreške u obrazloženju i pogrešnog tumačenja i primjene prava Unije.

               3.

               Preciznije, žalitelji ističu četiri razloga za poništenje:

                           —

                           Prvi razlog odnosi se na novi kriterij koji je dodan tijekom poziva za podnošenje ponuda, a koji nije bio predviđen u tehničkim specifikacijama. U tom smislu žalitelj ističu iskrivljavanje razloga za poništenje i argumenata koje su istaknuli u svojim pisanim podnescima kao i nedostatak u obrazloženju.

                           —

                           Drugi razlog odnosi se na kvalifikaciju kriterija za kvalitativni odabir kao kriterija za dodjelu. U tom smislu žalitelji ističu pogrešku u ocjeni, pogrešno tumačenje i primjenu prava Unije i nedostatak u obrazloženju.

                           —

                           Treći razlog odnosi se na ocjenu iskustva stečenog u okviru ranije sklopljenih ugovora s istim javnim naručiteljem. U tom smislu žalitelji ističu pogrešno tumačenje i primjenu prava Unije, pogrešku u ocjeni i nedostatak u obrazloženju.

                           —

                           Četvrti razlog odnosi se na ocjenu kriterija koji nije bilo moguće objektivno klasificirati. U tom smislu žalitelji ističu pogrešku u ocjeni, pogrešno tumačenje i primjenu prava Unije i nedostatak u obrazloženju.


title: Predmet F-58/12: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2013. — Marcuccio protiv Komisije (Javna služba — Odluka o umirovljenju zbog invalidnosti — Poništenje od strane Službeničkog suda zbog nepostojanja obrazloženja — Zahtjev za izvršenje presude — Zahtjev za vraćanje na posao — Ukidanje presude Službeničkog suda — Nepostojanje pravnog interesa — Članak 266. UEU — Izvanugovorna odgovornost institucije — Tužba u dijelu očito nedopuštena i u dijelu očito lišena svake pravne osnove)

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/20

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 12. prosinca 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-58/12) (1)

   (Javna služba - Odluka o umirovljenju zbog invalidnosti - Poništenje od strane Službeničkog suda zbog nepostojanja obrazloženja - Zahtjev za izvršenje presude - Zahtjev za vraćanje na posao - Ukidanje presude Službeničkog suda - Nepostojanje pravnog interesa - Članak 266. UEU - Izvanugovorna odgovornost institucije - Tužba u dijelu očito nedopuštena i u dijelu očito lišena svake pravne osnove)
   2014/C 31/35
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i G. Gattinara, agenti, A. Dal Ferro, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje implicitne odluke Komisije kojom se odbija zahtjev tužitelja za izvršenje presude Službeničkog suda od 4. studenoga 2008. u predmetu F-41/06, Marcuccio protiv Komisije, i s tog naslova, dodjeljivanje mu zadataka povezanih s položajem u grupi dužnosti koje odgovaraju njegovom stupnju kao i zahtjev za naknadu štete i kamata.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje u dijelu kao očito nedopuštena i u dijelu kao očito lišena svake pravne osnove.

               2.

               Nalaže se Marcucciju snošenje vlastitih troškova i troškova izloženih od strane Europske komisije.

      (1)  SL C 295, 29. rujna 2012., str. 33.


title: Predmet C-174/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. travnja 2014. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A. protiv Fazenda Pública

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. travnja 2014. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A. protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-174/14)
   2014/C 212/16
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A.

      Tuženik: Fazenda Pública

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li nacionalni sudac nadopuniti sadržaj pojma tijela kojim se upravlja na temelju javnog prava u smislu članka 13. stavka 1. prvog podstavka Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. pozivajući se na pojam tijela kojim se upravlja na temelju javnog prava koji je sadržan u članku 1. točki 9. Direktive 2004/18/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004.?

               2.

               Da li pojam tijela javnog prava koje djeluje kao javno tijelo u smislu članka 13. stavka 1. prvog podstavka Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. obuhvaća tijelo koje je osnovano kao dioničko društvo s isključivo javnim kapitalom u kojem stopostotni udio ima Autonomna regija Azora i čiji je društveni cilj obavljanje djelatnosti savjetovanja i upravljanja u području regionalnog zdravstvenog sustava radi njegovog razvoja i racionalizacije, a koje se djelatnosti obavljaju u okviru izvršenja programskih ugovora sklopljenih s Autonomnom regijom Azora, i na koje su prenesene ovlasti kojima u navedenom području raspolaže Autonomna regija, koja izvorno ima obvezu pružati javne zdravstvene usluge?

               3.

               Može li se, uzimajući u obzir odredbe te direktive, u svrhe oporezivanja PDV-om, protuuslugu koju je primilo to društvo i koja se sastoji u stavljanju na raspolaganje financijskih sredstava potrebnih za izvršenje tih programskih ugovora smatrati plaćanjem za pružene usluge?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora, zadovoljava li navedeno društvo potrebne uvjete da bi se moglo obuhvatiti pravilom o oslobođenju od oporezivanja PDV-om koje je sadržano u članku 13. stavku 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006.?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).

      (2)  Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.).


title: Predmet T-63/16: Tužba podnesena 15. veljače 2016. – E-Control protiv ACER-a

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/49

         Tužba podnesena 15. veljače 2016. – E-Control protiv ACER-a
   (Predmet T-63/16)
   (2016/C 156/67)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Beč, Austrija) (zastupnik: F. Schuhmacher, odvjetnik)

      Tuženik: Agencija za suradnju energetskih regulatora (u nastavku: ACER)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Odbora za žalbe ACER-a od 16. prosinca 2015. u predmetu A-001-2015; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na navodnim bitnim povredama postupka.
               U postupku koji je doveo do donošenja pobijane odluke zanemarene su bitne postupovne odredbe, osobito temeljno postupovno pravo društva E-Control da ospori zakonitost ACER-ovog Mišljenja br. 09/2015 od 23. rujna 2015. o usklađenosti odluka nacionalnih regulatornih tijela koja odobravaju metode dodjele prekograničnog prijenosnog kapaciteta u središnjoj i istočnoj Europi s Uredbom (EZ) br. 714/2009 (1) i sa Smjernicama o upravljanju i dodjeli raspoloživih prijenosnih kapaciteta interkonekcija između nacionalnih sustava, koje se nalaze u Prilogu 1. toj uredbi (u nastavku: Mišljenje) i pravo društva E-Control da iznese svoj pravni položaj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na navodnoj pogreški koja se tiče prava do koje je došlo zbog odluke da Mišljenje ne predstavlja odluku u smislu članka 19. Uredbe (EZ) br. 713/2009 (2).
               Odbor za žalbe ACER-a je počinio pogrešku koja se tiče prava kad je odlučio da žalba društva E-Control protiv Mišljenja nije dopuštena s obzirom na to da Mišljenje ACER-a ne predstavlja odluku u smislu članka 19. Uredbe (EZ) br. 713/2009, time uskrativši društvu E-Control pravo na žalbu. Mišljenje na koje se žalba odnosi predstavlja odluku u smislu članka 19. Uredbe (EZ) br. 713/2009 s obzirom na to da proizvodi izravne pravne učinke u odnosu na društvo E-Control. Slijedom toga, postoji pravo na žalbu te je Odbor za žalbe trebao ispitati meritum žalbe društva E-Control.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na navodnom nepostojanju odgovarajućeg obrazloženja.
               Odbor za žalbe ACER-a u pobijanoj odluci nije dao odgovarajuće obrazloženje s obzirom na to da je njegova pravna ocjena u načelu ograničena na utvrđenje da Mišljenje predstavlja posrednu mjeru i pripremni korak za potencijalne daljnje mjere Komisije. Pobijana odluka se ne temelji na razmatranju pravnih argumenata društva E-Control i ne sadržava odgovarajuće obrazloženje (potencijalno oprečnih) stajališta Odbora za žalbe ACER-a.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog temelji se na navodnoj pogrešnoj primjeni relevantnih pravnih načela.
               Odbor za žalbe ACER-a ograničio je svoju pravnu ocjenu žalbe društva E-Control na utvrđenje da Mišljenje ACER-a predstavlja privremenu i posrednu mjeru koja služi isključivo kao pripremni korak za potencijalne buduće mjere Komisije. Prema stajalištu Odbora za žalbe ACER-a, Mišljenje dakle, kao posredna mjera, ne može biti predmet žalbe. Ovo pravno stajalište nije ispravno. Mišljenje predstavlja neovisni, konačni i samostalni akt agencije Europske unije i slijedom toga je, samo po sebi predmet tužbe za poništenje te posljedično i žalbe u skladu s člankom 19. Uredbe (EZ) br. 713/2009. Da je pravilno primijenio relevantna pravna načela, Odbor za žalbe bi poništio Mišljenje.

