title: predmet T-145/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 2. svibnja 2019. — E Jap Energéticas y Medioambientales protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Okoliš — Financijski instrument za okoliš (LIFE) - Projekt LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING — Povrat isplaćenih iznosa — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/38

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 2. svibnja 2019. — E Jap Energéticas y Medioambientales protiv Komisije
      (predmet T-145/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Okoliš - Financijski instrument za okoliš (LIFE) - Projekt LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING - Povrat isplaćenih iznosa - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2019/C 213/40)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Jap Energéticas y Medioambientales, SL (Valencija, Španjolska) (zastupnik: G. Alabau Zabal, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Estrada de Solà i S. Izquierdo Pérez, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije Odluke Komisije BUDG/DGA 1/C4/CB/3241812545 od 14. siječnja 2019. o povratu iznosa od 82 750,96 eura isplaćenog tužitelju, uvećan za zatezne kamate.

         Izreka

                  1.

                     Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

                  2.

                     O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: predmet T-114/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Pavel protiv EUIPO-a — bugatti (B)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/39

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Pavel protiv EUIPO-a — bugatti (B)
      (predmet T-114/19)
      (2019/C 213/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dan-Gabriel Pavel (Oradea, Rumunjska) (zastupnik: E. Nedelcu, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: bugatti GmbH (Herford, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije B — žig Europske unije br. 13 545 181

         Postupak pred EUIPO-om: Postupak povodom opoziva

         Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. prosinca 2018. u povezanim predmetima R 49/2018-1 i R 85/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i održi na snazi valjanu registraciju figurativnog žiga EUTM-013545181, kako je registriran 5. svibnja 2016. za sve proizvode i usluge;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje sudskih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Neprimjenjivost članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Nepostojanje dokaza o povredi javnog interesa.


title: predmet T-190/19: Tužba podnesena 4. travnja 2019. — BF protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/40

      Tužba podnesena 4. travnja 2019. — BF protiv Komisije
      (predmet T-190/19)
      (2019/C 213/42)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BF (zastupnici: S. Gesterkamp, odvjetnik i C. König, profesor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da tuženik od 18. prosinca 2018., dana na koji mu je elektroničkom poštom dostavljeno drugo tužiteljevo službeno pismo opomene, zbog propusta povrjeđuje svoju obvezu donošenja odluke u okviru postupka u vezi s državnom potporom SA.48706 (RVV Rostocker Versorgungs- und Verkehrs-Holding GmbH und Nordwasser GmbH), koju treba dostaviti tužitelju u svojstvu podnositelja pritužbe, o zatvaranju prethodnog istražnog postupka, odnosno odluku o pokretanju ili pak nepokretanju formalnog istražnog postupka;

                  —

                  tuženiku naloži snošenje troškova postupka i

                  —

                  preventivno i podredno, u slučaju prestanka tuženikova propusta nakon podnošenja tužbe, tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.
      Tužitelj najprije tvrdi da su ispunjene pretpostavke za tužbu zbog propusta, osobito zato što je činjenično stanje na dan dostave drugog pisma opomene dopuštalo donošenje odluke o zatvaranju prethodnog istražnog postupka na temelju članka 4. Uredbe (EU) 2015/1589 (1).
      Nadalje tužitelj prigovara da je tuženiku u njegovu upravnom dopisu od 17. prosinca 2018. u korist društva Nordwasser GmbH, odgovornog za „in house” poslovanje isključivo normativno uspostavio pravni monopol koji bi mogao isključiti narušavanje tržišnog natjecanja u smislu članka 107 stavka 1. UFEU-a a da se pritom nije osvrnuo na činjenična pitanja u vezi s povoljnijim položajem.
      Usto, tužitelj tvrdi da se u svojim dopisima u ranijoj fazi postupka već protivio činjenici da je pravni monopol uspostavljen u skladu s pravom Unije. U svakom slučaju tuženik je trebao svoje stajalište izraziti isključivo s pravnog aspekta, oslanjajući se na utvrđeno činjenično stanje i slijedom toga najkasnije u prosincu 2018. donijeti odluku o nepokretanju formalnog istražnog postupka na temelju članka 4. stavka 2. Uredbe (EU) 2015/1589, protiv koje se može podnijeti tužba.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: predmet T-198/19: Tužba podnesena 4. travnja 2019. — BA protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/42

      Tužba podnesena 4. travnja 2019. — BA protiv Komisije
      (predmet T-198/19)
      (2019/C 213/44)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BA (zastupnik: F. Wagner i N. Voß, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  dodatno podredno, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-200/19: Tužba podnesena 5. travnja 2019. — BB protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/44

      Tužba podnesena 5. travnja 2019. — BB protiv Komisije
      (predmet T-200/19)
      (2019/C 213/45)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BB (zastupnici: F. Wagner i N. Voß, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  dodatno podredno, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-201/19: Tužba podnesena 5. travnja 2019. — BC protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/45

      Tužba podnesena 5. travnja 2019. — BC protiv Komisije
      (predmet T-201/19)
      (2019/C 213/46)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BC (zastupnici: F. Wagner i N. Voß, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  dodatno podredno, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-210/19: Tužba podnesena 5. travnja 2019. — Società Agricola Tenuta di Rimale i dr. protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/48

      Tužba podnesena 5. travnja 2019. — Società Agricola Tenuta di Rimale i dr. protiv Komisije
      (predmet T-210/19)
      (2019/C 213/48)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Società Agricola Tenuta di Rimale Ss (Fidenza, Italija) i drugih devet tužitelja (zastupnici: M. Libertini, A. Scognamiglio i M. Spolidoro, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji traže da Opći sud poništi pobijani memorandum tuženika i da naloži obvezno preispitivanje razloga izloženih u podnesenoj prijavi. Traže da se to preispitivanje provede na temelju drugačijeg i točnijeg tumačenja članka 150. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda (1), i detaljnijeg ispitivanja dokaza iz kojeg će se vidjeti nedosljednost i nelogičnost razloga koje je iznio konzorcij u cilju potvrđivanja sine die diskriminatornog i neopravdanog reguliranja ponude mlijeka za proizvodnju sira DOP (zaštićene oznake izvornosti) Parmigiano Reggiano.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetna tužba podnosi se protiv memoranduma Europske komisije — Glavne uprave za poljoprivredu i ruralni razvoj — od 6. veljače 2019. kojim je odlučeno da se odbaci prijava koju su tužitelji uputili 5. veljače 2018., a u kojoj su se pozvali na nezakonitost Uredbe Ministarstva za poljoprivrednu, prehrambenu i šumarsku politiku br. 6762 od 15. prosinca 2016. o potvrđivanju Plana reguliranja ponude sira Parmigiano Reggiano za trogodišnje razdoblje 2017.-2019., kao i uredbe tog istog ministarstva br. od 19. rujna 2017. kojom su potvrđene izmjene Plana reguliranja ponude sira Parmigiano Reggiano za trogodišnje razdoblje 2017.-2019.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju članka 150. Uredbe (EU) br. 1308/2013, u dijelu koji se odnosi na utvrđivanje kvalificirane većine proizvođača zainteresiranih za prijedlog za reguliranje ponude.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju članka 150. Uredbe (EU) br. 1308/2013, u dijelu koji se odnosi na nužnost utvrđivanja bitnih pretpostavki ravnoteže tržišta radi donošenja privremenih mjera reguliranja ponude, i povezanog odgovarajućeg obrazloženja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju članka 150. Uredbe (EU) br. 1308/2013, u dijelu koji se odnosi na zabranu planova reguliranja ponude diskriminatornog sadržaja.

