title: Predmet C-111/14: Presuda Suda (šesto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – GST – Sarviz AG Germania protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natisonalnata agentsia za prihodite (Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Načelo porezne neutralnosti — Osoba koja je odgovorna za plaćanje PDV-a — Pogrešno plaćanje PDV-a osobe kojoj se isporučuju usluge — Isporučitelj usluga koji podliježe PDV-u — Odbijanje povrata PDV-a isporučitelju usluga)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/10

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 23. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – GST – Sarviz AG Germania protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natisonalnata agentsia za prihodite
   (Predmet C-111/14) (1)

   ((Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Načelo porezne neutralnosti - Osoba koja je odgovorna za plaćanje PDV-a - Pogrešno plaćanje PDV-a osobe kojoj se isporučuju usluge - Isporučitelj usluga koji podliježe PDV-u - Odbijanje povrata PDV-a isporučitelju usluga))
   (2015/C 205/13)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: GST – Sarviz AG Germania

      Tuženik: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natisonalnata agentsia za prihodite

      Izreka

               1.

               Članak 193. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2010/88/EU od 7. prosinca 2010., treba tumačiti na način da je jedina osoba koja je odgovorna za plaćanje PDV-a porezni obveznik koji obavlja isporuku usluga kad se one obavljaju iz stalne poslovne jedinice koja se nalazi u državi članici u kojoj postoji obveza plaćanja PDV-a.

               2.

               Članak 194. Direktive 2006/112, kako je izmijenjena Direktivom 2010/88, treba tumačiti na način da ne dopušta poreznom tijelu države članice da kao osobu koja je odgovorna za plaćanje poreza na dodanu vrijednost smatra osobu kojoj se isporučuju usluge obavljene iz stalne poslovne jedinice isporučitelja usluge, kad i potonji i osoba kojoj se isporučuju te usluge imaju poslovni nastan na državnom području iste države članice, čak i ako je ta osoba kojoj se isporučuju usluge, pogrešno pretpostavljajući da navedeni isporučitelj nema stalnu poslovnu jedinicu u toj državi, već platila taj porez.

               3.

               Načelo neutralnosti PDV-a treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba koja omogućuje poreznom tijelu da odbije isporučitelju usluga povrat tog poreza koji je on platio, dok je osobi kojoj se isporučuju te usluge, koja je također platila navedeni porez za iste usluge, odbijeno pravo na njegov odbitak uz obrazloženje da ne raspolaže odgovarajućim poreznim dokumentom, s obzirom na to da nacionalni zakon ne dopušta ispravak poreznih dokumenata kad već postoji konačna odluka o ponovnom razrezu poreza.

      (1)  SL C 142, 12.5.2014.


title: Presuda Suda od 26. srpnja 2016. u predmetu E-28/15 – Yankuba Jabbi protiv norveške vlade, koju zastupa Odbor za žalbe za imigraciju (Direktiva 2004/38/EZ – Pravo boravišta – Izvedena prava za državljane trećih zemalja)

text:
               23.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/8

         PRESUDA SUDA
   od 26. srpnja 2016.
   u predmetu E-28/15
   Yankuba Jabbi protiv norveške vlade, koju zastupa Odbor za žalbe za imigraciju
   (Direktiva 2004/38/EZ – Pravo boravišta – Izvedena prava za državljane trećih zemalja)
   (2017/C 90/09)
   U predmetu E-28/15, Yankuba Jabbi protiv norveške vlade, koju zastupa Odbor za žalbe za imigraciju – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Okružni sud u Oslu (Oslo tingrett) u vezi s tumačenjem članka 7. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Direktive 2004/38/EZ o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac izvjestitelj), suci, donio je 26. srpnja 2016. presudu kao u izreci:
   Ako je državljanin države EGP-a u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) i člankom 7. stavkom 2. Direktive 2004/38/EZ prilikom stvarnog boravka u državi EGP-a različitoj od države čiji je državljanin zasnovao ili ustalio obiteljski život s državljaninom treće zemlje, odredbe te Direktive primjenjuju se po analogiji ako se taj državljanin države EGP-a vrati u svoju matičnu državu s tim članom obitelji.


title: Nalog Suda od 20. ožujka 2015. u predmetu E-19/13 – Konkurrenten.no AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e (Postupak za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e – Državne potpore – Lokalne usluge autobusnog prijevoza – Odluka o neotvaranju službenog istražnog postupka – Odluka nakon službenog istražnog postupka – Dopuštenost – Mjere upravljanja postupkom)

text:
               29.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/32

         NALOG SUDA
   od 20. ožujka 2015.
   u predmetu E-19/13
   Konkurrenten.no AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (Postupak za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e – Državne potpore – Lokalne usluge autobusnog prijevoza – Odluka o neotvaranju službenog istražnog postupka – Odluka nakon službenog istražnog postupka – Dopuštenost – Mjere upravljanja postupkom)
   (2016/C 357/13)
   U predmetu E-19/13: Konkurrenten.no AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e – ZAHTJEV za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e br. 519/12/COL od 19. prosinca 2012. kojom se zatvara službena istraga o potporama što ih je općina Oslo dodijelila društvu AS Oslo Sporveier, te odluke Nadzornog tijela EFTA-e br. 181/13/COL od 8. svibnja 2013. kojom se odbija otvaranje službene istrage o mjerama potpore koje nisu obuhvaćene Odlukom br. 519/12/COL, Sud, u sastavu: Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac izvjestitelj, Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, odlučio je 20. ožujka 2015. kao u izreci:

               1.

               Zahtjev se odbacuje kao nedopušten;

               2.

               Konkurrenten.no AS dužan je snositi svoje troškove i troškove Nadzornog tijela EFTA-e;

               3.

               Sporveien Oslo AS snosi svoje troškove.


title: Predmet F-65/14: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. lipnja 2015. – EF protiv ESVD „Javna služba — Osoblje ESVD-a — Dužnosnici — Postupak promaknuća 2013. — Odluka da se tužitelja ne promakne u razred AD 13 — Prigovor tužitelja na popis dužnosnika predloženih za promaknuće — Članak 45. Pravilnika o osoblju za dužnosnike — Najmanje dvije godine radnog staža u razredu — Izračun razdoblja od dvije godine — Datum odluke o promaknuću”

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/48

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. lipnja 2015. – EF protiv ESVD
   (Predmet F-65/14) (1)

   („Javna služba - Osoblje ESVD-a - Dužnosnici - Postupak promaknuća 2013. - Odluka da se tužitelja ne promakne u razred AD 13 - Prigovor tužitelja na popis dužnosnika predloženih za promaknuće - Članak 45. Pravilnika o osoblju za dužnosnike - Najmanje dvije godine radnog staža u razredu - Izračun razdoblja od dvije godine - Datum odluke o promaknuću”)
   (2015/C 245/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: EF (zastupnici: L. Levi i N. Flandin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o odbijanju promaknuća tužitelja u razred AD13 u okviru postupka promaknuća 2013. iako se tužitelj nalazio na popisu dužnosnika koji mogu biti promaknuti.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               EF snosi vlastite troškove kao i troškove Europske službe za vanjsko djelovanje.

      (1)  SL C 380, 27. 10. 2014., str. 26.


title: Predmet C-351/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2014. uputio Juzgado de lo Social n ° 33 de Barcelona (Španjolska) – Estrella Rodríguez Sanchez protiv Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2014. uputio Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španjolska) – Estrella Rodríguez Sanchez protiv Consum Sociedad Cooperativa Valenciana
   (Predmet C-351/14)
   2014/C 339/13
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Estrella Rodríguez Sanchez

      Tuženik: Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

      Prethodna pitanja

               1.

               Ulazi li u područje primjene Direktive 2010/18 (1) o „revidiranom Okvirnom sporazumu o roditeljskom dopustu”, kako je definirano u klauzuli 1. stavku 2. [tog sporazuma], odnos radnika-člana radne zadruge poput onog uređenog člankom 80. (španjolskog) Zakona 27/99 o zadrugama i člankom 89. Zakona 8/2003 o zadrugama Autonomne zajednice Valencije koji se u okviru prava Zajednice može smatrati „ugovorom o radu”, iako je u nacionalnim propisima i sudskoj praksi kvalificiran kao „odnos između članova društva”?
               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, podredno se postavlja drugo.

               2.

               Treba li klauzulu 8. stavak 2. „revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu” (Direktiva 2010/18) i, točnije, dio prema kojemu „provedba odredaba iz ovog sporazuma ne predstavlja valjani temelj za smanjenje opće razine zaštite koja se zaposlenim osobama pruža na području obuhvaćenom ovim sporazumom” tumačiti na način da država članica koja nije izričito prenijela Direktivu 2010/18 ne može smanjiti opseg zaštite koji je definirala prilikom prenošenja prethodne Direktive 96/34 (2)?
               Samo u slučaju pozitivnog odgovora na neko od prethodna dva pitanja i ocjene da je Direktiva 2010/18 mjerodavna za radni odnos poput tužiteljevog, opravdano je, iz razloga koji će biti izneseni, postaviti sljedeća dva pitanja.

               3.