      (1)  Uredba (EZ) br. 714/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uvjetima za pristup mreži za prekograničnu razmjenu električne energije i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1228/2003 (SL 2009., L 211, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 8.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 713/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o osnivanju Agencije za suradnju energetskih regulatora (SL 2009. L 211, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 1., str. 253.).


title: Predmet C-387/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2014. uputio Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) – Esaprojekt Sp. z o.o. protiv Województwo Łódzkie

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2014. uputio Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) – Esaprojekt Sp. z o.o. protiv Województwo Łódzkie
   (Predmet C-387/14)
   (2014/C 431/13)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Esaprojekt Sp. z o.o.

      Druga stranka: Województwo Łódzkie

      Prethodna pitanja

               1.

               Dopuštali članak 51., zajedno s načeloma jednakog i nediskriminirajućeg ponašanja prema gospodarskim subjektima i načelom transparentnosti iz članka 2. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (u daljnjem tekstu: Direktiva 2004/18/EZ) (1), da neki gospodarski subjekt u okviru pojašnjenja ili nadopune dokumenata navede ispunjene ugovore (tj. izvršene isporuke) različite od onih koje je naveo u popisu isporuka koji je priložen ponudi; može li osobito istaknuti ispunjene ugovore jednog drugog gospodarskog subjekta, ako u ponudi nije spomenuo da može raspolagati njegovim kapacitetima?

               2.

               Treba li članak 51. Direktive 2004/18/EZ – u svjetlu presude Suda od 10. listopada 2013. u predmetu C-336/12, Manova, iz koje proizlazi da „načelo jednakog postupanja…. treba tumačiti u smislu da se ne protivi tome da javni naručitelj zahtijeva od natjecatelja, nakon isteka roka za dostavu zahtjeva za sudjelovanje u postupku javne nabave, dostavu dokumenata koji opisuju situaciju tog natjecatelja, poput objavljenog zaključnog računa, čije je postojanje prije isteka roka utvrđenog za podnošenje zahtjeva objektivno provjerljivo, dok god dokumenti za taj ugovor ne sadrže izričitu obvezu da budu dostavljeni pod prijetnjom odbacivanja zahtjeva natjecatelja” – tumačiti na način da je nadopuna dokumenata dopuštena samo ako se odnosi na dokumente koji su postojali već prije isteka roka za podnošenje ponuda ili zahtjeva za sudjelovanjem u postupku, što se objektivno može ispitati, ili pak na način da je Sud samo naznačio jednu od mogućnosti te je nadopuna dokumenata dopuštena i u drugim slučajevima, npr. prilaganjem dokumenata koji prije isteka navedenog roka nisu postojali, ali koji svejedno objektivno mogu potvrditi ispunjenje nekog od uvjeta za sudjelovanje?

               3.

               Ako se na drugo pitanje treba odgovoriti u tom smislu da se nadopuniti mogu i drugi dokumenti osim onih spomenutih u presudi Manova, C-336/12, mogu li se nadopuniti dokumenti koji potječu od gospodarskog subjekta, od neovlaštene treće osobe ili od drugih gospodarskih subjekata, na čije se kapacitete gospodarski subjekt poziva, ako ti dokumenti nisu uopće spomenuti u okviru ponude?

               4.

               Dopušta li članak 44. u vezi s člankom 48. stavkom 2. točkom (a) kao i načelo jednakog postupanja s gospodarskim subjektima utvrđeno u članku 2. Direktive 2004/18/EZ, pozivanje na kapacitete drugog gospodarskog subjekta, o kojem je riječ u članku 48. stavku 3., na način da se zbroje znanje i iskustvo dva gospodarska subjekta, koji svaki za sebe ne posjeduju znanje i iskustvo koje zahtjeva javni naručitelj, kada se navedeno iskustvo ne može dijeliti (tj. gospodarski subjekt mora u cijelosti ispuniti uvjet za sudjelovanje u postupku), te je izvršenje ugovora nedjeljivo (predstavlja cjelinu)?

               5.

               Dopušta li članak 44. u vezi s člankom 48. stavkom 2. točkom (a) kao i načelo jednakog postupanja s gospodarskim subjektima utvrđeno u članku 2. Direktive 2004/18/EZ, pozivanje na iskustvo skupine gospodarskih subjekata na način da se gospodarski subjekt koji je izvršio neki ugovor kao član skupine gospodarskih subjekata, može pozivati na izvršenje ugovora od strane te skupine, bez obzira na to kakav je bio njegov udjel u izvršenju tog ugovora, ili se pak može pozivati jedino na vlastito, stvarno stečeno iskustvo, koje je stekao prilikom izvršenja jednog dijela ugovora koji mu je dodijeljen unutar skupine?

               6.

               Može li se članak 45. stavak 2. točka (g) Direktive 2004/18/EZ – po kojem gospodarski subjekt može biti isključen iz sudjelovanja u ugovoru ako je kriv za ozbiljno lažno prikazivanje činjenica pri dostavljanju potrebnih podataka[…] ili ako nije dostavio takve podatke – tumačiti na način da se iz sudjelovanja u ugovoru isključuje gospodarski subjekt koji je lažno prikazao činjenice pri dostavljanju (potrebnih) podataka koji su imali ili mogli imati utjecaja na rezultat postupka, pod pretpostavkom da krivnja za posljedičnu zabludu proizlazi iz samog davanja pogrešnih podataka javnom naručitelju, koji utječu na odluku javnog naručitelja o isključenju gospodarskog subjekta (i odbijanju njegove ponude), bez obzira na to je li gospodarski subjekt djelovao s namjerom i ciljano, ili pak bez namjere, iz nepažnje, nemara ili zbog zanemarivanja dužne pažnje? Može li se uzeti da je „pri dostavljanju (potrebnih) podataka […] kriv za ozbiljno lažno prikazivanje činjenica pri dostavljanju potrebnih podataka ili da […] nije dostavio takve podatke” samo onaj gospodarski subjekt koji je dostavio lažne podatke (koji ne odgovaraju istini), ili se isto može uzeti i za gospodarskog subjekta koji je doduše dostavio istinite podatke, ali na način koji je bio usmjeren na stvaranje uvjerenja kod javnog naručitelja da gospodarski subjekt ispunjava propisane uvjete, iako to nije točno?

               7.

               Dopušta li članak 44. u vezi s člankom 48. stavkom 2.točkom (a) kao i načelo jednakog postupanja s gospodarskim subjektima utvrđeno u članku 2. Direktive 2004/18/EZ pozivanje gospodarskog subjekta na njegovo iskustvo, na način da se poziva na dva ili više ugovora zajedno kao da su jedan ugovor, iako naručitelj ni u pozivu za nadmetanje ni u ugovornim dokumentima nije predvidio tu mogućnost?

      (1)  SL L 134, str. 114.–240. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)


title: Predmet C-136/14: Tužba podnesena 21. ožujka 2014. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/27

         Tužba podnesena 21. ožujka 2014. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-136/14)
   2014/C 175/34
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europski parlament (zastupnici: J. Rodrigues i L. Visaggio, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

               —

               ukinuti Direktivu Vijeća 2013/64/EU od 17. prosinca 2013. o izmjeni direktiva Vijeća 91/271/EEZ i 1999/74/EZ i direktiva 2000/60/EZ, 2006/7/EC, 2006/25/EZ i 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća zbog izmjene statusa Mayottea u odnosu na Europsku Uniju (1)

               —

               naložiti Vijeću Europske unije snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Europski parlament zahtjeva ukidanje Direktive 2013/64/EU koju je Vijeće donijelo na pravnom temelju članka 349. UFEU-a.
   Prema Parlamentu, izbor pravnog temelja Vijeća je pogrešan, iz razloga što se mjere koje čine predmet pobijane direktive odnose na ovlasti Unije na temelju različitih zajedničkih politika. Te mjere su stoga trebale biti usvojene na osnovi sektorskih pravnih temelja koji se tiču područja okoliša, poljoprivrede, socijalne politike i javnog zdravstva, odnosno članka 43. stavka 2., članka 114., članka 153. stavka 2., članka 168. i članka 192. stavka 1. UFEU-a, a ne na osnovi članka 349. UFEU-a.
   Za Parlament, mjere koje nemaju za cilj odgovor na gospodarska ili socijalna ograničenja s kojima se suočava najudaljenija regija kroz odstupanje od pune primjene prava Unije u odnosnoj regiji ne može se valjano zasnivati na pravnom temelju članka 349. UFEU-a. Također ne potpadaju pod područje primjene toga članka mjere čiji je cilj bio samo odgoditi primjenu određenih odredbi prava Unije u najudaljenijoj regiji.

