title: Predmet T-401/14: Tužba podnesena 10. lipnja 2014. – Duro Felguera protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/51

         Tužba podnesena 10. lipnja 2014. – Duro Felguera protiv Komisije
   (Predmet T-401/14)
   2014/C 253/67
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Duro Felguera, SA (Gijón, Španjolska) (zastupnik: A. López Gómez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, poništi odluku u mjeri u kojoj skup poreznih mjera pod zajedničkim nazivom španjolski sustav financijskog leasinga (SEAF) kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao jedini korisnici tih navodnih potpora i istovremeno kao jedini obveznici njihovog povrata;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava EU, nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora sklopljenih između ulagača i drugih pravnih subjekata, i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka u ovom postupku istovjetna je onoj u predmetu T-515/13, Španjolska/Komisija.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               U svom prvom tužbenom razlogu, tužitelj smatra da pobijana odluka povređuje članak 107. UFEU-a time što kvalificira SEAF i mjere koje ga čine kao državnu potporu. Tužitelj navodi da je opće stajalište od kojeg Komisija polazi pogrešno, s obzirom na to da Komisija miješa skup privatnih pravnih poslova koje su sklopili porezni obveznici kako bi optimalno povećali prihode, s uspostavljanjem ad hoc mehanizma od strane poreznih tijela kako bi stvorila porezne prednosti.

               2.

               Tužitelj temelji svoj drugi tužbeni razlog na tome da je Komisija pogrešno utvrdila korisnika potpore, s obzirom na to da i sama Komisija priznaje da onaj koji prima potporu ili njezin veći dio jest brodovlasnik koji stječe brod, a ne AIE. Naime, iako AIE zahtijeva buduću amortizaciju i njegovi članovi prvi od nje imaju koristi, 90 % te amortizacije prenosi se na brodarska poduzeća.

               3.

               U svom trećem tužbenom razlogu tužitelj smatra da postoji povreda članaka 107. i 108. UFEU-a jer Komisija kvalificira španjolski sustav oporezivanja po tonaži u određenim slučajevima kao novu, umjesto postojeću potporu.

               4.

               Svojim četvrtim tužbenim razlogom tužitelj navodi povredu članaka 107. i 108. UFEU-a jer Komisija nije dostatno obrazložila razloge iz kojih smatra AIE i njegove ulagače jedinim i krajnjim korisnicima državne potpore te obveznicima njezinog povrata.

               5.

               Kao peto, i podredno, tužitelj navodi da je nemoguće naložiti povrat potpore, s obzirom na to da pobijana odluka povređuje opća načela jednakog postupanja, proporcionalnosti i legitimnih očekivanja.

               6.

               Kao šesto, i podredno, tužitelj navodi da je došlo do povrede načela dodjele ovlasti na temelju članka 107. i 108. UFEU-a, članka 14. Uredbe Vijeća 659/1999 i članka 16. Povelje EU-a o temeljnim pravima, jer je Komisija u pobijanoj odluci odlučivala o valjanosti ugovornih odredaba sadržanih u privatnim ugovorima potpisanima sukladno španjolskom pravu između ulagača i drugih subjekata.


title: Predmet T-762/14: Tužba podnesena 13. studenoga 2014. – Philips i Philips France protiv Komisije

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/37

      Tužba podnesena 13. studenoga 2014. – Philips i Philips France protiv Komisije
      (Predmet T-762/14)
      (2015/C 073/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Koninklijke Philips NV (Eindhoven, Nizozemska) i Philips France (Suresnes, Francuska) (zastupnici: J. de Pree, S. Molin i A. ter Haar, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku, u dijelu u kojem se odnosi na Philips

                  —

                  podredno, poništi ili smanji iznos novčane kazne izrečene Philipsu odlukom, i

                  —

                  u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelji ovom tužbom zahtijevaju djelomično poništenje Odluke Komisije C(2014) 6250 final od 3. rujna 2014. u predmetu AT.39574 – Smart Card Chips (čipovi za pametne kartice).
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u, jer Komisija nije u dovoljnoj mjeri dokazala da Philipsovi kontakti predstavljaju ograničenje tržišnog natjecanja prema cilju.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u, jer je Komisija utvrdila da je povreda obuhvaćala čipove za pametne kartice za sve vrste primjena i nije bila ograničena na SIM kartice.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u, jer Komisija nije u dovoljnoj mjeri dokazala da je Philips, zajedno s Infineonom, Renesasom i Samsungom, bio dio višestranog zabranjenog sporazuma i sudjelovao u jedinstvenoj i trajnoj povredi.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, načela dobre uprave i dužne pažnje, jer Komisija nije u tom predmetu postupala pošteno i nepristrano.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u, jer Komisija zbog načina vođenja postupka nije u dovoljnoj mjeri dokazala navodnu povredu.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 27. Uredbe 1/2003 (1), članka 11. Uredbe 773/2004 (2), članka 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i povredi Philipsovog prava na obranu, jer Komisija nije iznijela važne dokaze koji oslobađaju od odgovornosti.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 25. Uredbe 1/2003, jer je Komisija nije imala pravo sankcionirati navodnu povredu s obzirom na to da se ona dogodila prije 3. rujna 2004.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Smjernica o metodi za utvrđivanje novčanih kazni, jer je Komisija pogrešno utvrdila relevantnu vrijednost prodaje.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Smjernica o metodi za utvrđivanje novčanih kazni, članka 23. Uredbe 1/2003 i načela proporcionalnosti, jer je Komisija primijenila nerazmjeran koeficijent težine.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101. UFEU-a] i [102. UFEU-a] (SL 2003 L 1, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).

         (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka [101. UFEU-a] i [102. UFEU-a] (SL 2004 L 123, str. 18.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).


title: Predmet T-114/16: Tužba podnesena 18. ožujka 2016. – Delfin Wellness protiv EUIPO-a – Laher (infracrvene kabine i saune)

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/17

         Tužba podnesena 18. ožujka 2016. – Delfin Wellness protiv EUIPO-a – Laher (infracrvene kabine i saune)
   (Predmet T-114/16)
   (2016/C 165/19)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Delfin Wellness GmbH (Leonding, Austrija) (zastupnik: T. Riedler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sabine Laher (Weyer, Austrija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1058812 0001, br. 1058812 0002 i br. 1058812 0003

      Pobijana odluka: odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. siječnja 2016. u predmetima R 849/2014-3, R 850/2014-3 i R 851/2014-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijane odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a pod brojevima predmeta R 849/2014-3, R 850/2014-3 i R 851/2014-3;

               —

               naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 64. Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 65. točke (f) Uredbe br. 6/2002;

               —

               povreda članka 65. stavka 1. točke (d) Uredbe br. 6/2002;


title: Predmet C-376/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2014. uputio Supreme Court (Irska) – C protiv M

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2014. uputio Supreme Court (Irska) – C protiv M
   (Predmet C-376/14)
   2014/C 351/09
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C

      Tuženik: M

      Prethodna pitanja

               1.

               Onemogućava li, u okolnostima ovog slučaja, postupak o povjeravanju djeteta na čuvanje i odgoj koji je u tijeku u Francuskoj da dijete stekne uobičajeno boravište u Irskoj?

               2.

               Zadržavaju li bilo otac pravo da mu dijete bude povjereno na čuvanje i odgoj bilo francuski sudovi nadležnost za odlučivanje o povjeravanju djeteta na čuvanje i odgoj, zbog čega je zadržavanje djeteta u Irskoj protupravno?

               3.

               Jesu li irski sudovi ovlašteni odlučivati o uobičajenom boravištu djeteta ako je ono boravilo u Irskoj od srpnja 2012., kada njegovo preseljenje u Irsku nije predstavljalo povredu francuskog prava?


title: Predmet T-697/14: Tužba podnesena 29. rujna 2014. – MIP Metro protiv OHIM-a – Associated Newspapers (METRO)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/59

         Tužba podnesena 29. rujna 2014. – MIP Metro protiv OHIM-a – Associated Newspapers (METRO)
   (Predmet T-697/14)
   2014/C 409/80
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: J. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Associated Newspapers Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. srpnja 2014. u predmetu R 606/2013-5 u dijelu u kojem se njome ukida odluku odjela za prigovore od 4. ožujka 2013. povodom prigovora protiv prijave žiga Unije 7 79  116„METRO” i predmet vraća odjelu za prigovore na ponovno ispitivanje i odlučivanje;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka, uključujući troškove postupka povodom prigovora.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element METRO za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 i 42 – prijava žiga Zajednice br. 7 79  116

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: nacionalni verbalni žig „METRO”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor odbijen

      Odluka žalbenog vijeća: ukida se odluka odjela za prigovore i predmet se vraća odjelu za prigovore

      Tužbeni razlozi: povreda članka 74. stavka 2. Uredbe br. 40/94


title: Predmet T-748/14: Tužba podnesena 5. studenoga 2014. – Montenegro protiv OHIM-a (Oblik boce)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/43