               Treba li klauzulu 6. novog „revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu”, integriranog u Direktivu 2010/18, tumačiti na način da obvezuje na to da se unutarnjim nacionalnim propisom ili sporazumom kojima se prenosi direktiva upotpune i pojasne obveze poslodavaca da „razmatraju” i „odgovaraju” na zahtjeve svojih radnika za „promjenama radnog vremena i/ili rasporeda” po povratku s roditeljskog dopusta, vodeći računa o svojim potrebama i potrebama radnika, pri čemu nije moguće smatrati ispunjenom obvezu prenošenja putem unutarnjeg propisa zakonodavca ili društva ako se učinkovito korištenje tog prava podvrgava isključivo pukoj diskrecijskoj ocjeni poduzetnika o tome hoće li udovoljiti navedenim zahtjevima?

               4.

               Treba li smatrati [da] u slučaju neprenošenja klauzula 6. „revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu” – u svjetlu članka 3. Direktive [2010/18] i „završnih odredaba” sadržanih u klauzuli 8. sporazuma – ima, kao minimalni standard Zajednice, „izravan horizontalni” učinak?

      (1)  Direktiva Vijeća 2010/18/EU od 8. ožujka 2010. o provedbi revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu koji su sklopili BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP i ETUC te o stavljanju izvan snage Direktive 96/34/EZ (SL L 68, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 276.)

      (2)  Direktiva Vijeća 96/34/EZ od 3. lipnja 1996. o Okvirnom sporazumu o roditeljskom dopustu koji su sklopili UNICE, CEEP i EUTC (SL L 145, str. 4.)


title: Predmet T-392/15: Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2017. – European Dynamics Luxembourg i dr. protiv Agencije Europske unije za željeznice („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Pružanje vanjskih usluga za razvoj informatičkog sustava Agencije Europske unije za željeznice — Rangiranje ponuditeljeve ponude — Odbijanje ponuditeljeve ponude — Obveza obrazlaganja — Izuzetno niska ponuda”)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/36

         Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2017. – European Dynamics Luxembourg i dr. protiv Agencije Europske unije za željeznice
   (Predmet T-392/15) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje vanjskih usluga za razvoj informatičkog sustava Agencije Europske unije za željeznice - Rangiranje ponuditeljeve ponude - Odbijanje ponuditeljeve ponude - Obveza obrazlaganja - Izuzetno niska ponuda”))
   (2017/C 277/52)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) i European Dynamics Belgium SA, (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: I. Ampazis, M. Sfyri, C.-N. Dede i D. Papadopoulou, potom M. Sfyri, C.-N. Dede i D. Papadopoulou, odvjetnici)

      Tuženik: Agencija Europske unije za željeznice (zastupnici: J. Doppelbauer, potom G. Stärkle i Z. Pyloridou, agenti, uz asistenciju V. Christianosa, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Agencije Europske unije za željeznice koja se odnosi na rangiranje ponuda koje su tužitelji podnijeli za 1. i 2. grupu javne nabave ERA/2015/01/OP „ESP EISD 5 – Pružanje vanjskih usluga za razvoj informatičkog sustava Europske agencije za željeznice”.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE i European Dynamics Belgium SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet C-287/15: Rješenje predsjednika četvrtog Suda od 12. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl protiv Abbanoa SpA: uz sudjelovanje: Consorzio Stabile CSI – Consorzio Servizi Integrati Soc. cons. arl, Procelli Costruzioni Srl, Bondini Srl, Assisi Strade Srl

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/12

      Rješenje predsjednika četvrtog Suda od 12. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Società LIS Srl, Società Cerutti Lorenzo Srl protiv Abbanoa SpA: uz sudjelovanje: Consorzio Stabile CSI – Consorzio Servizi Integrati Soc. cons. arl, Procelli Costruzioni Srl, Bondini Srl, Assisi Strade Srl
      (Predmet C-287/15) (1)

      (2016/C 364/08)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet C-538/14: Rješenje predsjednika Suda od 3. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Finske

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/26

         Rješenje predsjednika Suda od 3. lipnja 2015. – Europska komisija protiv Republike Finske
   (Predmet C-538/14) (1)

   (2015/C 320/40)
   Jezik postupka: finski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet C-321/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 10. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku od Centrale Raad van Beroep — Nizozemska) — F. van der Helder, D. Farrington protiv College voor zorgverzekeringen (Socijalna sigurnost — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Članak 28. stavak 2. točka (b) — Davanja iz zdravstvenog osiguranja — Umirovljenici koji imaju pravo na starosnu mirovinu u više država članica — Boravište u drugoj državi članici — Pružanje davanja u naravi u državi boravišta — Trošak davanja — Država članica čijem „zakonodavstvu” je umirovljenik najdulje podlijegao — Pojam)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/33

         Presuda Suda (treće vijeće) od 10. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku od Centrale Raad van Beroep — Nizozemska) — F. van der Helder, D. Farrington protiv College voor zorgverzekeringen
   (Predmet C-321/12) (1)

   (Socijalna sigurnost - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članak 28. stavak 2. točka (b) - Davanja iz zdravstvenog osiguranja - Umirovljenici koji imaju pravo na starosnu mirovinu u više država članica - Boravište u drugoj državi članici - Pružanje davanja u naravi u državi boravišta - Trošak davanja - Država članica čijem „zakonodavstvu” je umirovljenik najdulje podlijegao - Pojam)
   2013/C 344/57
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: F. van der Helder, D. Farrington

      Tuženik: College voor zorgverzekeringen

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Centrale Raad van Beroep — tumačenje članka 28. stavka 2. točke (b) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice (SL L 149, str. 2) — Zdravstveno osiguranje — Davanja umirovljenicima koji imaju boravište u državi članici različitoj od one u kojoj se nalazi nadležna ustanova — Davanja na trošak ustanove u državi članici u kojoj je umirovljenik najdulje bio osiguran — Pojam„zakonodavstvo pod kojim je umirovljenik najdulje bio osiguran”

      Izreka

   Članak 28., stavak 2., točka (b) Uredbe Vijeća (EEZ) 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 2006. kako je izmijenjena Uredbom br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. potrebno je tumačiti u smislu da se „zakonodavstvom” kojem je umirovljenik najdulje podlijegao, iz te odredbe, smatra ono zakonodavstvo koje se odnosi na mirovine.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.


title: Predmet T-684/13: Tužba podnesena 23. prosinca 2013. — Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a — Bolloré (BLUECO)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/41

         Tužba podnesena 23. prosinca 2013. — Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a — Bolloré (BLUECO)
   (Predmet T-684/13)
   2014/C 52/78
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: L. Pechan i S. Korber, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francuska)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 8. listopada 2013. u predmetu R 2029/2012-1 i izmijeni na način da je žalba osnovana i da se stoga prigovor odbija u cijelosti;

               —

               naloži tuženiku i Bolloré SA, ukoliko se uključi u postupak, snošenje troškova postupka uključujući troškove nastale tijekom žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „BLUECO” za proizvode iz razreda 12 — prijava žiga Zajednice br. 9 724 675

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Bolloré SA

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „BLUECAR” za proizvode iz razreda 12 — žig Zajednice br. 4 597 621

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-640/16: Tužba podnesena 8. rujna 2016. – GEA Group protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/49

         Tužba podnesena 8. rujna 2016. – GEA Group protiv Komisije
   (Predmet T-640/16)
   (2016/C 392/64)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: GEA Group AG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: I. du Mont i C. Wagner, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 29. lipnja 2016., C(2016)3920, o izmjeni odluke C(2009)8682 final od 11. studenoga 2009., u vezi s postupkom na temelju Ugovora o EZ-u i članka 53. Sporazuma o EGP-u (AT.38589 – Toplinski stabilizatori);

               —

               podredno, smanji iznos novčane kazne i odredi novi datum dospijeća za plaćanje i kamate (nakon donošenja pobijane odluke), i

               —

               naloži Europskoj komisiji plaćanje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim navodi da je Europska komisija donošenjem pobijane odluke iako je protekao rok zastare povrijedila članak 25. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim navodi da se pobijanom odlukom povrjeđuju članak 266. stavak 1. UFEU-a i tužiteljevo pravo obrane, s obzirom na to da tužitelju nije dana mogućnost da svoja stajališta izrazi usmeno.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojim navodi da je Komisija povrijedila članak 23. stavke 2. i 3. Uredbe br. 1/2003 jer na tužitelja nije primijenila plafon od 10 % i jer je na njegovu štetu plafon primijenila na drugog počinitelja povrede.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, kojim navodi da je Komisija povrijedila načelo jednakog postupanja jer je smatrala da je tužitelj jedini odgovoran za postupanje za koje je utvrđena odgovornost drugih počinitelja povrede, iako je tužiteljeva odgovornost samo iz toga izvedena, i jer je dodatno opterećenje koje proizlazi iz smanjene odgovornosti ostalih počinitelja povrede raspodijelila isključivo na štetu tužitelja.

               5.