      (1)  SL L 353, str. 8.


title: Predmet T-561/15: Tužba podnesena 24. rujna 2015. – Universidad Internacional de la Rioja protiv OHIM-a – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/63

         Tužba podnesena 24. rujna 2015. – Universidad Internacional de la Rioja protiv OHIM-a – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)
   (Predmet T-561/15)
   (2015/C 389/71)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logroño, Španjolska) (zastupnici: C. Lema Devesa i A. Porras Fernandez-Toledano, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Universidad de la Rioja (Logroño, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR” – prijava za registraciju br. 11 738 093

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. lipnja 2015. u predmetu R 1914/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je odbijena registracija žiga Zajednice br. 11 738 093 i, shodno tome, dopusti tu registraciju;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               U pobijanoj odluci nisu na odgovarajući način definirani prosječni potrošači konkretnih proizvoda i usluga.

               —

               U pobijanoj odluci nije primjereno analizirana vjerojatnost dovođenja u zabludu.


title: Predmet C-519/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. rujna 2013. uputio Anotato Dikastirio Kyprou (Cipar) — Alpha Bank Cyprus Ltd protiv Dau Si Senh i drugi

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. rujna 2013. uputio Anotato Dikastirio Kyprou (Cipar) — Alpha Bank Cyprus Ltd protiv Dau Si Senh i drugi
   (Predmet C-519/13)
   2013/C 377/11
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Stranke

      Žalitelj: Alpha Bank Cyprus Ltd

      Druge stranke u postupku: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani i Richard Simpson

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li dostava putem standardnog obrasca iz Uredbe (EZ) br. 1393/2007 (1) potrebna u svakom slučaju ili su dopuštene iznimke?

               2.

               Ukoliko je spomenuta dostava potrebna u svakom slučaju, je li u ovom slučaju propuštanje iste razlog nevaljanosti dostave u cijelosti?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora, je li u skladu s Uredbom (EZ) br. 1393/2007 moguća dostava odvjetniku tuženikâ koji su prihvatili uvjetno sudjelovati u postupku, a koji se prema klijentima obvezao na primanje predmetne dostave ili je potrebna nova dostava u skladu s postupkom predviđenim Uredbom (EZ) br. 1393/2007?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća, od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”), i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 (SL L 324, str. 79.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 171.)


title: Predmet C-596/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. veljače 2014. — Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice — Kolektivno otkazivanje — Pojam „radnika” — Isključenje „dirigenti” — Direktiva 98/59/EZ — Članak 1. stavci 1. i 2. — Povreda)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/14

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 13. veljače 2014. — Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-596/12) (1)

   (Povreda obveze države članice - Kolektivno otkazivanje - Pojam „radnika” - Isključenje „dirigenti” - Direktiva 98/59/EZ - Članak 1. stavci 1. i 2. - Povreda)
   2014/C 93/22
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Enegren i C. Cattabriga, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju S. Varone, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Povreda čl. 1. stavaka 1. i 2. Direktive Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje (SL L 225, str. 16.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 8., str. 86.) — Područje primjene — Pojam radnika — Uključenje rukovoditelja u taj pojam

      Izreka

               1.

               Isključivši člankom 4. stavkom 9. Zakona br. 223 o propisima u području tehničke nezaposlenosti, mobilnosti, naknada za nezaposlene, provedbe direktiva Zajednice, posredovanje pri zapošljavanju i o drugim odredbama koje se odnose na tržište rada (legge n. 223 — Norme in materia di cassa integrazione, mobilita’, trattamenti di disoccupazione, attuazione di direttive della Comunita’ europea, avviamento al lavoro ed altre disposizioni in materia di mercato del lavoro), od 23. srpnja 1991., kategoriju „dirigenti” iz područja primjene postupka predviđenog u članku 2. Direktive Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje, Talijanska je Republika povrijedila obvezu koju ima na temelju članka 1. stavaka 1. i 2. te direktive.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet T-249/13: Presuda Općeg suda od 9. travnja 2014. – MHCS protiv OHIM-a – Ambra (DORATO) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice DORATO — Raniji žigovi Zajednice i nacionalni žigovi koji predstavljaju etikete na grliću boce — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravilo 50. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/41

         Presuda Općeg suda od 9. travnja 2014. – MHCS protiv OHIM-a – Ambra (DORATO)
   (Predmet T-249/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice DORATO - Raniji žigovi Zajednice i nacionalni žigovi koji predstavljaju etikete na grliću boce - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravilo 50. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95”))
   2014/C 175/55
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: MHCS (Épernay, Francuska) (zastupnici: P. Boutron, N. Moya Fernández i L.-É. Balleydier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock, N. Bambara i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ambra S.A. (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Kaczan-Parchimowicz, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. veljače 2013. (predmet R 1877/2011-2), koja se odnosi na postupak prigovora između MHCS-a i Ambra S.A.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se MHCS-u snošenje troškova, koji uključuju nužne troškove koje je Ambra S.A. pretrpila u postupku pred žalbenim vijećem Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni).

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-309/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Njemačka) – Stadtwerke Delmenhorst GmbH protiv Manfreda Bleckwehla

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Njemačka) – Stadtwerke Delmenhorst GmbH protiv Manfreda Bleckwehla
   (Predmet C-309/17)
   (2017/C 318/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Stadtwerke Delmenhorst GmbH

      Tuženik: Manfred Bleckwehl

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 3. stavak 3. u vezi s Prilogom A točkama (b) i (c) Direktive 2003/55/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 98/30/EZ tumačiti na način da se propuštanjem pravodobnog i izravnog obavještavanja potrošača plina o pretpostavkama, povodu i opsegu predstojeće izmjene tarifa opskrbe plinom sprječava učinkovitost takve izmjene tarife?

               2.

               Ako je odgovor na ovo pitanje pozitivan:
               Može li se članak 3. stavak 3. u vezi s Prilogom A točkama (b) i (c) Direktive 2003/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 98/30/EZ od 1. srpnja 2004. izravno primijeniti na poduzeće za opskrbu koje je ustrojeno kao pravna osoba privatnog prava (kao njemački GmbH), s obzirom na to da su navedene odredbe ove direktive sadržajno bezuvjetne i stoga se mogu primijeniti bez posebnog akta o prenošenju te priznaju građanima prava u odnosu na određenu organizaciju, koja unatoč svojem privatnopravnom obliku podliježe nadzoru države, jer je država jedini vlasnik njezinih udjela?

      (1)  SL L 176, str. 57.


title: Predmet T-638/13: Tužba podnesena 27. studenoga 2013. — Bimbo protiv OHIM-a — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/38

         Tužba podnesena 27. studenoga 2013. — Bimbo protiv OHIM-a — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)
   (Predmet T-638/13)
   2014/C 52/73
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bimbo, SA (Barcelona, Spain) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke pred žalbenim vijećem: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italija)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi odluku Četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 25. rujna 2013. donesenu u predmetu R 787/2012-4;

               —

               naloži drugoj stranci, ukoliko se uključi u postupak, snošenje troška postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka postupka pred Žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „Caffè KIMBO GOLD MEDAL” u crvenoj, zlatnoj, bijeloj i crnoj boji za robu u razredima 30, 32 i 43 — prijava žiga Zajednice br. 4 037 909

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: španjolska registracija žiga br. 291 655 za verbalni žig „BIMBO” za proizvode u razredu 30 i ranije poznat španjolski i portugalski verbalni žig „BIMBO”

      Odluka odjela za prigovore: prigovor se djelomično usvaja

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavaka 1. 2. i 5. Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet C-585/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgija) – Raffinerie Tirlemontoise SA protiv État belge (Zahtjev za prethodnu odluku — Šećer — Pristojbe na proizvodnju — Izračun prosječnog gubitka — Izračun pristojbi na proizvodnju — Uredba (EZ) br. 2267/2000 — Valjanost — Uredba (EZ) br. 1993/2001 — Valjanost)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/20

         Presuda Suda (treće vijeće) od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgija) – Raffinerie Tirlemontoise SA protiv État belge
   (Predmet C-585/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Šećer - Pristojbe na proizvodnju - Izračun prosječnog gubitka - Izračun pristojbi na proizvodnju - Uredba (EZ) br. 2267/2000 - Valjanost - Uredba (EZ) br. 1993/2001 - Valjanost))
   (2017/C 104/29)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Tuženik: État belge

      Izreka

               1.