         (1)  SL 2013., L 347, str. 608.


title: predmet T-231/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Klöckner Pentaplast protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/49

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Klöckner Pentaplast protiv Komisije
      (predmet T-231/19)
      (2019/C 213/49)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Klöckner Pentaplast GmbH (Heiligenroth, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013. te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.


title: predmet T-233/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Infineon Technologies Dresden protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/52

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Infineon Technologies Dresden protiv Komisije
      (predmet T-233/19)
      (2019/C 213/51)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG (Dresden, Njemačka) (zastupnici: L. Assmann i M. Peiffer, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu Odluku priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) od 28. svibnja 2018. o programu potpore SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) koji je provela Njemačka za potrošače baznog opterećenja iz članka 19. Stromnetzentgeltverordnunga (u daljnjem tekstu: StromNEV) i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na jednom tužbenom razlogu, prema kojem je pobijana odluka nezakonita jer u slučaju oslobođenja od naknade za mrežu sukladno članku 19. stavku 2. drugoj rečenici StromNEV-a nije riječ o državnoj potpori u smislu članka 107. i sljedećih UFEU-a.
      U vezi s tim tužitelj prije svega navodi da oslobođenja od naknade za mrežu odobrena na temelju članka 19. stavka 2. StromNEV-a nisu dodijeljena iz državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, nego da su ih financirali njemački operateri elektroenergetske mreže koji su privatnopravno organizirani i ne mogu se pripisati državi. Tvrdi da ni sporni doplatak u svojem učinku nije jednak pristojbi na potrošnju električne energije u Njemačkoj. Usto Savezna Republika Njemačka nema nikakvu kontrolnu ovlast nad operaterima prijenosnog sustava kojima je povjereno upravljanje tim sredstvima.
      Nadalje se ističe da se oslobođenje od naknade za mrežu na temelju članka 19. stavka 2. StromNEV-a u bitnim aspektima razlikuje od slučajeva na kojima su se zasnivali predmeti C-206/06, Essent Netwerk Noord i dr. i C-262/12, Vent De Colère!. Ipak, sporni slučaj nije usporediv s doplatkom u predmetu C-405/16 P, Njemačka/Komisija i stoga se ne može kvalificirati potporom.


title: predmet T-238/19: Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Wepa Hygieneprodukte i dr. protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/55

      Tužba podnesena 9. travnja 2019. — Wepa Hygieneprodukte i dr. protiv Komisije
      (predmet T-238/19)
      (2019/C 213/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Wepa Hygieneprodukte GmbH (Arnsberg, Njemačka), Wepa Leuna GmbH (Leuna, Njemačka), Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH (Arnsberg) (zastupnici: H. Janssen i A. Vallone, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Odluku Europske komisije priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 (SL 2019., L 14, str. 1.) od 28. svibnja 2018. u predmetu „Program potpore SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) Njemačke za potrošače baznog opterećenja u skladu s člankom 19. Stromnetzentgeltverordnunga” i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na jednom tužbenom razlogu prema kojem oslobođenje od naknade za upotrebu mreže nije potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
      U vezi s tim tužitelji prije svega tvrde da u slučaju oslobođenja od naknade za upotrebu mreže nisu korištena državna sredstva ili sredstva koja je dodijelila država. Osim toga, ističe se da je tuženik pogrešno smatrao da je doplatak iz članka 19. „pristojba” odnosno „parafiskalni namet” koji je država nametnula krajnjim potrošačima u smislu presude od 17. srpnja 2008., Essent Netwerk Noord i dr. (C-206/06, EU:C:2008:413).
      Nadalje se ističe da potrošačima baznog opterećenja nije dodijeljena nikakva selektivna prednost.


title: predmet T-246/19: Tužba podnesena 10. travnja 2019. — Kambodža i CRF protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/57

      Tužba podnesena 10. travnja 2019. — Kambodža i CRF protiv Komisije
      (predmet T-246/19)
      (2019/C 213/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Kraljevina Kambodža i Cambodia Rice Federation (CRF) (Phnom Penh, Kambodža) (zastupnici: R. Antonini, E. Monard i B. Maniatis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2019/67 od 16. siječnja 2019. (1) i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da ograničavanje pojma proizvođača iz Europske unije samo na proizvođače istovjetnih ili izravno konkurentnih proizvoda koji su proizvedeni uz korištenje sirovinama (neoljuštena riža) proizvedenima u Europskoj uniji, krši članak 22. stavak 1. i članak 23. Uredbe (EU) br. 978/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. (2) Alternativno, tuženikov pristup protivan je članku 22. stavku 2. Uredbe br. 978/2012.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik, oslanjajući se na netočne ili neistinite podatke ili na podatke koji se ne odnose na konkretni istovjetni proizvod, propustio propisno ocijeniti postojanje „ozbiljnih poteškoća”, protivno članku 23. Uredbe br. 978/2012. To je učinilo nemogućom pravilnu ocjenu ispunjenja uvjeta iz članka 22. stavka 1. Uredbe (EU) br. 978/2012 u odnosu na istovjetni proizvod, kako je određen u članku 22. stavku 2. Uredbe br. 978/2012.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik usporedio cijene uvoza iz Kambodže i cijene u Europskoj uniji na način koji je protivan članku 22. stavku 1. i članku 23. Uredbe br. 978/2012.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženikova analiza uzročnosti protivna članku 22. stavku 1. Uredbe br. 978/2012, jer ozbiljne poteškoće s kojima se suočava Europska unija nisu u dovoljnoj mjeri izravna posljedica obujma kambodžanskog uvoza i cijena. U mjeri u kojoj se Uredba 2019/67 oslanja na kumulativnu analizu, ona je također protivna članku 22. stavku 1. Uredbe br. 978/2012.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da tuženik nije učinio dostupnima nekoliko ključnih činjenica, razmatranja ili detalja u odnosu na te ključne činjenice i razmatranja, protivno članku 17., stavcima 1., 2., 3. i 4., Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1083/2013 od 28. kolovoza 2013. (3), članku 38. Uredbe br. 978/2012 i tužiteljevim pravima obrane.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je dosje u velikoj mjeri manjkav te da mu nedostaju neke ključne informacije. To predstavlja povredu članka 14. Provedbene uredbe Komisije br. 1083/2013, članka 38. Uredbe br. 978/2012 i tužiteljevih prava obrane.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/67 od 16. siječnja 2019. o uvođenju zaštitnih mjera u vezi s uvozom indijske riže podrijetlom iz Kambodže i Mjanmara/Burme (SL L 15, 17. 1. 2019., str. 5).

         (2)  Uredba (EU) br. 978/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o primjeni sustava općih carinskih povlastica i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 732/2008 (SL L 303, 31. 10. 2012., str. 1) (Posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11. svezak 59. str. 227.).