               Peti tužbeni razlog, kojim navodi da je Komisija, time što je retroaktivno dodijelila rok za plaćanje na datum za koji nije postojala valjana pravna osnova za plaćanje, postupila ultra vires i da je propustila iznijeti obrazloženje u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a jer nije objasnila zašto odstupa od svoje prakse.


title: Predmet T-800/14: Tužba podnesena 9. prosinca 2014. – Philip Morris protiv Komisije

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/25

         Tužba podnesena 9. prosinca 2014. – Philip Morris protiv Komisije
   (Predmet T-800/14)
   (2015/C 056/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Philip Morris Ltd (Richmond, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici:K. Nordlander i M. Abenhaïm, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu za poništenje dopuštenom;

               —

               poništi Odluku Komisije Ares (2014) 3188066 od 29. rujna 2014. u djelu u kojem se njome odbija dati tužitelju potpuni pristup zatraženim dokumentima, međutim uz izuzetak izmijenjenih osobnih podataka koji se u njima nalaze;

               —

               naloži Komisiji plaćanje tužiteljevih troškova u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj traži poništenje Odluke Ares (2014) 3188066 od 29. rujna 2014., kojom je Komisija odbila odobriti tužitelju potpuni pristup devet internih dokumenata sastavljenih u okviru pripremnog posla koji je vodio do donošenja Direktive 2014/40/EU o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda (1) (u daljnjem tekstu: pobijana odluka).
   U prilog tužbi tužitelj navodi tri tužbena razloga.

               1.

               Prvim tužbeni razlogom navodi da je Komisija povrijedila obvezu obrazloženja time što nije za svaki dokument i verziju objasnila koje je mjerodavno izuzeće od Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (2) (u daljnjem tekstu: Uredba o transparentnosti) primijenila i na temelju kojih činjeničnih okolnosti i razmatranja. Oslanjajući se na iste općenite argumente kako bi opravdala svoje odbijanje na temelju zaštite sudskog postupka i pravnog savjetovanja, Komisija nije navela razloge zbog kojih bi otkrivanje zatraženih dokumenata „konkretno i stvarno” ugrozilo svaki od tih interesa. Konkretnije, u pobijanoj odluci nije objašnjeno je li opravdanje navedeno za svako mjerodavno odbijanje „sudski postupak” ili „pravno savjetovanje”.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom navodi da je Komisija prekršila članak 4. stavak 2. drugu alineju Uredbe o transparentnosti kada nije pokazala kako bi otkrivanje u svakom slučaju „konkretno i stvarno” ugrozilo zaštitu „pravnog savjetovanja” ili „sudskog postupka”. Što se tiče zaštite „pravnog savjetovanja”, sva Komisijina apstraktna opravdanja su bila odbačena u sudskoj praksi i Komisija nije dala nikakvo konkretno objašnjenje koje bi pokazalo zašto bi u ovom slučaju potpuno otkrivanje zatraženih dokumenata „konkretno i stvarno” ugrozilo zaštitu pravnog savjetovanja. Što se tiče „sudskog postupka”, Komisija ponovno nije objasnila zašto bi, konkretno, otkrivanje „konkretno i stvarno” ugrozilo zaštitu „sudskog postupka”. A fortiori, Komisija nije provela detaljnu i specifičnu ocjenu toga bi li prevladavajući javni interes mogao opravdati otkrivanje zatraženih dokumenata.

               3.

               Trećim tužbenim razlogom navodi da je Komisija prekršila drugi podstavak članka 4. stavka 3. Uredbe o transparentnosti kada nije pokazala da relevantni dokumenti/verzije sadrže „mišljenja za internu upotrebu” , kada nije pokazala na koji bi način otkrivanje tih dokumenata „konkretno i stvarno” ugrozilo postupak odlučivanja i kada nije ispravno odvagala interes na koji se poziva u odnosu na prevladavajući javni interes za otkrivanje.

      (1)  Direktiva 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (SL 2014, L 127/1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 49.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145/43) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet T-152/15 P: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Komisija protiv Kakol („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Otvoreni natječaj — Odbijanje pristupa kandidatu — Nepriznavanje diplome — Pristup prethodnom natječaju — Uvjeti sličnih natječaja — Obveza obrazlaganja”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/34

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Komisija protiv Kakol
   (Predmet T-152/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Otvoreni natječaj - Odbijanje pristupa kandidatu - Nepriznavanje diplome - Pristup prethodnom natječaju - Uvjeti sličnih natječaja - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 392/42)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: u početku F. Simonetti, J. Currall i G. Gattinara, zatim F. Simonetti i G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka u postupku: Danuta Kakol (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: R. Duta, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 22. siječnja 2015. Kakol/Komisija (F-1/14 i F-48/14, EU:F:2015:5), za ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 22. siječnja 2015. Kakol/Komisija (F 1/14 i F 48/14, EU:F:2015:5).

               2.

               Predmet se vraća vijeću Općeg suda različitom od onoga koje je odlučivalo o ovoj žalbi.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015.


title: Predmet C-176/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2017. uputio Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poljska) – Profi Credit Polska S.A. sa sjedištem u Bielsko-Biała protiv Mariusza Wawrzoseka

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. travnja 2017. uputio Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poljska) – Profi Credit Polska S.A. sa sjedištem u Bielsko-Biała protiv Mariusza Wawrzoseka
   (Predmet C-176/17)
   (2017/C 300/13)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Profi Credit Polska S.A. sa sjedištem u Bielsko-Biała

      Tuženik: Mariusz Wawrzosek

      Prethodno pitanje

   Protivi li se odredbama Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1), a osobito njezinu članku 6. stavku 1. i članku 7. stavku 1. kao i odredbama Direktive 2008/48 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (2), a osobito njezinu članku 17. stavku 1. i članku 22. stavku 1. isticanje zahtjeva, koji je utvrđen pravilno popunjenom mjenicom, poduzetnika (zajmodavca) protiv potrošača (zajmoprimca) u okviru postupka izdavanja platnog naloga u skladu s člankom 485. stavkom 2. et seq. Zakonika o građanskom postupku (Kodeks postępowania cywilnego, skraćeno: KPC), u vezi s člankom 41. Zakona o potrošačkom kreditu (Ustawa o kredycie konsumenckim) od 12. svibnja 2011., prema kojima nacionalni sud valjanost zahtjeva iz mjenice smije ispitati isključivo s obzirom na poštovanje formalnih zahtjeva mjenice, bez razmatranja temeljnog odnosa?

      (1)  SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24. i ispravak SL 2014., L 283, str. 66.)

      (2)  SL 2008., L 133, str. 66. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58.)


title: Predmet C-280/14 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 3. prosinca 2015. – Talijanska Republika protiv Europske komisije (Žalba — Regionalna politika — Regionalni operativni program POR Puglia (Italija) na temelju Cilja br. 1 (2000.-2006.) — Smanjenje financijske potpore Zajednice koju je prvotno dodijelio Europski fond za regionalni razvoj)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 3. prosinca 2015. – Talijanska Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-280/14 P) (1)

   ((Žalba - Regionalna politika - Regionalni operativni program POR Puglia (Italija) na temelju Cilja br. 1 (2000.-2006.) - Smanjenje financijske potpore Zajednice koju je prvotno dodijelio Europski fond za regionalni razvoj))
   (2016/C 038/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: D. Recchia i A. Steiblytė, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 315, 15. 9. 2014.


title: Predmet C-1/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. siječnja 2014. uputio Grondwettelijk Hof (Belgija) – KPN Group Belgium NV i Mobistar NV protiv Ministerraada, intervenijent: Belgacom NV

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. siječnja 2014. uputio Grondwettelijk Hof (Belgija) – KPN Group Belgium NV i Mobistar NV protiv Ministerraada, intervenijent: Belgacom NV
   (Predmet C-1/14)
   2014/C 102/16
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Grondwettelijk Hof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: KPN Group Belgium NV i Mobistar NV

      Tuženik: Ministerraad

      Intervenijent: Belgacom NV

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu 2002/22/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) – i osobito njezine članke 9. i 32. – tumačiti tako da se socijalna tarifa za univerzalne usluge kao i kompenzacijski mehanizam predviđen člankom 13. stavkom 1. točkom (b) Direktive o univerzalnoj usluzi ne primjenjuju samo na elektroničku komunikaciju pomoću telefonskog priključka na (neku) javnu komunikacijsku mrežu na fiksnoj lokaciji, nego i na elektroničku komunikaciju pomoću mobilnih komunikacijskih usluga i/ili internetske pretplate?

               2.

               Treba li članak 9. stavak 3. Direktive o univerzalnoj usluzi tumačiti tako da državama članicama dopušta da univerzalnoj usluzi dodaju posebne tarifne opcije za druge usluge osim onih opisanih u članku 9. stavku 2. Direktive o univerzalnoj usluzi?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo i drugo pitanje: jesu li dotične odredbe Direktive o univerzalnoj usluzi usklađene s načelom jednakosti, onako kako je među ostalim zajamčeno člankom 20. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (2)?

      (1)  (SL L 108, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 3.).