         Tužba podnesena 5. studenoga 2014. – Montenegro protiv OHIM-a (Oblik boce)
   (Predmet T-748/14)
   (2015/C 007/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Montenegro Srl (Zola Predosa, Italija) (zastupnik: F. Jacobacci, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: međunarodna registracija br, 1 1 62  963 u kojoj je naznačena Europska unija u pogledu trodimenzionalnog žiga u obliku boce

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. kolovoza 2014. u predmetu R 20/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-222/16: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 15. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „MIP-TS” OOD protiv Nachalnik na Mitnitsa Varna (Zahtjev za prethodnu odluku — Trgovinska politika — Uredba (EZ) br. 1225/2009 — Članak 13. — Izbjegavanje — Provedbena uredba (EU) br. 791/2011 — Tkanina otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine — Antidampinške pristojbe — Provedbene uredbe (EU)br. 437/2012 i (EU) br. 21/2013 — Otprema s Tajlanda — Proširenje antidampinške pristojbe — Vremensko područje primjene — Carinski zakonik Zajednice — Naknadna naplata uvoznih carina)

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/11

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 15. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „MIP-TS” OOD protiv Nachalnik na Mitnitsa Varna
   (Predmet C-222/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Trgovinska politika - Uredba (EZ) br. 1225/2009 - Članak 13. - Izbjegavanje - Provedbena uredba (EU) br. 791/2011 - Tkanina otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine - Antidampinške pristojbe - Provedbene uredbe (EU)br. 437/2012 i (EU) br. 21/2013 - Otprema s Tajlanda - Proširenje antidampinške pristojbe - Vremensko područje primjene - Carinski zakonik Zajednice - Naknadna naplata uvoznih carina))
   (2017/C 063/16)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad – Varna

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„MIP-TS” OOD

      Tuženik: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Izreka

   Članak 1., stavak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 791/2011 od 3. kolovoza 2011. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih tkanina otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine treba tumačiti na način da se konačna antidampinška pristojba propisana tom odredbom primjenjuje na uvoz tkanina otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana predviđen tom odredom, deklariran kao podrijetlom s Tajlanda i izvršen prije stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 437/2012, od 23. svibnja 2012. o pokretanju ispitnog postupka o mogućem izbjegavanju antidampinških mjera uvedenih Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 791/2011, te da se vezano za taj uvoz, poput uvoza o kojem je riječ u glavnom postupka, nametne obveza evidentiranja kad se utvrdi da su tkanine otvorene mrežaste strukture od staklenih vlakana zapravo podrijetlom iz Narodne Republike Kine.

      (1)  SL C 243, 4. 7. 2016.


20150731066617162015/C 270/543112014TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150625424213Predmet T-311/14: Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2015. – Seca Benelux i dr. protiv Parlamenta
 ---documentbreak--- C2702015HR4230120150625HR0054423421Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2015. – Seca Benelux i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-311/14) (
         1
      )2015/C 270/54Jezik postupka: francuskiPredsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet F-69/15: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 30. lipnja 2016. – Kaufmann protiv Komisije (Javna služba — Socijalno osiguranje — Zajednički sustav zdravstvenog osiguranja — Usluge njegovatelja — Prethodno odobrenje — Uvjeti — Obveza obraćanja pružateljima usluga kojima je po zakonu odobreno pružati usluge njegovatelja ili zdravstvene njege — Načelo nediskriminacije — Načelo zaštite legitimnih očekivanja — Dužna pažnja — Granice — Očito pravno neosnovana tužba — Nalog upravi — Očita nedopuštenost — Članak 81. Poslovnika)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/44

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 30. lipnja 2016. – Kaufmann protiv Komisije
   (Predmet F-69/15)
   ((Javna služba - Socijalno osiguranje - Zajednički sustav zdravstvenog osiguranja - Usluge njegovatelja - Prethodno odobrenje - Uvjeti - Obveza obraćanja pružateljima usluga kojima je po zakonu odobreno pružati usluge njegovatelja ili zdravstvene njege - Načelo nediskriminacije - Načelo zaštite legitimnih očekivanja - Dužna pažnja - Granice - Očito pravno neosnovana tužba - Nalog upravi - Očita nedopuštenost - Članak 81. Poslovnika))
   (2016/C 296/54)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sandra Kaufmann (Böhl-Iggelheim, Njemačka) (zastupnik: F. Turk, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. S. Bohr i C. Ehrbar, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije da bivšem dužnosniku, čiji je pravni sljednik postao tužitelj, ne dodijeli prethodno odobrenje za korištenje usluga njegovatelja i zahtjev da se tužitelju prizna podmirivanje troškova usluga njegovatelja koje je pružalo predmetno poduzeće, s učinkom od 1. siječnja 2014.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbija kao djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana.

               2.

               Sandra Kaufmann snosit će vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova Europske komisije.


title: Predmet T-349/145: Tužba podnesena 30. lipnja 2015. – CG protiv OHIM-a – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/79

         Tužba podnesena 30. lipnja 2015. – CG protiv OHIM-a – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)
   (Predmet T-349/145)
   (2015/C 294/94)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CG verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Njemačka) (zastupnik: T. Körber, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Perry Ellis International Group Holdings Limited (Nassau, Bahami)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig: crno-bijeli figurativni žig s verbalnim elementom „P PRO PLAYER” – prijava za registraciju br. 1 0 8 89  764

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 28. travnja 2015. u predmetu R 2439/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-481/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Jørn Hansson protiv Jungpflanzen Grünewald GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno i industrijsko vlasništvo — Oplemenjivačka prava na biljnu sortu Zajednice — Uredba (EZ) br. 2100/94 — Povreda — Razumna naknada — Naknada pretrpljene štete — Troškovi postupka i izvansudski troškovi)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/9

         Presuda Suda (peto vijeće) od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Jørn Hansson protiv Jungpflanzen Grünewald GmbH
   (Predmet C-481/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno i industrijsko vlasništvo - Oplemenjivačka prava na biljnu sortu Zajednice - Uredba (EZ) br. 2100/94 - Povreda - Razumna naknada - Naknada pretrpljene štete - Troškovi postupka i izvansudski troškovi))
   (2016/C 296/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jørn Hansson

      Tuženik: Jungpflanzen Grünewald GmbH

      Izreka

               1.

               Članak 94. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94 od 27. srpnja 1994. o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice treba tumačiti na način da pravo na naknadu štete koje priznaje nositelju zaštićene biljne sorte na koju se povreda odnosi obuhvaća svu štetu koju je on pretrpio, pri čemu taj članak ne može poslužiti kao temelj za nametanje dodatka u paušalnom iznosu zbog povrede ni, posebno, za povrat dobiti i prednosti koje su proizašle za osobu koja je počinila povredu.

               2.

               Pojam „razumna naknada” iz članka 94. stavka 1. Uredbe br. 2100/94 treba tumačiti na način da osim plaćanja uobičajene naknade koja se plaća za proizvodnju prema licenci, obuhvaća svu štetu usko povezanu s neplaćanjem te naknade, koja, među ostalim, može uključivati plaćanje zateznih kamata. Na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi okolnosti koje zahtijevaju uvećanje te naknade, vodeći računa o tome da se za potrebe ocjene iznosa razumne naknade svaka od njih može uzeti u obzir samo jednom.

               3.

               Članak 94. stavak 2. Uredbe br. 2100/94 treba tumačiti na način da iznos štete iz te odredbe treba odrediti s obzirom na konkretne elemente koje je u tom pogledu istaknuo nositelj sorte na koju se povreda odnosi, ako je potrebno pomoću paušalne metode ako navedeni elementi nisu mjerljivi. Toj se odredbi ne protivi to da troškovi nastali u okviru neuspješnog postupka privremene pravne zaštite ne ulaze u ocjenu te štete ni da se izvansudski troškovi nastali u okviru postupka o meritumu ne uzimaju u razmatranje. Neuzimanje u obzir tih troškova, međutim, podložno je uvjetu da iznos troškova postupka koje je moguće nadoknaditi oštećeniku zbog povrede nije takav da ga može odvratiti od sudskog ostvarivanja njegovih prava, s obzirom na iznose koji ostaju na njegov teret u pogledu nastalih izvansudskih troškova i njihovu korisnost za tužbu u glavnom postupku za naknadu štete.

      (1)  SL C 34, str. 2. 2. 2015.


title: Predmet C-310/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) – Levola Hengelo BV protiv Foods BV

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2017. uputio Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemska) – Levola Hengelo BV protiv Foods BV
   (Predmet C-310/17)
   (2017/C 269/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Levola Hengelo BV

      Druga stranka u žalbenom postupku: Smilde Foods BV

      Prethodna pitanja

               1.

