title: Predmet F-20/15: Tužba podnesena 3. veljače 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/41

         Tužba podnesena 3. veljače 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-20/15)
   (2015/C 127/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o neuvrštavanju tužitelja na popis dužnosnika predloženih za promaknuće u razred AD 13 u okviru postupka promaknuća u 2014.

      Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi nezakonitost Odluke Komisije od 16. prosinca 2013. o općim provedbenim odredbama članka 45. i s njom povezane komunikacije Komisiji od 18. prosinca 2013. kojom su izmijenjena pravila koja se odnose na sastav kabineta članova Komisije i na glasnogovornike;

               —

               poništi naknadnu odluku tijela za imenovanje o neuvrštavanju tužitelja na popis dužnosnika predloženih za promaknuće u razrede AD 13, dostavljenu 24. lipnja 2014., u okviru godišnjeg postupka promaknuća u 2014., kako je predviđeno u članku 45. Pravilnika o osoblju, zbog toga što se u toj odluci ne smatra da je tužitelj izvršavao posebne dužnosti na temelju kojih bi ga se razvrstalo na radno mjesto vrste „načelnika odjela ili jednakovrijedno mjesto” ili „savjetnika ili jednakovrijedno mjesto” na način da se to razvrstavanje izjednači s razvrstavanjem službenika upućenih u kabinete u skladu s komunikacijom Komisiji od 18. prosinca 2013.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-267/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. svibnja 2017. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Rhenus Veniro GmbH & Co. KG protiv Kreis Heinsberg

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. svibnja 2017. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Rhenus Veniro GmbH & Co. KG protiv Kreis Heinsberg
   (Predmet C-267/17)
   (2017/C 269/04)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

      Tuženik: Kreis Heinsberg

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se članak 5. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1370/2007 (1) primijeniti na ugovore o javnim uslugama koji se sklapaju izravno u smislu članka 2. točke (i) uredbe, koji u smislu članka 5. stavka 1. druge rečenice uredbe nemaju oblik koncesija za usluge u smislu Direktiva 2004/17/EZ ili 2004/18/EZ?
               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Pretpostavljaju li članak 2. točka (b) i članak 5. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1370/2007 pomoću riječi „ali” isključivu nadležnost ili pojedinačnog tijela javne vlasti ili skupine tijela javne vlasti ili prema tim odredbama pojedinačno tijelo javne vlasti može biti član skupine tijela javne vlasti i na tu skupinu prenijeti određene ovlasti ali istodobno zadržati ovlasti intervencije u skladu s člankom 2. točkom (b) i ostati lokalno nadležno tijelo u smislu članka 5. stavka 2. uredbe?

               3.

               Isključuje li članak 5. stavak 2. druga rečenica točka (e) Uredbe (EZ) br. 1370/2007 obavezom samostalnog obavljanja glavnine usluga javnog prijevoza putnika, mogućnost da unutarnji operater putem društva kćeri koje je u njegovu stopostotnom vlasništvu izvrši tu glavninu usluge?

               4.

               U kojem trenutku moraju biti ispunjene pretpostavke za izravno sklapanje ugovora iz članka 5. stavka 2. Uredbe br. 1370/2007: već u trenutku objave namjere izravnog sklapanja ugovora prema članku 7. Uredbe br. 1370/2007 ili u tek trenutku samog izravnog sklapanja ugovora?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 i 1107/70 (SL L 315, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 96.)


title: Spojeni predmeti C-490/15 P i C-505/15 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 14. rujna 2016. – Ori Martin SA C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište čelika za prednapinjanje — Novčane kazne — Izračun iznosa novčanih kazni — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 23. stavak 2. — Pretpostavka stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja društva majke na društvo kćer — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Načelo zabrane retroaktivnosti — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 47. — Pravo na djelotvoran pravni lijek u razumnom roku — Povelja o temeljnim pravima — Članak 41. — Pravo na obradu predmeta u razumnom roku)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/23

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 14. rujna 2016. – Ori Martin SA C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) protiv Europske komisije
   (Spojeni predmeti C-490/15 P i C-505/15 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište čelika za prednapinjanje - Novčane kazne - Izračun iznosa novčanih kazni - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 23. stavak 2. - Pretpostavka stvarnog izvršavanja odlučujućeg utjecaja društva majke na društvo kćer - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Načelo zabrane retroaktivnosti - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47. - Pravo na djelotvoran pravni lijek u razumnom roku - Povelja o temeljnim pravima - Članak 41. - Pravo na obradu predmeta u razumnom roku))
   (2016/C 419/30)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelji: Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) (zastupnici: G. Belotti i P. Ziotti, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka, G. Conte i P. Rossi, agenti)

      Izreka

               1.

               Odbijaju se žalbe u predmetima C-490/15 P i C-505/15 P.

               2.

               Ori Martin SA snosit će troškove iz predmeta C-490/15 P.

               3.

               Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) snosit će troškove iz predmeta C-505/15 P.

      (1)  SL C 406, 7. 12. 2015.


title: Predmet C-270/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Consiglio di Stato (Italija) 17. svibnja 2013. — Iraklis Haralambidis protiv Calogera Casillija

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Consiglio di Stato (Italija) 17. svibnja 2013. — Iraklis Haralambidis protiv Calogera Casillija
   (Predmet C-270/13)
   (2013/C 207/51)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-41/14: Tužba podnesena 15. siječnja 2014. – Argo Development and Manufacturing protiv OHIM-a – Clapbanner (Advertising articles)

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/22

         Tužba podnesena 15. siječnja 2014. – Argo Development and Manufacturing protiv OHIM-a – Clapbanner (Advertising articles)
   (Predmet T-41/14)
   2014/C 129/28
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Argo Development and Manufacturing Ltd (Ra'anana, Izrael) (zastupnik: B. Brisset, lawyer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Clapbanner Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku trećeg žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 22. listopada 2013. u predmetu R 981/2012-3;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: dizajn proizvoda „advertising articles” [reklamni proizvodi] – registriran pod br. 1684325-0001

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: navedeno je da dizajnu nedostaje novitet (članak 5. Uredbe o žigu Zajednice) i individualni karakter (članak 6. Uredbe o žigu Zajednice)

      Odluka Odjela za poništaje: proglasio je osporeni žig Zajednice nevaljanim

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je prihvaćena, a tužba za proglašenje nevaljanosti je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članaka 4., 5. i 6. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-262/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. lipnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – GD European Land Systems – Steyr GmbH

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. lipnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – GD European Land Systems – Steyr GmbH
   (Predmet C-262/15)
   (2015/C 294/27)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: GD European Land Systems – Steyr GmbH

      Druga stranka u revizijskom postupku: Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

      Prethodna pitanja

               1.

               Obuhvaća li iznimka iz Napomene 1. točke (c) uz Poglavlje 93 Kombinirane nomenklature (Prilog I. Dio II. Uredbe [EEZ] br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (1), u verziji prema Provedbenoj uredbi Komisije [EU] br. 1001/2013 od 4. listopada 2013. (2), izrazom „oklopna borbena vozila (tarifni broj 8710)” i „njihove dijelove”?

               2.

               Treba li Napomenu 3. uz Odsjek XVII Kombinirane nomenklature tumačiti na način da „oružanu postaju (tenkovsku kupolu)”, koja se može upotrijebiti na oklopnim borbenim vozilima ili „pokretnim morskim prijevoznim sustavima” ili i na stacionarnim objektima, treba razvrstati u tarifni broj 8710 kao dio oklopnog borbenog vozila jer proizvođač oklopnih borbenih vozila tu oružanu postaju uvozi radi proizvodnje ili sklapanja oklopnih borbenih vozila i stvarno je u tu svrhu i upotrebljava?

      (1)  SL L 256, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.)

