title: Predmet C-422/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. rujna 2014. uputio Juzgado de lo Social n ° 33 de Barcelona (Španjolska) – Christian Pujante Rivera protiv Gestora Clubs Dir, S.L. i Fondo de Garantia Salarial

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. rujna 2014. uputio Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španjolska) – Christian Pujante Rivera protiv Gestora Clubs Dir, S.L. i Fondo de Garantia Salarial
   (Predmet C-422/14)
   2014/C 421/29
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Christian Pujante Rivera

      Tuženici: Gestora Clubs Dir, S.L. i Fondo de Garantia Salarial

      Prethodna pitanja

               1.

               Ako se smatra da se radnici na određeno vrijeme čiji su ugovori prestali zbog redovitog isteka vremena na koje su sklopljeni nalaze izvan područja primjene i zaštite Direktive 98/59 (1) o kolektivnom otkazivanju na temelju njezinog članka 1. stavka 2. točke (a) (zahtjev za prethodnu odluku u predmetu C-392/13 o kojem Sud još nije odlučio), da li bi bilo sukladno cilju Direktive uključiti ih, suprotno tome, u izračun broja radnika „inače” zaposlenih u pogonu (ili u poduzeću u Španjolskoj), a za potrebe izračunavanja brojčanog praga za kolektivno otkazivanje (10 % ili 30 radnika) iz članka 1. točke (a) podtočke i. Direktive?

               2.

               Zahtjev da se „prestanci ugovora o radu” navedeni u drugom podstavku članka 1. stavka 1. točke (b) Direktive 98/59 „izjednače” s „otkazima” uvjetovan je time da „postoji najmanje pet otkaza”. Treba li tumačiti da se taj uvjet izjednačavanja odnosi na „otkazivanje” koje je prethodno proveo poslodavac, navedeno u članku 1. stavku 1. točki (a) Direktive, a ne na minimalni broj „prestanaka ugovora o radu koji se mogu izjednačiti s otkazom”, kako bi se provelo to izjednačavanje?

               3.

               Obuhvaća li pojam „prestanak ugovora o radu na inicijativu poslodavca iz jednog ili više razloga koji se ne odnose na osobu radnika”, određen u posljednjem podstavku članka 1. stavka 1. Direktive 98/59, sporazumni prestanak ugovora o radu koji je, iako sklopljen na inicijativu radnika, posljedica prethodne izmjene uvjeta rada na inicijativu poslodavca zbog krize u kojoj se našlo poduzeće i koji se, naposljetku, obeštećuje u iznosu jednakom kao u slučaju nedopuštenog otkaza?

      (1)  Direktiva Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje (SL L 225, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 8., str. 86.)


title: Predmet F-30/14: Rješenje Službeničkog suda od 15. siječnja 2015. – Speyart protiv Europske komisije

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/30

         Rješenje Službeničkog suda od 15. siječnja 2015. – Speyart protiv Europske komisije
   (Predmet F-30/14) (1)

   (2015/C 081/39)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća naložio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 175, 10.6.2014., str. 56.


title: Spojeni predmeti C-264/15 P i C-265/15 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 21. travnja 2016. – Makro autoservicio mayorista SA, Vestel Iberia SL protiv Europske komisije, Kraljevine Španjolske (Žalba — Poslovnik Suda — Članak 181. — Članak 263. UFEU-a — Položaj osobe na koju neizravno utječe odluka koja je predmet tužbe — Carinska unija — Naknadno uzimanje u obzir i otpust uvoznih carina — Televizijski prijamnici u boji podrijetlom iz Turske)

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/4

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 21. travnja 2016. – Makro autoservicio mayorista SA, Vestel Iberia SL protiv Europske komisije, Kraljevine Španjolske
   (Spojeni predmeti C-264/15 P i C-265/15 P) (1)

   ((Žalba - Poslovnik Suda - Članak 181. - Članak 263. UFEU-a - Položaj osobe na koju neizravno utječe odluka koja je predmet tužbe - Carinska unija - Naknadno uzimanje u obzir i otpust uvoznih carina - Televizijski prijamnici u boji podrijetlom iz Turske))
   (2016/C 279/06)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Makro autoservicio mayorista SA, Vestel Iberia SL (zastupnici: P. De Baere i P. Muñiz, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i A. Caeiros, agenti), Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvima Makro autoservicio mayorista SA i Vestel Iberia SL nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-791/14: Tužba podnesena 4. prosinca 2014. – Bensarsa protiv Komisije i EDPS-a

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/43

         Tužba podnesena 4. prosinca 2014. – Bensarsa protiv Komisije i EDPS-a
   (Predmet T-791/14)
   (2015/C 034/51)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Faouzi Bensarsa (Abu Dhabi, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnik: S. A. Pappas, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija i Europski nadzornik za zaštitu podataka (EDPS)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Uprave za sigurnost od 25. veljače 2014.;

               —

               poništi implicitnu odluku EDPS-a od 24. listopada 2014.;

               —

               naloži tuženicima snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na nedostatnost obrazloženja odluke Komisije od 25. veljače 2014.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na izostanak obrazloženja odluke EDPS-a, s obzirom na to da je implicitna i da obrazloženje ne proizlazi niti iz njezinog konteksta niti iz odluke od 25. veljače 2014.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu Uredbe (EZ) br. 45/2001 (1).
               Tužitelj navodi da izostanak odgovora EDPS-a predstavlja povredu obveze obavješćivanja subjekta, kako je predviđeno člankom 46. točkom (a) i člankom 20. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 45/2001.

      (1)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet C-192/15: Rješenje predsjednika Suda od 9. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – T. D. Rease, P. Wullems protiv College bescherming persoonsgegevens

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/11

         Rješenje predsjednika Suda od 9. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – T. D. Rease, P. Wullems protiv College bescherming persoonsgegevens
   (Predmet C-192/15) (1)

   (2016/C 078/16)
   Jezik postupka: nizozemski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.


title: Predmet T-281/16: Tužba podnesena 2. lipnja 2016. – Solelec i dr. protiv Parlamenta

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/48

         Tužba podnesena 2. lipnja 2016. – Solelec i dr. protiv Parlamenta
   (Predmet T-281/16)
   (2016/C 260/60)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Solelec SA. (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburg), Paul Wagner et fils SA (Luxembourg, Luksemburg), Socom SA (Foetz, Luksemburg) (zastupnik: S. Marx, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluku br. D(2016)14480 od 27. svibnja 2016. Glavne uprave za infrastrukturu i logistiku Europskog parlamenta kojom je odbijena ponuda privremenog udruženja „ELECTRO KAD”, koje čine društva SOLELEC S.A., MANNELLI & ASSOCIÉS S.A., PAUL WAGNER & FILS S.A. i SOCOM S.A., u vezi sa serijom 75 „električna energija – jake struje” podnesena 14. siječnja 2016. u okviru zahtjeva za prikupljanje ponuda oznake INLO-D-UPIL-T-15-AO6 u vezi s proširenjem i obnovom zgrade Konrad Adenauer u Luksemburgu i odluku o dodjeli ugovora o javnoj nabavi drugom ponuditelju;

               —

               naloži da se predoče dokumenti iz spisa o provedbi postupka javne nabave u kojima su evidentirani kontakti do kojih je došlo između Parlamenta i ponuditelja u skladu s člankom 160. stavkom 3. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012 o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i stavljanju izvan snage uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na nepoštovanju kriterija za odabir koje privremeno udruženje odabrano kao ponuditelj nije ispunilo jer jedan od njegovih članova nije imao pravnu osobnost tijekom cijelog vremena trajanja radova, pa tako privremeno udruženje odabrano kao ponuditelj nije moglo tvrditi da ispunjava tehničke i profesionalne kapacitete određene u dokumentaciji za natjecanje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na nepoštovanju kriterija za dodjelu. Uspoređujući ponudu koju su podnijeli tužitelji s ponudom privremenog udruženja odabranog kao ponuditelja, proizlazi da je to udruženje podnijelo neuobičajeno nisku ponudu, zbog čega je tuženik trebao odbiti tu ponudu i dodijeliti ugovor tužiteljima.


title: Predmet C-192/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. travnja 2014. uputio Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Austrija) – OMV Refining & Marketing GmbH protiv Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. travnja 2014. uputio Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Austrija) – OMV Refining & Marketing GmbH protiv Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Predmet C-192/14)
   2014/C 303/07
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: OMV Refining & Marketing GmbH

      Tuženo tijelo: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li Odluka 2013/448/EU (1) nevaljana i povređuje li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ (2) u dijelu u kojem iz osnovice za izračun u skladu s člankom 10.a stavkom 5. drugom alinejom podstavcima (a) i (b) isključuje emisije u vezi s otpadnim plinovima koje proizvode postrojenja koja ulaze u Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ, odnosno isključuje toplinu koju koriste postrojenja koja ulaze u Prilog I. Direktive 2003/87/EZ i koja potječe od postrojenja koja istovremeno proizvode toplinu i struju, a za koje je dopuštena besplatna dodjela na temelju članka 10.a stavka 1. i članka 10.a stavka 4. Direktive 2003/87/EZ i Odluke 2011/278/EU (3)?

