title: Predmet C-20/21: Presuda Suda (deveto vijeće) od 3. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main – Njemačka) – JW, HD, XS/LOT Polish Airlines („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Članak 7. točka 1. podtočka (b) druga alineja – Posebna nadležnost u stvarima povezanim s ugovorom – Pojam „mjesto izvršenja konkretne obveze” – Ugovor o pružanju usluga – Zračni prijevoz – Let za koji je karakteristična jedinstvena potvrđena rezervacija, koji su u više dijelova izvršila dva različita zračna prijevoznika – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku – Članak 7. – Pravo na odštetu – Kašnjenje na prvom dijelu leta – Tužba za odštetu protiv zračnog prijevoznika odgovornog za taj prvi dio leta pred sudom u mjestu njegova dolaska”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/4

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 3. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Frankfurt am Main – Njemačka) – JW, HD, XS/LOT Polish Airlines
      (Predmet C-20/21) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Članak 7. točka 1. podtočka (b) druga alineja - Posebna nadležnost u stvarima povezanim s ugovorom - Pojam „mjesto izvršenja konkretne obveze” - Ugovor o pružanju usluga - Zračni prijevoz - Let za koji je karakteristična jedinstvena potvrđena rezervacija, koji su u više dijelova izvršila dva različita zračna prijevoznika - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku - Članak 7. - Pravo na odštetu - Kašnjenje na prvom dijelu leta - Tužba za odštetu protiv zračnog prijevoznika odgovornog za taj prvi dio leta pred sudom u mjestu njegova dolaska”)
      (2022/C 128/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Frankfurt am Main

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: JW, HD, XS

         Tuženik: LOT Polish Airlines

         Izreka

      Članak 7. točku 1. podtočku (b) drugu alineju Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da se u slučaju leta za koji je karakteristična potvrđena jedinstvena rezervacija za cjelokupno putovanje i koji je podijeljen na dva ili više dijelova leta koji izvršavaju različiti zračni prijevoznici, kada se tužba za odštetu, podnesena na temelju Uredbe br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, temelji isključivo na kašnjenju prvog dijela leta koje je uzrokovano zakašnjelim polijetanjem i usmjerena je protiv zračnog prijevoznika koji je zadužen za izvršenje tog prvog dijela leta, njegovo mjesto dolaska ne može smatrati „mjestom izvršenja” u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 98, 22. 3. 2021.


title: Predmet T-47/22: Tužba podnesena 26. siječnja 2022. – DDR Kultur/EUIPO – Groupe Canal+ (THE PLANET)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/27

      Tužba podnesena 26. siječnja 2022. – DDR Kultur/EUIPO – Groupe Canal+ (THE PLANET)
      (Predmet T-47/22)
      (2022/C 128/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: DDR Kultur UG (haftungsbeschränkt) (Berlin, Njemačka) (zastupnik: I. Yeboah, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Groupe Canal+ (Issy-les-Moulineaux, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije „THE PLANET” – prijava za registraciju br. 18 096 394

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2021. u predmetu R 2385/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-694/20: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije CCLABELLE VIENNA – Raniji verbalni žig Europske unije LABELLO – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/22

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)
      (Predmet T-694/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije CCLABELLE VIENNA - Raniji verbalni žig Europske unije LABELLO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 128/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: Maria Alexandra Canisius (Beč, Austrija) (zastupnik: H. Asenbauer, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: T. Frydendahl i D. Hanf, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Beiersdorf AG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: J. Fuhrmann i V. von Bomhard, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2020. (predmet R 2233/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Beiersdorf i M.A. Canisius.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Mariji Alexandri Canisius nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-717/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2021. uputio Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poljska) – Provident Polska S.A./VF

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2021. uputio Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poljska) – Provident Polska S.A./VF
      (Predmet C-717/21)
      (2022/C 128/05)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Provident Polska S.A

         Tuženik: VF

         Prethodno pitanje

      Protivi li se sadržaju pravila iz članka 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima kojim se utvrđuje temeljno pravo o zaštiti doma tumačenje članka 3. stavka 1. i članka 4. stavka 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1), osobito pojma znatnija neravnoteža, kojim se omogućuje izvršenje ugovora o potrošačkom kreditu otplaćivanjem u obrocima koje prodavatelj robe ili pružatelj usluga preuzima isključivo u domu potrošača?

         (1)  SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-48/22: Tužba podnesena 27. siječnja 2022. – Češka Republika/Komisija

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/27

      Tužba podnesena 27. siječnja 2022. – Češka Republika/Komisija
      (Predmet T-48/22)
      (2022/C 128/40)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil, J. Očková i O. Serdula, agenti)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome isključuje izdatke u ukupnom iznosu od 43 470 836,30 eura koje je imala Češka Republika i

                  —

                  naloži snošenje troškova Europskoj komisiji.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj u tužbi zahtijeva da se utvrdi povreda Provedbene odluke Komisije (EU) 2021/2020 оd 17. studenoga 2021. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (priopćeno pod brojem dokumenta C(2021) 8168) u dijelu u kojem su njome isključeni izdaci koje je imala Češka Republika u ukupnom iznosu od 43 470 836,30 eura.
      U prilog tužbi tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

         Kao prvo, valja poništiti financijski ispravak određen u vezi s utvrđenjem koje se odnosi na primjenu statusa tzv. aktivnog profesionalnog poljoprivrednika. Komisija je povrijedila članak 52. stavak 1. Uredbe br. 1306/2013 (1) jer je odredila ispravak iako Češka Republika nije povrijedila pravo Unije prilikom provođenja nadzora statusa aktivnog profesionalnog poljoprivrednika. Nije protivno pravu Unije to da se u slučaju dvaju kriterija utvrđenih u članku 9. stavku 2. trećem podstavku Uredbe br. 1307/2013 primijeni kriterij udjela u prihodima od poljoprivredne djelatnosti. Pravo Unije također ne propisuje da se pri provođenju nadzora statusa aktivnog profesionalnog poljoprivrednika uključe u iznimku tzv. povezanih poduzeća. U svakom slučaju Komisija je povrijedila članak 52. stavak 2. Uredbe br. 1306/2013 i načelo proporcionalnosti, jer je odredila financijski ispravak u iznosu koji ne uzima u obzir težinu navodne neusklađenosti.

         Kao drugo, valja poništiti financijski ispravak određen u vezi s utvrđenjem koje se odnosi na tzv. trajnih travnjaka. Komisija je povrijedila članak 52. stavak 1. Uredbe br. 1306/2013, načelo dobre uprave, načelo zaštite legitimnih očekivanja i obvezu obrazlaganja u smislu članka 296. UFEU-a jer je odredila ispravak, iako je ranije sama priznala da je sustav evidencije trajnih travnjaka u Češkoj Republici u skladu s pravom Unije. Osim toga, Komisija nije obrazložila svoju odluku.

         Kao treće, valja poništiti financijski ispravak određen u vezi s utvrđenjem koje se odnosi na minimalan stupanj nadzora. Komisija je povrijedila članak 52. stavak 1. Uredbe br. 1306/2013 jer je odredila ispravak, iako je Češka Republika poštovala minimalan stupanj nadzora propisan pravom Unije. Jedan od spornih nedostataka Komisija nije odredila u prvotnoj obavijesti u okviru revizije, čime je povrijedila članak 34. stavak 2. Uredbe br. 908/2014 (2). U svakom slučaju, Komisija je povrijedila članak 52. stavak 2 Uredbe br. 1306/2013 i načelo proporcionalnosti jer je odredila financijski ispravak u iznosu koji ne uzima u obzir težinu navodne neusklađenosti.

         Kao četvrto, valja poništiti financijski ispravak određen u vezi s utvrđenjem koje se odnosi na povrat nezakonito isplaćenih sredstava. Komisija je povrijedila članak 52. stavak 1. Uredbe br. 1306/2013 jer je odredila ispravak, iako istaknuti propisi prava Uniji ne zahtijevaju sustavnu provjeru kvalificiranosti područja za obuhvaćenost potporom u prethodnim godinama. U svakom slučaju Komisija je povrijedila članak 52. stavak 2. Uredbe br. 1306/2013 i načelo proporcionalnosti jer je odredila ispravak financijski u iznosu koji ne uzima u obzir težinu navodne neusklađenosti.

         Kao peto, valja poništiti financijski ispravak određen u vezi s utvrđenjem koje se odnosi na nepravodobno podnošenje zahtjeva. Komisija je povrijedila članak 52. stavak 1. Uredbe br. 1306/2013 jer je odredila ispravak, iako mogućnost potpisivanja na zahtjevu do petog dana nije nepravodobno podnošenje zahtjeva u smislu članka 13. Uredbe br. 640/2014 (3).