      (2)  SL L 290, str. 1.


title: Predmet T-599/14: Rješenje Općeg suda od 15. rujna 2015. – Souruh protiv Vijeća

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/60

         Rješenje Općeg suda od 15. rujna 2015. – Souruh protiv Vijeća
   (Predmet T-599/14) (1)

   (2015/C 381/80)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet T-258/14: Tužba podnesena 24. travnja 2014. – Luksemburg protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/20

         Tužba podnesena 24. travnja 2014. – Luksemburg protiv Komisije
   (Predmet T-258/14)
   2014/C 223/24
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnici: L. Delvaux, agent, uz asistenciju P.-E. Partscha, A. Steichena, D. Waelbroecka, odvjetnika, i D. Slatera, solicitora)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               poništi odluku Komisije od 24. ožujka 2014. kojom se Luksemburgu nalaže dostava podataka koji se odnose na praksu prejudicirajućih odluka u području poreza;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj ovom tužbom zahtijeva poništenje odluke Komisije C (2014) 1986 final kojom mu je Komisija na temelju članka 10. stavka 3. Uredbe br. 659/1999 (1) naložila dostavu potpune liste prejudicirajućih odluka donesenih 2010., 2011. i 2012. za luksemburška poduzeća koja su dio grupe ili pravne strukture koja uključuje jedno ili više poduzeća smještenih izvan Velikog Vojvodstva Luksemburg.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 10. Uredbe br. 659/1999 i prava na obranu, u mjeri u kojoj Komisija nije raspolagala s minimalnim podacima potrebnima da bi se opravdao zahtjeva za dostavljanje podataka sadržanih u nalogu, dok njezine istražne ovlasti ovise o prethodnom posjedovanju dostatnih činjeničnih i objektivnih podataka, koje su takve prirode da dovode do razumne sumnje u vezi s postojanjem povrede. Tužitelj ističe da je Komisija također postavila pravi „istražni zahtjev za dostavljanje podataka” koji nije u skladu s pravom na obranu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu načela proporcionalnosti, do mjere u kojoj i) nije bilo odnosa između podataka koje je Komisija već posjedovala i prirode i opsega podataka koje je tražila od tužitelja i kojoj je ii) nalog za dostavljanje podataka prekoračio granice koje bi bile prikladne i nužne za ostvarenje ciljeva Komisije.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu obveze dostatnog obrazloženja, pri čemu Komisija nije iznijela razloge koji opravdavaju pobijani nalog niti je jasno navela pretpostavke koje namjerava provjeriti.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na povredu članaka 4. i 5. UEU-a i nepoštovanje nadležnosti država članica u području izravnog oporezivanja.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet C-221/14 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. veljače 2015. – H protiv Suda Europske unije (Žalba — Prihodi članova Suda Europske unije — Bivši član Službeničkog suda — Zahtjev za uključivanje u zajednički sustav zdravstvenog osiguranja (JSIS) — Odluka — Odbijanje — Pravni lijek — Zakašnjenje — Nedopuštenost)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/23

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. veljače 2015. – H protiv Suda Europske unije
   (Predmet C-221/14 P) (1)

   ((Žalba - Prihodi članova Suda Europske unije - Bivši član Službeničkog suda - Zahtjev za uključivanje u zajednički sustav zdravstvenog osiguranja (JSIS) - Odluka - Odbijanje - Pravni lijek - Zakašnjenje - Nedopuštenost))
   (2015/C 138/30)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: H (zastupnik: S. Sagias, dikigoros)

      Druga stranka u postupku: Sud Europske unije (zastupnik: A.V. Placco, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbacuje.

               2.

               Nalaže se H-u snošenje troškova.

      (1)  SL C 235, 21.7.2014.


title: Predmet C-327/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 12. prosinca 2013 . (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato — Italija) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture protiv Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa (Članci 101., 102. i 106. UFEU-a — Javni poduzetnici i poduzetnici kojima države članice dodjeljuju posebna ili isključiva prava — Poduzetnici kojima je povjereno pružanje usluga od općeg gospodarskog interesa — Pojmovi — Tijela zadužena za provjeru i potvrđivanje ispunjavaju li poduzetnici koji izvršavaju javne radove uvjete propisane zakonom — Članak 49. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Ograničenje — Opravdanje — Zaštita korisnikâ usluga — Kvaliteta usluga potvrđivanja)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/15

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 12. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato — Italija) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture protiv Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa
   (Predmet C-327/12) (1)

   (Članci 101., 102. i 106. UFEU-a - Javni poduzetnici i poduzetnici kojima države članice dodjeljuju posebna ili isključiva prava - Poduzetnici kojima je povjereno pružanje usluga od općeg gospodarskog interesa - Pojmovi - Tijela zadužena za provjeru i potvrđivanje ispunjavaju li poduzetnici koji izvršavaju javne radove uvjete propisane zakonom - Članak 49. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Ograničenje - Opravdanje - Zaštita korisnikâ usluga - Kvaliteta usluga potvrđivanja)
   2014/C 52/24
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Tuženik: Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa

      Uz sudjelovanje: Associazione nazionale Società Organismi di Attestazione (Unionsoa), SOA CQOP SpA

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Consiglio di Stato — Tumačenje članaka 101., 102. i 106. UFEU-a — Pojmovi „Javni poduzetnici i poduzetnici kojima (države članice) dodjeljuju posebna ili isključiva prava” i „Poduzetnici kojima je povjereno pružanje usluga od općeg gospodarskog interesa” — Tijela zadužena za provjeru i potvrđivanje ispunjavaju li poduzetnici koji izvršavaju javne radove uvjete propisane zakonom — Nacionalni propis koji tim tijelima nameće minimalne tarife

      Izreka

   Članke 101., 102. i 106. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom propisu kao što je onaj o kojemu je riječ u glavnom postupku koji nameće društvima u svojstvu tijela za potvrđivanje (Società Organismi di Attestazione) režim minimalnih tarifa za usluge potvrđivanja koje se isporučuju poduzetnicima koji žele sudjelovati u postupcima sklapanja ugovora o javnim radovima.
   Takav nacionalni propis predstavlja ograničavanje slobode poslovnog nastana u smislu članka 49. UFEU-a, no prikladan je kao jamstvo ostvarenja cilja zaštite korisnikâ navedenih usluga. Za procjenu prelazi li navedeni nacionalni propis ono što je nužno za ostvarenje tog cilja, uzimajući u obzir osobito način izračuna minimalnih tarifa, posebno s obzirom na broj kategorija radova za koje se izdaje potvrda, nadležan je sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet F-1/16: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. srpnja 2016. – WQ (*) protiv Parlamenta (Javna služba — Dužnosnici — Postupak certifikacije — Razdoblje 2014. — Neuključivanje tužiteljeva imena na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja — Članak 45.a Pravilnika o osoblju)

text:
                  3.10.2016

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 364/41

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 21. srpnja 2016. –  WQ (*1) protiv Parlamenta
         (Predmet F-1/16) (1)

         ((Javna služba - Dužnosnici - Postupak certifikacije - Razdoblje 2014. - Neuključivanje tužiteljeva imena na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja - Članak 45.a Pravilnika o osoblju))
         (2016/C 364/51)
         Jezik postupka: francuski

            Stranke

            Tužitelj: WQ (*1) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

            Tuženik: Europski parlament (zastupnici: D. Nessaf i M. Ecker, agenti)

            Predmet

         Zahtjev za poništenje odluke Europskog parlamenta o neuključivanju tužiteljeva imena na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja za postupak certifikacije u 2014.

            Izreka presude

                     1.

                     Tužba se odbija.

                     2.

                      WQ (*1) snosit će vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Europskog parlamenta.

            (*1)  Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.

            (1)  SL C 111, 29. 3. 2016., str. 45.


title: Predmet T-327/13: Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2014. – Mallis i Malli protiv Komisije i ESB-a ( „Tužba za poništenje — Program potpore stabilnosti Cipra — Izjava Eurogrupe o restrukturiranju bankarskog sektora na Cipru — Pogrešna naznaka tuženika u tužbi — Nedopuštenost” )

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/22

         Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2014. – Mallis i Malli protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-327/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Program potpore stabilnosti Cipra - Izjava Eurogrupe o restrukturiranju bankarskog sektora na Cipru - Pogrešna naznaka tuženika u tužbi - Nedopuštenost”))
   (2014/C 448/28)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: Konstantinos Mallis (Larnaka, Cipar); i Elli Konstantinou Malli (Larnaka) (zastupnici: E. Efstathiou, K. Efstathiou i K. Liasidou, odvjetnici)

      Tuženici: Europska komisija (zastupnici: B. Smulders, J.-P. Keppenne i M. Konstantinidis, agenti); i Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan i F. Athanasiou, agenti, uz asistenciju W. Bussiana, W. Devroa i D. Artsa, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje izjave Eurogroupe od 25. ožujka 2013., koja se posebno tiče restrukturiranja bankarskog sektora na Cipru.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se Konstantinosu Mallisu i Elli Konstantinou Malli snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Europske komisije i Europske središnje banke (ESB).

