title: Predmet T-516/21: Tužba podnesena 21. kolovoza 2021. – Italija/Komisija

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/27

      Tužba podnesena 21. kolovoza 2021. – Italija/Komisija
      (Predmet T-516/21)
      (2021/C 412/29)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnik: G. Palmieri, agent)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi, zbog razloga navedenih u nastavku, Provedbenu odluku Komisije (EU) br. 2021/988 od 16. lipnja 2021. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih rashoda nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1) (Odluka ad hoc br. 66), priopćenu pod brojem dokumenta C(2021) 4118);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju Uredbe (EU) br. 1383/2015 (2) (uvodna izjava br. 5) i članka 53. stavka 4. Uredbe (EU) br. 639/2014 (3), kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 1383/2015 te na povredi članka 1. Uredbe (EU) br. 1383/2015 i načela razumnosti, zabrane diskriminacije i proporcionalnosti u pogledu postupanja sa zakašnjelim prijavama u računalnu bazu podataka za mjere koje predviđaju razdoblje obveznog držanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju Uredbe (EU) br. 1383/2015 (uvodna izjava br. 5) i članka 53. stavka 4. Uredbe (EU) br. 639/2014, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 1383/2015, kao i načela razumnosti, zabrane diskriminacije i proporcionalnosti u pogledu postupanja sa zakašnjelim prijavama u računalnu bazu podataka za mjere koje ne predviđaju razdoblje obveznog držanja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju Uredbe (EZ) br. 1760/2000 (4) (članak 7.) u odnosu na rok za podnošenje prijave u računalnu bazu podataka.

         (1)  SL 2021., L 218, str. 9.

         (2)  Delegirana Uredba Komisije (EU) 2015/1383 od 28. svibnja 2015. o izmjeni Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014 u pogledu uvjeta prihvatljivosti u odnosu na zahtjeve za identifikaciju i registraciju životinja za proizvodno vezanu potporu na temelju Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2015., L 214, str. 1.)

         (3)  Delegirana Uredba Komisije (EU) 639/2014 od 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike te o izmjeni Priloga X. toj Uredbi (SL 2014., L 181, str. 1.)

         (4)  Uredba (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. srpnja 2000. o uvođenju sustava označivanja i registracije životinja vrste goveda, označivanju goveđeg mesa i proizvoda od goveđeg mesa i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 820/97 (SL 2000., L 204, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 36., str. 117.)


title: Predmet T-523/21: Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – Shatrov/Vijeće

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/28

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – Shatrov/Vijeće
      (Predmet T-523/21)
      (2021/C 412/30)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Alexander Evgenevich Shatrov (Minsk, Bjelarus) (zastupnici: G. Lansky i A. Egger, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u skladu s člankom 263. UFEU-a poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2021/1002 od 21. lipnja 2021. o provedbi Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Bjelarusu (SL 2021., L 219I, str. 70.), kao i Provedbenu odluku Vijeća (EU) 2021/997 od 21. lipnja 2021. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL 2021., L 219I, str. 3.), u mjeri u kojoj se odnose na tužitelja;

                  —

                  u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe očitu pogrešku u ocjeni. Vijeće je osobito povrijedilo svoje obveze provjere jer nije podnijelo konkretne dokaze kako bi opravdalo uvrštenje tužitelja na popis u pobijanim aktima.


title: Predmet T-524/21: Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – Saure/Komisija

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/28

      Tužba podnesena 27. kolovoza 2021. – Saure/Komisija
      (Predmet T-524/21)
      (2021/C 412/31)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Njemačka) (zastupnik: C. Partsch, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Komisijinu odluku od 13. srpnja 2021. kojom je ona odbila njegov zahtjev za uvid u Komisijine dokumente izradom preslika cjelokupne korespondencije koju je ona, počevši od 1. travnja 2020., razmijenila s društvom AstraZeneca plc ili njezinim društvima kćerima, s njemačkim Uredom savezne kancelarke ili sa Saveznim ministarstvom zdravstva u vezi s društvom AstraZeneca plc ili njezinim društvima kćerima, a osobito u pogledu količine cjepiva protiv bolesti Covid-19 koju je ponudilo društvo AstraZeneca plc, i njegovih rokova isporuke;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: tužitelj ima pravo na pristup predmetnim dokumentima Europske komisije u skladu s člankom 2. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1). Komisijinim odbijanjem krše se ta odredba.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: tužiteljevu pravu na pristup ne protivi se razlog za izuzeće iz članka 4. stavka 2. druge alineje Uredbe (EZ) br. 1049/2001. Ovaj je razlog za izuzeće vremenski ograničen i važi samo za sudske postupke i rasprave koji su u tijeku. Postupak koji je u Belgiji u tijeku protiv društva AstraZeneca pod brojem br. 2021/48/C odnosi se na potpuno drugačije činjenično stanje i već je zaključen presudom od 18. lipnja 2021. Pretpostavke narušavanja načela jednakosti oružja i dobrog sudovanja također nisu ispunjene, s obzirom na to da su okončani svi postupci na koje to može utjecati.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Presuda Suda od 18. lipnja 2021. u predmetu E-10/20 ADCADA Immobilien AG PCC in Konkurs protiv Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Finanzmarktaufsicht) (Uredba (EU) 2017/1129 – zaštita ulagateljâ – pojam „javna ponuda vrijednosnih papira” – objavljivanje informacija – obveza objavljivanja prospekta – izuzeća) 2021/C 417/04

text:
               14.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 417/23

      PRESUDA SUDA
      od 18. lipnja 2021.
      u predmetu E-10/20
      ADCADA Immobilien AG PCC in Konkurs protiv Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Finanzmarktaufsicht)

            (Uredba (EU) 2017/1129 – zaštita ulagateljâ – pojam „javna ponuda vrijednosnih papira” – objavljivanje informacija – obveza objavljivanja prospekta – izuzeća)

      (2021/C 417/04)
      U predmetu E-10/20, ADCADA Immobilien AG PCC in Konkurs protiv Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Finanzmarktaufsicht) – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma država EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda, koji je podnijela Komisija za žalbe Agencije za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) u vezi s tumačenjem Uredbe (EU) 2017/1129 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja za trgovanje na uređenom tržištu te stavljanju izvan snage Direktive 2003/71/EZ, a posebno njezina članka 1. stavka 4. točke (b) i članka 2. točke (d), Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik (sudac izvjestitelj), Per Christiansen i Bernd Hammermann, suci, donio je 18. lipnja 2021. presudu kao u izreci:

                  1.

                  Je li objavljeno dovoljno informacija o uvjetima ponude i ponuđenim vrijednosnim papirima kako bi se ulagatelju omogućilo da donese odluku o kupnji i upisu tih vrijednosnih papira u skladu s člankom 2. točkom (d) Uredbe (EU) 2017/1129 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja za trgovanje na uređenom tržištu mora se procijeniti za svaki slučaj zasebno.
                  U okolnostima kao što su one u glavnom postupku, podložno provjeri koju provodi tijelo koje je uputilo zahtjev, riječ je o „javnoj ponudi vrijednosnih papira” u smislu članka 2. točke (d) Uredbe (EU) 2017/1129.

                  2.

                  Za procjenu postojanja „javne ponude vrijednosnih papira” u smislu članka 2. točke (d) Uredbe (EU) 2017/1129 može biti važno da obavijest sadržava određene jasno vidljive naznake da su dodatne informacije dostupne na drugom mjestu i da puni uvjeti obveznice nisu dostupni na internetu ili opće dostupni. Međutim, ako obavijest već sadržava dovoljno informacija za potrebe članka 2. točke (d), navođenje takvih izjava ili činjenica da puni uvjeti obveznice nisu dostupni na internetu ili opće dostupni ne može promijeniti kvalifikaciju obavijesti kao „javne ponude vrijednosnih papira”.

                  3.