         Kao šesto, valja poništiti financijski ispravak određen u vezi sa svim nalazima revizije u pogledu proračunskih linija koje se odnose na tzv. financijsku disciplinu. Komisija je povrijedila članak 52. stavak 2. Uredbe br. 1306/2013 i načelo proporcionalnosti jer nije pravilno odredila taj ispravak, i to ne samo u odnosu na učinke ostalih tužbenih razloga.

         (1)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549.)

         (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 908/2014 оd 6. kolovoza 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu agencija za plaćanje i drugih tijela, financijskog upravljanja, poravnanja računa, pravila o kontroli, jamstava i transparentnosti (SL 2014., L 255, str. 59.)

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 640/2014 оd 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava te uvjeta za odbijanje ili obustavu plaćanja i administrativne kazne koje se primjenjuju za izravna plaćanja, potporu ruralnom razvoju i višestruku sukladnost (SL 2014., L 181, str. 48.)


title: Predmet C-5/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2022. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti i Ambiente (ARERA)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. siječnja 2022. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti i Ambiente (ARERA)
      (Predmet C-5/22)
      (2022/C 128/14)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj i žalitelj: Green Network SpA

         Tuženici i druge stranke u žalbenom postupku: SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti i Ambiente (ARERA)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Mogu li se propisi Unije sadržani u Direktivi 2009/72/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. – osobito u članku 37. stavcima 1. i 4., kojima se uređuju ovlasti regulatornih tijela, i u Prilogu I. – tumačiti na način da je njima obuhvaćena i preskriptivna ovlast koju regulatorno tijelo za talijansko tržište električne energije (ARERA) izvršava u odnosu na društva koja posluju u sektoru električne energije i kojom se navedenim društvima nalaže da kupcima, također bivšim kupcima i onima koji kasne s plaćanjima, vrate iznos koji odgovara ekonomskoj naknadi koju su potonji kupci platili za pokriće troškova za administrativno upravljanje radi ispunjenja ugovorne odredbe koja je predmet sankcije koju je izreklo to regulatorno tijelo?

                  2.

                  Mogu li se propisi Unije sadržani u Direktivi 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. – osobito u članku 37. stavcima 1. i 4., kojima se uređuju ovlasti regulatornih tijela, i u Prilogu I. – tumačiti na način da je naknadom štete i načinima povrata koji se primjenjuju na kupce na tržištu električne energije ako se tržišni operator ne pridržava ugovorene razine kvalitete usluge obuhvaćen i povrat ekonomske naknade koju su platili potonji kupci te koja je izričito uređena u odredbi potpisanog i prihvaćenog ugovora i posve neovisna o kvaliteti same usluge, ali je predviđena za pokriće troškova za administrativno upravljanje gospodarskog subjekta?

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL 2009., L 211, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: Predmet C-27/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2022. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. siječnja 2022. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
      (Predmet C-27/22)
      (2022/C 128/15)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft

         Tuženik: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li sankcije izrečene za nepoštenu poslovnu praksu u smislu nacionalnog propisa kojim se provodi Direktiva 2005/29/EZ (1) smatrati upravnim sankcijama kaznene prirode?

                  2.

                  Treba li članak 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji omogućuje da se tijekom postupka potvrdi upravna novčana sankcija kaznene prirode i da ona postane pravomoćna u odnosu na pravnu osobu kojoj je ta sankcija izrečena za protupravne radnje koje imaju obilježja nepoštene poslovne prakse i za koje je protiv te osobe u međuvremenu izrečena pravomoćna osuđujuća kaznena presuda u drugoj državi članici, kada je potonja osuđujuća presuda postala pravomoćna prije nego što je postala pravomoćna sudska žalba protiv prve upravne novčane sankcije kaznene prirode?

                  3.

                  Može li se odredbama Direktive 2005/29, a osobito člankom 3. stavkom 4. te člankom 13. stavkom 2. točkom (e), opravdati odstupanje od zabrane ne bis in idem utvrđene člankom 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (koja je naknadno uključena u Ugovor o Europskoj uniji na temelju članka 6. UEU-a) i člankom 54. Schengenske konvencije?

         (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101. i ispravak SL 2016., L 332, str. 25.)


title: Predmet C-718/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2021. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – L.G./Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2021. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – L.G./Krajowa Rada Sądownictwa
      (Predmet C-718/21)
      (2022/C 128/06)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: L.G.

         Druga stranka u postupku: Krajowa Rada Sądownictwa

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se članku 19. stavku 1. drugom podstavku Ugovora o Europskoj uniji odredba nacionalnog prava kao što je to članak 69. stavak 1.b prva rečenica Ustawe z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Zakon od 27. srpnja 2001. o organizaciji redovnih sudova) ([…] Dz.U. iz 2020., poz. 2072.) kojim se djelotvornost izjave suca o namjeri daljnjeg obnašanja dužnosti suca nakon navršavanja dobi za odlazak u mirovinu uvjetuje odobrenjem drugog tijela?

                  2.

                  Protivi li se članku 19. stavku 1. drugom podstavku Ugovora o Europskoj uniji prihvaćanje tumačenja nacionalne odredbe prema kojem je zakašnjela izjava suca o namjeri daljnjeg obnašanja dužnosti suca nakon navršavanja dobi za odlazak u mirovinu ništava bez obzira na okolnosti nepoštovanja roka i značenje tog nepoštovanja za postupak o odobrenju za daljnje obnašanje dužnosti suca?


title: Predmet T-116/21: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (WILD) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije WILD – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 59. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/22

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (WILD)
      (Predmet T-116/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije WILD - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 59. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 128/32)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Maternus GmbH (Munich, Njemačka) (zastupnici: M. Zoebisch i R. Drozdz, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: R. Manea i E. Markakis, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Njemačka) (zastupnik: K. Mandel, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. prosinca 2020. (predmet R 932/2019-1) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava adp Gauselmann i Maternus.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Maternus GmbH snosit će troškove.

         (1)  SL C 148, 26. 4. 2021.


title: Predmet C-54/22 P: Žalba koju je 27. siječnja 2022. podnijela Rumunjska protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 10. studenoga 2021. u predmetu T-495/19, Rumunjska/Komisija

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/12

      Žalba koju je 27. siječnja 2022. podnijela Rumunjska protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 10. studenoga 2021. u predmetu T-495/19, Rumunjska/Komisija
      (Predmet C-54/22 P)
      (2022/C 128/16)
      Jezik postupka: rumunjski

         Stranke

         Žalitelj: Rumunjska (zastupnici: E. Gane, L. Liţu, L.-E. Baţagoi, agenti)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Mađarska

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati žalbu, ukine presudu Općeg suda u predmetu T-495/19, u dijelu koji se odnosi na analizu vezano za tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 211/2011, i odluči u predmetu T-495/19 tako da prihvati zahtjev za poništenje Odluke Komisije (EU) 2019/721;
                  ili

                  —

                  prihvati žalbu, ukine presudu Općeg suda u predmetu T-495/19, u dijelu koji se odnosi na analizu vezano za tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 211/2011 i uputi predmet T-495/19 Općem sudu kako bi ponovno odlučio, prihvatio zahtjev za poništenje i poništio Odluku Komisije (EU) 2019/721;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj žalbi, Rumunjska ističe jedan žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 211/2011 u vezi s člankom 5. stavkom 2. Ugovora o Europskoj uniji.
      Navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, povrijedivši na taj način predmetne odredbe.

                  i)

                  Kao prvo, svojim tumačenjem vezano za uvjete pod kojima je Komisija mogla odbiti registraciju europske građanske inicijative – osobito kada je smatrao da bi do takvog odbijanja moglo doći samo ako se može u potpunosti isključiti Komisijina mogućnost podnošenja prijedloga pravnog akta Unije s ciljem provedbe Ugovorâ.
                  Međutim, slična inicijativa očito je izvan Komisijine nadležnosti za podnošenje prijedloga pravnog akta ako, nakon in abstracto pravne ocjene predloženih mjera, postoje ozbiljne sumnje da se slične mjere mogu donijeti na temelju Ugovorâ.

                  ii)

                  Kao drugo, svojim tumačenjem vezano za Komisijinu mogućnost registracije prijedloga europske građanske inicijative uz rezervu ili uvjet.
                  Međutim, u takvoj situaciji Komisija je dužna pozvati se na sve obvezne i fakultativne informacije koje su pružili organizatori i ne može ih niti djelomično zanemariti.


title: Predmet T-50/22: Tužba podnesena 21. siječnja 2022. – AL/Vijeće i Komisija

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/29

      Tužba podnesena 21. siječnja 2022. – AL/Vijeće i Komisija
      (Predmet T-50/22)
      (2022/C 128/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AL (zastupnik: R. Rata, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije, Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi pobijanu odluku od 22. listopada 2021. u dijelovima u kojima nisu prihvaćene tužiteljeve ranije žalbe protiv PMO-ovih odluka od 3. ožujka 2021. i 22. ožujka 2021. te, u mjeri u kojoj je to moguće, naloži da se daljnje odluke, kojima se utvrđuje točan iznos koji treba vratiti, ažuriraju u skladu s tim.