      (2)  (SL 2000, C 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.).


title: Predmet T-472/17: Tužba podnesena 31. srpnja 2017. – Wilhelm Sihn jr. protiv EUIPO-a – in-edit (Camele’on)

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/12

         Tužba podnesena 31. srpnja 2017. – Wilhelm Sihn jr. protiv EUIPO-a – in-edit (Camele’on)
   (Predmet T-472/17)
   (2017/C 330/15)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Njemačka) (zastupnik: H. Twelmeier, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luksemburg)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Unije s verbalnim elementima „Camele’on” – prijava za registraciju br. 13 317 714

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2017. u predmetu R 570/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i troškova društva Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG

               —

               naloži društvu in-edit S.á.r.l. snošenje vlastitih troškova u slučaju intervencije.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-351/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. rujna 2014. – Europska komisija protiv Helenske Republike (Povreda obveze države članice — Direktiva 1999/74/EZ — Članak 3. i članak 5., stavak 2. — Uzgoj kokoši nesilica — Neobogaćeni kavezi — Zabrana — Uzgoj kokoši nesilica u kavezima koji nisu u skladu sa zahtjevima koji proizlaze iz te direktive)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/18

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. rujna 2014. – Europska komisija protiv Helenske Republike
      (Predmet C-351/13) (1)

      ((Povreda obveze države članice - Direktiva 1999/74/EZ - Članak 3. i članak 5., stavak 2. - Uzgoj kokoši nesilica - Neobogaćeni kavezi - Zabrana - Uzgoj kokoši nesilica u kavezima koji nisu u skladu sa zahtjevima koji proizlaze iz te direktive))
      (2014/C 395/22)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Marcoulli i B. Schima, agenti)

         Tuženik: Helenska Republika (zastupnici: I.-K. Chalkias, E. Leftheriotou i M. Tassopoulou agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ne osiguravši da se, od 1. siječnja 2012. kokoši nesilice ne uzgajajuu neobogaćenim kavezima, Helenska Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 3. i članka 5. stavka 2. Direktive Vijeća 1999/74/EZ od 19. srpnja 1999. o minimalnim uvjetima za zaštitu kokoši nesilica.

                  2.

                  Helenskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet C-527/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – Stichting Brein protiv Jacka Frederika Wullemsa, koji djeluje pod nazivom Filmspeler (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Direktiva 2001/29/EZ — Usklađivanje određenih aspekata autorskog i srodnih prava — Članak 3. stavak 1. — Priopćavanje javnosti — Pojam — Prodaja multimedijskog preglednika — Add-on programi — Objava djela bez pristanka nositelja prava — Pristup internetskim stranicama sa streamingom — Članak 5. stavci 1. i 5. — Pravo reproduciranja — Iznimke i ograničenja — Ovlašteno korištenje)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/2

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. travnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – Stichting Brein protiv Jacka Frederika Wullemsa, koji djeluje pod nazivom Filmspeler
   (Predmet C-527/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Direktiva 2001/29/EZ - Usklađivanje određenih aspekata autorskog i srodnih prava - Članak 3. stavak 1. - Priopćavanje javnosti - Pojam - Prodaja multimedijskog preglednika - Add-on programi - Objava djela bez pristanka nositelja prava - Pristup internetskim stranicama sa streamingom - Članak 5. stavci 1. i 5. - Pravo reproduciranja - Iznimke i ograničenja - Ovlašteno korištenje))
   (2017/C 195/02)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Midden-Nederland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Stichting Brein

      Tuženik: Jack Frederik Wullems, koji djeluje pod nazivom Filmspeler

      Izreka

               1.

               Pojam „priopćavanje javnosti” u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti na način da obuhvaća prodaju multimedijskog preglednika poput onoga iz glavnog postupka, u koji su prethodno instalirani add-on programi dostupni na internetu koji sadržavaju hiperpoveznice na internetske stranice slobodno dostupne javnosti na kojima su bez pristanka nositelja autorskih prava stavljena na raspolaganje javnosti njima zaštićena djela.

               2.

               Odredbe članka 5. stavaka 1. i 5. Direktive 2001/29 treba tumačiti na način da izrada na multimedijskom pregledniku poput onoga u glavnom postupku privremene kopije djela zaštićenog autorskim pravom prilikom streaminga s internetske stranice koja pripada trećoj osobi i na kojoj je to djelo dostupno bez pristanka nositelja autorskog prava ne ispunjava uvjete navedene u spomenutim odredbama.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-446/16 P: Žalba koju je 9. kolovoza 2016. podnio Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 8. lipnja 2016. u predmetu T-178/15, Kohrener Landmolkerei i DHG protiv Komisije

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/7

         Žalba koju je 9. kolovoza 2016. podnio Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH protiv rješenja Općeg suda (šesto vijeće) od 8. lipnja 2016. u predmetu T-178/15, Kohrener Landmolkerei i DHG protiv Komisije
   (Predmet C-446/16 P)
   (2016/C 410/07)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (zastupnik: A. Wagner, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2016. i naloži snošenje troškova drugoj stranci u postupku

               —

               prihvati prigovor žaliteljâ od 23. prosinca 2014. u postupku AT-TSG-0007-01035.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud je u pobijanom rješenju smatrao da se tvrdnje žaliteljâ odnose samo na nepravodobno prosljeđivanje prigovora od strane nacionalnog tijela. Međutim, žalitelji su također naveli da su pravilom iz članka 51. stavka 1. podstavka 2. Uredbe br. 1151/2012 (1) stavljeni u nepovoljan položaj i da je taj propis nezakonit jer ne sadržava odredbu o tome u kojem roku nacionalno tijelo mora dostaviti prigovor žaliteljâ drugoj stranci u postupku. U tom pogledu, pozivaju se na pogrešku u toj odredbi koja dovodi do toga da, u najgorem slučaju, žalitelji uopće ne mogu podnijeti svoj prigovor. O tome Opći sud nije odlučio.
   Opći sud je u ovdje pobijanom rješenju samo utvrdio, da žalitelji nisu na odgovarajući način osporavali nezakonitost tog propisa. Oni su međutim već u svojoj tužbi istaknuli pitanje nepravilne definicije roka određenog u članku 51. stavku 1. podstavku 2. Uredbe br. 1151/2012. To samo znači da su žalitelji prigovorili pravilima koja su određena u prethodno navedenoj odredbi i iz toga zaključili da njihova prava kao podnositelja prigovora nisu osigurana na odgovarajući način.

      (1)  Uredba br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode, SL L 343, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 25., str. 31.)


title: Predmet T-24/16: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Sovena Portugal – Consumer Goods protiv EUIPO-a – Mueloliva (FONTOLIVA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig FONTOLIVA — Raniji nacionalni verbalni žig FUENOLIVA — Relativni razlog za odbijanje — Valjanost registracije ranijeg žiga — Podnošenje novih činjenica i dokaza pred Općim sudom — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Ovlast izmjene — Članak 8. stavak 1. točka (b), članak 42. stavci 2. i 3. i članci 65. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/47

         Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – Sovena Portugal – Consumer Goods protiv EUIPO-a – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Predmet T-24/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig FONTOLIVA - Raniji nacionalni verbalni žig FUENOLIVA - Relativni razlog za odbijanje - Valjanost registracije ranijeg žiga - Podnošenje novih činjenica i dokaza pred Općim sudom - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Ovlast izmjene - Članak 8. stavak 1. točka (b), članak 42. stavci 2. i 3. i članci 65. i 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 030/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Algés, Portugal) (zastupnik: D. Martins Pereira, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mueloliva, SL (Córdoba, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. studenoga 2015. (predmet R 1813/2014-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Mueloliva i Sovena Portugal – Consumer Goods.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 4. studenoga 2015. (predmet R 1813/2014-2).

               2.

               Odbija se prigovor koji je društvo Mueloliva, SL podnijelo protiv međunarodne registracije u kojoj je naznačena Europske unija verbalnog žiga FONTOLIVA koju je zatražilo društvo Sovena Portugal – Consumer Goods, SA.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva Sovena Portugal – Consumer Goods nastale u postupku pred Općim sudom.

               5.

               EUIPO i društvo Mueloliva snosit će svatko polovicu nužnih troškova društva Sovena Portugal – Consumer Goods nastalih u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

      (1)  SL C 106, 21. 3. 2016.


title: Predmet T-855/16: Tužba podnesena 7. prosinca 2016. – Fertisac protiv ECHA-e

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/56

         Tužba podnesena 7. prosinca 2016. – Fertisac protiv ECHA-e
   (Predmet T-855/16)
   (2017/C 030/64)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Fertisac, S.L. (Atarfe, Španjolska) (zastupnik: J. Gómez Rodríguez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku ECHA-e br. SME (2016.) 5150, od 15. studenoga 2016., kojom se utvrđuje da FERTISAC S.L. ne ispunjava uvjete propisane za smanjenje pristojbi za srednje poduzeće te mu se nalaže plaćanje upravne pristojbe,

               —

               poništi račun ECHA-e br. 10060160, od 15. studenoga 2016., u odnosu na iznos koji odgovara razlici između pristojbe koju je platio FERTISAC S.L. i pristojbe propisane za veliko poduzeće, koja je određena na temelju odluke ECHA-e br. SME (2016.) 5150,

               —

               poništi račun ECHA-e br. 10060161, od 15. studenoga 2016., kojim se utvrđuje upravna pristojba u skladu s odlukom ECHA-e br. SME (2016.) 5150, i

               —

               naloži Europskoj agenciji za kemikalije (ECHA) snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom kvalificiranju društva FERTISAC S.L. kao velikog poduzeća.

                           —

                           U ovom pogledu tužitelj navodi da članak 2. stavak 1. Priloga Preporuci Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. o definiciji mikropoduzeća te malih i srednjih poduzeća (SL 2003., L 124, str. 36.) utvrđuje da se kategorija mikropoduzeća te malih i srednjih poduzeća (MSP) uspostavlja za poduzeća koja zapošljavaju manje od 250 osoba i čiji je godišnji promet manji od 50 milijuna eura ili čija je bilanca manja od 43 milijuna eura.

                     Dva su praga za klasifikaciju MSP-a. Nije dostatno premašiti samo jedan prag (kao što to proizlazi iz odluke ECHA-e koja uzima u obzir samo jedan prag: godišnji promet), pri tome očito zanemarujući prvi uvjet, odnosno broj zaposlenika koji se jasno razlikuje veznikom „i”. Uzimajući navedeno u obzir, društvo FERTISAC S.L. ni u jednom trenutku nije premašilo prag od 250 zaposlenika.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tuženikovom pogrešnom tumačenju Preporuke 2003/361/EZ.