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1083/2013 оd 28. kolovoza 2013. o utvrđivanju pravila u pogledu postupaka privremenog opoziva carinskih povlastica i usvajanju općih zaštitnih mjera iz Uredbe (EU) br. 978/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o primjeni sustava općih carinskih povlastica (SL L 293, 5. 11. 2013., str. 16).


title: predmet T-248/19: Tužba podnesena 12. travnja 2019. — Bilde protiv Parlamenta

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/58

      Tužba podnesena 12. travnja 2019. — Bilde protiv Parlamenta
      (predmet T-248/19)
      (2019/C 213/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Dominique Bilde (Lagarde, Francuska) (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjevi

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta P8_TA-PROV(2019)0137 od 12. ožujka 2019. o zahtjevu za ukidanje tužiteljičina imuniteta 2018/2267(IMM) kojom joj je stvarno ukinut imunitet;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. Protokola br. 7. o povlasticama i imunitetima Europske unije (SL 2010., C 83, str. 266.), članka 5. stavaka 1. i 5. Poslovnika Europskog parlamenta (SL 2005., L 44, str. 1.) i priopćenja zastupnicima br. 11/2003 i 11/2016.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi postupka, konkretnije, na povredi članka 43. priopćenja zastupnicima br. 11/2016, jer je svrha optužbi nanijeti štetu tužiteljičinoj političkoj djelatnosti, što čini slučaj fumus persecutionis protiv nje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općih načela prava Unije „ne bis in idem” i „una via electa” te na zlouporabi postupka i prava.


title: predmet T-251/19: Tužba podnesena 15. travnja 2019. — Wieland-Werke protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/59

      Tužba podnesena 15. travnja 2019. — Wieland-Werke protiv Komisije
      (predmet T-251/19)
      (2019/C 213/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Wieland-Werke AG (Ulm, Njemačka) (zastupnici: U. Soltész, C. von Köckritz i K. Winkelmann, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije u predmetu M.8900 — Wieland/Aurubis Rolled Products/Schwermetall od 5. veljače 2019.;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedanaest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija učinila očite pogreške time što je utemeljila osporenu odluku na manjkavom konceptu takozvanog „vrhunskog” podsegmenta, umjesto da je navedenu odluku utemeljila na mjerodavnom tržištu proizvoda od valjanog bakra, kako ga je definirala sama Komisija.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije dala niti definiciju, a niti jasno razgraničenje takozvanog „vrhunskog” podsegmenta, na kojem je, posve neodrživo, zasnovala svoju ocjenu. Komisijin pristup je očigledno pogrešan i spekulativan.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očite pogreške u ocjeni, protusloveći svojim vlastitim utvrđenjima u odluci o odobrenju u predmetu M.8909 — KME/MKM.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija primijenila neodrživu i dosad nezabilježenu teoriju štete sui generis, povezujući na neodgovarajući način horizontalne i ne-horizontalne učinke i brkajući jasne i stroge smjernice sadržane u smjernicama o koncentracijama.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očite pogreške u procjeni učinka svojeg navodnog horizontalnog problema na tržišno natjecanje, time što je evidentno propustila istražiti očite činjenice prilikom utvrđivanja konkurentnog okruženja mjerodavnog tržišta.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisijina ocjena o mogućnost klijenata da promjene dobavljača očigledno pogrešna.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se Komisija poziva na rast cijena zbog te transakcije a da za to nije pružila nikakve dokaze.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očite pogreške u svojoj ocjeni prelaska sa zajedničke na pojedinačnu kontrolu nad društvom Schwermetall. Posebice, Komisija je propustila poduzeti potrebne istražne radnje.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očite pogreške u ocjeni jamstava koje je tužitelj ponudio.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da način na koji je Komisija vodila postupke povodom pravnog lijeka i ispitivanja tržišta nije bio u skladu s pravilima postupka.

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila bitne povrede postupka. Ona je odbila ispitati tržište u odnosu na prva dva jamstva i pokrenula je ispitivanje tržišta puno prekasno tijekom postupka.


title: predmet T-252/19: Tužba podnesena 15. travnja 2019. — Pech protiv Vijeća

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/60

      Tužba podnesena 15. travnja 2019. — Pech protiv Vijeća
      (predmet T-252/19)
      (2019/C 213/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Laurent Pech (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: O. Brouwer i T. McGrath, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća sadržanu u dopisu od 12. veljače 2019. upućenom tužitelju kojom se uskraćuje puni pristup dokumentu ST 13593 2018 INIT (mišljenje Pravne službe Vijeća od 25. listopada 2018., u skladu s člankom 4. stavkom 2. i člankom 4. stavkom 3. Uredbe 1049/2001 (1);

                  —

                  podredno, naloži Vijeću odobravanje šireg djelomičnog pristupa dokumentu ST 13593 2018 INIT, u skladu s člankom 4. stavkom 6. Uredbe 1049/2001; i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova tužitelja, uključujući troškove eventualnih intervenijenata.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i pogrešnoj primjeni druge alineje članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001.

                              —

                              Navodi se da je Vijeće nije dokazalo da zatraženi dokument sadržava pravni savjet.

                              —

                              Nadalje, tužitelj navodi da je Vijeće pogrešno protumačilo i primijenilo drugu alineju članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001 jer nije uzelo u obzir odredbe primarnog prava Unije sažete u tužbi, kao ni načelo da zakonodavni dokumenti Unije podliježu najširem mogućem pristupu, oslanjajući se na nejasne i subjektivne pojmove koji nisu predviđeni pravom Unije kako bi opravdalo uskraćivanje pristupa.

                              —

                              Vijeće je počinilo pogrešku koja se tiče prava te pogrešno primijenilo test prevladavajućeg javnog interesa.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i pogrešnoj primjeni članka 4. stavka 3. prvog podstavka Uredbe 1049/2001.

                              —

                              Tužitelj tvrdi da Vijeće nije dokazalo da bi puni pristup konkretno i stvarno ugrozio postupak donošenja odluka o kojem je riječ.

                              —

                              Vijeće je pogrešno protumačilo i primijenilo članak 4. stavak 3. prvi podstavak Uredbe 1049/2001 i sudsku praksu sudova Unije zanemarujući odredbe primarnog prava Unije sažete u tužbi i načelo da zakonodavni dokumenti Unije podliježu najširem mogućem pristupu.

                              —

                              Vijeće je nepravilno ocijenilo javni interes za objavu dokumenta.

                  3.