                           a)

                           Protivi li se pravu Unije zaštita autorskog prava okusa određene namirnice – kao vlastite intelektualne tvorevine autora? Osobito:

                           b)

                           Protivi li se zaštiti autorskog prava činjenica da pojam „književna i umjetnička djela” iz članka 2. stavka 1. Bernske konvencije, koja je obvezujuća za sve države članice Europske unije, obuhvaća „sve tvorevine iz književnoga, znanstvenoga i umjetničkoga područja, bez obzira na način i oblik njihova izražavanja”, ali se primjeri navedeni u toj odredbi odnose samo na tvorevine koje se mogu percipirati vizualno i/ili zvučno?

                           c)

                           Protivi li se (moguća) kvarljivost namirnice i/ili subjektivnost doživljaja okusa namirnice klasifikaciji okusa određene namirnice kao autorskog djela?

                           d)

                           Protivi li se sustav isključivih prava i ograničenja iz članaka 2. do 5. Direktive 2001/29/EZ (1) zaštiti autorskog prava okusa određene namirnice?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na pitanje 1. a):

                           a)

                           Koje zahtjeve treba ispuniti kako bi okus određene namirnice mogao uživati zaštitu autorskog prava?

                           b)

                           Temelji li se zaštita autorskog prava nekog okusa jedino i samo na okusu kao takvom ili (i) na recepturi namirnice?

                           c)

                           Koji je doseg tereta dokazivanja stranke koja u postupku (zbog povrede prava) tvrdi da je stvorila autorski zaštićen okus neke namirnice? Može li se ta stranka zadovoljiti time da odnosnu namirnicu u postupku podnese sudu kako bi on, kušanjem i mirisanjem stvorio vlastiti stav ispunjava li okus namirnice zahtjeve za zaštitu autorskog djela? Ili tužitelj mora (po potrebi) podnijeti opis kreativnih odluka koje se odnose na sastav okusa i/ili recepturu, temeljem kojih se taj okus može smatrati autorovom vlastitom intelektualnom tvorevinom autora?

                           d)

                           Na koji način bi sud u postupku zbog povrede prava trebao utvrditi odgovara li okus tuženikove namirnice okusu tužiteljeve namirnice do te mjere da postoji povreda autorskog prava? Je li u tom kontekstu ključno (i) da se ukupni dojmovi obaju okusa poklapaju?

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL 2001., L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.).


title: Predmet T-533/12: Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2013. — IBSolution protiv OHIM-a — IBS (IBSolution) ( „Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice IBSolution — Raniji figurativni žig Zajednice IBS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/14

         Presuda Općeg suda od 7. studenoga 2013. — IBSolution protiv OHIM-a — IBS (IBSolution)
   (Predmet T-533/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice IBSolution - Raniji figurativni žig Zajednice IBS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 377/32
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: IBSolution GmbH (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnik: F. Ekey, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: IBS AB (Solna, Švedska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. rujna 2012. (predmet R 771/2011-2), koja se odnosi na postupak prigovora između IBS AB i IBSolution GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               IBSolution GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 46, 16.2.2013.


title: Predmet C-654/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. prosinca 2015. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Länsförsäkringar AB protiv A/S Matek

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. prosinca 2015. uputio Högsta domstolen (Švedska) – Länsförsäkringar AB protiv A/S Matek
   (Predmet C-654/15)
   (2016/C 048/31)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta domstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Länsförsäkringar AB

      Tuženik: A/S Matek

      Prethodna pitanja

   Pitanja se odnose na tumačenje i primjenu članka 9. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice kada treća strana, bez pristanka, u trgovačkom prometu rabi znak koji je sličan žigu Zajednice. (1)

   Pitanja su:

               1.

               Utječe li na isključivo pravo to što, u petogodišnjem razdoblju od registracije, nositelj nije stvarno rabio svoj žig Zajednice u Europskoj uniji za proizvode i usluge obuhvaćene registracijom?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1., u kojim okolnostima i na koji način ta situacija utječe na isključivo pravo?

      (1)  SL 2009 L 78, str. 1.


title: Predmet T-336/16: Tužba podnesena 22. lipnja 2016. – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo protiv EUIPO-a – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/35

         Tužba podnesena 22. lipnja 2016. – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo protiv EUIPO-a – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)
   (Predmet T-336/16)
   (2016/C 296/45)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Busto Arsizio, Italija) (zastupnik: F. Caricato, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gianni Versace SpA (Milano, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO” – prijava za registraciju br. 11 992 435

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. travnja 2016. u predmetu R 1005/2015-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prihvati predmetnu tužbu;

               —

               poništi pobijanu odluku i slijedom toga registrira žig br. 11992435 za sve zatražene proizvode, osim za one za koje je već registriran;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Tužitelj smatra da je odluka od 6. travnja 2016. zahvaćena povredom koja se odnosi na nedovoljno ispitivanje dokaza kojima se dokazuje nedovoljna uporaba žigova na koje se poziva druga strana u postupku te, osim toga, da ne sadrži pravilnu ocjenu vjerojatnosti dovođenja u zabludu između žigova i proizvodâ, s obzirom na sve relevantne čimbenike.


title: Predmet T-402/17: Tužba podnesena 27. lipnja 2017. – Vienna International Hotelmanagement protiv EUIPO-a (Vienna House)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/50

         Tužba podnesena 27. lipnja 2017. – Vienna International Hotelmanagement protiv EUIPO-a (Vienna House)
   (Predmet T-402/17)
   (2017/C 277/72)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Vienna International Hotelmanagement AG (Beč, Austrija) (zastupnik: M. Zrzavy, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „Vienna House” – prijava za registraciju br. 14 501 357

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. travnja 2017. u predmetu R 333/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-609/13: Presuda Općeg suda od 29. siječnja 2015. – Blackrock protiv OHIM-a (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY) ( „Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Apsolutni razlog za odbijanje — Nedostatak razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/21

         Presuda Općeg suda od 29. siječnja 2015. – Blackrock protiv OHIM-a (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)
   (Predmet T-609/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Apsolutni razlog za odbijanje - Nedostatak razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 089/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Blackrock, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert i M. Blair, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: I. Harrington, a zatim J. Crespo Carrillo, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. rujna 2013. (predmet R 572/2013-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Blackrock, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 24, 25.1.2014.


title: Predmet F-124/15: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 13. srpnja 2016. – Siragusa protiv Vijeća (Javna služba — Dužnosnici — Prestanak službe — Zahtjev dužnosnika za umirovljenje — Izmjene odredaba Pravilnika o osoblju nakon podnošenja zahtjeva — Navodno povlačenje prethodne odluke)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/35

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 13. srpnja 2016. – Siragusa protiv Vijeća
   (Predmet F-124/15) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Prestanak službe - Zahtjev dužnosnika za umirovljenje - Izmjene odredaba Pravilnika o osoblju nakon podnošenja zahtjeva - Navodno povlačenje prethodne odluke))
   (2016/C 326/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Sergio Siragusa (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i M. Veiga, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europski parlament (zastupnici: M. Dean i D. Nessaf, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke da se ne udovolji zahtjevu tužitelja za odlazak u prijevremenu mirovinu jer je donesena nakon stupanja na snagu novog Pravilnika o osoblju čime je povučena ranija odluka koja je bila povoljna, kao i zahtjev za navodno pretrpljenu imovinsku i neimovinsku štetu.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Sergio Siragusa snosi vlastite troškove, te mu se nalaže snošenje troškova Vijeća Europske unije.

               3.

               Europski parlament snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015., str. 42.


title: Predmet T-119/14: Tužba podnesena 18. veljače 2014. – Carbio protiv Vijeća

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/24

         Tužba podnesena 18. veljače 2014. – Carbio protiv Vijeća
   (Predmet T-119/14)
   2014/C 151/32
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenos Aires, Argentina) (zastupnici: J. Bellis i R. Luff, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u odnosu na tužitelja poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2.); i

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim se navodi da su institucije, zaključivši da je postojalo iskrivljenje cijena soje u zrnu i sojinog ulja koje opravdava primjenu drugog podstavka članka 2. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe, (1) počinile očitu pogrešku u ocjeni činjenica.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim se navodi da se drugi podstavak članka 2. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe, kako ga u ovom slučaju tumače institucije, ne smije primijeniti na uvoze iz države članice WTO-a jer nije u skladu s Antidampinškim sporazumom WTO-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojim se navodi da se ocjenom štete propuštaju uzeti u obzir čimbenici koji prekidaju uzročnu vezu između navodne štete i navodnog dampinškog uvoza suprotno članku 3. stavku 7. Osnovne antidampinške uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009. L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)


title: Predmet C-233/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2015. uputio Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – SIA „Oniors Bio” protiv Valsts ieņēmumu dienests

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2015. uputio Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – SIA „Oniors Bio” protiv Valsts ieņēmumu dienests
   (Predmet C-233/15)
   (2015/C 245/14)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SIA „Oniors Bio”

      Tuženik: Valsts ieņēmumu dienests

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li proizvode, u odnosu na koje rezultati ispitivanja uzoraka koji su uzeti iz različitih pošiljaka robe nisu pokazali da su u njima prisutni denaturati ili druge štetne tvari koje ih čine neprikladnim za prehranu ljudi, ali koji se, u skladu s informacijama koje je dostavio proizvođač, ne mogu upotrebljavati u prehrani (proizvodnja hrane i lanac opskrbe hranom) jer se zbog obilježja postupka proizvodnje ne može isključiti prisutnost štetnih tvari u proizvodu, općenito razvrstati u jednu od oznakâ KN iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (1) od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi predviđenih za neprehrambene proizvode ili takve proizvode ipak općenito treba razvrstati u jednu od oznakâ KN predviđenih za hranu?