               2.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 3.e i 3.u Direktive 2003/87/EZ sam za sebe i/ili u vezi s člankom 10.a stavkom 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem određuje da su emisije CO2- u vezi s otpadnim plinovima – koje proizvode postrojenja koja ulaze u Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ – odnosno toplina koja se koristi u postrojenjima koja ulaze u Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ i koju su proizvela postrojenja koja istovremeno proizvode toplinu i struju emisije „proizvođača električne energije”?

               3.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li ciljeve Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem stvara asimetriju isključivanjem emisija u vezi sa sagorijevanjem otpadnih plinova i topline koja je proizvedena kogeneracijom iz osnovice za izračun iz članka 10.a stavka 5. druge alineje podstavaka (a) i (b) dok postoji pravo na besplatnu dodjelu u vezi s njima u skladu s člankom 10.a stavkom 1. i člankom 10.a stavkom 4. Direktive 2003/87/EZ i u skladu s Odlukom 2011/278/EU?

               4.

               Je li Odluka 2011/278/EU nevaljana i povređuje li članak 290. UFEU-a i članak 10. stavak 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem njezin članak 15. stavak 3. mijenja članak 10.a stavak 5. drugu alineju podstavke (a) i (b) Direktive 2003/87/EZ tako da uputu na „postrojenja koja ne ulaze u stavak 3.” zamjenjuje onom na „postrojenja koja nisu proizvođači električne energije”?

               5.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 23. stavak 3. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem nije donesena na temelju regulatornog postupka s kontrolom koji je propisan u članku 5.a Odluke Vijeća 1999/468/EZ i članku 12. Uredbe 182/2011/EU?

               6.

               Treba li članak 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima razumjeti tako da isključuje zadržavanje besplatnih dodjela na temelju nepravilnog izračuna međusektorskog faktora korekcije?

               7.

               Treba li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ sam za sebe i/ili u vezi s člankom 15. stavkom 3. Odluke 2011/278/EU razumjeti tako da isključuje primjenu pravnog propisa unutarnjeg prava koji propisuje primjenu nepravilno izračunatog jedinstvenog međusektorskog faktora korekcije kako je određen u članku 4. Odluke 2013/448/EU i njezinom Prilogu II. na besplatne dodjele u državi članici?

               8.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem uključuje samo emisije iz postrojenja koja su bila u sustavu Zajednice od 2008. tako da isključuje one emisije koje su povezane s djelatnostima koje su bile u sustavu Zajednice od 2008. (u izmijenjenom Prilogu I. Direktive 2003/87/EZ) ako su se te djelatnosti odvijale u postrojenjima koja su već prije 2008. bila u sustavu Zajednice?

               9.

               Je li Odluka 2013/448/EU nevaljana i povređuje li članak 10.a stavak 5. Direktive 2003/87/EZ u dijelu u kojem uključuje samo emisije iz postrojenja koja su bila u sustavu Zajednice od 2013. tako da isključuje one emisije koje su povezane s djelatnostima koje su bile u sustavu Zajednice od 2013. (u izmijenjenom Prilogu I. Direktivi 2003/87/EZ) ako su se te djelatnosti odvijale u postrojenjima koja su već prije 2013. bila u sustavu Zajednice?

      (1)  Odluka Komisije od 5. rujna 2013. o nacionalnim provedbenim mjerama za prijelaznu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova u skladu s člankom 11. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 240, str. 27.

      (2)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.).

      (3)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa Unije za usklađenu besplatnu raspodjelu emisijskih kvota na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 130, str. 1.


title: Predmet C-255/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Bernhard Schloesser, Petra Noll protiv Société Air France SA

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – Bernhard Schloesser, Petra Noll protiv Société Air France SA
   (Predmet C-255/17)
   (2017/C 283/22)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bernhard Schloesser, Petra Noll

      Tuženik: Société Air France SA

      Prethodna pitanja

   Postoji li nadležnost suda mjesta konačnog odredišta za tužbu za odštetu na temelju Uredbi br. 261/2004 (1) protiv zračnog prijevoznika kada na temelju ugovora sklopljenog s stvarnim zračnim prijevoznikom postoji veza od dvije dionice koja predviđa presjedanje putnika te na prvoj dionici dolazi do dužeg kašnjenja?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet C-359/15 P: Žalba koju je 13. srpnja 2015. podnio The National Iranian Gas Company protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2015. u predmetu T-9/13, The National Iranian Gas Company protiv Vijeća

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/47

         Žalba koju je 13. srpnja 2015. podnio The National Iranian Gas Company protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 29. travnja 2015. u predmetu T-9/13, The National Iranian Gas Company protiv Vijeća
   (Predmet C-359/15 P)
   (2015/C 294/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: The National Iranian Gas Company (zastupnici: E. Rosenfeld i S. Perrotet, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Zahtjevi

               —

               ukinuti presudu prvog vijeća Općeg suda Europske unije u predmetu T-9/13, dostavljenu tužitelju 5. svibnja 2015., kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje koju je podnijelo društvo National Iranian Gas Company u navedenom predmetu i naložilo mu snošenje cjelokupnih troškova;

               —

               usvojiti zahtjeve koje je tužitelj iznio u prvostupanjskom postupku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj navodi osam žalbenih razloga u prilog svojoj žalbi.
   Kao prvo, žalitelj smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je u točki 82. svoje odluke utvrdio da je Odluku 2012/635 (1) Vijeće donijelo na temelju članka 29. UEU-a i iz toga u točki 84. zaključilo da ta odluka nije bila podvrgnuta zahtjevima iz članka 215. stavka 2. UFEU-a. Opći sud je također počinio grešku koja se tiče prava kada je ocijenio u točki 90. svoje presude da je Vijeće ispravno predvidjelo provedbene ovlasti sukladno odredbama članka 291. stavka 2. UFEU-a. Osim toga, Vijeće je učinilo još jednu grešku koja se tiče prava kada je smatralo da su uvjeti predviđeni za primjenu članka 291. stavka 1. UFEU-a bili ispunjeni. Članak 215. UFEU-a je naime jedini primjenjivi postupak u području mjera ograničavanja. Članak 291. stavak 2. UFEU-a se ne može stoga primijeniti, tim više što se taj članak primjenjuje samo na mjere kojima su potrebne provedbene mjere. No, mjere zamrzavanja financijskih sredstava su po svojoj prirodi provedbene mjere. One ne mogu stoga ulaziti u materijalno područje primjene članka 291. stavka 2. UFEU-a. Osim toga, uvjeti za primjenu članka 291. stavka 2. UFEU-a nisu ispunjeni jer Vijeće nije u svojim pobijanim odlukama propisno opravdalo korištenje tog postupka.
   Kao drugo, žalitelj također prigovara Općem sudu da je smatrao da članak 20. stavak 1. točka (c) Odluke 2010/413 (2) kako je izmijenjena Odlukom 2012/35 (3) i Odlukom 2012/635 kao i članak 23. stavak 2. točka (d) Uredbe br. 267/2012 (4), ne krše načela pravne sigurnosti i predvidljivosti, proporcionalnosti kao i pravo vlasništva. Kriterij kvantitativne i kvalitativne važnosti iz točke 61. Odluke Općeg suda ne nalazi se u pobijanim aktima. Opći sud ga je stoga stvorio na temelju svih dokaznih elemenata u svrhu potvrde pobijanih akata. K tome, taj kriterij je sam po sebi nejasan, neprecizan i neproporcionalan. Stoga je pod cijenu pogreške koja se tiče prava Opći sud smatrao da činjenica da žalitelj vraća doprinos Iranskoj državi predstavlja potporu u smislu pobijanih akata.
   Kao treće, tužitelj prigovara Sudu da je počinio grešku koja se tiče prava u točkama 116. i 117. svoje presude smatrajući da su pobijani akti dovoljno obrazloženi iako je Opći sud sam u točki 115. navedene presude priznao da pobijani akti nemaju doseg i mehanizam potpore koji im se pripisuju. Osim toga žalitelj nije mogao iz čitanja pobijanih akata shvatiti razloge zbog kojih je bio sankcioniran, što dokazuje nedostatnost obrazloženja.
   Kao četvrto, Opći sud je počinio grešku koja se tiče prava kada je u točki 141. svoje odluke smatrao da nedostatak preispitivanja žaliteljeve situacije u traženom roku ne može uzrokovati nezakonitost njegovog održavanja na popisu sankcioniranih subjekata iako je to bila strogo objektivna obveza.
   Kao peto, Opći sud je počinio grešku koja se tiče prava kada je smatrao da pobijane odluke ne krše žaliteljeva temeljna prava i nisu neproporcionalne iako su pobijane odluke nejasne i neprecizne. Na sličan način, kriterij kvantitativne i kvalitativne važnosti koji je utvrdio Opći sud nužno je proizvoljan.
   Kao šesto, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava u točkama 163. i 164. svoje presude smatrajući da žalitelj pruža podršku iranskoj vladi iz razloga što je isplatio obvezni doprinos iako je taj doprinos tek porez i žalitelj bi bio u istoj situaciji i kao obični porezni obveznik.
   Kao sedmo, Opći sud je propustio utvrditi da je Vijeće prekršilo načelo nediskriminacije kada je sankcioniralo žalitelja jer je isplatio doprinos Iranskoj državi a ne sva poduzeća koja podliježu plaćanju tog doprinosa.
   Konačno, Opći sud je počinio grešku koja se tiče prava kada je u točki 159. presude izmijenilo obrazloženje.

