title: Predmet C-668/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2014. uputio Vestre Landsret (Danska) – Jyske Finans A/S protiv Ligebe Ligebehandlingsnævnet, koji zastupa Ismara Huskica

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2014. uputio Vestre Landsret (Danska) – Jyske Finans A/S protiv Ligebe Ligebehandlingsnævnet, koji zastupa Ismara Huskica
   (Predmet C-668/15)
   (2016/C 068/31)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vestre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jyske Finans A/S

      Tuženik: Ligebehandlingsnævnet, koji zastupa Ismara Huskica

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li zabranu izravne diskriminacije na temelju rasnog ili etničkog podrijetla iz članka 2. stavka 2. točke (a) Direktive Vijeća 2000/43/EZ (1) od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo tumačiti na način da joj je protivna praksa, poput one u predmetu u glavnom postupku, prema kojoj se s osobama koje se nalaze u istovjetnoj situaciji a koje su rođene izvan neke od zemalja sjeverne Europe, države članice, Švicarske i Lihtenštajna postupa nepovoljnije nego prema osobama rođenima u nekoj od zemalja sjeverne Europe, državama članicama, Švicarskoj i Lihtenštajnu koje se nalaze u usporedivoj situaciji?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje, dovodi li takva praksa do neizravne diskriminacije na temelju rasnog ili etničkog podrijetla iz članka 2. stavka 2. točke (a) Direktive Vijeća 2000/43/EZ – osim u slučaju kada se takva praksa može objektivno opravdati zakonitim ciljem, a sredstva za njezino postizanje su prikladna i potrebna?

               3.

               U slučaju pozitivnog odgovora na drugo pitanje, može li se takva praksa opravdati na način da se smatra potrebnom i nužnom mjerom proširenih postupaka temeljite identifikacije stranaka iz članka 13. Direktive 2005/60/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma?

      (1)  SL 2000 L 180, str. 22. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 20., sv. 1., str. 19.)

      (2)  SL 2005 L 309, str. 15. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., sv. 2., str. 116.)


title: Predmet F-47/14: Tužba podnesena 20. svibnja 2014. – ZZ i ZZ protiv Komisije

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/47

         Tužba podnesena 20. svibnja 2014. – ZZ i ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-47/14)
   2014/C 212/62
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i ZZ (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka o prijenosu mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Unije koji primjenjuje nove Opće provedbene odredbe koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju i naložiti Komisiji da tužiteljima naknadi štetu koja im je prouzročena zbog zakašnjelog rješavanja njihovih zahtjevâ o prijenosu njihovih mirovinskih prava, koje je nastalo zbog primjene Općih provedbenih odredaba članka 11. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011., umjesto onih od 28. travnja 2004.;

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               proglasiti nezakonitim i neprimjenjivim članak 9. Općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku;

               —

               poništiti odluke od 15. i 24. listopada 2013. o bonusu s naslova mirovinskih prava koja su tužitelji stekli prije njihova stupanja u službu, u okviru prijenosa tih prava u mirovinski sustav institucija Europske unije primjenom Općih provedbenih odredaba članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji da tužiteljima naknadi štetu koja im je prouzročena zbog zakašnjelog rješavanja njihovih zahtjevâ o prijenosu njihovih mirovinskih prava, koje je nastalo zbog primjene Općih provedbenih odredaba članka 11. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011., umjesto onih od 28. travnja 2014.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-487/12: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2013. — Eckes-Granini protiv OHIM-a — Panini (PANINI) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice PANINI — Raniji nacionalni verbalni žig i raniji verbalni žig Zajednice GRANINI — Relativni razlog za odbijanje — Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe(EZ) br. 207/2009” )

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/10

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2013. — Eckes-Granini protiv OHIM-a — Panini (PANINI)
   (Predmet T-487/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice PANINI - Raniji nacionalni verbalni žig i raniji verbalni žig Zajednice GRANINI - Relativni razlog za odbijanje - Nedostatak vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe(EZ) br. 207/2009)
   2014/C 31/17
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Njemačka) (zastupnik: W. Berlit, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent pred Općim sudom: Panini SpA (Modena, Italija) (zastupnik: F. Terrano, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM–a od 6. rujna 2012. (predmet R 2393/2011-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Eckes-Granini Group GmbH i Panini SpA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Eckes-Granini Group GmbH se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-811/14: Tužba podnesena 8. prosinca 2014. – Unilever protiv OHIM-a – Technopharma (Fair & Lovely)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/41

      Tužba podnesena 8. prosinca 2014. – Unilever protiv OHIM-a – Technopharma (Fair & Lovely)
      (Predmet T-811/14)
      (2015/C 073/53)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Unilever NV (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnik: A. Fox, Solicitor)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Technopharma Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „Fair&Lovely” – prijava za registraciju br. 4 045 092

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 06/10/2014 u predmetu R 1004/2013-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i odobri prekid postupka u predmetu R 1004/2013-4 do donošenja odluka o nacionalnim tužbama za poništenje protiv ranijih nacionalnih registracija i zahtjeva za registraciju na koje se poziva Technopharma Ltd. u Španjolskoj, Njemačkoj, Francuskoj, Beneluxu i Ujedinjenoj Kraljevini;

                  —

                  naloži OHIM-u i svakom intervenijentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 64. stavka 1. i članka 75. Uredbe br. 207/2009;

                  —

                  povreda pravila 20. stavka 7. točke (c) i 50. stavka 1. Uredbe br. 2868/95.


title: Predmet T-574/12: Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2015. – PAN Europe i Stichting Natuur en Milieu protiv Komisije („Okoliš — Uredba (EZ) br. 149/2008 — Maksimalne razine ostataka pesticida — Uredba (EZ) br. 1367/2006 — Zahtjev za interno preispitivanje — Prestanak postojanja pravnog interesa — Obustava postupka”)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/27

         Rješenje Općeg suda od 16. srpnja 2015. – PAN Europe i Stichting Natuur en Milieu protiv Komisije
   (Predmet T-574/12) (1)

   ((„Okoliš - Uredba (EZ) br. 149/2008 - Maksimalne razine ostataka pesticida - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Zahtjev za interno preispitivanje - Prestanak postojanja pravnog interesa - Obustava postupka”))
   (2015/C 320/42)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelji: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgija) i Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemska) (zastupnik: F. Martens, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Burggraaf, P. Ondrůšek i G. von Rintelen, potom B. Burggraaf, G. von Rintelen i P. Oliver te konačno G. von Rintelen, H. Kranenborg i L. Pignataro-Nolin, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke od 16. listopada 2012. kojom je Komisija kao neosnovane odbila zahtjeve tužiteljâ za interno preispitivanje iz Uredbe Komisije (EZ) br. 149/2008 od 29. siječnja 2008. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđivanjem priloga II., III. i IV. kojima se utvrđuju maksimalne razine ostataka proizvoda obuhvaćenih Prilogom I. toj Uredbi (SL L 58, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 5., str. 3.)

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o ovoj tužbi.

               2.

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) i Stichting Natuur en Milieu snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 55, 23. 2. 2013.


title: Predmet C-291/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – EURO 2004. Hungary Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Zajednička carinska tarifa — Carinska vrijednost — Utvrđivanje carinske vrijednosti — Transakcijska vrijednost — Stvarno plaćena cijena — Sumnje zasnovane na istinitosti deklarirane cijene — Deklarirana cijena koja je niža od cijene koja se plaća u okviru drugih transakcija koje se odnose na sličnu robu)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/11

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – EURO 2004. Hungary Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Predmet C-291/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Zajednička carinska tarifa - Carinska vrijednost - Utvrđivanje carinske vrijednosti - Transakcijska vrijednost - Stvarno plaćena cijena - Sumnje zasnovane na istinitosti deklarirane cijene - Deklarirana cijena koja je niža od cijene koja se plaća u okviru drugih transakcija koje se odnose na sličnu robu))
   (2016/C 305/16)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: EURO 2004. Hungary Kft.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Izreka

   Članak 181.a Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 3254/94 od 19. prosinca 1994. treba tumačiti na način da se ne protivi praksi carinskih tijela, poput one u glavnom postupku, koja se sastoji od određivanja carinske vrijednosti uvezene robe na temelju transakcijske vrijednosti slične robe, što je metoda iz članka 30. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 82/97 od 19. prosinca 1996., kada se deklarirana transakcijska vrijednost smatra neuobičajeno niskom u odnosu na statistički prosjek provjerenih kupovnih cijena kod uvoza slične robe, i to usprkos činjenici da carinska tijela nisu negirala niti na drugi način dovela u pitanje autentičnost računa i potvrde o plaćanju podnesenih kako bi se dokazala cijena koja je doista plaćena za uvezenu robu, pri čemu uvoznik međutim, u odgovoru na zahtjev u tom smislu, nije podnio druge dokaze ili podatke kako bi utvrdio točnost transakcijske vrijednosti koju je deklarirao.

