title: Predmet C-132/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia protiv „Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 26. stavak 1. točka (b) i članci 168. i 176. — Odbitak pretporeza — Usluge gradnje ili preuređenja nekretnine koja je u vlasništvu treće osobe — Korištenje usluga od strane treće osobe i poreznog obveznika — Besplatno pružanje usluge trećoj osobi — Knjiženje troškova koji su nastali za pružene usluge kao dijela općih troškova poreznog obveznika — Utvrđivanje izravne i trenutačne povezanosti s gospodarskom aktivnosti poreznog obveznika)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/17

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia protiv „Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD
   (Predmet C-132/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 26. stavak 1. točka (b) i članci 168. i 176. - Odbitak pretporeza - Usluge gradnje ili preuređenja nekretnine koja je u vlasništvu treće osobe - Korištenje usluga od strane treće osobe i poreznog obveznika - Besplatno pružanje usluge trećoj osobi - Knjiženje troškova koji su nastali za pružene usluge kao dijela općih troškova poreznog obveznika - Utvrđivanje izravne i trenutačne povezanosti s gospodarskom aktivnosti poreznog obveznika))
   (2017/C 382/19)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

      Tuženik:„Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD

      Izreka

   Članak 168. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da porezni obveznik ima pravo na odbitak ulaznog poreza na dodanu vrijednost za pružanje usluga gradnje ili obnove nekretnine koja je u vlasništvu treće osobe, kad se potonja besplatno koristi rezultatom tih usluga i kad se njima koriste kako porezni obveznik tako i treća osoba u okviru svojih gospodarskih aktivnosti, u mjeri u kojoj navedene usluge ne prekoračuju ono što je nužno kako bi se navedenom poreznom obvezniku omogućilo izvršavanje izlaznih oporezivih transakcija i u kojoj su njihovi troškovi uključeni u cijenu tih transakcija.

      (1)  SL C 175, 17. 5. 2016.


title: Predmet C-177/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība protiv Konkurences padome (Zahtjev za prethodnu odluku — Tržišno natjecanje — Članak 102. UFEU-a — Zloporaba vladajućeg položaja — Pojam ‚nepravedna cijena’ — Naknade koje ubire tijelo za kolektivno ostvarivanje autorskih prava — Usporedba s tarifama koje se plaćaju u drugim državama članicama — Odabir referentnih država — Kriteriji ocjene cijena — Izračun novčane kazne)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/18

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība protiv Konkurences padome
   (Predmet C-177/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Članak 102. UFEU-a - Zloporaba vladajućeg položaja - Pojam ‚nepravedna cijena’ - Naknade koje ubire tijelo za kolektivno ostvarivanje autorskih prava - Usporedba s tarifama koje se plaćaju u drugim državama članicama - Odabir referentnih država - Kriteriji ocjene cijena - Izračun novčane kazne))
   (2017/C 382/21)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība

      Tuženik: Konkurences padome

      Izreka

               1.

               Na trgovinu između država članica može utjecati visina naknada koje određuje tijelo za ostvarivanje autorskih prava koje ima monopol i koje ostvaruje i prava inozemnih nositelja, tako da se primjenjuje članak 102. UFEU-a.

               2.

               Kako bi se ispitalo primjenjuje li tijelo za ostvarivanje autorskih prava nepravedne cijene u smislu članka 102. drugog stavka točke (a) UFEU-a, primjereno je uspoređivati njegove tarife s onima koje se primjenjuju u susjednim državama kao i s onima koje se primjenjuju u drugim državama članicama, usklađenima uz pomoć indeksa pariteta kupovne moći, pod uvjetom da su referentne države odabrane na temelju objektivnih, prikladnih i provjerljivih kriterija te da je osnova za provedene usporedbe dosljedna. Može se usporediti tarife u jednom ili više segmenata posebnih korisnika ako postoje naznake da se pretjeranost naknada odnosi na te segmente.

               3.

               Odstupanje između uspoređenih tarifa treba smatrati osjetnim ako je znatno i stalno. Takvo odstupanje upućuje na zloporabu vladajućeg položaja te je na tijelu za ostvarivanje autorskih prava koje je u vladajućem položaju da dokaže da su njegove cijene pravedne na temelju objektivnih čimbenika koji utječu na troškove ostvarivanja prava ili na isplatu naknada nositeljima prava.

               4.

               Ako se utvrdi povreda iz članka 102. drugog stavka točke (a) UFEU-a, u svrhu određivanja iznosa novčane kazne u prihod predmetnog tijela za ostvarivanje autorskih prava treba uključiti isplate namijenjene nositeljima autorskog prava, pod uvjetom da su te isplate sastavni dio vrijednosti usluga koje je to tijelo pružilo te da je navedeno uključenje nužno da bi se osigurala učinkovita, proporcionalna i odvraćajuća narav izrečene sankcije. Na sudu koji je uputio zahtjev je da s obzirom na sve okolnosti slučaja provjeri jesu li ti uvjeti ispunjeni.

      (1)  SL C 200. 6. 6. 2016.


title: Spojeni predmeti C-177/17 i C-178/17: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17) protiv Ministero della Giustizia (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 47. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Provedba prava Unije — Dovoljna veza — Nepostojanje — Nenadležnost Suda)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/12

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italija) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17) protiv Ministero della Giustizia
   (Spojeni predmeti C-177/17 i C-178/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 47. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Provedba prava Unije - Dovoljna veza - Nepostojanje - Nenadležnost Suda))
   (2017/C 374/16)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)

      Tuženik: Ministero della Giustizia

      Izreka

   Sud Europske unije očito je nenadležan za odgovor na prethodno pitanje koje je uputio Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte (Regionalni upravni sud Pijemonta, Italija) odlukama od 11. siječnja 2017.

      (1)  SL C 277, 21. 8. 2017.


title: Predmet T-581/17: Tužba podnesena 25. kolovoza 2017. – Asics protiv EUIPO-a – Van Lieshout textile Agenturen (prikaz četiriju ukriženih linija)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/40

         Tužba podnesena 25. kolovoza 2017. – Asics protiv EUIPO-a – Van Lieshout textile Agenturen (prikaz četiriju ukriženih linija)
   (Predmet T-581/17)
   (2017/C 374/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Asics Corporation (Kobe, Japan) (zastupnici: M. Polo Carreño, M. Granado Carpenter, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Van Lieshout textiel Agenturen BV (Berkel-Enschot, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz četiriju ukriženih linija) – prijava za registraciju br. 11 952 678

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. lipnja 2017. u predmetu R 2129/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje njegovih troškova u ovom postupku pred Općim sudom.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 76. stavka 1. Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda obveze vijeća da preispita zakonitost prvostupanjske odluke,

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009,

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-484/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2017. uputio Raad van State (Nizozemska) – K protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2017. uputio Raad van State (Nizozemska) – K protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-484/17)
   (2017/C 374/21)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: K

      Tuženik: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 15. stavke 1. i 4. Direktive Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji (SL 2003., L 251) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 70.) tumačiti na način da im se protivi nacionalno pravilo kao što je ono o kojemu je riječ u glavnom postupku, koje propisuje da se zahtjev stranca za autonomnu dozvolu boravka, koji u sklopu spajanja obitelji više od pet godina zakonito boravi na državnom području države članice, može odbiti jer stranac nije ispunio zahtjeve za integraciju propisane u nacionalnom pravu?


title: Predmet T-564/10 RENV: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2017. – Quimitécnica.com i de Mello protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište fosfata za prehranu životinja — Novčana kazna solidarno određena u nagodbenom postupku — Obročno plaćanje — Odluka kojom se obvezuje na pribavljanje bankarske garancije u banci koja je dobila dugoročnu bonitetnu ocjenu „AA” — Tužba za poništenje — Akt koji se može pobijati — Dopuštenost — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/25