               Članak 33. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2038/1999 od 13. rujna 1999. o zajedničkoj organizaciji tržišta u sektoru šećera treba tumačiti na način da je za izračun prosječnog gubitka potrebno podijeliti ukupni iznos stvarnih troškova povezanih s izvoznim subvencijama za proizvode obuhvaćene tom odredbom s ukupnim izvezenim količinama tih proizvoda, bez obzira na to jesu li ili nisu za te količine subvencije stvarno isplaćene.

               2.

               Članak 33. stavak 2. spomenute uredbe treba tumačiti na način da pri ukupnom izračunu pristojbi na proizvodnju treba uzeti u obzir prosječni gubitak, koji se izračunava tako da se ukupni iznos stvarnih troškova povezanih s izvoznim subvencijama za proizvode obuhvaćene tom odredbom podijeli s ukupnim izvezenim količinama tih proizvoda, bez obzira na to jesu li ili nisu za te količine subvencije stvarno isplaćene.

               3.

               Uredba Komisije (EZ) br. 2267/2000 od 12. listopada 2000. o utvrđivanju pristojbi na proizvodnju i koeficijenta za izračun dodatne pristojbe u sektoru šećera za tržišnu godinu 1999./2000. i Uredba (EZ) br. 1993/2001 od 11. listopada 2001. o utvrđivanju pristojbi na proizvodnju u sektoru šećera za tržišnu godinu 2000./2001. su nevaljane.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet C-592/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio cour d'appel de Mons (Belgija) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL protiv État belge

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. studenoga 2016. uputio cour d'appel de Mons (Belgija) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL protiv État belge
   (Predmet C-592/16)
   (2017/C 038/16)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Mons

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL

      Tuženik: État belge

      Prethodna pitanja

   Je li u skladu s pravilima o izradi bilance iz Četvrte direktive Vijeća od 25. srpnja 1978. o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava (Direktiva 78/660/EEZ, SL L 222od 14. kolovoza 1978., str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1. , str. 16.) prema kojima:

               —

               godišnji financijski izvještaji daju istinit i pošten prikaz aktive i pasive društva, njegovo financijsko stanje, te dobit ili gubitak (članak 2. stavak 3. Direktive);

               —

               namjena rezerviranja za obveze i rashode je da pokrije gubitke ili dugove čija je priroda jasno definirana, a za koje je na datum bilance vjerojatno ili izvjesno da će nastati, ali postoji neizvjesnost u pogledu iznosa ili datuma kada će nastati (članak 20. stavak 1. Direktive);

               —

               procjena treba biti izvršena na razumnoj osnovi, a posebno:

                           —

                           može se uključiti samo dobit koja se ostvari s datumom bilance;

                           —

                           treba uzeti u obzir sve predvidive obveze i potencijalne gubitke koji proizlaze tijekom financijske godine o kojoj je riječ ili one prethodne, čak i ako takve obveze ili gubici postanu očiti tek između datuma bilance i datuma kad je bilanca sastavljena (članak 31. stavak 1. točka (c) podtočke aa) i bb) Direktive);

               —

               mora se voditi računa o prihodima i rashodima koji se odnose na financijsku godinu bez obzira na datum primitka ili plaćanja takvog prihoda ili rashoda (članak 31. stavak 1. točka (d) Direktive);

               —

               posebno se moraju procijeniti sastavni dijelovi stavki aktive i pasive (članak 31. stavak 1. točka (e) Direktive);

         to da društvo koje izdaje dioničku opciju njezinu prodajnu cijenu može uknjižiti kao prihod u računovodstvenom razdoblju u kojoj je ta opcija realizirana ili u kojem je dospjela, kako bi uzelo u obzir rizik koji snosi izdavatelj opcije zbog obveze koju je preuzeo, [a ne] u poreznom razdoblju u kojem je opcija prodana te je za nju konačno dobivena prodajna cijena, pri čemu se rizik koji je preuzeo izdavatelj opcije ocjenjuje zasebno, knjiženjem rezerve?


title: Predmet T-256/12: Rješenje Općeg suda od 19. ožujka 2015. – Hautau protiv Komisije

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/24

         Rješenje Općeg suda od 19. ožujka 2015. – Hautau protiv Komisije
   (Predmet T-256/12) (1)

   (2015/C 178/24)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 227, 28.7.2012.


title: Predmet T-99/15: Presuda Općeg suda od 26. svibnja 2016. – Sfera Joven protiv EUIPO-a – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Verbalni žig Europske unije NOOSFERA — Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi SFERA, Sfera colours i sfera CENTROS — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/26

         Presuda Općeg suda od 26. svibnja 2016. – Sfera Joven protiv EUIPO-a – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)
   (Predmet T-99/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Verbalni žig Europske unije NOOSFERA - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi SFERA, Sfera colours i sfera CENTROS - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 251/29)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Sfera Joven, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Muñiz Rodríguez i A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Las banderas del Mediterráneo, SL (Cox, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. prosinca 2014. (predmet R 158/2014-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sfera Joven i Las banderas del Mediterráneo.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Sfera Joven, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet T-143/17 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Ilunga Luyoyo protiv Vijeća („Privremena pravna zaštita — Mjere ograničavanja — Demokratska Republika Kongo — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/25

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. ožujka 2017. – Ilunga Luyoyo protiv Vijeća
   (Predmet T-143/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Mjere ograničavanja - Demokratska Republika Kongo - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 178/36)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kasa-Vubu, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: O. Okito i A. Ouannès, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene Uredbe Vijeća (EU) od 12. prosinca 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2016., L 336 I, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-385/15: Tužba podnesena 15. srpnja 2015. – Loops protiv OHIM-a (Oblik četkice za zube)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/65

         Tužba podnesena 15. srpnja 2015. – Loops protiv OHIM-a (Oblik četkice za zube)
   (Predmet T-385/15)
   (2015/C 302/81)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Loops, LLC (Ferndale, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Schmidpeter, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija trodimenzionalnog žiga (oblik četkice za zube) u kojoj je naznačena Europska unija – prijava za registraciju br. 1 187 189

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 30/04/2015 u predmetu R 1917/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               odobri objavu međunarodne registracije br. 1 187 198 u zatraženim razredima;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, uključujući troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-143/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2014. uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Njemačka) – TMK Europe GmbH protiv Hauptzollamta Frankfurt (Oder)

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. ožujka 2014. uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Njemačka) – TMK Europe GmbH protiv Hauptzollamta Frankfurt (Oder)
   (Predmet C-143/14)
   2014/C 235/02
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Berlin-Brandenburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: TMK Europe GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

      Prethodna pitanja

   Je li nevaljana Uredba Vijeća (EZ) br. 2320/97 (1) od 17. studenoga 1997. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili nelegiranog čelika koje su porijeklom iz Mađarske, Poljske, Rusije, Češke Republike, Slovačke Republike i Rumunjske, kojom se ukida Uredba Vijeća (EEZ) br. 1189/93 i obustavlja postupak koji se odnosi na takav uvoz koji je porijeklom iz Republike Hrvatske, zbog toga što je Komisija, pogrešno protumačivši pretpostavke utvrđivanja štete koje se nalaze u čl. 3. st. 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 384/96 (2) od 22. prosinca 1995. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja nečlanica Europske zajednice, smatrala da takva (šteta) postoji, a da pritom nije uzela u obzir da je Komisija neobjavljenu Odluku od 25. studenoga 1994. (predmet IV/35.304) kojom se otvara postupak ispitivanja mogućih praksi u vezi s nelegiranim čeličnim cijevima koje bi bile protivne tržišnom natjecanju i eventualno čl. 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. i čl. 81. UEZ-a, sastavila na temelju, među ostalim, Prve uredbe o provedbi članaka 81. EZ-a i 82. EZ-a koja se temelji na čl. 14. st. 3. Uredbe Vijeća br. 17. od 6. veljače 1962.?

      (1)  SL L 322, str. 1.