                  Treći tužbeni zahtjev, podredni zahtjev, koji se temelji na tome da je Vijeće povrijedilo članak 4. stavak 6. Uredbe 1049/2001, ako su iznimke na koje se poziva primjenjive na zatraženi dokument, jer je očito propustilo izvršiti svoju obvezu da odobri (odgovarajući i zahtijevani) djelomični pristup koji je trebalo odobriti zatraženom dokumentu sukladno navedenom članku 4. stavku 6., uskraćujući pristup cijelom odjeljku pravne analize.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL, 2001., L 145., str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: predmet T-253/19: Tužba podnesena 15. travnja 2019. — BG protiv Parlamenta

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/62

      Tužba podnesena 15. travnja 2019. — BG protiv Parlamenta
      (predmet T-253/19)
      (2019/C 213/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: BG (zastupnici: L. Levi, A. Champetier i A. Tymen, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta od 18. svibnja 2018. kojom je raskinut tužiteljev ugovor;

                  —

                  po potrebi, poništi odluku Europskog parlamenta od 4. siječnja 2019., dostavljenu 9. siječnja 2019., kojom je odbijena tužiteljeva žalba od 16. kolovoza 2018.;

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju naknadi neimovinsku štetu koja je nastala tuženikovom krivnjom, procijenjenu u iznosu od 50 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja i povredi postupovnih pravila koja se primjenjuju u slučaju raskida predmetnog ugovora.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 12.a i 24. Pravilnika o osoblju i u vezi s time, na povredi tužiteljeva prava da se njegov predmet obradi nepristrano i pravično, povredi obveze dužne pažnje i očitoj pogrešci u ocjeni.


title: predmet T-260/19: Tužba podnesena 12. travnja 2019. — Al-Tarazi protiv Vijeća

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/62

      Tužba podnesena 12. travnja 2019. — Al-Tarazi protiv Vijeća
      (predmet T-260/19)
      (2019/C 213/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Mazen Al-Tarazi (Shuwaikh, Kuvajt) (zastupnici: G. Beck i A. Khan, Barristers, i S. Patel, Solicitor)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi da se članak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2019/85 od 21. siječnja 2019. (1) i članak 1. Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2019/87 od 21. siječnja 2019. (2) ne primjenjuju na tužitelja;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća 2019/85 i Provedbenu odluku Vijeća 2019/87 u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

                  —

                  proglasi da se tužiteljevo ime izbriše iz Priloga (pod brojem 266.) Provedbene uredbe Vijeća 2019/85 i iz Priloga (pod brojem 266.) Provedbene odluke Vijeća 2019/87; i

                  —

                  tuženiku naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je tuženik pružio nepotpune ili nedostatne razloge za uvrštavanje tužitelja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tome da se uvrštavanje tužitelja temelji na očitoj pogrešci u ocjeni činjenica, s obzirom na to da je tuženik propustio iznijeti dokaze za navedene činjenice koje podupiru ili navodno podupiru obrazloženje donesenih mjera ili s obzirom na to da je tuženik na temelju tih činjenica došao do neosnovanih zaključaka.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na tome da uvrštavanje tužitelja povređuje njegovo pravo na obranu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na tome da uvrštavanje tužitelja povređuje njegovo pravo vlasništva, slobodu trgovanja i načelo proporcionalnosti.

         (1)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2019/85 od 21. siječnja 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL, L 18I, 21.1.2019, str. 4.).

         (2)  Provedbena odluka Vijeća (ZVSP) 2019/87 od 21. siječnja 2019. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL, L 18I, 21.1.2019, str. 13.).


title: predmet T-269/19: Tužba podnesena 22. travnja 2019. — Imagina Media Audiovisual protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/65

      Tužba podnesena 22. travnja 2019. — Imagina Media Audiovisual protiv Komisije
      (predmet T-269/19)
      (2019/C 213/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Imagina Media Audiovisual, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: P. Kuypers, N. Groot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije Ares(2019)856949, kojom je Komisija tužitelju odredila dvogodišnje isključenje te ga je upisala u bazu podataka ranog otkrivanja i isključenja (1);

                  —

                  naloži Komisiji da tužitelju nadoknadi štetu uzrokovanu pobijanom odlukom;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava time što nije provela vlastiti nadzor ili analizu, oslanjajući se samo na utvrđenja ministarstva pravosuđa Sjedinjenih Američkih Država, bez vlastitog primjerenog nadzora i pogrešno tumačeći ta utvrđenja. Komisija je posljedično počinila pogrešku u ocjeni činjenica i tako povrijedila obvezu dužne pažnje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno isključila tužitelja i time povrijedila članak 136. stavak 1. točku (c) Uredbe 2018/1046 i tužiteljeva prava obrane zbog toga što nije jasno navela što točno čini tešku povredu dužnosti. Usto, tužitelj navodi da je Komisija počinila pogrešku time što je navela da je tužitelj također isključen iz postupaka javne nabave koji su u tijeku, s obzirom na to da to ne proizlazi iz izreke sporne odluke; time što je isključila tužitelja zbog postupanja u vezi s pravima emitiranja i oglašavanja sportskih događanja u postupku javne nabave za pružanje usluga audiovizualnog izvještavanja o aktualnim pitanjima u Uniji, s obzirom na to da je riječ o različitim tržištima koja ne utječu jedno na drugo te je stoga moguće dokazati pouzdanost tužitelja u ugovorima za Europsku uniju; i time što je zaključila da tužitelja treba isključiti jer nije raspolagala dovoljnim dokazima za donošenje sporne odluke i jer se u sporazumu o nepokretanju kaznenog progona sklopljenom s ministarstvom pravosuđa Sjedinjenih Američkih Država ne navodi da su tužitelj ili njegov izvršni direktor krivi.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava time što je zaključila da bi isključenje bilo proporcionalno u smislu članka 136. stavka 3. Uredbe 2018/1046 i time što nije uzela u obzir nepostojanje utjecaja na financijske interese i ugled Unije te vrijeme proteklo od postupanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku time što je smatrala da su korektivne mjere koje je poduzeo tužitelj privremene i nedovoljne s obzirom na članak 136. stavak 6. točku (a) u vezi s člankom 136. stavkom 7. Uredbe 2018/1046.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila temeljno načelo jednakog postupanja time što je s tužiteljem postupala različito nego u odnosu na druge ponuditelje koji su s ministarstvom pravosuđa Sjedinjenih Američkih Država sklopili sporazum o nepokretanju kaznenog progona.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija nanijela štetu tužitelju time što je nezakonito odlučila da tužitelja treba isključiti iz postupaka nabave i dodjele bespovratnih sredstava uređenih Uredbom 2018/1046.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1. i ispravak SL 2018., L 294, str. 45.)


title: predmet T-270/19: Tužba podnesena 23. travnja 2019. — Amazon Technologies protiv EUIPO-a (ring)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/66

      Tužba podnesena 23. travnja 2019. — Amazon Technologies protiv EUIPO-a (ring)
      (predmet T-270/19)
      (2019/C 213/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Amazon Technologies, Inc. (Seattle, Washington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Klett i C. Mikyska, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga „ring” u kojoj je naznačena Europska unija — Prijava za registraciju br. 1 401 009

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. veljače 2019. u predmetu R 2211/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka pred Općim sudom, kao i postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a uključujući tužiteljeve nužne troškove u oba postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Žalbeno vijeće povrijedilo je članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća time što je odbilo zaštititi predmetni žig.


title: predmet T-272/19: Tužba podnesena 25. travnja 2019. — TO protiv ESVD-a

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/67

      Tužba podnesena 25. travnja 2019. — TO protiv ESVD-a
      (predmet T-272/19)
      (2019/C 213/65)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: TO (zastupnik: G. Generet, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku ESVD-ovog tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu od 15. lipnja 2018., prema kojoj tužiteljica ne ispunjava sve uvjete za zaposlenje predviđene člankom 82. CEOS-a i ne može biti zaposlena kao ugovorno osoblje 3.b u ESVD-u;