               2.

               Koja su mjerila odlučujuća za tumačenje pojmova „hrana” i „neprehrambeni proizvod” u okviru primjene oznakâ KN iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi i u okviru razvrstavanja robe?

               3.

               Može li namjena proizvoda predstavljati objektivno mjerilo razvrstavanja robe u okviru primjene oznakâ KN iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi i u okviru razvrstavanja robe?

               4.

               Može li se prilikom tumačenja pojma „neprehrambeni proizvod” kao mjerilo razvrstavanja robe upotrijebiti mišljenje nadležnog tijela države članice Europske unije, u skladu s kojim se na temelju propisa Europske unije i država članica u području prehrambenih proizvoda roba koju je uvezao tužitelj ne može upotrebljavati u lancu opskrbe hranom jer nije primjerena za prehranu ljudi, u okviru primjene oznakâ KN iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi i u okviru razvrstavanja robe?

               5.

               Može li se prilikom tumačenja pojma „neprehrambeni proizvod” kao mjerilo razvrstavanja robe upotrijebiti informacije koje je dostavio proizvođač o tehnološkom procesu proizvodnje robe, zbog kojeg se ne može isključiti prisutnost štetnih tvari u proizvodu, u okviru primjene oznakâ KN iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi i u okviru razvrstavanja robe?

               6.

               Koja su fizikalno-kemijska svojstva robe koju je potrebno razvrstati odlučujuća za pravilno tumačenje i primjenu oznakâ KN 1518 00 31 i NC 1517 90 91 iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi?

               7.

               Treba li se na robu koja ima fizikalno-kemijska svojstva kao što su to ona koja su utvrđena u predmetnom slučaju općenito primijeniti oznaka KN 1518 00 31 iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.).


title: Predmet T-170/12: Presuda Općeg suda od 30. travnja 2014. – Beyond Retro protiv OHIM-a – S&K Garments (BEYOND VINTAGE) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica — Verbalni žig BEYOND VINTAGE — Raniji verbalni žig Zajednice BEYOND RETRO — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/21

         Presuda Općeg suda od 30. travnja 2014. – Beyond Retro protiv OHIM-a – S&K Garments (BEYOND VINTAGE)
   (Predmet T-170/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska zajednica - Verbalni žig BEYOND VINTAGE - Raniji verbalni žig Zajednice BEYOND RETRO - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   2014/C 194/27
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Beyond Retro Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: S. Malynicz, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: S&K Garments, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 30. siječnja 2012. (spojeni predmeti R 493/2011-4 i R 548/2011-4) o postupku povodom prigovora između Beyond Retro Ltd i S&K Garments, Inc.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 30. siječnja 2012. (spojeni predmeti R 493/2011-4 i R 548/2011-4) u dijelu u kojem se odnosi na proizvode koji su obuhvaćeni verbalnim žigom BEYOND VINTAGE iz razreda 18 i 25 u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za registraciju žigova od 15. lipnja 1957, kako je izmijenjen i dopunjen.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Nalaže se Beyond Retro Ltd snošenje trećine troškova stranaka pred Općim sudom. Nalaže se OHIM-u snošenje dvije trećine navedenih troškova.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet F-88/13: Tužba podnesena 17. rujna 2013. — ZZ protiv REA-e

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/39

         Tužba podnesena 17. rujna 2013. — ZZ protiv REA-e
   (Predmet F-88/13)
   2014/C 24/72
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: F. Frabetti, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (REA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odbijanja zahtjeva tužitelja da se njegova majka izjednači s uzdržavanim djetetom na temelju članka 2. stavka 4. Priloga VII. Pravilnika o osoblju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku PMO.1 dostavljenu 28. studenog 2012., kojom se odbija zahtjev tužitelja od 20. srpnja 2012. da se njegova majka izjednači s uzdržavanim djetetom na temelju članka 2. stavka 4. Priloga VII. Pravilnika o osoblju, za razdoblje od 1. studenog 2012. do 31. listopada 2013.;

               —

               dodijeli tužitelju odštetu od 1 000 eura, uz mogućnost izmjene i/ili uvećanja, čiji je cilj nadoknaditi nematerijalnu štetu koja mu je bila nanesena zlonamjernom i štetnom naravi odluka o odbijanju zahtjeva i predsudskog prigovora;

               —

               naloži Agenciji snošenje troškova.


title: Predmet C-379/15: Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État, Francuska) – Association France Nature Environnement protiv Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2001/42/EZ — Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš — Nacionalni akt koji nije u skladu s pravom Unije — Pravne posljedice — Ovlast nacionalnog suda da određene učinke tog akta privremeno održi na snazi — Članak 267. stavak 3. UFEU-a — Obveza upućivanja Sudu zahtjeva za prethodnu odluku)

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 28. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État, Francuska) – Association France Nature Environnement protiv Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Predmet C-379/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2001/42/EZ - Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš - Nacionalni akt koji nije u skladu s pravom Unije - Pravne posljedice - Ovlast nacionalnog suda da određene učinke tog akta privremeno održi na snazi - Članak 267. stavak 3. UFEU-a - Obveza upućivanja Sudu zahtjeva za prethodnu odluku))
   (2016/C 350/14)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Association France Nature Environnement

      Tuženici: Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Izreka

               1.

               Nacionalni sud može, kada nacionalno pravo to dopušta, iznimno i u pojedinačnim slučajevima, vremenski ograničiti određene učinke utvrđenja nezakonitosti odredbe nacionalnog prava koja je donesena kršenjem obveza predviđenih Direktivom 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš, a osobito obveza koje proizlaze iz članka 6. stavka 3. te direktive, pod uvjetom da se takvo ograničenje nameće zbog posebno važnog razloga vezanog uz zaštitu okoliša i uzimajući u obzir specifične okolnosti predmeta koji se pred njim vodi. Međutim, ta se iznimna ovlast može izvršavati samo ako su ispunjeni svi uvjeti koji proizlaze iz presude od 28. veljače 2012., Inter-Environnement Wallonie i Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103), to jest:

                           —

                           ako pobijana odredba nacionalnog prava predstavlja mjeru kojom se pravilno prenosi pravo Unije u području zaštite okoliša;

                           —

                           ako donošenje i stupanje na snagu nove odredbe nacionalnog prava ne omogućavaju izbjegavanje štetnih posljedica za okoliš koje proizlaze iz poništenja pobijane odredbe nacionalnog prava;

                           —

                           ako bi poništenje te odredbe imalo za posljedicu stvaranje pravne praznine u pogledu prenošenja prava Unije u području zaštite okoliša koja bi za njega bila više štetna, u smislu da bi to poništenje rezultiralo manjom zaštitom te bi stoga bilo protivno samom osnovnom cilju prava Unije; i

                           —

                           ako iznimno održavanje na snazi učinaka pobijane odredbe nacionalnog prava traje samo onoliko dugo koliko je nužno potrebno da bi se donijele mjere koje omogućuju ispravljanje utvrđene nezakonitosti.

               2.

               Prema trenutnom stanju prava Unije, nacionalni sud protiv čijih odluka nema pravnog lijeka načelno je dužan pokrenuti prethodni postupak pred Sudom kako bi on mogao ocijeniti mogu li, iznimno, odredbe nacionalnog prava za koje je utvrđeno da su u suprotnosti s pravom Unije biti privremeno održane na snazi zbog posebno važnog razloga vezanog uz zaštitu okoliša i uzimajući u obzir specifične okolnosti predmeta koji se vodi pred tim nacionalnim sudom. Taj je nacionalni sud od te obveze izuzet samo ako je uvjeren, što treba detaljno dokazati, da ne postoji nikakva razumna sumnja u pogledu tumačenja i primjene uvjeta koji proizlaze iz presude od 28. veljače 2012., Inter-Environnement Wallonie i Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103).

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet F-105/14: Tužba podnesena 9. listopada 2014. – ZZ protiv ENISA

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/53

         Tužba podnesena 9. listopada 2014. – ZZ protiv ENISA
   (Predmet F-105/14)
   (2015/C 007/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Agencija Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o odbijanju tužiteljeve kandidature za mjesto „službenika za pravne poslove” (oglas za slobodno radno mjesto ENISA-TA-AD-2013-05).