      (1)  Odluka Vijeća 2012/635/ZVSP, od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 58.) (SL; posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 129.)

      (2)  Odluka Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.)

      (3)  Odluka Vijeća 2012/35/ZVSP od 23. siječnja 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 19, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 12., str. 170.)

      (4)  Uredba Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (JO L 88, p. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.)


title: Predmet C-658/13: Rješenje predsjednika Suda od 13. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hannover -Njemačka) – Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner protiv TUIfly GmbH

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/20

         Rješenje predsjednika Suda od 13. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Hannover -Njemačka) – Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-658/13) (1)

   2014/C 261/39
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 85, 22.3.2014.


title: Predmet F-66/15: Tužba podnesena 24. travnja 2015. – ZZ i dr. protiv EGSO-a

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/50

         Tužba podnesena 24. travnja 2015. – ZZ i dr. protiv EGSO-a
   (Predmet F-66/15)
   (2015/C 213/80)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ i dr. (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka o smanjenju koeficijenta ispravka koji se primjenjuje na mirovine tužiteljâ koji borave u Danskoj, kao što to proizlazi iz njihovih obračuna mirovina za lipanj 2014. te naknada nematerijalne štete koja je navodno pretrpljena uslijed oprečnih i proturječnih informacija iz obrazloženja pobijanih odluka.

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

               —

               Poništiti odluke sadržane u obračunu mirovine za lipanj 2014. kojima je koeficijent ispravka koji se primjenjuje na mirovinu tužiteljâ smanjen počevši od 1. siječnja 2014.;

               —

               naložiti EGSO-u snošenje troškova kao i isplatu ex aequo et bono određenog iznosa na ime naknade prouzročene nematerijalne štete.


title: Predmet T-119/12: Rješenje Općeg suda od 20. veljače 2014. – USFSPEI i Loescher protiv Vijeća

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/61

         Rješenje Općeg suda od 20. veljače 2014. – USFSPEI i Loescher protiv Vijeća
   (Predmet T-119/12) (1)

   2014/C 135/80
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet C-164/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. ožujka 2016. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Mercedes Benz Financial Services UK Ltd

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. ožujka 2016. uputio Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv Mercedes Benz Financial Services UK Ltd
   (Predmet C-164/16)
   (2016/C 191/20)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Tuženik: Mercedes Benz Financial Services UK Ltd

      Prethodna pitanja

               1.

               Koje je značenje riječi „s ugovorom […] kojim se utvrđuje prijenos vlasništva, pod uvjetom uobičajenog tijeka događaja, najkasnije po izvršenju konačne otplate” u članku 14. stavku 2. točki (b) (1)?

               2.

               Posebno, u kontekstu ovog predmeta, zahtijeva li izraz „pod uvjetom uobičajenog tijeka događaja” da porezno tijelo samo utvrdi postojanje mogućnosti kupnje koja se može iskoristiti najkasnije po izvršenju konačne otplate?

               3.

               Podredno, zahtijeva li izraz „pod uvjetom uobičajenog tijeka događaja” da nacionalno tijelo učini nešto više i utvrdi ekonomsku svrhu ugovora?

               4.

               Ako je odgovor na treće pitanje potvrdno:

                           a.

                           Bi li analiza toga hoće li stranka iskoristiti tu mogućnost morala utjecati na tumačenje članka 14. stavka 2.?

                           b.

                           Je li za određivanje ekonomske svrhe ugovora relevantna visina cijene koja se plaća pri izvršavanju mogućnosti kupnje?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost. SL L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-895/16: Tužba podnesena 13. prosinca 2016. – Toontrack Music AB protiv EUIPO-a (SUPER)

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/27

         Tužba podnesena 13. prosinca 2016. – Toontrack Music AB protiv EUIPO-a (SUPER)
   (Predmet T-895/16)
   (2017/C 046/31)
   Jezik postupka: švedski

      Stranke

      Tužitelj: Toontrack Music AB (Umeå, Švedska) (zastupnik: L.E. Ström, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „SUPERIOR DRUMMER” – prijava za registraciju br. 13 945 019

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. listopada 2016. u predmetu R 2438/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih i vlastitih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b), članka 7. stavka 1. točke (c) i članka 65. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-402/06: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Španjolska protiv Komisije ( „Kohezijski fond — Uredba (EZ) br. 1164/94 — Infrastrukturni projekti za zaštitu okoliša u provedbi na teritoriju Katalonije (Španjolska) — Djelomično ukidanje financijske potpore — Javna nabava usluga i radova — Kriteriji dodjele — Ekonomski najpovoljnija ponuda — Jednako postupanje — Transparentnost — Neuobičajeno niska ponuda — Prihvatljivost troškova — Određivanje financijskih ispravaka — Članak H stavak 2. Priloga II. Uredbi br. 1164/94 — Proporcionalnost” )

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/17

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-402/06) (1)

   (Kohezijski fond - Uredba (EZ) br. 1164/94 - Infrastrukturni projekti za zaštitu okoliša u provedbi na teritoriju Katalonije (Španjolska) - Djelomično ukidanje financijske potpore - Javna nabava usluga i radova - Kriteriji dodjele - Ekonomski najpovoljnija ponuda - Jednako postupanje - Transparentnost - Neuobičajeno niska ponuda - Prihvatljivost troškova - Određivanje financijskih ispravaka - Članak H stavak 2. Priloga II. Uredbi br. 1164/94 - Proporcionalnost)
   2013/C 325/30
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: J. M. Rodríguez Cárcamo, a zatim A. Rubio González, abogados del Estado)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Steiblytė i L. Escobar Guerrero, a zatim A. Steiblytė i S. Pardo Quintillán, u svojstvu agenata)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C(2006) 5105 od 20. listopada 2006. o smanjenju pomoći iz Kohezijskog fonda, dodijeljene za osam projekata koji se provode na teritoriju autonomne zajednice Katalonije (Španjolska).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Kraljevina Španjolska snosit će svoje troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 42, 24.2.2007.


title: Predmet C-126/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 29. lipnja 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike (Povreda obveze države članice — Trošarine na cigarete — Direktiva 2008/118/EZ — Obveza obračunavanja — Mjesto i trenutak nastanka te obveze — Porezne markice — Slobodno kretanje proizvoda podvrgnutih trošarini — Vremensko ograničenje stavljanja na tržište i prodaje kutija cigareta — Načelo proporcionalnosti)

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 29. lipnja 2017. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-126/15) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Trošarine na cigarete - Direktiva 2008/118/EZ - Obveza obračunavanja - Mjesto i trenutak nastanka te obveze - Porezne markice - Slobodno kretanje proizvoda podvrgnutih trošarini - Vremensko ograničenje stavljanja na tržište i prodaje kutija cigareta - Načelo proporcionalnosti))
   (2017/C 283/03)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Tomat i G. Braga da Cruz, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, N. Silva Vitorino i A. Cunha, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženicima: Kraljevina Belgija (zastupnici: M. Jacobs i M. J.-C. Halleux, agenti, Republika Estonija (zastupnik: K. Kraavi-Käerdi, agent), Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

      Izreka

               1.

               Propisujući da se cigarete puštene u potrošnju tijekom određene godine više ne mogu staviti na tržište i prodati javnosti nakon isteka roka predviđenog člankom 27. točkom (a) Portarije n.o 1295/2007 do Ministério das Finanças e da Administração Pública (Uredba br. 1295/2007 Ministarstva financija i javne uprave) od 1. listopada 2007., u verziji primjenjivoj u ovom postupku, ako nema povećanja stope trošarine na te proizvode koje stupa na snagu iduće godine, Portugalska Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 9. prvog stavka Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ i načela proporcionalnosti.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Portugalska Republika snosi polovinu vlastitih troškova.