      (1)  SL C 98, 14. 3. 2016.


title: Predmet T-345/15: Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Modas Cristal protiv EUIPO-a – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije KRISTAL — Raniji nacionalni verbalni i figurativni žig MODAS CRISTAL i raniji nacionalni verbalni i figurativni žig home CRISTAL — Opasnost od dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/26

         Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2016. – Modas Cristal protiv EUIPO-a – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL)
   (Predmet T-345/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije KRISTAL - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žig MODAS CRISTAL i raniji nacionalni verbalni i figurativni žig home CRISTAL - Opasnost od dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 326/46)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Modas Cristal, SL (Santa Lucía, Španjolska) (zastupnik: E. Manresa Medina, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: A. Muñiz Rodríguez i A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama Anonim Sirketi (Denizli, Turska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2015. (predmet R 341/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Modas Cristal i Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Modas Cristal, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet C-34/15 P: Žalba koju je 26. siječnja 2015. podnijela Cantina Broglie 1 Srl protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 27. studenoga 2014. u predmetu T-154/11, Cantina Broglie 1 protiv OHIM-a

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/8

         Žalba koju je 26. siječnja 2015. podnijela Cantina Broglie 1 Srl protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 27. studenoga 2014. u predmetu T-154/11, Cantina Broglie 1 protiv OHIM-a
   (Predmet C-34/15 P)
   (2015/C 429/11)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Cantina Broglie 1 Srl (zastupnik: A. Rizzoli, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona
   Rješenjem od 15. listopada 2015. Sud (deveto vijeće) je odbio žalbu i odredio da Cantina Broglie 1 Srl snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-517/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. rujna 2013. podnio Tribunal de première instance de Namur (Belgija) — Belgacom SA, koji je preuzeo postupak od Belgacom Mobile SA protiv Province de Namur

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. rujna 2013. podnio Tribunal de première instance de Namur (Belgija) — Belgacom SA, koji je preuzeo postupak od Belgacom Mobile SA protiv Province de Namur
   (Predmet C-517/13)
   2013/C 352/17
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de première instance de Namur

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Belgacom SA, koji je preuzeo postupak od Belgacom Mobile SA

      Tuženik: Province de Namur

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se članak 13. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) (1) tumačiti na način da ne dozvoljava da propis državnog tijela ili lokalnog predstavništva uvede, u proračunske svrhe različite od svrha ovog ovlaštenja, naknadu za infrastrukturu mobilnih telekomunikacija koja se koristi u okviru obavljanja djelatnosti pokrivenih općim ovlaštenjem dodijeljenim u provedbi ove direktive (uz razliku, gdje primjenjivo, između slučaja kada je ova infrastruktura postavljena na privatnim dobrima i slučaja kada je ova infrastruktura postavljena na javnim dobrima) ?

               2.

               Treba li se članak 6. stavak 1. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga tumačiti na način da ne dozvoljava da propis državnog tijela ili lokalnog predstavništva uvede, u proračunske svrhe različite od svrha ovog ovlaštenja, naknadu za infrastrukturu mobilnih telekomunikacija koja se ne nalazi u uvjetima navedenima u dijelu A Priloga navedenoj direktivi, posebno zbog toga što ne predstavlja administrativnu naknadu u smislu članka 12. ?

      (1)  SL L 108, str. 21., (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str.72)


title: Predmet C-46/14: Rješenje predsjednika Suda od 6. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Rüsselsheim – Njemačka) – Jürgen Kaiser protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/21

         Rješenje predsjednika Suda od 6. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Rüsselsheim – Njemačka) – Jürgen Kaiser protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-46/14) (1)

   2014/C 261/42
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 142, 12.5.2014.


title: Predmet T-512/13 P: Žalba koju je 20. rujna 2013. podnio AN protiv presude Službeničkog suda od 11. srpnja 2013. u predmetu F-111/10, AN protiv Komisije

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/31

         Žalba koju je 20. rujna 2013. podnio AN protiv presude Službeničkog suda od 11. srpnja 2013. u predmetu F-111/10, AN protiv Komisije
   (Predmet T-512/13 P)
   2013/C 367/55
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: AN (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: É. Boigelot i R. Murru, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 11. srpnja 2013., AN/Europska komisija (F-111/10);

               —

               vrati predmet na ponovno odlučivanje Službeničkom sudu;

               —

               naloži tuženiku snošenje svih troškova prvostupanjskog postupka i troškova žalbenog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe dva žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja koju je počinio Službenički sud prilikom ispitivanja tužbenog razloga iznijetog u prvostupanjskom postupku koji se odnosio na nepravilnost istrage usmjerene protiv žalitelja, pri čemu je obrazloženje koje je Službeni sud izložio u točkama 95. i 96. pobijane presude pogrešno ili barem nedostatno i nepotpuno.

               2.

               Drugi žalbeni razlog temelji se na iskrivljavanju činjenica i dokaza koje je počinio Službenički sud zaključivši da je žalitelj uživao zaštitu predviđenu člankom 22.a stavkom 3. Pravilnika o službenicima Europske unije jer je Službenički sud zaključio da žalitelj nije dostavio nikakav dokaz da je upravna istraga usmjerena protiv njega bila otvorena u svrhu odmazde (u vezi s točkama 87., 88. i 94. pobijane presude).


title: Predmet C-158/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. ožujka 2016. uputio Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo (Španjolska) – Margarita Isabel Vega González protiv Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. ožujka 2016. uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo (Španjolska) – Margarita Isabel Vega González protiv Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
      (Predmet C-158/16)
      (2016/C 211/38)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Margarita Isabel Vega González

         Tuženik: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam „uvjeti zapošljavanja”, na koji se upućuje u članku 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, koji je priložen Direktivi Vijeća 1999/70/EZ (1) od 28. lipnja 1999. o radu na određeno vrijeme, tumačiti na način da su tim konceptom obuhvaćene pravne situacije u kojima se zaposleniku na određeno vrijeme koji je izabran na političku funkciju zastupnika omogućuje da na isti način kao i zaposlenici na neodređeno vrijeme zatraži i ishodi mirovanje radnog odnosa s poslodavcem kako bi se nakon isteka tog parlamentarnog mandata vratio na svoje radno mjesto?

                  2.

                  Treba li načelo nediskriminacije […] iz članka 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, koji je priložen Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o radu na određeno vrijeme, tumačiti na način da mu se protivi regionalno zakonodavstvo kao što je članak 59. stavak 2. zakona br. 3/1985 o uređenju javne službe Asturije (Ley 3/1985 de ordenación de la función pública Asturiana) kojim se službenicima zaposlenima na određeno vrijeme najstrože zabranjuje svaki oblik priznanja upravnog statusa posebnog dopusta u slučaju da budu izabrani na mjesta zastupnika u parlamentu, dok se to pravo priznaje službenicima zaposlenima na neodređeno vrijeme?

         (1)  SL L 1999, L 175, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: Predmet C-45/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 30. svibnja 2017. – Safa Nicu Sepahan Co. protiv Vijeća Europske unije (Žalba — Tužba za naknadu štete — Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) — Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana — Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Imovinska šteta — Neimovinska šteta — Pogreška u odmjeri iznosa naknade štete — Nepostojanje — Protužalba — Pretpostavke izvanugovorne odgovornosti Europske unije — Obveza dokazivanja osnovanosti mjera ograničavanja — Dovoljno ozbiljna povreda)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 30. svibnja 2017. – Safa Nicu Sepahan Co. protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-45/15 P) (1)

   ((Žalba - Tužba za naknadu štete - Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Imovinska šteta - Neimovinska šteta - Pogreška u odmjeri iznosa naknade štete - Nepostojanje - Protužalba - Pretpostavke izvanugovorne odgovornosti Europske unije - Obveza dokazivanja osnovanosti mjera ograničavanja - Dovoljno ozbiljna povreda))
   (2017/C 249/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Safa Nicu Sepahan Co. (zastupnik: A. Bahrami, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, M. Bishop i I. Gurov, agenti)

      Intervenijent u potporu Vijeću Europske unije: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnik: M. Gray, agent)

      Izreka

               1.

               Odbijaju se žalbe društva Safa Nicu Sepahan Co. i Vijeća Europske unije.

               2.

               Društvo Safa Nicu Sepahan Co. i Vijeće Europske unije snose vlastite troškove.