                  —

                  tuženiku naloži snošenje vlastitih troškova i tužiteljevih troškova (1).

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 4., 5., 9. i 10. Odluke Vijeća od 29. travnja 2004. o donošenju općih provedbenih odredaba o osobi koju se smatra uzdržavanim djetetom u dijelu u kojem je tužiteljev neto prihod izračunan s obzirom na druge darove/plaćanja za njegovu raniju vojnu službu i na doprinos za uzdržavanje njegove majke koji plaća druga osoba, pri čemu je došlo do nezakonitih odbitaka prema članku 5. tih provedbenih odredaba prilikom izračuna troškova uzdržavanja za njegovu majku.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. Pravilnika o osoblju i očitoj pogrešci u ocjeni u pogledu naknade za tužiteljevu majku, koju se smatra uzdržavanim djetetom, zbog nepostojanja tužiteljeve namjere da upravu dovede u zabludu u pogledu iznosa koje je primio za svoju raniju vojnu službu.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja i načela dobre uprave u pogledu naknade za tužiteljevu majku, koju se smatra uzdržavanim djetetom, u dijelu u kojem je uprava znala za iznose koje je tužitelj primio za svoju raniju vojnu službu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. Pravilnika o osoblju i očitoj pogrešci u ocjeni u pogledu naknade za dijete za A i B u razdoblju od 1. veljače 2013. do 30. lipnja 2013., zbog nepostojanja ikakvog dokaza da je tužitelj znao da je završilo razdoblje udomljenja i stoga nepostojanja tužiteljeve namjere da upravu dovede u zabludu u pogledu završetka razdoblja udomljenja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. Pravilnika o osoblju i očitoj pogrešci u ocjeni u pogledu naknade za dijete za C, (i) uzimajući u obzir činjenicu da je dokazano i da je uprava prihvatila da tužitelj „stvarno uzdržava” C i (ii) zbog nepostojanja ikakvog dokaza o navodnoj tužiteljevoj namjeri dovođenja uprave u zabludu.

         (1)  U tužbi se u tužbenom zahtjevu upućuje na „tuženika” (jednina).


title: Predmet C-720/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2021. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – Rzecznik Praw Obywatelskich

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2021. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – Rzecznik Praw Obywatelskich
      (Predmet C-720/21)
      (2022/C 128/07)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Druge stranke u postupku: M. M., E. M., X Bank Spółka Akcyjna

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak Ugovora o Europskoj uniji u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji i člankom 2. Ugovora o Europskoj uniji tumačiti na način da se njima određuje dopuštenost pravnog lijeka, kao što je to izvanredna žalba, namijenjenog pobijanju pravomoćne sudske odluke kada je to potrebno „kako bi se osiguralo poštovanje demokratskog načela vladavine prava kojim se ostvaruje načelo socijalne pravde”, ako je korištenje tog pravnog lijeka potrebno kako bi se osigurala djelotvornost prava Unije?

                  2.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak Ugovora o Europskoj uniji u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji i člankom 2. Ugovora o Europskoj uniji tumačiti na način da, u situaciji u kojoj se odredbama nacionalnog prava omogućuje izmjena ili ukidanje pravomoćne sudske odluke u slučaju povrede načela utvrđenih Ustavom države članice korištenjem pravnog lijeka kao što je to izvanredna žalba, te odredbe mogu biti osnova za ukidanje ili izmjenu pravomoćne sudske odluke i u slučaju povrede prava Unije?

                  3.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak Ugovora o Europskoj uniji u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u vezi s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji i člankom 2. Ugovora o Europskoj uniji tumačiti na način da se, u situaciji u kojoj je nacionalni sud povrijedio pravo Unije na način koji, sa stajališta tog prava, dovodi do nepravilnog donošenja odluke, pravomoćna sudska odluka može ukinuti ili izmijeniti korištenjem pravnog lijeka, kao što je to izvanredna žalba, kojim se takva odluka uvjetuje utvrđivanjem „teške” povrede prava?


title: Predmet T-52/22: Tužba podnesena 28. siječnja 2022. – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/30

      Tužba podnesena 28. siječnja 2022. – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)
      (Predmet T-52/22)
      (2022/C 128/42)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne (Châlons-en-Champagne, Francuska) (zastupnik: T. de Haan, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ambrosetti Group Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije TEHA – Prijava za registraciju br. 17 091 091

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. studenoga 2021. u predmetu R 837/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove koji su nastali tužiteljevu pravnom predniku zbog postupka pred četvrtim žalbenim vijećem Ureda.

         Tužbeni razlog

      povreda članka 18. stavka 1. točke (a) Uredbe (UE) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-173/21: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Novelis Deutschland/EUIPO – CU.CO. (Grill ploča) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje grill ploču – Raniji nacionalni dizajn – Razlog ništavosti – Nedostatak individualnog karaktera – Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/23

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Novelis Deutschland/EUIPO – CU.CO. (Grill ploča)
      (Predmet T-173/21) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje grill ploču - Raniji nacionalni dizajn - Razlog ništavosti - Nedostatak individualnog karaktera - Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2022/C 128/33)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Novelis Deutschland GmbH (Göttingen, Njemačka) (zastupnik: U. Herberth, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Markakis, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cuki Cofresco Srl (CU.CO.) (Volpiano, Italija) (zastupnici: L. Saglietti i E. Bianco, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. veljače 2021. (predmet R 1856/2019-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava Cuki Cofresco i Novelis Deutschland.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Novelis Deutschland GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 217, 7. 6. 2021.


title: Predmet T-60/22: Tužba podnesena 28. siječnja 2022. – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/31

      Tužba podnesena 28. siječnja 2022. – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)
      (Predmet T-60/22)
      (2022/C 128/43)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne (Châlons-en-Champagne, Francuska) (zastupnik: T. de Haan, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ambrosetti Group Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga TEHA u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 404 100

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. studenoga 2021. u predmetu R 839/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove koji su nastali tužiteljevu pravnom predniku zbog postupka pred četvrtim žalbenim vijećem Ureda.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 18. stavka 1. točke (a) Uredbe (UE) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-317/19: Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – AMVAC Netherlands/Komisija („Sredstva za zaštitu bilja – Aktivna tvar etoprofos – Neproduljenje odobrenja – Uredba (EZ) br. 1107/2009 i Provedbena uredba (EU) br. 844/2012 – Prava obrane – Očita pogreška u ocjeni – Pravna sigurnost – Proporcionalnost – Načelo opreznosti”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/17

      Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – AMVAC Netherlands/Komisija
      (Predmet T-317/19) (1)

      („Sredstva za zaštitu bilja - Aktivna tvar etoprofos - Neproduljenje odobrenja - Uredba (EZ) br. 1107/2009 i Provedbena uredba (EU) br. 844/2012 - Prava obrane - Očita pogreška u ocjeni - Pravna sigurnost - Proporcionalnost - Načelo opreznosti”)
      (2022/C 128/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AMVAC Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: C. Mereu, M. Grunchard i S. Englebert, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castilla Contreras i A. Dawes, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/344 оd 28. veljače 2019. o neproduljenju odobrenja aktivne tvari etoprofos u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i o izmjeni Priloga Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 540/2011 (SL 2019., L 62, str. 7.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo AMVAC Netherlands BV snosit će vlastite troškove kao i troškove koje je Europska komisija snosila u okviru ove tužbe i postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 263, 5. 8. 2019.


title: Predmet C-729/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2021. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – W. Sp. z o. o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. prosinca 2021. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – W. Sp. z o. o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi
      (Predmet C-729/21)
      (2022/C 128/08)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: W. Sp. z o. o.