               4.

               Europska komisija snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje polovine troškova Portugalske Republike.

               5.

               Kraljevina Belgija, Republika Estonija i Republika Poljska snose svaka vlastite troškove.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet C-471/16 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 26. srpnja 2017. – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Meissen Keramik GmbH (Žalba — Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju figurativnog žiga koji sadrži verbalni element „meissen” — Odbijanje prigovora — Dokazi podneseni prvi put — Iskrivljavanje — Stvarna uporaba ranijih žigova — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 3. — Članak 8. stavak 5. — Povezanost žigova koje treba usporediti)

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/14

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 26. srpnja 2017. – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Meissen Keramik GmbH
   (Predmet C-471/16 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju figurativnog žiga koji sadrži verbalni element „meissen” - Odbijanje prigovora - Dokazi podneseni prvi put - Iskrivljavanje - Stvarna uporaba ranijih žigova - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 3. - Članak 8. stavak 5. - Povezanost žigova koje treba usporediti))
   (2017/C 309/18)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (zastupnici: O. Spuhler i M. Geitz, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) GmbH (zastupnik: M. Fischer, agent), Meissen Keramik GmbH (zastupnici: M. Vohwinkel i K. Gennen, Rechtsanwälte)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 454, 5. 12. 2016.


title: Predmet T-252/16: Tužba podnesena 17. svibnja 2016. – Cleversafe protiv EUIPO-a (Beyond Scale)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/23

         Tužba podnesena 17. svibnja 2016. – Cleversafe protiv EUIPO-a (Beyond Scale)
   (Predmet T-252/16)
   (2016/C 287/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cleversafe, Inc. (Chicago, Illinois, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Lingenfelser, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „Beyond Scale”– prijava za registraciju br. 13 975 438

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. ožujka 2016. u predmetu R 2239/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlog

               —

               Bez naznake komercijalnog podrijetla, predmetni žig u cjelini ne bi bio shvaćen kao promidžbena pohvalna poruka.


title: Predmet T-713/14: Tužba podnesena 10. listopada 2014. – IPSO protiv ESB-a

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/39

         Tužba podnesena 10. listopada 2014. – IPSO protiv ESB-a
   (Predmet T-713/14)
   (2014/C 431/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Međunarodna i europska organizacija javnih službi (IPSO) (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Izvršnog odbora ESB-a od 30. svibnja 2014., javno objavljenu 16. srpnja 2014., kojom se najduže trajanje određenih ugovora osoblja zaposlenog preko agencije za privremeno zapošljavanje koje obavlja tajničke i administrativne poslove ograničava na dvije godine;

               —

               naloži tuženiku naknadu nematerijalne štete koja je ex aequo et bono procijenjena na 15  000,00 eura;

               —

               naloži tuženiku snošenje ukupnih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu tužiteljeva prava na informiranje i savjetovanje iz članka 27. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i Direktive br. 2002/14 (1) koje je precizirano i uspostavljeno kolektivnim ugovorom o priznavanju, dijeljenju informacija i savjetovanju te ad hoc dogovorom iz siječnja 2014. o uspostavljanju radne skupine o agencijskim radnicima sklopljenim između ESB-a i IPSO-a, s jedne strane, te na povredu navedenih sporazuma, s druge strane.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu prava na dobru upravu, a osobito prava na saslušanje i prava na pristup informacijama, postupovnih prava iz članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

      (1)  Direktiva 2002/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o uspostavljanju općeg okvira za obavješćivanje i savjetovanje s radnicima u Europskoj zajednici (SL L 80, str. 29; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 182.).


title: Predmet T-832/14: Presuda Općeg suda od 21. srpnja 2016. – Nutria protiv Komisije („Izvanugovorna odgovornost — Odbijanje produljenja roka za povlačenje obranog mlijeka u prahu u sklopu programa pružanja pomoći u obliku hrane najugroženijim osobama u Uniji za 2010. — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila koje ima za cilj dodjelu prava pojedincima”)

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/24

         Presuda Općeg suda od 21. srpnja 2016. – Nutria protiv Komisije
   (Predmet T-832/14) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Odbijanje produljenja roka za povlačenje obranog mlijeka u prahu u sklopu programa pružanja pomoći u obliku hrane najugroženijim osobama u Uniji za 2010. - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila koje ima za cilj dodjelu prava pojedincima”))
   (2016/C 326/43)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Nutria AE Typopoiisis & Emporias Agrotikon Proïonton (Agios Konstantinos, Grčka) (zastupnici: M.-J. Jacquot, a zatim K. Makaronas, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Guillem Carrau i D. Triantafyllou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog Komisijina odbijanja produljenja roka za povlačenje obranog mlijeka u prahu, određenog člankom 3. stavkom 1. Uredba Komisije (EZ) br. 1111/2009 od 19. studenoga 2009. o donošenju plana za dodjelu sredstava državama članicama koja će se knjižiti u proračunskoj godini 2010. za opskrbu hranom iz interventnih zaliha u korist najugroženijih osoba u Zajednici i odstupanju od određenih odredaba Uredbe (EEZ) br. 3149/92 (SL 2009, L 306, str. 5.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nutria AE Typopoiisis & Emporias Agrotikon Proïonton će, uz vlastite troškove, snositi i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 81, 9. 3. 2015.


title: Predmet C-344/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. srpnja 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Kyowa Hakko Europe GmbH protiv Hauptzollamt Hannover

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. srpnja 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Kyowa Hakko Europe GmbH protiv Hauptzollamt Hannover
   (Predmet C-344/14)
   2014/C 339/11
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kyowa Hakko Europe GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Hannover

      Prethodna pitanja

               1.

               Predstavljaju li mješavine aminokiselina – poput onih u pitanju u ovom predmetu (RM0630 ili RM0789), od kojih se (u kombinaciji s ugljikohidratima i mastima) proizvodi prehrambeni proizvod koji zamjenjuje tvar koja je od vitalnog značaja za zdravlje i dio je normalne prehrane, ali koja može u pojedinačnim slučajevima izazvati alergijsku reakciju, čime se mogu izbjeći zdravstvene poteškoće, ublažiti ili čak izliječiti već postojeća oštećenja – lijekove koji se sastoje od dva ili više sastojaka pomiješanih za terapijsku ili profilaktičnu uporabu u smislu tarifnog broja 3003 kombinirane nomenklature (1)?
               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Predstavljaju li mješavine aminokiselina hranjive pripravke pod tarifnim brojem 2106 kombinirane nomenklature, koji su prema napomeni 1. točki (a) uz Poglavlje 30 kombinirane nomenklature isključeni iz Poglavlja 30 jer, uz prehrambeno, nemaju profilaktičko ili terapeutsko djelovanje?

      (1)  Provedbena Uredba Komisije (EU) br. 1001/2013 od 4. listopada 2013. o izmjenama Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, SL L 290, str.1.


title: Predmet T-713/14: Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – IPSO protiv ESB-a („ESB — Osoblje ESB-a — Privremeno zaposleni radnici — Ograničenje najdužeg trajanja rada istog privremeno zaposlenog radnika — Tužba za poništenje — Pravni akt koji se može pobijati — Izravni i osobni utjecaj — Pravni interes — Rok za pokretanje postupka — Dopuštenost — Neobavještavanje i nesavjetovanje sa sindikalnom organizacijom tužitelja — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/19

         Presuda Općeg suda od 13. prosinca 2016. – IPSO protiv ESB-a
   (Predmet T-713/14) (1)

   ((„ESB - Osoblje ESB-a - Privremeno zaposleni radnici - Ograničenje najdužeg trajanja rada istog privremeno zaposlenog radnika - Tužba za poništenje - Pravni akt koji se može pobijati - Izravni i osobni utjecaj - Pravni interes - Rok za pokretanje postupka - Dopuštenost - Neobavještavanje i nesavjetovanje sa sindikalnom organizacijom tužitelja - Izvanugovorna odgovornost”))
   (2017/C 046/21)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Udruga zaposlenih u europskim i međunarodnim institucijama u Saveznoj Republici Njemačkoj (IPSO) (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: B. Ehlers, I. Köpfer i M. López Torres, zatim B. Ehlers, P. Pfeifhofer i F. Malfrère, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja odluke Izvršnog odbora ESB-a od 20. svibnja 2014. o ograničavanju na najviše dvije godine vremena tijekom kojeg ESB može koristiti usluge istog radnika privremeno zaposlenog radi obavljanja administrativnih i tajničkih poslova te, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a radi naknade pretrpljene nematerijalne štete.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka Europske središnje banke (ESB) od 20. svibnja 2014. o ograničavanju na najviše dvije godine vremena tijekom kojeg ESB može koristiti usluge istog radnika privremeno zaposlenog radi obavljanja administrativnih i tajničkih poslova.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               ESB će snositi vlastite troškove kao i tri četvrtine troškova Udruge zaposlenih u europskim i međunarodnim institucijama u Saveznoj Republici Njemačkoj (IPSO). IPSO će snositi četvrtinu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet T-524/12: Presuda Općeg suda od 21. studenoga 2013. — Recaro protiv OHIM-a — Certino Mode (RECARO) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Zajednice RECARO — Stvarna uporaba žiga — Članak 15. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Vrsta uporabe žiga — Dopuštenost novih dokaza — Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/23