                           —

                           U ovom pogledu tužitelj navodi da radi utvrđivanja njegove veličine valja uzeti u obzir jedino njegove podatke i podatke povezanih poduzeća. Tužitelj nije dio grupe poduzeća. Korisnički vodič za definiranje MSP-a, koji je objavila Europska komisija, potvrđuje to tumačenje. Osim toga, članak 3. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.) te uvodna izjava 9. i članak 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 340/2008 od 16. travnja 2008. o naknadama i pristojbama plativima Europskoj agenciji za kemikalije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL 2008., L 107, str. 6.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 25., str. 283.), upućuju na Preporuku 2003/361/EZ radi definiranja MSP-ova.


title: Predmet T-298/15: Tužba podnesena 8. lipnja 2015. – Atlas protiv OHIM-a (EFEKT PERLENIA)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/44

         Tužba podnesena 8. lipnja 2015. – Atlas protiv OHIM-a (EFEKT PERLENIA)
   (Predmet T-298/15)
   (2015/C 245/54)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Atlas sp. z. o. o. (Łódz, Poljska) (zastupnik: R. Rumpel, odvjetnik (radca prawny))

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „EFEKT PERLENIA” – prijava za registraciju br. 12 668 125.

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. ožujka 2015. u predmetu R 2352/2014-5.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tužbu proglasi osnovanom;

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome odbijena prijava za registraciju;

               —

               preinači pobijanu odluku na način da se znak registrira za sve zahtijevane proizvode i usluge;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-75/14: Tužba podnesena 23. siječnja 2014. – USFSPEI protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/26

         Tužba podnesena 23. siječnja 2014. – USFSPEI protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-75/14)
   2014/C 194/34
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis i D. de Abreu Caldas, avocats)

      Tuženici: Vijeće Europske unije i Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužba dopuštena i utemeljena;

               —

               posljedično poništi točke 27., 32., 46., 64., b), 65., b) i 67., d) Uredbe (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013.;

               —

               naloži tuženicima da USF-u plati simboličnu naknadu štete od jednog eura za pretrpljenu nematerijalnu štetu i snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj se poziva na nezakonitost točaka 27., 32., 46., 64., b), 65., b) i 67., d) Uredbe (EU, Euratom) br. 1023/2013 (1) u mjeri u kojoj se njome mijenjaju, među ostalim, članak 5. (stvaranje funkcijske skupine SC), članak 6. (ukidanje jamstva istovrijednosti karijera), članak 40. stavak 2. (ograničenje dopusta za osobne potrebe na 12 godina), članak 43., stavak 2. (mišljenje o sposobnosti za obavljanje poslova administratora računajući od razreda AST 5 umjesto AST) članak 44. stavak 1. (novi uvjeti za napredovanje u stupnju), članak 51. (postupci u slučaju stručne nesposobnosti), članak 52. (dopust u interesu službe), članak 77. (stopa akumulacije mirovine od 1,8 %) i Prilog VIII., članak 9., stavak 2. (prijevremeno umirovljenje bez smanjenja mirovine) Statuta.
   U prilog osnovanosti tužbe, poziva se na kršenje sporazuma između OSP-a i zakonodavca o reformi iz 2004. i osobito o reformi karijera, kršenje načela linearne karijere i istovrijednosti karijera.
   Također se poziva na povredu članka 27. Povelje temeljnih prava i članka 21. Europske socijalne povelje, načela stečenih prava, načela proporcionalnosti i povredu načela nediskriminacije.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (SL L 287, str. 15).


title: Predmet T-533/13: Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2016. – Litva protiv Komisije

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/53

         Rješenje Općeg suda od 10. lipnja 2016. – Litva protiv Komisije
   (Predmet T-533/13) (1)

   (2016/C 305/71)
   Jezik postupka: litavski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 359, 7. 12. 2013.


title: Predmet C-365/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 30. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Conseil d’État – Belgija) – Ordre des architectes protiv État belge (Belgijske države) (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2005/36/EZ — Članci 21. i 49. — Priznanje stručnih kvalifikacija — Pristup arhitektonskoj profesiji — Izuzimanje vježbeničke prakse)

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/9

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 30. travnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Conseil d’État – Belgija) – Ordre des architectes protiv État belge (Belgijske države)
   (Predmet C-365/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2005/36/EZ - Članci 21. i 49. - Priznanje stručnih kvalifikacija - Pristup arhitektonskoj profesiji - Izuzimanje vježbeničke prakse))
   2014/C 194/10
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ordre des architectes

      Tuženik: État belge

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Conseil d'État (Belgija) – Tumačenje članaka 21., 46. i 49. Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL L 255, str. 22. i ispravak SL 2008, L 93, str. 28.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125.) – Pristup i obavljanje arhitektonske profesije – Upis u Ordre des architectes – Nacionalni propisi koji nositeljima stručnih kvalifikacija stečenih u Belgiji uvjetuju taj upis obavljanjem vježbeničke prakse u trajanju od dvije godine – Zabrana da se zahtijeva obavljanje takve prakse ili jednakovrijednog stručnog iskustva od nositelja arhitektonske diplome stečene u drugoj državi članici

      Izreka

   Članke 21. i 49. Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom Komisije (EZ) br. 279/2009 od 6. travnja 2009., treba tumačiti u smislu da se protive tomu da država članica domaćin od nositelja stručne kvalifikacije stečene u matičnoj državi članici zahtijeva da, prema Prilogu V. točki 5.7.1. ili Prilogu VI. toj direktivi, obavi vježbeničku praksu ili dokaže da posjeduje jednakovrijedno stručno iskustvo kako bi mu bilo dopušteno obavljanje arhitektonske profesije.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-401/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Španjolska protiv Komisije

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/16

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-401/16)
   (2016/C 383/22)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: S. Centeno Huerta i M. García-Valdecasas Dorrego, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi obavijest o otvorenim natječajima EPSO/AD/323/16 – Istražitelji (AD 7) i EPSO/AD/324/16 – Istražitelji (AD 9): Voditelji tima;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članaka 1. i 2. Uredbe 1/58, članka 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 1.d Pravilnika o osoblju za dužnosnike zbog ograničenja komunikacijskog sustava između EPSO-a i kandidata, što uključuje i prijavni obrazac.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članaka 1. i 6. Uredbe 1/58, članka 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 1.d stavaka 1. i 6., članka 27. i članka 28. točke (f) Pravilnika o osoblju za dužnosnike te članka 1. Priloga III. Pravilniku o osoblju za dužnosnike jer odabir drugog jezika neosnovano ograničava na samo tri jezika, odnosno na engleski, francuski i njemački, isključujući preostale službene jezike Europske unije.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na diskriminaciji na temelju jezika, koja je zabranjena u članku 1. i 6. Uredbe 1/58, članku 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članku 1.d stavcima 1. i 6., članku 27. i članku 28. točki (f) Pravilnika o osoblju za dužnosnike te članku 1. Priloga III. Pravilniku o osoblju za dužnosnike, jer je odabir engleskog, francuskog i njemačkog jezika proizvoljan.

         Tužitelj u tom pogledu pojašnjava da se razlozi za poništenje moraju tumačiti s obzirom na presudu Suda od 27. studenoga 2012., donesene u predmetu C-566/10 P, Italija/Komisija, kao i presude Općeg suda od 24. rujna 2015., donesene u spojenim predmetima Španjolska/Komisija i Italija/Komisija (T-191/13 i T-124/13) i presude Općeg suda od 17. prosinca 2015. (T-275/13, T-295/13 i T-510/13, Italija/Komisija), koje su pravomoćne jer Komisija protiv njih nije podnijela žalbu, a čije izvršenje nije uzeto u obzir u predmetnoj obavijesti.


title: Predmet T-614/15: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2016. – Azur Space Solar Power protiv EUIPO-a (Prikaz crnih linija i kockica) („Žig Europske unije — Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig koji prikazuje crne linije i kockice — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/28

         Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2016. – Azur Space Solar Power protiv EUIPO-a (Prikaz crnih linija i kockica)
   (Predmet T-614/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig koji prikazuje crne linije i kockice - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 022/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Njemačka) (zastupnici: J. Nicodemus i S. Stöcker, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. rujna 2015. (predmet R 3233/2014-4) o međunarodnoj registraciji u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga koji prikazuje crne linije i kockice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Azur Space Solar Power GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 38, 1. 2. 2016.


title: Predmet C-210/17 P: Žalba koju je 21. travnja 2017. podnio N. M. protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće, prošireni sastav) od 28. veljače 2017. u predmetu T-257/16, N. M. protiv Europskog vijeća

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/14

         Žalba koju je 21. travnja 2017. podnio N. M. protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće, prošireni sastav) od 28. veljače 2017. u predmetu T-257/16, N. M. protiv Europskog vijeća
   (Predmet C-210/17 P)
   (2017/C 231/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: N. M. (zastupnici: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, Solicitor)

      Druga stranka u postupku: Europsko vijeće

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine u cijelosti rješenje Općeg suda od 28. veljače 2017. kojim je Opći sud odbacio tužbu zbog nepostojanja nadležnosti Općeg suda za odlučivanje;

               —

               donese konačnu presudu u stvari koja je predmetom ove žalbe i odluči da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je odbio odlučivati zbog nenadležnosti i naloži tuženiku iz predmeta T-257/16 da nadoknadi žaliteljeve troškove koji se odnose na rješenje Općeg suda i Suda Europske unije povodom ove žalbe;

               —

               uputi predmete ovih postupaka na ponovo odlučivanje Općem sudu s uputom da mora prihvatiti nadležnost za odlučivanje.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Nepostojanje obrazloženja;

               2.