         Druga stranka u žalbenom postupku: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbe Unije u pogledu PDV-a tumačiti na način da je dopuštena primjena nacionalne odredbe, kao što je članak 6. točka 1. Ustawe z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Zakon od 11. ožujka 2004. o porezu na robu i usluge) (Dz.U. 2021., poz. 685.; u daljnjem tekstu: Zakon o PDV-u), kojom se isključuje oporezivanje isporuke poslovne jedinice poduzeća, pri čemu se primjena tog isključenja ne uvjetuje zahtjevom iz članka 19. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), odnosno pravnim sljedništvom između prenositelja i stjecatelja?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, je li za primjenu isključenja iz članka 6. točke 1. Zakona o PDV-u potrebno prenijeti sve elemente poslovne jedinice prenositelja, a promjena u tom pogledu (osobito nepreuzimanje ugovorâ o osiguranju i upravljanju prenesenom imovinom) znači da je došlo do oporezive isporuke robe?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-399/19: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Odbacivanje pritužbe) („Tržišno natjecanje – Zlouporaba vladajućeg položaja – Tržišta plina srednje i istočne Europe – Odluka o odbacivanju pritužbe – Nepostojanje interesa Unije – Iznimka državnog djelovanja – Obveza savjesnog ispitivanja – Postupovna prava na temelju Uredbe (EZ) br. 773/2004”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/18

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (Odbacivanje pritužbe)
      (Predmet T-399/19) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zlouporaba vladajućeg položaja - Tržišta plina srednje i istočne Europe - Odluka o odbacivanju pritužbe - Nepostojanje interesa Unije - Iznimka državnog djelovanja - Obveza savjesnog ispitivanja - Postupovna prava na temelju Uredbe (EZ) br. 773/2004”)
      (2022/C 128/24)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Poljska) (zastupnici: K. Karasiewicz, radca prawny, T. Kaźmierczak, K. Kicun i P. Moskwa, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Ernst, G. Meessen i J. Szczodrowski, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Gazprom PJSC (Moskva, Rusija), Gazprom export LLC (Sankt Peterburg, Rusija) (zastupnici: J. Karenfort, J. Hainz, B. Evtimov, N. Tuominen, J. Heithecker, odvjetnici, i D. O’Keeffe, solicitor)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2019) 3003 final od 17. travnja 2019. o odbacivanju pritužbe (predmet AT.40497 – Poljske cijene plina).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Europske komisije C(2019) 3003 final od 17. travnja 2019. o odbacivanju pritužbe (predmet AT.40497 – Poljske cijene plina).

                  2.

                  Komisija će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

                  3.

                  Društva Gazprom PJSC i Gazprom export LLC snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet T-286/09 RENV: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Intel Corporation/Komisija („Tržišno natjecanje – Zlouporaba vladajućeg položaja – Tržište mikroprocesora – Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u – Rabati za vjernost – „Neprikrivena” ograničenja – Kvalificiranje prakse kao zlouporabe – Analiza jednako učinkovitog konkurenta – Cjelokupna strategija – Jedinstvena i trajna povreda”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/13

      Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Intel Corporation/Komisija
      (Predmet T-286/09 RENV) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zlouporaba vladajućeg položaja - Tržište mikroprocesora - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u - Rabati za vjernost - „Neprikrivena” ograničenja - Kvalificiranje prakse kao zlouporabe - Analiza jednako učinkovitog konkurenta - Cjelokupna strategija - Jedinstvena i trajna povreda”)
      (2022/C 128/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Intel Corporation, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Parr, solicitor, D. Beard, QC, i J. Williams, barrister)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou, V. Di Bucci, N. Khan i M. Kellerbauer, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J.-F. Bellis i K. Van Hove, odvjetnici)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Pariz, Francuska) (zastupnik: E. Nasry, odvjetnica)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke C (2009) 3726 final Komisije od 13. svibnja 2009., koja se odnosi na postupak primjene članka [102. UFEU-a] i članka 54. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/C-3/37.990 – Intel) ili, podredno, za ukidanje novčane kazne izrečene tužitelju ili smanjenje njezina iznosa.

         Izreka

                  1.

                  Poništavaju se članak 1. točke (a) do (e) i članak 2. Odluke C (2009) 3726 final Komisije od 13. svibnja 2009., koja se odnosi na postupak primjene članka [102. UFEU-a] i članka 54. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/C-3/37.990 – Intel).

                  2.

                  Poništava se dio članka 3. Odluke C(2009) 3726 final koji se odnosi na članak 1. točke (a) do (e) te odluke.

                  3.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  4.

                  Europska komisija snosit će, osim vlastitih troškova koji se odnose na postupke pred Općim sudom u predmetima T-286/09 i T-286/09 RENV i žalbeni postupak pred Sudom u predmetu C-413/14 P, i dvije trećine troškova društava Intel Corporation, Inc. i Association for Competitive Technology, Inc. u tim istim postupcima, dok će društva Intel Corporation i Association for Competitive Technology snositi jednu trećinu vlastitih troškova.

                  5.

                  Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) snosit će vlastite troškove postupaka pred Općim sudom u predmetima T-286/09 i T-286/09 RENV i žalbenog postupka pred Sudom u predmetu C-413/14 P.

         (1)  SL C 220, 12. 9. 2009.


title: Predmet C-771/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2021. uputio Győri Járásbíróság (Mađarska) – JH/Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2021. uputio Győri Járásbíróság (Mađarska) – JH/Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)
      (Predmet C-771/21)
      (2022/C 128/09)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Győri Járásbíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: JH

         Tuženik: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (1) tumačiti na način da je zračni prijevoznik obvezan poduzeti razumne mjere za izbjegavanje otkazivanja leta čak i u slučaju da je riječ o izvanrednim okolnostima koje ga oslobađaju obveze?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora Suda na prvo prethodno pitanje, je li zračni prijevoznik obvezan, u okviru razumnih mjera,

                              (a)

                              vratiti se zrakoplovom koji je određen za izvođenje leta, koji je zbog oluje preusmjeren u obližnju zračnu luku, po putnike tog leta čim to raspored leta posade dopusti i stoga izvesti navedeni let? U slučaju potvrdnog odgovora, je li zračni prijevoznik obvezan to učiniti iako bi zbog toga, kako bi se izveli drugi letovi na koje je zrakoplov raspoređen, morao osigurati zamjenski zrakoplov i posadu u zračnoj luci polaska tih letova, koja je matična baza zračnog prijevoznika?

                              (b)

                              cestovno prevesti putnike do zrakoplova određenog za izvođenje leta, koji je zbog oluje preusmjeren u obližnju zračnu luku udaljenu 140 kilometara, i odande izvesti let?

                              (c)

                              uputiti zamjenski zrakoplov ili cestovno prevesti putnike do zamjenskog zrakoplova koji je usmjeren u obližnju zračnu luku i tako izvesti let?

         (1)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-652/19: Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Elevolution – Engenharia/Komisija („Javna nabava – Financijska uredba – Trogodišnje isključenje iz postupaka javne nabave i postupaka dodjele subvencija koje se financiraju iz ERF-a – Obveza obrazlaganja – Načelo dobre uprave – Pravo na saslušanje – Očita pogreška u ocjeni – Proporcionalnost”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/18

      Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Elevolution – Engenharia/Komisija
      (Predmet T-652/19) (1)

      („Javna nabava - Financijska uredba - Trogodišnje isključenje iz postupaka javne nabave i postupaka dodjele subvencija koje se financiraju iz ERF-a - Obveza obrazlaganja - Načelo dobre uprave - Pravo na saslušanje - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost”)
      (2022/C 128/25)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Tužitelj: Elevolution – Engenharia, SA (Amadora, Portugal) (zastupnici: M. Marques Mendes, R. Campos, A. Dias Henriques, M. Troncoso Ferrer i C. García Fernández, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnik: I. Melo Sampaio, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije od 12. srpnja 2019. o trogodišnjem isključenju tužitelja iz sudjelovanja u postupcima javne nabave i postupaka dodjele subvencija koje se financiraju iz Europskog razvojnog fonda (ERF) i za objavu informacija koje se odnose na to isključenje.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Elevolution – Engenharia, SA nalaže se snošenje troškova, uključujući onih povezanih s postupkom privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-202/21: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Vita Zahnfabrik/EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig VITABLOCS TriLuxe forte – Raniji verbalni žig Europske unije TRILUX – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/24

      Presuda Općeg suda od 2. veljače 2022. – Vita Zahnfabrik/EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte)
      (Predmet T-202/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig VITABLOCS TriLuxe forte - Raniji verbalni žig Europske unije TRILUX - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 128/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG (Bad Säckingen, Njemačka) (zastupnici: A. Theis i F. Hauck, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: T. Frydendahl i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos LTDA (Pirassununga, Brazil) (zastupnik: J. Blum, solicitor)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. veljače 2021. (predmet R 818/2020-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos i Vita Zahnfabrik H. Rauter.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 217 od 7.6.2021.


