title: Predmet C-483/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička politika u području azila – Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite – Direktiva 2013/32/EU – Članak 33. stavak 2. točka (a) – Nedopuštenost zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u državi članici podnio državljanin treće zemlje koji je stekao status izbjeglice u drugoj državi članici pri čemu maloljetno dijete tog državljanina, koje je korisnik supsidijarne zaštite, boravi u prvoj državi članici – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 7. – Pravo na poštovanje obiteljskog života – Članak 24. – Najbolji interes djeteta – Nepostojanje povrede članaka 7. i 24. Povelje o temeljnim pravima zbog nedopuštenosti zahtjeva za međunarodnu zaštitu – Direktiva 2011/95/EU – Članak 23. stavak 2. – Obveza država članica da vode računa o održavanju obiteljskog jedinstva korisnikâ međunarodne zaštite”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/14

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Predmet C-483/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička politika u području azila - Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite - Direktiva 2013/32/EU - Članak 33. stavak 2. točka (a) - Nedopuštenost zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u državi članici podnio državljanin treće zemlje koji je stekao status izbjeglice u drugoj državi članici pri čemu maloljetno dijete tog državljanina, koje je korisnik supsidijarne zaštite, boravi u prvoj državi članici - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 7. - Pravo na poštovanje obiteljskog života - Članak 24. - Najbolji interes djeteta - Nepostojanje povrede članaka 7. i 24. Povelje o temeljnim pravima zbog nedopuštenosti zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Direktiva 2011/95/EU - Članak 23. stavak 2. - Obveza država članica da vode računa o održavanju obiteljskog jedinstva korisnikâ međunarodne zaštite”)
      (2022/C 165/16)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XXXX

         Tuženik: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Izreka

      Članak 33. stavak 2. točku (a) Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, s obzirom na članak 7. i članak 24. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da država članica iskoristi mogućnost, koju daje ta odredba, da odbaci zahtjev za međunarodnu zaštitu kao nedopušten zbog toga što je podnositelju zahtjeva druga država članica već odobrila status izbjeglice kad je taj podnositelj zahtjeva otac maloljetnog djeteta bez pratnje kojem je odobrena supsidijarna zaštita u prvoj državi članici, ne dovodeći pritom u pitanje primjenu članka 23. stavka 2. Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni statusa izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite.

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet T-106/22: Tužba podnesena 24. veljače 2022. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/41

      Tužba podnesena 24. veljače 2022. – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
      (Predmet T-106/22)
      (2022/C 165/49)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Cipar) (zastupnici: S. Malynicz, Barrister-at-Law, i C. Milbradt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bugarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije BBQLOUMI – žig Europske unije br. 12 898 029

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka četvrtoga žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. prosinca 2021. u predmetu R 656/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku da svaki snosi vlastite troškove i snosi tužiteljeve troškove za poništenje.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 74. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  žalbeno vijeće povrijedilo je sudsku praksu Suda o razlikovnom karakteru;

                  —

                  žalbeno vijeće je pogrešno stavilo teret dokazivanja na nositelja ranije registriranog žiga, tužitelja, da dokaže zahtijevanu razinu razlikovnog karaktera;

                  —

                  žalbeno vijeće nije navelo valjane razloge za svoje temeljno utvrđenje da raniji zajednički žig nema razlikovni karakter


title: Predmet C-532/20: Presuda Suda (deveto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 92/13/EEZ – Postupci nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru – Članak 1. stavci 1. i 3. – Pristup postupcima preispitivanja – Članak 2.c – Rokovi za podnošenje zahtjeva za preispitivanje – Izračun – Zahtjev za preispitivanje odluke o dopuštenosti ponuditeljeva sudjelovanja”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/15

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti
      (Predmet C-532/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 92/13/EEZ - Postupci nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru - Članak 1. stavci 1. i 3. - Pristup postupcima preispitivanja - Članak 2.c - Rokovi za podnošenje zahtjeva za preispitivanje - Izračun - Zahtjev za preispitivanje odluke o dopuštenosti ponuditeljeva sudjelovanja”)
      (2022/C 165/17)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Alstom Transport SA

         Tuženici: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

         Izreka

      Članak 1. stavak 1. četvrti podstavak, članak 1. stavak 3. i članak 2.c Direktive Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014., treba tumačiti na način da rok u kojem uspješni ponuditelj može podnijeti zahtjev za preispitivanje naručiteljeve odluke kojom se, u okviru donošenja odluke o dodjeli ugovora, ponuda neuspješnog ponuditelja proglašava dopuštenom, može izračunati počevši od datuma na koji je taj uspješni ponuditelj primio tu odluku o dodjeli ugovora čak i ako, na taj datum, neuspješni ponuditelj nije ili nije još podnio zahtjev za preispitivanje te odluke. Nasuprot tomu, ako prilikom dostave ili objave navedene odluke navedenom uspješnom ponuditelju, u skladu s tim člankom 2.c, nije priopćen sažeti prikaz odgovarajućih razloga za njezino donošenje, kao što su to informacije o načinima ocjenjivanja navedene ponude, taj rok treba izračunati počevši od priopćenja takvog sažetka tom uspješnom ponuditelju.

         (1)  SL C 53, 15. 2. 2021.


title: Predmet T-107/22: Tužba podnesena 28. veljače 2022. – Adega Ponte da Boga/EUIPO – Viñedos y Bodegas Dominio de Tares (P3 DOMINIO DE TARES)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/42

      Tužba podnesena 28. veljače 2022. – Adega Ponte da Boga/EUIPO – Viñedos y Bodegas Dominio de Tares (P3 DOMINIO DE TARES)
      (Predmet T-107/22)
      (2022/C 165/50)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Adega Ponte da Boga, SL (Ourense, Španjolska) (zastupnik: C. Sueiras Villalobos, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Viñedos y Bodegas Dominio de Tares, SA (San Román de Bembibre, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig P3 DOMINIO DE TARES – žig Europske unije br. 16 691 651

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. prosinca 2021. u predmetu R 479/2021-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku.

                  —

                  naloži snošenje troškova EUIPO-u, kao i svakom intervenijentu koji bi se mogao uključiti u ovaj postupak u potporu pobijanoj odluci.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet C-322/21 P: Žalba koju su 24. svibnja 2021. podnijeli Roberto Alejandro Macías Chávez, José María Castillejo Oriol i Fernando Presencia protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 27. travnja 2021. u predmetu T-719/20, Macías Chávez i dr./Španjolska i Parlament

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/24

      Žalba koju su 24. svibnja 2021. podnijeli Roberto Alejandro Macías Chávez, José María Castillejo Oriol i Fernando Presencia protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 27. travnja 2021. u predmetu T-719/20, Macías Chávez i dr./Španjolska i Parlament
      (Predmet C-322/21 P)
      (2022/C 165/29)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelji: Roberto Alejandro Macías Chávez, José María Castillejo Oriol i Fernando Presencia (zastupnik: J. Jover Padró, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Europski parlament i Kraljevina Španjolska
      Rješenjem od 1. veljače 2022. Sud (deseto vijeće) odbio je žalbu kao djelomično očito nedopuštenu i djelomično očito neosnovanu te je žaliteljima naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-283/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail francophone de Bruxelles – Belgija) – CO i dr./MJ, Europska komisija, Europska služba za vanjsko djelovanje, Vijeće Europske unije, Eulex Kosovo („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) – Misija Europske unije za uspostavu vladavine prava na Kosovu (EULEX KOSOVO) – Zajednička akcija 2008/124/ZVSP – Članak 8. stavci 3. i 5., članak 9. stavak 3. i članak 10. stavak 3. – Svojstvo poslodavca osoblja misije – Članak 16. stavak 5. – Subrogacijski učinak”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/8

      Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail francophone de Bruxelles – Belgija) – CO i dr./MJ, Europska komisija, Europska služba za vanjsko djelovanje, Vijeće Europske unije, Eulex Kosovo
      (Predmet C-283/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) - Misija Europske unije za uspostavu vladavine prava na Kosovu (EULEX KOSOVO) - Zajednička akcija 2008/124/ZVSP - Članak 8. stavci 3. i 5., članak 9. stavak 3. i članak 10. stavak 3. - Svojstvo poslodavca osoblja misije - Članak 16. stavak 5. - Subrogacijski učinak”)
      (2022/C 165/08)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CO i dr.