         Presuda Općeg suda od 26. rujna 2017. – Quimitécnica.com i de Mello protiv Komisije
   (Predmet T-564/10 RENV) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište fosfata za prehranu životinja - Novčana kazna solidarno određena u nagodbenom postupku - Obročno plaćanje - Odluka kojom se obvezuje na pribavljanje bankarske garancije u banci koja je dobila dugoročnu bonitetnu ocjenu „AA” - Tužba za poništenje - Akt koji se može pobijati - Dopuštenost - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”))
   (2017/C 374/37)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelji: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugal) i José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lisabon, Portugal) (zastupnik: J. Calheiros, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i B. Mongin, agenti, uz asistenciju Marques Mendes i A. Dias Henriques, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi djelomičnog poništenja odluke koja se navodno nalazi u dopisu računovodstva Komisije od 8. listopada 2010. u vezi s plaćanjem novčanih kazni izrečenih tužiteljima za povredu pravila o tržišnom natjecanju Odlukom C(2010) 5004 final Komisije od 20. srpnja 2010. koja se odnosi na postupak primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u. (predmet COMP/38.886 – fosfati za prehranu životinja), u mjeri u kojoj se tim propisom nalaže pribavljanje garancije u banci koja je dobila dugoročnu bonitetnu ocjenu „AA” kao uvjet za to da tužitelji mogu postaviti zahtjev za dodjelu dodatnih rokova za plaćanje novčane kazne koja im je određena solidarno.

      Izreka

               1.

               Prigovor nedopuštenosti se odbija.

               2.

               Tužba se odbija.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove kao i troškove društava Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA i José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA u vezi sa žalbenim postupkom pred Sudom kao i postupkom pred Općim sudom koji je prethodio žalbenom postupku.

               4.

               Društva Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química i José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais te Europska komisija snosit će svaki vlastite troškove u vezi s postupkom ponovnog odlučivanja pred Općim sudom.

      (1)  SL C 55, 19. 2. 2011.


title: Predmet T-609/15: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Repsol YPF protiv EUIPO-a – Basic (BASIC) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije BASIC — Ranija nacionalna poslovna imena basic i basic AG — Relativni razlog za odbijanje — Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni — Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/29

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Repsol YPF protiv EUIPO-a – Basic (BASIC)
   (Predmet T-609/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije BASIC - Ranija nacionalna poslovna imena basic i basic AG - Relativni razlog za odbijanje - Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni - Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 374/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Repsol YPF, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: J.-B. Devaureix i L. Montoya Terán, zatim J. Erdozain López, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Basic AG Lebensmittelhandel (München, Njemačka) (zastupnici: D. Altenburg i H. Bickel, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. kolovoza 2015. (predmet R 2384/2013-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva Basic Lebensmittelhandel i Repsol, SA.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 11. kolovoza 2015. (predmet R 2384/2013-1).

               2.

               EUIPO će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Repsol YPF, SA.

               3.

               Basic AG Lebensmittelhandel snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-6/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Eqiom SAS, prije Holcim France SAS, Enka SA protiv Ministre des Finances et des Comptes publics (Zahtjev za prethodnu odluku — Izravno oporezivanje — Sloboda poslovnog nastana — Slobodno kretanje kapitala — Porez po odbitku — Direktiva 90/435/EEZ — Članak 1. stavak 2. — Članak 5. stavak 1. — Izuzeće — Dividende koje društvo kći rezident raspodjeljuje matičnom društvu nerezidentu koje izravno ili neizravno kontroliraju rezidenti trećih zemalja — Predmnjeva — Utaja, izbjegavanje i zlouporaba poreza)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/5

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Eqiom SAS, prije Holcim France SAS, Enka SA protiv Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Predmet C-6/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Izravno oporezivanje - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno kretanje kapitala - Porez po odbitku - Direktiva 90/435/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Članak 5. stavak 1. - Izuzeće - Dividende koje društvo kći rezident raspodjeljuje matičnom društvu nerezidentu koje izravno ili neizravno kontroliraju rezidenti trećih zemalja - Predmnjeva - Utaja, izbjegavanje i zlouporaba poreza))
   (2017/C 374/06)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Eqiom SAS, prije Holcim France SAS, Enka SA

      Tuženik: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Izreka

   Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri različitih država članica, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2003/123/EZ od 22. prosinca 2003., s jedne strane, i članak 49. UFEU-a, s druge strane, treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni porezni propis kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, koji odobravanje porezne pogodnosti predviđene u članku 5. stavku 1. te direktive – to jest izuzeće od poreza po odbitku za dobiti koje raspodjeljuje društvo kći rezident društvu majci nerezidentu, kada je matično društvo pod izravnom ili neizravnom kontrolom jednog ili više rezidenata trećih zemalja – uvjetuje time da ono dokaže da primjenjivanje izuzeća nije glavna svrha ili jedna od glavnih svrha vlasničkog lanca.

      (1)  SL C 106, 21. 3. 2016.


title: Predmet C-247/16: Presuda Suda (deseto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hannover – Njemačka) – Heike Schottelius protiv Falka Seiferta (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita potrošača — Direktiva 1999/44/EZ — Prodaja robe široke potrošnje i jamstva za takvu robu — Pojam ‚ugovor o kupoprodaji’ — Neprimjenjivost te direktive — Nenadležnost Suda)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/6

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hannover – Njemačka) – Heike Schottelius protiv Falka Seiferta
   (Predmet C-247/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 1999/44/EZ - Prodaja robe široke potrošnje i jamstva za takvu robu - Pojam ‚ugovor o kupoprodaji’ - Neprimjenjivost te direktive - Nenadležnost Suda))
   (2017/C 374/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Heike Schottelius

      Tuženik: Falk Seifert

      Izreka

   Sud Europske unije nije nadležan odgovoriti na prethodno pitanje koje je uputio Landgericht Hannover (Zemaljski sud u Hannoveru, Njemačka) odlukom od 22. travnja 2016.

      (1)  SL C 279, 1. 8. 2016.


title: Predmet T-514/17: Tužba podnesena 3. kolovoza 2017. – Garriga Sadurní i Martí Fonts protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/36

         Tužba podnesena 3. kolovoza 2017. – Garriga Sadurní i Martí Fonts protiv SRB-a
   (Predmet T-514/17)
   (2017/C 374/54)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Antonia Elisenda Garriga Sadurní (Barcelona, Španjolska) i Josep María Martí Fonts (Barcelona) (zastupnik: E. Silva Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi ništavom „ex tunc” Odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017., oduzimajući joj vrijednost i učinke;

               —

               naloži da im se naknadi šteta u visini od 500 000 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-270/17 PPU: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. kolovoza 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam, Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Tadasa Tupikasa (Zahtjev za prethodnu odluku — Hitni prethodni postupak — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Europski uhidbeni nalog — Okvirna odluka 2002/584/PUP — Postupci predaje između država članica — Uvjeti za izvršenje — Razlozi za moguće neizvršenje — Članak 4.a stavak 1. koji proizlazi iz Okvirne odluke 2009/299/PUP — Uhidbeni nalog izdan radi izvršenja kazne zatvora — Pojam ‚suđenje koje je rezultiralo odlukom’ — Osoba koja se osobno pojavila u prvom stupnju — Žalbeni postupak koji obuhvaća ponovno ispitivanje merituma predmeta — Uhidbeni nalog koji ne sadržava nijednu informaciju koja bi omogućila provjeru jesu li u žalbenom postupku poštovana prava obrane osuđene osobe)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/9

         Presuda Suda (peto vijeće) od 10. kolovoza 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam, Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv Tadasa Tupikasa
   (Predmet C-270/17 PPU) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Europski uhidbeni nalog - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Postupci predaje između država članica - Uvjeti za izvršenje - Razlozi za moguće neizvršenje - Članak 4.a stavak 1. koji proizlazi iz Okvirne odluke 2009/299/PUP - Uhidbeni nalog izdan radi izvršenja kazne zatvora - Pojam ‚suđenje koje je rezultiralo odlukom’ - Osoba koja se osobno pojavila u prvom stupnju - Žalbeni postupak koji obuhvaća ponovno ispitivanje merituma predmeta - Uhidbeni nalog koji ne sadržava nijednu informaciju koja bi omogućila provjeru jesu li u žalbenom postupku poštovana prava obrane osuđene osobe))
   (2017/C 374/12)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

   Tadas Tupikas

      Izreka

   Ako je država članica izdavateljica predvidjela kazneni postupak koji uključuje više stupnjeva sudovanja i povodom kojeg se tako mogu donijeti uzastopne sudske odluke od kojih je barem jedna donesena u odsutnosti, pojam „suđenje koje je rezultiralo odlukom” u smislu članka 4.a stavka 1. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. treba tumačiti na taj način da se odnosi samo na stupanj po završetku kojeg je donesena odluka kojom se nakon ponovnog ispitivanja merituma predmeta u pogledu činjeničnih i pravnih okolnosti pravomoćno odlučuje o krivnji dotične osobe i njezinoj osudi na kaznu, kao što je mjera koja uključuje oduzimanje slobode.
   Žalbeni postupak poput onog o kojem je riječ u glavnom predmetu načelno je obuhvaćen tim pojmom. Sud koji je uputio zahtjev treba međutim provjeriti ima li taj postupak prethodno navedene značajke.