               Nepostojanje odgovarajućeg razmatranja o tome je li pobijani sporazum u biti tuženikova odluka;

               3.

               Ignoriranje relevantnih činjeničnih pitanja;

               4.

               Nerazmatranje dokaza koji su dostavljeni Općem sudu;

               5.

               Nepotpuno ispitivanje i ocjena meritornih pitanja;

               6.

               Nepoduzimanje daljnjih relevantnih ispitivanja;

               7.

               Donošenje odluke koja se ne zasniva na potpunim informacijama;

               8.

               Zanemarivanje načela koja je Sud uspostavio u predmetu C-294/83.


title: Predmet C-398/13 P: Žalba od 12. srpnja 2013. koju je podnio Inuit Tapiriit Kanatami i drugi protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 25. travnja 2013. u predmetu T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami i drugi protiv Europske komisije, Vijeća Europske unije i Europskog parlamenta

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/8

         Žalba od 12. srpnja 2013. koju je podnio Inuit Tapiriit Kanatami i drugi protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) donesene 25. travnja 2013. u predmetu T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami i drugi protiv Europske komisije, Vijeća Europske unije i Europskog parlamenta
   (Predmet C-398/13 P)
   2013/C 274/20
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (zastupnici: H. Viaene i J. Bouckaert, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Vijeće Europske unije i Europski parlament

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelji tvrde da Sud treba:

               —

               poništiti pobijanu presudu Općeg suda, proglasiti Uredbu 1007/2009 (1) nezakonitom i neprimjenjivom sukladno članku 277. UFEU-a te poništiti Uredbu 737/2010 (2) sukladno članku 263. UFEU-a, ako Sud utvrdi da raspolaže svim elementima potrebnim da odluči o meritumu u tužbi za poništenje pobijane Uredbe;

               —

               podredno, poništiti pobijanu presudu i vratiti slučaj Općem sudu na ponovno odlučivanje;

               —

               naložiti Europskoj komisiji da snosi troškove žalitelja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba se temelji na dva glavna razloga, točnije na uvjerenju: 1) da je Opći sud počinio pravnu pogrešku u primjeni članka 95. Ugovora o EZ-u i 2) da je Opći sud počinio pravnu pogrešku u tumačenju i primjeni načela temeljnih prava.
   U prvom žalbenom razlogu žalitelji navode da je Opći sud počinio pravnu pogrešku time što nije procijenio jesu li pretpostavke za primjenu članka 95. EZ-a kao pravnog temelja bile ispunjene u relevantno vrijeme. Žalitelji izlažu da pretpostavke za primjenu članka 95. EZ-a kao pravnog temelja moraju biti ispunjene u vrijeme prijedloga Komisije. Žalitelji također smatraju da neispunjenje pretpostavki za primjenu članka 95. EZ-a kao pravnog temelja ne može biti otklonjeno u stadiju sudskog preispitivanja. Žalitelji uz to drže da je Opći sud počinio pravnu pogrešku primijenivši pogrešan kriterij prilikom ocjene mogu li postojeće razlike između nacionalnih odredaba o trgovini proizvodima od tuljana opravdati djelovanje zakonodavca Unije na temelju članka 95. EZ-a. U pobijanoj presudi Opći sud je primijenio prag utemeljen na kriteriju nezanemarivosti trgovine proizvodima u pitanju između država članica. Međutim, nezanemarivost trgovine određenim proizvodima podosta se razlikuje od „relativne značajnosti” trgovine, što je kriterij koji je Sud primjenjivao u relevantnoj sudskoj praksi.
   U drugom žalbenom razlogu žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pravnu pogrešku pozvavši se jedino na odredbe Povelje. Žalitelji smatraju da sama činjenica da je zaštita koju pružaju članci EKLJP-a na koje se pozivaju žalitelji prenesena u pravo Unije u člancima 17., 7., 10. i 11. Povelje o temeljnim pravima Europske unije ne otklanja obvezu Općeg suda da uzme u obzir odredbe EKLJP-a kao opća načela prava. Žalitelji također iznose da je Opći sud počinio pravnu pogrešku time što je poslovne interese isključio iz opsega prava vlasništva zaključivši da „pravo vlasništva ne može biti prošireno do te mjere da štiti puke poslovne interese” i oduzevši žaliteljima jamstva iz članka 1. Protokola br. 1 EKLJP-a. Žalitelji nadalje navode da je Opći sud počinio pravnu pogrešku time što nije ispitao osnovnu Uredbu u svjetlu članka 19. Deklaracije Ujedinjenih naroda o pravima starosjedilačkih naroda (UNDRIP). Budući da Unija mora poštovati međunarodno pravo u izvršavanju svojih ovlasti i da osnovna Uredba stoga mora biti tumačena u svjetlu članka 19. UNDRIP-a, Opći sud je bio obvezan ispitati jesu li institucije EU-a pribavile slobodan, prethodan i informiran pristanak žalitelja prije usvajanja osnovne Uredbe.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1007/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o trgovini proizvodima od tuljana, SL L 286, str. 36. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 288.).

      (2)  Uredba Komisije (EU) br. 737/2010 od 10. kolovoza 2010. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe (EZ) br. 1007/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o trgovini proizvodima od tuljana, SL L 216, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 179.).


title: Predmet F-122/13: Tužba podnesena 17. prosinca 2013. — ZZ protiv Europola

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/53

         Tužba podnesena 17. prosinca 2013. — ZZ protiv Europola
   (Predmet F-122/13)
   2014/C 52/105
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J. Kempeners i M. Itani, odvjetnici)

      Tuženik: Europski policijski ured (Europol)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Europola o neproduljivanju tužiteljeva ugovora na neodređeno vrijeme i nalaganje Europolu isplate razlike između primitaka od rada koje bi nastavio primati u Europolu i bilo koje druge naknade koju je stvarno primio.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku Europola od 6. svibnja 2013. kojom Europol obavještava tužitelja da neće produljiti njegov ugovor na određeno vrijeme koji ističe 31. listopada 2013.;

               —

               naložiti Europolu da tužitelju isplati razliku između, s jedne strane, iznosa primitaka od rada na koje bi imao pravo da je ostao u službi u Europolu, i, s druge strane, iznosa dohotka, honorara, naknada za nezaposlenost ili bilo koje druge zamjenske naknade koju je stvarno primio od 1. listopada 2013. umjesto primitaka od rada koje je ostvarivao u Europolu;

               —

               naložiti Europolu snošenje troškova.


title: Predmet T-379/14: Rješenje Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Universal Music protiv OHIM-a – Yello Strom (Yellow Lounge) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”)

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/26

         Rješenje Općeg suda od 17. prosinca 2015. – Universal Music protiv OHIM-a – Yello Strom (Yellow Lounge)
   (Predmet T-379/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   (2016/C 068/34)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Universal Music GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: M. Viefhus, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Schneider, zatim G. Schneider i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Yello Strom GmbH (Köln, Njemačka) (zastupnik: K. Gründig-Schnelle, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 20. ožujka 2014. (predmet R 274/2013-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Yello Strom GmbH i Universal Music GmbH.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Nalaže se Društvima Universal Music GmbH i Yello Strom GmbH se nalaže snošenje njihovih vlastitih troškova kao i, svakome od njih, polovine troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014.


title: Predmet C-176/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation — Francuska) — Association de médiation sociale protiv Union locale des syndicats CGT i dr. (Socijalna politika — Direktiva 2002/14/EZ — Povelja o temeljnim pravima Europske unije — Članak 27. — Uspostavljanje predstavničkih tijela osoblja pod uvjetom postojanja određenog graničnog broja zaposlenih radnika — Izračun graničnih brojeva — Nacionalni propis suprotan pravu Unije — Uloga nacionalnog suca)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/3

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation — Francuska) — Association de médiation sociale protiv Union locale des syndicats CGT i dr.
   (Predmet C-176/12) (1)

   (Socijalna politika - Direktiva 2002/14/EZ - Povelja o temeljnim pravima Europske unije - Članak 27. - Uspostavljanje predstavničkih tijela osoblja pod uvjetom postojanja određenog graničnog broja zaposlenih radnika - Izračun graničnih brojeva - Nacionalni propis suprotan pravu Unije - Uloga nacionalnog suca)
   2014/C 85/04
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Association de médiation sociale

      Tuženici: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouche-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Cour de cassation (Francuska) — Tumačenje odredaba Direktive 2002/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o uspostavljanju općeg okvira za obavješćivanje i savjetovanje s radnicima u Europskoj zajednici — Zajednička izjava Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o zastupanju radnika (SL L 80, str. 29.) — Tumačenje članaka 27., 51., 52. i 53. Povelje o temeljnim pravima Europske unije — Tumačenje članka 6. stavaka 1. i 3. Ugovora o EZ-u — Mogućnost pozivanja na navedene odredbe u sporu između pojedinaca u svrhu provjere usklađenosti nacionalne mjere za provedbu direktive — Dopuštenost nacionalne zakonske odredbe koja isključuje radnike s određenim kategorijama ugovora o radu iz izračuna radnih mjesta poduzeća, osobito radi utvrđivanja zakonskih graničnih brojeva za uspostavu predstavničkih tijela osoblja

      Izreka

   Članak 27. Povelje o temeljnim pravima Europske unije, sâm ili zajedno s odredbama Direktive 2002/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o uspostavljanju općeg okvira za obavješćivanje i savjetovanje s radnicima u Europskoj zajednici, treba tumačiti na način da se, ako se pokaže da je nacionalna mjera za provedbu ove direktive, kao što je članak L. 1111-3 francuskog Zakonika o radu, neusklađena s pravom Unije, na taj članak Povelje ne može pozvati u sporu između pojedinaca kako bi se navedena nacionalna odredba izuzela od primjene.