title: Predmet T-65/22: Tužba podnesena 2. veljače 2022. – PS/EIB

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/31

      Tužba podnesena 2. veljače 2022. – PS/EIB
      (Predmet T-65/22)
      (2022/C 128/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PS (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (EIB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 12, srpnja 2021. kojom je odbijen tužiteljev zahtjev podnesen 21. svibnja 2021.;

                  —

                  naloži Europskoj investicijskoj banci da tužitelju isplati naknadu štete iz članka 11. police osiguranja AXA zbog trajne invalidnosti po maksimalnoj stopi, naknadu iz članka 9.1.13 administrativnih odredbi, te iznos od 24 000 eura za prouzročenu neimovinsku štetu;

                  —

                  naloži Europskoj investicijskoj banci snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi protiv odluke EIB-a od 12. srpnja 2021. kojom je odbijen tužiteljev zahtjev za naknadu štete podnesen 21. svibnja 2021., tužitelj iznosi dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnog prava na djelotvornost socijalne sigurnosti radnika u smislu članaka 31. stavka 1. i članka 34. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te članka 12. Europske socijalne povelje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na dobru upravu, prava da predmeti budu obrađeni u razumnom roku i povredi dužnosti brižnog postupanja EIB-a.


title: Predmet T-233/21: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Meta Cluster/EUIPO (Clustermedizin) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije Clustermedizin – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/24

      Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Meta Cluster/EUIPO (Clustermedizin)
      (Predmet T-233/21) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Clustermedizin - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 128/35)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Meta Cluster GmbH (Pyrbaum, Njemačka) (zastupnik: H. Baumann, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Bosse i D. Hanf, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. veljače 2021. (predmet R 2127/2020-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Clustermedizin kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Meta Cluster GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 242, 21. 6. 2021.


title: Predmet T-849/19: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Leonardo/Frontex („Ugovori o javnoj nabavi usluga – Postupak javne nabave – Usluge zračnog nadzora – Tužba za poništenje – Nepostojanje pravnog interesa – Nedopuštenost – Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/19

      Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2022. – Leonardo/Frontex
      (Predmet T-849/19) (1)

      („Ugovori o javnoj nabavi usluga - Postupak javne nabave - Usluge zračnog nadzora - Tužba za poništenje - Nepostojanje pravnog interesa - Nedopuštenost - Izvanugovorna odgovornost”)
      (2022/C 128/26)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Leonardo SpA (Rim, Italija) (zastupnici: M. Esposito, F. Caccioppoli i G. Calamo, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu (zastupnici: H. Caniard, C. Georgiadis, A. Gras i S. Drew, agenti, uz asistenciju M. Umbacha, F. Biebuycka, V. Osta i M. Claricha, odvjetnika)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje poziva na nadmetanje FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG od 18. listopada 2019., naslovljenog „Sustav letjelica na daljinsko upravljanje (RPAS) za dugoročni zračni nadzor pomorskih područja na srednjim visinama”, kako je ispravljen, akata koji su mu priloženi, pitanja i odgovora koje je objavio Frontex, zapisnika s informativnog sastanka koji je bio organiziran u prostorijama Frontexa 28. listopada 2019., odluke o dodjeli tog ugovora i svih drugih prethodnih, povezanih ili naknadnih akata te, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju je tužitelj zbog toga pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Leonardo SpA snosit će, osim vlastitih, i troškove Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu (Frontex), uključujući troškove postupaka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet T-68/22: Tužba podnesena 2. veljače 2022. – Granini France/EUIPO – Pichler (Joro)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/32

      Tužba podnesena 2. veljače 2022. – Granini France/EUIPO – Pichler (Joro)
      (Predmet T-68/22)
      (2022/C 128/45)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Granini France (Mâcon, Francuska) (zastupnik: J. Wachsmuth, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Josef Pichler (St. Leonhard/Passeier, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Joro – prijava za registraciju br. 18 136 261

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2021. u predmetu R 2336/2020-1

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  preinači pobijanu odluku tako da poništi odluku Odjela za prigovore od 19. studenoga 2020. u dijelu u kojem je odbijen prigovor u pogledu proizvoda
                  Alkoholna pića od ginsenga; Japanska žestoka pića aromatizirana ekstraktom japanske šljive; Liker od crvenog ginsenga; Žestoko piće od oljuštenog ječma; Okrepljujuća žestoka pića s okusima na bazi ekstrakata japanske šljive [umeshu]; Alkoholne mješavine za koktele; Alkoholni kokteli koji sadrže mlijeko; Alkoholni kokteli u obliku ohlađene želatine; Alkoholni voćni kokteli; Alkoholna pića koja sadrže voće; Alkoholna pića na bazi čaja; Alkoholna pića (unaprijed pomiješana alkoholna pića, osim onih na bazi piva); Izmiješana alkoholna pića; Aperitivi; Japanska slatka vina od grožđa s ekstraktima ginsenga i kore kininovca; Kupinovo vino [Bokbunjaju]; Alkoholni napitci od voća; Wine coolers [pića – mješavina bijelih vina i voćnih sokova, blago gazirana]; Alkoholni ekstrakti voća
                  i da odbije prijavu žiga Europske unije br. 18 136 261 i za te proizvode;

                  —

                  podredno, poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-33/20: Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Van Walle/ECDC („Javna služba – Privremeno osoblje – Osoblje ECDC-a – Izvješće o ocjeni za 2018. – Sloboda izražavanja – Obveza obrazlaganja – Slučaj koji zahtijeva posebno obrazloženje – Očita pogreška u ocjeni – Dužnost brižnog postupanja – Pravo na saslušanje”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/19

      Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – Van Walle/ECDC
      (Predmet T-33/20) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Osoblje ECDC-a - Izvješće o ocjeni za 2018. - Sloboda izražavanja - Obveza obrazlaganja - Slučaj koji zahtijeva posebno obrazloženje - Očita pogreška u ocjeni - Dužnost brižnog postupanja - Pravo na saslušanje”)
      (2022/C 128/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ivo Van Walle (Järfälla, Švedska) (zastupnici: L. Levi i A. Champetier, odvjetnice)

         Tuženik: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (zastupnici: J. Mannheim, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnikâ)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje tužiteljeva izvješća o ocjeni za 2018. godinu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  I. Van Walle snosit će vlastite troškove kao i troškove Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC).

         (1)  SL C 103, 30. 3. 2020.


title: Predmet T-765/14: Rješenje Općeg suda od 17. prosinca 2021. – Legakis i dr./Vijeće („Izvanugovorna odgovornost – Ekonomska i monetarna politika – Program potpore stabilnosti Cipra – Izjave Euroskupine od 16. i 25. ožujka 2013. u pogledu Cipra – Izjava predsjednika Euroskupine od 21. ožujka 2013. u pogledu Cipra – Pogrešna naznaka tuženika – Očita nedopuštenost”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/25

      Rješenje Općeg suda od 17. prosinca 2021. – Legakis i dr./Vijeće
      (Predmet T-765/14) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Ekonomska i monetarna politika - Program potpore stabilnosti Cipra - Izjave Euroskupine od 16. i 25. ožujka 2013. u pogledu Cipra - Izjava predsjednika Euroskupine od 21. ožujka 2013. u pogledu Cipra - Pogrešna naznaka tuženika - Očita nedopuštenost”)
      (2022/C 128/36)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelji: Georgios Legakis (Palaio Faliro, Grčka), Myrto Panagiota Legaki (Palaio Faliro), Maria Legaki (Palaio Faliro), Melina Legaki (Palaio Faliro) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, M. Balta i E. Dumitriu-Segnana, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju su tužitelji pretrpjeli zbog izjava Euroskupine od 16. i 25. ožujka 2013. i izjave predsjednika Euroskupine od 21. ožujka 2013.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  Georgiosu Legakisu, Myrto Panagioti Legaki, Mariji Legaki i Melini Legaki nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet T-868/16: Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – QI i dr./Komisija i ESB („Izvanugovorna odgovornost – Ekonomska i monetarna politika – Restrukturiranje grčkog javnog duga – Sporazum o razmjeni vrijednosnih papira isključivo u korist središnjih banaka Eurosustava – Sudjelovanje privatnog sektora – Klauzule o zajedničkom djelovanju – Privatni vjerovnici – Javni vjerovnici – Pripisivost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Članak 63. stavak 1. UFEU-a – Članci 120. do 127. i članak 352. stavak 1. UFEU-a – Pravo vlasništva – Jednako postupanje”)

text:
               21.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 128/14