         Tuženici: MJ, Europska komisija, Europske službe za vanjsko djelovanje, Vijeće Europske unije, Eulex Kosovo

         Izreka

      Članak 16. stavak 5. Zajedničke akcije Vijeća 2008/124/ZVSP od 4. veljače 2008. o Misiji Europske unije za uspostavu vladavine prava na Kosovu, EULEX KOSOVO, kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2014/349/ZVSP od 12. lipnja 2014., treba tumačiti na način da od 15. lipnja 2014. navodi misiju za uspostavu vladavine prava na Kosovu, zvanu EULEX KOSOVO, iz članka 1. te zajedničke akcije, kao odgovornu i slijedom toga kao tuženika u svim tužbama u vezi s posljedicama provedbe misije koja mu je povjerena, i to neovisno o okolnosti da su činjenice na kojima se zasniva takva tužba nastale prije 12. lipnja 2014., dana stupanja na snagu Odluke 2014/349.

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet T-113/22: Tužba podnesena 3. ožujka 2022. – OK/ESVD

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/42

      Tužba podnesena 3. ožujka 2022. – OK/ESVD
      (Predmet T-113/22)
      (2022/C 165/51)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: OK (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  o zahtjevu za pomoć:

                              —

                              poništi odluku direktorice za ljudske resurse ESVD-a kojom se djelomično odbija njegov zahtjev za pomoć zbog uznemiravanja i diskriminirajućeg postupanja, dostavljenu [povjerljivo] (1);

                              —

                              poništi, prema potrebi, u dijelu u kojem dopunjuje odluku od 15. lipnja 2021., odluku glavnog tajništva ESVD-a kojom se odbijaju njegove pritužbe [povjerljivo] u pogledu odluke o djelomičnom odbijanju gore navedenog zahtjeva za pomoć, dostavljenu [povjerljivo];

                  —

                  o sadržaju, dosegu i izvršenju sporazuma sklopljenog [povjerljivo] u predmetu [povjerljivo]:

                              —

                              poništi sporazum o nagodbi od [povjerljivo] zbog nedostatka pristanka i nepoštovanja njezinih odredbi;

                              —

                              poništi, u dijelu u kojem predstavlja provedbu tog sporazuma, prešutnu odluku kojom se tužitelj promiče u razred AD 14 retroaktivno od 1. siječnja 2018., kako se on s njom upoznao kad je primio svoju platnu listu za svibanj 2021. i kako je formalno potvrđena odlukom glavnog direktora za ljudske resurse ESVD-a (tijelo za imenovanje) [povjerljivo];

                              —

                              poništi odluku od 30. studenoga 2021. glavnog direktora za ljudske resurse kojom je ESVD odbio njegovu pritužbu [povjerljivo] podnesenu protiv izostanka izričite odluke o njegovu promaknuću u razred AD 14 od 1. siječnja 2018. i protiv ESVD-ovog podnošenja u predmetu [povjerljivo] neistinite izjave kojoj su cilj i posljedica bili iskriviti mišljenje Općeg suda i tužiteljevu mogućnost pozivanja na načelo jednakog postupanja;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje tužitelju naknade njegove imovinske štete u iznosu od 52 400 eura i plaćanje naknade njegove neimovinske štete u simboličnom iznosu od 1 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv odluke o odbijanju njegova zahtjeva za pomoć tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na skrivljenom postupanju službe, povredi dužnosti brižnog postupanja prema dužnosniku žrtvi uznemiravanja, povredi Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni u pogledu stvarnosti činjenica uznemiravanja koje je pretrpio tužitelj.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti i povredi članka 47. Povelje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti, povredi članka 227. UFEU-a i članka 44. Povelje.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na nesukladnosti ispitivanja zahtjeva za pomoć s odlukom [povjerljivo].

            U prilog osnovanosti tužbe protiv prešutne odluke o promaknuću i protiv sporazuma o nagodbi sklopljenog u predmetu [povjerljivo] tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prijevari i ništavosti sporazuma sklopljenog u predmetu [povjerljivo].

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na ESVD-ovom nepoštovanju sporazuma i zloporabnom pozivanju na pravomoćnost.

         (1)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.


title: Predmet C-557/21 P: Žalba koju je 10. rujna 2021. podnijela Acciona, S.A. protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 30. lipnja 2021. u predmetu T-362/20, Acciona/EUIPO – Agencia Negociadora PB (REACCIONA)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/24

      Žalba koju je 10. rujna 2021. podnijela Acciona, S.A. protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 30. lipnja 2021. u predmetu T-362/20, Acciona/EUIPO – Agencia Negociadora PB (REACCIONA)
      (Predmet C-557/21 P)
      (2022/C 165/30)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Acciona, S.A. (zastupnik: J. C. Erdozain López, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Agencia Negociadora PB, S.L.
      Rješenjem od 27. siječnja 2022. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) nije dopustio žalbu te je naložio društvu Acciona, S.A. snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-536/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Tiketa” UAB/M. Š. („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2011/83/EU – Potrošački ugovori – Pojam „trgovac” – Obveza informiranja u vezi s ugovorima na daljinu – Zahtjev pružanja informacija na jasan i razumljiv način te na trajnom nosaču podataka”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/16

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Tiketa” UAB/M. Š.
      (Predmet C-536/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2011/83/EU - Potrošački ugovori - Pojam „trgovac” - Obveza informiranja u vezi s ugovorima na daljinu - Zahtjev pružanja informacija na jasan i razumljiv način te na trajnom nosaču podataka”)
      (2022/C 165/18)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„Tiketa” UAB

         Tuženik: M. Š.

         uz sudjelovanje:„Baltic Music” VšĮ

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. točku 2. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća treba tumačiti na način da „trgovac” u smislu te odredbe nije samo fizička ili pravna osoba koja djeluje u svrhe povezane sa svojom trgovačkom, poslovnom, obrtničkom ili profesionalnom djelatnošću u pogledu ugovora obuhvaćenih tom direktivom, nego i fizička ili pravna osoba koja djeluje kao posrednik, u ime ili za račun tog trgovca, pri čemu se taj posrednik i glavni trgovac oboje mogu kvalificirati kao „trgovci” u smislu te odredbe a da nije potrebno da se time utvrdi postojanje dvostrukog pružanja usluga.

                  2.

                  Članak 6. stavke 1. i 5. i članak 8. stavke 1. i 7. Direktive 2011/83 treba tumačiti na način da im se ne protivi to da se prije sklapanja ugovora informacije navedene u tom članku 6. stavku 1. potrošaču pruže samo u općim uvjetima pružanja usluga na internetskoj stranici posrednika, koje je taj potrošač aktivno odobrio označivanjem polja predviđenog u tu svrhu, pod uvjetom da ga se upozna s tim informacijama na jasan i razumljiv način. Međutim, takav način informiranja ne može zamijeniti predaju potrošaču potvrde ugovora na trajnom nosaču podataka u smislu članka 8. stavka 7. te direktive jer ta okolnost ne sprečava da te informacije čine sastavni dio ugovora na daljinu ili ugovora sklopljenog izvan poslovnih prostorija.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet C-290/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Satversmes tiesa – Latvija) – „Latvijas Gāze” AS („Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište prirodnog plina – Direktiva 2009/73/EZ – Članak 2. točka 3. – Pojam „transport” – Članak 23. – Ovlast odlučivanja o priključenju sustava skladišta plina, terminala za ponovno uplinjavanje ukapljenog prirodnog plina i industrijskih kupaca na transportni sustav – Članak 32. stavak 1. – Pristup trećih osoba sustavu – Mogućnost izravnog priključivanja krajnjih kupaca na sustav za transport prirodnog plina”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/9

      Presuda Suda (treće vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Satversmes tiesa – Latvija) – „Latvijas Gāze” AS
      (Predmet C-290/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Unutarnje tržište prirodnog plina - Direktiva 2009/73/EZ - Članak 2. točka 3. - Pojam „transport” - Članak 23. - Ovlast odlučivanja o priključenju sustava skladišta plina, terminala za ponovno uplinjavanje ukapljenog prirodnog plina i industrijskih kupaca na transportni sustav - Članak 32. stavak 1. - Pristup trećih osoba sustavu - Mogućnost izravnog priključivanja krajnjih kupaca na sustav za transport prirodnog plina”)
      (2022/C 165/09)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Satversmes tiesa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„Latvijas Gāze” AS

         uz sudjelovanje: Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Izreka

                  1.

                  Članak 23. i članak 32. stavak 1. Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ treba tumačiti na način da iz tih odredbi ne proizlazi da države članice moraju donijeti propis prema kojem, s jedne strane, svaki krajnji kupac može odabrati priključivanje bilo na sustav za transport ili na sustav za distribuciju prirodnog plina te mu je, s druge strane, operator dotičnog sustava dužan omogućiti priključivanje na taj sustav.

                  2.

