title: Presuda Suda od 29. kolovoza 2014. u predmetu E-24/13 – Casino Admiral AG protiv Wolfganga Eggera (Sloboda poslovnog nastana – Sloboda pružanja usluga – Obveza transparentnosti – Načela učinkovitosti i ekvivalentnosti)

text:
               19.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 92/32

         PRESUDA SUDA
   od 29. kolovoza 2014.
   u predmetu E-24/13
   Casino Admiral AG protiv Wolfganga Eggera
   (Sloboda poslovnog nastana – Sloboda pružanja usluga – Obveza transparentnosti – Načela učinkovitosti i ekvivalentnosti)
   (2015/C 92/06)
   U predmetu E-24/13 Casino Admiral AG protiv Wolfganga Eggera – ZAHTJEV Sudu u skladu s člankom 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda koji je podnio Državni sud Kneževine Lithenštajn (Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein) povezan s tumačenjem članaka 31. i 36. Sporazuma o EGP-u i obvezom transparentnosti koja iz njega proizlazi u kontekstu postupka dodjele koncesije za kasino, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen i Páll Hreinsson (sudac izvjestitelj), suci, donio je 29. kolovoza 2014. presudu kao u izreci:

               1.

               U nedostatku posebnih odredbi, kada dodjeljuju koncesije za usluge nacionalna nadležna tijela moraju poštovati osnovna pravila prava EGP-a. To ne sprečava nacionalno nadležno tijelo da pripiše relativni ponder kriterijima za dodjelu, no i dalje moraju poštovati obvezu transparentnosti. Ta obveza podrazumijeva da se relativnim ponderom ne mogu promijeniti izvorni kriteriji za dodjelu, biti takve naravi da bi se njime moglo znatno utjecati na pripremu javnih natječaja ili uzrokovati diskriminaciju jednog od ponuditelja.

               2.

               Nacionalna nadležna tijela nužno ne moraju prekinuti ugovor zbog obveze transparentnosti odnosno nacionalni sudovi nužno ne moraju izdvojiti odluku o dodjeli u svim slučajevima kršenja te obveze u vezi s dodjelom koncesije za uslugu. Međutim, nacionalni sud mora, kada procjenjuje u okolnostima određenog predmeta raspoložive pravne lijekove kako bi osigurao da ne postoje učinci koji nisu u skladu s člancima 31. i 36. Sporazuma o EGP-u, uzeti u obzir da se dobra uprava, cilj javnog interesa, primjereno odražava u dodjeli koncesija tako da način dodjele koncesija nije ni arbitraran ni diskriminirajući. U nedostatku pravila EGP-a o pravnim lijekovima domaći pravni sustav regulira pravne postupke zaštite prava pojedinaca koja proizlaze iz te obveze tako da ti postupci nisu manje povoljni od sličnih domaćih postupaka i da zbog njih ostvarivanje tih prava nije gotovo nemoguće ili izrazito teško.


title: Predmet F-87/15: Rješenje Službeničkog suda od 6. lipnja 2016. – Matzke protiv Komisije

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/40

         Rješenje Službeničkog suda od 6. lipnja 2016. – Matzke protiv Komisije
   (Predmet F-87/15) (1)

   (2016/C 410/72)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015., str. 43.


title: Predmet T-485/14: Presuda Općeg suda od 2. veljače 2016. – Bon Net protiv OHIM-a – Aldi (Bon Appétit!) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Bon Appétit! — Raniji nacionalni figurativni žigovi Бон Аnemú i Bon Apetí — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/39

         Presuda Općeg suda od 2. veljače 2016. – Bon Net protiv OHIM-a – Aldi (Bon Appétit!)
   (Predmet T-485/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Bon Appétit! - Raniji nacionalni figurativni žigovi Бон Аnemú i Bon Apetí - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 098/50)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bon Net OOD (Sofija, Bugarska) (zastupnik: A. Ivanova, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: S. Hanne i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: L. Kolks, C. Fürsen, N. Lützenrath i U. Rademacher, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. travnja 2014. (predmet R 1199/2013-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Bon Net OOD i Aldi GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Bon Net OOD snošenje vlastitih troškova te troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i društva Aldi GmbH & Co. KG.

      (1)  SL C 261, 11. 8. 2014.


title: Predmet T-511/11: Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Francuska protiv Komisije ( „Državne potpore — Mjere koje je poduzeo Interbev — Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezatne — Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava sukladnim s unutarnjim tržištem — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/27

         Rješenje Općeg suda od 2. travnja 2014. – Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-511/11) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je poduzeo Interbev - Financiranje dobrovoljnim članarinama koje su postale obvezatne - Odluka kojom se režim državnih potpora proglašava sukladnim s unutarnjim tržištem - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   2014/C 184/47
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: prvotno E. Belliard, G. de Bergues, J. Rossi i J. Gstalter, zatim E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas i J. Bousin, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky, C. Urraca Caviedes i S. Thomas, zatim B. Stromsky i C. Urraca Caviedes, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije 2012/131/EU od 13. srpnja 2011. o članarinama za Interbev (SL L 59, str. 14).

      Izreka

               1.

               Postupak povodom ove tužbe se obustavlja.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 340, 19.11.2011.


title: Predmet C-151/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Vakarų Baltijos laivų statykla” UAB protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2003/96/EZ — Oporezivanje energenata i električne energije — Članak 14. stavak 1. točka (c) — Oslobođenje za energente koji se upotrebljavaju kao gorivo pri plovidbi unutar vodenih putova Europske unije i za proizvodnju električne energije na plovilima — Gorivo koje brod upotrebljava za plovidbu od mjesta gdje je sagrađen do luke u drugoj državi članici kako bi ondje ukrcao svoj prvi komercijalni teret)

text:
               4.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 293/8

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 13. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Vakarų Baltijos laivų statykla” UAB protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Predmet C-151/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2003/96/EZ - Oporezivanje energenata i električne energije - Članak 14. stavak 1. točka (c) - Oslobođenje za energente koji se upotrebljavaju kao gorivo pri plovidbi unutar vodenih putova Europske unije i za proizvodnju električne energije na plovilima - Gorivo koje brod upotrebljava za plovidbu od mjesta gdje je sagrađen do luke u drugoj državi članici kako bi ondje ukrcao svoj prvi komercijalni teret))
   (2017/C 293/10)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj:„Vakarų Baltijos laivų statykla” UAB

      Tuženik: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Izreka

               1.

               Članak 14. stavak 1. točku (c) Direktive Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije treba tumačiti na način da se oslobođenje predviđeno tom odredbom primjenjuje na gorivo koje se upotrebljava za plovidbu broda bez tereta od luke u jednoj državi članici, u ovom slučaju onoj u kojoj je brod sagrađen, do luke u drugoj državi članici kako bi ondje ukrcao robu koju nakon toga treba prevesti u luku treće države članice.

               2.

               Članak 14. stavak 1. točku (c) Direktive 2003/96 treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji isključuje primjenu oslobođenja predviđenog u toj odredbi zato što je opskrba broda energentima izvršena a da nije udovoljeno formalnim zahtjevima predviđenima tim propisom, čak i ako ta opskrba ispunjava sve pretpostavke za njegovu primjenu predviđene navedenom odredbom.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-467/15 P: Žalba koju je 3. rujna 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 24. lipnja 2015. u predmetu T-527/13, Italija protiv Komisije

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/14

         Žalba koju je 3. rujna 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 24. lipnja 2015. u predmetu T-527/13, Italija protiv Komisije
   (Predmet C-467/15 P)
   (2015/C 406/15)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci i P. Němečková, agenti)

      Druga stranka u postupku: Talijanska Republika

      Zahtjevi

   Komisija Europskih zajednica zahtijeva od Suda da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (treće vijeće) od 24. lipnja 2015., o kojoj je Komisija obaviještena istog dana, u predmetu T-527/13, Talijanska Republika protiv Komisije;

               —

               odbije tužbu podnesenu u prvostupanjskom postupku i naloži Talijanskoj Republici snošenje troškova u oba stupnja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Opći sud nezakonito je ponovno tumačio i prekvalificirao drugi razlog istaknut u prvostupanjskom postupku. Time je povrijedio načelo dispozitivnosti i ispitivanja po službenoj dužnosti razloga vezanog uz materijalnu zakonitost odluke koji tužitelj nije pravovremeno istaknuo u tužbi.