         Presuda Općeg suda od 21. studenoga 2013. — Recaro protiv OHIM-a — Certino Mode (RECARO)
   (Predmet T-524/12) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Zajednice RECARO - Stvarna uporaba žiga - Članak 15. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Vrsta uporabe žiga - Dopuštenost novih dokaza - Članak 76. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009)
   2014/C 9/38
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Recaro Holding GmbH, ranije Recaro Beteiligungs-GmbH (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: J. Weiser, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Certino Mode, SL (Elche, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. rujna 2012. (predmet R 1761/2011-1) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Recaro Beteiligungs-GmbH i Certino Mode, SL.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Recaro Holding GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet T-411/17: Tužba podnesena 30. lipnja 2017. – Landesbank Baden-Württemberg protiv SRB-a

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/51

         Tužba podnesena 30. lipnja 2017. – Landesbank Baden-Württemberg protiv SRB-a
   (Predmet T-411/17)
   (2017/C 277/74)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: H. Berger i K. Rübsamen, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku izvršne sjednice Jedinstvenog odbora za rješavanje od 11. travnja 2017. o ex ante doprinosima Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017. (SRB/ES/SRF/2017/05) uključujući prilog, u dijelu u kojem se pobijana odluka odnosi na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 1. i stavka 2. točke (a) Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) zbog nedostatnog obrazloženja odluke

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda prava na saslušanje sukladno članku 41. stavku 1. i stavku 2. točki (a) Povelje zbog nesaslušanja tužitelja

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda temeljnog prava na djelotvornu pravnu zaštitu sukladno članku 47. stavku 1. Povelje zbog nemogućnosti ispitivanja odluke

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 103. stavka 7. točke (h) Direktive 2014/59/EU (1), članka 113. stavka 7. Uredbe (EU) br. 575/2013 (2), članka 6. stavka 5. prve rečenice Delegirane uredbe (EU) 2015/63 (3), članaka 16. i 20. Povelje i načela proporcionalnosti zbog primjene multiplikatora za IPS (Institutional Protection Scheme) pokazatelj

               5.

               Peti tužbeni razlog: povreda članka 16. Povelje i načela proporcionalnosti zbog primjene multiplikatora za ispravak vrijednosti rizika

               6.

               Šesti tužbeni razlog: nezakonitost članaka 4. do 7. i članka 9. Delegirane uredbe (EU) 2015/63 i Priloga I. navedenoj delegiranoj uredbi

      (1)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća Tekst značajan za EGP (SL 2014., L 173, str. 190.)

      (2)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Tekst značajan za EGP (SL 2013., L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3.)

      (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44.)


               25.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/10

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 5. lipnja 2015. podnio Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) u predmetu Holship Norge AS protiv Norsk Transportarbeiderforbund
   (Predmet E-14/15)
   (2016/C 73/06)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 5. lipnja 2015., zaprimljenim u pisarnicu Suda 5. lipnja 2015., Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Holship Norge AS protiv Norsk Transportarbeiderforbund o sljedećim pitanjima:
   A   U pogledu prava tržišnog natjecanja:

               A.1

               Je li izuzećem od pravila o tržišnom natjecanju Sporazuma o EGP-u koje se primjenjuje na kolektivne ugovore, kako je među ostalim opisano u savjetodavnom mišljenju Suda EFTA-e u predmetu E-8/00 Landsorganisasjonen i Norge i NKF [2002.], Izvješće Suda EFTA-e br. 114, obuhvaćena primjena bojkota protiv korisnika luke kako bi se postiglo prihvaćanje kolektivnog ugovora ako se prihvaćanjem predviđa da korisnik luke mora dati prednost kupnji usluga istovara i utovara od zasebnog upravnog ureda, kako je prethodno opisano u stavku 7. i stavcima 10. – 14., umjesto da se za pružanje tih usluga koristi vlastitim zaposlenicima?

               A.2

               Ako nije obuhvaćena, bi li takav sustav trebalo ocijeniti u skladu s člankom 53. ili člankom 54. Sporazuma o EGP-u?

               A.3

               U tom slučaju, mora li se pri utvrđivanju postoji li vidljiv utjecaj na prekograničnu trgovinu unutar EGP-a uzeti u obzir postojanje identičnog ili odgovarajućeg sustava u drugim lukama?

         B   U pogledu slobode poslovnog nastana:

               B.1

               Ako sindikat provede bojkot kako bi trgovačko društvo, čije matično društvo ima sjedište u drugoj državi EGP-a, prihvatilo kolektivni ugovor kada se kolektivnim ugovorom predviđa da trgovačko društvo mora dati prednost kupnji usluga istovara i utovara od zasebnog upravnog ureda sa značajkama opisanima u stavcima 10. – 14. umjesto da se za pružanje tih usluga koristi vlastitim zaposlenicima, je li riječ o ograničenju slobode poslovnog nastana u smislu članka 31. Sporazuma o EGP-u?

               B.2

               Bi li pri utvrđivanju postoji li ograničenje bilo značajno utvrditi je li potreba trgovačkog društva za uslugama istovara i utovara vrlo ograničena i/ili povremena?

               B.3

               Ako postoji ograničenje: Utječe li na ocjenjivanje zakonitosti ograničenja činjenica da trgovačko društvo u pogledu vlastitih lučkih radnika primjenjuje drugi kolektivni ugovor, dogovoren među socijalnim partnerima u državi u kojoj se nalazi luka, ako se taj kolektivni ugovor odnosi na pitanja koja nisu usluge utovara i istovara?


title: Predmet C-608/15 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. srpnja 2016. – Panasonic Corp. protiv MT Picture Display Co. Ltd, Europske komisije „Žalba — Poslovnik Suda — Članak 181. — Zabranjeni sporazumi — Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i zaslone računala — Sporazumi i usklađena djelovanja u području cijena, podjele tržišta, klijenata i ograničenja proizvodnje — Prava obrane — Obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku — Sadržaj”

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/16

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. srpnja 2016. – Panasonic Corp. protiv MT Picture Display Co. Ltd, Europske komisije
   (Predmet C-608/15 P) (1)

   („Žalba - Poslovnik Suda - Članak 181. - Zabranjeni sporazumi - Svjetsko tržište katodnih cijevi za televizore i zaslone računala - Sporazumi i usklađena djelovanja u području cijena, podjele tržišta, klijenata i ograničenja proizvodnje - Prava obrane - Obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku - Sadržaj”)
   (2016/C 343/24)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Panasonic Corp. (zastupnici: R. Gerrits, advocaat, M. Hoskins QC, M. Gray, Barrister)

      Druge stranke u postupku: MT Picture Display Co. Ltd, Europska komisija (zastupnici: A. Biolan i V. Bottka, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Panasonic Corp. snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet C-121/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. prosinca 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – ANODE – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie protiv Premier ministre, Ministre de l'économie, de l'industrie de du numérique, Commission de régulation de l'énergie, GDF Suez

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. prosinca 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – ANODE – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie protiv Premier ministre, Ministre de l'économie, de l'industrie de du numérique, Commission de régulation de l'énergie, GDF Suez
   (Predmet C-121/15)
   (2015/C 178/08)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ANODE – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie

      Tuženici: Premier ministre, Ministre de l'économie, de l'industrie de du numérique, Commission de régulation de l'énergie, GDF Suez

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se intervencija države članice – koja se sastoji u nametanju obveze postojećem operatoru da ponudi krajnjem kupcu opskrbu prirodnim plinom po reguliranim tarifama, ali koja ne sprječava da postojeći operator kao i alternativni operatori stave konkurentsku ponudu po cijenama nižim od ovih tarifa – smatrati intervencijom koja se sastoji u utvrđivanju razine cijene isporuke prirodnog plina krajnjem kupcu neovisno o slobodnom tržištu i predstavlja li ona, po samoj svojoj prirodi, zapreku postizanju konkurentnog tržišta prirodnog plina navedenog u članku 3. stavku 1. Direktive 2009/73/EZ (1)?

               2.