                  —

                  poništi odluku ESVD-ovog tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu od 14. siječnja 2019. kojom se odbija tužiteljičin prigovor podnesen 14. rujna 2018.;

                  —

                  naloži ESVD-u platiti tužiteljici naknadu štete procijenjenu u iznosu od 36 992,52 eura, što odgovara jednogodišnjoj plaći za ugovor AC FG II prema ljestvici plaća primjenjivoj od 1. studenoga 2017., pri čemu je taj iznos podložan specifikaciji tijekom postupka;

                  —

                  naloži ESVD-u izračunati gubitak koji je tužiteljica pretrpjela u vezi s mirovinskim pravima, nastao zbog toga što s njom nije sklopljen ugovor o radu;

                  —

                  naloži ESVD-u platiti tužiteljici naknadu štete u iznosu od 15 000 eura za neimovinsku štetu zbog povrede njezina dostojanstva i profesionalnog ugleda;

                  —

                  naloži ESVD-u platiti tužiteljici naknadu štete u iznosu od 15 000 eura za neimovinsku štetu zbog narušenog zdravlja i osobne dobrobiti;

                  —

                  naloži ESVD-u platiti tužiteljici naknadu štete u iznosu od 15 000 eura za neimovinsku štetu koja proizlazi iz toga što je ESVD povrijedio Uredbu br. 45/2001 o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka;

                  —

                  naloži ESVD-u platiti tužiteljici naknadu štete u iznosu od 10 000 eura za neimovinsku štetu zbog povrede povjerljivosti medicinskih podataka i povjerljivosti osobnih podataka iz tužiteljičinog medicinskog kartona;

                  —

                  naloži ESVD-u platiti tužiteljici naknadu štete u iznosu od 15 000 eura za neimovinsku štetu zbog klevete i/ili uvrede tužiteljice;

                  —

                  naloži ESVD-u snositi ukupne troškove postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 33. drugog podstavka Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i članaka 82. i 83. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, načela proporcionalnosti i kontradiktornosti, prava na dobru upravu i brižnog postupanja, načela nediskriminacije i prava na nepristrano i pravično postupanje i zabrane svakog uznemiravanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.) i članka 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.


title: predmet T-275/19: Tužba podnesena 24. travnja 2019. — PNB Banka i drugi protiv ESB-a

text:
                  24.6.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 213/69

         Tužba podnesena 24. travnja 2019. — PNB Banka i drugi protiv ESB-a
         (predmet T-275/19)
         (2019/C 213/67)
         Jezik postupka: engleski

            Stranke

            Tužitelji: PNB Banka AS (Riga, Latvija),  CR (*1),  CT (*1) (zastupnici: O. Behrends i M. Kirchner, odvjetnici)

            Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

            Tužbeni zahtjev

         Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                     —

                     poništi odluku ESB-a od 14. veljače 2019. o provođenju izravnog nadzora u prostorima PNB Banka AS i društvima iz njezine grupacije;

                     —

                     tuženiku naloži snošenje troškova.

            Tužbeni razlozi i glavni argumenti

         U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu deset tužbenih razloga.

                     1.

                     Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tome da ESB nije bilo nadležno nadzorno tijelo u odnosu na PNB BANKA AS u vrijeme donošenja odluke o izravnom nadzoru.

                     2.

                     Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tome da pobijana odluka nije bila „nužna” sukladno članku 12. Uredbe o SSM-u (1).

                     3.

                     Treći tužbeni razlog koji se temelji na tome da ESB nije pravilno izvršio svoje diskrecijske ovlasti sukladno članku 12. stavku 1. Uredbe o SSM-u.

                     4.

                     Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na tome da je ESB povrijedila načelo proporcionalnosti.

                     5.

                     Peti tužbeni razlog koji se temelji na tome da je ESB povrijedio pravo tužitelja na saslušanje.

                     6.

                     Šesti tužbeni razlog koji se temelji na tome da je ESB povrijedio svoju obvezu da ispita, te pažljivo i nepristrano ocijeni sve relevantne elemente konkretnog slučaja.

                     7.

                     Sedmi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je ESB povrijedio obvezu dostatnog obrazlaganja svoje odluke.

                     8.

                     Osmi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je ESB povrijedio načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

                     9.

                     Deveti tužbeni razlog koji se temelji na tome da je ESB povrijedio načelo jednakog postupanja i diskriminatorno postupao prema tužiteljima.

                     10.

                     Deseti tužbeni razlog koji se temelji na tome da je ESB povrijedio članak 19. i uvodnu izjavu 75. preambule Uredbe o SSM-u i počinio détournement de pouvoir.

            (*1)  Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.

            (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63).


title: predmet T-277/19: Tužba podnesena 26. travnja 2019. — BK protiv Europskog potpornog ureda za azil

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/71

      Tužba podnesena 26. travnja 2019. — BK protiv Europskog potpornog ureda za azil
      (predmet T-277/19)
      (2019/C 213/68)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: BK (zastupnici: B. Christianos, A. Skoulikis i D. Karagkounis, odvjetnici)

         Tuženik: Europski potporni ured za azil (EASO)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da

                  —

                  poništi pobijanu odluku tijela za imenovanja čiji se sadržaj navodi u poruci elektronske pošte od 20. rujna 2018. voditelja odjela upravnog tijela, te istodobno i implicitnu odluku tijela za imenovanja o odbijanju žalbe tužitelja. Slijedom toga, EASO će morati poduzeti mjere koje zahtjeva provedba odluke Općeg suda, u skladu s člankom 266. UFEU-a, s retroaktivnim učinkom.

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih tužiteljevih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja, pa stoga i bitnoj povredi postupka u smislu članka 263. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nedovoljnom obrazloženju pobijane odluke koje sadržava materijalnu pogrešku.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer odluka ne vodi računa o interesu službe i dužnosti upravnog tijela da brižno postupa prema svojim službenicima.


title: predmet T-280/19: Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Highgate Capital Management protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/73

      Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Highgate Capital Management protiv Komisije
      (predmet T-280/19)
      (2019/C 213/70)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Highgate Capital Management LLP (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: M. Struys, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije kojom je odbijena tužiteljeva žalba (predmet SA.53105 — Navodna potpora dodijeljena Eurobank Ergasias prodajom Piraeus Bank Bulgaria), barem u dijelu koji se odnosi na povrede obveza restrukturiranja u predmetima SA.43364 i SA.43363;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisijinom odlukom počinjena bitna povreda postupka, kao i povreda:

                              —

                              članka 24. stavka 2. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (1) i točke 72. Kodeksa najbolje prakse za provedbu postupaka nadzora državnih potpora; (2)

                              —

                              tužiteljeva prava na saslušanje;

                              —

                              obveze obrazlaganja, koja je propisana člankom 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i člankom 41. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

                              —

                              tužiteljeva prava na djelotvoran pravni lijek, zaštićenog člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno zaključila da se (i) obveze preuzete u predmetu SA.43364 u vezi s državnom potporom koju je primila Piraeus Bank i (ii) obveze preuzete u predmetu SA.43363 u vezi s državnom potporom koju je primila Eurobank Ergasias, ne primjenjuju ratione temporis, s obzirom na to da će prodaja Piraeus Bank Bulgaria biti zaključena nakon 31. prosinca 2018.