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet T-386/15: Tužba podnesena 10. srpnja 2015. – Jordi Nogues protiv OHIM-a – Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/34

         Tužba podnesena 10. srpnja 2015. – Jordi Nogues protiv OHIM-a – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Predmet T-386/15)
   (2015/C 320/51)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Jordi Nogues, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: M. Sanmartín Sanmartín i E. López Parés, odvjetnice)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „BADTORO” – prijava za registraciju br. 10 975 027

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. travnja 2015. u predmetu R 2570/2013-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 17. travnja 2015. u predmetu R 2570/2013-2;

               —

               naloži OHIM-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članaka 75., 76. i 83. Uredbe br. 207/2009, u vezi s člankom 65. stavkom 6., člankom 96., člankom 106. stavcima 4. i 6. i člankom 135. navedene uredbe, te u vezi s pravilom 20. stavkom 7. Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-191/14: Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Lubrizol France protiv Vijeća („Zajednička carinska tarifa — Propisi o suspenziji autonomnih carina zajedničke carinske tarife za određene poljoprivredne i industrijske proizvode — Prigovor protiv postojećih suspenzija — Jednakovrijednost proizvoda — Postupak rješavanja prigovorâ”)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/40

         Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Lubrizol France protiv Vijeća
   (Predmet T-191/14) (1)

   ((„Zajednička carinska tarifa - Propisi o suspenziji autonomnih carina zajedničke carinske tarife za određene poljoprivredne i industrijske proizvode - Prigovor protiv postojećih suspenzija - Jednakovrijednost proizvoda - Postupak rješavanja prigovorâ”))
   (2017/C 104/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lubrizol France SAS (Rouen, Francuska) (zastupnici: R. MacLean, solicitor, B. Hartnett, barrister, i A. Bochon, avocat)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Florindo Gijón i M. Balta, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros i M. Clausen, potom A. Caeiros i A. Lewis, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članaka 1. i 4. Uredbe Vijeća (EU) br. 1387/2013 od 17. prosinca 2013. o suspenziji autonomnih carina zajedničke carinske tarife za određene poljoprivredne i industrijske proizvode te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 1344/2011 (SL 2013, L 354, str. 201.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 18., str. 204.), u dijelu u kojem su te odredbe onemogućile tužitelju korištenje triju suspenzija koje je koristio u skladu s oznakama TARIC 2918 2900 80, 3811 2900 10 i 3811 9000 30.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Lubrizol France SAS nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Predmet C-343/14 P: Rješenje Suda (treće vijeće) od 7. svibnja 2015. – Adler Modemärkte AG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Blufin SpA (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Prijava za registraciju verbalnog žiga MARINE BLEU — Prigovor nositelja verbalnog žiga BLUMARINE — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Konceptualna usporedba)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/9

         Rješenje Suda (treće vijeće) od 7. svibnja 2015. – Adler Modemärkte AG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Blufin SpA
   (Predmet C-343/14 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Prijava za registraciju verbalnog žiga MARINE BLEU - Prigovor nositelja verbalnog žiga BLUMARINE - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Konceptualna usporedba))
   (2015/C 320/12)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Adler Modemärkte AG (zastupnik: J.-C. Plate, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent), Blufin (zastupnici: F. Caricato i F. Cicogna, avvocati)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Adler Modemärkte AG se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet T-321/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 17. srpnja 2015. – GSA i SGI protiv Parlamenta („Privremena pravna zaštita — Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Zaštita od požara, pomoć osobama i vanjski nadzor na lokaciji Parlamenta u Bruxellesu — Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/31

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 17. srpnja 2015. – GSA i SGI protiv Parlamenta
   (Predmet T-321/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Zaštita od požara, pomoć osobama i vanjski nadzor na lokaciji Parlamenta u Bruxellesu - Odbijanje ponuditeljeve ponude i dodjela ugovora drugom ponuditelju - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2015/C 320/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Rim, Italija) i Security Guardian’s Institute (SGI) (Louvain-la-Neuve, Belgija) (zastupnik: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: P. López-Carceller i B. Simon, agenti)

      Predmet

   U bitnome zahtjev za suspenziju primjene s jedne strane, odluke od 12. lipnja 2015. kojom je Parlament utvrdio da ponuda koju su tužitelji dostavili za dodjelu ugovora EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014 o uslugama zaštite od požara, pomoći osobama i vanjskog nadzora na lokaciji Parlementa u Bruxellesu ne udovoljava uvjetima, i s druge strane, odluke kojom je taj ugovor dodijeljen društvu Securitas.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               Opoziva se rješenje od 25. lipnja 2015. doneseno u predmetu T-321/15 R.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-361/16 P: Žalba koju je 29. lipnja 2016. podnio Franmax UAB protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2016. u predmetu T-21/15, Franmax protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) – Ehrmann (DINO)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/6

         Žalba koju je 29. lipnja 2016. podnio Franmax UAB protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 26. travnja 2016. u predmetu T-21/15, Franmax protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) – Ehrmann (DINO)
   (Predmet C-361/16 P)
   (2017/C 078/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Franmax UAB (zastupnik: E. Saukalas, advokatas)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu
   Žalba je rješenjem Suda (šesto vijeće) od 8. studenoga 2016. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet C-382/17: Tužba podnesena 26. lipnja 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/27

         Tužba podnesena 26. lipnja 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-382/17)
   (2017/C 277/40)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira i L. Nicolae, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Portugalska Republika povrijedila svoje obveze prema članku 8. stavku 1. Direktive 2009/21/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o ispunjavanju zahtjeva države zastave jer do 17. lipnja 2012. nije razvila, provela i održavala sustav upravljanja kvalitetom u odnosu na operativni dio aktivnosti svoje uprave u vezi s poslovima države zastave, koji se potvrđuje u skladu s primjenjivim međunarodnim normama kvalitete;

               —

               naloži Portugalskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Članak 8. stavak 1. direktive jasno utvrđuje da do 17. lipnja 2012. države članice moraju razviti, provesti i održavati navedeni potvrđeni sustav upravljanja kvalitetom.
   U ovome trenutku, u lipnju 2017., Portugalska Republika još uvijek nije ispunila svoje obveze u skladu s navedenim člankom.
   Na taj način portugalska uprava ugrožava ciljeve zadane direktivom dovodeći u opasnost sigurnost na moru i zaštitu okoliša. Usto, postupanjem portugalske uprave nastaje opasnost od stvaranja nelojalne tržišne prednosti za portugalsku flotu u odnosu na flote drugih država članica.

      (1)  SL 2009., L 131, str. 132. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 14., str. 140.)


title: Predmet T-458/12: Rješenje Općeg suda od 5. ožujka 2015. – Générations futures protiv Komisije

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/42

         Rješenje Općeg suda od 5. ožujka 2015. – Générations futures protiv Komisije
   (Predmet T-458/12) (1)

   (2015/C 146/56)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 389, 15. 12. 2012.


title: Predmet T-217/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. kolovoza 2014. – Gmina Kosakowo protiv Komisije ( „Privremena pravna zaštita — Državne potpore — Infrastruktura zračne luke — Javno financiranje koje su jedinice lokalne samouprave odobrile u korist regionalne zračne luke — Odluka kojom se utvrđuje da je potpora nespojiva s unutarnjim tržištem te se nalaže njezin povrat — Zahtjev za odgodu izvršenja — Nepostojanje hitnosti” )

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/10

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 20. kolovoza 2014. – Gmina Kosakowo protiv Komisije
   (Predmet T-217/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Državne potpore - Infrastruktura zračne luke - Javno financiranje koje su jedinice lokalne samouprave odobrile u korist regionalne zračne luke - Odluka kojom se utvrđuje da je potpora nespojiva s unutarnjim tržištem te se nalaže njezin povrat - Zahtjev za odgodu izvršenja - Nepostojanje hitnosti”))
   2014/C 361/12
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Gmina Kosakowo (Poljska) (zastupnik: M. Leśny, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Grespan, S. Noë i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za odgodu izvršenja Odluke Komisije C (2014) 759 final od 11. veljače 2014. o mjeri SA. 35388 (2013/C) (ranije 2013/NN i 2012/N) – Poljska – Prenamjena zračne luke Gdynia-Kosakowo

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet F-112/12: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Bouvret i dr. protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku — Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih nacionalnih sustava — Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku — Članak 81. Poslovnika — Očito neosnovana tužba)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/43

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 1. kolovoza 2016. – Bouvret i dr. protiv Komisije
      (Predmet F-112/12) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku - Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih nacionalnih sustava - Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku - Članak 81. Poslovnika - Očito neosnovana tužba))
      (2016/C 364/53)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Florence Bouvret (Bruxelles, Belgija), Beata Stepien (Bruxelles, Belgija) i Daniel Wille (Mouscron, Belgija) (zastupnici: u početku D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal i S. Orlandi, odvjetnici, zatim D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis i S. Orlandi, odvjetnici, zatim J.-N. Louis i S. Orlandi, odvjetnici, te naposljetku J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku D. Martin i G. Gattinara, agenti, zatim J. Currall i G. Gattinara, agenti, te naposljetku G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluka o prijenosu mirovinskih prava tužiteljâ u mirovinski sustav Unije u kojima se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 379, 8. 12. 2012., str. 35.


title: Predmet C-404/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. srpnja 2016. uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Lombard Ingatlan Lizing Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. srpnja 2016. uputio Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Lombard Ingatlan Lizing Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
      (Predmet C-404/16)
      (2016/C 364/04)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Lombard Ingatlan Lizing Zrt.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam odbijanje iz članka 90. stavka 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (u daljnjem tekstu: Direktiva o PDV-u) (1) tumačiti na način da obuhvaća situaciju u kojoj u sklopu ugovora o zatvorenom financijskom leasingu davatelj leasinga (u daljnjem tekstu: davatelj) od primatelja leasinga (u daljnjem tekstu: primatelj) više ne može zahtijevati plaćanje naknade za leasing jer je davatelj otkazao navedeni ugovor zbog primateljeve povrede ugovora?

                  2.