                  Važno je, u načelu, za potrebe članka 1. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1129 da su potencijalni kupci isključivo na zahtjev obaviješteni o ponudi vrijednosnih papira, a da je istodobno zajamčeno da je obaviješteno najviše 149 fizičkih ili pravnih osoba po državi članici EGP-a, koje nisu kvalificirani ulagatelji. Međutim, za pozivanje na izuzeće iz članka 1. stavka 4. točke (b) ponuda vrijednosnih papira mora stvarno biti upućena manjem broju od 150 fizičkih ili pravnih osoba po državi članici EGP-a, koje nisu kvalificirani ulagatelji. Ograničenje utvrđeno u toj odredbi ne može se izbjeći objavljivanjem informacija o ponudi u državi članici EGP-a putem različitih medija.


title: Presuda Suda od 30. lipnja 2021. u predmetu E-13/20 O protiv norveške vlade, koju zastupa norveška Uprava za rad i socijalnu skrb (Arbeids- og velferdsdirektoratet) (Socijalna sigurnost – Uredba (EZ) br. 883/2004 – članci 7., 63. i 64. – Davanja za nezaposlenost – obveza privremenog boravka u nadležnoj državi EGP-a – nezaposlene osobe koje odlaze u drugu državu EGP-a) 2021/C 417/05

text:
               14.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 417/25

      PRESUDA SUDA
      od 30. lipnja 2021.
      u predmetu E-13/20
      O protiv norveške vlade, koju zastupa norveška Uprava za rad i socijalnu skrb (Arbeids- og velferdsdirektoratet)

            (Socijalna sigurnost – Uredba (EZ) br. 883/2004 – članci 7., 63. i 64. – Davanja za nezaposlenost – obveza privremenog boravka u nadležnoj državi EGP-a – nezaposlene osobe koje odlaze u drugu državu EGP-a)

      (2021/C 417/05)
      U predmetu E-13/20, O protiv norveške vlade, koju zastupa norveška Uprava za rad i socijalnu skrb (Arbeids- og velferdsdirektoratet) – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio norveški Nacionalni sud za osiguranje (Trygderetten) u vezi s tumačenjem članaka 28., 31. i 36. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti i Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, Sud u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik (sudac izvjestitelj), Per Christiansen i Bernd Hammermann, suci, donio je 30. lipnja 2021. presudu čija izreka glasi:

                  1.

                  Obveza nezaposlene osobe da privremeno boravi u nadležnoj državi kako bi stekla pravo na novčano davanje u slučaju nezaposlenosti u slučajevima kada nisu ispunjeni uvjeti iz članaka 64., 65. i 65.a u skladu je s Uredbom (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, a posebno s njezinim člankom 5. točkom (b).

                  2.

                  U ostalim situacijama osim onih koje su izričito navedene u člancima 64., 65. i 65.a Uredbe (EZ) br. 883/2004 uvjet privremenog boravka u nadležnoj državi EGP-a za stjecanje prava na davanja za nezaposlenost ne procjenjuje se u skladu s člancima 31. i 36. Sporazuma o EGP-u i nije nespojiv s Direktivom 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica.

                  3.

                  Države EGP-a zadržavaju pravo utvrđivanja potrebe za vraćanjem nezakonito stečene naknade i davanja. Međutim, države EGP-a navedeno pravo moraju koristiti u skladu s pravom EGP-a i njegovim općim načelima, uključujući načela ekvivalentnosti i učinkovitosti.


title: Presuda Suda od 30. lipnja 2021. u predmetu E-15/20 Kazneni postupak protiv P-a (Socijalna sigurnost – Uredba (EZ) br. 883/2004 – članci 7., 63. i 64. – davanja za nezaposlenost – obveza privremenog boravka u nadležnoj državi EGP-a – nezaposlene osobe koje odlaze u drugu državu EGP-a) 2021/C 417/06

text:
               14.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 417/26

      PRESUDA SUDA
      od 30. lipnja 2021.
      u predmetu E-15/20
      Kazneni postupak protiv P-a

            (Socijalna sigurnost – Uredba (EZ) br. 883/2004 – članci 7., 63. i 64. – davanja za nezaposlenost – obveza privremenog boravka u nadležnoj državi EGP-a – nezaposlene osobe koje odlaze u drugu državu EGP-a)

      (2021/C 417/06)
      U predmetu E-15/20, kazneni postupak protiv P-a – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Žalbeni sud Borgarting (Borgarting lagmannsrett) u vezi s tumačenjem Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno njegovih članaka 3., 7., 28., 29. i 36., Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti i Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, Sud u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik (sudac izvjestitelj), Per Christiansen i Bernd Hammermann, suci, donio je 30. lipnja 2021. presudu čija izreka glasi:

                  1.

                  Obveza nezaposlene osobe da privremeno boravi u nadležnoj državi kako bi stekla pravo na novčano davanje u slučaju nezaposlenosti u slučajevima kada nisu ispunjeni uvjeti iz članaka 64., 65. i 65.a u skladu je s Uredbom (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti.

                  2.

                  U ostalim situacijama osim onih koje su izričito navedene u člancima 64., 65. i 65.a Uredbe (EZ) br. 883/2004 uvjet privremenog boravka u nadležnoj državi EGP-a za stjecanje prava na davanja za nezaposlenost ne procjenjuje se u skladu s člancima 28., 29. i 36. Sporazuma o EGP-u i nije nespojiv s Direktivom 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica.

                  3.

                  Države EGP-a zadržavaju pravo utvrđivanja kaznenih sankcija za ostvarivanje prava na nezaposlenost svjesnim pružanjem pogrešnih informacija. Međutim, države EGP-a navedeno pravo moraju izvršavati u skladu s pravom EGP-a i njegovim općim načelima, uključujući načelo proporcionalnosti.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 26. svibnja 2021. podnio Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) u predmetu Norep AS protiv Haugen Gruppen AS (Predmet E-2/21) 2021/C 417/07

text:
               14.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 417/27

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 26. svibnja 2021. podnio Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) u predmetu Norep AS protiv Haugen Gruppen AS
      (Predmet E-2/21)
      (2021/C 417/07)
      Dopisom Sudu EFTA-e od 26. svibnja 2021., zaprimljenim u pisarnici Suda 11. lipnja 2021., Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Norep AS protiv Haugen Gruppen AS o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Tumači li se pojam „posredovanje” iz članka 1 stavka 2 Direktive 86/653 na način da podrazumijeva sudjelovanje u nalozima stranaka nalogodavcu tako da stranke ne smiju davati naloge izravno nalogodavcu kao u činjenicama u ovom predmetu opisanima u 3. poglavlju[ (1)]?

                  2.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje niječan, koji su čimbenici bitni kako bi se procijenilo smatra li se prodajna aktivnost „posredovanjem” za potrebe članka 1. stavka 2. Direktive 86/653?

         (1)  Za cjeloviti tekst zahtjeva za savjetodavno mišljenje vidjeti https://eftacourt.int/download/2-21-request-ao/?wpdmdl=7454


title: Predmet C-94/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. veljače 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/FT

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. veljače 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/FT
      (Predmet C-94/21)
      (2021/C 422/02)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

         Tuženik: FT
      Ovaj je predmet rješenjem predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. brisan iz upisnika Suda.


title: Predmet C-141/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/VR

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/VR
      (Predmet C-141/21)
      (2021/C 422/03)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

         Tuženik: VR
      Ovaj je predmet rješenjem predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. brisan iz upisnika Suda.


title: Predmet C-423/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. srpnja 2021. uputio Obersten Gerichtshofs (Austrija) – Grand Production d.o.o./GO4YU GmbH u. a.

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. srpnja 2021. uputio Obersten Gerichtshofs (Austrija) – Grand Production d.o.o./GO4YU GmbH u. a.
      (Predmet C-423/21)
      (2021/C 422/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije (u daljnjem tekstu: tužitelj): Grand Production d.o.o.

         Druge stranke u revizijskom postupku: GO4YU GmbH, DH, GO4YU d.o.o., MTEL Austria GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li izraz „priopćavanje djela javnosti” iz članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29/EZ (1) tumačiti na način da takvo priopćavanje provodi neposredni operator platforme za internetski prijenos (koji u ovom slučaju nema sjedište u Uniji), koji

                              —

                              samostalno odlučuje o sadržaju i zatamnjenju televizijskih emisija koje on emitira te navedeno provodi u tehničkom smislu,

                              —

                              ima isključiva administratorska prava u pogledu platforme za internetski prijenos,

                              —

                              može utjecati na to koje televizijske programe krajnji korisnik može primati u okviru usluge, ali ne može utjecati na sadržaj programâ,

                              —

                              je isključiva kontrolna točka u pogledu toga koji su programi i sadržaji dostupni u kojem razdoblju na kojim područjima,

                        ako se pritom

                              —

                              korisniku ne omogućuje samo pristup emitiranim sadržajima čiju su internetsku upotrebu odobrili odgovarajući nositelji prava, nego i zaštićenim sadržajima za koje ne postoji odgovarajući pristanak, te

                              —

                              neposredni operator platforme za internetski prijenos zna da se njegovom uslugom omogućuje i prijem zaštićenih emitiranih sadržaja, a da nositelji prava na to nisu pristali, tako što krajnji korisnici upotrebljavaju usluge virtualne privatne mreže (VPN) zbog čega se čini da se adresa internetskog protokola (IP) i uređaj krajnjih korisnika nalaze u područjima za koja postoji pristanak nositelja prava, ali je