      (1)  SL C 277, 21. 8. 2017.


title: Predmet C-539/17 P: Žalba koju je 13. rujna podnio Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 13. srpnja 2017. u predmetu T-65/15, Talanton AE protiv Europske komisije

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/22

         Žalba koju je 13. rujna podnio Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 13. srpnja 2017. u predmetu T-65/15, Talanton AE protiv Europske komisije
   (Predmet C-539/17 P)
   (2017/C 374/31)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (zastupnik: K. Damis, dikigoros)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               ukinuti u cijelosti presudu Općeg suda Europske unije od 13. srpnja 2017., u predmetu Τ-65/15, Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon protiv Europske komisije;

               —

               prihvatiti tužbu navedenog društva od 6. veljače 2015.;

               —

               odbiti Komisijinu protutužbu;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova žalitelja koji su nastali u žalbenom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1)

               Pogrešna primjena načela dobre vjere prilikom izvršenja predmetnog ugovora – Povreda odredbi Financijske uredbe na snazi u području podugovaranja.

                           —

                           Opći sud pogrešno je ocijenio članak 1134. belgijskog Građanskog zakonika u odnosu na primjenu načela dobre vjere prilikom izvršenja ugovora.

                           —

                           Opći sud pogrešno je protumačio odredbe u području podugovaranja predviđene u članku 130. i daljnjim člancima Uredbe (EU) br. 2342/2002 i u ugovornim klauzulama I.II.2.4 i II.13.1 Okvirne konvencije sastavljene pod brojem FP7/2009/1.

               2)

               Pogrešno tumačenje i primjena ugovorne klauzule i očita pogreška u ocjeni dokaza

                           —

                           Opći sud pogrešno je protumačio klauzulu II.22, Kontrole i revizije, iz Priloga II. sastavljene konvencije, pogrešno odbijajući tužiteljeve/žaliteljeve zahtjeve.

               3)

               Očita pogreška u ocjeni dokaza i nedostatak u obrazloženju

                           —

                           Opći sud počinio je pogrešku time što je očito iskrivio ključne dokaze koje je žalitelj dostavio, a koje je druga strana u postupku prihvatila.


title: Predmet T-518/17: Tužba podnesena 8. kolovoza 2017. – Olarreaga Marques i Saralegui Reyzabal protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/37

         Tužba podnesena 8. kolovoza 2017. – Olarreaga Marques i Saralegui Reyzabal protiv SRB-a
   (Predmet T-518/17)
   (2017/C 374/56)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Gorka Olarreaga Marques (Madrid, Španjolska) i María-Aránzazu Saralegui Reyzabal (Madrid) (zastupnik: R. Jiménez Velasco, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               donese presudu kojom se poništava Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017. o donošenju sanacijskog programa za instituciju Banco Popular Español, S.A.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-271/17 PPU: Presuda Suda (peto vijeće) od 10. kolovoza 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Sławomira Andrzeja Zdziaszeka (Zahtjev za prethodnu odluku — Hitni prethodni postupak — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Europski uhidbeni nalog — Okvirna odluka 2002/584/PUP — Postupci predaje između država članica — Uvjeti za izvršenje — Razlozi za moguće neizvršenje — Članak 4.a stavak 1. koji proizlazi iz Okvirne odluke 2009/299/PUP — Uhidbeni nalog izdan radi izvršenja kazne zatvora — Pojam ‚suđenje koje je rezultiralo odlukom’ — Sudski postupak kojim se preinačuju ili objedinjavaju prethodno izrečene kazne — Odluka kojom se izriče jedinstvena kazna — Odluka donesena a da se osoba nije osobno pojavila — Osuđena osoba koja se nije osobno pojavila u postupku u kojem je donesena prvotna osuđujuća presuda, kako u prvostupanjskom tako ni u žalbenom postupku — Osoba koja je u žalbenom postupku imala pravnog zastupnika — Uhidbeni nalog koji ne sadržava informacije u tom pogledu — Posljedice za pravosudno tijelo izvršenja)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/10

         Presuda Suda (peto vijeće) od 10. kolovoza 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršenje europskog uhidbenog naloga izdanog protiv Sławomira Andrzeja Zdziaszeka
   (Predmet C-271/17 PPU) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Europski uhidbeni nalog - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Postupci predaje između država članica - Uvjeti za izvršenje - Razlozi za moguće neizvršenje - Članak 4.a stavak 1. koji proizlazi iz Okvirne odluke 2009/299/PUP - Uhidbeni nalog izdan radi izvršenja kazne zatvora - Pojam ‚suđenje koje je rezultiralo odlukom’ - Sudski postupak kojim se preinačuju ili objedinjavaju prethodno izrečene kazne - Odluka kojom se izriče jedinstvena kazna - Odluka donesena a da se osoba nije osobno pojavila - Osuđena osoba koja se nije osobno pojavila u postupku u kojem je donesena prvotna osuđujuća presuda, kako u prvostupanjskom tako ni u žalbenom postupku - Osoba koja je u žalbenom postupku imala pravnog zastupnika - Uhidbeni nalog koji ne sadržava informacije u tom pogledu - Posljedice za pravosudno tijelo izvršenja))
   (2017/C 374/13)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranka glavnog postupka

   Sławomir Andrzej Zdziaszek

      Izreka

               1.

               Pojam „suđenje koje je rezultiralo odlukom” u smislu članka 4.a stavka 1. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da se ne odnosi samo na stadij postupka u kojem je donesena odluka o žalbi ako je njome, nakon ponovnog ispitivanja merituma predmeta, pravomoćno odlučeno o krivnji osobe o kojoj je riječ, nego i na kasniji postupak, poput onog u kojem je donesena presuda kojom se izriče jedinstvena kazna, o kojoj je riječ u glavnom postupku, po okončanju kojeg je donesena odluka kojom je pravomoćno izmijenjena visina prvotno izrečene kazne ako je tijelo koje je donijelo potonju odluku pritom raspolagalo određenom diskrecijskom ovlašću.

               2.

               Okvirnu odluku 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, treba tumačiti na način da pravosudno tijelo izvršenja, u slučaju da se osoba o kojoj je riječ nije osobno pojavila u postupku ili, kad je to primjenjivo, u postupcima relevantnima za primjenu članka 4.a stavka 1. te okvirne odluke, kako je izmijenjena, i u slučaju da ni informacije koje se nalaze u jedinstvenom obrascu europskog uhidbenog naloga, priloženom toj okvirnoj odluci, ni one dobivene na temelju članka 15. stavka 2. te okvirne odluke, kako je izmijenjena, ne pružaju dovoljno elemenata kako bi se utvrdilo postojanje jedne od situacija iz članka 4.a stavka 1. točaka (a) do (d) Okvirne odluke 2002/584, kako je izmijenjena, može odbiti izvršiti europski uhidbeni nalog.
               Međutim, ta okvirna odluka, kako je izmijenjena, ne onemogućava tom tijelu da uzme u obzir sve okolnosti predmeta o kojem odlučuje kako bi osiguralo poštovanje prava na obranu osobe o kojoj je riječ tijekom predmetnog postupka odnosno postupaka.