                  U slučaju pozitivnog odgovora, može li [davatelj] na temelju članka 90. stavka 1. Direktive o PDV-u smanjiti oporezivi iznos čak i ako nacionalni zakonodavac, iskoristivši mogućnost iz članka 90. stavka 2. Direktive o PDV-u, nije dopustio smanjenje oporezivog iznosa u slučaju potpunog ili djelomičnog neplaćanja?

         (1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-575/13: Rješenje predsjednika Suda od 4. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Rüsselsheim – Njemačka) – Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/25

         Rješenje predsjednika Suda od 4. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Rüsselsheim – Njemačka) – Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-575/13) (1)

   2014/C 184/43
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 15, 18.1.2014.


title: Predmet T-571/14: Tužba podnesena 30. srpnja 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/14

         Tužba podnesena 30. srpnja 2014. – Laverana protiv OHIM-a (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Predmet T-571/14)
   2014/C 361/18
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i D. Chatterjee, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. svibnja 2014. u predmetu R 125/2014-4;

               —

               Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) naloži snošenje troškova postupka

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG” za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 35 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 9 22  911

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               zlouporaba ovlasti odlukom koja se temelji na razmatranjima o pravu tržišnog natjecanja


title: Predmet C-236/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 26. rujna 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice — Oporezivanje — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 306. do 310. — Posebna odredba za putničke agente — Razlike u jezičnim verzijama — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe na osobe koje nisu putnici — Pojmovi „putnik” i „klijent” )

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 26. rujna 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-236/11) (1)

   (Povreda obveze države članice - Oporezivanje - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 306. do 310. - Posebna odredba za putničke agente - Razlike u jezičnim verzijama - Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe na osobe koje nisu putnici - Pojmovi „putnik” i „klijent”)
   2013/C 344/06
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Soulay i D. Recchia, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju G. De Bellisa, avvocato dello Stato)

      Intervenijenti koji podupiru tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, T. Müller i J. Očková, agenti), Helenska Republika (zastupnik: E.-M. Mamouna, agent), Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Huerta, agent), Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues i J.-S. Pilczer, agenti), Republika Poljska (zastupnici: M. Szpunar i B. Majczyna, agenti), Republika Finska (zastupnik: J. Heliskoski, agent)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Povreda članaka 306. do 310. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenog 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.) — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa primjenu posebne odredbe za oporezivanje putničkih agenata kod transakcija koje oni obavljaju s korisnicima koji nisu putnici

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europska komisija snosit će troškove Talijanske Republike.

               3.

               Češka Republika, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Republika Poljska i Republika Finska snose svoje troškove.

      (1)  SL C 238, 13.08.2011.


title: Predmet T-486/09: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Poljska protiv Komisije ( „EFSJP — Odsjek za jamstva — EFJP i EPFRR — Izdaci isključeni od financiranja — Mjere ruralnog razvoja — Područja s težim uvjetima gospodarenja i poljoprivredni okoliš — Paušalan financijski ispravak — Izdaci Poljske — Izvješća o kontroli — Učinkovitost kontrola — Sustav sankcija — Obveza navođenja razloga” )

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/19

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Poljska protiv Komisije
   (Predmet T-486/09) (1)

   (EFSJP - Odsjek za jamstva - EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni od financiranja - Mjere ruralnog razvoja - Područja s težim uvjetima gospodarenja i poljoprivredni okoliš - Paušalan financijski ispravak - Izdaci Poljske - Izvješća o kontroli - Učinkovitost kontrola - Sustav sankcija - Obveza navođenja razloga)
   2013/C 325/35
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Poljska (zastupnici: prvotno M. Szpunar, zatim M. Szpunar i B. Majczyna, i konačno B. Majczyna i S. Balcerak, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Rossi i M. Owsiany-Hornung, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije 2009/721/EZ od 24. rujna 2009. o isključivanju financiranja od strane Zajednice nekih izdataka država članica učinjenih na ime Odsjeka za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 257, str. 28.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 51, 27.2.2010.


title: Predmet C-378/16 P: Žalba koju je 7. srpnja 2016. podnio Inclusion Alliance for Europe GEIE protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 21. travnja 2016. u predmetu T-539/13, Inclusion Alliance for Europe protiv Komisije

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/17

         Žalba koju je 7. srpnja 2016. podnio Inclusion Alliance for Europe GEIE protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 21. travnja 2016. u predmetu T-539/13, Inclusion Alliance for Europe protiv Komisije
   (Predmet C-378/16 P)
   (2016/C 326/29)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Inclusion Alliance for Europe GEIE (zastupnik: S. Famiani, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

               —

               poništi pobijano rješenje;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Odlukom iz srpnja 2013. Europska komisija zatražila je od Inclusion Alliance for Europe plaćanje ukupnog iznosa od 212 411,89 eura za projekte br. 224482 (MARE), br. 216820 (SENIOR), br. 225010 (ECRN). Inclusion Alliance for Europe je Općem sudu podnio tužbu za poništenje te odluke, koji je na temelju članka 126. Poslovnika Općeg suda odlučio rješenjem.
   Inclusion Alliance for Europe zahtjeva poništenje pobijanog rješenja u cijelosti zbog dole navedenih razloga.
   U pobijanom rješenju, prilikom ocjene tužbe protiv Komisijine odluke, nisu uzeta u obzir ni primijenjena opća načela prava Unije.
   Opći je sud pogrešno smatrao da su argumenti iz replike po prvi puta izneseni tužbeni razlozi, dok se zapravo radi o pojašnjenju tužbenih razloga i argumenata koji su već izneseni u izvornoj tužbi, pa slijedom toga nije počinjena povreda iz članka 44. stavka 1. Poslovnika Općeg suda.
   Glede navoda koji se odnose na načela Zajednice koja se primjenjuju u postupku revizije, Opći je sud dao nedovoljno obrazloženje, odnosno nije dao nikakvo obrazloženje, pogrešno ustrajući na tome da ovaj slučaj kvalificira kao tumačenje/povredu ugovora, umjesto da vodi računa o povredi općih načela prava Unije.
   U pobijanom rješenju nisu uzeta u obzir niti primijenjena opća načela prava Unije u odnosu na zahtjeve o utvrđenju neosnovanog obogaćenja i naknadi štete u odnosu na Europsku uniju.


title: Predmet C-537/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 14. listopada 2013. — Birutė Šiba protiv Arūnasa Devėnasa

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 14. listopada 2013. — Birutė Šiba protiv Arūnasa Devėnasa
   (Predmet C-537/13)
   2014/C 9/27
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Birutė Šiba

      Tuženik: Arūnas Devėnas

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se fizička osoba koja se koristi pravnim uslugama na temelju ugovora o pružanju pravnih usluga uz naknadu sklopljenih s odvjetnikom (advokatas), koje se pružaju u predmetima koji se mogu ticati osobnih interesa fizičke osobe (razvod, podjela bračne stečevine itd.), smatrati potrošačem u smislu propisa EU o zaštiti potrošača?

               2.

               Treba li odvjetnika (advokatas koji je bavi „[slobodnim] zanimanjem”) koji sastavlja ugovor o pružanju pravnih usluga uz naknadu fizičkoj osobi, a koji ga obvezuje na pružanje tih usluga kako bi fizička osoba mogla ostvariti ciljeve koji nisu povezani s njezinim zvanjem ili zanimanjem, smatrati trgovcem u smislu propisa EU o zaštiti potrošača?

               3.

               Jesu li ugovori o pružanju pravnih usluga uz naknadu koje odvjetnik (advokatas) sastavlja obavljajući svoje profesionalne aktivnosti kao predstavnik slobodnog zanimanja obuhvaćeni Direktivom Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na treće pitanje, treba li prilikom klasificiranja takvih ugovora kao potrošačkih primijeniti opće kriterije ili bi oni trebali biti prepoznati kao potrošački ugovori na temelju posebnih kriterija? Ako je potrebno primijeniti posebne kriterije za klasificiranje takvih ugovora kao potrošačkih, o kojim je kriterijima riječ?

      (1)  (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-677/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. prosinca 2016. uputio Juzgado de lo Social n° 33 de Madrid (Španjolska) – Montero Mateos protiv Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. prosinca 2016. uputio Juzgado de lo Social no 33 de Madrid (Španjolska) – Montero Mateos protiv Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid
   (Predmet C-677/16)
   (2017/C 086/19)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 33 de Madrid

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Montero Mateos

      Tuženik: Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 4. stavak 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP koji je postao dijelom prava Zajednice na temelju Direktive Vijeća 1999/70 (1) tumačiti na način da prestanak ugovora na određeno vrijeme radi privremenog zapošljavanja na slobodno radno mjesto zbog isteka roka na koji je bio sklopljen ugovor između poslodavca i radnice objektivan razlog koji opravdava to da nacionalni zakonodavac za takav slučaj ne propisuje nikakvu naknadu zbog prestanka ugovora, dok je za radnika u usporedivoj situaciji koji je stalno zaposlen i koji je dobio otkaz iz objektivnog razloga predviđena naknada od 20 dana po godini zaposlenosti?