                              —

                              prijem zaštićenih emitiranih sadržaja preko platforme za internetski prijenos bio zapravo moguć više tjedana bez da su nositelji prava na to nisu pristali, pri čemu nije uspostavljen ni VPN tunel?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
                  Treba li izraz „priopćavanje djela javnosti” iz članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29/EZ tumačiti na način da takvo priopćavanje provode i treće strane (koje u ovom slučaju imaju sjedište u Uniji), koje su ugovorno i/ili strukturno povezane s operatorom platforme opisanim u prvom prethodnom pitanju te koje nemaju utjecaj na zatamnjenje emisija te na programe i sadržaje koji se emitiraju na platformi za internetski prijenos, ali

                              —

                              koje oglašavaju operatorovu platformu za internetski prijenos i njezine usluge, i/ili

                              —

                              koje s korisnicima sklapaju probne pretplate koje automatski istječu nakon 15 dana, i/ili

                              —

                              koje korisnicima platforme za internetski prijenos pružaju podršku kao služba za korisnike, i/ili

                              —

                              koje na svojoj internetskoj stranici nude pretplate s obvezom plaćanja za platformu za internetski prijenos multimedijskih sadržaja neposrednog operatora, a zatim djeluju kao ugovorni partneri korisnikâ i kao primatelji plaćanja, pri čemu se pretplate s obvezom plaćanja sklapaju tako da se izričito upućuje na to da određeni programi nisu dostupni samo ako korisnik prilikom sklapanja ugovora izričito navede da želi gledati te programe, ali ako korisnici to ne navedu ili konkretno ne traže, korisnike se na to unaprijed ne upućuje?

                  3.

                  Treba li članak 2. točke (a) i (e) i članak 3. stavak 1. Direktive 2001/29/EZ u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (2) tumačiti na način da je u slučaju navodne povrede autorskog i srodnih prava koja jamči država članica suda pred kojim je pokrenut postupak, taj sud – zbog tog što načelo teritorijalnosti isključuje nadležnost nacionalnih sudova da odlučuju u pogledu povreda počinjenih u inozemstvu – nadležan samo za odlučivanje o šteti nastaloj na državnom području države članice kojoj taj sud pripada, ili taj sud može odnosno mora odlučiti i o kaznenim djelima koja su, u skladu s tvrdnjama autora čija su prava povrijeđena, počinjena izvan tog državnog područja (diljem svijeta)?

         (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL 2001., L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.)

         (2)  Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)


title: Predmet C-433/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2021. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2021. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA
      (Predmet C-433/21)
      (2021/C 422/05)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Agenzia delle Entrate

         Protustranka: Contship Italia SpA

         Prethodno pitanje

      Protivi li se člancima 18. (bivši članak 12. UEZ-a) i 49. (bivši članak 43. UEZ-a) UFEU-a nacionalno zakonodavstvo koje, poput članka 30. stavka 1. točke 5. Zakona br. 724 od 23. prosinca 1994. u verziji primjenjivoj ratione temporis koja je prethodila izmjenama uvedenima Zakonom br. 296 od 27. prosinca 2006., isključuje iz poreznog sustava protiv izbjegavanja poreza od strane neoperativnih društava – i koji se temelji na utvrđivanju minimalnih standarda u pogledu prihoda i dobiti povezanih s vrijednošću određene poslovne imovine, čije je neispunjenje važan pokazatelj neoperativnosti društva i dovodi do utvrđivanja oporezive dobiti na temelju presumpcije – samo društva i subjekte čijim se vrijednosnim papirima trguje na talijanskim uređenim tržištima, a ne i društva i subjekte čijim se vrijednosnim papirima trguje na inozemnim uređenim tržištima, kao i društva koja upravljaju tim društvima i subjektima uvrštenima na burzu ili društva kojima upravljaju, čak i neizravno, ta društva i subjekti uvršteni na burzu?


title: Predmet C-434/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2021. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2021. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA
      (Predmet C-434/21)
      (2021/C 422/06)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Agenzia delle Entrate

         Druga stranka u žalbenom postupku: Contship Italia SpA

         Prethodno pitanje

      Protivi li se člancima 18. (bivši članak 12. UEZ-a) i 49. (bivši članak 43. UEZ-a) UFEU-a nacionalno zakonodavstvo koje, poput članka 30. stavka 1. točke 5. Zakona br. 724 od 23. prosinca 1994. u verziji primjenjivoj ratione temporis koja je prethodila izmjenama uvedenim Zakonom br. 296 od 27. prosinca 2006., isključuje iz poreznog sustava protiv izbjegavanja poreza od strane neoperativnih društava – i koji se temelji na utvrđivanju minimalnih standarda u pogledu prihoda i dobiti povezanih s vrijednošću određene poslovne imovine, čije je neispunjenje važan pokazatelj neoperativnosti društva i dovodi do utvrđivanja oporezive dobiti na temelju presumpcije – samo društva i subjekte čijim se vrijednosnim papirima trguje na talijanskim uređenim tržištima, a ne i društva i subjekte čijim se vrijednosnim papirima trguje na inozemnim uređenim tržištima, kao i društva koja upravljaju tim društvima i subjektima uvrštenima na burzu ili društva kojima upravljaju, čak i neizravno, ta društva i subjekti uvršteni na burzu?


title: Predmet C-435/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2021. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – easyJet Airline Company Ltd./HG

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2021. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – easyJet Airline Company Ltd./HG
      (Predmet C-435/21)
      (2021/C 422/07)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: easyJet Airline Company Ltd.

         Druga stranka u revizijskom postupku: HG
      Ovaj je predmet rješenjem predsjednika Suda od 10. kolovoza 2021. brisan iz upisnika Suda.


title: Predmet C-446/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2021. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Ltd

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2021. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Ltd
      (Predmet C-446/21)
      (2021/C 422/08)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Maximilian Schrems

         Druga stranka u revizijskom postupku: Facebook Ireland Ltd

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbe članka 6. stavka 1. točaka (a) i (b) Opće uredbe o zaštiti podataka (OUZP) (1) tumačiti na način da se zakonitost ugovornih odredbi sadržanih u općim uvjetima korištenja koji se odnose na ugovore o platformi, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku (osobito ugovorne odredbe kao što su: „Umjesto da plaćate, […] upotrebom Facebookovih proizvoda obuhvaćenih ovim Uvjetima pristajete na to da vam prikazujemo oglase […] Vaše osobne podatke […] upotrebljavamo za prikazivanja oglasa koji su relevantniji za vas”), koji uključuju obradu osobnih podataka za prikupljanje i analizu osobnih podataka u svrhu personaliziranog oglašavanja, ocjenjuje u skladu sa zahtjevima iz članka 6. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. OUZP-a, koji se ne mogu zamijeniti pozivanjem na članak 6. stavak 1. točku (b) OUZP-a?

                  2.

                  Treba li članak 5. stavak 1. točku (c) OUZP-a (smanjenje količine podataka) tumačiti na način da se svi osobni podaci kojima raspolaže platforma poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku (osobito onima koji potječu od ispitanika ili treće osobe na platformi i izvan nje) mogu u svrhu ciljanog oglašavanja prikupljati, analizirati i obrađivati bez ograničenja s obzirom na vrijeme ili vrstu podataka?

                  3.

                  Treba li članak 9. stavak 1. GDPR-a tumačiti na način da se primjenjuje na obradu podataka koja omogućuje ciljano filtriranje posebnih kategorija osobnih podataka, kao što su politička mišljenja ili spolna orijentacija (na primjer, radi oglašavanja), čak i ako voditelj obrade ne razlikuje te podatke?

                  4.

                  Treba li članak 5. stavak 1. točku (b) u vezi s člankom 9. stavkom 2. točkom (e) OUZP-a tumačiti na način da se izjavom o vlastitoj spolnoj orijentaciji za potrebe panel-diskusije dopušta obrada drugih podataka o spolnoj orijentaciji radi prikupljanja i analize podataka u svrhu personaliziranog oglašavanja?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1.)


title: Predmet C-450/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2021. uputio Tribunale ordinario di Vercelli (Italija) – UC/Ministero dell’istruzione

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. srpnja 2021. uputio Tribunale ordinario di Vercelli (Italija) – UC/Ministero dell’istruzione
      (Predmet C-450/21)
      (2021/C 422/09)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale ordinario di Vercelli

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UC

         Tuženik: Ministero dell’istruzione

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 4. stavak 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, zaključenog 18. ožujka 1999., koji je sadržan u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. (1), tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onoga iz članka 1. stavka 121. Zakona br. 107/2015 koji izričito isključuje priznavanje i isplatu određene dodatne naknade u iznosu od 500 eura u korist nastavničkog osoblja zaposlenog na određeno vrijeme u Ministarstvu obrazovanja jer se ta dodatna naknada daje isključivo za osposobljavanje i usavršavanje osoba zaposlenih na temelju ugovora na neodređeno vrijeme?