                  Članak 23. Direktive 2009/73 treba tumačiti na način da ne obvezuje države članice da donesu propis prema kojem samo industrijski kupac ima mogućnost priključenja na sustav za transport prirodnog plina.

                  3.

                  Članak 2. točku 3. i članak 23. Direktive 2009/73 treba tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice prema kojem transport prirodnog plina obuhvaća transport prirodnog plina izravno do sustava za opskrbu krajnjeg kupca prirodnim plinom.

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet C-563/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – ORLEN KolTrans sp. z o.o. / Prezes Urzędu Transportu Kolejowego („Zahtjev za prethodnu odluku – Željeznički prijevoz – Direktiva 2001/14/EZ – Članak 4. – Određivanje infrastrukturnih pristojbi odlukom upravitelja – Članak 30. stavak 2. – Pravo žalbe željezničkih prijevoznika – Članak 30. stavak 6. – Sudski nadzor odluka regulatornog tijela”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/17

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Warszawie – Poljska) – ORLEN KolTrans sp. z o.o. / Prezes Urzędu Transportu Kolejowego
      (Predmet C-563/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Željeznički prijevoz - Direktiva 2001/14/EZ - Članak 4. - Određivanje infrastrukturnih pristojbi odlukom upravitelja - Članak 30. stavak 2. - Pravo žalbe željezničkih prijevoznika - Članak 30. stavak 6. - Sudski nadzor odluka regulatornog tijela”)
      (2022/C 165/19)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ORLEN KolTrans sp. z o.o.

         Tuženik: Prezes Urzędu Transportu Kolejowego

         Izreka

                  1.

                  Članak 30. stavak 2. točku (e) Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture, kako je izmijenjena Direktivom 2007/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007., treba tumačiti na način da se njime ne uređuje pravo željezničkog prijevoznika koji upotrebljava ili namjerava upotrebljavati željezničku infrastrukturu da sudjeluje u eventualnom postupku koji vodi regulatorno tijelo u svrhu donošenja odluke o odobrenju ili odbijanju prijedloga upravitelja infrastrukture o jediničnim vrijednostima osnovne pristojbe za minimalni pristup infrastrukturi.

                  2.

                  Članak 30. stavak 6. Direktive 2001/14, kako je izmijenjena Direktivom 2007/58, treba tumačiti na način da željeznički prijevoznik koji upotrebljava ili namjerava upotrebljavati željezničku infrastrukturu mora imati mogućnost da pred nadležnim sudom osporava odluku regulatornog tijela kojom se odobravaju jedinične vrijednosti osnovne pristojbe za minimalni pristup infrastrukturi, koje je utvrdio upravitelj te infrastrukture.

         (1)  SL C 44, od 8. 2. 2021.


title: Predmet C-300/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bund Naturschutz in Bayern e.V./Landkreis Rosenheim (Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Direktiva 2001/42/EZ – Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš – Članak 2. točka (a) – Pojam „planovi i programi” – Članak 3. stavak 2. točka (a) – Akti koji su izrađeni za određene sektore i koji određuju okvir za buduće odobravanje za provedbu projekata navedenih u prilozima I. i II. Direktivi 2011/92/EU – Članak 3. stavak 4. – Akti kojima se određuje okvir za buduće odobravanje provedbe projekata – Uredba o očuvanju krajolika koju je usvojilo lokalno tijelo)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/10

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bund Naturschutz in Bayern e.V./Landkreis Rosenheim
      (Predmet C-300/20) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Direktiva 2001/42/EZ - Procjena učinaka određenih planova i programa na okoliš - Članak 2. točka (a) - Pojam „planovi i programi” - Članak 3. stavak 2. točka (a) - Akti koji su izrađeni za određene sektore i koji određuju okvir za buduće odobravanje za provedbu projekata navedenih u prilozima I. i II. Direktivi 2011/92/EU - Članak 3. stavak 4. - Akti kojima se određuje okvir za buduće odobravanje provedbe projekata - Uredba o očuvanju krajolika koju je usvojilo lokalno tijelo)
      (2022/C 165/10)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Bund Naturschutz in Bayern e.V.

         Tuženik: Landkreis Rosenheim

         uz sudjelovanje: Landesanwaltschaft Bayern, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 2. točku (a) Direktive 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš treba tumačiti na način da nacionalna mjera za zaštitu prirode i krajolika kojom se u tu svrhu utvrđuju opće zabrane i obveze pribavljanja odobrenja, ali se ne predviđaju dovoljno detaljna pravila o sadržaju, izradi i provedbi projekata navedenih u prilozima I. i II. Direktivi 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš, nije obuhvaćena područjem primjene te odredbe.

                  2.

                  Članak 3. stavak 4. Direktive 2001/42 treba tumačiti na način da nacionalna mjera za zaštitu prirode i krajolika kojom se u tu svrhu utvrđuju opće zabrane i obveze pribavljanja odobrenja, ali se ne predviđaju dovoljno detaljna pravila o sadržaju, izradi i provedbi projekata, nije obuhvaćena područjem primjene te odredbe.

         (1)  SL C 304, 14. 9. 2020.


title: Predmet C-582/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunjska) – SC Cridar Cons SRL / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost – Direktiva 2006/112/EZ – Članci 167. i 168. – Pravo na odbitak – Odbijanje – Utaja poreza – Izvođenje dokaza – Prekid postupka po upravnoj žalbi koja se odnosi na porezno rješenje kojim je odbijeno pravo na odbitak, do ishoda kaznenog postupka – Postupovna autonomija država članica – Načelo porezne neutralnosti – Pravo na dobru upravu – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/18

      Presuda Suda (peto vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunjska) – SC Cridar Cons SRL / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca
      (Predmet C-582/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 167. i 168. - Pravo na odbitak - Odbijanje - Utaja poreza - Izvođenje dokaza - Prekid postupka po upravnoj žalbi koja se odnosi na porezno rješenje kojim je odbijeno pravo na odbitak, do ishoda kaznenog postupka - Postupovna autonomija država članica - Načelo porezne neutralnosti - Pravo na dobru upravu - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)
      (2022/C 165/20)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SC Cridar Cons SRL

         Tuženik: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

         Izreka

      Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se nacionalnim poreznim tijelima dopušta da prekinu postupak po upravnoj žalbi podnesenoj protiv poreznog rješenja kojim je poreznom obvezniku odbijeno pravo na odbitak ulaznog poreza na dodanu vrijednost zbog njegova sudjelovanja u utaji poreza, radi prikupljanja dodatnih objektivnih informacija o tom sudjelovanju, pod uvjetom da, kao prvo, takav prekid ne uzrokuje odugovlačenje tog upravnog žalbenog postupka preko razumnog roka, kao drugo, odluka kojom se određuje taj prekid bude pravno i činjenično obrazložena i da podliježe sudskom nadzoru, te da kao treće, taj porezni obveznik može, ako se naposljetku ispostavi da je pravo na odbitak odbijeno protivno pravu Unije, u razumnom roku dobiti povrat odgovarajućeg iznosa i po potrebi, zatezne kamate na taj iznos. U tim okolnostima, ne zahtijeva se da navedeni porezni obveznik ima pravo na suspenziju primjene tog rješenja za vrijeme tog prekida postupka, osim u slučaju ozbiljne sumnje u njegovu zakonitost, ako je određivanje suspenzije primjene tog rješenja nužno da bi se izbjeglo nanošenje teške i nepopravljive štete interesima poreznog obveznika.

         (1)  SL C 53, 15. 2. 2021.


title: Predmet C-92/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica i dr.

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica i dr.
      (Predmet C-92/22)
      (2022/C 191/19)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Tuženici: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se odluka koju je donio Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ (1) i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota, s obzirom na postupak donošenja i, konkretno, mehanizam dijaloga s Europskom komisijom koji se predviđa Delegiranom uredbom (EU) 2019/331 (2) u pogledu uključivanja postrojenja na popis za dodjelu emisijskih jedinica CO2, pobijati samostalnom tužbom pred Općim sudom Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a ako sporni akt proizvodi obvezujuće pravne učinke i izravno se odnosi na gospodarskog subjekta koji je tužitelj?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora, može li privatni gospodarski subjekt koji je izravno oštećen isključenjem iz dodjele emisijskih jedinica CO2 na temelju istrage koju su zajedno proveli Europska komisija i Nacionalni odbor za provedbu Direktive 2003/87/EZ i potporu upravljanju projektnim aktivnostima na temelju Protokola iz Kyota, podnijeti Općem sudu Europske unije u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU-a tužbu protiv odluke koju je donijela Europska komisija, a kojom je odbila uključivanje postrojenja na popis u skladu s člankom 14. četvrtim stavkom Delegirane uredbe (EU) 2019/331?