      Presuda Općeg suda od 9. veljače 2022. – QI i dr./Komisija i ESB
      (Predmet T-868/16) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Ekonomska i monetarna politika - Restrukturiranje grčkog javnog duga - Sporazum o razmjeni vrijednosnih papira isključivo u korist središnjih banaka Eurosustava - Sudjelovanje privatnog sektora - Klauzule o zajedničkom djelovanju - Privatni vjerovnici - Javni vjerovnici - Pripisivost - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Članak 63. stavak 1. UFEU-a - Članci 120. do 127. i članak 352. stavak 1. UFEU-a - Pravo vlasništva - Jednako postupanje”)
      (2022/C 128/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: QI i 15 drugih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu presudi (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne, L. Flynn i T. Maxian Rusche, agenti), Europska središnja banka (zastupnici: K. Laurinavičius i M. Szablewska, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamanna, odvjetnika)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Europsko vijeće, Vijeće Europske unije (zastupnici: K. Michoel, E. Chatziioakeimidou i J. Bauerschmidt, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli slijedom provedbe obvezne razmjene državnih dužničkih instrumenata u okviru restrukturiranja grčkog javnog duga u 2012., na temelju sudjelovanja privatnih ulagatelja koje podrazumijeva primjenu klauzula o zajedničkom djelovanju, zbog postupanja i akata, među ostalim, Europskog vijeća, Vijeća, Komisije i ESB-a.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi QI i drugim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu presudi nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europske komisije i Europske središnje banke (ESB).

                  3.

                  Europsko vijeće i Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 30, 30. 1. 2017.


title: Predmet C-771/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias – Grčka) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E. („Zahtjev za prethodnu odluku – Postupci javne nabave u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru – Direktiva 92/13/EEZ – Postupci pravne zaštite – Predugovorna faza – Ocjena ponuda – Odbijanje tehničke ponude i prihvat konkurentove ponude – Suspenzija primjene tog akta – Legitiman interes isključenog ponuditelja za pobijanje pravilnosti ponude uspješnog ponuditelja”)

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/2

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias – Grčka) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E.
      (Predmet C-771/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Postupci javne nabave u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru - Direktiva 92/13/EEZ - Postupci pravne zaštite - Predugovorna faza - Ocjena ponuda - Odbijanje tehničke ponude i prihvat konkurentove ponude - Suspenzija primjene tog akta - Legitiman interes isključenog ponuditelja za pobijanje pravilnosti ponude uspješnog ponuditelja”)
      (2021/C 189/02)
      Jezik postupka: grčki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Symvoulio tis Epikrateias

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E.

         Tuženici: Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E.

         uz sudjelovanje: SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon – Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE – TPF Getinsa Euroestudios SL, SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon, Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE, TPF Getinsa Euroestudios SL

         Izreka

      Članak 1. stavke 1. i 3., članak 2. stavak 1. točke (a) i (b) i članak 2.a stavak 2. Direktive Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014., treba tumačiti na način da ponuditelj koji je isključen iz postupka javne nabave u fazi ranijoj od faze dodjele tog ugovora i čiji je zahtjev za suspenziju primjene odluke kojom ga se isključuje iz tog postupka odbijen može u svojem zahtjevu za suspenziju primjene odluke o prihvaćanju ponude drugog ponuditelja, podnesenom istodobno, navoditi sve razloge koji se temelje na povredi prava Unije u području javne nabave ili nacionalnih pravila kojima se prenosi to pravo, uključujući razloge koji nisu povezani s nepravilnostima zbog kojih je njegova ponuda isključena. Na tu ovlast ne utječe okolnost da je predsudska upravna žalba pred nacionalnim nezavisnim tijelom, koju je na temelju nacionalnog prava taj ponuditelj trebao prethodno podnijeti protiv odluke o svojem isključenju, odbijena, pod uvjetom da to odbijanje nije postalo pravomoćno.

         (1)  SL C 19, 20. 1. 2020.


title: Spojeni predmeti C-870/19 i C-871/19: Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19) („Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje propisa – Tahograf u području cestovnog prijevoza – Uredba (EEZ) br. 3821/85 – Članak 15. stavak 7. – Uredba (EZ) br. 561/2006 – Postupak nadzora – Prekršajna sankcija – Nepredočavanje tahografskih listića za tekući dan i 28 prethodnih dana – Jedinstvena ili višestruka povreda”)

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/3

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19)
      (Spojeni predmeti C-870/19 i C-871/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje propisa - Tahograf u području cestovnog prijevoza - Uredba (EEZ) br. 3821/85 - Članak 15. stavak 7. - Uredba (EZ) br. 561/2006 - Postupak nadzora - Prekršajna sankcija - Nepredočavanje tahografskih listića za tekući dan i 28 prethodnih dana - Jedinstvena ili višestruka povreda”)
      (2021/C 189/03)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Tuženici: MI (C-870/19), TB (C-871/19)

         Izreka

      Članak 15. stavak 7. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3821/85 od 20. prosinca 1985. o tahografu u cestovnom prometu, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006., i članak 19. Uredbe br. 561/2006 treba tumačiti na način da u slučaju kad vozač cestovnog vozila nad kojim se provodi nadzor ne predoči tahografske listiće za više radnih dana u razdoblju koje obuhvaća dan provođenja nadzora i 28 prethodnih dana, nadležna tijela države članice mjesta nadzora moraju utvrditi samo jedinstvenu povredu za tog vozača te mu za nju izreći samo jednu sankciju.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet C-950/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – Postupak koji je pokrenula osoba A („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravo društava – Direktiva 2006/43/EZ – Zakonske revizije godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja – Članak 22.a stavak 1. točka (a) – Zapošljavanje ovlaštenog revizora od strane subjekta koji je predmet revizije – Razdoblje mirovanja – Zabrana prihvaćanja ključnih rukovodećih položaja u subjektu koji je predmet revizije – Povreda – Ozbiljnost i trajanje povrede – Izraz „prihvaćanje položaja” – Doseg – Sklapanje ugovora o radu sa subjektom koji je predmet revizije – Neovisnost ovlaštenih revizora – Vanjski aspekt”)

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/4

      Presuda Suda (peto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – Postupak koji je pokrenula osoba A
      (Predmet C-950/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo društava - Direktiva 2006/43/EZ - Zakonske revizije godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja - Članak 22.a stavak 1. točka (a) - Zapošljavanje ovlaštenog revizora od strane subjekta koji je predmet revizije - Razdoblje mirovanja - Zabrana prihvaćanja ključnih rukovodećih položaja u subjektu koji je predmet revizije - Povreda - Ozbiljnost i trajanje povrede - Izraz „prihvaćanje položaja” - Doseg - Sklapanje ugovora o radu sa subjektom koji je predmet revizije - Neovisnost ovlaštenih revizora - Vanjski aspekt”)
      (2021/C 189/04)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Helsingin hallinto-oikeus

         Stranka glavnog postupka

      A

         uz sudjelovanje: Patentti- ja rekisterihallituksen tilintarkastuslautakunta

         Izreka

      Članak 22.a stavak 1. točku (a) Direktive 2006/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2006. o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja, kojom se mijenjaju direktive Vijeća 78/660/EEZ i 83/349/EEZ i stavlja izvan snage Direktiva Vijeća 84/253/EEZ, kako je izmijenjena Direktivom 2014/56/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014., treba tumačiti na način da se za ovlaštenog revizora, poput glavnog partnera za reviziju kojeg je revizijsko društvo odredilo za sudjelovanje u revizijskom angažmanu, treba smatrati da je prihvatio ključni rukovodeći položaj u subjektu koji je predmet revizije, u smislu te odredbe, kada je s njim sklopio ugovor o radu za taj položaj, čak i ako još nije počeo stvarno obavljati dužnosti tog položaja.