         (1)  SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.

         (2)  SL 2018., C 253, str. 14.


title: predmet T-282/19: Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a — Filotas Bellas & Yios ((Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/75

      Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi protiv EUIPO-a — Filotas Bellas & Yios ((Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)
      (predmet T-282/19)
      (2019/C 213/72)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz QC (Queen’s Counsel), S. Baran, Barrister i V. Marsland, Solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Grčka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese/grill est/grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 — žig Europske unije br. 12 172 276

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2019. u predmetu R 2295/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova i onih tužitelja nastalih u vezi s poništavanjem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-286/19: Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Azarov protiv Vijeća

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/78

      Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Azarov protiv Vijeća
      (predmet T-286/19)
      (2019/C 213/74)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Mykola Yanovych Azarov (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: G. Lansky i A. Egger, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi, u skladu s člankom 263. UFEU-a, Odluku Vijeća (ZVSP) 2019/354 od 4. ožujka 2019. o izmjeni Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2019., L 64, str. 7.) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2019/352 od 4. ožujka 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL 2019., L 64, str. 1.), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

                  —

                  donese, u skladu s člankom 64. Poslovnika Općeg suda, određene mjere upravljanja postupkom i to osobito

                              a)

                              zahtjev Vijeću da dostavi sve dokazne elemente o provjeri poštovanja prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu i o ispitivanju osnovanosti optužbi;

                              b)

                              zahtjev ESVD-u da dostavi sve dokazne elemente o provjeri poštovanja prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu; te

                  —

                  naloži Vijeću, u skladu s člankom 87. stavkom 2. Poslovnika Općeg suda, snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na jednom tužbenom razlogu prema kojem su pobijani pravni akti zahvaćeni očitom pogreškom u ocjeni.
      Tužitelj prije svega ističe povredu tuženikovih obveza formalne provjere, osobito u vezi s neovisnom provjerom, provjerom nadležnosti i poštovanja prava obrane te prava na djelotvornu sudsku zaštitu. U vezi s tim tuženik nije ispunio zahtjeve koje je Sud postavio u presudi od 19. prosinca 2018., Azarov/Vijeće (C-530/17 P, EU:C:2018:1031).
      Nadalje, tužitelj ističe povredu tuženikove obveze obrazlaganja jer nije ispitao osnovanost optužbi istaknutih protiv tužitelja.


title: predmet T-288/19: Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Divaro protiv EUIPO-a — Grendene (IPANEMA)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/79

      Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Divaro protiv EUIPO-a — Grendene (IPANEMA)
      (predmet T-288/19)
      (2019/C 213/75)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Divaro, SA (Oviedo, Španjolska) (zastupnici: M. Santos Quintana i M. A. Fernández Munárriz, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Grendene, SA (Sobral, Brazil)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije IPANEMA — prijava za registraciju br. 14 180 038

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. veljače 2019. u predmetu R 1785/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku žalbenog vijeća od 22. veljače 2019. u predmetu R 1785/2018-2,

                  —

                  poništi odluku odjela za prigovore od 10. lipnja 2018. (prigovor B 2 598 285),

                  —

                  registrira sporni žig Europske unije br. 14 180 038 za sve proizvode na koje se odnosi prijava,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-290/19: Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a (prikaz dviju zakrivljenih crvenih linija poredanih jedna iznad druge)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/80

      Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a (prikaz dviju zakrivljenih crvenih linija poredanih jedna iznad druge)
      (predmet T-290/19)
      (2019/C 213/76)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Njemačka) (zastupnici: J.-C. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga u kojoj je naznačena Europska unija (prikaz dviju zakrivljenih crvenih linija poredanih jedna iznad druge) — prijava za registraciju br. 1 375 540

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. veljače 2019. u predmetu R 1918/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-295/19: Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Klymenko protiv Vijeća

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/80

      Tužba podnesena 3. svibnja 2019. — Klymenko protiv Vijeća
      (predmet T-295/19)
      (2019/C 213/77)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusija) (zastupnik: M. Phelippeau, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je njegova tužba dopuštena;

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2019/354 od 4. ožujka 2019. o izmjeni Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2019/352 od 4. ožujka 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 208/2014 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini;

                  —

                  naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova u skladu s člancima 87. i 91. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja, zbog toga što su pobijane odluke nedovoljno obrazložene.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu, koja su zajamčena temeljnim načelima europskog prava i sadržana u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člancima 6. i 13. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na nepostojanju pravne osnove, jer članak 29. Ugovora o Europskoj uniji ne može biti pravna osnova mjere ograničavanja protiv tužitelja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni, jer je tužitelj iznio dokaze koje potvrđuju nepostojanje dovoljne činjenične osnove za provođenje svakog kaznenog postupka.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na povredi prava na poštovanje vlasništva, temeljnog načela prava Unije, zaštićenog člankom 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 1. Protokola br. 1 uz Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.


title: predmet T-296/19: Tužba podnesena 6. svibnja 2019. — Sumol + Compal Marcas protiv EUIPO-a — Heretat Mont-Rubi (SUM011)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/82

      Tužba podnesena 6. svibnja 2019. — Sumol + Compal Marcas protiv EUIPO-a — Heretat Mont-Rubi (SUM011)
      (predmet T-296/19)
      (2019/C 213/78)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugal) (zastupnici: J. Pimenta i A. Sebastião, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Heretat Mont-Rubi, SA (Font-Rubi, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije SUM011 — Prijava za registraciju br. 13 761 168

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. veljače 2019. u predmetu R 1662/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku i naloži odbijanje prijave za registraciju žiga Europske unije br. 13 761 168 SUM011 za preostale usluge u razredima 35. i 39.;

                  —

                  naloži drugim strankama snošenje troškova ovog postupka, kao i troškova postupka povodom prigovora i žalbenog postupka pred EUIPO-om.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-508/18: Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — OLX protiv EUIPO –a — Stra (STRADIA)

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/83

      Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — OLX protiv EUIPO –a — Stra (STRADIA)
      (predmet T-508/18) (1)

      (2019/C 213/79)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet T-543/18: Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — XK protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/83

      Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — XK protiv Komisije
      (predmet T-543/18) (1)

      (2019/C 213/80)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: predmet T-546/18: Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — XM i dr. protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/83

      Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — XM i dr. protiv Komisije
      (predmet T-546/18) (1)

      (2019/C 213/81)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: predmet T-572/18: Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — YS protiv Komisije

text:
               24.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/84

      Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2019. — YS protiv Komisije
      (predmet T-572/18) (1)

      (2019/C 213/84)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 408, 12. 11. 2018.


title: predmet C-24/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof — Austrija) — Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst protiv Republike Austrije (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Zabrana svake diskriminacije na temelju dobi — Direktiva 2000/78/EZ — Isključenje radnog iskustva stečenog prije dobi od 18 godina — Novi sustav plaća i napredovanja — Zadržavanje različitog postupanja — Slobodno kretanje radnika — Članak 45. UFEU-a — Uredba (EU) br. 492/2011 — Članak 7. stavak 1. — Nacionalni propis koji predviđa djelomično uzimanje u obzir prethodnih razdoblja rada)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/2

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof — Austrija) — Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst protiv Republike Austrije
      (predmet C-24/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Zabrana svake diskriminacije na temelju dobi - Direktiva 2000/78/EZ - Isključenje radnog iskustva stečenog prije dobi od 18 godina - Novi sustav plaća i napredovanja - Zadržavanje različitog postupanja - Slobodno kretanje radnika - Članak 45. UFEU-a - Uredba (EU) br. 492/2011 - Članak 7. stavak 1. - Nacionalni propis koji predviđa djelomično uzimanje u obzir prethodnih razdoblja rada)
      (2019/C 230/02)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst

         Tuženik: Republika Austrija

         Izreka

                  1.