      (1)  SL C 277, 21. 8. 2017.


title: Predmet C-473/15: Rješenje Suda (prvo vijeće) od 6. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bezirksgericht Linz – Austrija) – Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR protiv Eugena Adelsmayra „Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Izručenje državljanina države članice Unije trećoj državi u kojoj postoji opasnost da bude podvrgnut smrtnoj kazni — Građanstvo Unije — Članci 18. i 21. UFEU-a — Članak 19. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Zaštita od izručenja”

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/11

         Rješenje Suda (prvo vijeće) od 6. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bezirksgericht Linz – Austrija) – Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR protiv Eugena Adelsmayra
   (Predmet C-473/15) (1)

   („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Izručenje državljanina države članice Unije trećoj državi u kojoj postoji opasnost da bude podvrgnut smrtnoj kazni - Građanstvo Unije - Članci 18. i 21. UFEU-a - Članak 19. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Zaštita od izručenja”)
   (2017/C 374/14)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bezirksgericht Linz

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR

      Tuženik: Eugen Adelsmayr

      Izreka

   Članak 19. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da zahtjev treće zemlje za izručenje koji se odnosi na građanina Unije koji je, koristeći se svojim pravom na slobodno kretanje, napustio državu članicu svojeg podrijetla da bi boravio na državnom području druge države članice, ova potonja treba odbiti kada za tog građanina postoji ozbiljna opasnost da u slučaju izručenja bude osuđen na smrtnu kaznu.

      (1)  SL C 406, 7. 12. 2015.


title: Predmet C-543/17: Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/23

         Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije
   (Predmet C-543/17)
   (2017/C 374/32)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Hottiaux, L. Nicolae, G. von Rintelen, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Belgija

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da je propuštanjem donošenja, najkasnije do 1. siječnja 2016., svih zakona i drugih propisa potrebnih za usklađivanje s Direktivom 2014/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina (SL 2014., L 155., str. 1.) ili, u svakom slučaju, propuštanjem priopćavanja tih odredaba Komisiji, Kraljevina Belgija povrijedila obveze koje ima na temelju članka 13. te direktive;

               —

               naložiti Kraljevini Belgiji, sukladno članku 260. stavku 3. UFEU-a, plaćanje novčane kazne u iznosu od 54 639,36 eura dnevno, počevši od dana objave presude u ovom predmetu zbog povrede obveze priopćavanja mjera za prenošenje Direktive 2014/61/EU;

               —

               naložiti Kraljevini Belgiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Države članice bile su dužne, sukladno članku 13. Direktive 2014/61/EU, donijeti nacionalne mjere za prenošenje najkasnije do 1. siječnja 2016. Komisija smatra da je Kraljevina Belgija povrijedila obveze koje ima na temelju te odredbe.
   U svojoj tužbi Komisija predlaže da se Kraljevini Belgiji izrekne dnevna novčana kazna od 54 639,36 eura.


title: Predmet T-350/13: Presuda Općeg suda od 20. rujna 2017. – Jordi Nogues protiv EUIPO-a – Grupo Osborne (BADTORO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije BADTORO — Raniji verbalni žigovi Europske unije i nacionalni figurativni žig TORO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Sličnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/26

         Presuda Općeg suda od 20. rujna 2017. – Jordi Nogues protiv EUIPO-a – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Predmet T-350/13) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije BADTORO - Raniji verbalni žigovi Europske unije i nacionalni figurativni žig TORO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Sličnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 374/38)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Jordi Nogues, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: J. Fernández Castellanos, M. J. Sanmartín Sanmartín i E. López Parés, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: V. Melgar i J. Crespo Carrillo, zatim J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španjolska) (zastupnik: J. M. Iglesias Monravá, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. travnja 2013. (predmet R 1446/2012-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Grupo Osborne i Jordi Nogues.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 16. travnja 2013. (predmet R 1446/2012-2).

               2.

               Tužitelj će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Jordi Nogues, SL.

               3.

               Društvo Grupo Osborne, SA snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 252, 31. 8. 2013.


title: Predmet T-592/17: Tužba podnesena 2. kolovoza 2017. – Serra Noguera i drugi protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/42

         Tužba podnesena 2. kolovoza 2017. – Serra Noguera i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-592/17)
   (2017/C 374/64)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Juan Carlos Serra Noguera (Sant Jordi de ses Salines, Španjolska) i 56 drugih tužitelja (zastupnik: R. García-Bragado Acín, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               primi u postupanje ovaj tužbeni zahtjev i prizna ga kao TUŽBU ZA PONIŠTENJE Odluke SRB/EES/2017/08 od 7. lipnja 2017. o sanaciji društva Banco Popular, zajedno s argumentacijom na kojoj se on temelji;

               —

               s obzirom na praktičnu nemogućnost povrata u stanje prije izvršenja spomenute odluke, utvrdi obvezu SRB-a da naknadi štetu prouzročenu tužiteljima, u visini njihovih ulaganja ili u visini iznosa koji će se utvrditi pri izvršenju presude.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-261/16: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Portugal protiv Komisije („EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Uredba (EZ) br. 1290/2005 — Program izravne potpore za poljoprivrednike — Uredbe (EZ) br. 73/2009 i 1122/2009 — Sustav mliječnih kvota — Uredbe (EZ) br. 1788/2003 i 595/2004 — Zamjenjivanje provjera na licu mjesta poljoprivrednih gospodarstava administrativnim provjerama”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/32

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-261/16) (1)

   ((„EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Uredba (EZ) br. 1290/2005 - Program izravne potpore za poljoprivrednike - Uredbe (EZ) br. 73/2009 i 1122/2009 - Sustav mliječnih kvota - Uredbe (EZ) br. 1788/2003 i 595/2004 - Zamjenjivanje provjera na licu mjesta poljoprivrednih gospodarstava administrativnim provjerama”))
   (2017/C 374/48)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida i P. Estêvão, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis, G. Braga da Cruz i J. Guillem Carrau, zatim A. Lewis i B. Rechena, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2016/417 od 17. ožujka 2016 o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2016., L 75, str. 16.), među kojima se nalaze i izdaci nastali Portugalskoj Republici u okviru „[o]stalih izravnih potpora – [č]lanci 68. do 72. Uredbe br. 73/2009” za financijske godine 2011. do 2013. u ukupnom iznosu od 385 762,22 eura.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 270, 25. 7. 2016.


title: Predmet C-437/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. srpnja 2017. Uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH protiv EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. srpnja 2017. Uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH protiv EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH
   (Predmet C-437/17)
   (2017/C 382/34)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

      Tuženik: EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 45. UFEU-a i članak 7. stavak 1. Uredbe (EU) br. 492/2011 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji tumačiti na način da im je protivan nacionalni propis, kao što je onaj iz glavnog postupka (članak 3. stavak 2. točka 1. u vezi s člankom 3. stavkom 3. i člankom 2. stavkom 1. Urlaubsgesetza (Zakon o godišnjem odmoru, u daljnjem tekstu: UrlG), prema kojem radnik koji je ostvario ukupno 25 godina radnog staža, ali ne kod istog austrijskog poslodavca, ima pravo na godišnji odmor u trajanju od samo pet tjedana, dok radnik koji je 25 godina radnog staža ostvario kod istog austrijskog poslodavca, ima pravo na šest tjedana godišnjeg odmora?