                  2.

                  Treba li smatrati da je dodatna naknada od 500 eura godišnje, kao što je ona propisana u članku 1. stavku 121. Zakona br. 107/2015 [i članku] 2. Uredbe sa zakonskom snagom br. 22/2020 (tzv. elektronička kartica nastavnika), koja je namijenjena kupovini obrazovnih materijala i usluga za potrebe razvoja profesionalnih vještina te nabavi usluga mrežnog povezivanja, obuhvaćena uvjetima zapošljavanja iz članka 4. stavka 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme?

                  3.

                  Ako se smatra da ta naknada nije obuhvaćena navedenim uvjetima zapošljavanja, treba li članak 6. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme u vezi s člankom 150. [UEZ-a], člankom 14. Povelje [E]uropske [u]nije o temeljnim pravima i člankom 10. Europske socijalne povelje, tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, poput onog sadržanog u članku 1. stavku 121. Zakona br. 107/2015, koji priznaje pravo na dodjelu sredstava za obuku samo radnicima s ugovorom ili radnim odnosom na neodređeno vrijeme, bez obzira na to što se nalaze u situaciji sličnoj onoj u kojoj se nalaze nastavnici zaposleni na određeno vrijeme?

                  4.

                  Treba li u kontekstu primjene Direktive 1999/70, opća načela važećeg prava [Europske unije] o jednakosti, jednakom postupanju i nediskriminaciji u području zapošljavanja, koja su zajamčena člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, direktivama 2000/43 (2) i 2000/78 (3) te člankom 4. [Okvirnog] [s]porazuma o radu na određeno vrijeme, tumačiti na način da im se protivi odredba poput one predviđene u članku 1. stavku 121. Zakona br. 107/2015 koja omogućuje da se prema nastavnicima koji su u sličnoj situaciji kao nastavnici zaposleni na neodređeno vrijeme u pogledu vrste posla i uvjeta zapošljavanja, s obzirom na to da su obavljali iste zadaće i da imaju iste stručne, pedagoške, metodološko-didaktičke, organizacijske, interpersonalne i istraživačke vještine, stečene kroz iskustvo u nastavi priznato kao istovjetno na temelju istog nacionalnog propisa, postupa na nepovoljniji način te da podliježu diskriminaciji u pogledu uvjeta zapošljavanja i pristupa obrazovanju samo zato što su u radnom odnosu na određeno vrijeme?

                  5.

                  Treba li članak 6. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, razmatran u vezi i u skladu s općim načelima važećeg prava [Europske unije] o jednakosti, jednakom postupanju i nediskriminaciji u području zapošljavanja te s temeljnim pravima iz članaka 14., 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, poput onog predviđenog u članku 1. stavku 121. Zakona br. 107/2015, koji samo radnicima u radnom odnosu na neodređeno vrijeme daje mogućnost pristupa obuci?

         (1)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL 1999., L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)

         (2)  Direktiva Vijeća 2000/43/EZ od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo (SL 2000., L 180, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 20., svezak 1., str. 19.)

         (3)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000., L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)


title: Predmet C-467/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA
      (Predmet C-467/21)
      (2021/C 422/10)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Comune di Venezia

         Protustranke: Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Europske unije nacionalni propis (poput onog iz članka 8. stavka 6. Zakona br. 36 od 22. veljače 2001.) koji se tumači i primjenjuje na način da pojedinačnim lokalnim upravnim tijelima dopušta propisivanje kriterija za određivanje lokacija opreme pokretnih mreža, koji se mogu izraziti i u obliku zabrane, kao što je zabrana postavljanja antena u određenim područjima ili na određenoj udaljenosti od zgrada određene vrste?


title: Predmet C-481/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2021. uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden (Njemačka) – TX/Bundesrepublik Deutschland

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2021. uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden (Njemačka) – TX/Bundesrepublik Deutschland
      (Predmet C-481/21)
      (2021/C 422/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TX

         Tuženik: Bundesrepublik Deutschland, koju zastupa Bundeskriminalamt

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 15. stavak 3. i stavak 1. u vezi s člankom 14. Direktive (EU) 2016/680 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP (SL EU L od 4. svibnja 2016. str. 119 (u daljnjem tekstu: Direktiva (EU) 2016/680) u svjetlu članka 54. Direktive (EU) 2016/680 tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis

                              a)

                              prema kojem se u slučaju zajedničkih voditelja obrade podataka ne mora navesti voditelj obrade koji je zapravo odgovoran za pohranjene podatke i

                              b)

                              koji, osim toga, dopušta da se sudu uskrati meritorno obrazloženje za odbijanje pristupa?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na pitanja 1. a) i 1. b), je li članak 15. stavak 3. i stavak 1. Direktive (EU) 2016/680 u skladu s pravom na djelotvoran pravni lijek sadržan u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2) iako se sud time onemogućava da

                              a)

                              u skladu s nacionalnim postupovnim pravilima u upravnom postupku koji se sastoji od više stupnjeva na sudjelovanje u postupku pozove drugog i zapravo odgovornog voditelja obrade koji mora dati svoju suglasnost za pružanje informacija i

                              b)

                              meritorno ispita postoje li uvjeti za odbijanje pristupa i je li ih voditelj obrade koji odbija pristup pravilno primijenio?

                  3.

                  Utječe li se odbijanjem pristupa i time djelotvornog pravnog lijeka u skladu s člankom 47. Povelje protuzakonito na slobodu izbora zanimanja u skladu s člankom 15. Povelje ako se pohranjene informacije koriste da bi se ispitanika isključilo od obavljanja namjeravane djelatnosti zbog navodnog sigurnosnog rizika.

         (1)  Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP (SL 2016., L 119, str. 89.)

         (2)  SL 2012., C 326, str. 391.


title: Predmet C-488/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2021. uputio Court of Appeal (Irska) – GV/Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Irska, Attorney General

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2021. uputio Court of Appeal (Irska) – GV/Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Irska, Attorney General
      (Predmet C-488/21)
      (2021/C 422/12)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj/druga stranka u žalbenom postupku: GV

         Tuženici/žalitelji: Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Irska, Attorney General

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li izvedeno pravo na boravak izravnog srodnika u uzlaznoj liniji radnika građanina Unije, koje ima na temelju članka 7. stavak 2. Direktive 2004/38/EZ (1), uvjetovano time da ga radnik uzdržava?

                  2.

                  Protivi li se Direktivi 2004/38/EZ to da država članica domaćin ograničava pristup socijalnoj pomoći članu obitelji radnika građanina Unije koji ima izvedeno pravo na boravak na temelju toga što ga taj radnik uzdržava ako bi pristup takvoj pomoći značio da ga radnik više ne uzdržava?

                  3.

                  Protivi li se Direktivi 2004/38/EZ to da država članica domaćin ograničava pristup socijalnoj pomoći članu obitelji radnika građanina Unije koji ima izvedeno pravo na boravak na temelju toga što ga taj radnik uzdržava s obrazloženjem da bi posljedica isplate pomoći bila ta da bi dotični član obitelji postao prekomjeran teret za sustav socijalne pomoći države?

         (1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, 30.4.2004., str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.).


title: Predmet T-328/18: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Naturgy Energy Group/Komisija („Državne potpore – Poticaj za ulaganje u zaštitu okoliša koji Španjolska dodjeljuje termoelektranama na ugljen – Odluka o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a – Obveza obrazlaganja – Očita pogreška u ocjeni – Selektivni karakter”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/10

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Naturgy Energy Group/Komisija
      (Predmet T-328/18) (1)

      („Državne potpore - Poticaj za ulaganje u zaštitu okoliša koji Španjolska dodjeljuje termoelektranama na ugljen - Odluka o pokretanju postupka predviđenog u članku 108. stavku 2. UFEU-a - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni - Selektivni karakter”)
      (2021/C 422/13)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Naturgy Energy Group, SA, prije Gas Natural SDG, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: F. González Díaz i J. Blanco Carol, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Němečková i D. Recchia, agenti)

         Intervenijenti u potporu tužitelju: EDP Španjolska, SA (Oviedo, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici), Viesgo Producción, SL, pravni slijednik Viesgo Generacióna, SL (Santander, Španjolska) (zastupnici: F. Plasencia Sánchez, L. Ques Mena i L. de Pedro Martín, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke C(2017) 7733 final, od 27. studenoga 2017. o državnoj potpori SA.47912 (2017/NN) – Poticaj za ulaganje u zaštitu okoliša koji Španjolska dodjeljuje termoelektranama na ugljen, kojom se pokreće formalni istražni postupak predviđen u članku 108. stavku 2. UFEU-a u pogledu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Naturgy Energy Group, SA nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

                  3.