      (2)  SL L 56, str. 1.


title: Predmet T-316/16: Tužba podnesena 21. lipnja 2016. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-554S)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/30

         Tužba podnesena 21. lipnja 2016. – Moravia Consulting protiv EUIPO-a – Citizen Systems Europe (SDC-554S)
   (Predmet T-316/16)
   (2016/C 287/36)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: češki

      Stranke

      Tužitelj: Moravia Consulting spol. s.r.o. (Brno, Češka Republika) (zastupnik: M. Kyjovský, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „SDC-554S” – prijava za registraciju br. 12 780 581

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. travnja 2016. u predmetu R 1575/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 76. stavka 1. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravila 50. stavka 1. Uredbe br. 2868/95.


title: Predmet T-710/16: Tužba podnesena 6. listopada 2016. – La Patrouille protiv EUIPO-a – Alpha Industries (AEROBATIX)

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/27

         Tužba podnesena 6. listopada 2016. – La Patrouille protiv EUIPO-a – Alpha Industries (AEROBATIX)
   (Predmet T-710/16)
   (2016/C 462/35)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: La Patrouille (Pantin, Francuska) (zastupnik: A. Lakits-Josse, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Alpha Industries, Inc. (Chantilly, Virginia, Sjedinjene Američke Države)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „AEROBATIX” – prijava za registraciju br. 13 285 952

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. srpnja 2016. u predmetu R 2344/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija žig prijavljen za proizvode „odjeća, obuća, pokrivala za glavu”, i odobri registraciju žiga zatraženu za te proizvode;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu;

               —

               Da bi utvrdilo vjerojatnost dovođenja u zabludu, Žalbeno se vijeće utemeljilo na navodnim intelektualnim sličnostima iako one nisu odmah očite potrošačima;

               —

               Žalbeno vijeće je zanemarilo važnost verbalnog elementa AEROBATIX koji je, u vezi s figurativnim elementom, dovoljan za otklanjanje svake vjerojatnosti dovođenja u zabludu.


title: Predmet T-268/15: Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Apcoa Parking Holdings protiv OHIM-a (PARKWAY)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/41

         Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Apcoa Parking Holdings protiv OHIM-a (PARKWAY)
   (Predmet T-268/15)
   (2015/C 245/49)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: APCOA Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: A. Lohman, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima„PARKWAY” – prijava za registraciju br. 12 567 021

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. ožujka 2015. u predmetu R 2063/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               OHIM-u naloži snošenje troškova postupka uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-773/15: Tužba podnesena 23. prosinca 2015. – BBY Solutions protiv OHIM-a – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/31

         Tužba podnesena 23. prosinca 2015. – BBY Solutions protiv OHIM-a – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)
   (Predmet T-773/15)
   (2016/C 078/42)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Sjedinjene Države) (zastupnik: A. Poulter, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „BEST BUY” –– prijava za registraciju br. 6 065 403

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. listopada 2015. u spojenim predmetima R 733/2015-2 i R 780/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku žalbenog vijeća od 8. listopada 2015. u predmetu R-0780/2015-2 u mjeri u kojoj je njome prihvaćen prigovor;

               —

               poništi odluku Odjela za prigovore od 23. veljače 2015. u vezi prigovora br. B 1312208 u mjeri u kojoj je njome prihvaćen prigovor;

               —

               prihvati prijavu za registraciju žiga Zajednice br. 006065403;

               —

               naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               vijeće je prekršilo članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 na način da je pogrešno ocijenilo prevladavajuće i razlikovne elemente žigova;

               —

               vijeće je prekršilo članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 na način da je pogrešno ocijenilo ukupan dojam koji ostavljaju žigovi;

               —

               vijeće je prekršilo članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 na način da je pogrešno ocijenilo istovjetnost ili sličnost proizvoda i usluga obuhvaćenih žigovima; i

               —

               vijeće je prekršilo članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 na način da je pogrešno zaključilo da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu između ranijih žigova podnositelja prigovora i žiga podnositelja prijave.


title: Predmet T-401/12: Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Klingel protiv OHIM-a – Develey (JUNGBORN) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska zajednica — Verbalni žig JUNGBORN — Raniji nacionalni verbalni žig BORN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/11

         Presuda Općeg suda od 11. lipnja 2014. – Klingel protiv OHIM-a – Develey (JUNGBORN)
   (Predmet T-401/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska zajednica - Verbalni žig JUNGBORN - Raniji nacionalni verbalni žig BORN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 245/14
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Njemačka) (zastupnik: T. Zeiher, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Njemačka) (zastupnici: R. Kunz-Hallstein i H. Kunz-Hallstein, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. srpnja 2012. (predmeti R 936/2011-4), donesene u postupku povodom prigovora između Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG i Robert Klingel OHG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Robert Klingel OHG snošenje troškova.

      (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet T-65/15: Tužba podnesena 6. veljače 2015. – ΤΑLΑΝΤΟΝ protiv Komisije

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/55

         Tužba podnesena 6. veljače 2015. – ΤΑLΑΝΤΟΝ protiv Komisije
   (Predmet T-65/15)
   (2015/C 138/72)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki – Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Falero Antica, Grčka) (zastupnik: Κ. Damis, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               odredi vještačenje radi provjere rezultata izvješća o reviziji vanjskog revizora, koje je Komisija pogrešno prihvatila, prema kojemu postoji „nedostatak alternativnih dokaza za opravdavanje zatraženih troškova osoblja”. Taj je element od ključne važnosti za ishod postupka, utoliko što troškovi osoblja predstavljaju najveći dio prihvatljivih troškova, koji nadilaze sve ostale neizravne troškove;

               —

               kao prvo, utvrdi da obavijest o terećenju br. 3241414916 poslana tužitelju 10.12.2014. kojom Komisija zahtijeva povrat dvjestosedamdesettritisućepetstotridesetpet eura i tridesetosam centi (EUR 2 73  535,38), za ugovor u vezi s projektom FP-7216088 POCEMON, zbog propusta i netočnosti koji proizlaze iz revizije br. 11-ΒΑ135-006, predstavlja povredu ugovornih obveza Komisije i, kao drugo, da su troškovi prijavljeni na temelju spornog ugovora prihvatljivi i da stoga Komisiji naloži izdavanje knjižnog odobrenja u iznosu od stodvadesetdevettisućasedamstošezdesetčetiri eura i tridesetosam centi (EUR 1 29  764,38).

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na arbitražnoj klauzuli:

                           —

                           Tužitelj tvrdi da iz detaljnog obrazloženja ove tužbe proizlazi da ne postoji nijedna uzročna veza između događaja navedenih u izvješću o reviziji i zaključaka vanjskog revizora, koje je Komisija neopravdano prihvatila unatoč obrazloženim prigovorima (tužitelja) koji nisu ispitani. Analizom o kojoj je riječ pobijaju se sve tvrdnje vanjskog revizora i Komisija bi stoga trebala donijeti novi zaključak i prihvatiti troškove koje je prijavio tužitelj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na provedbi ugovora u dobroj vjeri i zabrani zloporabe ugovornih odredbi:

                           —

                           kao prvo, tužitelj tvrdi da mu nije bilo priznato zakonito pravo da revizoru kojeg je imenovala Komisija iznese svoje prigovore i da ospori neosnovane tvrdnje autora nacrta izvješća o reviziji. To je osobito važno s obzirom na pogreške vanjskog revizora i to da je njegova nepristranost u odnosu na tužitelja dovedena u pitanje;

                           —

                           kao drugo, tužitelj tvrdi da je nacrt revizorskog izvješća vanjskog revizora Komisija prihvatila bez provjere a da nisu argumentirano osporene tužiteljeve zakonite i detaljne tvrdnje, kao i dodatni izneseni podaci. Nacrt revizorskog izvješća preuzet je u revizorskom izvješću br. 11-BA135-006/22.1.2013 u vezi s ugovorom br. FP7-216088 POCEMON, u kojem se pogrešno navodi nedostatak alternativnih dokaza u vezi sa zatraženim troškovima osoblja. Ocjena vanjskog revizora je arbitrarna i neopravdana, s obzirom na to da su u svrhu dokazivanja predočeni brojni dokazi i izjave pod prisegom svih zaposlenih na projektu, te je stoga pogrešna Komisijina odluka kojom je bez obrazloženja prihvaćena ocjena vanjskog revizora.


title: Predmet C-253/14 P: Žalba koju je 26. svibnja 2014. podnio FTI Touristik GmbH protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 21. ožujka 2014. u predmetu T-81/13, FTI Touristik GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/16

         Žalba koju je 26. svibnja 2014. podnio FTI Touristik GmbH protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 21. ožujka 2014. u predmetu T-81/13, FTI Touristik GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-253/14 P)
   (2015/C 046/22)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: FTI Touristik GmbH (zastupnik: A. Parr, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Sud Europske unije (šesto vijeće) rješenjem od 11. prosinca 2014. odbio je žalbu i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet T-88/15: Tužba podnesena 20. veljače 2015. – Aston Martin Lagonda protiv OHIM-a (Prikaz rešetke hladnjaka)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/59