      (1)  Uredba (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji (SL L 141, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 264.).


title: Predmet C-184/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis – Grčka) – Ovidiu-Mihaita Petrea protiv Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2004/38/EZ — Direktiva 2008/115/EZ — Pravo slobodno kretati se i boraviti na državnom području država članica — Boravak državljanina države članice na državnom području druge države članice unatoč zabrani ulaska na državno područje te države — Zakonitost odluke o poništenju potvrde o prijavi i druge odluke o protjerivanju s državnog područja — Mogućnost pozivanja u prigovoru na nezakonitost ranije odluke — Obveza prevođenja)

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/20

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis – Grčka) – Ovidiu-Mihaita Petrea protiv Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis
   (Predmet C-184/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2004/38/EZ - Direktiva 2008/115/EZ - Pravo slobodno kretati se i boraviti na državnom području država članica - Boravak državljanina države članice na državnom području druge države članice unatoč zabrani ulaska na državno područje te države - Zakonitost odluke o poništenju potvrde o prijavi i druge odluke o protjerivanju s državnog područja - Mogućnost pozivanja u prigovoru na nezakonitost ranije odluke - Obveza prevođenja))
   (2017/C 382/23)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ovidiu-Mihaita Petrea

      Tuženik: Ypourgou Esoterikon kai Dioikitikis Anasygrotisis

      Izreka

               1.

               Direktivi 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavlja[n]ju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ te načelu zaštite legitimnih očekivanja ne protivi se ako država članica, s jedne strane, poništi potvrdu o prijavi koja je pogrešno izdana građaninu Europske unije na kojeg se i dalje primjenjuje zabrana ulaska i boravka te, s druge strane, protiv njega donese odluku o protjerivanju isključivo na temelju argumenta da je mjera zabrane ulaska i boravka i dalje na snazi.

               2.

               Direktivi 2004/38 i Direktivi 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom ne protivi se to da odluku o vraćanju građanina Europske unije, kao u slučaju odluke iz glavnog postupka, donose ista tijela i prema istom postupku kao i odluku o vraćanju državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom iz članka 6. stavka 1. Direktive 2008/115, ako se primjenjuju mjere za prijenos Direktive 2004/38 koje su povoljnije za tog građanina Unije.

               3.

               Načelu djelotvornosti ne protivi se sudska praksa prema kojoj se državljanin države članice protiv kojeg je donesena odluka o vraćanju u okolnostima poput onih u glavnom postupku ne može u prilog žalbi podnesenoj protiv te odluke pozivati na nezakonitost protiv njega prethodno donesene odluke o zabrani ulaska i boravka, ako je dotični imao stvarnu mogućnost pravodobno osporiti potonju odluku u pogledu odredbi Direktive 2004/38.

               4.

               Članak 30. Direktive 2004/38 od država članica zahtijeva da poduzmu sve potrebne mjere kako bi dotični pojedinac shvatio sadržaj i posljedice odluke koja se donosi na temelju članka 27. stavka 1. te direktive, ali ne traži da o toj odluci on mora biti obaviješten na jeziku koji razumije ili za koji se može opravdano pretpostaviti da ga razumije, bez obzira što nije podnio zahtjev u tom smislu.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet T-633/17: Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Sárossy protiv Komisije

text:
               13.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 382/52

         Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Sárossy protiv Komisije
   (Predmet T-633/17)
   (2017/C 382/65)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Róbert Sárossy (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: D. Lazar, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije Ares (2017) 2929030 od 12. lipnja 2017.,

               —

               poništi Odluku Komisije C (2017) 5147 final od 17. srpnja 2017.,

               —

               naloži Komisiji da tužitelju omogući pristup svim dokumentima postupka EU Pilot 8572/15, CHAP (2015)00353 neovisno o tome jesu li oni već u njezinu posjedu ili će joj tek biti dostavljeni, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Tužitelj ističe prevladavajući javni interes za otkrivanje spornih dokumenata zato što bi ono omogućilo:

               —

               zaštitu gospodarskih interesa potrošača,

               —

               zaštitu unutarnjeg tržišta,

               —

               nadzor nad Komisijinim istražnim aktivnostima,

               —

               osnaženje demokracije u Mađarskoj, i

               —

               jasno pokazivanje građanima prednosti članstva Mađarske u Europskoj uniji .


title: Predmet T-386/15: Presuda Općeg suda od 20. rujna 2017. – Jordi Nogues protiv EUIPO-a – Grupo Osborne (BADTORO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije BADTORO — Raniji figurativni i verbalni žigovi Europske unije TORO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Sličnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Suspenzija upravnog postupka — Pravilo 20. stavak 7. točka (c) i pravilo 50. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/28

         Presuda Općeg suda od 20. rujna 2017. – Jordi Nogues protiv EUIPO-a – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Predmet T-386/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije BADTORO - Raniji figurativni i verbalni žigovi Europske unije TORO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Sličnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Suspenzija upravnog postupka - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) i pravilo 50. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2868/95”))
   (2017/C 374/41)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Jordi Nogues, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: M. J. Sanmartín Sanmartín i E. López Parés, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španjolska) (zastupnik: J. M. Iglesias Monravá, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. travnja 2015. (predmet R 2570/2013-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Grupo Osborne i društva Jordij Nogues.

      Izreka

               1.

               Odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 17. travnja 2015. (predmet R 2570/2013-2) poništava se.

               2.

               EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva Jordi Nogues, SL.

               3.

               Društvo Grupo Osborne, SA snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015.


title: Predmet C-509/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. kolovoza 2017. uputio Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) – Christa Plessers protiv PREFACO NV, Belgische Staat

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. kolovoza 2017. uputio Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) – Christa Plessers protiv PREFACO NV, Belgische Staat
   (Predmet C-509/17)
   (2017/C 374/27)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Arbeidshof te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Christa Plessers

      Druge stranke u postupku: PREFACO NV, Belgische Staat

      Prethodno pitanje

   Je li preuzimateljevo pravo odabira iz članka 61. stavka 4. (sada članak 61. stavak 3.) belgijskog Zakona od 31. siječnja 2009. o kontinuitetu poduzeća (Zakon o WCO-u) – kao dijela glave 4. poglavlja 4. tog zakona, kojim se uređuje „[s]udska reorganizacija prijenosom pod nadležnošću suda” – u skladu s europskom Direktivom 2001/23/EZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (1), osobito s člancima 3. i 5. te direktive, ako je ta „[s]udska reorganizacija prijenosom pod nadležnošću suda” provedena s obzirom na održavanje cijelog ili dijela poduzeća prenositelja ili njegovih djelatnosti?

      (1)  Direktiva Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. (SL 2001., L 82, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 151.)


title: Predmet T-625/17: Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Vallina Fonseca protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/47

         Tužba podnesena 15. rujna 2017. – Vallina Fonseca protiv SRB-a
   (Predmet T-625/17)
   (2017/C 374/70)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: José Antonio Vallina Fonseca (Madrid, Španjolska) (zastupnici: R. Vallina Hoset i A. Sellés Marco, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku SRB/EES/2017/08 Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017. o donošenju sanacijskog programa za Banco Popular Español, S.A. i

               —

               naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-566/17: Tužba podnesena 21. kolovoza 2017. – Molina García protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/39

         Tužba podnesena 21. kolovoza 2017. – Molina García protiv SRB-a
   (Predmet T-566/17)
   (2017/C 374/59)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Jerónimo Molina García (Puente Genil, Španjolska) (zastupnik: A. Velasco Albalá, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               utvrdi odgovornost Jedinstvenog sanacijskog odbora za posljedice donošenja nepravilne odluke, bilo zbog netransparentnosti, bilo zbog nedonošenja prethodnih preventivnih mjera kojima bi se izbjegla mjera gubitka kapitala dioničara zbog njegove amortizacije. Posljedično, tužitelj zahtijeva naknadu štete u iznosu od 7 805,29 eura, koji je izgubio zbog nepravilnog postupanja i donošenja odluke.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-275/16: Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 14. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino i dr. protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, uz sudjelovanje: Poste Italiane SpA

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/24

         Rješenje predsjednika prvog vijeća Suda od 14. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino i dr. protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, uz sudjelovanje: Poste Italiane SpA
   (Predmet C-275/16) (1)

   (2017/C 374/34)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 314, 29. 8. 2016.