      (1)  SL C 184, 23.6.2012.


title: Predmet T-511/10: Rješenje Općeg suda od 7. svibnja 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije [ „Pravo na pristup dokumentima — Uredba (EZ) broj 1049/2001 — Zahtjevi za ponudom — Odbijanje pristupa — Preinačenje pobijanog akta tijekom postupka — Propuštanje usklađenja zahtjeva za poništenje — Obustava postupka” ]

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/12

         Rješenje Općeg suda od 7. svibnja 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
   (Predmet T-511/10) (1)

   ([„Pravo na pristup dokumentima - Uredba (EZ) broj 1049/2001 - Zahtjevi za ponudom - Odbijanje pristupa - Preinačenje pobijanog akta tijekom postupka - Propuštanje usklađenja zahtjeva za poništenje - Obustava postupka”])
   2014/C 329/14
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnici: N. Korogiannakis i M. Dermitzakis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira, E. Manhaeve i C. ten Dam, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije Ares(2010)508190 od 12. kolovoza 2010. kojom je odbijen pristup zahtjevima za ponudu u okviru nekih okvirnih ugovora o kojima odlučuje Ured za publikacije Europske unije.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE i Europska komisija snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 13,15.1.2011.


title: Predmet T-278/17: Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2017. – Bank of New York Mellon protiv EUIPO-a – Nixen Partners (NEXEN)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/39

         Rješenje Općeg suda od 7. srpnja 2017. – Bank of New York Mellon protiv EUIPO-a – Nixen Partners (NEXEN)
   (Predmet T-278/17) (1)

   (2017/C 300/49)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 213, 3. 7. 2017.


title: Predmet C-507/14: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Supremo Tribunal de Justiça – Portugal) – P protiv M („Prethodni postupak — Članak 99. Poslovnika Suda — Nepostojanje razumne sumnje — Sudska nadležnost u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 2201/2003 — Članak 16. stavak 1. točka (a) — Utvrđivanje datuma kad je pokrenut postupak pred sudom — Zahtjev za prekid postupka — Nepostojanje utjecaja”)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/12

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 16. srpnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Supremo Tribunal de Justiça – Portugal) – P protiv M
   (Predmet C-507/14) (1)

   ((„Prethodni postupak - Članak 99. Poslovnika Suda - Nepostojanje razumne sumnje - Sudska nadležnost u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 16. stavak 1. točka (a) - Utvrđivanje datuma kad je pokrenut postupak pred sudom - Zahtjev za prekid postupka - Nepostojanje utjecaja”))
   (2015/C 320/16)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: P

      Tuženik: M

      Izreka

   Treba li članak 16. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) br. 2001/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, tumačiti na način da se smatra da je postupak pred sudom pokrenut u trenutku u kojemu je pismeno kojim se pokreće postupak, ili jednakovrijedno pismeno, predano sudu, čak i kad je postupak u međuvremenu prekinut na zahtjev osobe koja je podnijela spomenuto pismeno, a da tuženik o tom postupku nije obaviješten niti je o njemu imao saznanja ili u njemu sudjelovao na bilo koji način, pod uvjetom da tužitelj nije naknadno propustio poduzeti mjere koje je morao poduzeti kako bi akt bio dostavljen tuženiku.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015., SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133.


title: Predmet T-397/13: Tužba podnesena 6. kolovoza 2013. — Tilly-Sabco protiv Komisije

text:
               5.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 291/4

         Tužba podnesena 6. kolovoza 2013. — Tilly-Sabco protiv Komisije
   (Predmet T-397/13)
   2013/C 291/04
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francuska) (zastupnici: R. Milchior i F. Le Roquais, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi dopuštenom tužbu za poništenje Provedbene uredbe (EU) 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi (SLEU L 196/13 od 19. srpnja 2013.);

               —

               poništi Provedbenu uredbu (EU) 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi (SLEU L 196/13 od 19. srpnja 2013.);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na zloupotrebu postupka, jer Komisija nije omogućila Upravnom odboru da ispita sve elemente potrebne za davanje mišljenja o nacrtu teksta koji je trebalo usvojiti sukladno postupku u Uredbi br. 182/2011 (1), čime su bila povrijeđena postupovna pravila Upravnog odbora.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na postupovnu nepravilnost i nenadležnost, s obzirom na to da je pobijana uredba bila donesena uz potpis glavnog direktora za poljoprivredu i ruralni razvoj, u ime Predsjednika Komisije, a da nije bilo dokazano postojanje akta o ovlaštenju i izjave o samocertificiranju.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na nedostatno obrazloženje pobijane Uredbe, s obzirom na to da:

                           —

                           uvodna izjava 6. ne može predstavljati dostatno obrazloženje budući da se radi o uredbi kojom se prekida uobičajena praksa Komisije o određivanju iznosa subvencija prema razlici između cijena proizvoda o kojima je riječ na, s jedne strane, tržištu Zajednice i, s druge strane, svjetskom tržištu; i

                           —

                           je obrazloženje nedosljedno i proturječno jer predstavlja nepromijenjenu reprodukciju prethodne Provedbene uredbe br. 360/2013 ne vodeći računa o progresivnim kriterijima iz članka 164. Uredbe br. 1234/2007 (2).

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na kršenje propisa ili, u najmanju ruku, na očitu pogrešku pri procjeni, s obzirom na to da informacije koje je Komisija pružila Upravnom odboru ne ispunjavaju kriterije iz članka 164. stavka 3. Uredbe br. 1234/2007.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na povredu legitimnih očekivanja, s obzirom na to da je tužitelj legitimno očekivao, slijedom osiguranja primljenih od Komisije, nastavak sustava pozitivnih subvencija do kraja trenutne zajedničke poljoprivredne politike.

      (1)  Uredba (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća br. 182/2011, od 16. veljače 2011., o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 5., str. 291.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007, od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (SL L 299., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.


               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/39

         Ispravak priopćenja u Službenom listu u predmetu T-689/13
   (Službeni list Europske unije
         C 85 od 22. ožujka 2014
      .)
   2014/C 129/47
   Priopćenje u Službenom listu u predmetu T-689/13 Bilbaina de Alquitranes i drugi protiv Komisije treba glasiti kako slijedi:

         „Tužba podnesena 20. prosinca 2013. – Bilbaina de Alquitranes i drugi protiv Komisije
         (Predmet T-689/13)
         2014/C 85/37
         Jezik postupka: engleski

            Stranke

            Tužitelji: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Španjolska); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka Republika); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španjolska); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Ujedinjena Kraljevina); Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Nizozemska); Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Njemačka); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Poljska); Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Ujedinjena Kraljevina); Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Španjolska); SGL Carbon GmbH (Meitingen, Njemačka); SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Austrija); SGL Carbon (Passy, Francuska); SGL Carbon, SA (La Coruña, Španjolska); SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Poljska); ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Njemačka); i Tokai Erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Njemačka) (zastupnici: K. Van Maldegem i C. Mereu, odvjetnici)

            Tuženik: Europska komisija

            Tužbeni zahtjev

         Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                     —

                     utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;

                     —

                     poništi pobijani akt u dijelu u kojem se smola, ugljeni katran, visokotemperaturna, razvrstava u kategorije H400 i H410; i

                     —

                     naloži Komisiji snošenje troškova.

            Tužbeni razlozi i glavni argumenti

         Tužitelj traži djelomično poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 944/2013 od 2. listopada 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, za potrebe njezine prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku (Uredba CLP) (SL L 261, str.5.), u dijelu u kojem se smola, ugljeni katran, visokotemperaturna CAS broj 65996-93-2 (u daljnjem tekstu: CTPHT) razvrstava u kategorije H400 (Akutna toksičnost za vodeni okoliš 1) i H410 (Kronična toksičnost za vodeni okoliš 1) (u daljnjem tekstu: pobijani akt).
         U prilog osnovanosti svoje tužbe, tužitelj ističe tri tužbena razloga:

                     1.

                     Prvi tužbeni razlog: pobijani akt je nezakonit jer se njime povređuju odredbe uredbi REACH i CLP u pogledu razvrstavanja tvari kao toksičnih za vodeni okoliš i studija koje se moraju u tu svrhu prihvatiti, kao i načelo jednakog postupanja, u mjeri u kojoj su odbačene studije provedene prema smjernicama za primjenu uredbe REACH i OECD-a i zahtijevalo se ispitivanje koja se ne temelji ni na kojoj prihvaćenoj i standardiziranoj metodi.

                     2.