      (1)  SL 1999., L 175, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.


title: Predmet T-493/13: Tužba podnesena 13. rujna 2013. — Schmidt Spiele protiv OHIM-a (prikaz ploče za igru)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/47

         Tužba podnesena 13. rujna 2013. — Schmidt Spiele protiv OHIM-a (prikaz ploče za igru)
   (Predmet T-493/13)
   2013/C 325/78
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Schmidt Spiele (Berlin, Njemačka) (zastupnik: odvjetnik T. Sommer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a u predmetu R 1768/2012-1 od 3. srpnja 2013.;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova;

               —

               odredi ročište za raspravu.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig, koji sadrži prikaz ploče za igru, za proizvode i usluge iz razreda 9, 16, 28 i 41 — prijava žiga Zajednice br. 10 592 095

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i stavka 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009


title: Predmet T-536/08: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Huvis protiv Vijeća ( „Damping — Uvoz poliesterskih rezanih vlakana podrijetlom iz Južne Koreje — Zadržavanje antidampinških pristojbi nakon parcijalne privremene revizije — Tužba za poništenje — Izravan i osobni interes — Dopuštenost — Jednako postupanje i nediskriminacija — Članak 9. stavak 5. i članak 21. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 384/96 (sada članak 9. stavak 5. i članak 21. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1225/2009)” )

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/17

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Huvis protiv Vijeća
   (Predmet T-536/08) (1)

   (Damping - Uvoz poliesterskih rezanih vlakana podrijetlom iz Južne Koreje - Zadržavanje antidampinških pristojbi nakon parcijalne privremene revizije - Tužba za poništenje - Izravan i osobni interes - Dopuštenost - Jednako postupanje i nediskriminacija - Članak 9. stavak 5. i članak 21. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 384/96 (sada članak 9. stavak 5. i članak 21. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1225/2009))
   2013/C 313/30
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Huvis Corp. (Seul, Južna Koreja) (zastupnici: prvotno J.-F. Bellis, F. Di Gianni i R. Antonini, zatim J.-F. Bellis, F. Di Gianni i A. Scalini, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix i B. Driessen, agenti, prvotno uz asistenciju G. Berrischa i G. Wolfa, zatim G. Berrischa, odvjetnikâ)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Europska komisija (zastupnici: prvotno M. França i H. van Vliet, zatim M. França i J.-F. Brakeland, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe Vijeća (EZ) br. 893/2008 od 10. rujna 2008. o zadržavanju antidampinških pristojbi na uvoz poliesterskih rezanih vlakana podrijetlom iz Bjelarusa, Kine, Saudijske Arabije i Koreje nakon parcijalne privremene revizije u skladu s člankom 11. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 384/96 (SL L 247, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 32., str. 146.) u dijelu koji se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Huvis Corp. snosit će svoje troškove kao i troškove Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosit će svoje troškove.

      (1)  SL C 55, 7.3.2009.


title: Predmet C-547/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2015. uputila Kúria (Mađarska) – Interservice d.o.o. Koper protiv Sándora Horvátha

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. listopada 2015. uputila Kúria (Mađarska) – Interservice d.o.o. Koper protiv Sándora Horvátha
   (Predmet C-547/15)
   (2016/C 027/11)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Interservice d.o.o. Koper

      Tuženik: Sándor Horváth

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 96. stavak 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (1) o Carinskom zakoniku Zajednice tumačiti na način da se prijevoznikom robe može smatrati ne samo osoba koja je s prodavateljem sklopila ugovor o prijevozu robe (ugovorni ili glavni prijevoznik), nego i osoba koja u cijelosti ili djelomično obavlja prijevoz na temelju drugog ugovora o prijevozu sklopljenog s ugovornim ili glavnim prijevoznikom (podugovaratelj prijevoza)?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li članak 96. stavak 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice tumačiti na način da je u okolnostima poput onih u glavnom postupku podugovaratelj prijevoza dužan, prije nego li nastavi prijevoz robe, na zadovoljavajući način osigurati da je glavni prijevoznik doista na propisan način podnio robu odredišnom carinskom uredu?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)


title: Predmet T-123/17: Tužba podnesena 28. veljače 2017. – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte protiv ACER-a

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/26

         Tužba podnesena 28. veljače 2017. – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte protiv ACER-a
   (Predmet T-123/17)
   (2017/C 129/40)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Beč, Austrija) (zastupnik: B. Rajal, odvjetnik)

      Tuženik: Agencija za suradnju energetskih regulatora (ACER)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku žalbenog vijeća tuženika od 17. veljače 2017. u predmetu A-001-2017 (consolidated) koja se odnosi na odbijanje njegovog zahtjeva za intervencijom u sporu; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 11. Poslovnika žalbenog vijeća tuženika, kao i povreda članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, jer je žalbeno vijeće pogrešno utvrdilo da tužitelj nije imao pravni interes za ishod žalbenog postupka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 296. stavka 2. UFEU-a (ozbiljan izostanak obrazloženja)

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje, s obzirom na to da žalbeno vijeće nije obavijestilo tužitelja o stajalištu tuženika u odnosu na njegov zahtjev za intervencijom.


title: Predmet C-628/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Jean-Bernard Lafonta protiv Autorité des marchés financiers (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Direktiva 2003/6/EZ — Članak 1. točka 1. — Direktiva 2003/124/EZ — Članak 1. stavak 1. — Povlaštena informacija — Pojam, informacije precizne naravi’ — Mogući utjecaj na smjer kretanja cijena financijskih instrumenata)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. ožujka 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Jean-Bernard Lafonta protiv Autorité des marchés financiers
   (Predmet C-628/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Direktiva 2003/6/EZ - Članak 1. točka 1. - Direktiva 2003/124/EZ - Članak 1. stavak 1. - Povlaštena informacija - Pojam, informacije precizne naravi’ - Mogući utjecaj na smjer kretanja cijena financijskih instrumenata))
   (2015/C 146/06)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jean-Bernard Lafonta

      Tuženik: Autorité des marchés financiers

      Izreka

   Članak 1. točku 1. Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) i članak 1. stavak 1. Direktive Komisije 2003/124/EZ od 22. prosinca 2003. o provedbi Direktive 2003/6 u pogledu definicije i javnog objavljivanja povlaštenih informacija i definicije manipuliranja tržištem treba tumačiti na način da se njima ne zahtijeva, kako bi se određene informacije smatrale informacijama precizne naravi u smislu tih odredaba, da je moguće s dostatnim stupnjem vjerojatnosti zaključiti da će se, nakon što budu objavljene, njihov mogući utjecaj na cijene financijskih instrumenata ostvariti u određenom smjeru.

      (1)  SL C 39, 8.2.2014.


title: Predmet C-363/16: Tužba podnesena 30. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/19

         Tužba podnesena 30. lipnja 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-363/16)
   (2016/C 305/27)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i B. Stromsky)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrditi da Helenska Republika, time što nije u zadanom roku poduzela sve mjere potrebne radi provedbe Odluku Komisije od 22. veljače 2012. o državnoj potpori SA.26534 (C 27/2010, prije ΝΝ 6/2009) koju je Grčka dodijelila društvu Enómeni Klostoÿfantourgía ili, u svakom slučaju, time što Komisiju nije na primjeren način obavijestila o mjerama na temelju članka 4. odluke nije ispunila obveze koje ima na temelju članaka 2., 3. i 4. te odluke kao i Ugovora o funkcioniranju Europske Unije

               —

               naložiti Helenskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Helenska Republika je na temelju odluke Europske komisije od 22. veljače 2012. u predmetu SA.26534 morala u roku od četiri mjeseca ostvariti povrat potpore nespojive s unutarnjim tržištem dodijeljene društvu Enómeni Klostoÿfantourgía, odnosno državno jamstvo iz 2007. i reprogramiranje neplaćenih dugova u vezi s davanjima za socijalno osiguranje iz 2009., i morala je na primjeren način obavijestiti Komisiju o za to potrebnim mjerama.

               2.