                  Društva Viesgo Producción, SL i EDP España, SA snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 268, 30. 7. 2018.


title: Predmet T-152/19: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Brunswick Bowling Products/Komisija („Zaštita zdravlja i sigurnosti potrošača i radnika – Direktiva 2006/42/EZ – Zaštitna klauzula – Nacionalna mjera povlačenja s tržišta i zabrane stavljanja na tržište automata za postavljanje čunjeva i dodatne opreme – Bitni zdravstveni i sigurnosni zahtjevi – Odluka Komisije kojom se nacionalna mjera zabrane stavljanja na tržište proglašava opravdanom – Jednako postupanje”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/10

      Presuda Općeg suda od 8. rujna 2021. – Brunswick Bowling Products/Komisija
      (Predmet T-152/19) (1)

      („Zaštita zdravlja i sigurnosti potrošača i radnika - Direktiva 2006/42/EZ - Zaštitna klauzula - Nacionalna mjera povlačenja s tržišta i zabrane stavljanja na tržište automata za postavljanje čunjeva i dodatne opreme - Bitni zdravstveni i sigurnosni zahtjevi - Odluka Komisije kojom se nacionalna mjera zabrane stavljanja na tržište proglašava opravdanom - Jednako postupanje”)
      (2021/C 422/14)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Brunswick Bowling Products LLC, prijašnji Brunswick Bowling & Billiards Corporation (Muskegon, Michigan, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Martens i V. Ostrovskis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Huttunen i P. Ondrůšek, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Švedska (zastupnici: H. Eklinder, R. Eriksson, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, J. Lundberg i O. Simonsson, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2018/1960 od 10. prosinca 2018. o zaštitnoj mjeri koju je poduzela Švedska u skladu s Direktivom 2006/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća kako bi zabranila stavljanje na tržište jedne vrste automata za postavljanje čunjeva i dodatne opreme koja se upotrebljava s tom vrstom automata za postavljanje čunjeva, proizvođača Brunswick Bowling & Billiards, te kako bi se povukli takvi strojevi koji su već stavljeni na tržište (SL 2018., L 315, str. 29.)

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Brunswick Bowling Products LLC nalaže se snošenje troškova.

                  3.

                  Kraljevina Švedska snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet T-517/19: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Homoki/Komisija („Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Konačno izvješće o OLAF-ovoj istrazi koja se odnosi na provedbu projekta ulaganja u javnu rasvjetu u Mađarskoj – Odbijanje pristupa – Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija – Izuzeće koje se odnosi na komercijalne interese treće strane – Izuzeće u vezi sa zaštitom privatnosti i integriteta pojedinca – Zaštita osobnih podataka”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/11

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Homoki/Komisija
      (Predmet T-517/19) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Konačno izvješće o OLAF-ovoj istrazi koja se odnosi na provedbu projekta ulaganja u javnu rasvjetu u Mađarskoj - Odbijanje pristupa - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija - Izuzeće koje se odnosi na komercijalne interese treće strane - Izuzeće u vezi sa zaštitom privatnosti i integriteta pojedinca - Zaštita osobnih podataka”)
      (2021/C 422/15)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Andrea Homoki (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: T. Hüttl, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Béres i A. Spina, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) od 22. svibnja 2019., kojom se odbija ponovni zahtjev za pristup dokumentima na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka OCM(2019)11506 od 22. svibnja 2019. Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) u dijelu u kojem se njome odbija pristup konačnom izvješću o OLAF-ovoj istrazi u vezi sa spisom OF/2015/0034/B4,
                     zacrnjuju osobni podaci koji se odnose na svjedoke, interne bilješke i upućivanja na OLAF-ove metode.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 328, 30. 9. 2019.


title: Predmet T-834/19: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – e*Message Wireless Information Services/EUIPO – Apple (e*message) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije e*message – Apsolutni razlozi za odbijanje – Razlikovni karakter – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Proglašenje ništavosti – Odredbe primjenjive ratione temporis – Primjena kasnije sudske prakse – Članak 17. Povelje o temeljnim pravima – Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/12

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – e*Message Wireless Information Services/EUIPO – Apple (e*message)
      (Predmet T-834/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije e*message - Apsolutni razlozi za odbijanje - Razlikovni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Proglašenje ništavosti - Odredbe primjenjive ratione temporis - Primjena kasnije sudske prakse - Članak 17. Povelje o temeljnim pravima - Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja”)
      (2021/C 422/16)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: e*Message Wireless Information Services GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: A. Hotz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: V. Schmitz-Fohrmann, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. rujna 2019. (predmet R 2454/2018-5), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Apple i e*Message Wireless Information Services.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu e*Message Wireless Information Services GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova te troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Apple Inc.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-23/20: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – FF IP/EUIPO – Seven (the DoubleF) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije the DoubleF – Raniji verbalni žig Europske unije THE DOUBLE – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Relevantna javnost – Sličnost proizvoda – Sličnost znakova – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/12

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – FF IP/EUIPO – Seven (the DoubleF)
      (Predmet T-23/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije the DoubleF - Raniji verbalni žig Europske unije THE DOUBLE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Relevantna javnost - Sličnost proizvoda - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 422/17)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: FF IP Srl (Mantova, Italija) (zastupnik: M. Locatelli, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Seven SpA (Leinì, Italija) (zastupnici: D. Sindico i E. Tonello, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. listopada 2019. (predmet R 2588/2018-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Seven i FF IP.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Odbija se zahtjev društva Seven SpA kojim se traži odbijanje registracije figurativnog žiga Europske unije the DoubleF za proizvode iz razreda 18 i usluge iz razreda 35.

                  3.

                  Društvu FF IP Srl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-96/20: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije Limbic® Types – Apsolutni razlozi za odbijanje – Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prethodnu odluku – Upućivanje proširenom žalbenom vijeću – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) – Pogreška koja se tiče prava – Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti – Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Pravomoćnost – Članak 72. stavak 6. Uredbe 2017/1001 – Sastav proširenog žalbenog vijeća”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/13

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types)
      (Predmet T-96/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Limbic® Types - Apsolutni razlozi za odbijanje - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio prethodnu odluku - Upućivanje proširenom žalbenom vijeću - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001) - Pogreška koja se tiče prava - Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti - Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Pravomoćnost - Članak 72. stavak 6. Uredbe 2017/1001 - Sastav proširenog žalbenog vijeća”)
      (2021/C 422/18)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Njemačka) (zastupnik: R. Kunze, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke proširenog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. prosinca 2019. (predmet R 1276/2017-G), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Limbic® Types kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Odluka proširenog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 2. prosinca 2019. (predmet R 1276/2017-G) se poništava.

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet T-463/20: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Wong (GT RACING) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GT RACING – Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje zakrivljene, okomite i vodoravne podebljane linije – Raniji verbalni žig Europske unije GT – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) – Raniji neregistrirani nacionalni žigovi – Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) – Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) – Nepostojanje opasnosti od zavaravajućeg prikaza – Uporaba u trgovačkom prometu čija važnost nije samo lokalnog karaktera – Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/14

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Wong (GT RACING)
      (Predmet T-463/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GT RACING - Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje zakrivljene, okomite i vodoravne podebljane linije - Raniji verbalni žig Europske unije GT - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) - Raniji neregistrirani nacionalni žigovi - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 4. Uredbe 2017/1001) - Pravila common law tužbe zbog zavaravajućeg označivanja (action for passing off) - Nepostojanje opasnosti od zavaravajućeg prikaza - Uporaba u trgovačkom prometu čija važnost nije samo lokalnog karaktera - Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma”)
      (2021/C 422/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC, i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Wai Leong Wong (Glasgow, Ujedinjena Kraljevina)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. svibnja 2020. (predmet R 1612/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Sony Interactive Entertainment Europe i W. L. Wonga.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sony Interactive Entertainment Europe Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 313, 21. 9. 2020.


title: Predmet T-561/20: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita) („Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije Vita – Stvarna uporaba žiga – Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Uporaba za proizvode za koje je žig bio registriran”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/14

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)
      (Predmet T-561/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Verbalni žig Europske unije Vita - Stvarna uporaba žiga - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) - Uporaba za proizvode za koje je žig bio registriran”)
      (2021/C 422/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC, i P. Ruess, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. lipnja 2020. (predmet R 425/2020-2), koja se odnosi na postupak opoziva između društava Vieta Audio i Sony Interactive Entertainment Europe.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sony Interactive Entertainment Europe Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 371, 3. 11. 2020.


title: Predmet T-566/20: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Residencial Palladium/EUIPO – Palladium Gestión (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH – Raniji nacionalni trgovački naziv GRAND HOTEL PALLADIUM – Relativni razlog za odbijanje – Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni – Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/15

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Residencial Palladium/EUIPO – Palladium Gestión (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)
      (Predmet T-566/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH - Raniji nacionalni trgovački naziv GRAND HOTEL PALLADIUM - Relativni razlog za odbijanje - Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni - Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 422/21)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španjolska) (zastupnik: D. Solana Giménez, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Crawcour i A. Folliard-Monguiral, agenti)

         Intervenijent u postupku pred Općim sudom, ovlašten zamijeniti drugu stranku u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Palladium Gestión, SL (Ibiza) (zastupnik: J. Rojo García-Lajara, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. lipnja 2020. (predmet R 1542/2019-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Residencial Palladium i Fiesta Hotels & Resorts, SL.