               2.

               Opći sud povrijedio je članak 108. UFEU-a i članak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 (1), u vezi s pojmovima nove potpore i postojeće potpore. Konkretno, on je pogrešno zaključio da se potpora može smatrati postojećom unatoč činjenici da je povrijeđen uvjet određen u odluci u kojoj ju se proglašava spojivom. On je tako zanemario ustaljenu sudsku praksu prema kojoj obična povreda takvih uvjeta određuje postojanje nove potpore i, ako ne postoje nove činjenice koje mogu dovesti do različite ocjene, predstavlja opravdanje za novu odluku o nespojivosti.
               Nadalje, nakon što je ispravno odbio argument u pogledu navodnog nedostatka obrazloženja, Opći sud pobio je takvu ocjenu, ističući da Komisija nije dokazala da je povreda uvjeta utjecala na sadržaj programa koji je odobrilo Vijeće, te je na tom temelju pogrešno zaključio da je moguće odrediti djelomično poništenje odluke zbog postojanja pogreške koja se tiče prava.
               Opći sud nije vodio računa o propisanoj institucionalnoj ravnoteži između Vijeća i Komisije sukladno članku 108. UFEU-a. Kad Vijeće jednoglasno odlučujući iskoristi ovlast da potporu iznimno proglasi spojivom s unutarnjim tržištem, ali takvo proglašenje uvjetuje ispunjavanjem određenih preduvjeta, Komisija ne može utvrđivati jesu li ti uvjeti zaista bitni i može li njihovo kršenje proći bez posljedica.

               3.

               Opći sud povrijedio je članak 108. UFEU-a i članke 4., 6., 7., 14. i 16. Uredbe br. 659/1999 u pogledu postupaka koji se primjenjuju na nove potpore i na zlouporabe potpora.
               Nakon što je zaključio da nepridržavanje od strane države članice uvjeta određenih prilikom odobravanja potpore predstavlja oblik zlouporabe takve potpore, Opći sud isključio je relevantnost odredbi o postupku u vezi zlouporabe potpore na temelju činjenice da Komisija svoju odluku nije temeljila na njima te na temelju argumenta da se pojmovi nove potpore i zlouporabe potpore međusobno isključuju. Međutim, odredbe o zloporabi potpore jednake su, kada je riječ o konkretnom slučaju, odredbama o novim potporama. Opći sud stoga je počinio pogrešku koja se tiče prava kada je djelomično poništio odluku zbog pogreške u kvalifikaciji potpore koja nije imala pravnih posljedica.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet C-513/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. rujna 2015. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) u upravnom postupku za nadzor zakonitosti između Agrodetalė UAB i Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. rujna 2015. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) u upravnom postupku za nadzor zakonitosti između Agrodetalė UAB i Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija
   (Predmet C-513/15)
   (2015/C 414/25)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Stranke u postupku: Agrodetalė UAB, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuju li se odredbe Direktive 2003/37/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. o homologaciji traktora za poljoprivredu i šumarstvo, njihovih prikolica i priključnih vučenih strojeva, kao i njihovih sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica i o stavljanju izvan snage Direktive 74/150/EEZ na isporuku na tržište Unije i registraciju rabljenih vozila proizvedenih izvan Europske unije ili države članice mogu pravno urediti registraciju takvih vozila u državi članici posebnim nacionalnim pravilima i propisati zahtjeve koji se primjenjuju na takvu registraciju (npr. obvezu da ispunjavaju zahtjeve iz Direktive 2003/37/EZ)?

               2.

               Može li se članak 23. stavak 1. točku (b) Direktive 2003/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. o homologaciji traktora za poljoprivredu i šumarstvo, njihovih prikolica i priključnih vučenih strojeva, kao i njihovih sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica i o stavljanju izvan snage Direktive 74/150/EEZ, u vezi s njezinim člankom 2. točkom (q), tumačiti na način da se u skladu s njim odredbe te direktive primjenjuju na strojeve kategorija T1, T2 i T3 proizvedene nakon 1. srpnja 2009.?

      (1)  SL 2003 L 171, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 6., str. 51.)


title: Predmet C-48/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2016. uputio Okresný súd Dunajská Streda (Slovačka) – ERGO Poisťovňa, a. s. protiv Alžbete Barlíkove

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2016. uputio Okresný súd Dunajská Streda (Slovačka) – ERGO Poisťovňa, a. s. protiv Alžbete Barlíkove
   (Predmet C-48/16)
   (2016/C 136/19)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Okresný súd Dunajská Streda

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ERGO Poisťovňa, a. s.

      Tuženik: Alžbeta Barlíková

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li izraz „ugovor između treće strane i nalogodavca neće [se] izvršiti” iz članka 11. Direktive Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986 (1) o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih trgovačkih zastupnika (u daljnjem tekstu: Direktiva 86/653) tumačiti na način da obuhvaća:

                           a)

                           potpuno neizvršavanje ugovora, odnosno, to da ni nalogodavac ni treća strana čak ni djelomično ne izvrše ono što je određeno u ugovoru, ili

                           b)

                           čak i djelomično neizvršenje ugovora, odnosno, to da se na primjer ne dosegne određeni opseg prometa ili da ugovor ne traje predviđeno vrijeme?

               2.

               Ako je točno tumačenje iz točke (b) prvog pitanja, treba li članak 11. stavak 2. Direktive 86/653 tumačiti na način da znači da odredba ugovora o trgovačkom zastupanju prema kojoj zastupnik mora vratiti razmjerni dio svoje provizije ako se ugovor između nalogodavca i treće strane ne izvrši u predviđenom opsegu, odnosno u opsegu određenom ugovorom o trgovačkom zastupanju, nije odstupanje na štetu zastupnika?

               3.

               Treba li, u slučaju poput onog iz glavnog postupka, kada se ocjenjuje može li se „razlog [..] pripisati nalogodavcu” u smislu druge alineje stavka 1. članka 11. Direktive 86/653:

                           a)

                           uzeti u obzir samo pravne razloge koji izravno dovode do raskida ugovora (na primjer, prestanak ugovora jer treća strana nije izvršila ugovornu obvezu), ili

                           b)

                           treba također uzeti u obzir i to nisu li ti pravni razlozi nastali zbog postupanja nalogodavca u pravnom odnosu s tom trećom stranom, zbog kojega je ta treća strana izgubila povjerenje u nalogodavca i posljedično povrijedila obvezu iz ugovora s nalogodavcem?

      (1)  SL 1986. L 382, str. 17. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 45.)


title: Predmet T-746/15: Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2016. – Biofa protiv Komisije („Žalba za poništenje — Sredstva za zaštitu bilja — Provedbena uredba (EU) 2015/2069 — Odobravanje osnovne tvari natrijev hidrogenkarbonat — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/37

         Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2016. – Biofa protiv Komisije
   (Predmet T-746/15) (1)

   ((„Žalba za poništenje - Sredstva za zaštitu bilja - Provedbena uredba (EU) 2015/2069 - Odobravanje osnovne tvari natrijev hidrogenkarbonat - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   (2017/C 006/46)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Biofa AG (Münsingen, Njemačka) (zastupnici: C. Stallberg i S Knoblich, zatim C. Stallberg, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Ondrůšek, G. von Rintelen i F. Moro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2069 od 17. studenoga 2015. o odobravanju osnovne tvari natrijev hidrogenkarbonat u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i o izmjeni Priloga Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 540/2011 (SL L 301, str. 42.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nije potrebno odlučivati o zahtjevu za intervenciju Kraljevine Danske.

               3.

               Društvu Biofa AG se nalaže snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

               4.

               Kraljevina Danska će snositi vlastite troškove povezane sa zahtjevom za intervenciju.