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti osporavanu odluku;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet T-338/13: Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2014. – Energa Power Trading protiv Komisije

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/38

         Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2014. – Energa Power Trading protiv Komisije
   (Predmet T-338/13) (1)

   2014/C 184/62
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet T-253/14: Tužba podnesena 14. travnja 2014. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/31

         Tužba podnesena 14. travnja 2014. – Chemo Ibérica protiv OHIM-a – Novartis (EXELTIS)
   (Predmet T-253/14)
   2014/C 253/45
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Chemo Ibérica, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: M. I. Escudero Pérez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Novartis AG (Basel, Švicarska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. veljače 2014. u predmetu R 1022/2013-4 te posljedično odobri figurativni žig Zajednice br. 1 0 2 49  035„EXELTIS” iz razreda 5 prema međunarodnoj nomenklaturi;

               —

               tuženiku i/ili drugoj stranci u postupku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementom „EXELTIS” za proizvode iz razreda 5 – registracija žiga Zajednice br. 10 249 035

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Novartis AG

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „EXELON” za proizvode iz razreda 5

      Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-644/13: Tužba podnesena 4. prosinca 2013. — Serco Belgium i ostali protiv Komisije

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/37

         Tužba podnesena 4. prosinca 2013. — Serco Belgium i ostali protiv Komisije
   (Predmet T-644/13)
   2014/C 24/70
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Serco Belgium (Bruxelles, Belgija), SA Bull NV (Auderghem, Belgija) i Unisys Belgium (Bruxelles) (zastupnici: V. Ost i M. Vanderstraeten, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 30. listopada 2013., koja je priopćena tužiteljima dopisom od 31. listopada 2013., kojom se odbija ponuda OPTIMUS konzorcija u okviru postupka javnog nadmetanja DIGIT/R2/PO/2012/026 — ITIC-SM (upravljanje IT uslugama za integrirano i konsolidirano IT desktop okruženje Europske komisije) (SL 2012/S 69-112095) i kojom se ugovor dodjeljuje GISIS konzorciju, i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu jedan tužbeni razlog.
   Ponuda tužiteljâ je odbijena zbog izrazito niskih ocjena koje je Komisija dodijelila na osnovi podkriterija za dodjelu ugovora koji se odnose na osoblje. Ukratko, Komisija je zauzela stav da je broj osoblja koji su tužitelji predložili previše nizak i stoga neodgovarajući za osiguravanje zahtijevane kvalitete usluge.
   U svojoj žalbi tužitelji navode da je njihova ponuda odbijena na temelju nezakonitih kriterija za dodjelu ugovora. Podkriteriji koji se odnose na osoblje nemaju za cilj utvrđivanje koja je ponuda ekonomski najisplativija budući da:

               —

               kako Komisija izrijekom priznaje, odgovori koje ponuditelji daju u odnosu na ovakve kriterije ne stvaraju uvjete (ugovora). Tužitelji tvrde da bi ocjenjivanje ponuditelja na temelju izjava koje nisu obvezujuće bilo protivno EU pravu,

               —

               ovi podkriteriji nisu vezani za kvalitetu ponude (kvalitetu usluge koja će se pružiti) već za vlastitu sposobnost ponuditelja da osigura dovoljan broj osoblja da bi ispunio zahtjeve za pružanje usluga iz sporazuma o razini usluga (service level agreement- SLA). Ovi podkriteriji su stoga kriteriji za odabir,

               —

               budući da nije naveden optimalan broj osoblja te da nije precizno naznačeno na koji će način Komisija ocjenjivati navedeni broj osoblja, te budući da je suština Komisijinog projekta konsolidacije i integracije, kako je jasno naznačeno u specifikacijama natječaja, na najučinkovitiji način postići visok standard kvalitete koji se nameće ugovorom, ovi su podkriteriji doveli do rezultata koji se nije mogao predvidjeti,

               —

               u svakom slučaju, ukoliko je Komisija imala bilo kakvih sumnji u sposobnost tužiteljâ da ispune obveze u skladu s uvjetima koji su ponuđeni (zbog predviđenog nedovoljnog broja osoblja), trebala je zatražiti razjašnjenja prije odbijanja ponude koja je 47 milijuna eura jeftinija od ponude koja je prihvaćena.


title: Predmet T-88/16: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2017. – Opko Ireland Global Holdings protiv EUIPO-a – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije ALPHAREN — Raniji nacionalni verbalni žigovi ALPHA D3 — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Uzimanje u obzir novih dokaza od strane žalbenog vijeća nakon donošenja poništavajuće presude — Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/29

         Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2017. – Opko Ireland Global Holdings protiv EUIPO-a – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Predmet T-88/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije ALPHAREN - Raniji nacionalni verbalni žigovi ALPHA D3 - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Uzimanje u obzir novih dokaza od strane žalbenog vijeća nakon donošenja poništavajuće presude - Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 078/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: S. Malynicz, QC, A. Smith i D. Meale, solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalem, Izrael)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. prosinca 2015. (predmet R 2387/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Teva Pharmaceutical Industries i Opko Ireland Global Holdings.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Opko Ireland Global Holdings Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet T-212/15: Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Aldi protiv OHIM-a – Miquel Alimentació Grup (Gourmet)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/46

         Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Aldi protiv OHIM-a – Miquel Alimentació Grup (Gourmet)
   (Predmet T-212/15)
   (2015/C 198/64)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher i N. Bertram, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Miquel Alimentació Grup, SA (Vilamalla, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „Gourmet” – prijava br. 9 310 269

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. veljače 2015. u predmetu R 314/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-60/16 P: Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a („Žalba — Javna služba — Osoblje EIB-a — Ocjenjivanje — Izvješće o ocjeni karijere — Postupak ocjenjivanja za 2011. — Pogreške koje se tiču prava — Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”)

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/27

         Rješenje Općeg suda od 3. svibnja 2017. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-60/16 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Osoblje EIB-a - Ocjenjivanje - Izvješće o ocjeni karijere - Postupak ocjenjivanja za 2011. - Pogreške koje se tiču prava - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”))
   (2017/C 221/38)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: G. Ferabecoli, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: u početku G. Nuvoli i F. Martin, a zatim G. Nuvoli i G. Faedo, agenti, uz asistenciju A. DaI Ferra, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015. De Nicola/EIB (F-55/13, EU:F:2015:165) radi djelomičnog ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Carlo De Nicola snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske investicijske banke (EIB) nastale u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet C-289/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2015. uputio Krajský súd v Prešove (Slovačka) – Jozef Grundza

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. lipnja 2015. uputio Krajský súd v Prešove (Slovačka) – Jozef Grundza
   (Predmet C-289/15)
   (2015/C 294/40)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský súd v Prešove

      Stranke glavnog postupka

   Jozef Grundza

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 7. stavak 3. i članak 9. stavak 1. točku (d) Okvirne odluke (1) tumačiti na način da je uvjet dvostruke kažnjivosti ispunjen samo onda kada djelo, povodom kojeg je donesena odluka koju je potrebno priznati, predstavlja in concreto, odnosno s obzirom na njegovu konkretnu ocjenu, isto tako kazneno djelo prema pravu države izvršiteljice naloga (neovisno o njegovim obilježjima ili kvalifikaciji) ili je za ispunjenje takvog uvjeta dovoljno da takvo djelo predstavlja kazneno djelo općenito (in abstracto) isto tako prema pravu države izvršiteljice naloga?

      (1)  Okvirna odluka Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji (SL L 327, str. 27.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 111.).


title: Predmet C-655/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. prosinca 2013. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) — H.J. Mertens protiv Raad van bestuur van het uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               15.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. prosinca 2013. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) — H.J. Mertens protiv Raad van bestuur van het uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Predmet C-655/13)
   2014/C 78/05
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: H.J. Mertens

      Tuženik: Raad van bestuur van het uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 71. stavak 1. točku (a)i. Uredbe br. 1408/71 (1) tumačiti na način da se protivi tome da se pograničnog radnika koji je odmah nakon okončanja radnog odnosa na puno radno vrijeme kod poslodavca iz jedne države članice, zaposlen na nepuno radno vrijeme kod drugog poslodavca iz iste države članice, smatra djelomično nezaposlenim pograničnim radnikom?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar Zajednice (SL L 149, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.).


title: Predmet F-126/13: Tužba podnesena 23. prosinca 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/47

         Tužba podnesena 23. prosinca 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-126/13)
   2014/C 45/89
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke PMO-a (Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu) da obiteljske naknade isplaćuje izravno majci tužiteljeve kćeri, s retroaktivnim učinkom od 1. listopada 2012.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku od 21. svibnja 2013. kojom PMO obavještava tužitelja o svojoj odluci da obiteljske naknade isplaćuje izravno majci njegove maloljetne kćeri, a koje se sastoje od naknade za kućanstvo, naknade za uzdržavano dijete i naknade za obrazovanje, i to retroaktivno od 1. listopada 2012.;

               —

               poništiti odluku donesenu 23. rujna 2013. kojom je odbijena žalba tužitelja;

               —

               Komisiji naložiti da tužitelju isplati ukupan iznos koji tužitelju duguje iz osnova obiteljskih davanja koja su neosnovano zadržana od 1. listopada 2012. do datuma izvršenja presude, uvećano za zatezne kamate obračunate po stopi od 4 % godišnje od 1. listopada 2012. do datuma isplate u cijelosti;

               —

               Komisiji naložiti snošenje troškova.


title: Predmet T-291/13: Tužba podnesena 24. svibnja 2013. — Eleftheriou i Papachristofi protiv Komisije i ESB-a

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/5

         Tužba podnesena 24. svibnja 2013. — Eleftheriou i Papachristofi protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-291/13)
   (2013/C 226/23)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-414/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2017. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – Arex CZ a.s. protiv Odvolací finanční ředitelství

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2017. uputio Nejvyšší správní soud (Češka Republika) – Arex CZ a.s. protiv Odvolací finanční ředitelství
   (Predmet C-414/17)
   (2017/C 300/28)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší správní soud

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj (tužitelj u prvostupanjskom postupku): Arex CZ a.s.

      Druga stranka u kasacijskom postupku (tuženik u prvostupanjskom postupku): Odvolací finanční ředitelství

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li ijednog poreznog obveznika smatrati poreznim obveznikom u smislu članka 138. stavka 2. točke (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (u daljnjem tekstu: Direktiva o PDV-u)? U slučaju niječnog odgovora, na koje se porezne obveznike ta odredba primjenjuje?

               2.

               Ako je odgovor Suda da se članak 138. stavak 2. točka (b) Direktive o PDV-u primjenjuje na situaciju poput one u glavnom postupku (to jest, da je stjecatelj proizvoda osoba upisana u evidenciju poreznih obveznika), treba li tu odredbu tumačiti na način da, kada se otprema ili prijevoz tih proizvoda odvija u skladu s relevantnim odredbama Direktive Vijeća 2008/118/EZ (2) o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (3) (u daljnjem tekstu: Direktiva o trošarinama), isporuku povezanu s postupkom u skladu s Direktivom o trošarinama treba smatrati isporukom koja ima pravo na oslobođenje prema toj odredbi, iako uvjeti za izuzeće prema članku 138. stavku 1. Direktive o PDV-u nisu ispunjeni, s obzirom na pripisivanje prijevoza dobara drugoj transakciji?

               3.

               Ako je odgovor Suda da se članak 138. stavak 2. točka (b) Direktive o PDV-u ne primjenjuje na situaciju poput one u glavnom postupku, je li činjenica da je roba prevezena unutar sustava odgode plaćanja trošarine presudna za odlučivanje o pitanju kojoj od nekoliko isporuka treba pripisati prijevoz u svrhu ostvarenja prava na izuzeće od PDV-a prema članku 138. stavku 1. Direktive o PDV-u?

      (1)  OJ 2006 L 347, p. 1.

      (2)  OJ 2009 L 9, p. 12.

      (3)  OJ 1992 L 76, p. 1.


title: Predmet C-426/15 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 5. listopada 2016. – Diputación Foral de Bizkaia protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Državne potpore — Članak 108., stavak 3., UFEU-a — Komisijina odluka kojom se potpore proglašavaju nezakonitima — Izostanak prethodne obavijesti — Utvrđivanje datuma dodjele potpora — Ugovori kojima se uspostavljaju potpore — Bezuvjetna obveza dodjeljivanja potpore — Uzimanje u obzir nacionalnog propisa — Službeni ispitni postupak — Načelo dobre uprave — Prava obrane)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/8

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 5. listopada 2016. – Diputación Foral de Bizkaia protiv Europske komisije
   (Predmet C-426/15 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Državne potpore - Članak 108., stavak 3., UFEU-a - Komisijina odluka kojom se potpore proglašavaju nezakonitima - Izostanak prethodne obavijesti - Utvrđivanje datuma dodjele potpora - Ugovori kojima se uspostavljaju potpore - Bezuvjetna obveza dodjeljivanja potpore - Uzimanje u obzir nacionalnog propisa - Službeni ispitni postupak - Načelo dobre uprave - Prava obrane))
   (2016/C 475/10)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Diputación Foral de Bizkaia (zastupnik: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, abogado)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: P. Němečková i É. Gippini Fournier, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Diputación Foral de Bizkaia se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet T-38/16: Tužba podnesena 28. siječnja 2016. – EEB protiv Komisije

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/34

         Tužba podnesena 28. siječnja 2016. – EEB protiv Komisije
   (Predmet T-38/16)
   (2016/C 118/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europski ured za okoliš (EEB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: B. Kloostra, odvjetnik)

      Tuženik): Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije Ares(2015)5212500 od 19. studenoga 2015. kojom potvrđuje svoju odluku Ares(2015)3790389 od 14. rujna 2015. u kojoj je Komisija donijela dodatnu odluku o zahtjevu za podacima od 3. veljače 2015. koji je podnio EEB; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj iznosi dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u vezi s utvrđivanjem predmeta početnog zahtjeva i slijedom toga, na povredi Komisijine obveze da navedeni zahtjev ispita u cijelosti, te na povredi članka 6. stavka 2., članaka 7. i 8. Uredbe 1049/2001.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.


title: Predmet C-580/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2015. uputio Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge (Belgija) – Johannes Van der Weegen, Anna Pot protiv Belgische Staat

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/29

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2015. uputio Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge (Belgija) – Johannes Van der Weegen, Anna Pot protiv Belgische Staat
   (Predmet C-580/15)
   (2016/C 038/41)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Johannes Van der Weegen, Anna Pot

      Tuženik: Belgische Staat

      Prethodno pitanje

   Krši li članak 21. točka 5. WIB-a (Wetboek van de inkomstenbelastingen [Zakonik o porezu na dohodak]) iz 1992., kako je izmijenjen člankom 170. Zakona od 25. travnja 2014. o utvrđivanju različitih odredbi, članke 56. i 63. UFEU-a te članke 36. i 40. Sporazuma o EGP-u jer odredba o kojoj je riječ – iako se bez razlike primjenjuje i na tuzemne i na inozemne pružatelje usluga – zahtijeva da su ispunjene pretpostavke koje odgovaraju onima iz članka 2. KB/WIB-a (Kraljevskog dekreta o provedbi Zakonika o porezu na dohodak) iz 1992. i de facto su specifične za belgijsko tržište te time predstavljaju ozbiljnu prepreku inozemnim pružateljima usluga prilikom ponude njihovih usluga u Belgiji?


               24.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 121/5

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 17. prosinca 2013. podnio Okružni sud u Reykjavíku u predmetu LBI hf. protiv društva Merrill Lynch Int. Ltd
   (Predmet E-28/13)
   (2014/C 121/05)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 17. prosinca 2013., zaprimljenim u pisarnici Suda 17. prosinca 2013., Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu LBI hf. protiv društva Merrill Lynch Int. Ltd o sljedećim pitanjima:

               1.

               Treba li članak 30. stavak 1. Direktive 2001/24/EZ o reorganizaciji i likvidaciji kreditnih institucija tumačiti na način da se „ništavost, pobojnost i neizvršivost pravnih akata” odnosi na pravila o ukidanju mjera koje je donijelo financijsko poduzeće u skladu s pravilima usporedivima s pravilima koja se primjenjuju na ukidanje mjera koje je donio pojedinac u stečaju u skladu sa Stečajnim zakonom (i drugim zakonima)?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li članak 30. stavak 1. Direktive tumačiti na način da je za stranku protiv koje je upućen zahtjev za ukidanje dovoljno podnošenje dokaza da ukidanje mjere ne bi bilo dopušteno zakonima države članice koji se primjenjuju na tu mjeru, s upućivanjem na bilo koja pravila, npr. pravila o vremenskim rokovima za pokretanje sudskog postupka?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje niječan, treba li članak 30. stavak 1. Direktive tumačiti na način da stranka protiv koje je upućen zahtjev za ukidanje mora podnijeti dokaz da uvjeti za ukidanje u skladu sa zakonima države članice koji se primjenjuju na mjeru očito nisu zadovoljeni, npr. zbog potpunog nedostatka dopuštenja za ukidanje vrste mjere o kojoj je riječ?


title: Predmet C-223/17 P: Žalba koju je 26. travnja 2017. podnio Lubrizol France SAS protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. u predmetu T-191/14, Lubrizol France SAS protiv Vijeća Europske unije

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/11

         Žalba koju je 26. travnja 2017. podnio Lubrizol France SAS protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. u predmetu T-191/14, Lubrizol France SAS protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-223/17 P)
   (2017/C 221/15)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Lubrizol France SAS (zastupnici: R. MacLean, Solicitor, A. Bochon, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda u predmetu T-191/14, Lubrizol France/Vijeće Europske unije jer se odnosi na dva tužbena razloga iz žaliteljeve tužbe pred Općim sudom;

               —

               usvoji oba navedena tužbena razloga kao osnovane;

               —

               izvrši svoju nadležnost presuđivanja o dotična dva tužbena razloga i donese konačnu presudu;

               —

               podredno, vrati predmet Općem sudu na odlučivanje o žaliteljeva dva tužbena razloga koja se odnose na materijalne i postupovne pravne povrede; i

               —

               naloži Vijeću i svim intervenijentima da plate žaliteljeve pravne i druge troškove ovog postupka i sve pravne i druge troškove prvostupanjskog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da Opći sud nije u skladu s valjanim pravnim standardom ocijenio način na koji je Vijeće primijenilo relevantan test.
               Žalitelj tvrdi da Opći sud nije pravilno i u skladu s točnim pravnim standardima koji se u toj situaciji trebaju primijeniti podvrgnuo navode Vijeća i Komisije relevantnom pravnom testu jer nije primijenio mjerodavne kriterije iz Komunikacije Komisije o autonomnim tarifnim suspenzijama i kvotama (Obavijest 2011/C 363/02 (1)) prilikom procjene treba li ukinuti autonomnu carinsku suspenziju za BPA.

               2.

               Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud neovlašteno nadomjestio vlastito obrazloženje onim preuzeo obrazloženje Vijeća i očito iskrivio dokaze.
               Na prvom mjestu žalitelj tvrdi da je Opći sud neovlašteno nadomjestio vlastito obrazloženje onim preuzeo obrazloženje Vijeća i Komisije te da je na taj način iznio argument koji je sam po sebi nedopušten u prilog tvrdnji da se roba koju je podnositelj prigovora stavio na tržište može smatrati materijalom koji je jednak ili jednakovrijedan BPA-u ili je njegov zamjenski proizvod.
               Na drugom mjestu, žalitelj tvrdi da je Opći sud na očito netočan način ocijenio dokaze koji su značajni za odgovornost podnositelja prigovora da stavi na tržište dovoljno dostupne količine robe koja je navodno usporediva s BPA-om te je na taj način iskrivio jasan smisao dokaza prilikom njihove primjene na ocjenu slučaja u prvostupanjskom postupku.

               3.

               Treći žalbeni razlog, koji se temelji na tome da je Opći sud očito pogriješio u ocjeni mjerodavnih postupaka te pri usvajanju kontradiktorne argumentacije
               Žalitelj tvrdi da je Opći sud učinio pogrešku koja se tiče prava jer je presudio da se ovlast Komisije da odbije prigovor zbog postojanja razdoblja odgode odgovaranja bitno duljeg od petnaest radnih dana koji je propisan u Komunikaciji Komisije odnosi samo na prvi kontakt između podnositelja prigovora i društava koja su postavila zahtjev, a ne na naredne komunikacije što je omogućilo Općem sudu da odgodu smatra nebitnom. Na taj način, Opći sud usvojio je kontradiktornu argumentaciju koja se odnosi na narav, djelovanje i uloge različitih stranaka u postupku koji je propisan Komunikacijom Komisije.

      (1)  SL 2011, C 363, str. 6.


title: Predmet C-168/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2014. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Grupo Itevelesa S.L. i drugi protiv Oca Inspección Técnica de Vehículos SA i drugih

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2014. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Grupo Itevelesa S.L. i drugi protiv Oca Inspección Técnica de Vehículos SA i drugih
   (Predmet C-168/14)
   2014/C 175/39
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso Administrativo, Sección Tercera

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Grupo Itevelesa S.L., Applus Iteuve Technology, Certio ITV S.L. i Asistencia Técnica Industrial SAE

      Druge stranke u postupku: Oca Inspección Técnica de Vehículos SA i Generalidad de Cataluña

      Prethodna pitanja

               1.

               Izuzimaju li se člankom 2. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2006/123/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu iz područja njezine primjene djelatnost „tehničkog pregleda vozila (TPV)” kada tu djelatnost, sukladno nacionalnim normama, obavljaju privatni tržišni subjekti pod nadzorom administracije države članice?

               2.

               Ako je odgovor na prethodno pitanje negativan (to jest ako djelatnost TPV-a načelno ulazi u područje primjene Direktive 2006/123/EZ), može li se primijeniti izuzeće od primjene predviđeno u njezinom članku 2. stavku 2. točki (i) s obzirom da su privatni subjekti koji pružaju tu uslugu ovlašteni da, kao mjeru opreza, isključe iz prometa vozila koja pokazuju takve tehničke nedostatke da bi njihovo prometovanje pretpostavljalo neposrednu opasnost?

               3.

               Ako je Direktiva 2006/123/EZ mjerodavna za djelatnost TPV-a dopušta li ona, nakon zajedničkog tumačenja s člankom 2. Direktive 2009/40/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2006. o tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih prikolica (odnosno analognom odredbom prethodno važeće Direktive 96/96/EZ), da se obavljanje te djelatnosti u svakom slučaju podvrgne prethodnom odobrenju administrativnih tijela? Utječu li na odgovor na to pitanje utvrđenja iz točke 26. presude Suda Europske unije od 22. listopada 2009. (predmet C-438/08) (3)?

               4.

               Je li sukladna s člancima 10. i 14. Direktive 2006/123/EZ odnosno, ako ta direktiva nije mjerodavna, s člankom 43. Ugovora o EZ-u (sadašnjim člankom 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije), nacionalna odredba koja broj odobrenja za obavljanje djelatnosti TPV-a podvrgava uvjetima iz teritorijalnog plana u kojemu su kao razlozi za ograničenje broja tih odobrenja predviđeni osiguravanje odgovarajuće teritorijalne pokrivenosti i kvalitete usluge te promicanje tržišnog natjecanja između gospodarskih subjekata, uključujući u tu svrhu i elemente gospodarskog planiranja?

      (1)  (SL L 376, str.36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 140.)

      (2)  (SL L 141, str.12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8. str. 234.)

      (3)  EU:C:2009:651


title: Predmet T-301/12: Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2013. — Laboratoires CTRS protiv Komisije ( „Lijekovi za ljudsku uporabu — Zahtjev za odobrenje za stavljanje na tržište lijeka Orphacol — Odluka Komisije o odbijanju — Uredba (EZ) br. 726/2004 — Direktiva 2001/83/EZ — Provjerena medicinska uporaba — Iznimne okolnosti” )

text:
               10.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 233/6

         Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2013. — Laboratoires CTRS protiv Komisije
   (Predmet T-301/12) (1)

   (Lijekovi za ljudsku uporabu - Zahtjev za odobrenje za stavljanje na tržište lijeka Orphacol - Odluka Komisije o odbijanju - Uredba (EZ) br. 726/2004 - Direktiva 2001/83/EZ - Provjerena medicinska uporaba - Iznimne okolnosti)
   2013/C 233/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnici: K. Bacon, barrister, M. Utges Manley i M. Barnden, solicitors)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: E. White, M. Šimerdová i L. Banciella, agenti)

      Intervenijenti koji podržavaju tužitelja: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek i D. Hadroušek, agenti); Kraljevina Danska (zastupnici: V. Pasternak Jørgensen i C. Thorning, agenti); Francuska Republika (zastupnici: D. Colas, F. Gloaguen i S. Menez, agenti); Republika Austrija (zastupnici: C. Pesendorfer i A. Posch, agenti); Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: prvotno S. Behzadi-Spencer, agent, zatim C. Murrel i naposljetku L. Christie, agenti, uz asistenciju J. Holmes, barrister)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Republika Poljska (zastupnici: prvotno B. Majczyna i M. Szpunar, zatim B. Majczyna, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije C(2012) 3306 final od 25. svibnja 2012. o odbijanju odobrenja za stavljanje na tržište u skladu s Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća za lijek za rijetke bolesti za ljudsku uporabu „Orphacol — kolna kiselina“.

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena odluka Komisije C(2012) 3306 final od 25. svibnja 2012. o odbijanju odobrenja za stavljanje na tržište u skladu s Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća za lijek za rijetke bolesti za ljudsku uporabu „Orphacol — kolna kiselina“.

               2.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova te troškova Laboratoires CTRS.

               3.

               Češka Republika, Kraljevina Danska, Francuska Republika, Republika Austrija, Republika Poljska i Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Sjeverne Irske snose svoje troškove.