               Međutim, Helenska republika nije u skladu sa svojom obvezom u roku od četiri mjeseca ostvarila povrat tih potpora. Helenska Republika k tomu i dalje ne postupa u skladu sa svojom obvezom poduzimanja mjera potrebnih za provedbu odluke. Normativnim aktom od 30. prosinca 2015., grčka tijela produžila su za šest mjeseci trajanje postupka prodaje na javnoj dražbi za unovčenje imovine društva Enómeni Klostoÿfantourgía s ciljem istraživanja mogućnosti eventualnog nastavka njegovih poslovnih aktivnosti, a da nisu oduzela potpore nespojive s unutarnjim tržištem. U svakom slučaju, Helenska Republika nije na primjeren način obavijestila Europsku komisiju o relevantnim mjerama za provedbu odluke.


title: Predmet F-53/14: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 7. srpnja 2015. – WR (*) protiv Komisije (Javna služba — Primici od rada — Obiteljske naknade — Naknada za uzdržavano dijete — Članak 2. stavak 4. Priloga VII. Pravilniku — Osoba koja se smatra uzdržavanim djetetom — Osoba koju je dužnosnik zakonski obvezan uzdržavati i čije uzdržavanje podrazumijeva visoke troškove — Uvjeti za dodjeljivanje — Ukidanje prava na naknadu — Povrat preplaćenih iznosa na temelju članka 85. Pravilnika)

text:
20150731051616822015/C 270/58532014TFPC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150707434422Predmet F-53/14: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 7. srpnja 2015. –  (
         *1
      ) protiv Komisije (Javna služba — Primici od rada — Obiteljske naknade — Naknada za uzdržavano dijete — Članak 2. stavak 4. Priloga VII. Pravilniku — Osoba koja se smatra uzdržavanim djetetom — Osoba koju je dužnosnik zakonski obvezan uzdržavati i čije uzdržavanje podrazumijeva visoke troškove — Uvjeti za dodjeljivanje — Ukidanje prava na naknadu — Povrat preplaćenih iznosa na temelju članka 85. Pravilnika)
   (
         *1
      )	Informacije su izbrisane u okviru zaštite pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka.
 ---documentbreak--- C2702015HR4320120150707HR0058432442Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 7. srpnja 2015. –  (
         *1
      ) protiv Komisije
   (Predmet F-53/14) (
         1
      )
   „(Javna služba — Primici od rada — Obiteljske naknade — Naknada za uzdržavano dijete — Članak 2. stavak 4. Priloga VII. Pravilniku — Osoba koja se smatra uzdržavanim djetetom — Osoba koju je dužnosnik zakonski obvezan uzdržavati i čije uzdržavanje podrazumijeva visoke troškove — Uvjeti za dodjeljivanje — Ukidanje prava na naknadu — Povrat preplaćenih iznosa na temelju članka 85. Pravilnika)“2015/C 270/58Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: (
         *1
      ) (zastupnik: V. Simeons, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. S. Bohr i A.-C. Simon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, odlukâ o ukidanju naknade uzdržavanoj osobi dodijeljene tužiteljici u korist njezine majke i kojima se ukida osiguranje iz Zajedničkog sustava zdravstvenog osiguranja (JSIS) i, s druge strane, odlukâ o povratu preplaćenih iznosa.

      Izreka presude

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

             (
                  *1
               ) će snositi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova Europske komisije.

      (
         *1
      )	Informacije su izbrisane u okviru zaštite pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka.
   (
         1
      )	SL C 421, 24.11.2014., str. 58.


title: Predmet C-305/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2015. uputio Østre Landsret (Danska) – Delta Air Lines Inc. protiv Daniela Dama Hansena, Mille Doktor, Carstena Jensena, Mogensa Jensena, Dorthe Fabricius, Jensa Ejnera Rasmussen, Christiana Bøjea Pedersena, Andreasa Fabriciusa, Madsa Wedela Rasmussena, Nicklasa Wedela Rasmussena, Thomasa Lindstrøma Jensena, Marianne Thestrup Jensen, Erika Lindstrøma Jensena, Jakoba Lindstrøma Jensena, Live Doktor, Petera Lindstrøma Jensena

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/36

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2015. uputio Østre Landsret (Danska) – Delta Air Lines Inc. protiv Daniela Dama Hansena, Mille Doktor, Carstena Jensena, Mogensa Jensena, Dorthe Fabricius, Jensa Ejnera Rasmussen, Christiana Bøjea Pedersena, Andreasa Fabriciusa, Madsa Wedela Rasmussena, Nicklasa Wedela Rasmussena, Thomasa Lindstrøma Jensena, Marianne Thestrup Jensen, Erika Lindstrøma Jensena, Jakoba Lindstrøma Jensena, Live Doktor, Petera Lindstrøma Jensena
   (Predmet C-305/15)
   (2015/C 294/46)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Delta Air Lines Inc.

      Tuženici: Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 5. i 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. tumačiti u smislu da na temelju te uredbe zrakoplovni putnici mogu imati pravo na više naknada štete na osnovi iste rezervacije, ako je let na koji je stvarni zrakoplovni prijevoznik preusmjerio putnika otkazan ili je kasnio duže od tri sata, tako da odšteta prema članku 7. Uredbe nije fiksna nego da ovisi o broju otkazivanja ili o dosegu otkazivanja pa stoga i kašnjenja?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, kako je to moguće uskladiti s načelom koje je postavio Sud Europske unije u presudi od 19. studenoga 2009., Sturgeon i dr., C-402/07 i C-432/07, ECLI:EU:C:2009:716, prema kojem članak 5. te uredbe valja tumačiti tako da se prema putnicima čiji letovi kasne treba postupati kao s putnicima čiji su letovi otkazani sukladno pravilima o odšteti, kad je Sud Europske unije u presudi od 23. listopada 2012., Nelson i dr., C-581/10 i C-629/10, ECLI:EU:C:2012:657, zaključio da se kašnjenje duže od tri sata ne uzima u obzir pri izračunu fiksne odštete?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.).


title: Predmet C-105/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioTribunale di Cuneo – Italija) – kazneni postupak protiv Ive Tarrica i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Kazneni postupak u vezi s kaznenim djelima u području poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Članak 325. UFEU-a — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa rokove apsolutne zastare koji mogu prouzročiti nekažnjavanje kaznenih djela — Moguća šteta za financijske interese Europske unije — Obveza nacionalnog suda da ne primijeni bilo koju odredbu domaćeg prava koja može nanijeti štetu obvezama koje države članice imaju na temelju prava Unije)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/11

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioTribunale di Cuneo – Italija) – kazneni postupak protiv Ive Tarrica i dr.
   (Predmet C-105/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Kazneni postupak u vezi s kaznenim djelima u području poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Članak 325. UFEU-a - Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa rokove apsolutne zastare koji mogu prouzročiti nekažnjavanje kaznenih djela - Moguća šteta za financijske interese Europske unije - Obveza nacionalnog suda da ne primijeni bilo koju odredbu domaćeg prava koja može nanijeti štetu obvezama koje države članice imaju na temelju prava Unije))
   (2015/C 363/13)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Cuneo

      Stranke glavnog postupka

   Ivo Taricco, Ezio Filippi, Isabella Leonetti, Nicola Spagnolo, Davide Salvoni, Flavio Spaccavento, Goranco Anakiev

      Izreka

               1.

               Nacionalni propis u području zastare kaznenih djela, poput onog iz članka 160. posljednjeg stavka Kaznenog zakona, kako je izmijenjen zakonom br. 251. od 5. prosinca 2005., u vezi s člankom 161. tog zakona, koji na datum okolnosti u glavnom postupku propisuje da radnja koja dovodi do prekida zastare u okviru kaznenog progona koji se odnosi na teške prijevare u području poreza na dodanu vrijednost ima učinak produljenja zastarnog roka samo za četvrtinu njegova prvotnog trajanja, može nanijeti štetu obvezama država članica na temelju članka 325. stavaka 1. i 2. UFEU-a, u slučaju da taj nacionalni propis sprječava izricanje učinkovitih i odvraćajućih sankcija u značajnom broju slučajeva teških prijevara koje štete financijskim interesima Europske unije ili propisuje puno duže rokove zastare za slučajeve prijevara koje štete financijskim interesima dotične države članice nego za one koje štete financijskim interesima Europske unije, što je na nacionalnom sudu da provjeri. Na nacionalnom sudu je da omogući puni učinak članka 325. stavaka 1. i 2. UFEU-a ne primjenjujući, prema potrebi, odredbe nacionalnog prava koje bi mogle imati učinak sprječavanja dotične države članice u poštovanju njezinih obveza na temelju članka 325. stavaka 1. i 2. UFEU-a.

               2.

               Sustav zastare koji se primjenjuje na kaznena djela počinjena u području poreza na dodanu vrijednost poput onoga iz članka 160. posljednjeg stavka Kaznenog zakona, kako je izmijenjen zakonom br. 251. od 5. prosinca 2005., u vezi s člankom 161. tog zakona, ne može se ocjenjivati s obzirom na članke 101., 107. i 119. UFEU-a.

      (1)  SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet T-688/14: Rješenje Općeg suda od 2. rujna 2015. – Airport Handling protiv Komisije

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/61

         Rješenje Općeg suda od 2. rujna 2015. – Airport Handling protiv Komisije
   (Predmet T-688/14) (1)

   (2015/C 381/85)
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 388, 3. 11. 2014.


title: Predmet C-312/11: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 4. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice — Direktiva 2000/78/UEZ — Članak 5. — Uspostava općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Osobe s invaliditetom — Nedostatne mjere prenošenja)

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/2

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 4. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-312/11) (1)

   (Povreda obveze države članice - Direktiva 2000/78/UEZ - Članak 5. - Uspostava općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Osobe s invaliditetom - Nedostatne mjere prenošenja)
   2013/C 245/03
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Enegren i C. Cattabriga, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju C. Gerardisa, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Propust da se u predviđenom roku poduzmu sve potrebne mjere za postupanje sukladno članku 5. Direktive Vijeća 2000/78/UEZ od 27. studenoga 2000. kojom se uspostavlja opći okvir za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) — Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa mjere za primjenu navedenog članka, ali čija je provedba moguća tek po usvajanju možebitnih naknadnih mjera — Nedostatna jamstva i prilagodbe

      Izreka

               1.