               Ako bi odgovor na prvo pitanje bio pozitivan, prema kojim kriterijima bi trebalo ocjenjivati usklađenost takve intervencije države na cijene opskrbe prirodnog plina krajnjem kupcu s Direktivom 2009/73/EZ?
               Osobito:

                           a)

                           U kojoj mjeri i pod kojim uvjetima članak 106. stavak 2. Ugovora, u vezi s člankom 3. stavkom 2. Direktive 2009/73/EZ dopušta državama članicama da intervenirajući u cijenu isporuke prirodnog plina krajnjem kupcu ostvaruju ciljeve različite od održavanja cijene isporuke na razumnoj razini, kao što su sigurnost opskrbe i teritorijalna kohezija?

                           b)

                           Dopušta li članak 3. stavak 2. Direktive 2009/73/EZ, uzimajući u obzir osobito ciljeve sigurnosti opskrbe i teritorijalne kohezije, da se intervencija države članice u utvrđivanje cijene opskrbe prirodnim plinom temelji na načelu pokrivanja svih troškova postojećeg operatora, te mogu li troškovi koji se namjeravaju pokriti tarifom – osim reprezentativnog udjela dugoročne opskrbe – sadržavati i druge sastavnice?

      (1)  Direktiva 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (SL L 211, str. 94.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 39.).


title: Predmet F-99/11: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. rujna 2013. — Marcuccio protiv Komisije (Javna služba — Naknada — Isplata zaostataka naknade — Pravni interes — Očito nedopušten zahtjev)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/49

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 20. rujna 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-99/11) (1)

   (Javna služba - Naknada - Isplata zaostataka naknade - Pravni interes - Očito nedopušten zahtjev)
   2013/C 325/82
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Talijanska Republika) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i J. Baquero Cruz, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje implicitne odluke Komisije kojom se odbija zahtjev tužitelja da mu isplati zaostatke naknade za razdoblje od 1. lipnja 2005. do 31. srpnja 2010.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužbeni zahtjev se odbija kao očito nedopušten.

               2.

               M. Marcuccio snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012., str. 67


title: Predmet T-298/15: Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2016. – Atlas protiv EUIPO-a (EFEKT PERLENIA) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije EFEKT PERLENIA — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c)Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               27.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 232/18

         Presuda Općeg suda od 12. svibnja 2016. – Atlas protiv EUIPO-a (EFEKT PERLENIA)
   (Predmet T-298/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije EFEKT PERLENIA - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c)Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 232/24)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Atlas sp. z o.o. (Łódź, Poljska) (zastupnik: R. Rumpel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. ožujka 2015. (predmet R 2352/2014-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka EFEKT PERLENIA kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Atlas sp. z o.o. se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015.


title: Predmet T-557/14: Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – BrandGroup protiv OHIM-a – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX) „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice SPEZOOMIX — Raniji verbalni žig Zajednice Spezi — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka(b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/30

         Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – BrandGroup protiv OHIM-a – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)
   (Predmet T-557/14) (1)

   („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice SPEZOOMIX - Raniji verbalni žig Zajednice Spezi - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka(b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)
   (2016/C 136/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: BrandGroup GmbH (Bechtsrieth, Njemačka) (zastupnik: T. Raible, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Schneider i A. Schifko, zatim A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Augsburg, Njemačka) (zastupnik: R. Schlecht, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a 15. svibnja 2014. (predmet R 941/2013-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG i BrandGroup GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se BrandGroup GmbH snošenje troškova.

      (1)  SL C 339, 29. 9. 2014.


title: Predmet T-619/15: Tužba podnesena 6. studenoga 2015. – Badica i Kardiam protiv Vijeća

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/68

         Tužba podnesena 6. studenoga 2015. – Badica i Kardiam protiv Vijeća
   (Predmet T-619/15)
   (2016/C 027/86)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) (Bangui, Srednjoafrička Republika), Kardiam (Anvers, Belgija) (zastupnici: D. Luff i L. Defalque, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi članak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/1485 od 2. rujna 2015. i točku B 1 Priloga toj uredbi u dijelu u kojem su tužitelji dodani u Prilog I. Uredbe Vijeća (EU) br. 224/2014 оd 10. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Srednjoafričkoj Republici;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu prava obrane kao i prava na pravični postupak i djelotvornu sudsku zaštitu. Taj se tužbeni razlog dijeli na dva dijela:

                           —

                           prvi dio odnosi se na činjenicu da Vijeće nije tužitelje pojedinačno obavijestilo o odluci o zamrzavanju sredstava;

                           —

                           drugi dio odnosi se na neobavještavanje o dokazima i spisu kao i na povredu načela kontradiktornosti i transparentnosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu u ocjeni činjenica o aktivnosti tužiteljâ, što je dovelo do povrede koja se tiče prava.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na nedostatke ispitivanja koje je izvršilo Vijeće.


title: Predmet C-589/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – procédure engagée par F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje kapitala — Članak 56. UEZ-a — Međuoporezivanje kapitalne dobiti i prihoda od raspolaganja udjela u trgovačkim društvima nacionalne zaklade — Odbijanje prava na odbitak od oporezivog iznosa donacija u korist korisnika koji nisu rezidenti, koje se ne oporezuju u državi članici oporezivanja zaklade na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 17. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – procédure engagée par F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt
   (Predmet C-589/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje kapitala - Članak 56. UEZ-a - Međuoporezivanje kapitalne dobiti i prihoda od raspolaganja udjela u trgovačkim društvima nacionalne zaklade - Odbijanje prava na odbitak od oporezivog iznosa donacija u korist korisnika koji nisu rezidenti, koje se ne oporezuju u državi članici oporezivanja zaklade na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja))
   (2015/C 371/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

      uz sudjelovanje: Unabhängiger Finanzsenat, podružnica Wien

      Izreka

   Članak 56. UEZ-a treba tumačiti na način da se protivi poreznom pravu države članice, poput onoga iz glavnog postupka, na temelju kojega u okviru oporezivanja međuporezom na kapitalnu dobit i prihode od raspolaganja udjelima rezidentne privatne zaklade ta zaklada ima pravo odbiti od svojeg oporezivog iznosa u danom poreznom razdoblju samo donacije dane tijekom tog istog poreznog razdoblja koje su oporezovane porezom naplaćenim od korisnika tih donacija u državi članici u kojoj se oporezuje zaklada, dok je takav odbitak isključen tim nacionalnim poreznim pravom ako korisnik ima boravište u drugoj državi članici i ako je u državi članici u kojoj se oporezuje zaklada izuzet od poreza koji načelno obuhvaća donacije na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja.

      (1)  SL C 71, 8. 3. 2014.


title: Predmet C-185/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioVarhoven administrativen sad, Bugarska) – „EasyPay” AD, „Finance Engineering” AD protiv Ministerski savet na Republika Bulgaria, Nacionalen osiguritelen institut (Zahtjev za prethodnu odluku — Usluga poštanskog platnog naloga — Direktiva 97/67/EZ — Područje primjene — Nacionalni propis kojim se povjerava isključivo pravo pružanja usluge poštanskog platnog naloga — Državna potpora — Gospodarska djelatnost — Usluge od općeg gospodarskog interesa)

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/4

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioVarhoven administrativen sad, Bugarska) – „EasyPay” AD, „Finance Engineering” AD protiv Ministerski savet na Republika Bulgaria, Nacionalen osiguritelen institut
   (Predmet C-185/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usluga poštanskog platnog naloga - Direktiva 97/67/EZ - Područje primjene - Nacionalni propis kojim se povjerava isključivo pravo pružanja usluge poštanskog platnog naloga - Državna potpora - Gospodarska djelatnost - Usluge od općeg gospodarskog interesa))
   (2015/C 414/05)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji:„EasyPay” AD, „Finance Engineering” AD

      Tuženici: Ministerski savet na Republika Bulgaria, Nacionalen osiguritelen institut

      Izreka

               1.

               Direktivu 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga, kako je izmijenjena Direktivom 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008., treba tumačiti na način da usluga poštanskog platnog naloga, kojom pošiljatelj, u konkretnom slučaju država, doznačuje novčane iznose primatelju posredstvom operatora ovlaštenog za pružanje univerzalne poštanske usluge, ne ulazi u područje primjene te direktive.

               2.

               Članak 107. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da, pod pretpostavkom da djelatnost poštanskog platnog naloga kojom se omogućava isplata mirovina predstavlja gospodarsku djelatnost, ta se odredba ipak ne primjenjuje na davanje od strane države članice isključivog prava za obavljanje isplate mirovina putem poštanskog platnog naloga poduzetniku poput onoga iz glavnog postupka, jer ta usluga predstavlja uslugu od općeg gospodarskog interesa čija naknada predstavlja protučinidbu za usluge koje je taj poduzetnik obavio radi izvršavanja svoje obveze pružanja javne usluge.

      (1)  SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet C-315/16: Presuda Suda (deseto vijeće) od 30. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – József Lingurár protiv Miniszterelnökséget vezető miniszter (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička poljoprivredna politika — Financiranje iz EPFRR-a — Potpora ruralnom razvoju — Plaćanja u okviru Nature 2000 — Potpora namijenjena samo privatnim osobama — Šumsko područje u djelomičnom državnom vlasništvu)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/4

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 30. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – József Lingurár protiv Miniszterelnökséget vezető miniszter
   (Predmet C-315/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička poljoprivredna politika - Financiranje iz EPFRR-a - Potpora ruralnom razvoju - Plaćanja u okviru Nature 2000 - Potpora namijenjena samo privatnim osobama - Šumsko područje u djelomičnom državnom vlasništvu))
   (2017/C 161/05)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: József Lingurár

      Tuženik: Miniszterelnökséget vezető miniszter

      Izreka

   Članak 42. stavak 1. prvu rečenicu Uredbe Vijeća br. 1698/2005 od 20. rujna 2005. o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), treba tumačiti na način da, kada je šumsko područje za koje se može dodijeliti potpora Natura 2000 djelomično u vlasništvu države a djelomično u vlasništvu pojedinca, treba uzeti u obzir omjer između površine tog područja u državnom vlasništvu i površine u vlasništvu pojedinca kako bi se izračunao iznos potpore koji treba isplatiti potonjem.

      (1)  SL C 296, 16. 8. 2016.


title: Predmet C-519/15 P: Žalba koju je 25. rujna 2015. podnio Trafilerie Meridionali SpA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2015. u predmetu T-422/10

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/23

         Žalba koju je 25. rujna 2015. podnio Trafilerie Meridionali SpA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2015. u predmetu T-422/10
   (Predmet C-519/15 P)
   (2015/C 406/24)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Trafilerie Meridionali SpA (zastupnici: P. Ferrari, G. M. T. Lamicela, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu u dijelu u kojem se njome odbija tužbeni razlog prema kojem Club Europu nije moguće pripisati Trameu (niti) za razdoblje od 9. listopada 2000. do 19. rujna 2002., te u dijelu koji se tiče sankcije određene žalitelju (točke 3. i 4. izreke), te da slijedom toga prihvati predmetni zahtjev već istaknut u prvostupanjskom postupku pred Općim sudom, uključujući i zahtjev u pogledu novčane kazne; podredno, ukine presudu u spomenutim dijelovima te predmet uputi Općem sudu kako bi on sam odlučio o tim pitanjima, vodeći računa o uputama koje će mu dati Sud;

               —

               ukine presudu u dijelu u kojem se odbija tužbeni razlog prema kojem se i Trameu treba smanjiti novčana kazna zbog nemogućnosti plaćanja primjenom načela jednakog postupanja, i u dijelu koji se odnosi na sankciju određenu žalitelju (točke 3. i 4. izreke), te da slijedom toga prihvati predmetne zahtjeve koji su već istaknuti u prvostupanjskom postupku pred Općim sudom, uključujući i zahtjev u pogledu novčane kazne; podredno, ukinuti presudu u spomenutim dijelovima i uputiti predmet Općem sudu kako bi on sam odlučio o tim pitanjima, vodeći računa o uputama koje će mu dati Sud;

               —

               ukine presudu u dijelu koji se odnosi na izračun sankcije određene Trameu (točka 3. izreke), rješavajući spor vlastitom odlukom; podredno, ukine presudu u spomenutom dijelu i predmet uputi Općem sudu kako bi on sam donio odluku o tim pitanjima, vodeći računa o uputama koje će mu dati Sud;

               —

               ukine presudu u dijelu u kojem se određuje da Trame snosi vlastite troškove glavnog prvostupanjskog postupka u predmetu T-422/10 (točka 5. izreke) te odredi da ti troškovi, ili barem jedan njihov dio, padaju na teret Komisije;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka;

               —

               utvrdi da je Opći sud prekršio vlastitu obvezu da odluku u sporu koji je pokrenuo tužitelj u predmetu T-422/10 donese u razumnom roku, sukladno odredbi članka 47. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

               —

               poduzme svaku drugu mjeru koju smatra potrebnom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

                  Prvi žalbeni razlog: pripisivanje Club Europe Trameu. Iskrivljavanje dokaza. Očito nelogično tumačenje i ocjenjivanje tih dokaza.
               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je odbio tužbeni razlog prema kojem Club Europu nije moguće pripisati Trameu (niti) za razdoblje od 9. listopada 2000. do 19. rujna 2002. zbog iskrivljavanja dokaza, odnosno njihovog očito nelogičnog tumačenja i ocjenjivanja. S obzirom na navedeno, presuda osim toga sadrži povredu u dijelu koji se odnosi na sankciju određenu žalitelju.

               2.

                  Drugi žalbeni razlog: neprihvaćanje smanjivanja novčane kazne Trameu zbog nemogućnosti plaćanja. Nedostatak obrazloženja. Povreda članka 36. i članka 53. stavka 1. Statuta Suda. Povreda članka 117. Poslovnika Općeg suda.
               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je propustio na odgovarajući način pojasniti, makar i implicitno, razloge odbijanja tužbenog razloga u pogledu povrede načela jednakog postupanja od strane Komisije prilikom smanjivanja novčane kazne zbog nemogućnosti plaćanja, s posljedicom da žalitelj nije imao mogućnost upoznati se s razlozima na kojima se temelji presuda, a Sud je pored toga onemogućen da ima na raspolaganju dovoljno elemenata da bi mogao izvršiti svoj nadzor. S drugog gledišta, Opći sud nije uzeo u obzir elemente od ključnog značaja za donošenje odluke o tom pitanju. S obzirom na navedeno, presuda osim toga sadrži povredu u dijelu koji se odnosi na sankciju određenu žalitelju.

               3.

                  Treći žalbeni razlog: metoda koju je Opći sud koristio u cilju ponovnog određivanja sankcije. Nedostatak obrazloženja. Povreda članka 36. i članka 53. stavka 1. Statuta Suda. Povreda članka 117. Poslovnika Općeg suda.
               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je propustio dati odgovarajuće pojašnjenje u pogledu metode određivanja visine novčane kazne koju je koristio radi ponovnog određivanja sankcije koju treba odrediti Trameu, te posebice u pogledu „težine” koju je pripisao svakom od različitih činjeničnih elemenata iz tog konteksta. Takav nedostatak sprečava među ostalim da se provjeri je li Opći sud kod određivanja visine sankcije postupao u skladu s načelom jednakosti postupanja.

               4.

                  Četvrti žalbeni razlog: troškovi prvostupanjskog postupka pred Općim sudom
               Prihvaćanje jednog ili oba žalbena razloga navedena u odjeljcima A. i B. mora se odraziti i na zaključak Općeg suda iz točaka 411. i 412. presude, u skladu s kojim je svaka stranka dužna snositi svoje troškove. Stoga valja ukinuti presudu i u dijelu u kojem je žalitelju naloženo snošenje vlastitih troškova glavnog prvostupanjskog postupka u predmetu T-422/10, te odrediti da te troškove, ili barem jedan njihov dio, snosi Komisija.

               5.

                  Peti žalbeni razlog: pravo na sudsku zaštitu u razumnom roku. Povreda članka 47. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Trame tvrdi da Opći sud nije postupio u skladu sa svojom obvezom donošenja odluke u razumnom roku u postupku koji je žalitelj pokrenuo u predmetu T-422/10, te da je slijedom toga povrijedio članak 47. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.


title: Predmet T-319/15: Tužba podnesena 23. lipnja 2015. – Deutsche Edelstahlwerke protiv Komisije

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/60

         Tužba podnesena 23. lipnja 2015. – Deutsche Edelstahlwerke protiv Komisije
   (Predmet T-319/15)
   (2015/C 302/75)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Njemačka) (zastupnici: H. Janssen i S. Altenschmidt, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 264. UFEU-a poništi Odluku Komisije od 25. studenoga 2014. u postupku o državnim potporama SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Njemačka, poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije i ograničenje EEG naknade za energetski intenzivna poduzeća, C(2014) 8786 final;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a
               Tužitelj ističe da ograničenje EEG naknade nije potpora jer se državna sredstva ne odobravaju niti se od njih odriče. Ograničenje EEG naknade također se ne provodi selektivno. Usto ono ne narušava tržišno natjecanje niti utječe štetno na trgovinu na unutarnjem tržištu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 3. UFEU-a
               Ako se unatoč mišljenju tužitelja utvrdi postojanje potpore, tuženik prema mišljenju tužitelja u svakom slučaju nije smio naložiti povrat prema članku 108. stavku 3. UFEU-a. Naime, ograničenje EEG naknade nije nova potpora jer je njezino prethodno uređenje, koje je u bitnim aspektima jednakog sadržaja, tuženik odobrio već 2002.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda članka 107. stavka 3. UFEU-a
               Nadalje, tužitelj ističe da Odluka povređuje članak 107. stavak 3. UFEU-a i načelo zaštite legitimnih očekivanja. U tom smislu tuženik nije smio činjenično stanje koje je ispitao ocijeniti na temelju svojih Smjernica o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.–2020. koje je objavio tek 28. lipnja 2014. Umjesto toga, morao je primijeniti smjernice objavljene u 2008. Da je temeljio svoju odluku na kriterijima iz 2008., tuženik ne bi smio doći do drukčijeg zaključka nego da je navodna potpora bila spojiva s unutarnjim tržištem.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 108. stavka 1. UFEU-a i načela pravne sigurnosti
               Zaključno tužitelj ističe da je tuženik povrijedio načelo pravne sigurnosti i članak 108. stavak 1. UFEU-a jer je pobijanu odluku donio u postupku o novim potporama. Budući da je tuženik odobrio prethodno uređenje EEG-a 2012., morao je donijeti odluku u postupku o postojećim potporama, a ne u postupku o novim potporama.


title: Predmet C-534/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Consiglio di Stato (Italija) 10. listopada 2013. — Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare i dr. protiv Fipa Group i dr.