      (1)  SL C 59, 15. 2. 2016.


title: Predmet F-2/10 RENV: Rješenje Službeničkog suda od 6. prosinca 2013. — Marcuccio protiv Komisije

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/30

         Rješenje Službeničkog suda od 6. prosinca 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-2/10 RENV)
   2014/C 39/56
   Jezik postupka: talijanski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.


title: Predmet T-279/12: Presuda Općeg suda od 15. siječnja 2014. — SICOM protiv Komisije ( „Arbitražna klauzula — Pomoć u hrani — Dostava repičinog ulja Gvineji — Neispunjenje ugovora — Zastara” )

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/34

         Presuda Općeg suda od 15. siječnja 2014. — SICOM protiv Komisije
   (Predmet T-279/12) (1)

   (Arbitražna klauzula - Pomoć u hrani - Dostava repičinog ulja Gvineji - Neispunjenje ugovora - Zastara)
   2014/C 52/63
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: SICOM Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Italija) (zastupnik: R. Manzi, avocat)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Bartelt i F. Moro, agenti)

      Predmet

   Tužba se temelji na kompromisornoj klauzuli s ciljem da se Komisiji naloži platiti tužitelju iznos koji odgovara penalima primjenjivim za neisporučene količine, kao i za kašnjenje prilikom isporuke, a koje je Komisija oduzela od konačnog iznosa plaćenog tužitelju za dostavu rafiniranog repičinog ulja u korist Republike Gvineje u okviru akcije pomoći u hrani koja je provedena u skladu s Uredbom Komisije (EZ) 664/2001 od 2. travnja 2001. o dostavi biljnog ulja u svrhu pomoći u hrani (SL L 93, str. 3).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se SICOM-u Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale snošenje troškova.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet C-276/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Michael Siegberg protiv TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/34

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Michael Siegberg protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-276/17)
   (2017/C 239/42)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Michael Siegberg

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koji nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga izraditi novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam mogućnosti izbjegavanja na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Presuda Suda od 29. srpnja 2016. u predmetu E-30/15 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/62/EU o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi)

text:
               6.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 108/13

         PRESUDA SUDA
   od 29. srpnja 2016.
   u predmetu E-30/15
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države EFTA-e da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Direktiva 2011/62/EU o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi)
   (2017/C 108/11)
   U predmetu E-30/15, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 15.q poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi, u svrhu prevencije unosa krivotvorenih lijekova u legalni opskrbni lanac), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta, ili u svakom slučaju nije o tome obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, presudio je 29. srpnja 2016. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze iz akta iz točke 15.q poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi, u svrhu prevencije unosa krivotvorenih lijekova u legalni opskrbni lanac), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., i iz članka 7. Sporazuma zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu tog akta.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet T-822/14: Tužba podnesena 12. prosinca 2014. – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/OHIM (Cottonfeel)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/61

         Tužba podnesena 12. prosinca 2014. – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/OHIM (Cottonfeel)
   (Predmet T-822/14)
   (2015/C 046/79)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH (Gerolstein-Müllenborn, Njemačka) (zastupnik: M. Straub, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „Cottonfeel” – prijava br. 1 1 9 35  236

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. listopada 2014. u predmetu R 2579/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove žalbenog postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-459/14: Tužba podnesena 18. lipnja 2014. – Messi Cuccittini protiv OHIM-a – Pires Freitas Campos (LEO)

text:
               22.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 329/18

         Tužba podnesena 18. lipnja 2014. – Messi Cuccittini protiv OHIM-a – Pires Freitas Campos (LEO)
   (Predmet T-459/14)
   2014/C 329/26
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: J. Rivas Zurdo i M. Toro Gordillo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Maria Leonor Pires Freitas Campos (Setúbal, Portugal)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 27. ožujka 2014. u predmetu R 1554/2013-1, u mjeri u kojoj je odbijanjem žalbe podnositelja prijave potvrđena odluka Odjela za prigovore o prihvaćanju prigovora B 2009291 i odbijanju prijave za registraciju žiga Zajednice br. 1 0 6 13  511„LEO” u njezinoj cijelosti;

               —

               naloži snošenje troškova stranci ili strankama koje se protive ovoj tužbi.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj
   Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementom „LEO” za proizvode iz razreda 32 i 33 – prijava za registraciju žiga Zajednice br. 1 0 6 13  511
   Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Maria Leonor Pires Freitas Campos
   Navedeni žig ili znak: verbalni žig „LEO D’HONOR” za proizvode iz razreda 33
   Odluka Odjela za prigovore: prihvaćanje prigovora
   Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe
   Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet F-4/15: Tužba podnesena 12. siječnja 2015. – ZZ i drugi protiv Komisije

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/26

         Tužba podnesena 12. siječnja 2015. – ZZ i drugi protiv Komisije
   (Predmet F-4/15)
   (2015/C 096/33)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i drugi (zastupnici: C. Bernard-Glanz, N. Flandin i S. Rodrigues, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka Komisije kojima se na plaće i mirovine tužitelja primjenjuje usklađivanje predviđeno Uredbama br. 422/2014 i 423/2014 za 2011. i 2012. godinu te zahtjev za naknadu pretrpljene materijalne štete uz kamate.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti pobijane odluke te, ako je potrebno, odluke kojima se odbijaju žalbe;

               —

               naložiti tuženiku da tužiteljima plati zaostatke naknada koji odgovaraju usklađivanju njihovih plaća i mirovina po stopi od 1,7 % u 2011. i 2012. kao naknadu financijske materijalne štete, zajedno sa zateznim kamatama prema stopi Europske središnje banke, uvećanoj za 2 boda, od dana presude;

               —

               naložiti Europskoj komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-306/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Direktor na Agencia „Mitnici” protiv Biovet AD (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 92/83/EEZ — Usklađivanje struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića — Članak 27. stavak 1. točka (d) — Oslobođenje od usklađenih trošarina — Etilni alkohol — Korištenje za čišćenje i dezinfekciju materijala i prostorija koji služe za proizvodnju lijekova)

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/9

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Direktor na Agencia „Mitnici” protiv Biovet AD
   (Predmet C-306/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 92/83/EEZ - Usklađivanje struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića - Članak 27. stavak 1. točka (d) - Oslobođenje od usklađenih trošarina - Etilni alkohol - Korištenje za čišćenje i dezinfekciju materijala i prostorija koji služe za proizvodnju lijekova))
   (2015/C 406/09)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Direktor na Agencia „Mitnici”

      Tuženik: Biovet AD

      Izreka

   Članak 27. stavak 1. točku (d) Direktive 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića treba tumačiti na način da se obvezno oslobođenje propisano tom odredbom primjenjuje na etilni alkohol koji poduzetnik koristi za čišćenje ili dezinfekciju materijala i prostorija koji služe za proizvodnju lijekova.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet C-85/15 P: Žalba koju je 19. veljače 2015. podnio Feralpi Holding SpA protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 9. prosinca 2014. u predmetu T-70/10, Feralpi protiv Komisije

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/18

         Žalba koju je 19. veljače 2015. podnio Feralpi Holding SpA protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 9. prosinca 2014. u predmetu T-70/10, Feralpi protiv Komisije
   (Predmet C-85/15 P)
   (2015/C 146/27)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Feralpi Holding SpA (zastupnici: G.M. Roberti i I. Perego, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Feralpi od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine, u cijelosti ili djelomično, presudu od 9. prosinca 2014. u dijelu u kojem se njome odbija žalba društva Feralpi u predmetu T-70/10 i posljedično:

                           (i)

                           u cijelosti ili djelomično poništi Odluku;

                           (ii)

                           i/ili ukine ili barem smanji novčanu kaznu koja je u Odluci izrečena društvu Feralpi;

               —

               podredno, u cijelosti ili djelomično ukine presudu od 9. prosinca 2014. u dijelu u kojem se njome odbija žalba društva Feralpi u predmetu T-70/10 i vrati predmet Općem sudu kako bi presudio o meritumu u svjetlu onoga što će mu reći Sud;

               —

               u svakom slučaju, smanji novčanu kaznu koja je društvu Feralpi izrečena u Odluci, zbog toga što je Općem sudu trebalo predugo da odluči u predmetu T-70/10;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka kao i troškova postupka u predmetu T-70/10.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Feralpi ističe šest žalbenih razloga s ciljem dokazivanja da:

               —

               je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da nije dokazana nikakva povreda načela kolegijalnosti prilikom donošenja Odluke;

               —

               je Opći sud povrijedio čl. 10. Uredbe br. 773/2004 (1) i čl. 6. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (EKLJP), time što je zaključio da se Odluku moglo donijeti, a da se žalitelju nije poslala obavijest o utvrđenim činjenicama i da mu se nije osiguralo korištenje pravâ na obranu;

               —

               je Opći sud povrijedio čl. 6. EKLJP-a i čl. 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, time što je zaključio da razdoblje koje je prošlo između objave presude u predmetu T-77/03 25. listopada 2007. i donošenja Odluke nije bilo predugo;

               —

               je Opći sud pogrešno primijenio čl. 65. UEZUČ-a i, u ovom slučaju, pojmove sporazum i usklađeno djelovanje, u smislu koji im pripisuje prethodno spomenuta odredba, kao i relevantna načela u području tereta dokazivanja, zbog toga što je zaključio da je dokazano postojanje jedinstvenog i kontinuiranog zabranjenog sporazuma na talijanskom tržištu armiranog betona u razdoblju 1989.-1992. i 1993.-1995. te sudjelovanje društva Feralpi u takvom zabranjenom sporazumu. U takvim okolnostima Opći sud nije vodio računa o posebnosti pravnog okvira UEZUČ-a primjenjivog na sektor armiranog betona. Opći sud je osim toga očito iskrivio smisao i doseg iznesenih ključnih dokaza. U tom pogledu je obrazloženje manjkavo i nelogično;

               —

               je Opći sud povrijedio načela jednakog postupanja i proporcionalnosti kada je utvrdio da nije izvršavao svoju neograničenu nadležnost kako bi ispravio Komisijinu grešku u ocjeni posebnog tereta društva Feralpi i drugih poduzetnika koji su sudjelovali u zabranjenom sporazumu radi određivanja osnovnog iznosa novčane kazne;

               —

               je Opći sud povrijedio odredbe čl. 47. Povelje jer o njegovom predmetu nije odlučeno u razumnom roku.

      (1)  Uredba Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 123, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 298.).


title: Predmet C-337/16 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. svibnja 2017. – Portugalska Republika protiv Europske komisije (Žalba — EFJP i EPFRR — Provedbena odluka Europske komisije — Dostava adresatu — Naknadni ispravak formata za tiskanje priloga — Objava odluke u Službenom listu Europske unije — Rok za tužbu — Dan od kojega rok počinje teći — Nepravodobnost — Nedopuštenost)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/17

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. svibnja 2017. – Portugalska Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-337/16 P) (1)

   ((Žalba - EFJP i EPFRR - Provedbena odluka Europske komisije - Dostava adresatu - Naknadni ispravak formata za tiskanje priloga - Objava odluke u Službenom listu Europske unije - Rok za tužbu - Dan od kojega rok počinje teći - Nepravodobnost - Nedopuštenost))
   (2017/C 239/21)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Žalitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida i P. Estêvão, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i M. França, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 326, 5. 9. 2016.


title: Predmet T-608/13: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – easyGroup IP Licensing protiv OHIM-a – Tui (easyAir-tours) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice easyAir-tours — Raniji nacionalni figurativni žig airtours Ticket Factory — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje sličnosti znakova — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Ovlast izmjene — Članak 65. stavak 3. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/32

         Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – easyGroup IP Licensing protiv OHIM-a – Tui (easyAir-tours)
   (Predmet T-608/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice easyAir-tours - Raniji nacionalni figurativni žig airtours Ticket Factory - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje sličnosti znakova - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Ovlast izmjene - Članak 65. stavak 3. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 213/54)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: easyGroup IP Licensing Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: J. Day i K. Osgerby, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tui AG (Hannover, Njemačka) (zastupnik: D. von Schultz, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. rujna 2013. (predmet R 1029/2012-1), u odnosu na postupak povodom prigovora između Tui AG i easyGroup IP Licensing Ltd.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 5. rujna 2013. (predmet R 1029/2012-1).

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Nalaže se OHIM-u snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova easyGroup IP Licensing Ltd.

               4.

               Nalaže se Tui AG snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 24, 25. 1. 2014.


title: Predmet T-614/11: Rješenje Općeg suda od 27. travnja 2016. – GDC Engineering protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/35

         Rješenje Općeg suda od 27. travnja 2016. – GDC Engineering protiv Komisije
   (Predmet T-614/11) (1)

   (2016/C 222/43)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 39, 11. 2. 2012.


title: Predmet C-376/13: Tužba podnesena 2. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Republike Bugarske

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/15

         Tužba podnesena 2. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Republike Bugarske
   (Predmet C-376/13)
   2013/C 252/39
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Braun, G. Koleva, L. Malferrari)

      Tuženik: Republika Bugarska

      Tužbeni zahtjevi

   Europska komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da Republika Bugarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 2. stavka 1. Direktive 2002/77/EZ time što je, u skladu s člankom 5.a stavcima 1. i 2. prijelaznih i završnih odredaba ZES-a (Zakon o elektroničkim komunikacijama), ograničila broj poduzeća kojima se mogu dodijeliti radijske frekvencije za digitalno zemaljsko emitiranje i ovlaštenje za pružanje odgovarajuće telekomunikacijske usluge na dva (dok se time potencijalno moglo koristiti do pet poduzeća);

               —

               utvrdi da Republika Bugarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 2. stavka 2. i članka 4. stavka 2. Direktive 2002/77/EZ, članka 7. stavka 3. Direktive o ovlaštenju i članka 9. stavka 1. Okvirne direktive time što je, u skladu s člankom 47.a stavcima 1. i 2. i člankom 48. stavkom 3. ZES-a, poduzetnicima koji su davatelji usluga emitiranja televizijskih sadržaja i čiji se programi ne emitiraju u Republici Bugarskoj kao i s njima povezanim osobama zabranila sudjelovanje u postupcima odabira za dodjelu radijskih frekvencija za digitalno zemaljsko emitiranje i pružanje odgovarajućih (usluga);

               —

               utvrdi da Republika Bugarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 2. stavka 2. i članka 4. stavka 2. Direktive 2002/77/EZ, članka 7. stavka 3. Direktive o ovlaštenju i članka 9. stavka 1. Okvirne direktive, time što je, u skladu s člankom 48. stavkom 5. ZES-a, nositeljima ovlaštenja za radijske frekvencije za digitalno zemaljsko emitiranje zabranila izgradnju elektroničkih komunikacijskih mreža namijenjenih emitiranju radio i televizijskih programa;

               —

               naloži Republici Bugarskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Europska komisija tvrdi da Republika Bugarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 2. stavaka 1. i 2. i članka 4. stavka 2. Direktive Komisije 2002/77/EZ (1) od 16. rujna 2002. o tržišnom natjecanju na tržištima elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga („Direktiva 2002/77/EZ”), članka 7. stavka 3. Direktive 2002/20/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga („Direktiva o ovlaštenju”) i članka 9. stavka 1. Direktive 2002/21/EZ (3) Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge („Okvirna direktiva”).

               —

               Republika Bugarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 2. stavka 1. Direktive 2002/77/EZ prema kojima države članice ne dodjeljuju ili ne zadržavaju na snazi ekskluzivna ili posebna prava za uspostavu i/ili pružanje elektroničkih komunikacijskih mreža ili za pružanje javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga. Republika Bugarska je zakonodavnim aktom ograničila broj poduzeća kojima se dodjeljuje ovlaštenje za korištenje radijske frekvencije za digitalno zemaljsko emitiranje i pružanje tih usluga u svojstvu pružatelja multipleks usluga na njenom državnom području na dva (dok se time potencijalno moglo koristiti do pet poduzeća). To je učinjeno na temelju kriterija koji nisu ni proporcionalni ni objektivni. Republika Bugarska je na taj način dodijelila posebna prava na pružanje tih elektroničkih komunikacijskih usluga.