         Izreka

                  1.

                  Odobrava se intervencija društvu Palladium Gestión, SL umjesto društva Fiesta Hotels & Resorts, SL.

                  2.

                  Tužba se odbija.

                  3.

                  Društvu Residencial Palladium, SL nalaže se snošenje troškova nastalih Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društvu Palladium Gestión.

         (1)  SL C 371, 3. 11. 2020.


title: Predmet T-697/20: Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Bimbo Donuts Iberia/EUIPO – Hijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije DONAS DULCESOL – Raniji nacionalni verbalni žig DONAS – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Nepostojanje dokaza o stvarnoj uporabi ranijeg žiga – Kvalifikacija proizvoda za koje je dokazana stvarna uporaba – Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/16

      Presuda Općeg suda od 1. rujna 2021. – Bimbo Donuts Iberia/EUIPO – Hijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL)
      (Predmet T-697/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije DONAS DULCESOL - Raniji nacionalni verbalni žig DONAS - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanje dokaza o stvarnoj uporabi ranijeg žiga - Kvalifikacija proizvoda za koje je dokazana stvarna uporaba - Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001”)
      (2021/C 422/22)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Bimbo Donuts Iberia, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: M. Ceballos Rodríguez, I. Robledo McClymont i M. Hernández Gázquez, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: R. Raponi i D. Gája, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Hijos de Antonio Juan, SL (Villalonga, Španjolska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. rujna 2020. (predmet R 514/2020-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Bimbo Donuts Iberia i Hijos de Antonio Juan.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Bimbo Donuts Iberia, SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet T-305/20: Rješenje Općeg suda od 9. kolovoza 2021. – Telefónica Germany/EUIPO – Google (LOOP) („Žig Europske unije – Postupak za brisanje – Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim – Obustava postupka”)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/16

      Rješenje Općeg suda od 9. kolovoza 2021. – Telefónica Germany/EUIPO – Google (LOOP)
      (Predmet T-305/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za brisanje - Povlačenje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim - Obustava postupka”)
      (2021/C 422/23)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (München, Njemačka) (zastupnici: A. Fottner i M. Müller, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: M. Kinkeldey, C. Schmitt i S. Clotten, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. ožujka 2020. (predmet R 281/2019-4), u pogledu postupka za brisanje između društava Google i Telefónica Germany.

         Izreka

                  1.

                  Postupak se obustavlja.

                  2.

                  Društvima Telefónica Germany GmbH & Co. OHG i Google LLC nalaže se snošenje vlastitih troškova i, svakome od njih, polovice troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 247, 27. 7. 2020.


title: Predmet T-371/21: Tužba podnesena 29. lipnja 2021. – WV/ESVD

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/17

      Tužba podnesena 29. lipnja 2021.– WV/ESVD

      (Predmet T-371/21)
      (2021/C 422/24)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku ESVD-ova tijela za imenovanje od 26. kolovoza 2020. i, po potrebi, sve pripremne akte i odluke, kojom je to tijelo odlučilo da se „[M]jera udaljavanja s radnog mjesta bez umanjenja njezinih mirovinskih prava izriče […] na temelju članka 9. stavka 1. točke (h) Priloga IX. Pravilniku [povjerljivo] (1), dužnosniku Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD). Ova odluka proizvodi učinke od prvog dana mjeseca koji slijedi nakon dana potpisivanja”, pod brojem [povjerljivo], istog dana putem elektroničke pošte dostavio [povjerljivo];

                  —

                  naloži naknadu cjelokupne štete koju trpi i koju će pretrpjeti zbog izvršenja i provedbe te pobijane odluke i zbog cjelokupnog osporavanog postupanja u okviru kojeg je ta odluka donesena, pri čemu je ta šteta ex æquo et bono privremeno utvrđena – a podložno povećanju tijekom postupka – na iznos od 3 500 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova, u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda Europske unije.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju djela koja se stavljaju na teret, korištenju pogrešnih pravnih osnova, povredi članka 17. stavka 1., članka 21. stavka 1, članka 25., članka 55. stavka 1. i članka 60. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik), očitim pogreškama u ocjeni, nedostatnosti obrazloženja, povredi obveze obrazlaganja i pravâ obrane te povredi načela ne bis in idem.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na formalnim i postupovnim pogreškama tijekom stegovnog postupka, a osobito na povredi članka 1., članka 2. i članka 22. stavka 1. Priloga IX. Pravilniku i više odredaba Komisijine odluke od 12. lipnja 2019. kojom se utvrđuju opće provedbene odredbe o provođenju administrativnih istraga i disciplinskih postupaka (u daljnjem tekstu: OPO), ponovljenim povredama pravâ obrane i, osobito, povredi članka 41. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) kojim se svakoj osobi jamči pravo pristupa dokumentima koji se na nju odnose, povredi članka 26. drugog stavka Pravilnika, povredi presumpcije nevinosti, prava na saslušanje, članka 41. stavka 1. Povelje i dužnosti nepristranosti koja je njime predviđena, Uredbe 2018/1725 (2) i Uredbe 2001/1049 (3), povredi načela jednakosti oružja, koje je povezano s pojmom poštenog suđenja zajamčenog člankom 47. Povelje, povredi dužnosti brižnog postupanja, obveze obrazlaganja i na očitoj pogrešci u ocjeni, dužnosti nepristranog, neovisnog i temeljitog istraživanja, na teret i u korist tužiteljice, te na povredi načela dobre vjere i dobre uprave.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. Priloga IX. Pravilniku, načela pravne sigurnosti, načela proporcionalnosti sankcije, povredi legitimnih očekivanja te na očitoj pogreški u ocjeni. Tužiteljica tvrdi da sankcija nije u skladu s djelima koja joj se stavljaju na teret.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nediskriminacije, članka 12. i članka 22.b Pravilnika, dužnosti pružanja pomoći i članka 24. Pravilnika, zlouporabi ovlasti, povredi odredaba Direktive 2019/1937 (4), povredi Direktive 2000/78 (5), Direktive 2000/43 (6), dužnosti lojalne suradnje s Europskim parlamentom i Rezolucije Europskog parlamenta od 1. lipnja 2017. protiv antisemitizma [2017/2692 (RSP)], izjave Vijeća u vezi s borbom protiv antisemitizma od 2. prosinca 2020., članka 2. i članka 3. UEU-a, Europske povelje o ljudskim pravima i Opće deklaracije o ljudskim pravima, Konvencije Ujedinjenih naroda od o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena, Međunarodne konvencije o ukidanju svih oblika rasne diskriminacije, sporazuma Ujedinjenih naroda o građanskim i političkim pravima te o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima te Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.

         (1)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.

         (2)  Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018., L 295, str. 39.).

         (3)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

         (4)  Direktiva (EU) 2019/1937 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2019. o zaštiti osoba koje prijavljuju povrede prava Unije (SL 2019., L 305, str. 17.).

         (5)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000., L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69. i ispravak SL 2020., L 63, str. 9.).