                  Članke 1., 2. i 6. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja u vezi s člankom 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis, kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, koji stupajući na snagu retroaktivno, u cilju okončanja diskriminacije na temelju dobi, predviđa prijelaz ugovornog osoblja u službi u novi sustav plaća i napredovanja u okviru kojeg se prva klasifikacija tog ugovornog osoblja određuje s obzirom na njihovu zadnju plaću koju su primili na temelju starog sustava.

                  2.

                  U slučaju da nacionalne odredbe nije moguće tumačiti na način koji je u skladu s Direktivom 2000/78, na nacionalnom je sudu da u okviru svojih nadležnosti osigura pravnu zaštitu koja za osobe proizlazi iz te direktive i da zajamči njezin puni učinak, prema potrebi izuzimajući iz primjene svaku protivnu nacionalnu odredbu. Pravo Unije treba tumačiti na način da ponovna uspostava jednakog postupanja, u slučaju kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku — kada je diskriminacija, koja je suprotnosti s pravom Unije, utvrđena i tako dugo dok se ne donesu mjere kojima se ponovno uspostavlja jednako postupanje — podrazumijeva davanje ugovornom osoblju koje je prema starom sustavu plaća i napredovanja u nepovoljnijem položaju istih prednosti kao što su one koje može imati ugovorno osoblje koje je prema tom sustavu u povoljnijem položaju, u pogledu i uzimanja u obzir razdoblja provedenog na radu prije dobi od 18 godina i napredovanja u stupnju plaće, te posljedično, davanje novčane naknade diskriminiranom ugovornom osoblju u visini razlike između iznosa plaće koju bi dotični član ugovornog osoblja trebao primiti da se prema njemu nije postupalo diskriminatorno i iznosa plaće koju je stvarno primio.

                  3.

                  Članak 45. UFEU-a i članak 7. stavak 1. Uredbe (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji, treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se za utvrđivanje radnog staža člana ugovornog osoblja u sustavu plaća u cijelosti uzimaju u obzir prethodna razdoblja rada ostvarena u okviru radnog odnosa s teritorijalnom jedinicom ili općinom države članice Europskog gospodarskog prostora, Republike Turske ili Švicarske Konfederacije, tijelom Europske unije ili pak s međunarodnom organizacijom koje je Republika Austrija članica, ili s drugim sličnim subjektima, dok se sva druga razdoblja prethodnog rada uzimaju u obzir samo do ukupno najviše deset godina i u mjeri u kojoj su relevantna.

         (1)  SL C 112, 10. 4. 2017.


title: predmet C-396/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht — Austrija) — Martin Leitner protiv Landespolizeidirektion Tirol (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Zabrana svake diskriminacije na temelju dobi — Direktiva 2000/78/EZ — Isključenje radnog iskustva stečenog prije dobi od 18 godina — Novi sustav plaća i napredovanja — Zadržavanje različitog postupanja — Pravo na djelotvoran pravni lijek — Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Opravdanja)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/3

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht — Austrija) — Martin Leitner protiv Landespolizeidirektion Tirol
      (predmet C-396/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Zabrana svake diskriminacije na temelju dobi - Direktiva 2000/78/EZ - Isključenje radnog iskustva stečenog prije dobi od 18 godina - Novi sustav plaća i napredovanja - Zadržavanje različitog postupanja - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Opravdanja)
      (2019/C 230/03)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Martin Leitner

         Tuženik: Landespolizeidirektion Tirol

         Izreka

                  1.

                  Članke 1., 2. i 6. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja u vezi s člankom 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis, kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, koji stupajući na snagu retroaktivno, u cilju okončanja diskriminacije na temelju dobi, predviđa prijelaz službenika u službi u novi sustav plaća i napredovanja u okviru kojeg se prva klasifikacija tih službenika određuje s obzirom na njihovu zadnju plaću koju su primili na temelju starog sustava.

                  2.

                  Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 9. Direktive 2000/78 treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji, u situaciji poput one u glavnom postupku, smanjuje opseg nadzora koji nacionalni sudovi mogu izvršavati, pri čemu isključuje pitanja povezana s osnovom „prijelaznog iznosa”, koji je izračunan prema pravilima starog sustava plaća i napredovanja.

                  3.

                  U slučaju da nacionalne odredbe nije moguće tumačiti na način koji je u skladu s Direktivom 2000/78, na nacionalnom je sudu da u okviru svojih nadležnosti osigura pravnu zaštitu koja za osobe proizlazi iz te direktive i da zajamči njezin puni učinak, prema potrebi izuzimajući iz primjene svaku protivnu nacionalnu odredbu. Pravo Unije treba tumačiti na način da ponovna uspostava jednakog postupanja, u slučaju kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku — kada je diskriminacija, koja je u suprotnosti s pravom Unije, utvrđena i tako dugo dok se ne donesu mjere kojima se ponovno uspostavlja jednako postupanje — podrazumijeva davanje službenicima koji su prema starom sustavu plaća i napredovanja u nepovoljnijem položaju istih prednosti kao što su one koje mogu imati službenici koji su prema tom sustavu u povoljnijem položaju, u pogledu i uzimanja u obzir razdoblja provedenog na radu prije dobi od 18 godina i napredovanja u stupnju plaće, te posljedično, davanje novčane naknade diskriminiranim službenicima u visini razlike između iznosa plaće koju bi dotični službenik trebao primiti da se prema njemu nije postupalo diskriminatorno i iznosa plaće koju je stvarno primio.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: predmet C-431/17: Presuda Suda (veliko vijeće) od 7. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias — Grčka) — Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil protiv Dikigorikos Syllogos Athinon (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 98/5/EZ — Pristup odvjetničkoj djelatnosti — Monah koji je stekao stručnu kvalifikaciju odvjetnika u državi članici različitoj od države članice primateljice — Članak 3. stavak 2. — Uvjeti za upis kod nadležnog tijela države članice primateljice — Potvrda o upisu kod nadležnog tijela matične države članice — Odbijanje upisa — Pravila odvjetničkog kodeksa — Nespojivost statusa monaha i obavljanja odvjetničke djelatnosti)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/4