                  3.

                  Obuhvaća li pojam „generator električne energije” u smislu članka 3. točke (u) Direktive 2003/87/EZ, kako proizlazi iz presude Suda (peto vijeće) od 20. lipnja 2019., C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Savezna Republika Njemačka, čiji je predmet bio zahtjev za prethodnu odluku koji je u skladu s člankom 267. UFEU-a odlukom od 28. studenoga 2017. Sudu uputio Verwaltungsgericht Berlin (Upravni sud u Berlinu, Njemačka), također i slučajeve u kojima postrojenje proizvodi neznatan dio kogeneracijske električne energije koja nije visokoučinkovita i koje obilježava veći broj izvora toplinske energije različitih od kogeneracije koji ispunjavaju značajke za priznavanje besplatnih emisijskih jedinica?

                  4.

                  Je li takvo tumačenje definicije pojma „generator električne energije” u skladu s općim načelima prava Unije kao što su načelo poštovanja uvjeta tržišnog natjecanja među gospodarskim subjektima u slučaju odobravanja poticaja i načelo proporcionalnosti mjere, ako se tim tumačenjem u potpunosti isključuje postrojenje koje obilježava veći broj izvora energije, pri čemu se ne odvajaju vrijednosti emisija koje se odnose na izvore topline različite od kogeneracije koji su u potpunosti prihvatljivi za dobivanje predviđenih koristi?

         (1)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL 2003., L 275, str. 32.)

         (2)  Delegirana Uredba Komisije (EU) 2019/331 оd 19. prosinca 2018. o utvrđivanju prijelaznih pravila na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2019., L 59, str. 8.)


title: Predmet T-137/22: Tužba podnesena 14. ožujka 2022. – Nizozemska/Komisija

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/53

      Tužba podnesena 14. ožujka 2022. – Nizozemska/Komisija
      (Predmet T-137/22)
      (2022/C 198/77)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i J. Langer)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije od 6. siječnja 2022. pod oznakom Ref. Ares (2022) 99942 o odbijanju zahtjeva Kraljevine Nizozemske za produljenje osmogodišnjeg roka za povrat neopravdano isplaćenih iznosa u predmetu FresQ za četiri dodatne godine;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: pobijana odluka temelji se na pogrešnoj pretpostavci da postupak za povrat u predmetu FresQ još nije okončan.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: Komisija pogrešno primjenjuje članak 54. stavak 2. podstavak 3. Uredbe br. 1306/2013 time što pretpostavlja da se prekoračenje osmogodišnjeg roka za povrat neopravdano isplaćenih iznosa u predmetu FresQ treba pripisati Nizozemskoj.


title: Predmet C-221/22 P: Žalba koju je 28. ožujka 2022. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 19. siječnja 2022. u predmetu T- 610/19 Deutsche Telekom AG/Europska komisija

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/28

      Žalba koju je 28. ožujka 2022. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 19. siječnja 2022. u predmetu T- 610/19 Deutsche Telekom AG/Europska komisija
      (Predmet C-221/22 P)
      (2022/C 198/39)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Calleja Crespo, B. Martenczuk, N. Khan, P. Rossi, L. Wildpanner, agenti)

         Druga stranka u postupku: Deutsche Telekom AG

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 19. siječnja 2022. u predmetu T-610/19 u mjeri u kojoj je njome usvojena tužba društva Deutsche Telekom AG,

                  —

                  sam odluči o otvorenim pitanjima spora, ili

                  —

                  podredno, predmet vrati na ponovno odlučivanje Općem sudu u dijelu u kojem o njemu još nije odlučeno,

                  —

                  društvu Deutsche Telekom AG naloži snošenje svih troškova u vezi s ovim postupkom i postupkom pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U biti, predmet ove žalbe, kojoj Europska komisija pripisuje temeljnu važnost za tumačenje i primjenu članka 266. UFEU-a, jest obveza Komisije da plati kamate na novčanu kaznu izrečenu u skladu sa pravom tržišnog natjecanja u slučaju njezina povrata. Društvo Deutsche Telekom AG je na temelju Komisijine odluke zbog zlouporabe vladajućeg položaja u skladu s člankom 102. UFEU-a privremeno platilo novčanu kaznu, koju je Sud Europske unije kasnije smanjio (1). Komisija sada osporava obvezu koju joj je Opći sud nametnuo u pobijanoj presudi da na dio novčane kazne koji se vraća kao kaznu plati zatezne kamate u smislu sudske prakse u predmetu Printeos (2).
      Komisija svojim prvim žalbenim razlogom ističe da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da Komisija na temelju članka 266. UFEU-a u slučaju sudskog smanjenja novčane kazne u području tržišnog natjecanja ima apsolutnu i bezuvjetnu obvezu kao kaznu platiti zatezne kamate od datuma privremenog plaćanja novčane kazne.
      Pritom Komisija posebno navodi sljedeće:
      Opći sud je pogrešno zaključio da je Komisija povrijedila članak 266. UFEU-a time što društvu Deutschen Telekom AG nije platila zatezne kamate u iznosu koje je ono zatražilo (prvi dio prvog žalbenog razloga).
      Pobijana presuda protivna je sudskoj praksi sudova Unije iz vremena prije donošenja presude Komisija/Printeos (drugi dio prvog žalbenog razloga).
      Osim toga, sekundarnim pravom Unije regulirane su kamate koje se plaćaju za izvršenje presuda te je Opći sud to sekundarno pravo Unije trebao primijeniti ili ga je morao proglasiti nevaljanim (treći dio prvog žalbenog razloga).
      Uvjeti za podnošenje tužbe za naknadu štete u skladu s člankom 340. UFEU-a nisu ispunjeni tako da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je na ime naknade štete dosudio zatezne kamate (četvrti dio prvog žalbenog razloga).

         Ex tunc učinak presuda ne dovodi do toga da se zatezne kamate duguju od trenutka kada je dotično poduzeće privremeno platilo novčanu kaznu (peti dio prvog žalbenog razloga).
      Plaćanje zateznih kamata u smislu pobijane presude protivno je odvraćajućem učinku novčanih kazni (šesti dio prvog žalbenog razloga).
      Komisija svojim drugim žalbenim razlogom u slučaju odbijanja njezina prvog žalbenog razloga ističe da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava jer je smatrao da je, analogno članku 83. stavku 2. točki (b) Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 (3), kamatna stopa po kojoj je Komisija dužna izvršiti plaćanje kamatna stopa refinanciranja Europske središnje banke uvećana za tri i pol postotna boda.

         (1)  Presuda od 13. prosinca 2018., Deutsche Telekom/Komisija (T-827/14, EU:T:2018:930)

         (2)  Presuda od 20. siječnja 2021., Komisija/Printeos (C-301/19 P, EU:C:2021:39)

         (3)  Delegirana uredba Komisije od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 362, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)


title: Predmet T-132/21: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Telefónica Germany/EUIPO (LOOP) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije LOOP – Djelomično odbijanje prijave za registraciju – Apsolutni razlozi za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001 – Objektivna obilježja svojstvena prirodi proizvoda i usluga – Dovoljno izravna i konkretna veza – Obveza obrazlaganja – Članak 94. Uredbe 2017/1001”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/41

      Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Telefónica Germany/EUIPO (LOOP)
      (Predmet T-132/21) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije LOOP - Djelomično odbijanje prijave za registraciju - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001 - Objektivna obilježja svojstvena prirodi proizvoda i usluga - Dovoljno izravna i konkretna veza - Obveza obrazlaganja - Članak 94. Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 198/58)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (München, Njemačka) (zastupnici: A. Fottner i M. Müller, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Scardocchia i E. Markakis, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. prosinca 2020. (predmet R 644/2020-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka LOOP kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 17. prosinca 2020. (predmet R 644/2020-4) poništava se u dijelu u kojem se odnosi na proizvode iz razreda 9. i usluge iz razreda 38. i 42. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Društvo Telefónica Germany GmbH & Co. OHG snosit će trećinu vlastitih troškova, uključujući trećinu troškova koji su mu nastali u postupku pred žalbenim vijećem.

                  4.

                  EUIPO će, pored vlastitih troškova, snositi i dvije trećine troškova društva Telefónica Germany, uključujući dvije trećine troškova potonjeg društva u postupku pred žalbenim vijećem.