         (6)  Direktiva Vijeća 2000/43/EZ od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo (SL 2000., L 180, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 20., svezak 1., str. 19.).


title: Predmet T-431/21: Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – L’union nationale des indépendants solidaires/Komisija

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/18

      Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – L’union nationale des indépendants solidaires/Komisija
      (Predmet T-431/21)
      (2021/C 422/25)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: L’union nationale des indépendants solidaires (Lorient, Francuska) (zastupnik: F. Ortega, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da Komisija temelji svoj odgovor na pritužbu na osobnom i, stoga nezakonitom, tumačenju članka 153. stavka 4. UFEU-a;

                  —

                  utvrdi da je Komisija povrijedila svoje obveze koje proizlaze iz Ugovorâ, a osobito one iz članka 105. stavka 1. UFEU-a;

                  —

                  odluči i presudi da Cnav i s njim povezana tijela povrjeđuju europska pravila tržišnog natjecanja;

                  —

                  naloži Komisiji da plati Union syndicale des indépendants solidaires iznos od 2 500 eura po osnovi nagrada za rad odvjetnika;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv Komisijine Odluke Ares(2021)3291074 od 18. svibnja 2021. o odbijanju njegove pritužbe, tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 267. UFEU-a kojim zakonodavac isključivo Sudu Europske unije povjerava nadležnost za odlučivanje o tumačenju Ugovorâ. Tužitelj iz toga zaključuje da Komisija mora priznati tumačenje sadržaja Ugovorâ koje je dao Sud kao jedino pravno relevantno.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 153. stavka 4. UFEU-a. Tužitelj ističe da se ne može prihvatiti Komisijino tumačenje tog članka prema kojem je osmišljavanje i upravljanje sustavima socijalne zaštite, uključujući mirovinske sustave, i dalje u osnovi u nadležnosti država članica. Tužitelj dodaje da Komisija prekoračuje svoje ovlasti kako bi opravdala to da je odbila utvrditi povredu europskih pravila tržišnog natjecanja koju je počinilo tijelo iz pritužbe.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 101., 102. i 105. UFEU-a jer je, prema mišljenju tužitelja, jedna od Komisijinih zadaća upravo, po službenoj dužnosti, ispitati slučajeve povrede načela iz navedenih članaka. Tužitelj smatra da se tijelo iz njegove pritužbe ne može smatrati poduzetnikom i iz toga zaključuje da se stoga odredbe prava Unije u području tržišnog natjecanja primjenjuju na to tijelo. Tužitelj zaključuje da je monopol Caisse nationale d’assurance vieillesse i s njim povezanih tijela nezakonit.


title: Predmet T-486/21: Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – OE (*)/Komisija

text:
                  18.10.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 422/19

         Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. –  OE (*1)/Komisija
         (Predmet T-486/21)
         (2021/C 422/26)
         Jezik postupka: francuski

            Stranke

            Tužiteljica: OE (*1) (zastupnik: G. Hervet, odvjetnik)

            Tuženik: Europska komisija

            Tužbeni zahtjev

         Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:
         ponajprije,

                     —

                     proglasi nezakonitim članak 71. Pravilnika o osoblju, na kojem se temelji odluka tijela za imenovanje od 5. svibnja 2021.;

               podredno,

                     —

                     proglasi ništavom odluku tijela za imenovanje od 5. svibnja 2021.;

               posljedično,

                     —

                     naloži Europskoj komisiji da  OE (*1) plati iznos od 51,89 eura na ime naknade troškova nastalih u vezi sa službom;

                     —

                     naloži Europskoj komisiji da  OE (*1) na bilo koji način stavi na raspolaganje internetski paket za potrebe službe koji će se koristiti za rad na daljinu;

                     —

                     naloži Europskoj komisiji da  OE (*1) plati iznos od 10 000 eura na ime različitih oblika pretrpljene štete;

                     —

                     naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

            Tužbeni razlozi i glavni argumenti

         U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                     1.

                     Prvi tužbeni razlog, koji se temelji, ponajprije, na prigovoru nezakonitosti članka 71. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju) i, podredno, na ništavosti odluke tijela za imenovanje od 5. svibnja 2021. zbog njezine neusklađenosti sa sudskom praksom koja se odnosi na članak 71. Pravilnika o osoblju. Nadalje, tužiteljica u prilog tom tužbenom razlogu navodi povredu dužnosti brižnog postupanja i dobre uprave, kao i diskriminatornu narav odluke tijela za imenovanje.

                     2.

                     Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, a ističe se u prilog zahtjevu za dobivanje internetskog paketa za potrebe službe.

                     3.

                     Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Komisijina postupanja na kojem se može temeljiti izvanugovorna odgovornost Unije, a istaknut je u prilog zahtjevu za naknadu pretrpljene štete.

            (*1)  Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.


title: Predmet T-488/21: Tužba podnesena 10. kolovoza 2021. – Tralux i dr./Parlament

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/20

      Tužba podnesena 10. kolovoza 2021. – Tralux i dr./Parlament
      (Predmet T-488/21)
      (2021/C 422/27)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Tralux, Société Générale de travaux – Luxembourg Sàrl (Leudelange, Luksemburg), Eric Soldermann, René-Pierre Ortiz, Rodrigue Thiemann, Richard Lang, Marie Real, Olivier Lingelser, Architectes Associés, Aea Architectes (Mulhouse, Francuska), Energie & Environnement – Ingénieurs Conseils (Niederanven, Luksemburg), Edeis (Ivry-sur-Seine, Francuska) (zastupnik: G. Krieger, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom;

                  —

                  u pogledu merituma, proglasi ovu tužbu opravdanom i osnovanom;

            u skladu s time,

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta od 20. srpnja 2021. o odbijanju ponude tužiteljâ od 16. travnja 2021.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi protiv odluke kojom je odbijena njihova ponuda podnesena u okviru postupka javne nabave br. 06D10/2020/SI2KAD-01 koji se odnosi na projektiranje i izgradnju prostora „Upoznajte Europu” i konferencijskog centra u Luxembourgu, tužitelji se pozivaju na jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 51. Uredbe 2018/1046 (1). Tužitelji ističu nekoliko argumenata u prilog tom tužbenom razlogu. Kao prvo, oni smatraju da su ispunjavali kriterije za odabir i osobito onaj o minimalnom broju osoblja. Kao drugo, tužitelji ističu da natječajna specifikacija nije zahtijevala podnošenje popratnih dokumenata čiji bi izostanak doveo do ništavosti ponude. Oni naposljetku dodaju da je na zahtjev javnog naručitelja bilo moguće podnijeti pojašnjenja ponude nakon njezina podnošenja. U svakom slučaju ta pojašnjenja, prema mišljenju tužiteljâ, nisu bila takva da bitno izmijene podnesene dokumente.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1. i ispravak SL 2018., L 294, str. 45.)


title: Predmet T-490/21: Tužba podnesena 11. kolovoza 2021. – Vanhoudt/EIB

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/20

      Tužba podnesena 11. kolovoza 2021. – Vanhoudt/EIB
      (Predmet T-490/21)
      (2021/C 422/28)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburg) (zastupnici: L. Levi i A. Champetier, odvjetnice)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

            slijedom toga,

                  —

                  poništi odluku od 16. prosinca 2020. kojom se odbija tužiteljeva kandidatura na mjesto voditelja Ureda potpredsjednika EIB-a i odluku o imenovanju [povjerljivo] (1) na to mjesto;

                  —

                  po potrebi, poništi odluku od 17. svibnja 2021., koja je tužitelju dostavljena 18. svibnja 2021. i kojom se odbijaju njegovi zahtjevi za upravni nadzor od 18. prosinca 2020. i od 17. ožujka 2021.;

                  —

                  naloži EIB-u da tužitelju nadoknadi neimovinsku štetu procijenjenu ex aequo et bono na 4 000 eura;

                  —

                  naloži EIB-u snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na postupovnim nepravilnostima i na povredi smjernica u području unutarnje mobilnosti i promaknuća. Tužitelj u tom pogledu osobito navodi da mu nikad nisu bili priopćeni kriteriji za odabir ni sastav povjerenstva za odabir.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi oglasa za slobodno radno mjesto i na očitim pogreškama u ocjeni. U prilog tom razlogu, tužitelj smatra da kandidat koji je izabran na kraju postupka odabira očito nije ispunjavao utvrđene kriterije.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da su smjernice i oglas o slobodnom radnom mjestu, u kombinaciji ili zasebno, nezakoniti zato što se njima povređuju načela pravne sigurnosti, transparentnosti i dobre uprave.