         Tužba podnesena 20. veljače 2015. – Aston Martin Lagonda protiv OHIM-a (Prikaz rešetke hladnjaka)
   (Predmet T-88/15)
   (2015/C 138/77)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: D. Farnsworth, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: žig Zajednice označen kao „ostalo” koji prikazuje rešetku hladnjaka – prijava za registraciju br. 1 1 8 67  173

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 22. prosinca 2014. u predmetu R 1798/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome prihvaćen zaključak ispitivača da prijavljenom žigu nedostaje prima facie razlikovni karakter za predmetne proizvode i usluge;

               —

               dopusti objavu prijave žiga Zajednice br. 1 1 8 67  173; i

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-660/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Clerix protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/73

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – Clerix protiv Parlamenta
   (Predmet T-660/15)
   (2016/C 048/81)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kristof Clerix (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8327 C Europskog parlamenta od 14. rujna 2015. kojom se odbija tužiteljev ponovni zahtjev za pristup određenim dokumentima koji se odnose na informacije o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće troškove i troškove za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu da snosi tužiteljeve troškove u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove eventualnih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da traženi osobni podaci nisu zaštićeni propisima Zajednice

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 jer je odbijen pristup traženim informacijama, iako su uvjeti za njihovo otkrivanje bili ispunjeni

               3.

               Treći tužbeni razlog koji se odnosi na povredu opće obveze iz članka 2. i članka 4. Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001, u skladu s kojom je potrebno ispitati svaki pojedini dokument

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001 jer odbijanje djelomičnog pristupa traženim dokumentima nije bilo opravdano

               5.

               Peti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu obveze obrazlaganja iz članka 7. stavka 1. i članka 8. stavka 1. Uredbe 1049/2001 jer Parlament nije odgovorio na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001 L 145, str. 43.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str .70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001 L 8, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Presuda Suda od 9. srpnja 2014. u spojenim predmetima E-3/13 i E-20/13 Fred. Olsen i ostali i Petter Olsen i ostali te država Norveška koju zastupa Središnji porezni ured za velika poduzeća i Glavna uprava za poreze (Oporezivanje poduzeća pod stranom kontrolom – Pravo poslovnog nastana – Slobodno kretanje kapitala – Izbjegavanje nacionalnih propisa – Obrazloženje – Proporcionalnost)

text:
               26.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/5

         PRESUDA SUDA
   od 9. srpnja 2014.
   u spojenim predmetima E-3/13 i E-20/13
   Fred. Olsen i ostali i Petter Olsen i ostali
   te
   država Norveška koju zastupa Središnji porezni ured za velika poduzeća i Glavna uprava za poreze
   (Oporezivanje poduzeća pod stranom kontrolom – Pravo poslovnog nastana – Slobodno kretanje kapitala – Izbjegavanje nacionalnih propisa – Obrazloženje – Proporcionalnost)
   (2015/C 68/05)
   U spojenim predmetima E-3/13 i E-20/13 Fred. Olsen i ostali i Petter Olsen i ostali te država Norveška koju zastupa Središnji porezni ured za velika poduzeća i Glavna uprava za poreze – ZAHTJEVI Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda od odbora za porezne žalbe Središnjeg poreznog ureda za velika poduzeća (Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret for storbedrifter) i Okružnog suda u Oslu (Oslo tingrett) povezani s tumačenjem pravila o slobodi poslovnog nastana i slobodnom kretanju kapitala, a osobito s tumačenjem članaka 31. i 40. Sporazuma o EGP-u u odnosu na norveško porezno zakonodavstvo o poduzećima pod stranom kontrolom kojim se omogućuje nacionalno oporezivanje kapitala smještenog u zemlju s niskim porezima, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac izvjestitelj), suci, donio je 9. srpnja 2014. presudu kao u izreci:

               1. – 2.

               Trust poput trusta Ptarmigan obuhvaćen je područjem primjene članka 31. Sporazuma o EGP-u ako obavlja stvarnu gospodarsku djelatnost u EGP-u na neodređeno vrijeme i sa stalnim poslovnim nastanom. Nacionalni sud procjenjuje je li riječ o takvom slučaju. Sve zainteresirane strane, odnosno osnivači trusta, skrbnici i korisnici imaju prava u skladu s člancima 31. i 34. Sporazuma o EGP-u.

               3.

               Korisnici kapitalne imovine u obliku trusta koja podliježe nacionalnim poreznim mjerama poput one koja je predmet glavnog postupka mogu se pozvati na članak 40. Sporazuma o EGP-u u slučaju ako nisu vršili izravan utjecaj na neovisno poduzeće u drugoj državi EGP-a ili se nisu bavili gospodarskom djelatnošću u području primjene prava poslovnog nastana. Nacionalni sud donosi konačnu procjenu u tom pogledu na temelju činjeničnog stanja tog slučaja.

               4.

               Razlika u tretmanu koja proizlazi iz odjeljaka 10. – 60. Zakona o porezu predstavlja porezni nedostatak za porezne obveznike rezidente na koje se primjenjuje zakonodavstvo o poduzećima pod stranom kontrolom koje je takvo da ometa slobodu poslovnog nastana odvraćajući ih od osnivanja, stjecanja ili zadržavanja društva kćeri u državi EGP-a u kojoj društvo kći podliježe niskim poreznim stopama. Stoga je riječ o ograničenju slobode poslovnog nastana u smislu članaka 31. i 34. Sporazuma o EGP-u. Ako je porezna nepogodnost koji proizlazi iz različitog tretmana poreznih obveznika rezidenata iz odjeljaka 10. – 60. takva da ometa korisnike u ulaganju sredstava u drugoj državi EGP-a, bez namjere da utječe na kontrolu poduzeća ili upravljanje njime, i da ometa kretanje kapitala osobne naravi, to predstavlja ograničenje slobodnog kretanja kapitala u smislu članka 40. Sporazuma o EGP-u i Priloga XII. tom Sporazumu.
               Štoviše, nacionalni propisi iz kojih proizlazi da, za razliku od osoba u usporedivim domaćim subjektima, osobe u poduzeću pod stranom kontrolom u drugoj državi EGP-a nemaju mogućnost otklanjanja gospodarskog dvostrukog oporezivanja koje proizlazi iz norveškog poreznog zakonodavstva o poduzećima pod stranom kontrolom predstavlja ograničenje slobode poslovnog nastana na temelju članaka 31. i 34. Sporazuma o EGP-u ili, ovisno o procjeni nacionalnog suda, slobodnog kretanja kapitala, što je u načelu zabranjeno člankom 40. Sporazuma o EGP-u.

               5.

               Ograničenje slobode poslovnog nastana ili, ako je primjenjivo, slobodnog kretanja kapitala koje proizlazi iz norveškog poreznog zakonodavstva o poduzećima pod stranom kontrolom poput onoga primjenjivog u glavnom postupku može se opravdati prevladavajućim javnim interesom, osobito ako se uzme u obzir sprečavanje izbjegavanja plaćanja poreza ili zadržavanje uravnotežene raspodjele ovlasti za oporezivanje među državama EGP-a. Ograničenje je razmjerno ako se odnosi isključivo na potpuno umjetne aranžmane kojima se želi izbjeći plaćanje nacionalnog poreza u usporedivim okolnostima. Stoga se takva porezna mjera ne smije primijeniti ako je, na temelju objektivnih čimbenika koje mogu utvrditi treće strane, dokazano da unatoč postojanju poreznih motiva poduzeće pod stranom kontrolom zaista ima poslovni nastan u državi EGP-a domaćinu i obavlja stvarne gospodarske djelatnosti u EGP-u.

               6.

               Nacionalni sud određuje jesu li tuženici korisnici trusta Ptarmigan u okolnostima usporedivima s onima korisnika obiteljskih zaklada ili fondova za upravljanje imovinom koji prema norveškim propisima ne podliježu oporezivanju bogatstva. Ako jesu, razlika u poreznoj stopi predstavlja ograničenje na temelju članka 31. Sporazuma o EGP-u ili alternativno članka 40. Sporazuma o EGP-u.

               7.

               Razlika u poreznoj stopi ne može se opravdati ako su korisnici trusta Ptarmigan u okolnostima usporedivima s onima korisnika obiteljskih zaklada ili fondova za upravljanje imovinom koji prema norveškim propisima ne podliježu oporezivanju bogatstva.


title: Predmet T-78/16: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2016. – Sartour protiv Parlamenta („Javna nabava usluga — Koncesiju za usluge prehrane u zgradi u kojoj se nalazi Parlament — Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju — Poništenje poziva na nadmetanje — Obustava postupka”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/21

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2016. – Sartour protiv Parlamenta
   (Predmet T-78/16) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Koncesiju za usluge prehrane u zgradi u kojoj se nalazi Parlament - Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju - Poništenje poziva na nadmetanje - Obustava postupka”))
   (2016/C 410/29)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sartour (Beveren, Belgija) (zastupnik: M. Cherchi, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: Z. Nagy i S. Toliušis, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje, s jedne strane, Odluke Europskog parlamenta od 18. prosinca 2015. o odbijanju ponude koju je tužitelj podnio u okviru poziva na nadmetanje br. 06B40/2015/M073 za koncesiju za pružanje usluge restorana mediteranske prehrane u zgradi Altiero Spinelli u kojoj se nalazi Europski parlament u Bruxellesu, i, s druge strane „odluke” kojom je Europski parlament dodijelio tu koncesiju drugom ponuditelju.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe obustavlja se.

               2.

               Europskom parlamentu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 4. 4. 2016.


title: Predmet C-353/12: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. listopada 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice — Državne potpore — Potpora u korist Ixfin SpA — Potpora koja je nezakonita i nespojiva s unutarnjim tržištem — Povrat — Neprovođenje)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/35

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 10. listopada 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-353/12) (1)

   (Povreda obveze države članice - Državne potpore - Potpora u korist Ixfin SpA - Potpora koja je nezakonita i nespojiva s unutarnjim tržištem - Povrat - Neprovođenje)
   2013/C 344/60
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Grespan, B. Stromsky i S. Thomas, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, E. De Giovanni, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Nedonošenje mjera potrebnih za usklađenje s čl. 2., 3. i 4. Odluke Komisije C(2009) 8123 od 28. listopada 2009. o državnoj potpori C-59/07 Italije u korist Ixfin SpA (SL L167, str. 39.) — Obveza da se bez odgode povrate potpore koje su proglašene nezakonitim i nespojivim sa zajedničkim tržištem i da se o tome obavijesti Komisiju — Poduzetnik u stečaju — Nepostojanje apsolutne nemogućnosti provedbe

      Izreka

               1.

               Talijanska Republika je, time što u propisanom roku nije donijela sve potrebne mjere kako bi od Ixfin SpA povratila državnu potporu koja je člankom 1. Odluke Komisije 2010/359/EZ od 28. listopada 2009. o državnoj potpori C-59/07 (prijašnji N 127/06 i NN 13/06) Italije u korist Ixfin SpA proglašena nezakonitom i nespojivom s unutarnjim tržištem, i što u određenom roku Europskoj komisiji nije dostavila podatke taksativno navedene u članku 4. te odluke, povrijedila obveze koje ima na temelju četvrtog stavka članka 288. UFEU-a kao i članaka 2. do 4. navedene odluke.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.


title: Predmet T-2/16: Tužba podnesena 4. siječnja 2016. – K&K Group protiv OHIM-a – Pret a Manger (Europe) (Pret A Diner)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/33

         Tužba podnesena 4. siječnja 2016. – K&K Group protiv OHIM-a – Pret a Manger (Europe) (Pret A Diner)
   (Predmet T-2/16)
   (2016/C 078/45)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: K&K Group AG (Cham, Švicarska) (zastupnici: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen i N. Bertram, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Pret a Manger (Europe) Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga s verbalnim elementima „Pret A Diner”– međunarodna registracija br. 1 113 460

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. listopada 2015. u predmetu R 2825/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 5., članka 15. stavka 1., članka 42. stavka 2. i članka 42. stavka 3. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravila 22. Uredbe br. 2868/95.


title: Presuda Suda od 16. svibnja 2017. u predmetu E-8/16 – Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS i Netfonds Livsforsikring AS protiv norveške vlade (Pravo poslovnog nastana – članak 31. EGP-a – Direktiva 2000/12/EZ – Direktiva 2002/83/EZ – Direktiva 2006/48/EZ – Direktiva 2007/44/EZ – Kreditne institucije – Društva za osiguranje – Kvalificirani udjeli – Proporcionalnost – Prikladnost – Nužnost)

text:
               28.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 321/10

         PRESUDA SUDA
   od 16. svibnja 2017.
   u predmetu E-8/16
   Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS i Netfonds Livsforsikring AS protiv norveške vlade

      (Pravo poslovnog nastana – članak 31. EGP-a – Direktiva 2000/12/EZ – Direktiva 2002/83/EZ – Direktiva 2006/48/EZ – Direktiva 2007/44/EZ – Kreditne institucije – Društva za osiguranje – Kvalificirani udjeli – Proporcionalnost – Prikladnost – Nužnost)

   (2017/C 321/08)
   U predmetu E-8/16, Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS i Netfonds Livsforsikring AS protiv norveške vlade – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u vezi s tumačenjem članaka 31., 36. i 40. Sporazuma o europskom gospodarskom prostoru u okviru pravila i postupaka koji se primjenjuju na vlasništvo nad norveškim društvima u trenutku podnošenja njihovih zahtjeva za izdavanje odobrenja za rad kao banaka ili osiguravajućih društava, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac izvjestitelj), suci, donio je 16. svibnja 2017. presudu kao u izreci:

               1.

               U vrijeme navedenih događaja Direktiva 2000/12/EZ, Direktiva 2006/48/EZ i Direktiva 2002/83/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2007/44/EZ, nisu sprečavale države članice EGP-a da zadrže stroža pravila o postupku za odobrenje banaka i osiguravajućih društava. Ipak, takva pravila moraju biti u skladu s temeljnim slobodama koje se jamče Sporazumom o EGP-u.

               2.

               Zakonodavni akti kako su opisani u pitanjima 1. i 2. i administrativna praksa kako je opisana u pitanju 3. predstavljaju ograničenja koja su većinom obuhvaćena područjem primjene članka 31. Sporazuma o EGP-u. Sud koji je uputio zahtjev procjenjuje je li riječ o takvom slučaju.

               3.

               Cilj smanjenja motivacije vlasnika banaka ili osiguravajućih društava za preuzimanje prekomjernog rizika, osobito u odnosu na rizik od zlouporabe ovlasti, odražava prevladavajuće razloge od općeg interesa kojima se mogu opravdati nacionalne mjere koje ograničavaju slobodu poslovnog nastana zajamčenu člankom 31. Sporazuma o EGP-u. Sud koji je uputio zahtjev treba utvrditi stvarne ciljeve koji se žele postići nacionalnim mjerama te odlučiti nastoje li se legitimni ciljevi postići na odgovarajući i dosljedan način.

               4.

               Sporna pravila kako su opisana u pitanjima 1. i 2. ne čine se prikladnima za postizanje legitimnog cilja koji je utvrdio Sud. Administrativna praksa kako je opisana u točki 3. čini se prikladnom za postizanje tog cilja u mjeri u kojoj se primjenjuje na zahtjeve za odobrenje za rad kao banke ili osiguravajućeg društva, ali ne i na sekundarna preuzimanja nakon izdavanja odobrenja.

               5.