               —

               Republika Bugarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 2. stavka 2. i članka 4. stavka 2. Direktive 2002/77/EZ, članka 7. stavka 3. Direktive o ovlaštenju i članka 9. stavka 1. Okvirne direktive prema kojima se dodjela radijskih frekvencije mora temeljiti na objektivnim, transparentnim, nediskriminirajućim i proporcionalnim kriterijima. Republika Bugarska je odredila kriterije za sudjelovanje u postupcima odabira za dodjelu radijskih frekvencija za digitalno zemaljsko emitiranje koji nisu proporcionalni postavljenim ciljevima; postavljanjem neproporcionalnih kriterija za dodjelu radijskih frekvencija za digitalno zemaljsko emitiranje i time izazvanim možebitnim odvraćanjem niza poduzeća od sudjelovanja u postupcima odabira Republika Bugarska nije ispunila svoju obvezu na temelju članka 2. stavka 2. Direktive 2002/77/EZ prema kojoj je dužna osigurati da svako poduzeće ima pravo pružati elektroničke komunikacijske usluge.

      (1)  SL L 249, str. 21. (SL, posebno izdanje na hrvatskom, poglavlje 8., svezak 2., str. 3.).

      (2)  SL L 108, str. 21. (SL, posebno izdanje na hrvatskom, poglavlje 13., svezak 53., str. 62.).

      (3)  SL L 108, str. 33. (SL, posebno izdanje na hrvatskom, poglavlje 13., svezak 49., str. 25.).


title: Predmet C-587/12 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. studenog 2013. — Talijanska Republika protiv Europske komisije (Žalba — Državne potpore — Proboj poduzeća u određene treće države — Zajmovi sa sniženom stopom — Odluka kojom se potpore proglašavaju djelomično nespojivima sa zajedničkim tržištem i nalaže njihov povrat — Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio početnu odluku koja se odnosi na isti postupak — Ovrha presude Općeg suda)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/16

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. studenog 2013. — Talijanska Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-587/12 P) (1)

   (Žalba - Državne potpore - Proboj poduzeća u određene treće države - Zajmovi sa sniženom stopom - Odluka kojom se potpore proglašavaju djelomično nespojivima sa zajedničkim tržištem i nalaže njihov povrat - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio početnu odluku koja se odnosi na isti postupak - Ovrha presude Općeg suda)
   2014/C 9/24
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci i D. Grespan, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 27. rujna 2012., Italija protiv Komisije (T-257/10), kojom je Opći sud odbio zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2011/134/EU od 24. ožujka 2010. o državnoj potpori koju Italija dodjeljuje u korist Wam SpA (SL 2011, L 57, str. 29.) — Obveza obrazlaganja — Načelo kontradiktornosti — Presuđena stvar — Načelo proporcionalnosti — Uredba de minimis

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Spojeni predmeti T-678/15 i T-679/15: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – Novartis protiv EUIPO-a (Prikaz sive krivulje i prikaz zelene krivulje) („Žig Europske unije — Prijave figurativnih žigova Europske unije koji prikazuju sivu krivulju i zelenu krivulju — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Jednostavnost znaka — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.° 207/2009”)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/32

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – Novartis protiv EUIPO-a (Prikaz sive krivulje i prikaz zelene krivulje)
   (Spojeni predmeti T-678/15 i T-679/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijave figurativnih žigova Europske unije koji prikazuju sivu krivulju i zelenu krivulju - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Jednostavnost znaka - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.o 207/2009”))
   (2017/C 038/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnik: M. Zintler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. Kunz i S. Hanne, agenti)

      Predmet

   Dvije tužbe protiv odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. rujna 2015. (predmeti R 78/2015-5 i R 89/2015-5), koje se odnose na prijave za registraciju dvaju figurativnih znakova, koji prikazuju sivu krivulju i zelenu krivulju, kao žigova Europske unije.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se odluke petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 23. rujna 2015. (predmeti R 78/2015-5 i R 89/2015-5).

               2.

               Prihvaćaju se žalbe koje je društvo Novartis AG podnijelo navedenom žalbenom vijeću.

               3.

               EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 90, 7. 3. 2016.


title: Predmet C-539/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Castellón (Španjolska) – Juan Carlos Sánchez Morcillo i María del Carmen Abril García protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2014. uputio Sección Tercera de la Audiencia Provincial de Castellón (Španjolska) – Juan Carlos Sánchez Morcillo i María del Carmen Abril García protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Predmet C-539/14)
   (2015/C 026/25)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Castellón

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Juan Carlos Sánchez Morcillo i María del Carmen Abril García

      Druga stranka u postupku: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 93/13/EEZ (1), u vezi s člankom 47. te člankom 34. stavcima 3. i 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2), tumačiti tako da mu je protivno postupovno pravilo koje, poput članka 695. stavka 4. španjolskog Zakona o građanskom postupku (Ley de Enjuiciamiento Civil), uređujući pitanje žalbe protiv odluke o prigovoru na ovrhu na stvarima na kojima je osnovano založno pravo, dopušta isključivo žalbu na rješenja o obustavi ovrhe, o neprimjenjivanju nepoštenog ugovornog uvjeta ili o odbijanju prigovora koji se odnosi na nepoštenost ugovornog uvjeta, što za izravnu posljedicu ima to da trgovac ovrhovoditelj raspolaže s više mogućnosti za žalbu nego li potrošač ovršenik?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima
   (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

      (2)  (SL 2000, C 364, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.)


title: Predmet C-175/13: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 10. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Riigikohus – Estonija) – Liivimaa Lihaveis MTÜ protiv Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 267. UFEU-a — Pravno sredstvo protiv odluke kojom se upućuje prethodno pitanje — Nepostojanje spora pred sudom koji odlučuje o tom pravnom sredstvu — Očita nedopuštenost)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/6

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 10. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Riigikohus – Estonija) – Liivimaa Lihaveis MTÜ protiv Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee
   (Predmet C-175/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 267. UFEU-a - Pravno sredstvo protiv odluke kojom se upućuje prethodno pitanje - Nepostojanje spora pred sudom koji odlučuje o tom pravnom sredstvu - Očita nedopuštenost))
   (2015/C 146/07)
   Jezik postupka: estonski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Riigikohus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Liivimaa Lihaveis MTÜ

      Tuženik: Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee

      uz sudjelovanje: Eesti Vabariigi Siseministeerium

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 21. ožujka 2013. uputio Riigikohus (Estonija), očito je nedopušten.

      (1)  SL C 156, 1.6.2013.


title: Predmet F-87/15: Tužba podnesena 15. lipnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/43

         Tužba podnesena 15. lipnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-87/15)
   (2015/C 262/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Levi, A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom se ne produžuje priznanje stanja teške bolesti kćeri tužitelja i naknada navodno pretrpljene neimovinske i imovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku od 25. kolovoza 2014. Ureda za obračun u Bruxellesu, kojom se odbija produženje priznanje stanja teške bolesti kćeri tužitelja;

               —

               poništiti odluku tuženika od 5. ožujka 2015. kojom se odbija žalba tužitelja od 24. studenoga 2014.;

               —

               odrediti naknadu imovinske i neimovinske štete tužitelju;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet T-129/16: Tužba podnesena 24. ožujka 2016. – Claranet Europe protiv EUIPO-a – Claro (claranet)

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/30

         Tužba podnesena 24. ožujka 2016. – Claranet Europe protiv EUIPO-a – Claro (claranet)
   (Predmet T-129/16)
   (2016/C 175/34)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Claranet Europe Ltd (St Helier, Jersey) (zastupnici: G. Crown i D. Farnsworth, Solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Claro SA (São Paulo, Brazil)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave za sporni žig: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije u crvenoj boji „claranet” – prijava za registraciju br. 11 265 113

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. siječnja 2016. u predmetu R 803/2015-4

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u (a ako je to primjenjivo i svakom intervenijentu) snošenje vlastitih troškova i naknadu troškova tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-240/13: Presuda Općeg suda od 26. studenoga 2014. – Aldi Einkauf protiv OHIM-a – Alifoods (Alifoods) (Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Alifoods – Raniji verbalni međunarodni žig i raniji verbalni žig Zajednice ALDI – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Nepostojanje sličnosti znakova – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Pravilo 19. stavak 2. točka (a) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 2868/95)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/35

      Presuda Općeg suda od 26. studenoga 2014. – Aldi Einkauf protiv OHIM-a – Alifoods (Alifoods)
      (Predmet T-240/13) (1)

      (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Alifoods - Raniji verbalni međunarodni žig i raniji verbalni žig Zajednice ALDI - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nepostojanje sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravilo 19. stavak 2. točka (a) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 2868/95)
      (2015/C 016/55)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks i C. Fürsen, odvjetnici)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Alifoods, SA (Alicante, Španjolska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 25. veljače 2013. (predmet R 407/2012-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG i Alifoods, SA.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-609/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2015. uputio Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de Violencia sobre la mujer único de Terrassa (Španjolska) – María Assumpció Martínez Roges protiv José Antonia Garcíe Sáncheza

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/36

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. studenoga 2015. uputio Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de Violencia sobre la mujer único de Terrassa (Španjolska) – María Assumpció Martínez Roges protiv José Antonia Garcíe Sáncheza
   (Predmet C-609/15)
   (2016/C 038/49)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de Violencia sobre la mujer único de Terrassa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: María Assumpció Martínez Roges

      Tuženik: José Antonio García Sánchez

      Prethodna pitanja

               1.

               Protive li se članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 2. Direktive 93/13/EEZ (1) te članak 6. stavak 1. točka (d) i članci 11. i 12. Direktive 2005/29/EZ (2) člancima 34. i 35. (Zakona 1/2000) jer se njima zabranjuje ispitivanje po službenoj dužnosti eventualnih nepoštenih uvjeta ili poslovnih praksi u ugovorima koje odvjetnici sklapaju s fizičkim osobama koje nastupaju za potrebe izvan okvira svojeg obrta, poduzeća i profesije?

               2.

               Protive li se članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 2. Direktive 93/13/EEZ te točka 1(q) Priloga toj direktivi člancima 34. i 35 (Zakona 1/2000) jer zabranjuju podnošenje dokaza u upravnom postupku radi rješavanja spora po zahtjevu za naknadu troškova za rad odvjetnika?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.).

      (2)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi) (SL L 149, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.).


title: Predmet C-682/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative – Luksemburg) – Berlioz Investment Fund S.A. protiv Directeur de l'administration des Contributions directes (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2011/16/EU — Upravna suradnja u području oporezivanja — Članak 1. stavak 1. — Članak 5. — Zahtjev za informacije upućen trećoj osobi — Odbijanje odgovora — Sankcija — Pojam „predvidive relevantnosti” zatraženih informacija — Nadzor tijela koje je primilo zahtjev — Sudski nadzor — Opseg — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 51. — Provedba prava Unije — Članak 47. — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Pristup suca i treće osobe zahtjevu za informacije koji je uputilo tijelo koje podnosi zahtjev)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/8

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative – Luksemburg) – Berlioz Investment Fund S.A. protiv Directeur de l'administration des Contributions directes
   (Predmet C-682/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2011/16/EU - Upravna suradnja u području oporezivanja - Članak 1. stavak 1. - Članak 5. - Zahtjev za informacije upućen trećoj osobi - Odbijanje odgovora - Sankcija - Pojam „predvidive relevantnosti” zatraženih informacija - Nadzor tijela koje je primilo zahtjev - Sudski nadzor - Opseg - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 51. - Provedba prava Unije - Članak 47. - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Pristup suca i treće osobe zahtjevu za informacije koji je uputilo tijelo koje podnosi zahtjev))
   (2017/C 239/10)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour administrative

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Berlioz Investment Fund S.A.

      Tuženik: Directeur de l'administration des Contributions directes

      Izreka

               1.

               Članak 51. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da država članica provodi pravo Unije u smislu te odredbe i da je stoga Povelja Europske unije o temeljnim pravima primjenjiva, kad u svojem zakonodavstvu propisuje novčanu kaznu osobi koja odbija dostaviti informacije u okviru razmjene između poreznih uprava osobito na temelju odredaba Direktive Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ.

               2.

               Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da osoba kojoj je izrečena novčana kazna zbog nepoštovanja upravne odluke kojom joj se nalaže dostava informacija u okviru razmjene između nacionalnih poreznih uprava na temelju Direktive 2011/16 može osporavati zakonitost te odluke.

               3.

               Članak 1. stavak 1. i članak 5. Direktive 2011/16 treba tumačiti na način da je „predvidiva relevantnost” informacija koje jedna država članica zatraži od druge države članice uvjet koji zahtjev za informacije mora ispunjavati kako bi nastala obveza države članice koja prima zahtjev postupiti po tom zahtjevu i isto tako uvjet zakonitosti naloga koji ta država članica uputi osobi i sankcijske mjere izrečene potonjoj zbog nepoštovanja te odluke.

               4.

               Članak 1. stavak 1. i članak 5. Direktive 2011/16 treba tumačiti na način da provjera koju vrši tijelo koje prima zahtjev za informacije od tijela koje ga podnosi na temelju te direktive stoga nije ograničena na formalnu pravilnost tog zahtjeva, nego mora omogućiti tom tijelu koje prima zahtjev da bude sigurno da su zatražene informacije predvidivo relevantne s obzirom na identitet dotičnog poreznog obveznika i eventualne treće osobe kao i s obzirom na potrebe predmetne porezne istrage. Te iste odredbe Direktive 2011/16 i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da, u okviru tužbe koju osoba podnese protiv sankcijske mjere koju mu je izreklo tijelo koje prima zahtjev zbog nepoštovanja naloga koji je ono donijelo nakon što mu je drugo uputilo zahtjev za informacije na temelju Direktive 2011/16, je nacionalni sudac, osim što ima ovlast izmjene izrečene sankcije, nadležan za nadzor zakonitosti tog naloga. Što se tiče uvjeta zakonitosti navedene odluke koji se odnosi na predvidivu relevantnost zatraženih informacija, sudski nadzor ograničen je na provjeru očitog nepostojanja takve relevantnosti.

               5.

               Članak 47. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da, u okviru njegova sudskog nadzora koji vrši sudac države članice koja prima zahtjev, taj sudac mora imati pristup zahtjevu za informacije koji je država članica koja podnosi zahtjev uputila državi članici koja prima zahtjev. Suprotno tomu, dotična osoba nema pravo na pristup cijelom zahtjevu za informacije koji je i dalje tajni dokument u skladu s člankom 16. Direktive 2011/16. Kako bi njegov slučaj pred sudom bio pravilno saslušan u pogledu nepostojanja predvidive relevantnosti zatraženih informacija, dovoljno je, načelno, da raspolaže informacijama iz članka 20. stavka 2. te direktive.

      (1)  SL C 78, 29. 2. 2016.


title: Spojeni predmeti C-408/15 P i C-409/15 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 24. studenoga 2016. – Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG i dr. (C-408/15 P), ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV i dr. (C-409/15 P) protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije (Žalba — Tužba za poništenje — Članak 263., četvrti stavak UFEU-a — Pravo na pravni lijek — Procesna legitimacija — Akt koji se osobno odnosi na fizičke odnosno pravne osobe zbog „određenih obilježja koja su samo njima svojstvena” — Uredba (EU) br. 511/2014 — Mjere koje se odnose na poštovanje, od strane korisnika iz Unije, Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja — Uredba (EZ) br. 2100/94 — Ograničenje učinaka zaštite biljnih sorti Zajednice — Izuzeće uzgajivača)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/10

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 24. studenoga 2016. – Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG i dr. (C-408/15 P), ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV i dr. (C-409/15 P) protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije
   (Spojeni predmeti C-408/15 P i C-409/15 P) (1)

   ((Žalba - Tužba za poništenje - Članak 263., četvrti stavak UFEU-a - Pravo na pravni lijek - Procesna legitimacija - Akt koji se osobno odnosi na fizičke odnosno pravne osobe zbog „određenih obilježja koja su samo njima svojstvena” - Uredba (EU) br. 511/2014 - Mjere koje se odnose na poštovanje, od strane korisnika iz Unije, Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja - Uredba (EZ) br. 2100/94 - Ograničenje učinaka zaštite biljnih sorti Zajednice - Izuzeće uzgajivača))
   (2017/C 030/09)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (C-408/15 P), ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV, Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV (C-409/15 P) (zastupnici: P. de Jong, E. Bertolotto, K. Claeyé, P. Vlaemminck i B. Van Vooren, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio, J. Rodrigues i R. van de Westelaken, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Simm i M. Moore, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalbe se odbijaju.

               2.

               Društvima Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, M. Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV i Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet T-367/17: Tužba podnesena 9. lipnja 2017. – Linak protiv EUIPO-a – ChangZhou Kaidi Electrical (Oblik električno reguliranog stativa)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/45

         Tužba podnesena 9. lipnja 2017. – Linak protiv EUIPO-a – ChangZhou Kaidi Electrical (Oblik električno reguliranog stativa)
   (Predmet T-367/17)
   (2017/C 249/61)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Linak A/S (Nordborg, Danska) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Fuhrmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, Kina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice „Oblik električno reguliranog stativa” – dizajn Zajednice br. 101 159-0001

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2017. u predmetu R 1412/2015-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 6. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet T-735/14: Tužba podnesena 24. listopada 2014. – Gazprom Neft protiv Vijeća

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/35

         Tužba podnesena 24. listopada 2014. – Gazprom Neft protiv Vijeća
   (Predmet T-735/14)
   (2014/C 448/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Gazprom Neft OAO (Sankt Peterburg, Rusija) (zastupnici: L. Van den Hende i S. Cogman, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 4. Odluke Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014.;

               —

               poništi članaka 3. i stavke 3. i 4. članka 4. Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014.; i

               —

               naloži Vijeću plaćanje tužiteljevih troškova u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog navodi povredu članka 296. UFEU-a.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da osporavana ZVSP Odluka i osporavana Uredba nisu dovoljno obrazložene i stoga čine povredu članka 296. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog navodi neodgovarajuću pravnu osnovu osporavanih odredaba.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da je članak 215. UFEU-a neodgovarajuća pravna osnova osporavanih odredaba osporavane Uredbe jer nema dovoljno poveznica između tužitelja i (i) ruske vlade i (ii) vidljivog cilja koji se želi postići sankcijama. Ova načela trebala bi također regulirati primjenu članka 29. UEU-a kao pravna osnova za mjere ograničavanja spram trećih zemalja.

               3.

               Treći tužbeni razlog navodi kršenje načela proporcionalnosti i temeljnih prava.

                           —

                           Tužitelj tvrdi da osporavane odredbe nisu u skladu s načelom proporcionalnosti i temeljnim pravima. Osporavane odredbe predstavljaju neproporcionalno uplitanje u tužiteljevu slobodu poduzetništva i tužiteljevo pravo na vlasništvo jer nisu prikladne za postizanje svojih ciljeva (i stoga su, također, nepotrebne) i, u svakom slučaju, nameću terete koji znatno nadilaze moguće koristi.


title: Predmet T-437/15: Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2016. – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje — Poljoprivreda — Zaštita od organizama štetnih za bilje — Mjere za sprečavanje unošenja u Uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezina širenja unutar Unije — Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere — Nedostatak osobnog interesa — Nedopuštenost”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/45

         Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2016. – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-437/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Poljoprivreda - Zaštita od organizama štetnih za bilje - Mjere za sprečavanje unošenja u Uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezina širenja unutar Unije - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Nedostatak osobnog interesa - Nedopuštenost”))
   (2016/C 156/61)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe (Copertino, Italija), i 38 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenja (zastupnik: G. Manelli, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Bianchi i I. Galindo Martín, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/789 od 18. svibnja 2015., o mjerama za sprečavanje unošenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) i njegova širenja unutar Unije (SL L 125, str. 36.), i posebno, njenih članaka 6. i 9. u vezi s Prilogom I. te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe i 38 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet T-215/14: Rješenje Općeg suda od 30. studenoga 2015. – Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo protiv Komisije („Tužba za poništenje — Zamjena pobijanog akta tijekom postupka — Prilagodba tužbenog zahtjeva — Usporedna tužba protiv nove odluke — Obustava postupka”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/53

         Rješenje Općeg suda od 30. studenoga 2015. – Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo protiv Komisije
   (Predmet T-215/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Zamjena pobijanog akta tijekom postupka - Prilagodba tužbenog zahtjeva - Usporedna tužba protiv nove odluke - Obustava postupka”))
   (2016/C 038/69)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelji: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Poljska) (zastupnici: T. Koncewicz i K. Gruszecka-Spychała, odvjetnici) i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (zastupnici: T. Koncewicz i K. Gruszecka-Spychała, zatim P. Rosiak, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Grespan, S. Noë i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

      Intervenijent u potporu tužiteljima: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

      Predmet

   Primarno, zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2014/883/EU od 11. veljače 2014. o mjeri SA.35388 (13/C) (ex 13/NN i ex 12/N) – Poljska – Osnivanje trgovačkog društva Gdynia-Kosakowo (SL L 357, str. 51.) kao i, slijedom toga, zahtjev za poništenje Odluke Komisije (EU) 2015/1586 od 26. veljače 2015. o mjeri SA.35388 (13/C) (ex 13/NN i ex 12/N) – Poljska – Osnivanje trgovačkog društva Gdynia -Kosakowo (SL L 250, str. 165.), koja zamjenjuje Odluku 2014/883.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi.

               2.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove kao i troškove Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. Z o.o. nastale u glavnom postupku.

               3.

               Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo snosit će vlastite troškove kao i Komisijine troškove nastale u postupku privremene pravne zaštite.

               4.

               Republika Poljska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 175, 10. 6. 2014.


title: Predmet C-494/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. rujna 2015. uputio Nejvyšší soud České republiky (Češka Republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC i dr. protiv DELTA CENTER a.s.

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. rujna 2015. uputio Nejvyšší soud České republiky (Češka Republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC i dr. protiv DELTA CENTER a.s.
   (Predmet C-494/15)
   (2015/C 414/20)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší soud České republiky

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Tommy Hilfiger Licensing LLC, Urban Trends Trading B.V., RADO Uhren AG, Facton Kft., Lacoste S.A., Burberry Limited

      Tuženik: DELTA CENTER a.s.

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li osoba koja je zakupila prostor tržnice i koja pojedinačnim trgovcima stavlja na raspolaganje štandove i mjesta na kojima se štandovi mogu postaviti, posrednik čije usluge koristi treća stranka za povredu prava intelektualnog vlasništva u smislu članka 11. Direktive 2004/48/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva?

               2.

               Može li se protiv osobe koja je zakupila prostor tržnice i koja pojedinačnim trgovcima stavlja na raspolaganje štandove i mjesta na kojima se štandovi mogu postaviti, odrediti mjere predviđene člankom 11. Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva, pod istim uvjetima kao što ih je Sud izrazio u presudi od 12. srpnja 2011. u predmetu C-324/09, L’Oréal i dr./eBay i dr. u pogledu određivanja mjera protiv voditelja internetskog portala za prodaju?

      (1)  SL L 157, 30.4.2004, str. 45. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.)


title: Predmet C-424/14: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 30. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Jácint Gábor Balogh protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Direktiva 2006/112/EZ — Članci 213. i 214. — Nepodnošenje prijave početka aktivnosti — Izuzeće za male poduzetnike — Sankcija)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/13

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 30. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Jácint Gábor Balogh protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Predmet C-424/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - PDV - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 213. i 214. - Nepodnošenje prijave početka aktivnosti - Izuzeće za male poduzetnike - Sankcija))
   (2016/C 038/17)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jácint Gábor Balogh

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Izreka

               1.

               Članak 213. stavak 1 Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se ne protivi nacionalnom zakonodavstvu koje poreznom obveznik nalaže da prijavi početak gospodarske aktivnosti iako proizvod te aktivnosti ne prekoračuje prag izuzeća za male poduzetnike i iako porezni obveznik ne namjerava obavljati oporezivu aktivnost.

               2.

               Pravo Unije treba tumačiti na način da se ne protivi tomu da se administrativnom kaznom sankcionira nepoštovanje obveze poreznog obveznika da prijavi početak gospodarske aktivnosti iako proizvod te aktivnosti ne prekoračuje prag izuzeća za male poduzetnike. Na sudu koji je uputio zahtjev je da ocijeni je li sankcija izrečena u glavnom postupku sukladna načelu proporcionalnosti.

      (1)  SL C 439, 8. 12. 2014.


title: Predmet T-93/15: Tužba podnesena 20. veljače 2015. – Navitar protiv OHIM-a – Elukuva (NaviTar)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/35

         Tužba podnesena 20. veljače 2015. – Navitar protiv OHIM-a – Elukuva (NaviTar)
   (Predmet T-93/15)
   (2015/C 127/48)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Navitar, Inc. (Rochester, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Mattes, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: MTÜ Elukuva (Tallinn, Estonija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „NaviTar” – prijava za registraciju br. 11 147 246

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 5. prosinca 2014. u predmetu R 401/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, uključujući troškove tužitelja u postupku pred žalbenim vijećem;

               —

               naloži MTÜ Elukuva snošenje troškova, uključujući troškove tužitelja u postupku pred žalbenim vijećem, u slučaju da MTÜ Elukuva intervenira u ovaj predmet.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 41. stavka 1. u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-283/17: Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – SH protiv Komisije

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/35

         Tužba podnesena 15. svibnja 2017. – SH protiv Komisije
   (Predmet T-283/17)
   (2017/C 231/44)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: SH (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom,
   i stoga,

               —

               utvrdi da je članak 2. stavak 2. podstavak 3. Priloga VII. Pravilniku o osoblju nezakonit;

               —

               poništi odluku od 13. srpnja 2016. Ureda za vođenje i isplatu pojedinačnih potraživanja (u daljnjem tekstu: PMO) i u mjeri u kojoj je potrebno, odluku o izričitom odbijanju prigovora od 3. veljače 2017.;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti iznesenom protiv odluke od 13. srpnja 2016. jer se ta odluka temelji na primjeni članka 2. stavka 2. podstavka 3. Priloga VII. Pravilniku o osoblju čime se povrjeđuje zabrana diskriminacije koja se temelji na nacionalnosti i/ili rođenju, načelo jednakosti, pravo na obrazovanje, zaštita interesa djeteta, načelo proporcionalnosti i legitimnost svakog odstupanja od prava iz Povelje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prva i povredi načela dobre uprave jer se odluka od 13. srpnja 2016. temelji na nezakonitoj odredbi Pravilnika.


title: Predmet C-117/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 31. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH protiv Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA) (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava — Direktiva 2001/29/EZ — Članak 3. stavak 1. — Direktiva 2006/115/EZ — Članak 8. stavak 2. — Pojam „priopćavanja javnosti” — Postavljanje televizijskih uređaja od strane voditelja centra za rehabilitaciju, čime pacijentima omogućuje gledanje televizijskih sadržaja)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/10

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 31. svibnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH protiv Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)
   (Predmet C-117/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava - Direktiva 2001/29/EZ - Članak 3. stavak 1. - Direktiva 2006/115/EZ - Članak 8. stavak 2. - Pojam „priopćavanja javnosti” - Postavljanje televizijskih uređaja od strane voditelja centra za rehabilitaciju, čime pacijentima omogućuje gledanje televizijskih sadržaja))
   (2016/C 287/13)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Köln

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH

      Tuženik: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)

      uz sudjelovanje: Gesellschaft zur Verwertung von Leistungsschutzrechten mbH (GVL)

      Izreka

   U predmetu poput onog u glavnom postupku, u okviru kojeg je istaknuto da emitiranje televizijskog sadržaja putem televizijskih uređaja koje je voditelj centra za rehabilitaciju postavio u svojim poslovnim prostorijama krši autorska i srodna prava velikog broja uključenih osoba, osobito skladatelja, tekstopisaca i glazbenih nakladnika, ali i umjetnika izvođača, proizvođača fonograma i autora tekstova kao i njihovih nakladnika, valja ocijeniti predstavlja li takva situacija „priopćavanje javnosti” u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu, kao i članka 8. stavka 2. Direktive 2006/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o pravu iznajmljivanja i pravu posudbe te o određenima autorskom pravu srodnim pravima u području intelektualnog vlasništva, i to na temelju istih kriterija tumačenja. Nadalje, te dvije odredbe treba tumačiti na način da takvo emitiranje predstavlja radnju „priopćenja javnosti”.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet C-345/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā Tiesa – Latvija) – SIA „Maxima Latvija” protiv Konkurences padome (Zahtjev za prethodnu odluku — Tržišno natjecanje — Članak 101. stavak 1. UFEU-a — Primjena sličnog nacionalnog propisa — Nadležnost Suda — Pojam „sporazum koji ima za cilj ograničiti tržišno natjecanje” — Ugovori o zakupu poslovnog prostora — Trgovački centri — Pravo referentnog zakupnika da se protivi tomu da zakupodavac poslovne prostore dâ u zakup trećima)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/8

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā Tiesa – Latvija) – SIA „Maxima Latvija” protiv Konkurences padome
   (Predmet C-345/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Članak 101. stavak 1. UFEU-a - Primjena sličnog nacionalnog propisa - Nadležnost Suda - Pojam „sporazum koji ima za cilj ograničiti tržišno natjecanje” - Ugovori o zakupu poslovnog prostora - Trgovački centri - Pravo referentnog zakupnika da se protivi tomu da zakupodavac poslovne prostore dâ u zakup trećima))
   (2016/C 038/10)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SIA „Maxima Latvija”

      Tuženik: Konkurences padome

      Izreka

               1.

               Članak 101. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da sama okolnost da ugovor o zakupu poslovnog prostora koji se odnosi na zakup supermarketa koji se nalazi u trgovačkom centru sadrži odredbu kojom se zakupniku daje pravo protiviti se tomu da zakupodavac poslovne prostore u tom centru dâ u zakup drugim zakupnicima, ne znači da taj ugovor ima za cilj ograničiti tržišno natjecanje u smislu te odredbe.

               2.

               Za ugovore o zakupu poslovnog prostora poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, za koje se nakon detaljne analize gospodarskog i pravnog konteksta u koji ulaze, kao i posebnosti referentnoga tržišta o kojem je riječ ispostavi da značajno pridonose mogućem zatvaranju tog tržišta, moguće je smatrati da čine sastavni dio sporazuma koji ima „za posljedicu” sprečavanje, ograničivanje ili narušavanje tržišnog natjecanja u smislu članka 101. stavka 1. UFEU-a. Važnost doprinosa svakog ugovora tom zatvaranju ovisi među ostalim o položaju ugovornih stranaka na navedenom tržištu i o trajanju tog ugovora.

      (1)  SL C 329, 22. 9. 2014.


title: Predmet C-300/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španjolska) 30. svibnja 2013. — Ayuntamiento de Benferri protiv Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španjolska) 30. svibnja 2013. — Ayuntamiento de Benferri protiv Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU
   (Predmet C-300/13)
   (2013/C 226/09)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-96/14: Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Vimeo protiv OHIM-a – PT Comunicações (VIMEO) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice VIMEO — Raniji figurativni žig Zajednice meo — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Izostanak supostojanja žigova — Vjerojatnost dovođenja u zabludu”)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/27

         Presuda Općeg suda od 23. listopada 2015. – Vimeo protiv OHIM-a – PT Comunicações (VIMEO)
   (Predmet T-96/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice VIMEO - Raniji figurativni žig Zajednice meo - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Izostanak supostojanja žigova - Vjerojatnost dovođenja u zabludu”))
   (2015/C 414/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Vimeo LLC (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Poulter i M. Macdonald, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Bullock i N. Bambara, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: PT Comunicações, SA (Lisabon, Portugal)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. studenoga 2013. (predmet R 1092/2013-2) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava PT Comunicações, SA i Vimeo LLC.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Vimeo LLC-u nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet T-308/16: Tužba podnesena 13. lipnja 2016. – Marsh protiv EUIPO-a (ClaimsExcellence)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/27

         Tužba podnesena 13. lipnja 2016. – Marsh protiv EUIPO-a (ClaimsExcellence)
   (Predmet T-308/16)
   (2016/C 287/33)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Marsh GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: W. Riegger, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „ClaimsExcellence” – prijava za registraciju br. 13 847 462

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. travnja 2016. u predmetu R 2358/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009.