         (1)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.


title: Predmet T-496/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Vasallo Andrés/Parlament

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/21

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Vasallo Andrés/Parlament
      (Predmet T-496/21)
      (2021/C 422/29)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Ángel Vasallo Andrés (Valladolid, Španjolska) (zastupnik: F. González Álvarez, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  na temelju članka 263. UFEU-a prihvati zahtjev za izuzeće predsjednice Odbora za predstavke Europskog parlamenta Dolors Montserrat Montserrat, kao i svakog aktivnog ili neaktivnog djelatnika španjolske javne uprave odnosno španjolske zakonodavne ili izvršne vlasti koji je s njom povezan ili joj je pridružen ili je to u nekom trenutku bio, s obzirom na to da njihovo sudjelovanje u ovom postupku predstavlja jasan sukob interesa što je u biti bitna postupovna povreda koja dovodi do traženog poništenja;

                  —

                  također, u skladu s prethodno navedenim člankom 263. UFEU-a, udovolji pravu tužitelja na uvid u opravdanje i obrazloženje odluka donesenih tijekom postupanja povodom pobijane odluke, a konkretno u prvotno odobrenje kao i promjenu statusa tužiteljeve predstavke iz „Moguće je pružiti podršku” u „Nedopušteno”, u mjeri u kojoj to podrazumijeva naknadnu bitnu postupovnu povredu;

                  —

                  nadalje, u skladu s člankom 263. UFEU-a, poništi Odluku D 200663 zbog povrede Ugovora i ostalih pravnih propisa koji se tiču njihove primjene, kako je navedeno, te zbog dodatne bitne postupovne povrede koja se tiče razlogâ te odluke na temelju kojih se proglašava nedopuštenom predstavka koju je podnijela moja stranka, a s obzirom na to da ti razlozi nisu primjenjivi na ovaj slučaj niti su pravno obrazloženi. Zbog svega navedenog, Opći sud bi trebao nakon provedenog postupka: – Kao glavno, utvrditi dopuštenim postupanje povodom predstavke koju je podnijela moja stranka; – Odnosno podredno, naložiti Odboru za predstavke povrat u početno stanje u kojem navedeno tijelo mora iznova odlučiti o podnesenoj predstavci uz poštovanje povrijeđenih prava i proglašenje dopuštenim predstavke moje stranke i utvrđenje statusa mogućnosti pružanja podrške;

                  —

                  posljedično prethodno navedenom, a primjenom navedenog članka 263. UFEU-a, naloži odgovarajuće utvrđenje osobne odgovornosti osoba koje su povrijedile mjerodavan propis i koje su sudjelovale u očito protupravnim postupanjima koja su poduzeta s isključivom namjerom da se mojem klijentu uskrati mjesto u parlamentu. Odnosno, ako takav zahtjev nije u nadležnosti Općeg suda, zahtijeva se da se u njegovoj odluci navedu kao dokazane činjenice postojanje prijavljenih protupravnih postupanja kako bi se mogao poduprijeti naknadni upravni postupak u pogledu zahtjeva koji se tiče navedenih odgovornosti;

                  —

                  naposljetku, u skladu s člankom 133. i sljedećima Poslovnika Općeg suda, naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka, uključujući u slučaju njegova priznanja, tražeći pritom od Općeg suda da u slučaju odbijanja pojedinih tužbenih zahtjeva tužitelju ne naloži snošenje odgovarajućeg dijela troškova tuženika, s obzirom na težinu i pravnu osnovu podnesenih zahtjeva.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prethodnoj bitnoj postupovnoj povredi u trenutku rješavanja podnesene predstavke
                  U tom se pogledu navode prethodno radno iskustvo i državljanstvo predsjednice Odbora za predstavke Europskog parlamenta Dolors Montserrat Montserrat, zbog kojih je ona bila dužna izuzeti se prilikom donošenja pobijane odluke, s obzirom na to da je u očitom sukobu interesa u odnosu na predstavku.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Ugovorâ Europske unije u pobijanoj odluci, kao i nedostatku u obrazloženju u pogledu merituma predmeta
                  U tom se pogledu navodi da predmet povodom kojeg je podnesena predstavka ulazi u okvir djelovanja Unije, zbog čega se pobijani akt mora poništiti uslijed neispunjenja mjerodavnog europskog propisa.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na postupovnoj povredi povodom promjene statusa predstavke mojeg klijenta, pri čemu ta promjena nije bila obrazložena

            U tom se pogledu navodi da je status predstavke neosnovano i nepravilno promijenjen, imajući u vidu činjenicu da je status predstavke, nakon što je ona bila dopuštena i imala status „Moguće je pružiti podršku”, nakon nekoliko sati izmijenjen u status „Nedopušteno” bez ikakvog poznatog opravdanja.


title: Predmet T-503/21: Tužba podnesena 15. kolovoza 2021. – Lagardère, unité médico-sociale/Komisija

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/23

      Tužba podnesena 15. kolovoza 2021. – Lagardère, unité médico-sociale/Komisija
      (Predmet T-503/21)
      (2021/C 422/30)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Lagardère, unité médico-sociale (Ghlin, Belgija) (zastupnik: P. Vanlangendonck, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi osporenu Uredbu 2021/953 (1) ništavom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 9. stavka 1. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1.), jer pobijani akt krši zabranu obrade osobnih podataka u pogledu zdravlja fizičke osobe.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 21. stavka 1. UFEU-a koji dodjeljuje građanima Unije pravo slobodnog kretanja i boravka na području država članica.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članaka 168. i 169. UFEU-a i članaka 3., 35. i 38. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

         (1)  Uredba (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU digitalna COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL 2021, L 211, str. 1.).


title: Predmet T-507/21: Tužba podnesena 16. kolovoza 2021. – Migadakis/ENISA

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/23

      Tužba podnesena 16. kolovoza 2021. – Migadakis/ENISA
      (Predmet T-507/21)
      (2021/C 422/31)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ioannis Migadakis (Atena, Grčka) (zastupnik: K. Bicard, odvjetnik)

         Tuženik: Agencija Europske unije za kibersigurnost (ENISA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je njegova tužba dopuštena i osnovana;

                  —

                  poništi odluku koja je donesena u odnosu na njega;

                  —

                  naloži ENISA-i snošenje troškova;

                  —

                  pridrži tužitelju pravo da istakne daljnje činjenične i pravne razloge o kojima će se raspravljati na odgovarajućem mjestu i u odgovarajuće vrijeme;

                  —

                  pridrži tužitelju pravo da, osim isprava pobrojanih u uvodu ove tužbe, dostavi daljnje isprave u odgovarajuće vrijeme i na odgovarajućem mjestu;

                  —

                  pridrži tužitelju sva daljnja prava, ovlaštenja, sredstva i radnje.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pravnog okvira. Tužitelj među ostalim tvrdi da natječaj za slobodno radno mjesto nije predviđao ispitivanje na daljinu i da on nije dao svoj pristanak za pismeno i usmeno ispitivanje na daljinu. Tužitelj dodaje da nije imao mogućnost izbora između ispita licem u lice i ispita na daljinu. Nadalje, prema tužiteljevu mišljenju, ispitivanje na daljinu u srpnju 2020. nije bilo opravdano, zato što je Grčka bila u zelenoj zoni od 4. svibnja 2020., kada su završile mjere ograničavanja kretanja. Naposljetku, tužitelj tvrdi da je ispao iz kruga kandidata zato što je postigao 60 bodova od mogućih 100, dok su prihvaćeni samo kandidati koji ispunjavaju uvjete i koji su postigli 75 bodova od mogućih 100, pri čemu pojašnjava da u tekstu natječaja takav bodovni prag nije bio naveden.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zakonitosti zato što se natječaj odvijao u lošim uvjetima. Prema tužitelju se stoga nije postupalo kao prema drugim kandidatima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela objektivnog ocjenjivanja. Tužitelj se u tom pogledu poziva na to da pitanja iz usmenog i pismenog ispita, kao i ocjene tužiteljevih odgovora, nisu bili objektivni.


title: Predmet T-515/21: Tužba podnesena 20. kolovoza 2021. – Zeta farmaceutici/EUIPO – Specchiasol (EUPHYTOS)

text:
               18.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 422/24

      Tužba podnesena 20. kolovoza 2021. – Zeta farmaceutici/EUIPO – Specchiasol (EUPHYTOS)
      (Predmet T-515/21)
      (2021/C 422/32)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Zeta farmaceutici SpA (Vicenza, Italija) (zastupnici: F. Celluprica, F. Fischetti i F. De Bono, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Specchiasol Srl (Bussolengo, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije EUPHYTOS – žig Europske unije br. 6 316 541

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. lipnja 2021. u predmetu R 2094/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  preinači pobijanu odluku i utvrdi i proglasi ništavost spornog žiga, u ovom slučaju žiga Europske unije br. 6 316 541;

                  —

                  podredno, poništi pobijanu odluku i vrati predmet žalbenom vijeću nalažući mu da postupi u skladu s presudom Općeg suda pri donošenju nove odluke;

                  —

                  naloži tuženiku i drugoj stranci u postupku snošenje troškova, uključujući troškova postupka pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća