title: Predmet T-192/12: Rješenje Općeg suda od 12. ožujka 2014. – PAN Europe protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Okoliš — Provedbena uredba (EU) br. 1143/2011 o odobrenju aktivne tvari prokloraz — Zahtjev za unutarnje preispitivanje — Odbijanje — Uvjeti koje mora ispuniti organizacija kako bi bila ovlaštena podnijeti zahtjev za unutarnje preispitivanje — Tužba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito posve neosnovana” )

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/25

         Rješenje Općeg suda od 12. ožujka 2014. – PAN Europe protiv Komisije
   (Predmet T-192/12) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Okoliš - Provedbena uredba (EU) br. 1143/2011 o odobrenju aktivne tvari prokloraz - Zahtjev za unutarnje preispitivanje - Odbijanje - Uvjeti koje mora ispuniti organizacija kako bi bila ovlaštena podnijeti zahtjev za unutarnje preispitivanje - Tužba djelomično očito nedopuštena i djelomično očito posve neosnovana”))
   2014/C 159/34
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: J. Rutteman, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Oliver i P. Ondrůšek, a zatim P. Ondrůšek, J. Tomkin i L. Pignataro-Nolin, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije od 9. ožujka 2012. kojom se odbacuje kao nedopušten zahtjev tužitelja da Komisija preispita provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 1143/2011 od 10. studenoga 2011. o odobrenju aktivne tvari prokloraz u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i kojom je izmijenjen prilog provedbene uredbe Komisije (EU) br. 540/2011 kao i prilog Odluke Komisije 2008/934/EZ (SL L 293, str. 26).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet T-477/13: Rješenje Općeg suda od 5. lipnja 2014. – Syrian Lebanese Commercial Bank protiv Vijeća

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/66

         Rješenje Općeg suda od 5. lipnja 2014. – Syrian Lebanese Commercial Bank protiv Vijeća
   (Predmet T-477/13) (1)

   2014/C 253/92
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 336, 16.11.2013.


title: Predmet F-3/14: Rješenje Službeničkog suda od 14. srpnja 2014. – DJ protiv AESA-e

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/31

         Rješenje Službeničkog suda od 14. srpnja 2014. – DJ protiv AESA-e
   (Predmet F-3/14) (1)

   2014/C 351/41
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća naložio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 85 od 22.3.2014., str 27


title: Predmet T-398/16: Tužba podnesena 26. srpnja 2016. – Starbucks protiv EUIPO-a – Nersesyan (COFFEE ROCKS)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/50

         Tužba podnesena 26. srpnja 2016. – Starbucks protiv EUIPO-a – Nersesyan (COFFEE ROCKS)
   (Predmet T-398/16)
   (2016/C 335/66)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Starbucks Corp. (Seattle, Washington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Fowler, solicitor i J. Schmitt, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hasmik Nersesyan (Borgloon, Belgija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave za sporni žig: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Unije s verbalnim elementima „COFFEE ROCKS” – prijava za registraciju br. 11 881 943

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. svibnja 2016. u predmetu R 559/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Ureda od 24. svibnja 2016. u predmetu R 559/2015-4; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka, ili – u slučaju intervencije druge stranke – naloži da tuženik i intervenijent zajednički snose troškove.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-332/14: Tužba podnesena 12. svibnja 2014. – Azarov protiv Vijeća

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/63

         Tužba podnesena 12. svibnja 2014. – Azarov protiv Vijeća
   (Predmet T-332/14)
   2014/C 223/65
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Oleksii Mykolayovych Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: G. Lansky i A. Egger, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 263. UFEU-a poništi Odluku Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 66, str. 26.), Provedbenu odluku Vijeća 2014/216/ZVSP od 14. travnja 2014. o provedbi Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 111, str. 91.) kao i Uredbu Vijeća (EU) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 66, str. 1.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 381/2014 od 14. travnja 2014. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 111, str. 33.), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja,

               —

               u skladu s člankom 64. Poslovnika Općeg suda odluči o mjerama upravljanja postupkom,

               —

               u skladu s člankom 87. stavkom 2. Poslovnika Vijeću naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda obveze obrazlaganja
               Tužitelj ističe, među ostalim, da obrazloženje pobijanog pravnog akta ne omogućuje ni tužitelju da je pobija pred Općim sudom niti Općem sudu da preispita njezinu zakonitost.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda temeljnih prava
               U okviru ovog tužbenog razloga tužitelj ističe povredu prava vlasništva i povredu prava na poslovnu djelatnost. Nadalje ističe neproporcionalnost donesenih mjera ograničavanja. Zaključno navodi da su povrijeđena njegova prava obrane.

               3.

               Treći tužbeni razlog: zlouporaba ovlasti
               Tužitelj ističe, među ostalim, da je Vijeće zlouporabilo ovlasti jer se donošenjem mjera ograničavanja protiv tužitelja uglavnom težilo drugim ciljevima, a ne stvarnom jačanju i potpori vladavini prava i poštovanju ljudskih prava u Ukrajini.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda načela dobrog upravljanja
               U okviru ovog tužbenog razloga tužitelj osobito ističe povredu prava na nepristrano postupanje, povredu prava na pravedno odnosno pravično postupanje i povredu prava na pomno utvrđivanje činjeničnog stanja.

               5.

               Peti tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni


title: Predmet T-523/13: Tužba podnesena 20. rujna 2013. — Euromed protiv OHIM-a — DC Druck-Chemie (EUROSIL)

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/21

         Tužba podnesena 20. rujna 2013. — Euromed protiv OHIM-a — DC Druck-Chemie (EUROSIL)
   (Predmet T-523/13)
   2013/C 352/39
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Euromed, SA (Mollet del Vallès, Španjolska) (zastupnik: E. Sugrañes Coca, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: DC Druck-Chemie GmbH (Ammerbuch-Altingen, Njemačka)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Ukine odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. lipnja 2013. u predmetu R 1854/2012-1; i

               —

               Naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „EUROSIL” za proizvode iz razreda 1 — prijava žiga Zajednice br. 8 558 751

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Žig ili znak naveden u prigovoru: verbalni žig „EUROSIL-85” za proizvode iz razreda 5 — registracija žiga Zajednice br. 6 140 099 i verbalni žig „EUROSIL-85” za proizvode iz razreda 5 — španjolska registracija br. 2 785 209

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je u cijelosti odbijen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-81/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Nannoka Vulcanus Industries BV protiv College van gedeputeerde staten van Gelderland (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 1999/13/EZ — Prilog II.B — Onečišćenje zraka — Hlapivi organski spojevi — Ograničenje emisija — Upotreba organskih otapala u određenim aktivnostima i postrojenjima — Obveze koje se primjenjuju na postojeća postrojenja — Produljenje roka)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/10

         Presuda Suda (peto vijeće) od 10. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – Nannoka Vulcanus Industries BV protiv College van gedeputeerde staten van Gelderland
   (Predmet C-81/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 1999/13/EZ - Prilog II.B - Onečišćenje zraka - Hlapivi organski spojevi - Ograničenje emisija - Upotreba organskih otapala u određenim aktivnostima i postrojenjima - Obveze koje se primjenjuju na postojeća postrojenja - Produljenje roka))
   (2015/C 363/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nannoka Vulcanus Industries BV

      Tuženik: College van gedeputeerde staten van Gelderland

      Izreka

               1.

               Prilog II.B Direktivi 1999/13/EZ od 11. ožujka 1999. o ograničenju emisija hlapivih organskih spojeva koji nastaju pri upotrebi organskih otapala u određenim aktivnostima i postrojenjima treba tumačiti na način da produljenje roka koje on propisuje u svojoj točki 2. prvom stavku podstavku i. može biti dano operateru „postrojenja” u smislu članka 2. točke 1. navedene direktive za provedbu sheme smanjivanja emisija hlapivih organskih spojeva kada su zamjenski proizvodi koji sadržavaju malo otapala ili ih uopće ne sadržavaju još u fazi razvoja čak i ako se za to postrojenje može pouzdano procijeniti stalni sadržaj suhe tvari u proizvodu i taj sadržaj upotrijebiti za određivanje referentne točke za smanjenje emisija.

               2.

               Prilog II.B točku 2. prvi stavak podstavak i. Direktivi 1999/13 treba tumačiti na način da produljenje roka za provedbu sheme smanjivanja emisija hlapivih organskih spojeva zahtijeva odobrenje nadležnih tijela, a koje pretpostavlja prethodni zahtjev predmetnog operatera. Kako bi se odredilo treba li produljenje roka biti dano operateru za provedbu sheme smanjivanja hlapivih organskih spojeva i odrediti trajanje moguće danog produljenja roka, na nadležnim je tijelima da u okviru margine prosudbe kojom raspolažu među ostalim ispitaju jesu li zamjenski proizvodi koji su prikladni za upotrebu u predmetnom postrojenju i smanjenje emisija hlapivih organskih spojeva zaista u fazi razvoja te mogu li radovi koji su tijeku u pogledu danih elemenata dovesti do razvoja takvih proizvoda i ne postoji li neka alternativna mjera koja uz niže troškove može dovesti do sličnih smanjenja emisija, čak značajnijih te osobito nisu li već dostupni drugi zamjenski proizvodi. Osim toga, treba uzeti u obzir odnos, s jedne strane, između smanjenja emisija koja omogućavaju zamjenski proizvodi i troškova tih proizvoda te, s druge strane, dodatnih emisija koje će nastati zbog produljenja roka kao i troškova mogućih alternativnih mjera. Trajanje produljenja roka ne bi smjelo trajati dulje od onog što je potrebno za razvoj zamjenskih proizvoda. To mora biti uzeto u obzir u pogledu svih bitnih elemenata te osobito stavljajući u odnos važnost dodatnih emisija koje će proizaći iz toga produljenja i troškova mogućih alternativnih mjera u odnosu na važnost smanjenja emisija koje će omogućiti zamjenski proizvodi koji su u fazi razvoja i trošak tih proizvoda.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet T-214/12: Rješenje Općeg suda od 2. prosinca 2013. — Indesit Company protiv OHIM-a — ILVE (quadrio)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/44

         Rješenje Općeg suda od 2. prosinca 2013. — Indesit Company protiv OHIM-a — ILVE (quadrio)
   (Predmet T-214/12) (1)

   2014/C 45/76
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 227 od 28.7.2012.


title: Predmet T-588/16: Presuda Općeg suda od 28. travnja 2017. – HN protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Uredba (EU, Euratom) br. 1023/2013 — Izmjena Pravilnika o osoblju — Nova pravila o karijeri i promaknuću u razrede AD 13 i AD 14 — Dužnosnici u razredu AD 12 — Izvršavanje posebnih odgovornosti — Članak 30. stavak 3. Priloga XIII. Pravilnika o osoblju — Postupak promaknuća za 2014. — Zahtjev za razvrstavanje u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto” — Izostanak odgovora tijela nadležnog za imenovanje — Postupak promaknuća za 2015. — Novi zahtjev za razvrstavanje u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto” ili „načelnik odjela ili jednakovrijedno mjesto” — Odbijanje tijela nadležnog za imenovanje — Potvrđujuća narav odbijanja razvrstavanja u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto” — Zahtjevi vezani uz predsudski postupak — Nedopuštenost”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/28

         Presuda Općeg suda od 28. travnja 2017. – HN protiv Komisije
   (Predmet T-588/16) (1)

   ((„Javna služba - Dužnosnici - Uredba (EU, Euratom) br. 1023/2013 - Izmjena Pravilnika o osoblju - Nova pravila o karijeri i promaknuću u razrede AD 13 i AD 14 - Dužnosnici u razredu AD 12 - Izvršavanje posebnih odgovornosti - Članak 30. stavak 3. Priloga XIII. Pravilnika o osoblju - Postupak promaknuća za 2014. - Zahtjev za razvrstavanje u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto” - Izostanak odgovora tijela nadležnog za imenovanje - Postupak promaknuća za 2015. - Novi zahtjev za razvrstavanje u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto” ili „načelnik odjela ili jednakovrijedno mjesto” - Odbijanje tijela nadležnog za imenovanje - Potvrđujuća narav odbijanja razvrstavanja u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto” - Zahtjevi vezani uz predsudski postupak - Nedopuštenost”))
   (2017/C 195/39)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: H. N. (zastupnici: F. Sciaudone i R. Sciaudone, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i A-C. Simon, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi, osobito, poništenja „[o]dluke o odbijanju zahtjeva [tužitelja] da se smatra da izvršava posebne odgovornosti zbog kojih je razvrstan u vrstu radnog mjesta „savjetnik ili jednakovrijedno mjesto” na temelju članka 30. stavka 3. Priloga XIII. [novom] Pravilniku o osoblju’ i Odluke SEC(2013) 691 od 18. prosinca 2013. naslovljene „Obavještavanje Komisije o izmjeni pravila koja se odnose na sastav kabineta članova Komisije i glasnogovornike”.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               H. N. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-18/16 i prenesen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.).


title: Predmet C-235/13 P: Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Savoia e Jolanda Srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. , spojeni predmeti od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i drugi protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/6

         Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Savoia e Jolanda Srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013., spojeni predmeti od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i drugi protiv Komisije
   (Predmet C-235/13 P)
   (2013/C 207/33)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-268/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Fernand Ullens de Schooten protiv Belgijske države (Zahtjev za prethodnu odluku — Temeljne slobode — Članci 49., 56. i 63. UFEU-a — Situacija čiji su svi elementi ograničeni na jednu državu članicu — Izvanugovorna odgovornost države članice za štetu koja je nastala pojedincima zbog povreda prava Unije za koje su odgovorni nacionalni zakonodavac i nacionalni sudovi)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/9

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Fernand Ullens de Schooten protiv Belgijske države
   (Predmet C-268/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Temeljne slobode - Članci 49., 56. i 63. UFEU-a - Situacija čiji su svi elementi ograničeni na jednu državu članicu - Izvanugovorna odgovornost države članice za štetu koja je nastala pojedincima zbog povreda prava Unije za koje su odgovorni nacionalni zakonodavac i nacionalni sudovi))
   (2017/C 014/11)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Fernand Ullens de Schooten

      Tuženik: Belgijska država

      Izreka

   Pravo Unije treba tumačiti na način da se sustav izvanugovorne odgovornosti države članice za štetu nastalu povredom tog prava ne može primijeniti u slučaju štete koja je navodno nastala pojedincu zbog navodne povrede temeljne slobode predviđene u člancima 49., 56. odnosno 63. UFEU-a nacionalnim propisom koji se bez razlike primjenjuje na nacionalne državljane i državljane drugih država članica, kad, u situaciji u kojoj su svi elementi ograničeni na jednu državu članicu, ne postoji nikakva veza između predmeta odnosno okolnosti spora u glavnom postupku i navedenih članaka.

      (1)  SL C 279, 24. 8. 2015.


20150731068617182015/C 270/254252004TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150702212111Spojeni predmeti T-425/04 RENV i T-444/04 RENV: Presuda Općeg suda od 2. srpnja 2015. – Francuska protiv Komisije („Državne potpore — Financijske mjere u korist France Télécoma — Ponuda dioničarskog zajma — Javne izjave Francuske Države — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s tržištem Zajednice — Nepostojanje proširenja službenog istražnog postupka — Pravo na obranu — Kriterij razumnog privatnog ulagača — Uobičajeni tržišni uvjeti — Pogreške koje se tiču prava — Očite pogreške u ocjeni”)
 ---documentbreak--- C2702015HR2110120150702HR0025211211Presuda Općeg suda od 2. srpnja 2015. – Francuska protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-425/04 RENV i T-444/04 RENV) (
         1
      )
   „(„Državne potpore — Financijske mjere u korist France Télécoma — Ponuda dioničarskog zajma — Javne izjave Francuske Države — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s tržištem Zajednice — Nepostojanje proširenja službenog istražnog postupka — Pravo na obranu — Kriterij razumnog privatnog ulagača — Uobičajeni tržišni uvjeti — Pogreške koje se tiču prava — Očite pogreške u ocjeni”)“2015/C 270/25Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas i J. Bousin, agenti) (T-425/04 RENV); i Orange, ranije France Télécom (Pariz, Francuska) (zastupnici: S. Hautbourg i S. Cochard-Quesson, odvjetnici) (predmet T-444/04 RENV)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Giolito i D. Grespan, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju Francuskoj Republici: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i J. Möller, agenti, uz asistenciju U. Soltésza, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2006/621/EZ od 2. kolovoza 2004. o državnoj potpori koju je provela Francuska u korist France Télécoma (SL 2006, L 257, str. 11.).

      Izreka

            1.

            Poništava se članak 1. Odluke Komisije 2006/621/EZ od 2. kolovoza 2004. o državnoj potpori koju je provela Francuska u korist France Télécoma.

            2.

            Postupak o zahtjevima za poništenje članka 2. Odluke 2006/621 se obustavlja.

            3.

            Europska komisija će snositi vlastite troškove kao i osam desetina troškova Francuske Republike i društva Orange, ranije France Télécoma.

            4.

            Francuska Republika i Orange, ranije France Télécom, će svaki snositi dvije desetine vlastitih troškova.

            5.

            Savezna Republika Njemačka će snositi vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 19, 22.1.2005.


title: Predmet T-209/13: Presuda Općeg suda od 11. travnja 2014. – Olive Line International protiv OHIM-a (OLIVE LINE) ( „Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice OLIVE LINE — Apsolutni razlog za odbijanje — Izostanak razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/40

         Presuda Općeg suda od 11. travnja 2014. – Olive Line International protiv OHIM-a (OLIVE LINE)
   (Predmet T-209/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice OLIVE LINE - Apsolutni razlog za odbijanje - Izostanak razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 175/54
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Olive Line International, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: M. Aznar Alonso, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. siječnja 2013. (predmet R 1447/2012-1), koja se odnosi na prijavu registracije figurativnog žiga OLIVE LINE kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Olive Line International, SL snošenje troškova.

      (1)  SL C 178, 22.6.2013.


title: Predmet T-587/17: Tužba podnesena 28. kolovoza 2017. – Unigroup protiv EUIPO-a – Pronova Laboratories (nailicin)

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/48

         Tužba podnesena 28. kolovoza 2017. – Unigroup protiv EUIPO-a – Pronova Laboratories (nailicin)
   (Predmet T-587/17)
   (2017/C 347/63)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Unigroup ApS (Lyngby, Danska) (zastupnik: M. Rijsdijk, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Pronova Laboratories BV (Amsterdam, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „nailicin” – prijava za registraciju br. 14 096 499

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. lipnja 2017. u predmetu R 2359/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi registraciju iz Beneluxa br. 894 557 neopravdanom i vrati predmet na ponovno odlučivanje Odjelu za prigovore ili žalbenom vijeću EUIPO-a;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda pravila br. 19. Uredbe Komisije br. 2868/95 o provedbi Uredbe Vijeća br. 40/94 o žigu Zajednice.


title: Predmet T-626/13: Presuda Općeg suda od 2. listopada 2015. – The Tea Board protiv OHIM-a – Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig Darjeeling collection de lingerie — Raniji verbalni i figurativni zajednički žigovi Zajednice DARJEELING — Relativni razlozi za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/39

         Presuda Općeg suda od 2. listopada 2015. – The Tea Board protiv OHIM-a – Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)
   (Predmet T-626/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Figurativni žig Darjeeling collection de lingerie - Raniji verbalni i figurativni zajednički žigovi Zajednice DARJEELING - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 389/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Tea Board (Calcutta, Indija) (zastupnici: A. Nordemann i M. Maier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Delta Lingerie (Cachan, Francuska) (zastupnici: G. Marchais i P. Martini-Berthon, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. rujna 2013. (predmet R 1501/2012-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između The Tea Board i Delta Lingerie.

      Izreka

               1.

               Odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 17. rujna 2013. (predmet R 1501/2012-2) poništava se u dijelu u kojem se odnosi na proizvode obuhvaćene žigom za koji je podnesena prijava koji potpadaju pod razred 25. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je izmijenjen, i „maloprodajne usluge u vezi sa ženskim donjim rubljem i ženskim rubljem, parfemima, toaletnom vodom i kozmetičkim proizvodima, tekstilnom robom za kućanstvo i za kupaonicu” obuhvaćene žigom za koji je podnesena prijava koji potpadaju pod razred 35. u smislu spomenutog sporazuma.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Svaka će stranka snositi svoje troškove.

      (1)  SL C 45, 15. 2. 2014.


title: Predmet T-293/11: Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Holcim (Deutschland) i Holcim protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje  — Upravni postupak  — Odluka o zahtjevu za pružanje informacija  — Potrebnost traženih informacija  — Obveza obrazlaganja  — Proporcionalnost” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/29

         Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Holcim (Deutschland) i Holcim protiv Komisije
   (Predmet T-293/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Odluka o zahtjevu za pružanje informacija - Potrebnost traženih informacija - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”))
   2014/C 135/35
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Holcim (Deutschland) AG (Hamburg, Njemačka); i Holcim Ltd (Zürich, Švicarska) (zastupnici: P. Niggemann i K. Gaßner, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Kellerbauer, R. Sauer i C. Hödlmayr, agenti, uz asistenciju A. Böhlke, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2011) 2363 final od 30. ožujka 2011. u vezi s postupkom primjene članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (predmet 39520 – Cement i srodni proizvodi).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Holcim (Deutschland) AG-u i Holcim Ltd-u se nalaže snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 238, 13.8.2011.


title: Predmet T-495/11: Presuda Općeg suda od 30. siječnja 2014. — Streng protiv OHIM-a — Gismondi (PARAMETRICA) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za verbalni žig Zajednice PARAMETRICA — Raniji nacionalni verbalni žig parameta — Relativni razlog za odbijanje — Propust u podnošenju dokaza na jeziku postupka povodom prigovora — Pravilo 19. stavci 2. i 3. i pravilo 98. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95” )

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/17

      Presuda Općeg suda od 30. siječnja 2014. — Streng protiv OHIM-a — Gismondi (PARAMETRICA)
      (Predmet T-495/11) (1)

      (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za verbalni žig Zajednice PARAMETRICA - Raniji nacionalni verbalni žig parameta - Relativni razlog za odbijanje - Propust u podnošenju dokaza na jeziku postupka povodom prigovora - Pravilo 19. stavci 2. i 3. i pravilo 98. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95)
      (2014/C 71/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Michael Streng (Erding, Njemačka) (zastupnik: A. Pappert, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Bullock, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fulvio Gismondi (Rim, Italija) (zastupnici: A. Masetti Zannini de Concina, G. Petrocchi, M. Bucarelli i F. Bellan, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. srpnja 2011. (predmet R 1348/2010-4) o postupku povodom prigovora između Michaela Strenga i Fulvija Gismondija

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Michaelu Strengu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 347, 26.11.2011.


title: Predmet T-68/15: Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Scandlines Øresund i dr. protiv Komisije

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/56

         Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Scandlines Øresund i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-68/15)
   (2015/C 138/73)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Scandlines Øresund I/S (Helsingør, Danska), HH Ferries Helsingor ApS (Helsingør, Danska), HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborg, Švedska) (zastupnici: M. Johansson, R. Azelius i P. Remnelid, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi pobijanu odluku; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba podnesena je sukladno članku 263. Ugovora o funkcioniranju Europske unije radi poništenja Odluke Europske komisije od 15. listopada 2014. prema članku 107. stavku 3. točki (b) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (u predmetima SA.36558 i SA.38371 – Danska, i SA.36662 – Švedska, potpora dodijeljena Øresundsbro Konsortiet).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom navode se pogreške koje se tiču prava i pogreške u ocjeni.

                           —

                           Prvim dijelom prvog tužbenog razloga, tužitelji tvrde da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni zaključivši da financiranje kopnenih dijelova mreže nije uključivalo državne potpore s obzirom da dotične mjere nisu mogle narušavati tržišno natjecanje niti utjecati na trgovinu između država članica.

                           —

                           Drugim dijelom, tužitelji tvrde da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava u pogledu bezuvjetnog karaktera državnih jamstava i pravno obvezujućeg karaktera prava Konzorcija da ishodi financiranje iz državnih jamstava, kao i u pogledu Komisijine ocjene broja državnih jamstava.

                           —

                           Trećim i četvrtim dijelom, tužitelji tvrde da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava zaključivši da švedske mjere jamstava predstavljaju program potpore i postojeću potporu.

                           —

                           Petim dijelom, tužitelji tvrde da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni kada je zaključila da su državna jamstva ograničena na financiranje stalne veze.

                           —

                           Šestim dijelom prvog tužbenog razloga, tužitelji navode da je došlo do povrede članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a jer Komisija nije imala dovoljno razloga da utvrdi da su dotične mjere potpora spojive s unutarnjim tržištem.

                           —

                           U šestom dijelu, tužitelji također tvrde da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava jer nije ocijenila kumulativni učinak svih različitih mjera potpore koje su neposredno i posredno dodijeljene Konzorciju.

                           —

                           Sedmim dijelom prvog tužbenog razloga tužitelji navode netočnu primjenu načela legitimnih očekivanja.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom navodi se povreda obveze pokretanja formalnog istražnog postupka.

                           —

                           Drugi tužbeni razlog podijeljen je na devetnaest dijelova, kojima tužitelji tvrde da istraga koju je Komisija provela nije bila dovoljna i potpuna, i da Komisija u više točaka nije pratila vlastite smjernice i obavijesti. Ove pogreške dovode do nastanka skupa usuglašenih dokaza koji pokazuje da Komisija na dan donošenja pobijane odluke nije bila u stanju riješiti sve ozbiljne teškoće prepoznate u dotičnom predmetu. Slijedom toga, Komisija je pogrešno odbila zaštititi procesna prava tužitelja koja proizlaze iz članka 108. stavka 2. UFEU.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom navodi se povreda obveze obrazlaganja.