title: Predmet T-682/15 P: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2017. – Wanègue protiv Europskog odbora regija („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Uvjeti rada — Prekovremeni rad — Vozač u razredu AST 6 — Ukidanje prava na fiksnu naknadu za prekovremeni rad — Jednakost oružja — Obveza obrazlaganja — Pogreške koje se tiču prava — Iskrivljavanje činjenica”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/30

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2017. – Wanègue protiv Europskog odbora regija
   (Predmet T-682/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Uvjeti rada - Prekovremeni rad - Vozač u razredu AST 6 - Ukidanje prava na fiksnu naknadu za prekovremeni rad - Jednakost oružja - Obveza obrazlaganja - Pogreške koje se tiču prava - Iskrivljavanje činjenica”))
   (2017/C 374/44)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Patrick Wanègue (Dilbeek, Belgija) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski odbor regija (zastupnici: J. C. Cañoto Argüelles i S. Bachotet, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaur, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 15. rujna 2015. Wanègue/Odbor regija (F-21/15, EU:F:2015:102) s ciljem poništenja tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Patricku Wanègueu nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Odbora regija u ovom postupku.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet T-620/16: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – The Logistical Approach protiv EUIPO-a – Idea Groupe (Idealogistic) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Idealogistic — Raniji nacionalni verbalni žig idéa logistique — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. (EZ) br. 207/2009 — Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti — Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/34

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – The Logistical Approach protiv EUIPO-a – Idea Groupe (Idealogistic)
   (Predmet T-620/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Idealogistic - Raniji nacionalni verbalni žig idéa logistique - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. (EZ) br. 207/2009 - Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti - Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 374/51)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: The Logistical Approach BV (Uden, Nizozemska) (zastupnik: R. Milchior, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i S. Pétrequin, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francuska) (zastupnik: P. Langlais, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća od 20. lipnja 2016. (predmet R 1435/2015-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Idea Groupe i The Logistical Approach.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Logistical Approach BV se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 402 od 31. 10. 2016.


title: Predmet T-515/17: Tužba podnesena 3. kolovoza 2017. – Sánchez Valverde e Hijos protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/37

         Tužba podnesena 3. kolovoza 2017. – Sánchez Valverde e Hijos protiv SRB-a
   (Predmet T-515/17)
   (2017/C 374/55)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Sánchez Valverde e Hijos, SA (Montcada Reixac, Španjolska) (zastupnik: E. Silva Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ništavom „ex tunc” Odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017., oduzimajući joj vrijednost i učinke;

               —

               naloži da mu se naknadi šteta u visini od 508 500,50 eura

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-488/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji 10. kolovoza 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv Carmeline Scaglione

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji 10. kolovoza 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv Carmeline Scaglione
   (Predmet C-488/17)
   (2017/C 374/24)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

   Carmelina Scaglione

      Prethodna pitanja

               1.

               Valja li, u pogledu razvrstavanja otpada kojem su dodijeljene zrcalne oznake, Prilog Odluci 2014/955/EU (1) i Uredbu EU br. 1357/2014 (2) tumačiti na način da proizvođač takvog otpada, čiji sastav nije poznat, mora pristupiti prethodnom obilježavanju i uz koja moguća ograničenja;

               2.

               Valja li ispitivanje prisutnosti opasnih tvari provoditi na temelju ujednačene i unaprijed utvrđene metodologije;

               3.

               Valja li ispitivanje prisutnosti opasnih tvari temeljiti na točnoj i reprezentativnoj provjeri u okviru koje se u obzir uzima sastav otpada u slučajevima u kojima je sastav poznat u trenutku utvrđivanju sastava otpada ili se ispitivanje opasnih tvari može provoditi na temelju kriterija vjerojatnosti uzimajući u obzir one tvari čiju je prisutnost opravdano očekivati u otpadu;

               4.

               Valja li, u slučaju sumnje ili nemogućnosti da se sa sigurnošću utvrdi prisutnost ili odsutnost opasnih tvari u otpadu, takav otpad razvrstati kao opasan i s njim tako postupati, u skladu s načelom opreznosti?

      (1)  2014/955/EU: Odluka Komisije оd 18. prosinca 2014. o izmjeni Odluke 2000/532/EZ o popisu otpada u skladu s Direktivom 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 370, 30.12.2014., str. 44.).

      (2)  Uredba komisije (EU) br. 1357/2014 оd 18. prosinca 2014. o zamjeni Priloga III. Direktivi 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o otpadu i stavljaju izvan snage određenih direktiva (SL L 365 str. 89.).


title: Predmet T-501/16 RENV: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2017. – D'Agostino protiv Komisije („Javna služba — Ugovorno osoblje — Članak 3.a Uvjeta zaposlenja — Neproduljenje ugovora — Članci 12.a i 24. Pravilnika — Dužnost brižnog postupanja — Interes službe”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/33

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2017. – D'Agostino protiv Komisije
   (Predmet T-501/16 RENV) (1)

   ((„Javna služba - Ugovorno osoblje - Članak 3.a Uvjeta zaposlenja - Neproduljenje ugovora - Članci 12.a i 24. Pravilnika - Dužnost brižnog postupanja - Interes službe”))
   (2017/C 374/50)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi D'Agostino (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi, s jedne strane, poništenja odluke Komisije od 1. prosinca 2011. o neproduljenju ugovora člana ugovornog osoblja tužitelju i, s druge strane, radi naknade štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Luigiu D’Agostinu snošenje troškova u ovom predmetu i u predmetu F-93/12 i također snošenje vlastitih troškova u predmetu T-670/13 P.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove u predmetu T-670/13 P.

      (1)  SL C 343, 10. 11. 2012. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-93/12)


title: Predmet C-506/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação do Porto – Portugal) – José Joaquim Neto de Sousa protiv Estado português (Zahtjev za prethodnu odluku — Građanskopravna odgovornost u pogledu upotrebe motornih vozila — Direktiva 72/166/EEZ — Direktiva 84/5/EEZ — Direktiva 90/232/EEZ — Vozač odgovoran za nezgodu koja je prouzročila smrt njegova bračnog druga, putnika u vozilu — Nacionalno zakonodavstvo koje isključuje naknadu imovinske štete koja je nastala vozaču odgovornom za nezgodu)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/7

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação do Porto – Portugal) – José Joaquim Neto de Sousa protiv Estado português
   (Predmet C-506/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Građanskopravna odgovornost u pogledu upotrebe motornih vozila - Direktiva 72/166/EEZ - Direktiva 84/5/EEZ - Direktiva 90/232/EEZ - Vozač odgovoran za nezgodu koja je prouzročila smrt njegova bračnog druga, putnika u vozilu - Nacionalno zakonodavstvo koje isključuje naknadu imovinske štete koja je nastala vozaču odgovornom za nezgodu))
   (2017/C 374/10)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal da Relação do Porto

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: José Joaquim Neto de Sousa

      Tuženik: Estado português

      Izreka

   Direktivu Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti, Drugu direktivu Vijeća 84/5/EEZ od 30. prosinca 1983. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti, kako je izmijenjena Direktivom 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005., i Treću direktivu Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo koje za vozača motornog vozila koji je svojom krivnjom odgovoran za prometnu nezgodu kao posljedicu koje je preminuo njegov bračni drug isključuje pravo da mu se nadoknadi imovinska šteta koja mu je nastala zbog te smrti.