         (1)  SL C 77, 9. 3. 2020.


title: Predmet C-28/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 23. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Attunda tingsrätt – Švedska) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS („Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Članak 5. stavak 3. – Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Oslobođenje od obveze isplate odštete – Pojam „izvanredne okolnosti” – Zakonito organiziran štrajk pilota – Okolnosti koje su „unutarnje” i „vanjske” u odnosu na djelatnost stvarnog zračnog prijevoznika – Članci 16., 17. i 28. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Nepostojanje povrede slobode poduzetništva, prava vlasništva i prava na pregovaranje zračnog prijevoznika”)

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/4

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 23. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Attunda tingsrätt – Švedska) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS
      (Predmet C-28/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 5. stavak 3. - Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta - Oslobođenje od obveze isplate odštete - Pojam „izvanredne okolnosti” - Zakonito organiziran štrajk pilota - Okolnosti koje su „unutarnje” i „vanjske” u odnosu na djelatnost stvarnog zračnog prijevoznika - Članci 16., 17. i 28. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Nepostojanje povrede slobode poduzetništva, prava vlasništva i prava na pregovaranje zračnog prijevoznika”)
      (2021/C 189/05)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Attunda tingsrätt

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Airhelp Ltd

         Tuženik: Scandinavian Airlines System SAS

         Izreka

      Članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da štrajk koji je započeo na poziv sindikata osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, uz poštovanje uvjeta utvrđenih nacionalnim zakonodavstvom, osobito njime predviđenog roka za najavu, koji je namijenjen iznošenju zahtjevâ radnikâ tog prijevoznika i koji provodi jedna ili više kategorija osoblja čije je prisustvo nužno za izvođenje leta nije obuhvaćen pojmom „izvanredna okolnost” u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 85, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-603/20 PPU: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Ujedinjena Kraljevina) – SS/MCP („Zahtjev za prethodnu odluku – Hitni prethodni postupak – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Članak 10. – Nadležnost u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Otmica djeteta – Nadležnost sudova države članice – Teritorijalni doseg – Odvođenje djeteta u treću zemlju – Uobičajeno boravište stečeno u toj trećoj zemlji”)

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/5

      Presuda Suda (peto vijeće) od 24. ožujka 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Ujedinjena Kraljevina) – SS/MCP
      (Predmet C-603/20 PPU) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 10. - Nadležnost u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću - Otmica djeteta - Nadležnost sudova države članice - Teritorijalni doseg - Odvođenje djeteta u treću zemlju - Uobičajeno boravište stečeno u toj trećoj zemlji”)
      (2021/C 189/06)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SS

         Tuženik: MCP

         Izreka

      Članak 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 2116/2004 od 2. prosinca 2004., treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na slučaj u kojem je utvrđeno da je dijete, na datum podnošenja zahtjeva koji se odnosi na roditeljsku odgovornost, steklo svoje uobičajeno boravište u trećoj zemlji nakon otmice u tu zemlju. U takvom slučaju nadležnost suda pred kojim je postupak pokrenut treba utvrditi u skladu s primjenjivim međunarodnim konvencijama ili, u slučaju da takva međunarodna konvencija ne postoji, u skladu s člankom 14. te uredbe.

         (1)  SL C 28, 25. 1. 2021.


title: Predmet C-25/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid (Španjolska) – ZA, AZ, BX, CV, DU i ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Španjolska) – ZA, AZ, BX, CV, DU i ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
      (Predmet C-25/21)
      (2021/C 189/07)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: ZA, AZ, BX, CV, DU y ET

         Tuženik: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ako tužitelj dokaže da je njegov odnos iz ugovora o isključivoj opskrbi i korištenju zaštićenog imena (u sustavu komisijske prodaje ili izravne prodaje po referentnoj cijeni odnosno preprodajnoj cijeni s popustom) s društvom REPSOL obuhvaćen teritorijalnim i vremenskim područjem koje je analiziralo nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje, treba li smatrati da je na ugovorni odnos utjecala odluka Tribunala de Defensa de la Competencia (Sud za zaštitu tržišnog natjecanja, Španjolska) od 11. srpnja 2001. (predmet 490/00 REPSOL) i/ili odluka Comisión Nacional de la Competencia (Državno vijeće za tržišno natjecanje, Španjolska) od 30. srpnja 2009. (predmet 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), s obzirom na to da su na temelju tih odluka ispunjeni zahtjevi iz članka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (1)
                     u pogledu tereta dokazivanja povrede?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i da se u predmetnom slučaju utvrdi da na ugovorni odnos utječe odluka Tribunala de Defensa de la Competencia (Sud za zaštitu tržišnog natjecanja) od 11. srpnja 2001. (predmet 490/00 REPSOL) i/ili odluka Državnog vijeća za tržišno natjecanje od 30. srpnja 2009. (predmet 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), treba li neizbježna posljedica biti proglašenje ništavosti sporazuma u skladu s člankom 101. stavkom 2. UFEU-a?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1., str 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165. i ispravak SL 2016., L 173, str. 108.)


title: Predmet C-47/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. siječnja 2021. uputio Landgerichts Ravensburg (Njemačka) – F. F., B. A./C. Bank AG, Bank D. K. AG

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. siječnja 2021. uputio Landgerichts Ravensburg (Njemačka) – F. F., B. A./C. Bank AG, Bank D. K. AG
      (Predmet C-47/21)
      (2021/C 189/08)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Ravensburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: F. F., B. A.

         Tuženici: C. Bank AG, Bank D. K. AG

         Prethodna pitanja

                  1.

                  U pogledu pretpostavke zakonitosti u skladu s člankom 247. stavkom 6. podstavkom 2. trećom rečenicom i člankom 247. stavkom 12. podstavkom 1. trećom rečenicom Einführungsgesetza zum Bürgerlichen Gesetzbuche (Zakon o uvođenju Građanskog zakonika, u daljnjem tekstu: EGBGB)

                              (a)

                              Jesu li članak 247. stavak 6. podstavak 2. treća rečenica i članak 247. stavak 12. podstavak 1. treća rečenica EGBGB-a, ako se u njima ugovorne odredbe koje su protivne zahtjevima članka 10. stavka 2. točke (p) Direktive 2008/48/EZ (1) proglašavaju odredbama koje ispunjavaju zahtjeve članka 247. stavka 6. podstavka 2. prve i druge rečenice EGBGB-a te zahtjeve članka 247. stavka 12. podstavka 1. druge rečenice točke (2) podtočke (b) EGBGB-a, protivni članku 10. stavku 2. točki (p) i članku 14. stavku 1. Direktive 2008/48/EZ?
                              Ako je odgovor potvrdan:

                              (b)

                              Proizlazi li iz prava Unije, osobito iz članka 10. stavka 2. točke (p) i članka 14. stavka 1. Direktive 2008/48/EZ da članak 247. stavak 6. podstavak 2. treća rečenica i članak 247. stavak 12. podstavak 1. treća rečenica EGBGB-a nisu primjenjivi ako se u njima ugovorne odredbe koje su protivne zahtjevima članka 10. stavka 2. točke (p) Direktive 2008/48/EZ proglašavaju odredbama koje ispunjavaju zahtjeve članka 247. stavka 6. podstavka 2. prve i druge rečenice EGBGB-a te zahtjeve članka 247. stavka 12. podstavka 1. druge rečenice točke (2) podtočke (b) EGBGB-a?
                              Neovisno o odgovoru na pitanja 1.(a) i 1.(b):

                  2.

                  U pogledu obveznih informacija u skladu s člankom 10. stavkom 2. Direktive 2008/48/EZ

                              (a)

                              Treba li članak 10. stavak 2. točku (p) Direktive 2008/48/EZ tumačiti na način da iznos kamata koji se plaća dnevno i koji se mora navesti u ugovoru o kreditu mora biti izračunat na temelju ugovorne kamatne stope koja se navodi u ugovoru?

                              (b)

                              U pogledu članka 10. stavka 2. točke (r) Direktive 2008/48/EZ:

                                          (aa)

                                          Treba li tu odredbu tumačiti na način da informacije u ugovoru o kreditu koje se odnose na kompenzaciju koju je potrebno platiti u slučaju prijevremene otplate kredita trebaju biti toliko jasne da potrošač može barem približno izračunati iznos kompenzacije?
                                          (u slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje)

                                          (bb)

                                          Protivi li se članku 10. stavku 2. točki (r) i članku 14. stavku 1. prvoj rečenici Direktive 2008/48/EZ nacionalni propis na temelju kojeg u slučaju dostave nepotpunih informacija u smislu članka 10. stavka 2. točke (r) te direktive rok za povlačenje iz ugovora počinje teći od sklapanja ugovora, a isključivo vjerovnik ima pravo na kompenzaciju za prijevremenu otplatu kredita?

                              (c)

                              Treba li članak 10. stavak 2. točku (l) Direktive 2008/48/EZ tumačiti na način da se prilikom sklapanja ugovora o kreditu važeća kamatna stopa koja se primjenjuje u slučaju zakašnjelih uplata mora priopćiti kao apsolutna vrijednost, a barem se kao apsolutna vrijednost mora navesti važeća referentna kamatna stopa (u ovom slučaju osnovna kamatna stopa u skladu s člankom 247. Bürgerliches Gesetzbucha (Građanski zakonik, u daljnjem tekstu: BGB)) na temelju koje se važeća kamatna stopa koja se primjenjuje u slučaju zakašnjelih uplata izvodi primjenom dodatka na osnovnu kamatu (u ovom slučaju od pet postotnih bodova u skladu s člankom 288. stavkom 1. drugom rečenicom BGB-a) i treba li potrošača obavijestiti o referentnoj kamatnoj stopi (osnovna kamatna stopa) i o njezinoj promjenjivosti?