         (1)  SL C 148, 26. 4. 2021.


title: Predmet C-659/21: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 30. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação de Lisboa – Portugal) – Orbest, SA/CS, QN, OP i dr. („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Zračni promet – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Članak 5. stavak 3. – Oslobođenje od obveze isplate odštete – Pojam „izvanredne okolnosti” – Tehnički kvar na zrakoplovu koji je uzrokovao sudar vozila za catering koje pripada trećoj strani s tim zrakoplovom parkiranim u zračnoj luci”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/14

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 30. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal da Relação de Lisboa – Portugal) – Orbest, SA/CS, QN, OP i dr.
      (Predmet C-659/21) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zračni promet - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta - Članak 5. stavak 3. - Oslobođenje od obveze isplate odštete - Pojam „izvanredne okolnosti” - Tehnički kvar na zrakoplovu koji je uzrokovao sudar vozila za catering koje pripada trećoj strani s tim zrakoplovom parkiranim u zračnoj luci”)
      (2022/C 198/20)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal da Relação de Lisboa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Orbest, SA

         Tuženici: CS, QN, OP i dr.

         Izreka

      Članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 treba tumačiti na način da tehnički kvar na zrakoplovu koji je uzrokovao sudar vozila za catering koje pripada trećoj strani s tim zrakoplovom parkiranim u zračnoj luci, može ulaziti u područje primjene pojma „izvanredne okolnosti” u smislu te odredbe.

         (1)  Datum podnošenja 2. 11. 2021.


title: Predmet C-155/21: Rješenje predsjednik Suda od 8. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Svea Hovrätt – Švedska) – Talijanska Republika/Athena Investments A/S (anciennement Greentech Energy Systems A/S) i dr.

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/29

      Rješenje predsjednik Suda od 8. prosinca 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Svea Hovrätt – Švedska) – Talijanska Republika/Athena Investments A/S (anciennement Greentech Energy Systems A/S) i dr.
      (Predmet C-155/21) (1)

      (2022/C 198/40)
      Jezik postupka: švedski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 206, od 31. 5. 2021.


title: Predmet T-146/21: Presuda Općeg suda od 23. ožujka 2022. – Vetpharma Animal Health/EUIPO – Deltavit (DELTATIC) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije DELTATIC – Raniji verbalni žig Europske unije DELTA – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Stvarna uporaba ranijeg žiga – Članak 18. stavak 1. drugi podstavak točka (a) i članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001 – Oblik koji se razlikuje u elementima kojima se ne mijenja razlikovni karakter žiga”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/42

      Presuda Općeg suda od 23. ožujka 2022. – Vetpharma Animal Health/EUIPO – Deltavit (DELTATIC)
      (Predmet T-146/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije DELTATIC - Raniji verbalni žig Europske unije DELTA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 18. stavak 1. drugi podstavak točka (a) i članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001 - Oblik koji se razlikuje u elementima kojima se ne mijenja razlikovni karakter žiga”)
      (2022/C 198/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Vetpharma Animal Health, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: M. M. Escudero Pérez, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Deltavit (Janzé, Francuska) (zastupnik: G. Barbaut, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. prosinca 2020. (predmet R 776/2020-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Deltavit i Vetpharma Animal Health.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Vetpharma Animal Health, SL, će snositi vlastite troškove, kao i troškove Europskog ureda za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  Deltavit će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 182, 10. 5. 2021.


title: Spojeni predmeti T-684/19 i T-704/19: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2022. – MEKH i FGSZ/ACER („Energija – Uredba (EU) 2017/459 – Mrežna pravila Komisije koja uključuju „postupak za prošireni kapacitet” – ACER-ova odluka kojom se odobrava provedba projekta proširenog kapaciteta – Prigovor nezakonitosti – Nenadležnost Komisije – Članak 6. stavak 11., članak 7. stavak 3. i članak 8. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 715/2009”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/30

      Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2022. – MEKH i FGSZ/ACER
      (Spojeni predmeti T-684/19 i T-704/19) (1)

      („Energija - Uredba (EU) 2017/459 - Mrežna pravila Komisije koja uključuju „postupak za prošireni kapacitet” - ACER-ova odluka kojom se odobrava provedba projekta proširenog kapaciteta - Prigovor nezakonitosti - Nenadležnost Komisije - Članak 6. stavak 11., članak 7. stavak 3. i članak 8. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 715/2009”)
      (2022/C 198/41)
      Jezici postupka: engleski i mađarski

         Stranke

         Tužitelj u predmetu T-684/19: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (MEKH) (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: G. Stanka, J. Burai-Kovács, G. Szikla i Á. Kulcsár, odvjetnici)

         Tužitelj u predmetu T-704/19: FGSZ Földgázszállító Zrt. (Siófok, Mađarska) (zastupnici: M. Horányi, N. Niejahr i S. Zakka, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER) (zastupnici: u predmetu T-684/19 P. Martinet, D. Lelovitis i N. Keyaerts, agenti, uz asistenciju E. Ameyea, M. de Sousa Ferroa i Cs. Nagyja, odvjetnikâ, a u predmetu T-704/19 P. Martinet, D. Lelovitis i N. Keyaerts, agenti, uz asistenciju E. Ameyea i M. de Sousa Ferroa, odvjetnikâ)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (zastupnik: S. Polster, odvjetnik), Europska komisija (zastupnici: O. Beynet i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke br. 05/2019 Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER) od 9. travnja 2019. i Odluke br. A-004 2019 ACER-ova Odbora za žalbe od 6. kolovoza 2019.

         Izreka

                  1.

                  Tužba Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (MEKH) nedopuštena je u dijelu u kojem se odnosi na Odluku br. 05/2019 Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER) od 9. travnja 2019.

                  2.

                  Poništava se Odluka br. A-004-2019 ACER-ova Odbora za žalbe od 6. kolovoza 2019.

                  3.

                  ACER će snositi vlastite troškove i troškove nastale MEKH-u i društvu FGSZ Földgázszállító Zrt.

                  4.

                  Europska komisija i Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet T-757/19: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – HB/EIB („Javna služba – Osoblje EIB-a – Pritužba zbog uznemiravanja – Upravna istraga – Odluka o odbijanju pritužbe – Odluka o odbijanju zahtjeva za mirenje – Pravo na saslušanje – Odgovornost”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/31

      Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2021. – HB/EIB
      (Predmet T-757/19) (1)

      („Javna služba - Osoblje EIB-a - Pritužba zbog uznemiravanja - Upravna istraga - Odluka o odbijanju pritužbe - Odluka o odbijanju zahtjeva za mirenje - Pravo na saslušanje - Odgovornost”)
      (2022/C 198/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: HB (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Faedo i K. Carr, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije za poništenje odluka EIB-a od 20. lipnja i 10. listopada 2019. o odbijanju, redom, pritužbe zbog uznemiravanja i zastrašivanja te zahtjeva za mirenjem i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tih odluka.

         Izreka

                  1.

                  Odluka predsjednika Europske investicijske banke (EIB) od 20. lipnja 2019. se poništava.

                  2.

                  EIB-u se nalaže plaćanje iznosa od 1 000 eura HB-u na ime gubitka prilike za mirnim rješenjem spora.

                  3.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  4.

                  EIB-u se nalaže snošenje, osim vlastitih, i troškova HB-a.

         (1)  SL C 222, 6. 7. 2020.


title: Spojeni predmeti C-529/18 P i C-531/18 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 24. ožujka 2022. – PJ/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-529/18 P), PC/PJ, Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-531/18 P) („Žalba – Pravna načela Unije – Članak 19. Statuta Suda Europske unije – Zastupanje stranaka u postupcima po izravnim tužbama pred sudovima Unije – Odvjetnik koji ima svojstvo treće strane u odnosu na tužitelja – Zahtjev neovisnosti – Odvjetnik koji radi kao suradnik u uredu – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/2

      Presuda Suda (treće vijeće) od 24. ožujka 2022. – PJ/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-529/18 P), PC/PJ, Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Erdmann & Rossi GmbH (C-531/18 P)
      (Spojeni predmeti C-529/18 P i C-531/18 P) (1)

      („Žalba - Pravna načela Unije - Članak 19. Statuta Suda Europske unije - Zastupanje stranaka u postupcima po izravnim tužbama pred sudovima Unije - Odvjetnik koji ima svojstvo treće strane u odnosu na tužitelja - Zahtjev neovisnosti - Odvjetnik koji radi kao suradnik u uredu - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)
      (2022/C 198/02)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         (predmet C-529/18 P)

         Žalitelj: PJ (zastupnici: J. Lipinsky i C. von Donat, Rechtsanwälte)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), (zastupnici: D. Botis i A. Söder, agenti), Erdmann & Rossi GmbH (zastupnici: H. Kunz-Hallstein i R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

         (predmet C-531/18 P)

         Žalitelj: PC (zastupnici: J. Lipinsky i C. von Donat, Rechtsanwälte)

         Druge stranke u postupku: PJ (zastupnici: J. Lipinsky i C. von Donat, Rechtsanwälte), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: D. Botis i A. Söder, agenti), Erdmann & Rossi GmbH (zastupnici: H. Kunz-Hallstein i R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

         Predmet

                  1.

                  Žalbe se odbijaju.

                  2.

                  Osobi PJ nalaže se snošenje troškova u predmetu C-529/18 P u pogledu postupka povodom ove žalbe i postupka pred Općim sudom.

                  3.

                  Osobi PC nalaže se snošenje troškova u predmetu C-531/18 P u pogledu postupka povodom ove žalbe i postupka pred Općim sudom.

         (1)  SL C 103, 30. 3. 2020.


title: Predmet T-138/22: Tužba podnesena 15. ožujka 2022. – HCP/EUIPO – Timm Health Care (PYLOMED)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/53

      Tužba podnesena 15. ožujka 2022. – HCP/EUIPO – Timm Health Care (PYLOMED)
      (Predmet T-138/22)
      (2022/C 198/78)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: HCP GmbH (Hannover, Njemačka) (zastupnik: H. Suhren, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Timm Health Care BV (Borculo, Nizozemska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije PYLOMED – prijava za registraciju br. 18 132 059

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. siječnja 2022. u predmetu R 814/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-10/20: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Italija/Komisija („FEAGA i Feader – Izdaci isključeni iz financiranja – Program potpora po površini – Financijski ispravci – Članak 52. stavak 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013 – Članak 12. stavci 2. i 6. Delegirane uredbe (EU) br. 907/2014 – Pojam „trajnih travnjaka” – Članak 4. stavak 1. točka (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013 – Proizvođačke organizacije i operativni programi – Članci 26., 27., 31., 104. i 106. Provedbene uredbe (EU) br. 543/2011 – Članak 155. Uredbe (EU) br. 1308/2013 – Delegirana uredba (EU) br. 499/2014 – Postupak javne nabave – Članak 24. stavak 2. točka (c) i članak 26. stavak 1. točka (d) Uredbe (EU) br. 65/2011 – Članak 48. stavak 2. i članak 51. stavak 1. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 – Rizik od financijske štete”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/31

      Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Italija/Komisija
      (Predmet T-10/20) (1)

      („FEAGA i Feader - Izdaci isključeni iz financiranja - Program potpora po površini - Financijski ispravci - Članak 52. stavak 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013 - Članak 12. stavci 2. i 6. Delegirane uredbe (EU) br. 907/2014 - Pojam „trajnih travnjaka” - Članak 4. stavak 1. točka (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013 - Proizvođačke organizacije i operativni programi - Članci 26., 27., 31., 104. i 106. Provedbene uredbe (EU) br. 543/2011 - Članak 155. Uredbe (EU) br. 1308/2013 - Delegirana uredba (EU) br. 499/2014 - Postupak javne nabave - Članak 24. stavak 2. točka (c) i članak 26. stavak 1. točka (d) Uredbe (EU) br. 65/2011 - Članak 48. stavak 2. i članak 51. stavak 1. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 - Rizik od financijske štete”)
      (2022/C 198/43)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju C. Gerardisa, G. Rocchitta i E. Feola, državnih odvjetnika)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Rossi, J. Aquilina i F. Moro, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2019/1835 od 30. listopada 2019. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka država članica u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2019., L 279, str. 98.), u dijelu u kojem se odnosi na određene izdatke nastale za Talijansku Republiku.

         Izreka

                  1.

                  Provedbena odluka Komisije (EU) 2019/1835 od 30. listopada 2019. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) se poništava u dijelu u kojemu se Talijanskoj Republici nameće paušalni ispravak od 2 % koji se odnosi na potpore po površini dodijeljene Italiji u iznosu od 143 924 279,14 eura u godinama zahtjeva 2015. i 1016., i paušalni ispravak od 10 % u iznosu od 72 704,23 eura, koji se odnosi na uzorke/isplate br. 8 općini Campoli Monte Taburno primjenom mjere 322, provođenjem mjere potpore u korist ruralnog razvoja u godinama zahtjeva 2014., 2015. i 2016.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Talijanska Republika i Komisija snosit će svaka svoje troškove.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet C-508/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – M.F./J.M. („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 267. UFEU a – Nužnost zatraženog tumačenja kako bi sud koji je uputio zahtjev mogao donijeti presudu – Pojam – Stegovni postupak pokrenut protiv suca redovnog suda – Određivanje stegovnog suda nadležnog za odlučivanje u tom postupku od strane predsjednika Stegovnog vijeća Sąda Najwyższeg (Vrhovni sud, Poljska) – Građanska tužba za utvrđenje nepostojanja radnog odnosa između predsjednika tog stegovnog vijeća i Vrhovnog suda – Nenadležnost suda koji je uputio zahtjev za nadzor valjanosti imenovanja suca Vrhovnog suda i nedopuštenost takve tužbe na temelju nacionalnog prava – Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – M.F./J.M.
      (Predmet C-508/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 267. UFEU a - Nužnost zatraženog tumačenja kako bi sud koji je uputio zahtjev mogao donijeti presudu - Pojam - Stegovni postupak pokrenut protiv suca redovnog suda - Određivanje stegovnog suda nadležnog za odlučivanje u tom postupku od strane predsjednika Stegovnog vijeća Sąda Najwyższeg (Vrhovni sud, Poljska) - Građanska tužba za utvrđenje nepostojanja radnog odnosa između predsjednika tog stegovnog vijeća i Vrhovnog suda - Nenadležnost suda koji je uputio zahtjev za nadzor valjanosti imenovanja suca Vrhovnog suda i nedopuštenost takve tužbe na temelju nacionalnog prava - Nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku”)
      (2022/C 198/03)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M.F.

         Tuženik: J.M.

         uz sudjelovanje: Prokurator Generalny, Rzecznik Praw Obywatelskich

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy (Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych) (Vrhovni sud (Vijeće za radno pravo i socijalnu sigurnost), Poljska) nije dopušten.

         (1)  SL C 337, 7. 10. 2019.


title: Predmet T-196/21: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Lea Nature Services/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije SO…? – Apsolutni razlozi za odbijanje – Razlikovni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Nepostojanje opisnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/42

      Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Lea Nature Services/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)
      (Predmet T-196/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije SO…? - Apsolutni razlozi za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanje opisnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 198/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Lea Nature Services (Périgny, Francuska) (zastupnik: F. Drageon, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent pred Općim sudom: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugal) (zastupnici: J. Quirin i J.-P. Jacquey, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. veljače 2021. (predmet R 1235/2020-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Lea Nature Services i Debonair Trading Internacional.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Lea Nature Services nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 217, 7. 6. 2021.


title: Predmet C-608/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2021. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – XN/Politsejski organ pri 02 RU SDVR

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2021. uputio Sofijski rajonen sad (Bugarska) – XN/Politsejski organ pri 02 RU SDVR
      (Predmet C-608/21)
      (2022/C 198/21)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofijski rajonen sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XN

         Tuženik: Politsejski organ pri 02 RU SDVR

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 8. stavak 1. u vezi s člankom 6. stavkom 2. Direktive 2012/13/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku (SL 2012., L 142, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.) tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji se korektivno primjenjuje na temelju ustaljene sudske prakse u dotičnoj državi članici EU-a, a prema kojem je dopušteno da se informacije o razlozima uhićenja osumnjičenika, uključujući o kaznenom djelu za koje se sumnjiči, ne dobiju u pisanom nalogu za zadržavanje, nego u drugim (prethodnim ili naknadnim) popratnim dokumentima koji se ne predaju odmah i za koje osoba može naknadno saznati u slučaju eventualnog osporavanja zakonitosti zadržavanja pred sudom?

                  2.

                  Treba li članak 6. stavak 2. Direktive 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku (SL 2012., L 142, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.) tumačiti na način da informacije o kaznenom djelu za koje se sumnjiči uhićena osoba moraju sadržavati podatke o vremenu, mjestu, načinu počinjenja, konkretnom sudjelovanju te osobe u njegovu počinjenju i kaznenopravnoj kvalifikaciji koja iz toga proizlazi kako bi se osiguralo djelotvorno ostvarivanje pravâ na obranu?