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 7. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Symvoulio tis Epikrateias — Grčka) — Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil protiv Dikigorikos Syllogos Athinon
      (predmet C-431/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 98/5/EZ - Pristup odvjetničkoj djelatnosti - Monah koji je stekao stručnu kvalifikaciju odvjetnika u državi članici različitoj od države članice primateljice - Članak 3. stavak 2. - Uvjeti za upis kod nadležnog tijela države članice primateljice - Potvrda o upisu kod nadležnog tijela matične države članice - Odbijanje upisa - Pravila odvjetničkog kodeksa - Nespojivost statusa monaha i obavljanja odvjetničke djelatnosti)
      (2019/C 230/04)
      Jezik postupka: grčki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Symvoulio tis Epikrateias

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil

         Tuženik: Dikigorikos Syllogos Athinon

         Izreka

      Članak 3. stavak 2. Direktive 98/5/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o olakšavanju stalnog obavljanja odvjetničke djelatnosti u državi članici različitoj od one u kojoj je stečena kvalifikacija treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se odvjetniku koji ima status monaha, i koji je upisan kao odvjetnik kod nadležnog tijela matične države članice, zabranjuje upis kod nadležnog tijela u državi članici primateljici radi obavljanja svoje djelatnosti pod stručnim nazivom iz matične države zbog nespojivosti statusa monaha i obavljanja odvjetničke djelatnosti koju taj propis predviđa.

         (1)  SL C 309, 18. 9. 2017.


title: predmet C-494/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte di Appello di Trento — Italija) — Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR protiv Fabija Rossata, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Rad na određeno vrijeme — Ugovori sklopljeni s poslodavcem iz javnog sektora — Mjere za sankcioniranje zlouporabe ugovora o radu na određeno vrijeme — Konverzija radnog odnosa u radni odnos na neodređeno vrijeme — Ograničenje retroaktivnog učinka konverzije — Nepostojanje novčane naknade štete)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte di Appello di Trento — Italija) — Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR protiv Fabija Rossata, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti
      (predmet C-494/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Rad na određeno vrijeme - Ugovori sklopljeni s poslodavcem iz javnog sektora - Mjere za sankcioniranje zlouporabe ugovora o radu na određeno vrijeme - Konverzija radnog odnosa u radni odnos na neodređeno vrijeme - Ograničenje retroaktivnog učinka konverzije - Nepostojanje novčane naknade štete)
      (2019/C 230/06)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte di Appello di Trento

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR

         Tuženici: Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

         Izreka

      Članak 5. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, koji je zaključen 18. ožujka 1999., koji se nalazi u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP treba tumačiti na način da mu nije protivan nacionalni propis koji, kako ga primjenjuju nacionalni vrhovni sudovi, za nastavnike u javnom sektoru čiji je radni odnos na određeno vrijeme konvertiran u radni odnos na neodređeno vrijeme s ograničenim retroaktivnim učinkom, isključuje svako pravo na financijsku naknadu zbog zlouporabe uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme, kada takva konverzija nije ni nesigurna ni nepredvidiva ni neizvjesna te kada ograničenje uzimanja u obzir radnog staža stečenog na temelju ugovora o radu na određeno vrijeme predstavlja proporcionalnu mjeru za sankcioniranje te zlouporabe, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

         (1)  SL C 374, 6. 11. 2017.


title: predmet C-568/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën protiv L. W. Geelen (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Članak 9. stavak 2. točke (c) i (e) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 52. točka (a) — Članak 56. stavak 1. točka (k) — Isporuka usluga — Mjesto oporezivih transakcija — Poveznica radi oporezivanja — Interaktivne erotske izvedbe koje se snimaju i emitiraju uživo putem interneta — Zabavne aktivnosti — Pojam — Mjesto gdje se usluge fizički izvršavaju)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/7

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën protiv L. W. Geelen
      (predmet C-568/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 9. stavak 2. točke (c) i (e) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 52. točka (a) - Članak 56. stavak 1. točka (k) - Isporuka usluga - Mjesto oporezivih transakcija - Poveznica radi oporezivanja - Interaktivne erotske izvedbe koje se snimaju i emitiraju uživo putem interneta - Zabavne aktivnosti - Pojam - Mjesto gdje se usluge fizički izvršavaju)
      (2019/C 230/08)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Staatssecretaris van Financiën

         Tuženik: L. W. Geelen

         Izreka

                  1.

                  Članak 9. stavak 2. točku (c) prvu alineju Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet — zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2002/38/EZ od 7. svibnja 2002., i članak 52. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da isporuka složenih usluga, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, koje se sastoje od nuđenja interaktivnih erotskih izvedbi koje se snimaju i emitiraju uživo putem interneta, predstavlja „zabavne aktivnosti” u smislu tih odredaba, koje se trebaju smatrati „fizički izvršenima”, u smislu tih odredaba, u mjestu u kojem dobavljač ima sjedište poslovne aktivnosti ili stalnu poslovnu jedinicu iz koje se obavlja isporuka usluga, ili u odsustvu takvih mjesta, u mjestu njegova stalnog prebivališta ili uobičajenog boravišta.

                  2.

                  Članak 9. stavak 2. točku (e) dvanaestu alineju Direktive 77/388, kako je izmijenjena Direktivom 2002/38, i članak 56. stavak 1. točku (k) Direktive 2006/112, u vezi s člankom 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1777/2005 od 17. listopada 2005. o određivanju provedbenih mjera za Direktivu 77/388 o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, treba tumačiti na način da isporuka usluga, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, koje se sastoje od nuđenja interaktivnih erotskih izvedbi koje se snimaju i emitiraju uživo putem interneta, ako se takve usluge isporučuju potrošačima koji se nalaze u državi članici dobavljača tih usluga, nije obuhvaćena područjem primjene tih odredaba.

         (1)  SL C 424, 11. 2. 2017.


title: predmet C-631/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — SF protiv Inspecteur van de Belastingdienst (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost radnika migranata — Uredba (EZ) br. 883/2004 — Članak 11. stavak 3. točka (e) — Državljanin države članice koji je zaposlen kao pomorac na brodu koji plovi pod zastavom treće zemlje — Poslodavac sa sjedištem u državi u kojoj radnik ne boravi — Određivanje primjenjivog zakonodavstva)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/9

      Presuda Suda (treće vijeće) od 8. svibnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — SF protiv Inspecteur van de Belastingdienst
      (predmet C-631/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost radnika migranata - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 11. stavak 3. točka (e) - Državljanin države članice koji je zaposlen kao pomorac na brodu koji plovi pod zastavom treće zemlje - Poslodavac sa sjedištem u državi u kojoj radnik ne boravi - Određivanje primjenjivog zakonodavstva)
      (2019/C 230/10)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SF

         Tuženik: Inspecteur van de Belastingdienst

         Izreka

      Članak 11. stavak 3. točku (e) Uredbe br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 465/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012., treba tumačiti na način da je situacija poput one u glavnom postupku — u kojoj je osoba, dok je radila kao pomorac za poslodavca sa sjedištem u državi članici na pomorskom brodu koji pod zastavom treće države plovi izvan područja Unije, zadržala svoje boravište u svojoj matičnoj državi članici — obuhvaćena područjem primjene navedene odredbe, tako da se primjenjuje nacionalno zakonodavstvo države članice boravišta te osobe.

         (1)  SL C 63, 19. 2. 2018.