               Ne ustanovivši obvezu za sve poslodavce da, prema potrebi u određenoj situaciji, izvrše razumne prilagodbe potrebama svih osoba s invaliditetom, Talijanska Republika povrijedila je svoju obvezu da pravilno i u potpunosti prenese članak 5. Direktive Vijeća 2000/78/UEZ od 27. studenoga 2000. kojom se uspostavlja opći okvir za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja.

               2.

               Talijanska Republika dužna je snositi troškove.

      (1)  SL C 226, 30.7.2011.


title: Predmet C-563/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 15. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države — Okoliš — Direktiva 2008/98/EZ — Članci 13. i 15. — Gospodarenje otpadom — Zaštita ljudskog zdravlja i okoliša — Odgovornost — Odlagališta)

text:
               15.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/9

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 15. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-563/15) (1)

   ((Povreda obveze države - Okoliš - Direktiva 2008/98/EZ - Članci 13. i 15. - Gospodarenje otpadom - Zaštita ljudskog zdravlja i okoliša - Odgovornost - Odlagališta))
   (2017/C 151/13)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin i E. Sanfrutos Cano, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Gavela Llopis, agent)

      Izreka

               1.

               Kraljevina Španjolska, time što u pogledu odlagališta Torremolinos (Málaga), Torrent de S’Estret (Andratx, Mallorca), Hoya de la Yegua de Arriba (Yaiza, Lanzarote), Barranco de Butihondo (Pájara, Fuerteventura), La Laguna-Tiscamanita (Tuineje, Fuerteventura), Lomo Blanco (Antigua, Fuerteventura), Montaña de Amagro (Galdar, Gran Canaria), Franja Costera de Botija (Galdar, Gran Canaria), Cueva Lapa (Galdar, Gran Canaria), de La Colmena (Santiago del Teide, Tenerife), Montaña Los Giles (La Laguna, Tenerife), Las Rosas (Güimar, Tenerife), Barranco de Tejina (Guía de Isora, Tenerife), Llano de Ifara (Granadilla de Abona, Tenerife), Barranco del Carmen (Santa Cruz de La Palma, La Palma), Barranco Jurado (Tijarafe, La Palma), Montaña Negra (Puntagorda, La Palma), Lomo Alto (Fuencaliente, La Palma), Arure/Llano Grande (Valle Gran Rey, La Gomera), El Palmar – Taguluche (Hermigua, La Gomera), Paraje de Juan Barba (Alajeró, La Gomera), El Altito (Valle Gran Rey, La Gomera), Punta Sardina (Agulo, La Gomera), Los Llanillos (La Frontera, El Hierro), Faro de Orchilla (La Frontera, El Hierro), Montaña del Tesoro (Valverde, El Hierro), Arbancón (Kastilja-La Mancha), Galve de Sorbe (Kastilja-La Mancha), Hiendelaencina (Kastilja-La Mancha), Tamajón (Kastilja-La Mancha), El Casar (Kastilja-La Mancha), Cardeñosa (Ávila), Miranda de Ebro (Burgos), Poza de la Sal (Burgos), Acebedo (León), Bustillo del Páramo (León), Cármenes (León), Gradefes (León), Noceda del Bierzo (León), San Millán de los Caballeros (León), Santa María del Páramo (León), Villaornate y Castro (León), Cevico de La Torre (Palencia), Palencia (Palencia), Ahigal de los Aceiteros (Salamanca), Alaraz (Salamanca), Calvarrasa de Abajo (Salamanca), Hinojosa de Duero (Salamanca), Machacón (Salamanca), Palaciosrubios (Salamanca), Peñaranda de Bracamonte (Salamanca), Salmoral (Salamanca), Tordillos (Salamanca), Basardilla (Segoviea), Cabezuela (Segovia), Almaraz del Duero (Zamora), Cañizal (Zamora), Casaseca de las Chanas (Zamora), La Serratilla (Abanilla), Las Rellanas (Santomera) i El Labradorcico (Águilas), nije usvojila nužne mjere radi osiguravanja da se gospodarenje otpadom odvija tako da se time ne dovodi u opasnost ljudsko zdravlje i da ne nastaje šteta za okoliš te osobito da se ne dovodi u opasnost voda, zrak, tlo, životinje ili biljke, te da same općine obrade otpad koji se nalazi na tom području ili da ga obradi trgovac, ustanova ili poduzeće koje obavlja postupke obrade otpada ili privatni ili javni skupljač otpada, u skladu s člancima 4. i 13. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenog 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva, povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 13. i članka 15. stavka 1. te direktive.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet T-147/16: Rješenje Općeg suda od 28. studenoga 2016. – Italija protiv Komisije („Neizvršenje presude Suda kojom je utvrđeno da je država počinila povredu — Novčana kazna — Odluka o određivanju novčane kazne — Obustava postupka”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/35

         Rješenje Općeg suda od 28. studenoga 2016. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-147/16) (1)

   ((„Neizvršenje presude Suda kojom je utvrđeno da je država počinila povredu - Novčana kazna - Odluka o određivanju novčane kazne - Obustava postupka”))
   (2017/C 022/48)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent i S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i D. Recchia, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje Odluke Komisije C(2016) 366 final od 28. siječnja 2016., kojom je Komisija radi izvršenja presude od 17. studenoga 2011., Komisija/Italija (C-496/09, EU:C:2011:740), utvrdila iznos novčane kazne koji Talijanska Republika duguje za semestar od 18. studenoga 2012. do 17. svibnja 2013. i semestar od 18. svibnja 2013. do 17. studenoga 2013.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Europska komisija snosit će troškove.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-504/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. rujna 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Boston Scientific Medizintechnik GmbH protiv Betriebskrankenkasse RWE

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. rujna 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Boston Scientific Medizintechnik GmbH protiv Betriebskrankenkasse RWE
   (Predmet C-504/13)
   2013/C 352/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

      Podnositelj revizije: Boston Scientific Medizintechnik GmbH

      Druga stranka u revizijskom postupku: Betriebskrankenkasse RWE

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 85/374/EEZ od 25. srpnja 1985. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica u vezi s odgovornošću za neispravne proizvode (1) tumačiti tako da je proizvod, kada se radi o medicinskom proizvodu ugrađenom u ljudsko tijelo (ovdje: kardioverter defibrilator za ugradnju), neispravan već i onda kada je kvar nastupio kod značajnog broja uređaja iste serije, ali nije utvrđena neispravnost uređaja koji je ugrađen u konkretnom slučaju?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1.:
               Radi li se kod troškova operacije eksplantacije proizvoda i ugradnje drugog kardioverter defibrilatora za ugradnju o šteti nastaloj tjelesnim ozljedama u smislu članka 1. i članka 9. Prve rečenice točke (1) a) Direktive 85/374/EEZ?

      (1)  SL L 210, str. 29.


title: Predmet T-243/10: Rješenje Općeg suda od 11. rujna 2013. — Rungis express protiv OHIM-a — Žito (MARESTO) ( „Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/20

         Rješenje Općeg suda od 11. rujna 2013. — Rungis express protiv OHIM-a — Žito (MARESTO)
   (Predmet T-243/10) (1)

   (Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka)
   2013/C 336/42
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Rungis express AG (Meckenheim, Njemačka) (zastupnici: U. Feldmann, zatim O. Dimopoulou, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: B. Schmidt, R. Pethke i D. Botis, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Žito prehrambena industrija d.d. (Ljubljana, Slovenija) (zastupnik: M. Praviček, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. ožujka 2010. (predmet R 691/2009-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Žito prehrambena industrija d.d. i Rungis express AG.

      Izreka

               1.

               Više nema mjesta odlučivanju o tužbi.

               2.

               Tužitelju i intervenijentu se nalaže snošenje svojih troškova, kao i, svatko u polovici dijela, troškova tuženika.

      (1)  SL C 234, 28.8.2010.


               28.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 163/13

         Postupak koji je 20. siječnja 2014. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-8/14)
   (2014/C 163/12)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Xavier Lewis i Maria Moustakali, u svojstvu zastupnikâ Nadzornog tijela EFTA-e, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 20. siječnja 2014. postupak protiv Islanda pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da, zbog toga što nije donio sve mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 27. Priloga XVIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2009/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o osnivanju Europskog radničkog vijeća ili uvođenju postupka koji obuhvaća poduzeća i skupine poduzeća na razini Zajednice radi obavješćivanja i savjetovanja radnika (preinačeno)), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1. i Odlukom Zajedničkog odbora br. 54/2010, u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz tog Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.