         (1)  SL 2012., L 142, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.)


title: Predmet C-117/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – bpost SA/Autorité belge de la concurrence („Zahtjev za prethodnu odluku – Tržišno natjecanje – Poštanske usluge – Tarifni sustav koji je usvojio pružatelj univerzalnih usluga – Novčana kazna koju je izreklo nacionalno regulatorno tijelo nadležno za poštanski sektor – Novčana kazna koju je izreklo nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 50. – Načelo ne bis in idem – Postojanje istog kažnjivog djela – Članak 52. stavak 1. – Ograničenja načela ne bis in idem – Kumulacija progona i sankcija – Uvjeti – Ostvarenje cilja u općem interesu – Proporcionalnost”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – bpost SA/Autorité belge de la concurrence
      (Predmet C-117/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Poštanske usluge - Tarifni sustav koji je usvojio pružatelj univerzalnih usluga - Novčana kazna koju je izreklo nacionalno regulatorno tijelo nadležno za poštanski sektor - Novčana kazna koju je izreklo nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 50. - Načelo ne bis in idem - Postojanje istog kažnjivog djela - Članak 52. stavak 1. - Ograničenja načela ne bis in idem - Kumulacija progona i sankcija - Uvjeti - Ostvarenje cilja u općem interesu - Proporcionalnost”)
      (2022/C 198/04)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel de Bruxelles

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: bpost SA

         Tuženik: Autorité belge de la concurrence

         uz sudjelovanje: Publimail SA, Europska komisija

         Izreka

      Članak 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s njezinim člankom 52. stavkom 1., treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se pravna osoba kazni novčanom kaznom zbog povrede prava tržišnog natjecanja Unije kad je za ista djela protiv te osobe već donesena odluka koja je postala pravomoćna nakon okončanja postupka u vezi s povredom sektorskih pravila koja su za cilj imala liberalizaciju dotičnog tržišta, pod uvjetom da postoje jasna i precizna pravila koja omogućuju da se predvidi koja djela i propusti mogu biti predmet kumulacije progona i sankcija kao i koordinacija između dvaju nadležnih tijela, da su dva postupka provedena dovoljno usklađeno i u kratkom razdoblju te da je težina svih izrečenih sankcija razmjerna težini počinjenog kažnjivog djela.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet T-197/21: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Lea Nature Services/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije SO…? – Apsolutni razlozi za odbijanje – Razlikovni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Nepostojanje opisnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001)”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/43

      Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Lea Nature Services/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)
      (Predmet T-197/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije SO…? - Apsolutni razlozi za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Nepostojanje opisnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001)”)
      (2022/C 198/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Lea Nature Services (Périgny, Francuska) (zastupnik: F. Drageon, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugal) (zastupnici: J. Quirin i J.-P. Jacquey, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. veljače 2021. (predmet R 1234/2020-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Lea Nature Services i Debonair Trading Internacional.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Lea Nature Services nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 217, 7. 6. 2021.


title: Predmet T-113/20: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2022. – BSEF/Komisija („Energija – Direktiva 2009/125/EZ – Zahtjevi za ekološki dizajn elektroničkih zaslona – Uredba (EU) 2019/2021 – Zabrana halogenih usporivača gorenja u kućištu i postolju elektroničkih zaslona – Nadležnost autora akta – Očita pogreška u ocjeni – Pravna sigurnost – Proporcionalnost – Jednako postupanje”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/32

      Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2022. – BSEF/Komisija
      (Predmet T-113/20) (1)

      („Energija - Direktiva 2009/125/EZ - Zahtjevi za ekološki dizajn elektroničkih zaslona - Uredba (EU) 2019/2021 - Zabrana halogenih usporivača gorenja u kućištu i postolju elektroničkih zaslona - Nadležnost autora akta - Očita pogreška u ocjeni - Pravna sigurnost - Proporcionalnost - Jednako postupanje”)
      (2022/C 198/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bromine Science Environnemental Forum (BSEF (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: R. Cana, E. Mullier i H. Widemann, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. De Meester i L. Haasbeek, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Uredbe Komisije (EU) 2019/2021 оd 1. listopada 2019. o utvrđivanju zahtjeva za ekološki dizajn elektroničkih zaslona u skladu s Direktivom 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, o izmjeni Uredbe Komisije (EZ) br. 1275/2008 i o stavljanju izvan snage Uredbe Komisije (EZ) br. 642/2009 (SL 2019., L 315, str. 241.), u dijelu u kojom se njome zabranjuje uporaba halogenih usporivača gorenja u kućištu i postolju elektroničkih zaslona.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Bromine Science Environnemental Forum (BSEF) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 129, 20. 4. 2020.


title: Predmet T-204/21: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Stryker/EUIPO (RUGGED) („Žig Europske unije – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig RUGGED – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom – Članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe (EU) 2017/1001) – Nadležnost žalbenog vijeća – Članak 71. Uredbe 2017/1001 – Obveza obrazlaganja – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/44

      Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – Stryker/EUIPO (RUGGED)
      (Predmet T-204/21) (1)

      („Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig RUGGED - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe (EU) 2017/1001) - Nadležnost žalbenog vijeća - Članak 71. Uredbe 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 198/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Stryker Corp. (Kalamazoo, Michigan, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Fowler, I. Junkar i B. Worbes, odvjetnice)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. siječnja 2021. (predmet R 370/2020-5), koja se odnosi na međunarodnu registraciju u kojoj je naznačena Europska unija verbalnog žiga RUGGED.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Stryker Corp. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 217, 7. 6. 2021.


title: Predmet C-151/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Bundeswettbewerbsbehörde/Nordzucker AG, Südzucker AG, Agrana Zucker GmbH („Zahtjev za prethodnu odluku – Tržišno natjecanje – Članak 101. UFEU-a – Dva nacionalna tijela nadležna za tržišno natjecanje koja progone zabranjeni sporazum – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 50. – Načelo ne bis in idem – Postojanje istog kažnjivog djela – Članak 52. stavak 1. – Ograničenja načela ne bis in idem – Uvjeti – Ostvarivanje cilja u općem interesu – Proporcionalnost”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/4

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – Bundeswettbewerbsbehörde/Nordzucker AG, Südzucker AG, Agrana Zucker GmbH
      (Predmet C-151/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Članak 101. UFEU-a - Dva nacionalna tijela nadležna za tržišno natjecanje koja progone zabranjeni sporazum - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 50. - Načelo ne bis in idem - Postojanje istog kažnjivog djela - Članak 52. stavak 1. - Ograničenja načela ne bis in idem - Uvjeti - Ostvarivanje cilja u općem interesu - Proporcionalnost”)
      (2022/C 198/05)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Bundeswettbewerbsbehörde

         Tuženik: Nordzucker AG, Südzucker AG, Agrana Zucker GmbH

         Izreka

                  1.

                  Članak 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da tijelo države članice nadležno za tržišno natjecanje progoni poduzetnika i da mu, ako je primjenjivo, izrekne novčanu kaznu za povredu članka 101. UFEU-a i odgovarajućih odredbi nacionalnog prava tržišnog natjecanja zbog ponašanja koje je imalo protutržišni cilj ili učinak na državnom području te države članice, kada je tijelo nadležno za tržišno natjecanje druge države članice već utvrdilo takvo ponašanje u pogledu tog poduzetnika u pravomoćnoj odluci koju je donijelo u skladu s postupkom zbog povrede iz članka 101. UFEU-a i odgovarajućim odredbama nacionalnog prava tržišnog natjecanja te druge države članice, pod uvjetom da se ta odluka ne temelji na utvrđenju protutržišnog cilja ili učinka na području prve države članice.

                  2.

                  Članak 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da se na postupak provedbe prava tržišnog natjecanja, u kojem se zbog sudjelovanja stranke o kojoj je riječ u nacionalnom pokajničkom programu može samo utvrditi povreda tog prava, može primijeniti načelo ne bis in idem.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet C-743/21 P: Žalba koju je 2. prosinca 2021. podnio Marina Yachting Brand Management Co. Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2021. u predmetu T-169/20, Marina Yachting Brand Management/EUIPO

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/15

      Žalba koju je 2. prosinca 2021. podnio Marina Yachting Brand Management Co. Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2021. u predmetu T-169/20, Marina Yachting Brand Management/EUIPO
      (Predmet C-743/21 P)
      (2022/C 198/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Marina Yachting Brand Management Co. Ltd (zastupnici: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt, P. Böhner, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Industries Sportswear Co. Srl
      Rješenjem od 31. ožujka 2022. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da žalba nije dopuštena i da društvo Marina Yachting Brand Management Co. Ltd treba snositi vlastite troškove.


title: Predmet T-249/20: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2022. – Sabra/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Sirije – Zamrzavanje financijskih sredstava – Pogreške u ocjeni – Kriterij vodeće poslovne osobe koja djeluje u Siriji – Predmnjeva povezanosti sa sirijskim režimom – Obaranje predmnjeve”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/33

      Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2022. – Sabra/Vijeće
      (Predmet T-249/20) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Sirije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pogreške u ocjeni - Kriterij vodeće poslovne osobe koja djeluje u Siriji - Predmnjeva povezanosti sa sirijskim režimom - Obaranje predmnjeve”)
      (2022/C 198/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Abdelkader Sabra (Bejrut, Libanon) (zastupnici: M. Lester, QC, i A. Bradshaw, solicitor)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: T. Haas i V. Piessevaux, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2020/212 od 17. veljače 2020. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2020., L 43 I, str. 6.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2020/211 od 17. veljače 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2020., L 43 I, str. 1.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2020/719 od 28. svibnja 2020. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2020., L 168, str. 66.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2020/716 od 28. svibnja 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2020., L 168, str. 1.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

         Izreka

                  1.