                              (d)

                              Treba li članak 10. stavak 2. točku (t) Direktive 2008/48/EZ tumačiti na način da u tekstu ugovora o kreditu treba navesti bitne formalne uvjete za pristup izvansudskoj pritužbi i mehanizmu obeštećenja?
                              Ako je odgovor na barem jedno od prethodnih pitanja 2.(a) do 2.(d) potvrdan:

                              (e)

                              Treba li članak 14. stavak 1. drugu rečenicu točku (b) Direktive 2008/48/EZ tumačiti na način da rok za povlačenje iz ugovora počinje teći tek kada se informacije u skladu s člankom 10. stavkom 2. Direktive 2008/48/EZ navedu potpuno i točno?
                              Ako je odgovor niječan:

                              (f)

                              Koji su relevantni kriteriji za to da rok za povlačenje počinje teći unatoč nepotpunim ili netočnim informacijama?
                              Ako je odgovor na navedena pitanja 1.(a) i/ili na neko od pitanja 2.(a) do 2.(d) potvrdan:

                  3.

                  Kada je riječ o gubitku prava na povlačenje iz ugovora u skladu s člankom 14. stavkom 1. prvom rečenicom Direktive 2008/48/EZ:

                              (a)

                              Može li se izgubiti pravo na povlačenje iz ugovora koje proizlazi iz članka 14. stavka 1. prve rečenice Direktive 2008/48/EZ?
                              Ako je odgovor potvrdan:

                              (b)

                              Je li u pogledu gubitka prava riječ o vremenskom ograničenju prava na povlačenje iz ugovora, koje treba biti uređeno parlamentarnim zakonom?
                              Ako je odgovor niječan:

                              (c)

                              Znači li gubitak prava u subjektivnom pogledu da je potrošač znao da njegovo pravo na povlačenje iz ugovora i dalje postoji ili mu se to neznanje barem može pripisati kao teška nepažnja?
                              Ako je odgovor niječan:

                              (d)

                              Protivi li se mogućnosti vjerovnika da dužniku naknadno pruži informacije u skladu s člankom 14. stavkom 1. drugom rečenicom točkom (b) Direktive 2008/48/EZ i time pokrene rok za povlačenje iz ugovora primjena pravila o gubitku prava u skladu s načelom dobre vjere?
                              Ako je odgovor niječan:

                              (e)

                              Je li to u skladu s utvrđenim načelima međunarodnog prava koja na temelju Grundgesetza (Temeljni zakon) obvezuju njemačke sudove?
                              Ako je odgovor potvrdan:

                              (f)

                              Kako njemački subjekt koji primjenjuje pravo treba riješiti sukob između obvezujućih zahtjeva međunarodnog prava i zahtjeva Suda?

                  4.

                  Kada je riječ o pretpostavci zlouporabe prava na povlačenje iz ugovora koje proizlazi iz članka 14. stavka 1. prve rečenice Direktive 2008/48/EZ:

                              (a)

                              Može li ostvarenje prava na povlačenje iz ugovora u skladu s člankom 14. stavkom 1. prvom rečenicom Direktive 2008/48/EZ predstavljati zlouporabu prava?
                              Ako je odgovor potvrdan:

                              (b)

                              Je li u pogledu pretpostavke zlouporabe prava na povlačenje iz ugovora riječ o ograničenju prava na povlačenje iz ugovora, koje treba biti uređeno parlamentarnim zakonom?
                              Ako je odgovor niječan:

                              (c)

                              Znači li pretpostavka zlouporabe prava na povlačenje iz ugovora u subjektivnom pogledu da je potrošač znao da njegovo pravo na povlačenje iz ugovora i dalje postoji ili mu se to neznanje barem može pripisati kao teška nepažnja?
                              Ako je odgovor niječan:

                              (d)

                              Protivi li se mogućnosti vjerovnika da dužniku naknadno pruži informacije u skladu s člankom 14. stavkom 1. drugom rečenicom točkom (b) Direktive 2008/48/EZ i time pokrene rok za povlačenje iz ugovora pretpostavka zlouporabe prava na povlačenje iz ugovora u skladu s načelom dobre vjere?
                              Ako je odgovor niječan:

                              (e)

                              Je li to u skladu s utvrđenim načelima međunarodnog prava koja na temelju Temeljnog zakona obvezuju njemačke sudove?
                              Ako je odgovor potvrdan:

                              (f)

                              Kako njemački subjekt koji primjenjuje pravo treba riješiti sukob između obvezujućih zahtjeva međunarodnog prava i zahtjeva Suda?

                  5.

                  Neovisno o odgovoru na prethodna pitanja:

                              (a)

                              Je li u skladu s pravom Unije, osobito s pravom na povlačenje iz ugovora u skladu s člankom 14. stavkom 1. prvom rečenicom Direktive 2008/48/EZ, ako na temelju nacionalnog prava u pogledu ugovora o kreditu koji je povezan s kupoprodajnim ugovorom nakon učinkovitog ostvarivanja potrošačeva prava na povlačenje iz ugovora u skladu s člankom 14. stavkom 1. Direktive 2008/48/EZ

                                          (aa)

                                          potrošačevo pravo na povrat plaćenih kreditnih obroka od vjerovnika nastaje tek kad potrošač vrati vjerovniku kupljeni predmet ili tek nakon što pruži dokaz da je predmet poslao vjerovniku?

                                          (bb)

                                          potrošačevu tužbu za povrat kreditnih obroka koje je on platio, koja se podnosi nakon povrata predmeta kupnje, treba odbiti kao neosnovanu u tom trenutku u slučaju kad vjerovnik nije sa zakašnjenjem preuzeo predmet kupnje?
                                          Ako je odgovor niječan:

                              (b)

                              Proizlazi li iz prava Unije da nacionalni propisi koji se navode pod (a) (aa) i/ili pod (a) (bb) nisu primjenjivi?
                              Neovisno o odgovoru na prethodna pitanja 1. do 5.:

                  6.

                  Je li članak 348.a stavak 2. točka 1. Zivilprozessordnunga (Zakon o građanskom postupku), u dijelu u kojem se ta odredba odnosi i na donošenje rješenja kojima se upućuje zahtjev za prethodnu odluku u skladu s člankom 267. drugim stavkom UFEU-a, protivan ovlaštenju nacionalnih sudova za podnošenje zahtjeva u skladu s člankom 267. drugim stavkom UFEU-a te ga stoga ne treba primjenjivati na donošenje rješenja kojima se upućuje zahtjev za prethodnu odluku?

         (1)  Direktiva 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (SL 2008, L 133, str. 66) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58.)


title: Predmet C-62/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2021. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

text:
               17.5.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 189/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2021. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL
      (Predmet C-62/21)
      (2021/C 189/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj i podnositelj revizije: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG

         Tuženici i druge stranke u revizijskom postupku: E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Dovodi li člankom 56. stavkom 1. točkom (a) Uredbe br. 207/2009 (1) i člankom 63. stavkom 1. točkom (a) Uredbe 2017/1001 (2) predviđena okolnost, da zahtjev za opoziv prava nositelja žiga EU-a zbog njegove neuporabe može podnijeti svaka fizička ili pravna osoba i svaka grupa ili tijelo koji su ustrojeni s ciljem predstavljanja, koji mogu podnijeti tužbu i biti tuženi, do nevaljanosti ugovornog sporazuma kojim se treća osoba obvezuje nositelju žiga EU-a da Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo neće podnijeti zahtjev za opoziv tog žiga EU-a zbog neuporabe?

                  2.

                  Ima li člankom 56. stavkom 1. točkom (a) Uredbe br. 207/2009 i člankom 63. stavkom 1. točkom (a) Uredbe 2017/1001 predviđena okolnost, da zahtjev za opoziv prava nositelja žiga EU-a zbog njegove neuporabe može podnijeti svaka fizička ili pravna osoba i svaka grupa ili tijelo koji su ustrojeni s ciljem predstavljanja, koji mogu podnijeti tužbu i biti tuženi, takav učinak da se u postupku opoziva pred Uredom Europske unije za intelektualno vlasništvo i sudovima Unije ne mora poštovati pravomoćna presuda suda države članice kojom se tuženika obvezuje da povuče zahtjev za opoziv žiga EU-a zbog neuporabe, koji je podnio on sam ili osoba koju je on ovlastio?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (kodificirana verzija) (SL 2009., L 78, str. 1,) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

         (2)  Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)