                           —

                           Svojim trećim i zadnjim tužbenim razlogom, tužitelji tvrde da je pobijana odluka utemeljena na neodgovarajućem obrazloženju. Tužitelji tvrde da Komisija nije uspjela utvrditi da su navodi i razlozi u pobijanoj odluci dovoljno precizni kako bi tužitelji mogli braniti svoja prava i kako bi Sud mogao provesti svoju ovlast nadzora. Navodne pogreške u obrazloženju odnose se na Komisijinu ocjenu kopnenih dijelova mreže, državnih jamstava, danskih poreznih povlastica, danskih državnih zajmova i na kraju, činjenicu da se Komisijini zaključci koji se odnose na spojivost s unutarnjim tržištem i legitimnim očekivanjima temelje na kružnom obrazloženju.


title: Predmet T-800/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Philip Morris protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti sastavljeni u okviru pripremnih akata za donošenje direktive o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda — Odbijanje pristupa — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu pravnog savjetovanja — Izuzeće koje se odnosi na proces odlučivanja — Prava obrane — Prevladavajući javni interes”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/39

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Philip Morris protiv Komisije
   (Predmet T-800/14) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti sastavljeni u okviru pripremnih akata za donošenje direktive o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda - Odbijanje pristupa - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu pravnog savjetovanja - Izuzeće koje se odnosi na proces odlučivanja - Prava obrane - Prevladavajući javni interes”))
   (2016/C 402/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Philip Morris Ltd (Richmond, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: K. Nordlander i M. Abenhaïm, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije Ares(2014) 3388066 od 29. rujna 2014. u dijelu u kojem se njome odbija dati tužitelju potpuni pristup zatraženim dokumentima, uz izuzetak izmijenjenih osobnih podataka koji se u njima nalaze.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Philip Morris Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 56, 16. 2. 2015.


title: Predmet C-94/15 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište parafinskog voska i njemačko tržište prešanog parafina — Utvrđivanje cijena i podjela tržištâ — Obveza obrazlaganja — Dokaz o povredi — Iskrivljavanje dokaza)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG protiv Europske komisije
   (Predmet C-94/15 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište parafinskog voska i njemačko tržište prešanog parafina - Utvrđivanje cijena i podjela tržištâ - Obveza obrazlaganja - Dokaz o povredi - Iskrivljavanje dokaza))
   (2017/C 112/06)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (zastupnici: U. Itzen i J. Ziebarth, Rechtsanwältinen)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: R. Sauer, C. Vollrath i L. Wildpanner, agenti, A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 127, od 20. 04. 2015.


title: Predmet T-158/12: Presuda Općeg suda od 29. siječnja 2014. — European Dynamics Belgium e.a. protiv EMA ( „Javna nabava usluga — Postupak poziva na podnošenje ponuda — Pružanje vanjskih usluga u području softverskih aplikacija — Odluka o rangiranju ponude podnositelja na drugo mjesto u svrhu podugovaranja — Kriteriji dodjele — Dodavanje kriterija dodjele koji nije predviđen ugovornim dokumentima — Ocjena kriterija odabira tijekom faze dodjele — Transparentnost” )

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/18

      Presuda Općeg suda od 29. siječnja 2014. — European Dynamics Belgium e.a. protiv EMA
      (Predmet T-158/12) (1)

      (Javna nabava usluga - Postupak poziva na podnošenje ponuda - Pružanje vanjskih usluga u području softverskih aplikacija - Odluka o rangiranju ponude podnositelja na drugo mjesto u svrhu podugovaranja - Kriteriji dodjele - Dodavanje kriterija dodjele koji nije predviđen ugovornim dokumentima - Ocjena kriterija odabira tijekom faze dodjele - Transparentnost)
      (2014/C 71/30)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelji: European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgija); European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg); Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka); i European Dynamics UK Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za lijekove (EMA) (zastupnici: T. Jabłoński i C. Maignen, agenti, najprije uz asistenciju H.-G. Kamann i E. Arsenidou, a zatim H.-G. Kamann i A. Dritsa, odvjetnik)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev za ukidanje odluke EMA/67882/2012 EMA-e, od 31. siječnja 2012., kojom je ponuda tužitelja rangirana na drugo mjesto za potpisivanje okvirnog ugovora po okončanju poziva na podnošenje ponuda EMA/2011/17/ICT u vezi pružanja vanjskih usluga u području softverskih aplikacija, te s druge strane zahtjev za naknadu štete.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se snošenje troškova postupka European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai i European Dynamics UK Ltd.

         (1)  SL C 184, 23.6.2012.


title: Predmet C-484/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski sud u Novom Zagrebu – Hrvatska) – Ibrica Zulfikarpašić protiv Slavena Gajera (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 805/2004 — Europski ovršni naslov za nesporne tražbine — Uvjeti za izdavanje potvrde o europskom ovršnom naslovu — Pojam „sud” — Javni bilježnik koji je donio rješenje o ovrsi na temelju „vjerodostojne isprave” — Autentična isprava)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski sud u Novom Zagrebu – Hrvatska) – Ibrica Zulfikarpašić protiv Slavena Gajera
   (Predmet C-484/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 805/2004 - Europski ovršni naslov za nesporne tražbine - Uvjeti za izdavanje potvrde o europskom ovršnom naslovu - Pojam „sud” - Javni bilježnik koji je donio rješenje o ovrsi na temelju „vjerodostojne isprave” - Autentična isprava))
   (2017/C 144/10)
   Jezik postupka: hrvatski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Općinski sud u Novom Zagrebu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ibrica Zulfikarpašić

      Tuženik: Slaven Gajer

      Izreka

               1.

               Uredbu (EZ) br. 805/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uvođenju europskog naloga za izvršenje za nesporne tražbine treba tumačiti na način da javni bilježnici u Hrvatskoj, kada postupaju u okviru ovlasti koje su im povjerene nacionalnim pravom u ovršnim postupcima na temelju „vjerodostojne isprave”, nisu obuhvaćeni pojmom „sud” u smislu te uredbe.

               2.

               Uredbu br. 805/2004 treba tumačiti na način da se za rješenje o ovrsi koje u Hrvatskoj donosi javni bilježnik na temelju „vjerodostojne isprave”, a protiv kojeg nije bilo prigovora, ne može izdati potvrda o europskom ovršnom naslovu jer se ono ne odnosi na nespornu tražbinu u smislu članka 3. stavka 1. te uredbe.

      (1)  SL C 389, 23. 11. 2015.


title: Predmet C-250/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2015. uputio Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) – Vivium SA protiv Belgische Staat

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. svibnja 2015. uputio Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) – Vivium SA protiv Belgische Staat
   (Predmet C-250/15)
   (2015/C 262/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vivium SA

      Tuženik: Belgische Staat

      Prethodno pitanje

   Protivi li se pravo Europske unije, osobito načela djelotvornosti i ekvivalentnosti, primjeni zakonodavstva države članice na temelju kojeg se ne mogu ponovno koristiti upravna ili sudska pravna sredstva koja se mogu koristiti protiv upravnih mjera i propisa koji se temelje na nacionalnom zakonodavstvu, kada je presudom Suda Europske Unije u skladu s člankom 267. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (bivši članak 234. UEU-a) bilo odlučeno da je odredba nacionalnog prava u suprotnosti s pravom Unije, pri čemu svaka zainteresirana osoba može pred nacionalnim Ustavnim sudom podnijeti tužbu za ukidanje odredbe nacionalnog prava ako je presudom ustavnog suda, koja je donesena povodom prethodnog pitanja koje je postavio nacionalni sud, bilo utvrđeno da je ta odredba nacionalnog prava u suprotnosti s ustavom i da je na temelju ukidajuće presude donesene povodom te tužbe moguće ponovno koristiti upravna ili sudska pravna sredstva koja se mogu koristiti protiv upravnih mjera i propisa koji se temelje na toj ukinutoj odredbi nacionalnog prava?


title: Predmet T-552/13: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Oil Turbo Compressor protiv Vijeća („Tužba za poništenje — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Rok za podnošenje tužbe — Nepravodobnost — Nedopuštenost — Zahtjev za naknadu štete — Nedopuštenost”)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/25

         Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Oil Turbo Compressor protiv Vijeća
   (Predmet T-552/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprječavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Rok za podnošenje tužbe - Nepravodobnost - Nedopuštenost - Zahtjev za naknadu štete - Nedopuštenost”))
   (2015/C 414/31)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teheran, Iran) (zastupnik: K. Kleinschmidt, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i J.-P. Hix, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje Provedbene uredbe Vijeća EU br. 1245/2011 od 1. prosinca 2011., o provedbi Uredbe EU br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 319, str. 11.), i Uredbe (EU) br. 267/2012 Vijeća, od 23. ožujka 2012., o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.), u dijelu u kojem se te uredbe odnose na tužitelja i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) snosit će vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 359, 7. 12. 2013.


title: Predmet T-240/15: Tužba podnesena 18. svibnja 2015. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik pločicâ s četiri kruga)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/45

         Tužba podnesena 18. svibnja 2015. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik pločicâ s četiri kruga)
   (Predmet T-240/15)
   (2015/C 236/60)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexico, Meksiko) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: trodimenzionalni žig Zajednice (oblik pločicâ s četiri kruga) – prijava za registraciju br. 12 551 867

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. ožujka 2015. u predmetu R 1602/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku zbog toga što je nezakonita i krši važeće pravne odredbe o žigu Zajednice; donese presudu u skladu sa zahtjevima sadržanima u tužbi zbog dostatnog razlikovnog karaktera trodimenzionalnog žiga za koji je podnesena prijava za registraciju i naloži upis u registar prijave za registraciju trodimenzionalnog žiga Zajednice br. 12 551 867 u razrede 5, 29 i 30 međunarodne klasifikacije u cijelosti;

               —

               naloži protivnoj stranci snošenje troškova ili nagrada za rad odvjetnika u ovom postupku i naknadu troškova žalbe plaćenih OHIM-u te pripadajućih nagrada za rad odvjetnika.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-65/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2014. uputio tribunal du travail de Nivelles (Belgija) – Charlotte Rosselle protiv Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2014. uputio tribunal du travail de Nivelles (Belgija) – Charlotte Rosselle protiv Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)
   (Predmet C-65/14)
   2014/C 129/16
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal du travail de Nivelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Charlotte Rosselle

      Tuženici: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

      Svojevoljan intervenijent: Institut pour l'Egalité des Femmes et des Hommes (IEFH)

      Prethodno pitanje

   Krši li Kraljevska odluka od 3. srpnja 1996. o provedbi zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i naknadama, koordiniranog 14. srpnja 1994. u glavi III, poglavlju III, odjeljcima 1. i 2. time što ne predviđa izuzeće od probnog roka statutarne djelatnice kojoj je dodijeljen status mirovanja iz osobnih razloga i koja je na rodiljnom dopustu, dok je to slučaj sa statutarnim djelatnikom koji je podnio ostavku ili mu je dan otkaz, Direktivu Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (1) i Direktivu 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka) (2)?

      (1)  SL L 348, str. 1; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 73.

      (2)  SL L 204, str. 23.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.


title: Predmet C-282/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2014. uputio Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Poljska) – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart” sp. z o.o. protiv Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2014. uputio Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Poljska) – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart” sp. z o.o. protiv Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   (Predmet C-282/14)
   (2015/C 171/10)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy w Rzeszowie

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart” sp. z o.o.

      Tuženik: Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   Sud Europske unije je rješenjem od 11. prosinca 2014. odlučio da je očito nenadležan za davanje odgovora na pitanje koje je uputio Sąd Rejonowy w Rzeszowie.


title: Predmet C-209/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče – Slovenija) – NLB Leasing d.o.o. protiv Republike Slovenije (Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Isporuka robe ili usluga — Ugovor o leasingu — Povrat nekretnine koja je predmet ugovora o leasingu davatelju leasinga — Pojam ‚otkaza, odbijanja, potpunog ili djelomičnog neplaćanja’ — Pravo davatelja leasinga na smanjenje porezne osnovice — Dvostruko oporezivanje — Odvojene isporuke — Načelo porezne neutralnosti)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/10

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče – Slovenija) – NLB Leasing d.o.o. protiv Republike Slovenije
   (Predmet C-209/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Isporuka robe ili usluga - Ugovor o leasingu - Povrat nekretnine koja je predmet ugovora o leasingu davatelju leasinga - Pojam ‚otkaza, odbijanja, potpunog ili djelomičnog neplaćanja’ - Pravo davatelja leasinga na smanjenje porezne osnovice - Dvostruko oporezivanje - Odvojene isporuke - Načelo porezne neutralnosti))
   (2015/C 294/13)
   Jezik postupka: slovenski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vrhovno sodišče

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: NLB Leasing d.o.o.

      Tuženik: Republika Slovenija

      Izreka

               1.

               Članak 2. stavak 1., članak 14. i članak 24. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da ako ugovor o leasingu nekretnine predviđa bilo prijenos vlasništva na primatelja leasinga po isteku valjanosti tog ugovora bilo da primatelju leasinga omogućuje raspolaganje bitnim odrednicama prava vlasništva nad tom nekretninom, s obzirom na to da je većina koristi i rizika svojstvenih pravnom vlasništvu nad tom nekretninom prenesena na primatelja leasinga, a diskontirani iznos obroka je praktički istovjetan tržišnoj vrijednosti robe, transakciju nastalu iz takvog ugovora treba smatrati stjecanjem kapitalnog dobra.

               2.

               Članak 90. stavak 1. Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da ne dopušta da porezni obveznik smanji svoj oporezivi iznos ako je potonji zaista primio sva plaćanja kao naknadu za uslugu koju je pružio ili ako mu, u slučaju da ugovor nije otkazan ili raskinut, druga strana ugovora više ne duguje ugovorenu cijenu.

               3.

               Načelo porezne neutralnosti treba tumačiti na način da se ne protivi tomu da se, s jedne strane, pružanje leasinga nekretnina i, s druge strane, prijenos tih nekretnina na treću stranku (ugovora o leasingu) odvojeno oporezuju u svrhu poreza na dodanu vrijednost, ako se te transakcije ne mogu smatrati jedinstvenom uslugom, što je na sudu koji je uputio zahtjev da ocijeni.

      (1)  SL C 202, 30. 6. 2014.


title: Predmet T-293/13: Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2014. – Theophilou protiv Komisije ( „Tužba radi poništenja i naknade troškova — Program potpore stabilnosti Cipra — Protokol Sporazumu o politici specifične ekonomske usklađenosti, sklopljenom između Republike Cipar i ESM-a — Nadležnost Općeg suda — Uzročna veza — Djelomično nedopuštena i djelomično očito pravno potpuno neutemeljena tužba” )

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/31

         Rješenje Općeg suda od 10. studenoga 2014. – Theophilou protiv Komisije
   (Predmet T-293/13) (1)

   ((„Tužba radi poništenja i naknade troškova - Program potpore stabilnosti Cipra - Protokol Sporazumu o politici specifične ekonomske usklađenosti, sklopljenom između Republike Cipar i ESM-a - Nadležnost Općeg suda - Uzročna veza - Djelomično nedopuštena i djelomično očito pravno potpuno neutemeljena tužba”))
   (2015/C 026/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Christos Theophilou (Nikozija, Cipar); i Eleni Theophilou (Nikozija, Cipar) (zastupnici: C. Paschalides, solicitor, i A. Paschalides, odvjetnika)

      Tuženici: Europska komisija (zastupnici: B. Smulders i J.-P. Keppenne, agenti); i Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan i F. Athanasiou, agenti, uz asistenciju W. Bussiana, W. Devroea i D. Artsa, odvjetnika)

      Predmet

   Na prvom mjestu, zahtjev za poništenje točaka 1.23 do 1.27 Protokola Sporazumu o politici specifične ekonomske usklađenosti, sklopljenom između Republike Cipar i Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM) 26. travnja 2013., i, na drugom mjestu, zahtjev za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog uvođenja u Sporazum točaka 1.23 do 1.27 Protokola Sporazumu i zbog povrede Komisijine obveze nadzora.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Christosu Theophilou i Eleni Theophilou se, osim snošenja vlastitih troškova, nalaže snošenje troškova Europske komisije i Europske središnje banke (ESB).

      (1)  SL C 226, 3.8.2013.


title: Predmet T-455/15: Tužba podnesena 10. kolovoza 2015. – Vitra Collections protiv OHIM-a – Consorzio Origini (oblik stolice)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/48

         Tužba podnesena 10. kolovoza 2015. – Vitra Collections protiv OHIM-a – Consorzio Origini (oblik stolice)
   (Predmet T-455/15)
   (2015/C 320/66)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Vitra Collections AG (Muttenz, Švicarska) (zastupnik: V. von Bomhard, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Consorzio Origini (Firenca, Italija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: trodimenzionalni žig Zajednice (oblik stolice) – žig Zajednice br. 182 451

      Postupak pred OHIM-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 18. ožujka 2015. u predmetu R 664/2011-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u i intervenijentu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 75. druge rečenice Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (e) pod (iii) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-374/14 P: Žalba koju je 4. kolovoza 2014. podnio Walcher Meßtechnik GmbH protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 22. svibnja 2014. u predmetu T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/6

         Žalba koju je 4. kolovoza 2014. podnio Walcher Meßtechnik GmbH protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 22. svibnja 2014. u predmetu T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-374/14 P)
   2014/C 351/08
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Walcher Messtechnik (zastupnik: S. Walter, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da,

               —

               ukine presudu šestog vijeća Općeg suda Europske unije od 22. svibnja 2014. u predmetu T-95/13 i poništi spornu odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. prosinca 2012. u žalbenom postupku R1779/2012-1;

               —

               podredno, ukine presudu šestog vijeća Općeg suda od 22. svibnja 2014. u predmetu T-95/13 i predmet vrati na ponovno suđenje Općem sudu;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe dva žalbena razloga pri čemu je prvi žalbeni razlog podijeljen u tri dijela:

               1.

               Prvi žalbeni razlog:
               Pobijana presuda na tri načina povrjeđuje članak 7. stavak 1. točku (c) Uredbe br. 207/2009 (1):

                           —

                           Prilikom ocjene zadovoljava li prijava znaka uvjete za registraciju potrebno je ravnati se prema tekstu proizvoda ili usluga za koje je podnesena prijava za registraciju. To u postupku pred Općim sudom nije učinjeno. Umjesto toga, Opći sud se oslanjao na internetske stranice žalitelja i popis proizvoda jednog žiga iz SAD-a, koji nisu bili predmet spora.

                           —

                           Čak i kada bi značenje koje je riječi HIPERDRIVE pripisao Opći sud bilo ispravno, znak HIPERDRIVE samo opisuje karakteristiku pogona. Navodnim opisom dijela pogona sadržanog u proizvodima za koje je podnesena prijava za registraciju u ovom predmetu ne opisuje nijedno bitno obilježje proizvoda za koje je podnesena prijava za registraciju. Stoga je Opći sud pogrešno primijenio pravo kada je primijenio mjerila utvrđena u tom smislu u svojoj najnovijoj sudskoj praksi (vidjeti presudu Općeg suda od 15. siječnja 2013., u predmetu T-625/11, BSH/OHIM [ecoDoor] (2) i presudu Općeg suda od 10. srpnja 2014., u predmetu C-126/13 P, BSH/OHIM (3), t. 27.).

                           —

                           Navodno pogrešno shvaćanje Općeg suda da je „HIPER” jednako kao „hyper”, iako se ti pojmovi nikada ne koriste kao istoznačnice, temelji se na pogrešnoj tvrdnji da se i „HIPER” kao i „hyper” jednako izgovaraju u engleskom jeziku. Tu navodno pogrešnu tvrdnju Opći sud nije ni potkrijepio niti obrazložio, unatoč brojnim primjerima žalitelja koji dokazuju suprotno. Prema sudskoj praksi, pitanje je li obrazloženje presude Općeg suda proturječno ili nedostatno, jest pravno pitanje.

               2.

               Drugi žalbeni razlog:

                           —

                           Pobijana presuda povrjeđuje opća načela prava Unije, konkretnije načelo jednakog postupanja i zabranu arbitrarnosti. Postoji jasna praksa OHIM-a neizjednačavanja prijava koje sadrže sastavne dijelove HIPER s „hyper”. Ta je praksa postojala prije prijave znaka koji je predmet postupka i još uvijek postoji. Ovaj slučaj drukčiji je od onih u kojima se podnositelji prijave oslanjaju samo na ranije prijave. Činjenica da, nakon što je odbio predmetne prijave, OHIM više nije odbijao registraciju žigova „HIPER”, pokazuje da odbijanje prijava za registraciju žigova koji su predmet postupka jasno povrjeđuje načela jednakog postupanja i zabrane arbitrarnosti.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice, SL L 78, str.1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

      (2)  ECLI:EU:T:2013:14

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2065


title: Predmet C-233/17 P: Žalba koju je 4. svibnja 2017. podnio G. X. protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 3. ožujka 2017. u predmetu T-556/16, G. X. protiv Europske komisije

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/12

         Žalba koju je 4. svibnja 2017. podnio G. X. protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 3. ožujka 2017. u predmetu T-556/16, G. X. protiv Europske komisije
   (Predmet C-233/17 P)
   (2017/C 221/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: G. X. (zastupnik: G.-M. Enache, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine ožalbenu presudu i, slijedom navedenog, poništi spornu odluku tijela za imenovanje;

               —

               nadoknadi imovinsku i neimovinsku štetu koja je nastala zbog te odluke;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj svojom žalbom od Suda zahtijeva da ukine rješenje Općeg suda od 3. ožujka 2017. u predmetu T-556/16, G. X. protiv Komisije kojim je odbijena njegova tužba za poništenje odluke povjerenstva za odabir općeg natječaja EPSO/AD/248/13 o neuvrštavanju žalitelja na rezervnu listu uspješnih kandidata na tom natječaju.
   U prilog osnovanosti žalbe, žalitelj ističe dva žalbena razloga:

               1.

               Nezakonitost obavijesti o natječaju, ispravka i temeljnih načela centra za procjenu kandidata.
               Žalitelj smatra da je obavijest o natječaju nezakonita jer ne daje objektivno opravdanje ni u pogledu suženog izbora drugog jezika (njemački, engleski ili francuski) s obzirom na interes službe ni u pogledu proporcionalnosti tog ograničenja s obzirom na stvarne potrebe službe.
               Kao drugo, žalitelj ističe nezakonitost, nepostojanje valjanosti i znanstvenog utemeljenja temeljnih načela centra za procjenu kandidata koja se primjenjuju na opće natječaje EPSO-a jer ne postoji ni temelj, ni dokaz ni mogućnost provjere temeljnih praksi koje koristi EPSO, a koje se zasnivaju na sljedećim načelima: (i) „prijašnje ponašanje najbolji je pokazatelj buduće izvedbe”, (ii) „simulirajući stvarne životne situacije iz područja rada, centri za procjenu kandidata najbolji su pokazatelj izvedbe u stvarnom životu”.
               Kao treće, žalitelj ističe nezakonitost ispravka koji je objavljen u okviru natječaja EPSO/AD/248/13.

               2.

               Postupovne nepravilnosti u centru za procjenu kandidata.
               Žalitelj ističe više navodnih postupovnih nepravilnosti u centru za procjenu kandidata u natječaju EPSO/AD/248/13.


title: Predmet F-29/16: Tužba podnesena 14. lipnja 2016. – ZZ i dr. protiv Komisije

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/53

         Tužba podnesena 14. lipnja 2016. – ZZ i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-29/16)
   (2016/C 335/69)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnik: C. Cortese, avvocato)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o uskrati djela mirovine koju je Komisija donijela na temelju članka 85. Pravilnika u iznosu od 22 368,13 eura koje treba naplatiti iz obiteljske mirovine dodijeljene tužitelju kao i mirovine za djecu preminule osobe dodijeljene u korist njezine troje djece.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti odluku Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO.4) od 17. kolovoza 2015., čiji je predmet povrat neosnovano plaćenih iznosa na ime obiteljske mirovine i mirovine za djecu preminule osobe, kada je riječ o pravima ZZ i njegove dvije malodobne kćerke i, u mjeri u kojoj je potrebno, izričitu odluku o odbijanju žalbe.

               —

               poništiti odluku Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO.4) od 17. kolovoza 2015., čiji je predmet povrat neosnovano plaćenih iznosa na ime obiteljske mirovine i mirovine za djecu preminule osobe, kada je riječ o pravima X, i, u mjeri u kojoj je potrebno, implicitnu odluku o odbijanju žalbe.

               —

               Komisiji naložiti da naknadi materijalnu i nematerijalnu štetu koju su pretrpjeli tužitelji zbog povrede njihovog prava na dobru upravu kao i dužnost brižnog postupanja uprave prema njima, u visini:

                           —

                           razlike između naknade koju je ostvario ZZ kao član privremenog osoblja EFSA-a u razredu AD 9, i naknade koju bi primao kao dužnosnik Komisije u razredu AD 12, u razdoblju od jedne godine;

                           —

                           iznosa povrata koji se zahtijeva od tužitelja u pobijanoj odluci, uvećanoj za razliku između iznosa mirovina utvrđenih u obavijesti o izmjenama br. 2 i iznosa utvrđenog u obavijesti o izmjenama br. 3., od stupanja na snagu obavijesti br. 3. do trenutka kada će obitelj biti u mogućnosti vratiti se u prijašnje mjesto stanovanja, pri čemu se rok pravično može utvrditi na godinu dana od rješavanja ovog predmeta.

               —

               Komisiji naložiti snošenje troškova.


title: Predmet T-680/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Lupin protiv Komisije

text:
               8.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 439/33

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Lupin protiv Komisije
   (Predmet T-680/14)
   (2014/C 439/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lupin Ltd (Maharashtra, Indija) (zastupnici: M. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, M. Boles, Solicitors, V. Wakefield, Barrister, i M. Hoskins QC)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi odluku ništavom u mjeri u kojoj ustanovi da je Lupin povrijedio članak 101. UFEU-a; i/ili

               —

               poništi ili smanji kaznu određenu Lupinu; i

               —

               naloži Komisiji snošenje Lupinovih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom tužitelj traži djelomično poništenje Odluke Komisije C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014., u slučaju AT.39612 – Perindopril (Servier).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi da je Komisija pogriješila što se tiče prava u mjeri u kojoj je ustanovila da je tužitelj počinio povredu u pogledu ciljeva članka 101. UFEU-a. Tužitelj ističe da:

                           —

                           je zaključak Komisije nezakonit jer primjenjuje potpuno nov i netočan pravni kriterij. Točnije, ovisan je o plaćanju „značajnog poticaja”, koji se, prema stajalištu tužitelja, ne odražava u postojećoj sudskoj praksi te je pravno pogrešan;

                           —

                           pristup Komisije ne uspijeva prepoznati i provesti ne samo ciljeve prava tržišnog natjecanja, već i patentnog prava i modernog građanskog postupka. Prema stajalištu tužitelja, Komisija je trebala ocijeniti pitanje ograničenja u pogledu cilja pozivanjem na doktrinu pomoćnih ograničenja i/ili pozivanjem na načela prepoznata u presudi Wouters. Njen neuspjeh da to učini je pravno pogrešan.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi da je Komisija pogriješila što se tiče prava u mjeri u kojoj je utvrdila da je tužitelj počinio povredu u pogledu učinka članka 101. UFEU-a. Tužitelj smatra da je pristup Komisije pri utvrđivanju predstavlja li sporazum o nagodbi o patentu povredu u pogledu učinka patio od istih nedostataka kao i njen pristup u povrede u pogledu cilja.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi da je Komisija bila u krivu u pogledu izricanja kazne tužitelju, alternativno da je izrečena kazna previsoka i treba biti smanjena. Tužitelj tvrdi da:

                           —

                           je njegova navodna pogreška bila inovativna i ne zaslužuje novčanu kaznu, alternativno samo simboličnu novčanu kaznu;

                           —

                           je novčana kazna nepravedna i ne odražava težinu i trajanje tužiteljeve navodne povrede;

                           —

                           Komisija nije uzela u obzir legitimnu vrijednost intelektualnog vlasništva koje je tužitelj prenio Servieru;

                           —

                           je Komisija povrijedila načelo jednakosti postupanja u usporedbi s novčanom kaznom izrečenom Krki.


title: Predmet T-679/16: Tužba podnesena 26. rujna 2016. – Athletic Club protiv Komisije

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/56

         Tužba podnesena 26. rujna 2016. – Athletic Club protiv Komisije
   (Predmet T-679/16)
   (2016/C 419/73)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Athletic Club (Bilbao, Španjolska) (zastupnici: E. Lucas Murillo de la Cueva i J. Luís Carrasco, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. Odluke Komisije C (2016) 4046 final od 4. srpnja 2016. o državnoj potpori SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) koju je Španjolska dodijelila određenim nogometnim klubovima, u dijelu u kojem se odnosi na Athletic Club;

               —

               poništi članke 4. i 5. Odluke Komisije C (2016) 4046 final od 4. srpnja 2016. o državnoj potpori SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) koju je Španjolska dodijelila određenim nogometnim klubovima, u dijelu u kojem se nalaže povrat potpore navodno dodijeljene Athletic Clubu te ukidanje sustava poreza na dobit za neprofitne pravne osobe, kojem je Athletic Club bio podvrgnut;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetna tužba podnesena je protiv Odluke Komisije C (2016) 4046 final od 4. srpnja 2016. o državnoj potpori SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) koju je Španjolska dodijelila određenim nogometnim klubovima. Kada je riječ o tužitelju, ta se potpora sastoji od porezne olakšice koju je imao u odnosnom razdoblju jer ga se oporezivalo kao neprofitnu udrugu, a ne na temelju općeg sustava poreza na dobit.
   U prilog tužbi tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           U tom pogledu tužitelj tvrdi da se mjera koja je analizirana u Odluci ne može u referentnom zemljopisnom okviru (Vizcaya) smatrati selektivnom jer su svi nogometni klubovi neprofitne pravne osobe podvrgnute istom sustavu i vrsti poreza na dobit.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           U tom pogledu tužitelj tvrdi da je različito oporezivanje neprofitnih pravnih osoba i dioničkih društava opravdano postojećim bitnim razlikama između te dvije vrste pravnih osoba.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a

                           —

                           U tom pogledu tužitelj tvrdi da mjera koja je analizirana u Odluci ne narušava tržišno natjecanje i ne utječe na trgovinu među državama članicama.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 108. UFEU-a, članka 1. točke (b) podtočke (i) i članaka 17., 18. i 19. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999., L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).

                           —

                           U tom pogledu tužitelj tvrdi da se mjera koja je analizirana u Odluci, pod uvjetom da je treba smatrati državnom potporom, u svakom slučaju valja tretirati kao postojeća potpora.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a i članka 41. stavka 1. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                           —

                           U tom pogledu tužitelj tvrdi da je sporna odluka nedostatno obrazložena jer u njoj nisu analizirani bitni elementi definicije državne potpore i nije odgovoreno na obrazložene navode stranaka, čime su povrijeđeni bitni zahtjevi u području tereta dokazivanja.


title: Predmet T-240/12 i T-211/13: Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2014. – Eni protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje  — Zabranjeni sporazumi  — Tržište kaučuka butadien i kaučuka stiren-butadien koji se proizvodi emulzijskom polimerizacijom  — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ  — Djelomično poništenje i preinaka odluke Komisije od strane Općeg suda  — Nastavak postupka  — Obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama  — Prekid postupka  — Obustava postupka” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/36

         Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2014. – Eni protiv Komisije
   (Predmet T-240/12 i T-211/13) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište kaučuka butadien i kaučuka stiren-butadien koji se proizvodi emulzijskom polimerizacijom - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ - Djelomično poništenje i preinaka odluke Komisije od strane Općeg suda - Nastavak postupka - Obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama - Prekid postupka - Obustava postupka”))
   2014/C 135/46
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Eni SpA (Rim, Italija) (zastupnici: G. M. Roberti i I. Perego, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka, G. Conte, R. Striani i T. Vecchi, agenti)

      Predmet

   U predmetu T-241/12 zahtjev za poništenje Odluke Komisije sadržane u dopisu od 23. travnja 2012. kojim se tužitelja izvješćuje o namjeri Komisije da ponovno započne postupak i donese novu obavijest o utvrđenim činjenicama i, u predmetu T-211/13 zahtjev za poništenje odlukâ Komisije C(2013) 1200 final od 26. veljače 2013., i C(2013) 1199 final od 27. veljače 2013., o ponovnom započinjanju postupka i slanju tužitelju nove obavijesti o utvrđenim činjenicama u predmetu AT. 40032 – BR/ESBR – Ponovljeno kršenje slijedom djelomičnog poništenja Odluke C(2006) 5700 final Komisije od 29. studenog 2006. od strane Općeg suda, koja se odnosi na postupak primjene članka 81. [EZ] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/F/38.638 – kaučuk butadien i kaučuk stiren-butadien koji se proizvode emulzijskom polimerizacijom).

      Izreka

               1)

               Predmeti T-240/12 i T-211/13 spajaju se u svrhu ovog rješenja.

               2)

               Obustavlja se postupak o ovim tužbama.

               3)

               Eni SpA i Europska komisija snose svaki vlastite troškove.

      (1)  SL C 217, 21.7.2012.


title: Predmet T-498/11: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije („Ugovori o javnim uslugama — Postupak poziva na podnošenje ponuda — Obnova internetske stranice — Odbijanje ponude ponuditelja — Dodjela ugovora drugom ponuditelju — Tužba za poništenje — Obveza obrazlaganja — Kriteriji za dodjelu — Očite pogreške u ocjeni — Zahtjev za naknadu štete”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/31

      Presuda Općeg suda od 26. rujna 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
      (Predmet T-498/11) (1)

      ((„Ugovori o javnim uslugama - Postupak poziva na podnošenje ponuda - Obnova internetske stranice - Odbijanje ponude ponuditelja - Dodjela ugovora drugom ponuditelju - Tužba za poništenje - Obveza obrazlaganja - Kriteriji za dodjelu - Očite pogreške u ocjeni - Zahtjev za naknadu štete”))
      (2014/C 395/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis i N. Theologou, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude i F. Moro, agenti, uz asistenciju P. Wytincka i T. Ruysa, odvjetnika)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke Ureda za publikacije Europske unije (OP) da odbije tužiteljevu ponudu u vezi s pružanjem usluga koje imaju za cilj modernizaciju internetske stranice Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) i da ugovor dodijeli drugome ponuditelju i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE nalaže se snošenje vlastitih, kao i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 347, 26.11.2011.


title: Predmet T-6/14: Tužba podnesena 3. siječnja 2014. – Banco de Santander i dr. protiv Komisije

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/36

         Tužba podnesena 3. siječnja 2014. – Banco de Santander i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-6/14)
   2014/C 102/57
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Banco de Santander, SA (Santander, Španjolska); Santander Investment, SA (Santander, Španjolska) i Naviera Séneca, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo i A. Biondi, abogados)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači AIE-a utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Predmet C-673/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2016. uputio Curtea Constituțională a României (Rumunjska) – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept protiv Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/29

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2016. uputio Curtea Constituțională a României (Rumunjska) – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept protiv Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Predmet C-673/16)
   (2017/C 104/43)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea Constituțională a României

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept

      Tuženici: Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Prethodna pitanja

               1.

               Obuhvaća li izraz „bračni drug” iz članka 2. stavka 2. točke (a) Direktive 2004/38/[EZ] (1), u vezi s člancima 7., 9., 21. i 45. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, bračnog druga osobe istog spola iz države koja nije članica Europske unije, građanina Europske unije s kojim se građanin zakonito vjenčao na temelju zakona države članice koji se razlikuje od zakona države domaćina?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, nalaže li se člancima 3. stavkom 1. i 7. stavkom 1. Direktive 2004/38/[EZ], u vezi s člancima 7., 9., 21. i 45. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, da država članica domaćin odobri pravo na boravak na vlastitom državnom području za razdoblje dulje od 3 mjeseca bračnom drugu istog spola građanina Europske unije?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, može li se bračni drug istog spola iz države koja nije članica Europske unije, građanina Europske unije s kojim se građanin zakonito vjenčao na temelju zakona države članice koji se razlikuje od zakona države članice domaćina, smatrati „svim ostalim člano[m] obitelji, […]” u smislu članka 3. stavka 2. točke (a) Direktive 2004/38/[EZ] ili „partner[om] s kojim je građanin Unije u trajnoj vezi, uz odgovarajuću potvrdu” u smislu članka 3. stavka 2. točke (b) Direktive 2004/38/[EZ], uz odgovarajuću obvezu države domaćina da mu olakša ulazak i boravak, čak i ako država domaćin ne priznaje brak između osoba istoga spola niti predviđa koji drugi alternativni oblik pravnog priznanja, kao što je registrirano partnerstvo?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje, nalaže li se člancima 3. stavkom 2. i 7. stavkom 2. Direktive 2004/38/[EZ], u vezi s člancima 7., 9., 21. i 45. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, da država članica domaćin odobri pravo na boravak na vlastitom državnom području za razdoblje dulje od 3 mjeseca bračnom drugu istog spola građanina Europske unije?

      (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL 2004., L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42. i ispravak u SL-u 2016. L 87, str. 36.).


title: Predmet T-479/15: Tužba podnesena 20. kolovoza 2015. – Lotte protiv OHIM-a – Kuchenmeister (KOALA LAND)

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/38

         Tužba podnesena 20. kolovoza 2015. – Lotte protiv OHIM-a – Kuchenmeister (KOALA LAND)
   (Predmet T-479/15)
   (2015/C 337/43)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japan) (zastupnici: M. Knitter i S. Schicker, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Kuchenmeister GmbH (Soest, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „KOALA LAND” – prijava za registraciju br. 10 766 723

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. lipnja 2015. u predmetu R 815/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku dostavljenu tužitelju 23. lipnja 2015. u predmetu prijave br. 10 766 723 za registraciju žiga Zajednice „KOALA LAND”;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 42. stavka 2. i 3. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravila 22. stavka 3. Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-451/15: Tužba podnesena 5. kolovoza 2015. – AlzChem protiv Komisije

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/45

         Tužba podnesena 5. kolovoza 2015. – AlzChem protiv Komisije
   (Predmet T-451/15)
   (2015/C 320/63)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: AlzChem AG (Trostberg, Njemačka) (zastupnik: A. Borsos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi Odluku Europske Komisije Ares (2015) 2176662 od 26. svibnja 2015., donesenu u skladu s člankom 4. Pravila za primjenu Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije, kao odgovor na zahtjev br. GESTDEM 2015/1640; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni glede primjene opće presumpcije koja se odnosi na iznimku radi zaštite svrhe Unijine istrage. Tužitelj ističe sljedeće pogreške:

                           —

                           Komisijina pogreška koja se tiče prava glede primjene općih izuzeća;

                           —

                           Komisijina pogreška koja se tiče prava glede zaštite svrhe istrage;

                           —

                           Komisijina pogreška koja se tiče prava i očita pogreška u ocjeni glede ocjene prevladavajućeg javnog interesa za osiguranje učinkovitog pravnog lijeka (članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima);

                           —

                           Komisijina pogreška koja se tiče prava glede primjene temeljnog prava pristupa dokumentima (članak 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni glede primjene izuzeća radi zaštite komercijalnih interesa.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja odbijanja pristupa nepovjerljivoj verziji ili uvidu u dokumente na licu mjesta.


title: Predmet C-418/14: Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna protiv Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu (Zahtjev za prethodnu odluku — Trošarine — Direktiva 2003/96/EZ — Diferencirana stopa trošarine za pogonska goriva i goriva za ogrjev — Pretpostavka za primjenu stope za goriva za ogrjev — Podnošenje mjesečnog popisa izjava prema kojima su kupljeni proizvodi namijenjeni za potrebe grijanja — Primjena stope trošarine predviđene za pogonska goriva u slučaju nepodnošenja tih izjava — Načelo proporcionalnosti)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/7

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poljska) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna protiv Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
   (Predmet C-418/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Trošarine - Direktiva 2003/96/EZ - Diferencirana stopa trošarine za pogonska goriva i goriva za ogrjev - Pretpostavka za primjenu stope za goriva za ogrjev - Podnošenje mjesečnog popisa izjava prema kojima su kupljeni proizvodi namijenjeni za potrebe grijanja - Primjena stope trošarine predviđene za pogonska goriva u slučaju nepodnošenja tih izjava - Načelo proporcionalnosti))
   (2016/C 287/08)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

      Tuženik: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

      Izreka

   Direktivu Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2004/75/EZ od 29. travnja 2004., kao i načelo proporcionalnosti treba tumačiti na način da:

               —

               im se ne protivi nacionalni propis na temelju kojeg prodavatelji goriva za ogrjev moraju u određenom roku podnijeti mjesečni popis izjava kupaca prema kojima su kupljeni proizvodi namijenjeni za potrebe grijanja i

               —

               im se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se, ako se ne podnese takav popis u određenom roku, na prodana goriva za ogrjev primjenjuje stopa trošarina za pogonska goriva, iako je utvrđeno da namjena tog proizvoda za potrebe grijanja nije upitna.

      (1)  SL C 462, 22. 12. 2014.


title: Predmet C-435/14: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Bari – Italija) – kazneni postupak protiv Maura Barlette (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Jednaka prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Sloboda pružanja usluga — Igre na sreću — Nacionalni propis — Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova — Novi postupak javne nabave — Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija — Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada — Ograničenje — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/5

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale di Bari – Italija) – kazneni postupak protiv Maura Barlette
   (Predmet C-435/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Jednaka prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Sloboda pružanja usluga - Igre na sreću - Nacionalni propis - Preustroj sustava koncesija putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova - Novi postupak javne nabave - Koncesije kraćeg trajanja od ranijih koncesija - Besplatno ustupanje prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada - Ograničenje - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost))
   (2016/C 270/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Bari

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Mauro Barletta

      Izreka

               1.

               Članke 49. i 56. UFEU-a kao i načela jednakog postupanja te djelotvornosti treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo poput onoga u glavnom postupku koje predviđa organizaciju novog postupka javne nabave za koncesije kraćeg trajanja od onog prethodno dodijeljenih koncesija zbog preustroja sustava putem privremenog vremenskog usklađivanja rokova koncesija.

               2.

               Članke 49. i 56. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi ograničavajuća nacionalna odredba poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku koja obvezuje koncesionara igara na sreću da u slučaju prestanka djelatnosti zbog isteka koncesijskog razdoblja besplatno ustupi pravo na uporabu materijalne i nematerijalne imovine koju ima u vlasništvu i koja izgrađuje mrežu za organiziranje i prikupljanje oklada ako to ograničenje prelazi ono što je nužno za ostvarenje stvarnog cilja te odredbe, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet C-419/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Art & Allposters International BV protiv Stichting Pictorighta (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava — Direktiva 2001/29/EZ — Članak 4. — Pravo distribucije — Pravilo o iscrpljenju — Pojam „predmeta” — Prijenos slike zaštićenog djela s papirnatog plakata na slikarsko platno — Zamjena medija — Učinak na iscrpljenje)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/6

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Art & Allposters International BV protiv Stichting Pictorighta
      (Predmet C-419/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava - Direktiva 2001/29/EZ - Članak 4. - Pravo distribucije - Pravilo o iscrpljenju - Pojam „predmeta” - Prijenos slike zaštićenog djela s papirnatog plakata na slikarsko platno - Zamjena medija - Učinak na iscrpljenje))
      (2015/C 107/07)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Art & Allposters International BV

         Tuženik: Stichting Pictoright

         Izreka

      Članak 4. stavak 2. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti tako da se pravilo o iscrpljenju prava distribucije ne primjenjuje na situaciju u kojoj je, kao u slučaju prijenosa s papirnatog plakata na platno, došlo do zamjene medija na kojem se nalazi reprodukcija zaštićenog djela, nakon što je ona uz pristanak nositelja autorskog prava stavljena u promet u Uniji, te se reprodukcija u tom novom obliku ponovno stavlja na tržište.

         (1)  SL C 325, 9.11.2013.