               2.

               da se Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 26. kolovoza 2013. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 26. lipnja 2013. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2009/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o osnivanju Europskog radničkog vijeća ili uvođenju postupka koji obuhvaća poduzeća i skupine poduzeća na razini Zajednice radi obavješćivanja i savjetovanja radnika (preinačeno) („Akt”) u skladu s točkom 27. Priloga XVIII. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio sve mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 16. Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-126/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. ožujka 2014. uputio Lietuvos vyriausiojo administracinio teismas (Litva) – Sveda UAB protiv Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. ožujka 2014. uputio Lietuvos vyriausiojo administracinio teismas (Litva) – Sveda UAB protiv Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Predmet C-126/14)
   2014/C 175/29
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sveda UAB

      Tuženik: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Zainteresirana treća strana: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Prethodno pitanje

   Može li se članak 168. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti tako da poreznom obvezniku daje pravo odbiti ulazni PDV plaćen u proizvodnji ili stjecanju kapitalne robe namijenjene u poslovne svrhe, kao u ovom predmetu, koja (i) je izravno namijenjena za besplatno korištenje od strane javnosti, ali (ii) se može priznati kao sredstvo privlačenja posjetitelja na lokaciju na kojoj porezni obveznik, u sklopu obavljanja svojih gospodarskih aktivnosti, namjerava isporučivati robu i/ili usluge?

      (1)  (SL L 347, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-595/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Othman protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/18

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Othman protiv Vijeća
   (Predmet T-595/14)
   2014/C 361/25
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Razan Othman (Damas, Sirija) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužiteljeva tužba dopuštena i osnovana,

               —

               slijedom toga, naloži Europskoj uniji da nadoknadi cjelokupnu štetu koju je tužitelj pretrpio u visini 10  000 eura,

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koja su u osnovi istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-592/14, Makhlouf/Vijeće.


title: Predmet C-611/16 P: Žalba koju su 25. studenoga 2016. podnijeli Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, nekadašnji Zoetis Products LLC protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 8. rujna 2016. u predmetu T-471/13, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma protiv Europske komisije

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/39

         Žalba koju su 25. studenoga 2016. podnijeli Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, nekadašnji Zoetis Products LLC protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 8. rujna 2016. u predmetu T-471/13, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma protiv Europske komisije
   (Predmet C-611/16 P)
   (2017/C 030/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, nekadašnji Zoetis Products LLC (zastupnik: D.W. Hull, Solicitor)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               u cijelosti ili djelomično ukine presudu protiv koje je podnesena žalba;

               —

               u cijelosti ili djelomično poništi odluku;

               —

               oslobodi od kazne ili je značajno smanji;

               —

               podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje u skladu s presudom Suda;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka i onog pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelji ističu devet žalbenih razloga koji se temelje na pogreškama koje se tiču prava koje je počinio Opći sud.

               1.

               Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard za procjenu je li Alpharma bio potencijalni konkurent u pogledu njegovih proizvoda koji su kršili Lundbeckove patente. U nedostatku dokaza da su Lundbeckovi patenti bili neučinkoviti, moraju se smatrati valjanima, a ulazak na tržište s proizvodima koji ga povređuju nezakonitim.

               2.

               Iako je priznao da je Alpharma netom prije nagodbe saznao da će Lundbeckovi patenti biti odobreni i da njegovi proizvodi povređuju Lundbeckove patente, Opći sud je propustio procijeniti je li Komisija dokazala da je ulazak Alpharme na tržište i dalje ekonomski održiva strategija s obzirom na te dodatne prepreke ulasku. Umjesto toga, Opći sud se oslonio na dokaze koji nisu navedeni u odluci i pogrešno prebacio teret dokaza na žalitelje da opovrgnu Komisijin navod da je Alpharma bio potencijalni konkurent.

               3.

               Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard prilikom procjene čini li nagodba o patentnim osporavanjima ograničenje tržišnog natjecanja „s obzirom na cilj” jer je propustio ocijeniti je li Komisija pokazala da je bilo dovoljno vjerojatno da će nagodba o patentnim osporavanjima imati negativne učinke i jer nije uzeo u obzir činjenicu da Komisija nije imala prethodnog iskustva s tom vrstom patentne nagodbe.

               4.

               Opći sud propustio je ispitati je li Komisija dokazala svoj navod da je ograničenje iz nagodbe o patentnim osporavanjima prelazilo opseg Lundbeckovih patenata.

               5.

               Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard prilikom ispitivanja je li trajanje Komisijine istrage bilo pretjerano i povrijedilo žaliteljeva prava obrane.

               6.

               Opći sud pogriješio je u tome što je potvrdio Komisijinu odluku da uputi odluku Zoetisu (sada Alpharma LLC), a ne i Mercku Generics Holding GmbH, unatoč tome što Komisija u odluci nije pružila nikakav temelj za razlikovanje između situacija tih dvaju društava.

               7.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je zaključio da je primjenjivo pravno uređenje bilo dovoljno jasno u trenutku sklapanja nagodbe o patentnim osporavanjima tako da su žalitelji mogli nedvojbeno utvrditi koja prava i obveze imaju i postupiti u skladu s tim.

               8.

               Opći sud pogriješio je u tome što je potvrdio odluku unatoč očitom Komisijinom propustu da uzme u obzir težinu navodne povrede prilikom određivanja novčane kazne kao što se to zahtijeva člankom 23. stavkom 2. Uredbe br. 1/2003 (1).

               9.

               Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard prilikom utvrđivanja relevantne godine za potrebe izračuna gornje granice od 10 % za iznos novčane kazne izrečene A.L. Industrieru.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165. i ispravak u SL 2016., L 173, str. 108.)


title: Predmet T-863/16: Tužba podnesena 5. prosinca 2016. – Le Pen protiv Parlamenta

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/48

         Tužba podnesena 5. prosinca 2016. – Le Pen protiv Parlamenta
   (Predmet T-863/16)
   (2017/C 038/64)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Francuska) (zastupnici: M. Ceccaldi i J.-P. Le Moigne, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku kvestorâ Europskog parlamenta od 4. listopada 2016. jer ona sadržava samo odluku o naplati iznosa od 320 026,23 eura od Jean-Marie Le Pena;

               —

               poništi odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 29. siječnja 2016.;

               —

               poništi obavijest o dugovanju br.o 2016-195 od 4. veljače 2016.;

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje troškova postupka u cijelosti;

               —

               naloži Europskom parlamentu da Jean-Marie Le Penu, na ime povrata troškova čiju je naknadu moguće tražiti, isplati iznos od 50 000,00 eura.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na formalnu zakonitost pobijanih akata. Taj se razlog dijeli na tri dijela.

                           —

                           Prvi dio, prema kojem je nadležnost u području financijskih odluka koje se odnose na političke stranke, pa prema tome i na zastupnike, povjerena uredu Europskog parlamenta, a ne glavnom tajniku ni kvestorima.

                           —

                           Drugi dio, prema kojem ured Europskog parlamenta ne može izmijeniti narav i opseg svoje nadležnosti. Naime, glavni tajnik nije podnio dokaz redovne delegacije predsjednika ureda Parlamenta koja mu daje ovlast za donošenje i dostavu odluke od 29. siječnja 2016. kad je riječ o rješavanju financijskih pitanja koja se odnose na nekog zastupnika. Isto tako ni kvestori ne mogu biti nadležni za donošenje odluke od 4. listopada 2016., kada im je podnesena „odluka” koju je donijelo upravno tijelo koje je samo nenadležno, to jest, glavni tajnik Europskog parlamenta.

                           —

                           Treći dio, koji se odnosi na nepostojanje obrazloženja odluke kvestorâ Europskog parlamenta.

               2.

               Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na materijalnu zakonitost pobijanih akata. Taj se tužbeni razlog dijeli na osam dijelova.

                           —

                           Prvi dio, prema kojem odluka kvestorâ ne obuhvaća utvrđenje navodne nezakonitosti isplaćenih iznosa. Iz toga slijedi da je ta odluka djelomična jer se odnosi samo na naplatu. U toj fazi, ne postoji odluka koja se odnosi na utvrđenje da su iznosi u stvarnosti tužitelju bili nezakonito isplaćeni te se akt glavnog tajnika stoga treba povući, isto kao i odluka kojom se propisuje naplata spornih iznosa.

                           —

                           Drugi dio, prema kojem pobijani akti sadržavaju očitu pogrešku u ocjeni.

                           —

                           Treći dio, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                           —

                           Četvrti dio, koji se temelji na teretu dokazivanja, jer nije na tužitelju da dokaže da je asistent o kojem je riječ stvarno radio za njega i da je posao koji je obavljao bio nužan i izravno povezan s izvršavanjem tužiteljeva parlamentarnog mandata.

                           —

                           Peti dio, prema kojem se pobijanim aktima ugrožavaju politička prava lokalnih asistenata.

                           —

                           Šesti dio, prema kojem pobijani akti sadržavaju zloporabu ovlasti i postupka.

                           —

                           Sedmi dio, prema kojem su pobijani akti diskriminirajući. Osim toga, jedina namjena pobijanih odluka je naštetiti tužiteljevoj političkoj aktivnosti.

                           —

                           Osmi dio, koji se temelji na ugrožavanju tužiteljeve neovisnosti kao europskog zastupnika.