      (1)  SL C 454, 5. 12. 2016.


title: Predmet T-630/17: Tužba podnesena 19. rujna 2017. – Top Cable protiv Komisije i SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/48

         Tužba podnesena 19. rujna 2017. – Top Cable protiv Komisije i SRB-a
   (Predmet T-630/17)
   (2017/C 374/72)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Top Cable, SA (Rubí, Španjolska) (zastupnici: R. Vallina Hoset i A. Sellés Marco, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku SRB/EES/2017/08 Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017. o donošenju sanacijskog programa za Banco Popular Español, S.A.;

               —

               poništi Odluku Komisije EU/2017/1246 od 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za Banco Popular Español, S.A.;

               —

               po potrebi, proglasi neprimjenjivima članke 15., 18., 20., 21., 22. i/ili 24. Uredbe 806/2014, u skladu s člankom 277. UFEU-a, i

               —

               naloži Odboru i Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-530/17 P: Žalba koju je 7. rujna 2017. podnio Mikola Janovič Azarov protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 7. srpnja 2017. u predmetu T-215/15, M. J. Azarov protiv Vijeća Europske unije

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/21

         Žalba koju je 7. rujna 2017. podnio Mikola Janovič Azarov protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 7. srpnja 2017. u predmetu T-215/15, M. J. Azarov protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-530/17 P)
   (2017/C 374/30)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Mikola Janovič Azarov (zastupnici: A. Egger i G. Lansky, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtjeva da,

               1.

               ukine presudu Općeg suda od 7. srpnja 2015. u predmetu T-215/15;

               2.

               sam konačno riješi spor i poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/364 (1) od 5. ožujka 2015. o izmjeni Odluke 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini kao i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/357 (2) od 5. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini u dijelu u kojem se odnose na tužitelja i naloži Vijeću snošenje troškova postupka pred Općim sudom i pred Sudom;

               3.

               podredno drugom žalbenom razlogu predmet vrati na ponovno suđenje Općem sudu koji je vezan pravnom ocjenom sadržanom u presudi Suda i o troškovima odluči naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge:

               (1)

               Opći sud je povrijedio članak 296. UFEU-a i članak 41. Povelje o temeljnim pravima utvrdivši da Vijeće nije pogriješilo u obrazloženju mjera ograničavanja. Vijeće nije dostatno specifično i konkretno izložilo razloge.

               (2)

               Opći sud je pogrešno utvrdio da Vijeće nije povrijedilo temeljna prava. Opći sud je počinio pogrešku u ocjeni povredeprava vlasništva i slobodu poduzetništva. Posebno je počinio pogrešku ocjenivši mjere primjerenima i proporcionalnima. Povrh toga je Opći sud počinio postupovne pogreške te je povrijedio postupovna prava.

               (3)

               Opći sud je pogrešno utvrdio da Vijeće nije zlouporabilo svoje ovlasti. Kao prvo, Opći sud nije proveo poseban nadzor nad tužiteljem. Kao drugo, Opći sud je počinio pogrešku jer je smatrao da je nedostatak konkretnijih dokaza nebitan.

               (4)

               Opći sud je pogrešno utvrdio da Vijeće nije povrijedilo pravo na dobru upravu. Kao prvo, Opći sud je počinio pogreške u navodima koji se odnose na obvezu nepristranosti Vijeća. Drugo, Opći sud je povrijedio opseg obveze savjesne ocjene dokaza. S tim u vezi razvidna je povreda tužiteljevih postupovnih prava.
               Opći sud je pogrešno utvrdio da Vijeće nije počinilo „očitu pogrešku u ocjeni”. Kao prvo, Opći sud je povrijedio svoju obvezu nadzora u vezi s pobijanim aktom zbog toga što nije ispitao postupak koji je doveo do donošenja pobijanog akta. Opći sud je pogrešno utvrdio da se Vijeće moglo osloniti samo na dopis iz Ukrajine. Time je Opći sud zanemario obvezu Vijeća da provede dodatna ispitivanja. Nadalje je Opći sud zanemario opseg najnovije sudske prakse Suda u vezi s mjerama ograničavanja. Usto je Opći sud argumentirao čisto politički te je zanemario značenje temeljnih prava u trećoj zemlji.

      (1)  SL 2015., L 62, str. 25.

      (2)  SL 2015., L 62, str. 1.


title: Predmet T-84/16: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2017. – Banca Monte dei Paschi di Siena i Banca Widiba protiv EUIPO-a – ING-DIBa (widiba) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije widiba — Raniji nacionalni verbalni žig DiBa — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nedopuštenost pravnog sredstva pred žalbenim vijećem — Zahtjev za restitutio in integrum — Obveza primjene dužne pažnje”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/31

         Presuda Općeg suda od 26. rujna 2017. – Banca Monte dei Paschi di Siena i Banca Widiba protiv EUIPO-a – ING-DIBa (widiba)
   (Predmet T-84/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije widiba - Raniji nacionalni verbalni žig DiBa - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nedopuštenost pravnog sredstva pred žalbenim vijećem - Zahtjev za restitutio in integrum - Obveza primjene dužne pažnje”))
   (2017/C 374/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italija) i Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italija) (zastupnici: L. Trevisan i D. Contini, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i J. García Murillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: ING-DIBa AG (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: N. Gerling i M. Wolpert-Witzel, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. studenoga 2015. (spojeni predmeti R 113/2015-2 i R 174/2015-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava ING-DIBa i Banca Monte dei Paschi di Siena.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Banca Monte dei Paschi di Siena SpA i Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) snošenje troškova.

      (1)  SL C 211, 13. 6. 2016.


title: Predmet C-248/16: Presuda Suda (peto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Austria Asphalt GmbH & Co OG protiv Bundeskartellanwalt (Zahtjev za prethodnu odluku — Tržišno natjecanje — Koncentracija poduzetnika — Uredba (EZ) br. 139/2004 — Članak 3. stavak 1. točka (b) i članak 3. stavak 4. — Područje primjene — Pojam ‚koncentracije’ — Promjena naravi kontrole nad postojećim poduzetnikom, koja od isključive postaje zajednička — Stvaranje zajedničkog pothvata koji trajno obavlja sve funkcije samostalnoga gospodarskog subjekta)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Austria Asphalt GmbH & Co OG protiv Bundeskartellanwalt
   (Predmet C-248/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Koncentracija poduzetnika - Uredba (EZ) br. 139/2004 - Članak 3. stavak 1. točka (b) i članak 3. stavak 4. - Područje primjene - Pojam ‚koncentracije’ - Promjena naravi kontrole nad postojećim poduzetnikom, koja od isključive postaje zajednička - Stvaranje zajedničkog pothvata koji trajno obavlja sve funkcije samostalnoga gospodarskog subjekta))
   (2017/C 374/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Austria Asphalt GmbH & Co OG

      Tuženik: Bundeskartellanwalt

      Izreka

   Članak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) treba tumačiti na način da, kada dođe do promjene kontrole nad postojećim poduzetnikom na način da ranije isključiva kontrola postane zajednička, koncentracija nastaje samo ako zajednički pothvat koji takvom operacijom nastane trajno obavlja sve funkcije samostalnog gospodarskog subjekta.

      (1)  SL C 260, 18. 7. 2016.


title: Predmet T-87/16: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Eurofast protiv Komisije („Financijska potpora — Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti — Ugovor ASSET — Odluka o naplati prijebojem određenih iznosa isplaćenih nakon financijske revizije — Tužba za poništenje — Legitimna očekivanja — Arbitražna klauzula — Zakašnjenje u dostavi revizijskog izvješća — Načelo kontradiktornosti — Prihvatljivost troškova — Ugovorna odgovornost”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/31

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Eurofast protiv Komisije
   (Predmet T-87/16) (1)

   ((„Financijska potpora - Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti - Ugovor ASSET - Odluka o naplati prijebojem određenih iznosa isplaćenih nakon financijske revizije - Tužba za poništenje - Legitimna očekivanja - Arbitražna klauzula - Zakašnjenje u dostavi revizijskog izvješća - Načelo kontradiktornosti - Prihvatljivost troškova - Ugovorna odgovornost”))
   (2017/C 374/47)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Eurofast SARL (Pariz, Francuska) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Estrada de Solà, S. Delaude i S. Lejeune, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja odluke Komisije od 17. prosinca 2015. o povratu prijebojem, na temelju nalaza iz financijske revizije, određenih iznosa predujmljenih tužitelju na temelju sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava br. 211625 za provedbu projekta Asset, sklopljenog u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti, i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a radi utvrđivanja nepostojanja te tražbine, radi proglašavanja dopuštenima troškova nastalih pri primjeni sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava br. 211625 za provedbu projekta Asset i radi toga da Komisija potvrdi legitimnost dodijeljenog financiranja, radi nalaganja Komisiji plaćanja iznosa na ime izvršenja sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava br. 607049 za provedbu projekta Eksistenz i nalaganja potonjoj plaćanja ugovorne štete.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Eurofast SARL da Europskoj komisiji plati iznos od 78 380,28 eura, koji odgovara naknadi financijske potpore koju je to društvo primilo na temelju sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava br. 211625 za provedbu projekta „Aeronautic Study on Seamless Transport”, uvećan za zatezne kamate u visini od 3,55 % od 13. siječnja 2015., umanjenoga za prebiveni iznos, odnosno 69 923,68 eura na dan 17. prosinca 2015.