               3.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet T-778/14: Presuda Općeg suda od 3. siječnja 2016. – Ugly protiv OHIM-a – Group Lottuss (COYOTE UGLY) „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice COYOTE UGLY — Relativni razlozi za odbijanje — Opoziv ranijeg verbalnog žiga Zajednice — Članak 8. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje neregistriranog žiga — Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 — Nepostojanje dobro poznatog žiga u smislu članka 6.a Pariške konvencije — Članak 8. stavak 2. točka (c) Uredbe br. 207/2009”

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/32

         Presuda Općeg suda od 3. siječnja 2016. – Ugly protiv OHIM-a – Group Lottuss (COYOTE UGLY)
   (Predmet T-778/14) (1)

   („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice COYOTE UGLY - Relativni razlozi za odbijanje - Opoziv ranijeg verbalnog žiga Zajednice - Članak 8. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje neregistriranog žiga - Članak 8. stavak 4. Uredbe br. 207/2009 - Nepostojanje dobro poznatog žiga u smislu članka 6.a Pariške konvencije - Članak 8. stavak 2. točka (c) Uredbe br. 207/2009”)
   (2016/C 136/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ugly, Inc. (New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert i C. Mackey, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Lukošiūtė, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španjolska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. rujna 2014. (predmet R 1369/2013-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Ugly, Inc. i Group Lottuss Corp.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Ugly, Inc. snošenje troškova.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015.


title: Predmet C-427/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2015. uputio Nejvyšší soud České republiky (Češka Republika) – NEW WAVE CZ a.s. protiv ALLTOYS spol. s r. o.

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2015. uputio Nejvyšší soud České republiky (Češka Republika) – NEW WAVE CZ a.s. protiv ALLTOYS spol. s r. o.
   (Predmet C-427/15)
   (2015/C 371/17)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: NEW WAVE CZ a.s.

      Tuženik: ALLTOYS spol. s r. o.

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 8. stavak 1. Direktive 2004/48/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva tumačiti na način da je, kad nakon pravomoćnog okončanja postupka u kojemu je utvrđena povreda intelektualnog vlasništva, tužitelj u zasebnom postupku zahtijeva informaciju o podrijetlu i distribucijskim mrežama robe ili usluga koje povrjeđuju prava intelektualnog vlasništva (primjerice, radi preciznog utvrđivanja štete i naknadnog potraživanja naknade štete), riječ o postupku koji spada u okvir postupka u vezi s povredom prava intelektualnog vlasništva?

      (1)  SL 2004 L 157, str. 45.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.


title: Predmet T-340/07 RENV: Presuda Općeg suda od 2. listopada 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije („Arbitražna klauzula — Ugovor u vezi s financijskom potporom Zajednice dodijeljene projektu u okviru programa eContent — Raskid ugovora od strane Komisije — Povrat prihvatljivih troškova”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/31

      Presuda Općeg suda od 2. listopada 2014. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
      (Predmet T-340/07 RENV) (1)

      ((„Arbitražna klauzula - Ugovor u vezi s financijskom potporom Zajednice dodijeljene projektu u okviru programa eContent - Raskid ugovora od strane Komisije - Povrat prihvatljivih troškova”))
      (2014/C 395/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grčka) (zastupnik: N. Korogiannakis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve i M. Wilderspin, zatim M. Wilderspin, S. Delaude i L. Cappeletti i naposljetku S. Delaude i L. Cappeletti, agenti, uz asistenciju D. Philippe i M. Gouden, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba na temelju arbitražne klauzule kojom se zahtijeva da Komisija plati, s jedne strane, iznose koje navodno duguje tužitelju i, s druge strane, naknadu štete nastale raskidom ugovora u vezi s financijskom potporom Zajednice dodijeljene projektu „e-Content Exposure and Business Opportunities” (ugovor EDC-53007 EEBO/27873), sklopljenom u okviru višegodišnjeg programa Zajednice kojim se želi potaknuti razvoj i upotreba europskih digitalnih sadržaja na svjetskim mrežama i promicati jezičnu raznolikost u informacijskom društvu.

         Izreka

                  1.

                  Europskoj komisiji nalaže se plaćanje Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE iznos od 8 843,10 eura.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Komisija će snositi 5 % vlastitih troškova i troškova Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis, a potonji će snositi 95 % vlastitih troškova i troškova Komisije.

         (1)  SL C 269, 10.11.2007.


title: Predmet C-192/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2015. uputio Raad van Staate (Nizozemska) – T. D. Rease, P. Wullems protiv College bescherming persoonsgegevens

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2015. uputio Raad van Staate (Nizozemska) – T. D. Rease, P. Wullems protiv College bescherming persoonsgegevens
   (Predmet C-192/15)
   (2015/C 236/35)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van Staate

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: T. D. Rease, P. Wullems

      Druga stranka u postupku: College bescherming persoonsgegevens

      Prethodna pitanja

               1.

               Ulazi li nalog koji je detektivskoj agenciji sa sjedištem unutar EU-a za korištenje opreme radi obrade osobnih podataka na državnom području države članice dao nadzornik u smislu članka 2. točke (d) Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.) u pojam „korištenje opreme” u smislu članka 4. stavka 1. točke (c) te direktive, ako je nalog izdan izvan EU-a?

               2.

               Dopušta li Direktiva 95/46 s obzirom na njezin cilj – a osobito njezin članak 28. stavci 3. i 4. – nacionalnim tijelima da u okviru zaštite pojedinca propisane tom direktivom koju provodi nadzorno tijelo postave prioritete koji dovode do toga da provedba izostaje u slučaju kada povredi navedene direktive prigovori samo jedna osoba ili mala skupina osoba?


title: Predmet T-705/16 P: Žalba koju je 3. listopada 2016. podnio WQ (*) protiv presude Službeničkog suda od 21. srpnja 2016. u predmetu F-1/16, WQ (*) protiv Parlamenta

text:
                  5.12.2016

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 454/29

         Žalba koju je 3. listopada 2016. podnio  WQ (*1) protiv presude Službeničkog suda od 21. srpnja 2016. u predmetu F-1/16,  WQ (*1) protiv Parlamenta
         (Predmet T-705/16 P)
         (2016/C 454/51)
         Jezik postupka: francuski

            Stranke

            Žalitelj: WQ (*1) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

            Druga stranka u postupku: Europski parlament

            Žalbeni zahtjev

         Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                     —

                     ukine presudu Službeničkog suda u predmetu F-1/16,  WQ (*1)/Parlament;

                     —

                     poništi odluku tijela za imenovanje od 27. ožujka 2015. o neuključivanju tužiteljeva imena na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja za razdoblje certifikacije 2014.;

                     —

                     naloži Parlamentu snošenje troškova obaju postupka.

            Žalbeni razlozi i glavni argumenti

         U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

                     1.

                     Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Službenički sud počinio prilikom ispitivanja tužbenog razloga koji je žalitelj istaknuo u prvostupanjskom postupku, koji se temeljio na povredi općeg načela jednakog postupanja, time što je presudio da se potonji nalazi u činjeničnoj situaciji koja se razlikuje od one u kojoj se nalazi kandidat koji ima diplomu istog stupnja i završio je tečaj u trajanju od najmanje jedne godine.

                     2.

                     Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koja proizlazi iz činjenice da je Službenički sud presudio da sporna odluka, odnosno odluka o neuključivanju tužiteljeva imena na popis dužnosnika odabranih za sudjelovanje u programu osposobljavanja za razdoblje certifikacije 2014., ne povrjeđuje članak 165. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i podjelu nadležnosti između Unije i njezinih država članica u području obrazovanja.

                     3.

                     Treći žalbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Službenički sud počinio time što je odbio prigovor nezakonitosti koji je žalitelj istaknuo u prvostupanjskom postupku iz razloga što je kriterij završetka tečaja u trajanju od najmanje jedne godinu opravdan i proporcionalan vodeći računa o prirodi postupka certifikacije. U tom kontekstu žalitelj smatra da je Službenički sud isto tako iskrvio njegove argumente time što je presudio da potonji nije osporavao činjenicu da bi uzimanje u obzir sporne diplome dovelo do toga da se dva puta ocjenjuje njegovo profesionalno iskustvo koje je stekao u institucijama.

            (*1)  Informacije su izbrisane u okviru zaštite pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka.


title: Predmet T-231/17: Tužba podnesena 20. travnja 2017. – S. E. protiv Vijeća

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/31

         Tužba podnesena 20. travnja 2017. – S. E. protiv Vijeća
   (Predmet T-231/17)
   (2017/C 213/43)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: S. E. (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   poništi,

               —

               odluku Odjela za pojedinačna prava od 22. lipnja 2016. kojom mu njegova unuka nije priznata kao uzdržavano dijete;

               —

               prema potrebi, izričitu Odluku od 24. siječnja 2017. o odbijanju žalbe podnesene 19. rujna 2016.

         pritom,

               —

               proglasi da tužitelj uzdržava svoju unuku od 13. lipnja 2016, u skladu s člankom 2. stavkom 2. podstavkom 3. Priloga VII. Pravilnika o osoblju;

               —

               prizna tužiteljevoj unuci pravo na zdravstveno osiguranje (RCAM) na temelju tužiteljevih prava od 13. lipnja 2016.;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Vijeće prilikom donošenja pobijanih odluka učinilo pogrešku koja se tiče prava, kao i pogrešku u ocjeni i tumačenju članka 2. stavka 2. podstavka 3. Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.


title: Predmet T-447/16: Tužba podnesena 4. kolovoza 2016. – Pirelli Tyre protiv EUIPO-a – Yokohama Rubber (Prikaz gaznog sloja gume)

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/27

         Tužba podnesena 4. kolovoza 2016. – Pirelli Tyre protiv EUIPO-a – Yokohama Rubber (Prikaz gaznog sloja gume)
   (Predmet T-447/16)
   (2016/C 350/33)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italija) (zastupnici: T. Müller i F. Togo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: The Yokohama Rubber Co. Ltd (Tokio, Japan)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig (prikaz gaznog sloja gume – EU žig br. 2 319 176)

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2016. u predmetu R 2583/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je proglasio žig ništavim i naložio tužitelju snošenje troškova postupka pred Uredom.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) i točkom (e) podtočkom ii. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-475/13 i C-476/13: Rješenje predsjednika Suda od 21. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13) protiv easyJet Airline Co. Ltd

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/19

         Rješenje predsjednika Suda od 21. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13) protiv easyJet Airline Co. Ltd
   (Predmet C-475/13 i C-476/13) (1)

   2014/C 261/34
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 359, 7.12.2013.


title: Predmet C-287/13 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 22. svibnja 2014. – Bilbaína de Alquitranes, SA i dr. protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA) (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Uredba(EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Članak 59. i Prilog XIII. — Identifikacija smole visokotemperaturnog katrana kamenog ugljena kao posebno zabrinjavajuće tvari, podložna postupku odobrenja — Jednako postupanje)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/6

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 22. svibnja 2014. – Bilbaína de Alquitranes, SA i dr. protiv Europske agencije za kemikalije (ECHA)
   (Predmet C-287/13 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Uredba(EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Članak 59. i Prilog XIII. - Identifikacija smole visokotemperaturnog katrana kamenog ugljena kao posebno zabrinjavajuće tvari, podložna postupku odobrenja - Jednako postupanje))
   2014/C 261/08
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. (zastupnik: K. Van Maldegem, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: M. Heikkilä, W. Broere i T. Zbihlej, agenti, uz asistenciju J. Stuyck i A.-M. Vandromme, odvjetnici)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Bilbaína de Alquitranes SA, Cindu Chemicals BV, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV et Rütgers Poland sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 252, 31.8.2013.


title: Predmet C-634/13 P: Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Total Marketing Services, pravni sljednik Total Raffinage Marketing-a, protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 13. rujna 2013. u predmetu T-566/08, Total Raffinage Marketing protiv Komisije

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/22

         Žalba koju je 4. prosinca 2013. podnio Total Marketing Services, pravni sljednik Total Raffinage Marketing-a, protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) donesene 13. rujna 2013. u predmetu T-566/08, Total Raffinage Marketing protiv Komisije
   (Predmet C-634/13 P)
   2014/C 45/38
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Total Marketing Services, pravni sljednik Total Raffinage Marketing-a (zastupnici: A. Vandencasteele, C. Lemaire, S. Naudin, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               ukinuti donesenu presudu jer Opći sud pogrešno nije uvažio prestanak sudjelovanja Total Marketing Services-a (u daljnjem tekstu: TMS) u povredi nakon 12. svibnja 2004.;

               —

               ukinuti donesenu presudu jer Opći sud pogrešno nije uvažio neopravdanu razliku tretmana TMS-a i Repsola u vezi s trajanjem njihovog sudjelovanja u povredi;

               —

               ukinuti donesenu presudu jer Opći sud pogrešno nije uvažio prekid sudjelovanja TMS-a u povredi između 26. svibnja 2000. i 27. lipnja 2001.;

               —

               ukinuti donesenu presudu jer Opći sud nije odgovorio na tužbeni zahtjev koji se odnosi na odsutnost ispitivanja dokaza o konkurentskom djelovanju TMS-a na tržištu;

               —

               konačno odlučiti sukladno članku 61. Statuta Suda i, s tog naslova, poništiti odluku u dijelu koji se odnosi na TMS i, u izvršavanju svoje neograničene nadležnosti, smanjiti kaznu dosuđenu TMS-u;

               —

               u slučaju da Sud ne odluči konačno u ovom predmetu, odlučiti naknadno o troškovima i vratiti predmet Općem sudu na ponovno suđenje, sukladno presudi Suda;

               —

               konačno, sukladno članku [184.] Poslovnika, naložiti Komisiji snošenje troškova kako pred Općim sudom tako i pred Sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi, žalitelj navodi četiri žalbena razloga.
   Prvim žalbenim razlogom žalitelj navodi da je Opći sud povrijedio članak 101. UFEU-a, pravila upravljanja dokazima, načela presumpcije nevinosti i pravne sigurnosti kao i obvezu davanja obrazloženja presudivši da je žalitelj sudjelovao u povredi između 12. svibnja 2004. i 28. travnja 2005. jer nije pokazao da se javno ogradio od sporazuma tijekom tog razdoblja.
   Svojim drugim žalbenim razlogom koji se sastoji od dva dijela, žalitelj smatra da je Opći sud povrijedio, s jedne strane, načelo jednakog postupanja i svoju obvezu davanja obrazloženja i, s druge strane, da je iskrivio dokumentirane dokaze u vezi s pozivima koje su dobili TMS i Repsol jer Opći sud nije uvažio povlačenje TMS-a iz sporazuma nakon sastanka 11.-12. svibnja 2004., ali je uvažio povlačenje Repsola nakon sastanka 3.-4. kolovoza 2004.
   Svojim trećim žalbenim razlogom koji se sastoji od dva dijela, žalitelj tvrdi da je Opći sud povrijedio članak 101. UFEU-a, pravila upravljanja dokazima, načela presumpcije nevinosti i pravne sigurnosti kao i obvezu davanja obrazloženja presudivši da TMS nije prekinuo svoje sudjelovanje u povredi između 26. svibnja 2000. i 26. lipnja 2001. jer nije pokazao da se javno ogradio od sporazuma tijekom tog razdoblja.
   Konačno, svojim četvrtim žalbenim razlogom, žalitelj se žali da je Opći sud povrijedio načela učinkovite sudske zaštite, individualnosti kazni i sankcija, kao i obvezu davanja obrazloženja jer je Opći sud bez ispitivanja odbacio zahtjev koji se temelji na odsustvu uzimanja u obzir dokaza konkurentskog djelovanja TMS-a.


title: Predmet T-366/11 RENV: Presuda Općeg suda od 3. ožujka 2015. – Bial-Portela protiv OHIM-a – Isdin (ZEBEXIR) („Žig Zajednice — Postupak prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice ZEBEXIR — Raniji verbalni žig Zajednice ZEBINIX — Relativni razlozi za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/17

         Presuda Općeg suda od 3. ožujka 2015. – Bial-Portela protiv OHIM-a – Isdin (ZEBEXIR)
   (Predmet T-366/11 RENV) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice ZEBEXIR - Raniji verbalni žig Zajednice ZEBINIX - Relativni razlozi za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 127/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugal) (zastupnici: B. Braga da Cruz i J. Pimenta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Isdin, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: P. López Ronda, G. Macias Bonilla i G. Marín Raigal, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. travnja 2011. (predmet R 1212/2009-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Bial-Portela & Ca, SA i Isdin, SA.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 6. travnja 2011. (predmet R 1212/2009-1).

               2.

               OHIM snosi vlastite troškove kao i troškove društva Bial-Portela & Ca, SA.

               3.

               Isdin, SA snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 269, 10.9.2011.


title: Predmet T-354/14: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2015. – Comercializadora Eloro protiv OHIM-a – Zumex Group (zumex) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice ZUMEX — Raniji verbalni nacionalni žig JUMEX — Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/49

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2015. – Comercializadora Eloro protiv OHIM-a – Zumex Group (zumex)
   (Predmet T-354/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice ZUMEX - Raniji verbalni nacionalni žig JUMEX - Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 038/64)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Meksiko) (zastupnik: J. de Castro Hermida, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zumex Group, SA (Moncada, Španjolska) (zastupnik: M. C. March Cabrelles, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. veljače 2014. (predmet R 391/2012-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Comercializadora Eloro, SA i Zumex Group, SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Comercializadora Eloro, SA snošenje troškova.

      (1)  SL C 253, 4. 8. 2014.


title: Predmet T-79/09: Rješenje Općeg suda od 31. siječnja 2014. – Francuska protiv Komisije ( „Državne potpore — Okvirni program aktivnosti koje poduzimaju međustrukovne poljoprivredne organizacije registrirane u Francuskoj u korist članova zastupljenih poljoprivrednih proizvođača — Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezne — Odluka kojom se program potpore ocjenjuje spojivim sa zajedničkim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/31

         Rješenje Općeg suda od 31. siječnja 2014. – Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-79/09) (1)

   ((„Državne potpore - Okvirni program aktivnosti koje poduzimaju međustrukovne poljoprivredne organizacije registrirane u Francuskoj u korist članova zastupljenih poljoprivrednih proizvođača - Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezne - Odluka kojom se program potpore ocjenjuje spojivim sa zajedničkim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 112/41
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: E. Belliard, G. de Bergues i A.-L. Vendrolini, zatim E. Belliard, G. de Bergues i J. Gstalter te konačno E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas i J. Bousin, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, a zatim B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2008) 7846 final od 10. prosinca 2008. o državnoj potpori br. 561/2008 koja se odnosi na okvirni program aktivnosti koje poduzimaju međustrukovne poljoprivredne organizacije registrirane u Francuskoj u korist članova zastupljenih poljoprivrednih proizvođača.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Nalaže se Europskoj komisiji snošenje troškova.

      (1)  SL C 113, 16.5.2009.


title: Predmet C-114/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Theodora Hendrika Bouman protiv Rijksdienst voor Pensioenen (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Osiguranje u slučaju starosti i smrti — Članak 46.a stavak 3. točka (c) — Obračun davanja — Nacionalna pravila o zabrani preklapanja — Iznimka — Pojam ‚dobrovoljnog ili produženog izbornog osiguranja‘  — Nacionalna mirovina na temelju sustava obveznog osiguranja — Mogućnost podnošenja zahtjeva za izuzeće od obveze uplaćivanja doprinosa u sustav osiguranja tijekom određenog razdoblja — Doseg potvrde koju izdaje nadležna ustanova druge države članice — Uredba (EEZ) br. 574/72 — Članak 47.)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/2

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 12. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Arbeidshof te Antwerpen – Belgija) – Theodora Hendrika Bouman protiv Rijksdienst voor Pensioenen
   (Predmet C-114/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Osiguranje u slučaju starosti i smrti - Članak 46.a stavak 3. točka (c) - Obračun davanja - Nacionalna pravila o zabrani preklapanja - Iznimka - Pojam ‚dobrovoljnog ili produženog izbornog osiguranja‘ - Nacionalna mirovina na temelju sustava obveznog osiguranja - Mogućnost podnošenja zahtjeva za izuzeće od obveze uplaćivanja doprinosa u sustav osiguranja tijekom određenog razdoblja - Doseg potvrde koju izdaje nadležna ustanova druge države članice - Uredba (EEZ) br. 574/72 - Članak 47.))
   (2015/C 118/02)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Arbeidshof te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Theodora Hendrika Bouman

      Tuženik: Rijksdienst voor Pensioenen

      Izreka

   Članak 46.a stavak 3. točku (c) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006., treba tumačiti na način da obuhvaća dio davanja ostvarenih na temelju razdoblja osiguranja tijekom kojeg je osiguranik imao pravo dobiti odobrenje za izuzeće od obveze uplaćivanja doprinosa u sustav obveznog osiguranja, u slučaju da takvo osiguranje tijekom razdoblja o kojem je riječ utječe na opseg davanja socijalnog osiguranja.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet C-689/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 8. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze protiv Verein Bremer Baumwollbörse (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članci 9. i 15. — Prijava znaka ‚cvijet pamuka’ koju je podnijela udruga — Registracija pojedinačnog žiga — Dodjela licencije za uporabu tog žiga proizvođačima pamučnog tekstila koji su članovi te udruge — Zahtjev za proglašavanje ništavim ili opoziv — Pojam ‚stvarna uporaba’ — Glavna funkcija oznake podrijetla)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 8. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze protiv Verein Bremer Baumwollbörse
   (Predmet C-689/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članci 9. i 15. - Prijava znaka ‚cvijet pamuka’ koju je podnijela udruga - Registracija pojedinačnog žiga - Dodjela licencije za uporabu tog žiga proizvođačima pamučnog tekstila koji su članovi te udruge - Zahtjev za proglašavanje ništavim ili opoziv - Pojam ‚stvarna uporaba’ - Glavna funkcija oznake podrijetla))
   (2017/C 249/10)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

      Tuženik: Verein Bremer Baumwollbörse

      Izreka

               1.

               Članak 15. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice treba tumačiti na način da obilježavanje, koje izvodi nositelj ili se ono obavlja s njegovim pristankom, proizvoda pojedinačnim žigom Europske unije kao oznakom kakvoće nije uporaba žiga na koju se primjenjuje pojam „stvarna uporaba” u smislu te odredbe. Obilježavanje navedenim žigom predstavlja, međutim, takvu stvarnu uporabu ako je njime potrošačima, dodatno i istovremeno, zajamčeno da ti proizvodi potječu od jedinstvenog poduzetnika pod čijim su nadzorom navedeni proizvodi proizvedeni i kojem se može pripisati odgovornost za njihovu kakvoću. U potonjem slučaju nositelj tog žiga može na temelju članka 9. stavka 1. točke (b) te uredbe spriječiti obilježavanje sličnim znakom istovjetnih proizvoda, koje izvode treće osobe, ako takvim obilježavanjem postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu.

               2.

               Članak 52. stavak 1. točku (a) i članak 7. stavak 1. točku (g) Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da se pojedinačni žig ne može proglasiti ništavim na temelju kumulativne primjene tih odredbi zato što nositelj žiga putem redovitog nadzora kakvoće kod stjecatelja licencije ne jamči ispunjavanje očekivanja o kakvoći koju javnost povezuje s tim žigom.

               3.

               Uredbu br. 207/2009 treba tumačiti na način da se odredbe koje se odnose na zajedničke žigove Europske unije ne mogu mutatis mutandis primjenjivati na pojedinačne žigove Europske unije.

      (1)  SL C 118, 4. 4. 2016.


title: Predmet T-712/14: Tužba podnesena 7. listopada 2014. – CEAHR protiv Komisije

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/36

         Tužba podnesena 7. listopada 2014. – CEAHR protiv Komisije
   (Predmet T-712/14)
   (2015/C 007/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Confédération Européenne des Associations d’Horlogers-Réparateurs (CEAHR) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: P. Mathijsen i P. Dyrberg, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije C(2014) 5462 final od 29. srpnja 2014.,

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetnom tužbom tužitelj zahtjeva poništenje odluke Komisije C(2014) 5462 final od 29. srpnja 2014. u predmetu AT.39097 – Popravak satova, kojom je Komisija odbila tužiteljevu pritužbu sukladno članku 7. stavku 2. Uredbe br. 773/2004 (1) u odnosu na odbijanje dostave rezervnih dijelova nezavisnim urarima od strane nekih proizvođača prestižnih/luksuznih satova.
   U prilog svoje tužbe tužitelj navodi 1) da se Komisijina utvrđenja temelje na očitim pogreškama koje se tiču ocjene prava i činjenica, 2) da u pobijanoj odluci Komisijina utvrđenja nisu dovoljno obrazložena i 3) da je pobijana odluka rezultat postupka tijekom kojeg Komisija nije pomno ispitala pravna i činjenična pitanja koja je tužitelj istaknuo, što predstavlja povredu tužiteljevog prava na dobru upravu.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka [101. UFEU-a] i [102. UFEU-a] (SL 2004 L 123, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 298.).


title: Predmet C-434/13 P: Žalba koju je 1. kolovoza 2013. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 17. svibnja 2013. u predmetu T-146/09: Parker ITR Srl i Parker-Hannifin Corp protiv Komisije

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/9

         Žalba koju je 1. kolovoza 2013. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 17. svibnja 2013. u predmetu T-146/09: Parker ITR Srl i Parker-Hannifin Corp protiv Komisije
   (Predmet C-434/13 P)
   2013/C 313/17
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: S. Noë,V. Bottka, R. Sauer, agenti)

      Druge stranke u postupku: Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp.

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu u dijelu u kojem poništava odluku i preinačuje novčanu kaznu;

               —

               u cijelosti odbaci tužbu pred Općim sudom;

               —

               naloži tužiteljima da u potpunosti snose troškove ovog i prvostupanjskog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija iznosi dva žalbena razloga i zahtijeva djelomično ukidanje presude u dijelu u kojem poništava odluku u predmetu COMP/39.406 — morska crijeva i preinačuje novčanu kaznu.

               1.

               U prvom žalbenom razlogu navodi se da je Opći sud počinio pravnu pogrešku zanemarivši ili pogrešno primijenivši, s jedne strane, sudsku praksu o ekonomskoj sukcesiji unutar grupe i, s druge strane, sudsku praksu o prijenosu odgovornosti između društava sljednika. Razmatranjem prijenosa imovine s ITR-a na Parker ITR (koji se tada zvao ITR Rubber) (unutar Saiag grupe) i narednog posla o udjelima (prijenos udjela u Parker ITR-u sa Saiaga na Parker Hanifin) zajedno, Opći sud pogrešno presumira postojanje prijenosa spornog poduzeća između grupa sa Saiaga na Parker-Hannifin. Opći sud griješi procjenjujući ekonomski kontinuitet samo kao mogući prijenos odgovornosti između neovisnih društava Saiag i Parker-Hannifin jer zanemaruje već izvršenu ekonomsku sukcesiju unutar grupe prema Parker ITR-u. S obzirom na to, presuda počiva na subjektivnim namjerama, točnije na činjenici da je uključivanje poduzeća morskih crijeva u Parker ITR bilo dio plana o prodaji udjela toga društva kćeri trećoj osobi. Međutim, postojanje takvih namjera stranaka nije prepreka primjeni sudske prakse o ekonomskoj sukcesiji unutar grupe (C-204/00 P Aalborg, C-280/06 ETI, C-511/11 P Versalis, T-43/02 Jungbunzlauer i T-405/06 te spojeni predmeti C-201/09 P i C-216/09 P ArcelorMittal), prema kojoj se ekonomska sukcesija odvija u trenutku prijenosa unutar grupe utoliko što postoje „strukturne poveznice“ između prenositelja (ovdje: Saiag/ITR) i primatelja (ovdje: Parker ITR). Štoviše, postoji pravna razlika između prijenosa imovine i prijenosa pravne osobnosti. U potonjem slučaju, preneseni subjekt sam će snositi odgovornost za sve povrede prije prijenosa, što može uključivati i odgovornost kao ekonomskog sljednika za imovinu koja je prenesena na subjekt, a koja je u dano vrijeme još uvijek bila dijelom društva koje je u kršenju. Činjenica da su i drugi pravni subjekti u društvu mogli odgovarati (iako u ovom slučaju nisu bili novčano kažnjeni) nije valjan razlog za isključivanje odgovornosti prenesenog društva kćeri Parker ITR kao ekonomskog sljednika.

               2.

               Drugi žalbeni razlog sastoji se u tome da je, u kontekstu izvršavanja svoje neograničene nadležnosti, Opći sud djelovao ultra petita i nezakonito smanjio povećanje kazne zbog trajanja u iznosu od 100 000 eura za društvo majku Parker Hannifin. Parker-Hannifin (ili Parker ITR) nije osporio ni stvarno trajanje njegovog sudjelovanja u kršenju niti pripadajući faktor trajanja u izračunu novčane kazne. Iako je Parker-Hannifin uspješno osporio otegotnu okolnost za vodstvo, za koju je Opći sud prilagodio kaznu, to ne bi smjelo otvoriti mogućnost Općem sudu da, čak i kada izvršava svoju neograničenu nadležnost, izmijeni druge značajke novčane kazne (ovdje: faktor trajanja) koje tužitelj nije osporavao.


title: Predmet C-438/13: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio la Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – SC BCR Leasing IFN SA protiv Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor (PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 16. i 18. — Financijski leasing — Roba koja je predmet ugovora o financijskom leasingu — Nemogućnost da društvo koje se bavi financijskim leasingom vrati tu robu nakon raskida ugovora — Roba za koju je utvrđen inventurni manjak)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/21

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio la Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – SC BCR Leasing IFN SA protiv Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor
   (Predmet C-438/13) (1)

   ((PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 16. i 18. - Financijski leasing - Roba koja je predmet ugovora o financijskom leasingu - Nemogućnost da društvo koje se bavi financijskim leasingom vrati tu robu nakon raskida ugovora - Roba za koju je utvrđen inventurni manjak))
   2014/C 315/31
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Bucureşti

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC BCR Leasing IFN SA

      Tuženici: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor

      Izreka

   Članke 16. i 18. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti u smislu da se nemogućnost da društvo koje se bavi financijskim leasingom od primatelja leasinga uspije vratiti robu koja je predmet ugovora o financijskom leasingu nakon raskida tog ugovora krivnjom primatelja leasinga, unatoč postupcima koje je to društvo poduzelo u svrhu povrata te robe te unatoč nepostojanju naknade povodom tog raskida, ne može smatrati isporukom robe uz naknadu u smislu tih članaka.

      (1)  SL C 325, 9.11.2013.


title: Predmet T-475/16: Tužba podnesena 26. kolovoza 2016. – FTI Touristik protiv EUIPO-a – Prantner i Giersch (Fl)

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/22

         Tužba podnesena 26. kolovoza 2016. – FTI Touristik protiv EUIPO-a – Prantner i Giersch (Fl)
   (Predmet T-475/16)
   (2016/C 383/30)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: FTI Touristik GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: A. Parr, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druge stranke pred žalbenim vijećem: Harald Prantner (Hamburg, Njemačka) i Daniel Giersch (Monako, Monako)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Fl” – prijava za registraciju br. 12 201 273

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. lipnja 2016. u predmetu R 480/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Spojeni predmeti C-419/12 i C-420/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Crono Service Scarl i dr. (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12) protiv Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12) (Prethodno pitanje — Članak 49. UFEU-a, članak 101. UFEU-a i članak 102. UFEU-a — Djelatnost iznajmljivanja automobila s vozačem — Potpuno unutarnja situacija — Nadležnost Suda — Dopuštenost pitanja)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/10

         Presuda Suda (treće vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Crono Service Scarl i dr. (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12) protiv Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)
   (Spojeni predmeti C-419/12 i C-420/12) (1)

   (Prethodno pitanje - Članak 49. UFEU-a, članak 101. UFEU-a i članak 102. UFEU-a - Djelatnost iznajmljivanja automobila s vozačem - Potpuno unutarnja situacija - Nadležnost Suda - Dopuštenost pitanja)
   2014/C 93/16
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Crono Service Scarl, Carla Silvestri, Nando Cese, Fabrizio Melarango, Yahia Nafea, Robert Martin, Angelo Minosse, Raimondo Pratico, Vincenti, Pesce, Fedeli, Sebastiani, Nanni, Savino, Andrea Rossi, Filiberto Marinelli, Puglia, Sordelli, Antonini, Andrea Iannilli, Pasquale Iavarone, Roberto Agostinelli, Valerio Giannoni, Fernando Boccadamo, Aristide Salvati, Annalisa Di Grigoli, Antonio Evangelisti, Marco Brecciaroli, Cardoso Wandenberg, Fabrizio Villamaina, Sandro Rossi, Fabrizio Di Somone, Debora Falasca, Elisabetta Serrano, Claudio Bandini, Bruno Piromallo, Maurizio Pesce, Mirko Capogrossi, Giovanni Barilotti, Stefano Petitti, Paolo Ricci, Vincenzo Curto, Luci Di Luzio, Gianfrancesco Argiro', Magdi Gou Bial, Secondo Uffreduzzi, Fausto Menotti, Danilo Valdambrini, Andrea Orfei, Daniele Silvestrini, Maurizio Borzi, Flavio Piromalli, Carlo Campanari, Volodymyr Lupu, Solution Car scarl, Paolo De Santis, Michele Rienzi, Roberta Rinaldi, BPS Autonoleggio scarl, Sebastiano Favara, Stefano Calabretta, Adriano Carducci, Giuseppa Gabriello, Modestino Capaccio, Mario Paruzza, Massimiliano Casu, Luciano Gulizia, Planet Service scarl, Fabio Belmonte, Fabrizio Romagnoli, Italo Ratta, Fabio Martella, Ilario Fiano, Coop Michelangelo, Michele Falcione, Roberto Natalizia, Claudio Botticelli, Odoardo Palombelli, Mario rondeoni, Massimiliano Dionisi, Luigi Vitrano, Stefano Iovino, Merella Micheciivo, Daniele Latorre, Walter Luccaferri, Bruno Iannone, Mariannina Tesone, Alessandro Polidoro, Giorgio Scortichini, Fabio Atturi, Leonardo Coop, Coop Sia A Srl, Marco Lucaferri, Roberto Turchetti, Corrado Mortillaro, Gianrico Lanternari, Sandro Baronciani, Ugo Mecchia, Flavio Meroni, Giuseppina Berchicci, Enrico Poddi, Nicola Solipacca, Franco Perazzola, Agostino Di Sciullo, Sergio Angeletti, Patrizio Tesi, Fabio Carrozi, Tommaso Pagani, Marco Stivoli, Roberto Miglio, Professional Car Service Snc, Massimo Mongiovi, Roberto Corona, (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12)

      Tuženici: Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)

      Uz sudjelovanje: UGL Taxi — Unione Generale del Lavoro Taxi e.a., Codacons — Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (C-420/12),

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio — Tumačenje članaka 26., 49., 90. UFEU-a, članka 3. UEU-a u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU-a, te članaka 3. do 6. UFEU-a, 101. i 102. UFEU-a — Djelatnost iznajmljivanja automobila s vozačem — Nacionalni propisi koji obavljanje te usluge uvjetuju posjedovanjem licencije koju izdaju općine i koji imatelje takve licencije obvezuju da imaju uobičajeno spremište svojih vozila na području općine koja je izdala dozvolu te da imaju svoje sjedište i da započinju i završavaju svoju uslugu na istom tom području

      Izreka

   Sud Europske unije nije nadležan odgovoriti na zahtjeve za prethodnu odluku koje je podnio Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Italija), odlukama od 20. lipnja 2012. u spojenim predmetima C-419/12 i C-420/12, u dijelu u kojem se oni odnose na tumačenje članka 49. UFEU-a. U dijelu u kojem se odnose na tumačenje drugih odredaba prava Unije, navedeni su zahtjevi nedopušteni.

      (1)  SL C 366, 24.11.2012.


title: Predmet T-471/15: Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/35

         Rješenje Općeg suda od 14. rujna 2016. – Syriatel Mobile Telecom protiv Vijeća
   (Predmet T-471/15) (1)

   (2016/C 410/57)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet C-51/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 29. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Rotterdam – Nizozemska) – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV protiv Hubertus Wilhelmus van Leeuwen (Zahtjev za prethodnu odluku — Izravno životno osiguranje — Direktiva 92/96/EEZ — Članak 31. stavak 3. — Informacije koje treba pružiti ugovaratelju — Osiguravateljeva obveza pružanja dodatnih informacija o troškovima i premijama na temelju općih načela nacionalnog prava)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 29. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Rotterdam – Nizozemska) – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV protiv Hubertus Wilhelmus van Leeuwen
   (Predmet C-51/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Izravno životno osiguranje - Direktiva 92/96/EEZ - Članak 31. stavak 3. - Informacije koje treba pružiti ugovaratelju - Osiguravateljeva obveza pružanja dodatnih informacija o troškovima i premijama na temelju općih načela nacionalnog prava))
   (2015/C 213/06)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Rotterdam

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV

      Tuženik: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

      Izreka

               1.

               Članak 31. stavak 3. Direktive Vijeća 92/96/EEZ od 10. studenoga 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na izravno životno osiguranje i izmjeni direktiva 79/267/EEZ i 90/619/EEZ (Treća direktiva o životnom osiguranju) treba tumačiti tako da se ne protivi tomu da je osiguravajuće društvo na temelju općih načela unutarnjeg prava, poput „otvorenih i/ili nepisanih pravila” iz glavnog postupka, ugovaratelju osiguranja obvezno priopćiti određene dodatne informacije uz one iz Priloga II. toj direktivi, pod uvjetom da su zahtijevane informacije jasne, precizne i nužne za to da ugovaratelj osiguranja pravilno razumije bitne elemente ugovora i da jamče dovoljnu pravnu sigurnost, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

               2.

               Učinci koje prema unutarnjem pravu ima nepriopćavanje tih informacija načelno nisu relevantni za sukladnost obveze priopćavanja s člankom 31. stavkom 3. Direktive 92/96.

      (1)  SL C 141, 18. 5. 2013.


title: Predmet T-462/17: Tužba podnesena 25. srpnja 2017. – TO protiv EEA-a

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/32

         Tužba podnesena 25. srpnja 2017. – TO protiv EEA-a
   (Predmet T-462/17)
   (2017/C 347/41)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: TO (zastupnici: N. Lhoëst, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za okoliš

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske agencije za okoliš (EEA) od 22. rujna 2016. o prestanku radnog odnosa tužitelja kao člana ugovornog osoblja;

               —

               poništi odluku EEA-e od 20. travnja 2017. o odbijanju prigovora tužitelja od 21. prosinca 2016.;

               —

               naloži EEA-i da tužitelju isplati naknadu obračunatu na temelju gubitka plaće u traju od četiri godine umanjeno za naknadu za nezaposlene koju je primio u tom razdoblju;

               —

               naloži EEA-i da tužitelju isplati iznos od 3 500,00 eura s osnova naknade troškova vezanih uz prijevremeni raskid njegovog ugovora o najmu stana u Kopenhagenu, s time da si pridržava pravo povisiti zahtjev ako je to potrebno;

               —

               poništi obračun plaće tužitelja za mjesec rujan 2016., osobito u dijelu u kojem nije obuhvaćena plaća za 22. rujna 2016.;

               —

               naloži EEA-i da tužitelju isplati naknadu u iznosu od 50 000,00 eura s osnove neimovinske štete koja je nastala donošenjem odluke o otkazivanju od 22. rujna 2016.;

               —

               naloži EEA-i da tužitelju isplati naknadu u iznosu od 5 000,00 eura s osnova neimovinske štete koja je nastala time što je EEA prekršila članak 26. Pravilnika o osoblju Europske unije;

               —

               naloži EEA-i da tužitelju isplati naknadu u iznosu od 10 000,00 eura s osnova neimovinske štete koja je nastala uslijed psihičkog pritiska koju je EEA izvršila na njega za vrijeme njegove nesposobnosti za rad;

               —

               podredno, naloži EEA-i da tužitelju isplati naknadu plaće za jednomjesečni otkazni rok i naknadu koja odgovara trećini osnovne mjesečne plaće za svaki mjesec probnog rada koji je izvršio sukladno odredbama članka 84. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika;

               —

               naloži EEA-u snošenje svih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na neprimjenjivosti članka 48. točke (b) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 48. točke (b) i članka 16. stavka 2. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti zbog diskriminacije u odnosu na članak 48. točku (b) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 26. Pravilnika i na povredi prava obrane.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.) i članka 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 84. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i obveze dužne pažnje.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti.


title: Predmet T-434/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Sensi Vigne & Vini protiv EUIPO-a – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/24

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Sensi Vigne & Vini protiv EUIPO-a – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)
   (Predmet T-434/16)
   (2016/C 350/30)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Sensi Vigne & Vini Srl (Lamporecchio, Italija) (zastupnik: F. Caricato, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: El Grifo, SA (San Bartolomé de Lanzarote, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: Figurativni žig Europske unije koji sadrži verbalne elemente „CONTADO DEL GRIFO” – Zahtjev za registraciju br. 12 097 416

      Postupak pred EUIPO-om: Postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2016. u postupku R 2218/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               preinači u potpunosti odluku EUIPO-a od 25. svibnja 2016.;

               —

               prihvati ovu tužbu odlučujući o meritumu za prijavu žiga EU br. 012097416 podnesenu 28.08.2013 u razredu 33:

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka prvog i drugog stupnja.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-423/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2015. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Nils-Johannes Kratzer protiv R+V Allgemeine Versicherung AG

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. srpnja 2015. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – Nils-Johannes Kratzer protiv R+V Allgemeine Versicherung AG
   (Predmet C-423/15)
   (2015/C 320/29)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesarbeitsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nils-Johannes Kratzer

      Tuženik: R+V Allgemeine Versicherung AG

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 3. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (1) i članak 14. stavak 1. točku (a) Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka) (2) tumačiti na način da i osoba iz čije molbe za radno mjesto proizlazi da ne želi postići zaposlenje i radni odnos, nego samo status kandidata kako bi mogla istaknuti zahtjeve za naknadu štete traži „pristup zapošljavanju ili obavljanju zanimanja”?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

         Može li se situacija u kojoj status kandidata nije stečen radi zaposlenja i radnog odnosa nego radi isticanja zahtjeva za naknadu štete prema pravu Unije smatrati zlouporabom prava?

      (1)  SL L 303, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)

      (2)  SL L 204, str. 23. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)


title: Predmet F-142/11: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. — Simpson protiv Vijeća (Javna služba — Promaknuće — Odluka o nepromicanju tužitelja u razred AD 9 nakon što je prošao na natječaju za razred AD 9 — Jednakost postupanja)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/27

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 12. prosinca 2013. — Simpson protiv Vijeća
   (Predmet F-142/11) (1)

   (Javna služba - Promaknuće - Odluka o nepromicanju tužitelja u razred AD 9 nakon što je prošao na natječaju za razred AD 9 - Jednakost postupanja)
   2014/C 39/49
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Erik Simpson (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. F. Jensen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o nepromicanju tužitelja u razred AD 9 nakon što je prošao na natječaju EPSO/AD/113/07 „Chefs d'unité (AD9) de langues tchèque, estonienne, hongroise, lituanienne, lettone, maltaise, polonaise, slovaque et slovène dans le domaine de la traduction” te zahtjev za naknadu štete i kamata.

      Izreka presude

               1.

               Odluka Vijeća Europske unije od 9. prosinca 2010. se poništava.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Vijeće Europske unije će, osim vlastitih, snositi i troškove E. Simpsona.

      (1)  SL C 65, 3.3.2013., str. 26.


title: Predmet T-691/15: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl — Raniji figurativni žig Europske unije café crem — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/29

         Presuda Općeg suda od 2. veljače 2017. – Marcas Costa Brava protiv EUIPO-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Predmet T-691/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Cremcaffé by Julius Meinl - Raniji figurativni žig Europske unije café crem - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje stvarne uporabe ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 078/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španjolska) (zastupnici: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švicarska) (zastupnik: D. Majer, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. rujna 2015. (predmet R 2756/2014-5) o postupku povodom prigovora između društva Marcas Costa Brava i društva Excellent Brands JMI.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Marcas Costa Brava, SL nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-80/17: Tužba podnesena 6. veljače 2017. – Steiniger protiv EUIPO-a – ista Deutschland (IST)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/43

         Tužba podnesena 6. veljače 2017. – Steiniger protiv EUIPO-a – ista Deutschland (IST)
   (Predmet T-80/17)
   (2017/C 112/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Njemačka) (zastupnik: K. Schulze Horn, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: ista Deutschland GmbH (Essen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „IST” – prijava za registraciju br. 10 673 812

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. prosinca 2016. u predmetu R 2242/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odluku Odjela za prigovore EUIPO-a od 24.09.2015.;

               —

               izmijeni pobijanu odluku na način da se prigovor odbije u cijelosti;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući i troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda pravila 20. stavka 6. Uredbe br. 2868/95.


title: Predmet T-67/12: Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2014. – Sina Bank protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja donesene protiv Irana radi sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba za poništenje — Akti koji se ne mogu pobijati — Dopuštenost — Prava obrane” )

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/14

         Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2014. – Sina Bank protiv Vijeća
   (Predmet T-67/12) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja donesene protiv Irana radi sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba za poništenje - Akti koji se ne mogu pobijati - Dopuštenost - Prava obrane”))
   2014/C 235/18
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sina Bank (Teheran, Iran) (zastupnici: B. Mettetal i C. Wucher-North, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i D. Gicheva, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, kao prvo, Odluke Vijeća 2011/783/ZVSP od 1. prosinca 2011. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 319, str. 71.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 104.) u dijelu u kojemu je nakon preispitivanja održan upis tužiteljevog imena u Prilogu II. Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.) kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2010/644/ZVSP od 25. listopada 2010. (SL L 281, str. 81.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 255.) kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1245/2011 od 1. prosinca 2011. o provedbi Uredbe (EU) br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 319, str. 11.) u dijelu u kojemu je nakon preispitivanja održan upis tužiteljevog imena u Prilogu VIII. Uredbi Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 423/2007 (SL L 281, str. 1.) i, kao drugo, članka 16. stavka 2. Uredbe br. 961/2010 kao i članka 19. stavka 1. točke b) i članka 20. stavka 1. točke b) Odluke 2010/413 u dijelu u kojemu se te odredbe odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao podnesena pred sudom koji nije nadležan da o njoj odlučuje u dijelu u kojemu se traži poništenje članka 19. stavka 1. točke b) i članka 20. stavka 1. točke b) Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP te kao nedopuštena u dijelu u kojemu se traži poništenje članka 16. stavka 2. Uredbe Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 423/2007.

               2.

               Poništavaju se Odluka Vijeća 2011/783/ZVSP od 1. prosinca 2011. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1245/2011 od 1. prosinca 2011. o provedbi Uredbe br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana u dijelu u kojemu su ti akti nakon preispitivanja zadržali upis imena Sina Bank u Prilogu II. Odluke 2010/413 kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2010/644/ZVSP od 25. listopada 2010. o izmjeni Odluke 2010/413 i u Prilogu VIII. Uredbe br. 961/2010.

               3.

               Vijeće Europske unije snosit će četiri petine svojih troškova i troškova Sina Bank.

               4.

               Sina Bank snosit će jednu petinu svojih troškova i troškova Vijeća.

      (1)  SL C 109, 14.4.2012.


title: Predmet T-447/14: Tužba podnesena 16. lipnja 2014. – nkt cables i NKT Holding protiv Komisije

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/47

         Tužba podnesena 16. lipnja 2014. – nkt cables i NKT Holding protiv Komisije
   (Predmet T-447/14)
   2014/C 282/61
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: nkt cables GmbH (Köln, Njemačka) i NKT Holding A/S (Brøndby, Danska) (zastupnici: M. Kofmann i B. Creve, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2014) 2139 od 2. travnja 2014. o postupanju prema članku 101. UFEU-a i članku 53. EGP-a u predmetu AT.39610 – električni kablovi Cables („Odluka”);

               —

               podredno, djelomično poništi Odluku i značajno smanji novčanu kaznu koja im je izrečena;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova;

               —

               poduzme bilo koju drugu mjeru koju nađe prikladnom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija prekršila tužiteljevo pravo na obranu i opće načelo ravnopravnosti kada im je odbila pristup mogućim oslobađajućim dokazima koje je Komisija dobila nakon svoje obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na to da je Komisija pogrešno definirala teritorijalno područje jedinstvene i trajne povrede te da je pogrešno primijenila kriterij učinaka.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na to da je Odluka sadržavala očite pogreške u ocjeni u odnosu na ponašanje za koje je utvrđeno da je uključivalo NKT Cables i u odnosu na zaključke da je takvo ponašanje dokazalo sudjelovanje NKT Cables ili njihovu svijest o svim aktivnostima koje predstavljaju jedinstvenu i trajnu povredu.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog odnosi se na to da je Komisija pogriješila u utvrđivanju trajanja sudjelovanja NKT Cables u jedinstvenoj i trajnoj povredi.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na to da je iznos novčane kazne koja je izrečena tužitelju bio neopravdano i neproporcionalno visok.


title: Predmet F-93/13: Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Jimenez Krause protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/47

         Rješenje Službeničkog suda od 4. svibnja 2016. – Jimenez Krause protiv Komisije
   (Predmet F-93/13) (1)

   (2016/C 222/68)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 336, 16. 11. 2013., str. 32


title: Predmet T-178/15: Tužba podnesena 8. travnja 2015. – Kohrener Landmolkerei i DHG protiv Komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/30

         Tužba podnesena 8. travnja 2015. – Kohrener Landmolkerei i DHG protiv Komisije
   (Predmet T-178/15)
   (2015/C 245/36)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Njemačka), DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Njemačka) (zastupnik: A. Wagner, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku Europske komisije zaprimljenu 2. ožujka 2015.;

               —

               prihvati prigovor tužitelja od 23. prosinca 2014. u postupku AT-TSG-0007-01035.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelji u prilog svojoj tužbi ističu da pobijanu odluku valja poništiti jer sadrži pogrešku koja se tiče prava. Sukladno članku 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012 (1) tužitelji kao podnositelji prigovora imaju rok od tri mjeseca, unutar kojeg moraju podnijeti prigovor nadležnim nacionalnim tijelima, kada žele podnijeti prigovor protiv registracije zajamčeno tradicionalnog specijaliteta. S tim u vezi oni navode da je datum predmetne objave (SL. 2014, C 340, str. 6) bio 30. rujna 2014., a da je prigovor podnesen 23. prosinca 2014. nadležnom nacionalnom tijelu. Tužitelji nisu odgovorni za kasnije propuštanje roka. Dalje navode da sami tužitelji nisu mogli utjecati na to kada će nadležno nacionalno tijelo Komisiji proslijediti podneseni prigovor i da se u pobijanoj odluci ne uzima u obzir da je prigovor pravovremeno podnesen. U odluci se uzima u obzir jedino datum zaprimanja Europske Komisije.
   Nadalje se ističe da člankom 51. Uredbe br. 1151/2012 nije propisan rok za prosljeđivanje nadležnog nacionalnog tijela. Stoga je bitno samo podnošenje prigovora tužitelja nadležnom nacionalnom tijelu.

      (1)  Uredba (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL. L 343, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 25., str. 31.).