                  Provedbena odluka Vijeća (ZVSP) 2020/212 od 17. veljače 2020. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije, Provedbena uredba Vijeća (EU) 2020/211 od 17. veljače 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji, Odluka Vijeća (ZVSP) 2020/719 od 28. svibnja 2020. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije i Provedbena uredba Vijeća (EU) 2020/716 od 28. svibnja 2020. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji poništavaju se u dijelu u kojem se ti akti odnose na Abdelkadera Sabru.

                  2.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 215, 29. 6. 2020.


title: Predmet T-252/21: Presuda Općeg suda od 23. ožujka 2022. – Hrebenyuk/EUIPO (Oblik podignutog ovratnika) („Žig Europske unije – Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije – Oblik podignutog ovratnika – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/44

      Presuda Općeg suda od 23. ožujka 2022. – Hrebenyuk/EUIPO (Oblik podignutog ovratnika)
      (Predmet T-252/21) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije - Oblik podignutog ovratnika - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 198/63)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužiteljica: Anna Hrebenyuk (Griesheim, Njemačka) (zastupnik: H.-J. Ruhl, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Markakis, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. veljače 2021. (predmet R 1902/2020-5), o prijavi za registraciju trodiomenzionalnog znaka koji se sastoji od oblika podignutog ovratnika kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Anni Hrebenyuk nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 263, 5. 7. 2021.


title: Predmet C-744/21 P: Žalba koju je 2. prosinca 2021. podnio Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2021. u predmetu T-173/20, Henry Cotton's Brand Management/EUIPO

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/16

      Žalba koju je 2. prosinca 2021. podnio Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2021. u predmetu T-173/20, Henry Cotton's Brand Management/EUIPO
      (Predmet C-744/21 P)
      (2022/C 198/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd (zastupnici: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt, P. Böhner, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Industries Sportswear Co. Srl
      Rješenjem od 31. ožujka 2022. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da žalba nije dopuštena i da društvo Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd treba snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-245/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – X, Z/Autoriteit Persoonsgegevens („Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba (EU) 2016/679 – Nadležnost nadzornog tijela – Članak 55. stavak 3. – Postupci obrade koje izvršavaju sudovi kada obavljaju svoju sudbenu funkciju – Pojam – Stavljanje na raspolaganje novinaru dokumenata iz sudskog postupka koji sadržavaju osobne podatke”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 24. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemska) – X, Z/Autoriteit Persoonsgegevens
      (Predmet C-245/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka - Uredba (EU) 2016/679 - Nadležnost nadzornog tijela - Članak 55. stavak 3. - Postupci obrade koje izvršavaju sudovi kada obavljaju svoju sudbenu funkciju - Pojam - Stavljanje na raspolaganje novinaru dokumenata iz sudskog postupka koji sadržavaju osobne podatke”)
      (2022/C 198/06)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Midden-Nederland

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: X, Z

         Tuženik: Autoriteit Persoonsgegevens

         Izreka

      Članak 55. stavak 3. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) treba tumačiti na način da činjenica da je sud novinarima privremeno stavio na raspolaganje dokumente iz sudskog postupka koji sadržavaju osobne podatke, kako bi im se omogućilo bolje izvješćivanje o odvijanju tog postupka, ulazi u izvršavanje „sudbene funkcije” tog suda u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet T-333/20: Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Fidia farmaceutici/EUIPO – Giuliani (IALO TSP) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije IALO TSP – Raniji međunarodni verbalni žig HYALO – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Identificiranje člana žalbenog vijeća – Članak 165. stavak 2. Uredbe 2017/1001 – Obveza obrazlaganja – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/33

      Presuda Općeg suda od 2. ožujka 2022. – Fidia farmaceutici/EUIPO – Giuliani (IALO TSP)
      (Predmet T-333/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije IALO TSP - Raniji međunarodni verbalni žig HYALO - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Identificiranje člana žalbenog vijeća - Članak 165. stavak 2. Uredbe 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 198/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Italija) (zastupnici: R. Kunz-Hallstein i H. P. Kunz-Hallstein, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Śliwińska i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Giuliani SpA (Milano, Italija) (zastupnik: S. de Bosio, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. ožujka 2020. (predmet R 2107/2019-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Fidia farmaceutici i Giuliani.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Fidia farmaceutici SpA nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i onih Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                  Društvo Giuliani SpA snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 255, 3. 8. 2020.


title: Predmet C-433/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 24. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Wien – Austrija) – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG („Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu – Direktiva 2001/29/EZ – Članak 2. – Reproduciranje – Članak 5. stavak 2. točka (b) – Iznimka privatnog reproduciranja – Pojam „bilo koji medij” – Poslužitelji trećih osoba koji su stavljeni na raspolaganje fizičkim osobama za privatnu uporabu – Pravična naknada – Nacionalni propis koji pružateljima usluga računalstva u oblaku ne nalaže plaćanje naknade za privatno reproduciranje”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/5

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 24. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Wien – Austrija) – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Strato AG
      (Predmet C-433/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu - Direktiva 2001/29/EZ - Članak 2. - Reproduciranje - Članak 5. stavak 2. točka (b) - Iznimka privatnog reproduciranja - Pojam „bilo koji medij” - Poslužitelji trećih osoba koji su stavljeni na raspolaganje fizičkim osobama za privatnu uporabu - Pravična naknada - Nacionalni propis koji pružateljima usluga računalstva u oblaku ne nalaže plaćanje naknade za privatno reproduciranje”)
      (2022/C 198/07)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Wien

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

         Tuženik: Strato AG

         Izreka

                  1.

                  Članak 5. stavak 2. točku (b) Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti na način da izraz „reproduciranje na bilo koji medij” iz te odredbe obuhvaća izradu sigurnosnih primjeraka, za privatnu uporabu, djela zaštićenih autorskim pravom na poslužitelju na kojem pružatelj usluge računalstva u oblaku korisniku stavlja na raspolaganje prostor za pohranu.

                  2.

                  Članak 5. stavak 2. točku (b) Direktive 2001/29 treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se uvodi iznimka iz te odredbe, koji pružateljima usluga pohrane u okviru računalstva u oblaku ne nalaže plaćanje pravične naknade za sigurnosne primjerke djela zaštićenih autorskim pravom koje neovlašteno izrađuju fizičke osobe, korisnici tih usluga, za privatnu uporabu i u svrhu koja nije ni izravno ni neizravno komercijalna, pod uvjetom da se tim propisom predviđa plaćanje pravične naknade nositeljima prava.

         (1)  SL C 414, 30. 11. 2020.


title: Predmet T-456/20: Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – LA/Komisija („Javna služba – Službenici – Zapošljavanje – Otvoreni natječaj EPSO/AD/371/19 – Odluka povjerenstva za odabir da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja – Kriteriji za provjeru profesionalnog iskustva – Usklađenost s obavijesti o natječaju o kriterijima koje je povjerenstvo upotrijebilo”)

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/34

      Presuda Općeg suda od 9. ožujka 2022. – LA/Komisija
      (Predmet T-456/20) (1)

      („Javna služba - Službenici - Zapošljavanje - Otvoreni natječaj EPSO/AD/371/19 - Odluka povjerenstva za odabir da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja - Kriteriji za provjeru profesionalnog iskustva - Usklađenost s obavijesti o natječaju o kriterijima koje je povjerenstvo upotrijebilo”)
      (2022/C 198/47)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužiteljica: LA (zastupnica: M. Velardo, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Lilamand i I. Melo Sampaio, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke povjerenstva od 24. rujna 2019. kojom je odbijen zahtjev za preispitivanje tužiteljičina sudjelovanja u sljedećoj fazi otvorenog natječaja EPSO/AD/371/19 i, s druge strane, odluke tijela za imenovanje od 6. travnja 2020. kojom je odbijena tužiteljičina žalba protiv te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka povjerenstva od 24. rujna 2019. o odbijanju zahtjeva za preispitivanje isključenja osobe LA iz natječaja EPSO/AD/371/19.

                  2.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.