      (1)  SL C 250, 18.8.2012.


title: Predmet T-140/16 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. travnja 2016. – Le Pen protiv Parlamenta („Privremena pravna zaštita — Član Europskog parlamenta — Povrat naknada isplaćenih u okviru pokrivanja troškova parlamentarne pomoći — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/26

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 22. travnja 2016. – Le Pen protiv Parlamenta
   (Predmet T-140/16 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Član Europskog parlamenta - Povrat naknada isplaćenih u okviru pokrivanja troškova parlamentarne pomoći - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2016/C 200/37)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Le Pen (Saint-Cloud, Francuska) (zastupnici: M. Ceccaldi i J.-P. Le Moigne, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: G. Corstens i S. Seyr, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene odluke glavnog tajnika Europskog parlamenta od 29. siječnja 2016. kojom se tužitelju nalaže da vrati iznos od 320 026,23 eura, kao i obavijesti o dugovanju br. 2016-195 od 4. veljače 2016. izdane slijedom te odluke.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-355/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2014. uputio Аdministrativen sad – Pleven (Bugarska) – Polihim-SS EOOD protiv Nachalnik na Mitnitsa – Svishtov

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. srpnja 2014. uputio Аdministrativen sad – Pleven (Bugarska) – Polihim-SS EOOD protiv Nachalnik na Mitnitsa – Svishtov
   (Predmet C-355/14)
   2014/C 329/08
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Аdministrativen sad – Pleven

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: Polihim-SS EOOD

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Nachalnik na Mitnitsa – Svishtov

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li pojam „potrošnja energenata” iz članka 1. stavka 1. točke (a) Direktive Vijeća 2008/118/EZ (1) od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (2) tumačiti na način – kada je riječ o energentima koji se puštaju u potrošnju i izlaze iz trošarinskog skladišta ovlaštenog imatelja, komercijalnom se transakcijom prodaju kupcu koji ne posjeduje niti ovlaštenje za proizvodnju električne energije niti potvrdu da je krajnji korisnik oslobođen od trošarine, i koji prodaje navedene energente trećoj osobi koja posjeduje ovlaštenje za proizvodnju električne energije, dozvolu nadležnih tijela države članice za primanje energenata izuzetih od trošarine, i potvrdu da je krajnji korisnik oslobođen od trošarine, i kojoj energente neposredno isporučuje ovlašteni imatelj trošarinskog skladišta, a da isti pri tome ne dolaze u stvarnu vlast izravnog kupca – da je potrošač energenata izravni kupac, iako ih on stvarno ne koristi u nekom postupku, ili ga pak treba tumačiti na način da je njihov stvarni potrošač treća osoba koja ih stvarno koristi u postupku koji provodi?

               2.

               Treba li pojam „koji se koriste za proizvodnju električne energije” iz članka 14. stavka 1. točke (a) Direktive Vijeća 2003/96/EZ (3) od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije – kada se radi o energentima koji se puštaju u potrošnju i izlaze iz trošarinskog skladišta ovlaštenog imatelja, komercijalnom se transakcijom prodaju kupcu, koji ne posjeduje niti ovlaštenje za proizvodnju električne energije niti potvrdu da je krajnji korisnik oslobođen od trošarine, i koji prodaje navedene energente trećoj osobi, koja posjeduje ovlaštenje za proizvodnju električne energije, dozvolu nadležnih tijela države članice za primanje energenata izuzetih od trošarine, i potvrdu da je krajnji korisnik oslobođen od trošarine, i kojoj energente neposredno isporučuje ovlašteni imatelj trošarinskog skladišta, a da pri tome ne dolaze pod stvarnu vlast izravnog kupca – tumačiti na način da energente koristi izravni kupac koji ih stvarno ne upotrebljava u određenom postupku radi ostvarivanja neke svrhe koja ne podliježe plaćanju trošarina, ili ga treba tumačiti na način da te energente koristi treća osoba koja ih stvarno upotrebljava u postupku radi ostvarivanja neke svrhe koja ne podliježe plaćanju trošarina, to jest radi grijanja, na primjer radi proizvodnje električne energije?

               3.

               Podliježu li energenti – u svjetlu propisa Unije o trošarinama, a osobito članka 1. stavka 1. točke (a) Direktive 2008/118 i članka 14. stavka 1. točke (a) Direktive 2003/96 – plaćanju trošarine, i u slučaju potvrdnog odgovora, po kojoj stopi, onoj za gorivo ili onoj za energente koji se upotrebljavaju za grijanje, ako je utvrđeno da su predmetni energenti isporučeni krajnjem korisniku koji sukladno nacionalnom pravu posjeduje odgovarajuća ovlaštenja i dozvole za proizvodnju električne energije, i potvrdu da je krajnji korisnik oslobođen od trošarine, te je primio robu neposredno od ovlaštenog imatelja trošarinskog skladišta, ali pri tome nije njezin prvi kupac?

               4.

               Podliježu li energenti – u svjetlu propisa Unije o trošarinama, a osobito članka 1. stavka 1. točke (a) Direktive 2008/118 i članka 14. stavka 1. točke (a) Direktive 2003/96 – plaćanju trošarine, i to po stopi koja se primjenjuje na gorivo, ako je utvrđeno da se predmetni energenti upotrebljavaju odnosno koriste za svrhu koja ne podliježe plaćanju trošarina, naime proizvodnju električne energije od strane osobe koja sukladno nacionalnom pravu posjeduje odgovarajuća ovlaštenja i dozvole za proizvodnju električne energije, te je primila robu neposredno od ovlaštenog imatelja trošarinskog skladišta, ali pri tome nije njezin prvi kupac?

      (1)  SL L 9, str. 12. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 174.).

      (2)  Direktiva Vijeća 92/12/EEZ od 25. veljače 1992. o općim aranžmanima za proizvode koji podliježu trošarinama, te o posjedovanju, kretanju i praćenju takvih proizvoda, SL L 76, str. 1.

      (3)  SL L 283, str. 51. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 75.).


title: Predmet T-314/09: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Intercéréales i Grossi protiv Komisije ( „Državne potpore — Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora — Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni — Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/44

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Intercéréales i Grossi protiv Komisije
   (Predmet T-314/09) (1)

   ((„Državne potpore - Okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora - Financiranje dobrovoljnim doprinosima koji su postali obvezni - Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava usklađenim sa zajedničkim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 175/60
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Intercéréales (Pariz, Francuska); i Alain Grossi (Nîmes, Francuska) (zastupnici: prvotno B. Le Bret i L. Olza Moreno, zatim B. Le Bret i C. Renner, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, zatim B. Stromsky i S. Thomas i naposljetku B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2008) final od 10. prosinca 2008. u vezi s državnom potporom br. 561/2008, koja se odnosi na okvirni program aktivnosti koji provode međustrukovne organizacije poljoprivrednika koje su priznate u Francuskoj, u korist članova zastupanih poljoprivrednih sektora.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom ove tužbe se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 244, 10.10.2009.


title: Predmet C-537/14 P: Žalba koju je 25. studenoga 2014. podnio Debonair Trading Internacional Ld a protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 23. rujna 2014. u predmetu T-341/13, Groupe Léa Nature SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/12

         Žalba koju je 25. studenoga 2014. podnio Debonair Trading Internacional Lda protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 23. rujna 2014. u predmetu T-341/13, Groupe Léa Nature SA protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-537/14 P)
   (2015/C 118/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Debonair Trading Lda (zastupnici: D. Selden, odvjetnik, T. Alkin, barrister)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Groupe Léa Nature SA

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtjeva da:

               —

               ukine presudu kojom se poništava odluka žalbenog vijeća;

               —

               vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje uz naznaku da su predmetni žigovi slični.

               —

               naloži protivnoj stranci snošenje troškova postupka pred Općim sudom i pred Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Žalitelj iznosi dva žalbena razloga koji se odnose na povredu članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe o žigu (1). Sažeto, žalitelj tvrdi da Opći sud nije primijenio ustaljenu sudsku praksu prilikom analize predmetnih žigova te je slijedom toga pogrešno zaključio da su žigovi potpuno različiti.

               2.

               Kao prvo, budući da je utvrdio da su žigovi fonetski slični zbog zajedničkog elementa „so”, Opći sud je trebao zaključiti da su žigovi općenito slični, barem u toj mjeri. Zaključak Općeg suda da su žigovi različiti, unatoč zajedničkom fonetskom elementu, posljedica je neprimjene ustaljene sudske prakse o naravi i stupnju sličnosti u cilju primjene članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5.

               3.

               Kao drugo, budući da je utvrdio da su žigovi fonetski slični, Opći sud je trebao zaključiti da su i vizualno slični zbog bitno sličnih razloga (te da su stoga a fortiori slični u smislu članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5.) Njegov zaključak da su vizualno različiti, unatoč zajedničkom vizualnom elementu „so” posljedica je neprimjene ustaljene sudske prakse prilikom analize vizualnog učinka elementa „so” na te žigove.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice
   (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)