                     Drugi tužbeni razlog: pobijani akt je nezakonit jer se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni s obzirom na to da se propustilo uzeti u razmatranje nepromjenjiva inherentna svojstva CTPHT-a koja osobito imaju znatan utjecaj na ispitivanje ultraljubičastim zračenjem i primjenu zbirne metode; M-faktori za PAH sastojke utvrđeni su bez odgovarajuće ocjene studija na koje se oslanjalo, a podaci koje su pružili tužitelji odbačeni su bez opravdanog razloga.

                     3.

                     Treći tužbeni razlog: pobijani akt je nezakonit jer se njime povređuju načela transparentnosti i prava obrane sadržana u pravu Europske unije.“


title: Predmet C-434/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2016. uputio Supreme Court (Irska) – Peter Nowak protiv Data Protection Commissioner

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2016. uputio Supreme Court (Irska) – Peter Nowak protiv Data Protection Commissioner
      (Predmet C-434/16)
      (2016/C 364/06)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supreme Court

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Peter Nowak

         Tuženik: Data Protection Commissioner

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Mogu li informacije koje su sadržane u odgovorima kandidata ili koje se smatraju odgovorima kandidata, a koje su dane tijekom stručnog ispita, biti osobni podaci u smislu Direktive 95/46/EZ (1)?

                  2.

                  U slučaju da je odgovor na prvo pitanje takav da sve informacije ili dio takvih informacija može biti osobni podatak u smislu Direktive, koji su čimbenici relevantni za utvrđenje je li u svakom slučaju takav pisani tekst osobni podatak i koju težinu treba dati takvim čimbenicima?

         (1)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.)


title: Predmet T-245/17: Tužba podnesena 24. travnja 2017. – ViaSat protiv Komisije

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/33

         Tužba podnesena 24. travnja 2017. – ViaSat protiv Komisije
   (Predmet T-245/17)
   (2017/C 213/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: E. Righini, J. Ruiz Calzado, i A. Aresu, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom;

               —

               utvrdi propust Komisije, u skladu s člankom 265. stavkom 3. UFEU-a;

               —

               podredno, poništi, u cijelosti ili dijelu, u skladu s člankom 263. stavcima 2. i 4. UFEU-a, odluku Komisije sadržanu u dvama dopisima poslanima tužitelju od 14. i 21. veljače 2017.;

               —

               naloži Komisiji plaćanje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, istaknut u prilog tužbe zbog propusta, kojim se navodi da je Komisija propustila donijeti odluku o sprečavanju drugačije uporabe pojasa 2 GHz

                           —

                           Komisija je nezakonito propustila odlučiti da je uporaba spektra pokretnih satelitskih usluga 2 GHz u primarno zemaljskoj mreži temeljna promjena u uporabi frekvencijskog pojasa 2 GHz koji je harmoniziran te se nabavlja na razini Unije u postupku javne nabave. Komisija bi trebala preuzeti odgovornost i djelovati radi donošenja odluke kojom bi spriječila da nacionalna regulatorna tijela odobre društvu Inmarsat uporabu pojasa 2 GHz primarno u svrhu zrak-zemlja, umjesto za mrežu pokretnih satelitskih usluga („MSS”) u skladu s odlukama Unije o pokretnim satelitskim uslugama.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, istaknut u prilog tužbi zbog propusta, koji se temelji na navodu da je Komisija propustila spriječiti rascjepkanost unutarnjeg tržišta.

                           —

                           Komisija je dužna izvršavati svoje ovlasti kako bi spriječila rizik od rascjepkavanja unutarnjeg tržišta paneuropskih pokretnih satelitskih usluga koje pružaju opću povezivost, a do kojeg bi došlo kad bi određena nacionalna regulatorna tijela (NRT) samoinicijativno odlučila omogućiti određenom društvu uporabu pojasa 2 GHz u novu svrhu. Doista, propust izvršavanja te dužnosti u odgovoru na tužiteljev zahtjev za djelovanje i zahtjeve NRT-ova za izdavanje smjernica povećao je rizik da određene države članice odobre uporabu pojasa 2 GHz Band u nove svrhe.

               3.

               Treći tužbeni razlog, istaknut podredno u prilog tužbi za poništenje, koji se temelji na navodno pogrešnom tumačenju.

                           —

                           Valja poništiti Komisijinu odluku sadržanu u navedenim dopisima od 14. i 21. veljače 2017. jer je Komisija pogrešno protumačila i) odredbe kojima se definiraju njezine ovlasti u području harmonizacije spektra pokretnih satelitskih usluga; ii) opseg svoje dužnosti da osigura puno poštovanje općih načela prava Unije u području javne nabave koja se primjenjuju u ovom predmetu; iii) svoje dužnosti sprečavanja neusklađenosti odluka država članica i osiguravanja da unutarnje tržište paneuropskih pokretnih satelitskih usluga koje pružaju opću povezivost ne bude rascjepkano, i iv) opseg svoje dužnosti lojalne suradnje radi pružanja potpore državama članicama u izvršavanju zadaća koje proizlaze iz Ugovorâ.


title: Predmet T-6/15: Tužba podnesena 8. siječnja 2015. – Ice Mountain Ibiza protiv OHIM-a – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/47

      Tužba podnesena 8. siječnja 2015. – Ice Mountain Ibiza protiv OHIM-a – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)
      (Predmet T-6/15)
      (2015/C 073/59)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Španjolska) (zastupnici: J. L. Gracia Albero, odvjetnik, F. Miazzetto, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Španjolska)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „ocean ibiza” – prijava za registraciju br. 10 610 525

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. listopada 2014. u predmetu R 2207/2013-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. listopada 2014. u predmetu R 2207/2013-1 tako da se odbije prigovor koji je podnio Marbella Atlantic Ocean Club, SL te da se dopusti prijava žiga Zajednice br. 10 610 525„ocean ibiza” (mješoviti žig) u razredu 41; i

                  —

                  tuženiku naloži snošenje troškova postupka, uključujući sve troškove koji su dosada nastali u vezi s onim o čemu su podneseni argumenti pred odjelom za prigovore i prvim žalbenim vijećem OHIM-a, u postupku nižeg stupnja, a koji su doveli do ove tužbe.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-615/12 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. studenog 2013. — Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater protiv Europske komisije ( „Žalba — Tužba za naknadu štete — Subvencije odobrene u okviru projekata financiranih iz programa „Kultura 2000” — Zahtjevi za plaćanje različitih iznosa — Sadržaj tužbe — Žalba dijelom očito nedopuštena i dijelom očito neosnovana” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/3

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 7. studenog 2013. — Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater protiv Europske komisije
   (Predmet C-615/12 P) (1)

   (Žalba - Tužba za naknadu štete - Subvencije odobrene u okviru projekata financiranih iz programa „Kultura 2000” - Zahtjevi za plaćanje različitih iznosa - Sadržaj tužbe - Žalba dijelom očito nedopuštena i dijelom očito neosnovana)
   2013/C 377/05
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (zastupnik: H. Karl, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: W. Mölls i D. Roussanov, agenti)

      Predmet

   Žalba izjavljena protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 25. listopada 2012., u predmetu Arbos/Komisija (T-161/06), kojom je Opći sud odbio tužbu kojom se zahtijevalo da se Komisiji naloži, s jedne strane, plaćanje iznosa od 38 585,42 eura, uvećanog za kamate u visini od 12 % počevši od 1. siječnja 2001., kao i iznosa od 27 618,91 eura, uvećanog za kamate u visini od 12 % počevši od 1. ožujka 2003., i, s druge strane, plaćanje iznosa od 26 459,38 eura bez PDV-a na ime odvjetničkih troškova nastalih u predsudskom postupku — Povreda članka 44. stavka 1. točke c) Poslovnika Općeg suda

      Izreka

               1.

               Žalba je odbačena.

               2.

               Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Predmet T-480/11: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Technion i Technion Research & Development Foundation protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti koju su uzeti u obzir u okviru financijske revizije u vezi s ispunjenjem određenih ugovora o istraživanju sklopljenih u okviru Šestog okvirnog programa za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti — Odbijanje pristupa — Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija — Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja — Prevladavajući javni interes”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/25

         Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2015. – Technion i Technion Research & Development Foundation protiv Komisije
   (Predmet T-480/11) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koju su uzeti u obzir u okviru financijske revizije u vezi s ispunjenjem određenih ugovora o istraživanju sklopljenih u okviru Šestog okvirnog programa za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti - Odbijanje pristupa - Izuzeće koje se odnosi na zaštitu svrhe inspekcija, istraga i revizija - Obveza konkretnog i pojedinačnog ispitivanja - Prevladavajući javni interes”))
   (2015/C 213/45)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) i Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (zastupnici: D. Grisay i D. Piccininno, a zatim D. Grisay i C. Hartman, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira i C. ten Dam, a zatim F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije od 30. lipnja 2011. kojom se društvu Technion – Israel Institute of Technology odbija pristup dokumentima koji su uzeti u obzir u okviru financijske revizije u vezi s ispunjenjem određenih ugovora o istraživanju sklopljenih u okviru Šestog okvirnog programa Europske zajednice za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti kojim se pridonosi stvaranju Europskog istraživačkog prostora i inovaciji (2002-2006).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvima Technion – Israel Institute of Technology i Technion Research & Development Foundation Ltd snošenje troškova.

      (1)  SL C 340, 19. 11. 2011.