               Ocijeni li sud koji je uputio zahtjev jednu ili više nacionalnih mjera prikladnima za ostvarivanje legitimnog cilja, također mora procijeniti prelaze li one okvire potrebne za ostvarivanje tog cilja. U ovom postupku čini se da su druge mjere manje restriktivne od ovih koje se osporavaju i istodobno jednako djelotvorne u ostvarivanju utvrđenog legitimnog cilja.


title: Predmet T-227/14: Tužba podnesena 11. travnja 2014. – CBM Creative Brands Marken protiv OHIM-a – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Trecolore)

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/17

         Tužba podnesena 11. travnja 2014. – CBM Creative Brands Marken protiv OHIM-a – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Trecolore)
   (Predmet T-227/14)
   2014/C 245/24
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švicarska) (zastupnici: U. Lüken, M. Grundmann i N. Kerger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. siječnja 2014. u predmetu R 253/2013-1, u dijelu u kojem je prvo žalbeno vijeće poništilo odluku Odjela za prigovore i usvojilo prigovor protiv prijave za registraciju žiga br. 009 877 325 za proizvode iz razreda 18 i 25;

               —

               u cijelosti odbije prigovor protiv prijave br. 009 877 325;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „Trecolore” za proizvode i usluge iz razreda 18, 25 i 35 – Prijava žiga zajednice br. 9 877 325

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Aeronautica Militare – Stato Maggiore

      Navedeni žig ili znak: Verbalni i figurativni žig zajednice i nacionalni žig „FRECCE TRICOLORI”, za proizvode i usluge iz razreda 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28 i 41

      Odluka Odjela za prigovore: Odbijanje prigovora u cijelosti

      Odluka žalbenog vijeća: Djelomično poništenje pobijane odluke

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-397/13: Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Tilly-Sabco protiv Komisije („Poljoprivreda — Izvozna subvencija — Meso peradi — Provedbena uredba kojom se iznos subvencije određuje na 0 eura — Tužba za poništenje — Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere — Izravni utjecaj — Dopuštenost — Članak 3. stavak 3. Uredbe (EU) br. 182/2011 — Obveza obrazlaganja — Članak 164. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 — Legitimno očekivanje”)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/15

         Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – Tilly-Sabco protiv Komisije
   (Predmet T-397/13) (1)

   ((„Poljoprivreda - Izvozna subvencija - Meso peradi - Provedbena uredba kojom se iznos subvencije određuje na 0 eura - Tužba za poništenje - Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere - Izravni utjecaj - Dopuštenost - Članak 3. stavak 3. Uredbe (EU) br. 182/2011 - Obveza obrazlaganja - Članak 164. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 - Legitimno očekivanje”))
   (2016/C 078/23)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francuska) (zastupnici: R. Milchior, F. Le Roquais i S. Charbonnel, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Bianchi i K. Skelly, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Doux SA (Châteaulin, Francuska) (zastupnik: J. Vogel, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi (SL L 196, str. 13.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Tilly-Sabco snosit će vlastite troškove, uključujući troškove u vezi s postupkom privremene zaštite.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove, uključujući troškove u vezi s postupkom privremene zaštite.

               4.

               Doux SA snosit će vlastite troškove.

               5.

               Francuska Republika snosit će vlastite troškove koje je imala kao intervenijent u postupku privremene zaštite.

      (1)  SL C 291, 5. 10. 2013.


title: Predmet C-520/12 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 4. srpnja 2013. — Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE protiv Europske komisije, Delegacije Europske unije u Turskoj, Central Finance & Contracts Unit (CFCU) (Žalba — Instrument pretpristupne pomoći — Javna nabava — Projekt razvoja europske mreže poslovnih centara u Turskoj — Odluka o nedodjeli projekta — Zahtjev za naknadu navodno pretrpljene štete — Nacionalna odluka — Neuključenost tijela Unije)

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/3

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 4. srpnja 2013. — Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE protiv Europske komisije, Delegacije Europske unije u Turskoj, Central Finance & Contracts Unit (CFCU)
   (Predmet C-520/12 P) (1)

   (Žalba - Instrument pretpristupne pomoći - Javna nabava - Projekt razvoja europske mreže poslovnih centara u Turskoj - Odluka o nedodjeli projekta - Zahtjev za naknadu navodno pretrpljene štete - Nacionalna odluka - Neuključenost tijela Unije)
   2013/C 304/05
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (zastupnik: A. Krystallidis, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Aresu i F. Erlbacher, agenti), Delegacija Europske unije u Turskoj, Central Finance & Contracts Unit (CFCU)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 13. rujna 2012. u predmetu T-369/11, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE protiv Europske komisije, Central Finance & Contracts Unit (CFCU) i Delegacije Europske unije u Turskoj, kojim je Opći sud odbio tužbu za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog odluke Delegacije Europske unije u Turskoj da tužitelju ne dodijeli ugovor za realizaciju projekta „Enlargement of the European Turkish Business Centers Network to Sivas, Antakya, Batman and Van” (Europe Aid/128621/D/SER/TR) — Nedopuštenost — Nenadležnost

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE snošenje troškova.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet C-565/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2013. uputio Hovrätten för Västra Sverige (Švedska) — Kammaråklagaren protiv Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Aktiebolaget Ganthi i Fiskeri Aktiebolaget Nordic

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2013. uputio Hovrätten för Västra Sverige (Švedska) — Kammaråklagaren protiv Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Aktiebolaget Ganthi i Fiskeri Aktiebolaget Nordic
   (Predmet C-565/13)
   2014/C 15/13
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hovrätten för Västra Sverige

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kammaråklagaren

      Tuženici: Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Aktiebolaget Ganthi i Fiskeri Aktiebolaget Nordic

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se članak 6. stavak 1. Sporazuma o partnerstvu u sektoru ribarstva između Europske zajednice i Kraljevine Maroko smatrati isključivom odredbom u smislu da se njome isključuje mogućnost plovilima Zajednice da se bave ribolovom u marokanskim ribolovnim zonama isključivo na temelju dozvola koje su izdala marokanska tijela nadležna za marokanske vlasnike kvota za ribolov?

               2.

               Može li se članak 6. stavak 1. Sporazuma o partnerstvu u sektoru ribarstva između Europske zajednice i Kraljevine Maroko smatrati isključivom odredbom u smislu da se njome isključuje mogućnost iznajmljivanja plovila Zajednice marokanskim društvima ugovorom o najmu plovila bez posade (u skladu s formulom tipa „Barecon 2001” BIMCO standard Bareboat Charter [standardni najam plovila bez posade]) kako bi se bavili ribolovom u marokanskim ribolovnim zonama na temelju dozvola koje su izdala marokanska tijela nadležna za marokanske vlasnike kvota za ribolov?

               3.

               Da li bi odgovor na drugo pitanje bio drugačiji u slučaju kad najmodavac marokanskom društvu također isporučuje tehnološko znanje i iskustvo u području uprave i osoblja, kao i tehničku pomoć?

               4.

               Predviđa li Sporazum o partnerstvu u sektoru ribarstva između Europske zajednice i Kraljevine Maroko da Kraljevina Maroko razvija i vodi, usporedno sa Sporazumom, svoju vlastitu nacionalnu ribolovnu industriju plave ribe južno od dvadeset devete sjeverne paralele? U slučaju pozitivnog odgovora, daje li taj sporazum Kraljevini Maroko pravo najma plovila za ribolov koja plove pod zastavom države članice EU ili pravo odobravanja dozvola izravno tim plovilima, za svoj vlastiti nacionalni ribolov, bez odobrenja Europske zajednice?


title: Predmet C-471/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vestre Landsret – Danska) – Sjelle Autogenbrug I/S protiv Skatteministeriet (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Poseban sustav oporezivanja marže — Pojam „rabljena roba” — Prodaja odvojenih dijelova otpadnih vozila)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vestre Landsret – Danska) – Sjelle Autogenbrug I/S protiv Skatteministeriet
   (Predmet C-471/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Poseban sustav oporezivanja marže - Pojam „rabljena roba” - Prodaja odvojenih dijelova otpadnih vozila))
   (2017/C 070/09)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vestre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sjelle Autogenbrug I/S

      Tuženik: Skatteministeriet

      Izreka

   Članak 311. stavak 1. točku 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da su rabljeni dijelovi otpadnih automobila koje je steklo poduzeće za ponovnu uporabu automobila i koji su namijenjeni prodaji kao zamjenski dijelovi, „rabljena roba” u smislu te odredbe, s posljedicom da nabava takvih dijelova koju obavlja oporezivi preprodavatelj podliježe primjeni maržnog sustava.

      (1)  SL C 363, 3. 11. 2015.


title: Predmet C-9/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. siječnja 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv D. G. Kiebacka

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. siječnja 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv D. G. Kiebacka
   (Predmet C-9/14)
   2014/C 102/19
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Druga stranka u kasacijskom postupku: D. G. Kieback

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 39. UEZ-a tumačiti tako da država članica u kojoj je porezni obveznik zaposlen prilikom naplate poreza na dohodak mora uzeti u obzir osobnu situaciju i bračni status poreznog obveznika u slučaju kad je (i) taj porezni obveznik radio samo tijekom jednog dijela poreznog razdoblja u toj državi članici, a živio je u drugoj državi članici, (ii) svoj ukupni ili gotovo ukupni dohodak ostvario tijekom tog razdoblja u državi zaposlenja, (iii) tijekom te godine radio i živio u drugoj državi i (iv) promatrano tijekom cijelog poreznog razdoblja, svoj ukupni ili gotovo ukupni dohodak nije ostvario u prvonavedenoj državi zaposlenja?

               2.

               Utječe li na odgovor na prvo pitanje ako država u kojoj je radnik živio i radio tijekom poreznog razdoblja nije država članica Europske unije?