               3.

               Društvo Eurofast će snositi uz vlastite troškove i Komisijine troškove uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet T-563/17: Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Gayalex Proyectos protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/39

         Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Gayalex Proyectos protiv SRB-a
   (Predmet T-563/17)
   (2017/C 374/58)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Gayalex Proyectos, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: A. Betancor Álamo i F. Cabrera Molina, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               primi u postupanje ovu tužbu s dokumentima koji su joj priloženi, ocijeni je dopuštenom i prizna je kao tužbu za poništenje Odluke SRB/EES/2017/08 o donošenju sanacijskog programa za instituciju Banco Popular Español, S.A. te poništi navedenu odluku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-663/15: Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 14. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Umweltverband WWF Österreich protiv Landeshauptmann von Tirol

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/23

         Rješenje predsjednika drugog vijeća Suda od 14. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Umweltverband WWF Österreich protiv Landeshauptmann von Tirol
   (Predmet C-663/15) (1)

   (2017/C 374/33)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet T-573/17: Tužba podnesena 17. kolovoza 2017. – Inversiones Flandes i drugi protiv SRB-a

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/40

         Tužba podnesena 17. kolovoza 2017. – Inversiones Flandes i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-573/17)
   (2017/C 374/60)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Inversiones Flandes, SL (Madrid, Španjolska), New Winds Group, SL (Madrid, Španjolska), Sarey Investments, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: R. Jiménez Velasco, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora, s obzirom na njezine uvodne izjave, članke i iznesena načela, donese drugu odluku kojom će se na potpuno transparentan i siguran način prikazati stvarno imovinsko stanje društva Banco Popular SA u poslovnom smislu i na temelju te odluke donese prikladne mjere;

               —

               tuženiku izričito naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet C-187/17: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski Sud u Vukovaru – Hrvatska) – Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak, Rafo Alandžak protiv EUROHERC osiguranja – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja (Zahtjev za prethodnu odluku — Činjenični i zakonodavni kontekst glavnog postupka — Nepostojanje dostatnih pojašnjenja — Očita nedopuštenost — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Članak 94. Poslovnika Suda)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/12

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 7. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski Sud u Vukovaru – Hrvatska) – Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak, Rafo Alandžak protiv EUROHERC osiguranja – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja
   (Predmet C-187/17) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Činjenični i zakonodavni kontekst glavnog postupka - Nepostojanje dostatnih pojašnjenja - Očita nedopuštenost - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Članak 94. Poslovnika Suda))
   (2017/C 374/17)
   Jezik postupka: hrvatski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Općinski Sud u Vukovaru

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak, Rafo Alandžak

      Tuženik: EUROHERC osiguranje – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 5. travnja 2017. uputio Općinski sud u Vukovaru (Hrvatska) očito je nedopušten.

      (1)  SL C 168, str. 29. 5. 2017.


title: Predmet T-214/15: Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Novartis protiv EUIPO-a – Meda (Zymara) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Zymara — Raniji verbalni žig Europske unije FEMARA — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 — Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/26

         Presuda Općeg suda od 21. rujna 2017. – Novartis protiv EUIPO-a – Meda (Zymara)
   (Predmet T-214/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Zymara - Raniji verbalni žig Europske unije FEMARA - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 - Članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 374/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Bâsel, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Meda AB (Solna, Švedska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. veljače 2015. (predmet R 550/2014-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Novartis i Meda.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Novartis AG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 205, 22. 6. 2015.


title: Predmet C-489/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv MAD Srl

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. kolovoza 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – kazneni postupak protiv MAD Srl
   (Predmet C-489/17)
   (2017/C 374/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

   MAD Srl

      Prethodna pitanja

               1.

               Valja li, u pogledu razvrstavanja otpada kojem su dodijeljene zrcalne oznake, Prilog Odluci 2014/955/EU (1) i Uredbu EU br. 1357/2014 (2) tumačiti na način da proizvođač takvog otpada, čiji sastav nije poznat, mora pristupiti prethodnom obilježavanju i uz koja moguća ograničenja;

               2.

               Valja li ispitivanje prisutnosti opasnih tvari provoditi na temelju ujednačene i unaprijed utvrđene metodologije;

               3.

               Valja li ispitivanje prisutnosti opasnih tvari temeljiti na točnoj i reprezentativnoj provjeri u okviru koje se u obzir uzima sastav otpada u slučajevima u kojima je sastav poznat u trenutku utvrđivanju sastava otpada ili se ispitivanje opasnih tvari može provoditi na temelju kriterija vjerojatnosti uzimajući u obzir one tvari čiju je prisutnost opravdano očekivati u otpadu;

               4.

               Valja li, u slučaju sumnje ili nemogućnosti da se sa sigurnošću utvrdi prisutnost ili odsutnost opasnih tvari u otpadu, takav otpad razvrstati kao opasan i s njim tako postupati, u skladu s načelom opreznosti?

      (1)  2014/955/EU: Odluka Komisije оd 18. prosinca 2014. o izmjeni Odluke 2000/532/EZ o popisu otpada u skladu s Direktivom 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 370, str. 44.).

      (2)  Uredba komisije (EU) br. 1357/2014 оd 18. prosinca 2014. o zamjeni Priloga III. Direktivi 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o otpadu i stavljaju izvan snage određenih direktiva (SL L 365, str. 89.).


title: Predmet T-614/17: Tužba podnesena 7. rujna 2017. – Bonnafous protiv EACEA-e

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/45

         Tužba podnesena 7. rujna 2017. – Bonnafous protiv EACEA-e
   (Predmet T-614/17)
   (2017/C 374/68)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Laurence Bonnafous (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Izvršna agencija za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

         posljedično:

               —

               poništi odluku od 14. studenoga 2016. o otkazu tužitelju;

               —

               poništi odluku AHCC-a od 2. lipnja 2017. kojom je odbijena žalba tužitelja od 3. veljače 2017.;

               —

               dodijeli tužitelju iznos od 15 000 eura za pretrpljenu neimovinsku štetu;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 84. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, postupovnim nepravilnostima koje je počinila Agencija tuženica, povredi načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja, kao i na povredi prava obrane tužitelja i preciznije, njegova prava na saslušanje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju uobičajenih uvjeta probnog rada, kao i na povredi načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju jasno utvrđenih ciljeva, povredi članka 80. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, kao i na nepoštovanju načela da funkcijska skupina IV. odgovara zadaćama dodijeljenima tužitelju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da se izvješće o probnom radu temelji na očito pogrešnim razlozima.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja i načela dobre uprave, kao i na zlouporabi ovlasti.


title: Predmet T-644/17: Tužba podnesena 20. rujna 2017. – DNV GL protiv EUIPO-a (Sustainablel)

text:
               6.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 374/49

         Tužba podnesena 20. rujna 2017. – DNV GL protiv EUIPO-a (Sustainablel)
   (Predmet T-644/17)
   (2017/C 374/73)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: DNV GL AS (Høvik, Norveška) (zastupnik: J. Albers, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: Verbalni žig Europske unije „Sustainablel” – Prijava za registraciju br. 15 372 832

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2017. u predmetu R 2/2017-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               registrira žig Europske unije pod rednim brojem prijave br. 15 372 832 „Sustainablel” za sva prijavljena dobra i usluge;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009.