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Consiglio di Stato (Italija) 10. listopada 2013. — Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare i dr. protiv Fipa Group i dr.
   (Predmet C-534/13)
   2013/C 359/08
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Istituto Superiore per la Protezione e la Ricerca Ambientale (ISPRA)

      Tuženik: Fipa Group srl, Ivan srl, Tws Automation srl

      Prethodno pitanje

   Isključuju li načela Europske unije koja se odnose na područje zaštite okoliša i koja su uređena člankom 191. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Direktivom 2004/35/EZ (1) od 21. travnja 2004. (članci 1. i 8., broj. 3; trinaesta i dvadeset i četvrta točka uvodne izjave) — posebice načelo „onečišćivač plaća”, načelo opreznosti, načelo preventivnog djelovanja i načelo da se šteta nanesena okolišu popravlja ponajprije na samom izvoru — nacionalni propis kao što je onaj uređen člancima 244., 245. i 253. Zakonodavne uredbe od 3. travnja 2006., br. 152. koji, u slučaju kada je utvrđeno onečišćenje područja, a nije moguće utvrditi koji je subjekt odgovoran za onečišćenje ili nije moguće od njega ishoditi mjere otklanjanja, ne omogućuje upravnom tijelu da naloži vlasniku koji nije odgovoran za onečišćenje poduzimanje hitnih mjera sigurnosti i popravljanja, već predviđa na teret potonjeg samo financijsku odgovornost koja je ograničena do visine vrijednosti područja nakon izvršenih radnji popravljanja.

      (1)  Direktiva 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu (SL L 143, str. 56.).


title: Predmet T-164/12: Rješenje Općeg suda od 4. prosinca 2014. – Alstom protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Tužba za naknadu štete podnesena nacionalnom sudu — Zahtjev za suradnju — Članak 15. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1/2003 — Odluka Komisije da nacionalnom sudu dostavi informacije — Povlačenje zahtjeva — Povlačenje odluke — Obustava postupka” )

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/17

         Rješenje Općeg suda od 4. prosinca 2014. – Alstom protiv Komisije
   (Predmet T-164/12) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Tužba za naknadu štete podnesena nacionalnom sudu - Zahtjev za suradnju - Članak 15. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1/2003 - Odluka Komisije da nacionalnom sudu dostavi informacije - Povlačenje zahtjeva - Povlačenje odluke - Obustava postupka”))
   (2015/C 056/23)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Alstom (Levallois-Perret, Francuska) (zastupnici: J. Derenne, odvjetnik, N. Heaton, P. Chaplin i M. Farley, solicitors, zatim J. Derenne, N. Heaton i P. Chaplin)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Antoniadis, N. Khan i P. Van Nuffel, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: National Grid Electricity Transmission plc (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Magnus, C. Bryant, E. Coulson, solicitors, J. Turner, D. Beard, QC, i L. John, barrister)

      Predmet

   Poništenje odluke Komisije, o kojoj je tužitelj obaviješten dopisom glavnog direktora Glavne uprave za tržišno natjecanje Komisije od 26. siječnja 2012. pod oznakom D/2012/006840, kojom se odbija zahtjev za suradnju od strane High Court of Justice (England & Wales), jer obuhvaća objavljivanje informacija koje su navodno pokrivene poslovnom tajnom, u svom odgovoru na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u predmetu COMP/F/38.899 – Plinom izolirani sklopni uređaji.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Nalaže se svakoj stranci snošenje vlastitih troškova, uključujući one nastale u postupku privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 165, 9.6.2012.


title: Predmet C-105/16 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. ožujka 2017. – Republika Poljska protiv Europske komisije (Žalba — EFSJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije — Ruralni razvoj — Uredba (EZ) br. 1257/1999 — Članak 33.b — Potpora polusamostalnim gospodarstvima koja su u tijeku restrukturiranja — Obveza namjene najmanje 50 % potpore postupcima restrukturiranja)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/13

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. ožujka 2017. – Republika Poljska protiv Europske komisije
   (Predmet C-105/16 P) (1)

   ((Žalba - EFSJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja Europske unije - Ruralni razvoj - Uredba (EZ) br. 1257/1999 - Članak 33.b - Potpora polusamostalnim gospodarstvima koja su u tijeku restrukturiranja - Obveza namjene najmanje 50 % potpore postupcima restrukturiranja))
   (2017/C 144/17)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Žalitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Stobiecka-Kuik i J. Aquilina, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Republici Poljskoj se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 136, 18. 4. 2016.


title: Predmet T-84/16: Tužba podnesena 18. veljače 2016. – Banca Monte dei Paschi di Siena i Banca Widiba protiv EUIPO-a – ING-DIBa (widiba)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/53

      Tužba podnesena 18. veljače 2016. – Banca Monte dei Paschi di Siena i Banca Widiba protiv EUIPO-a – ING-DIBa (widiba)
      (Predmet T-84/16)
      (2016/C 211/67)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italija), Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milan, Italija) (zastupnici: L. Trevisan i D. Contini, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: ING-DIBa AG (Frankfurt na Majni, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelji prijave spornog žiga: tužitelji

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „widiba” – prijava za registraciju br. 12 192 415

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. studenoga 2016. u spojenim predmetima R 113/2015-2 i R 174/2015-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojemu nije prihvaćen zahtjev restitutio in integrum i vrati predmet žalbenom vijeću na ponovno odlučivanje;

            U slučaju da ne prihvati zahtjev pod 1),

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojemu je potvrđena odluka odjela za prigovore o odbijanju prijave žiga br. 12 192 415 u odnosu na određene proizvode i usluge te utvrdi da je prijava žiga Europske unije br. 12 192 415 podobna za registraciju za takve proizvode i usluge ili, podredno, da vrati predmet EUIPO-u kako bi isti donio odgovarajuće mjere;

            U svakom slučaju,

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojemu je prihvaćena žalba ING-DIBa-a u odnosu na kreditne kartice te utvrdi da je prijava žiga Europske unije br. 12 192 415 podobna za registraciju za takve proizvode ili, podredno, vrati predmet EUIPO-u kako bi isti donio odgovarajuće mjere

            U svakom slučaju,

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje, osim vlastitih, i troškova koji su društvima Banca Monte dei Paschi di Siena SpA i Wise Dialog Bank SpA nastali u ovom postupku kao i u postupku pred EUIPO-om.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 81. stavka 1. i članka 60. Uredbe br. 207/2009;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-78/15: Tužba podnesena 16. veljače 2015. – Mudhook Marketing protiv OHIM-a (IPVanish)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/32

         Tužba podnesena 16. veljače 2015. – Mudhook Marketing protiv OHIM-a (IPVanish)
   (Predmet T-78/15)
   (2015/C 127/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Dellmeier i H. Eckermann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „IPVanish” – prijava za registraciju br. 2 3 30  271

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014. u predmetu R 1417/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-296/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2017. uputio Varhoven kasatsionen sad (Bugarska) – Wiemer & Trachte GmbH (u stečaju) protiv Zhan Oved Tadzher

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2017. uputio Varhoven kasatsionen sad (Bugarska) – Wiemer & Trachte GmbH (u stečaju) protiv Zhan Oved Tadzher
   (Predmet C-296/17)
   (2017/C 256/11)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven kasatsionen sad

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: Wiemer & Trachte GmbH (u stečaju)

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Zhan Oved Tadzher

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 3. stavak 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. (1) o stečajnom postupku tumačiti na način da su sudovi države članice na području koje je otvoren stečajni postupak isključivo nadležni za odlučivanje o tužbi za poništenje stečaja protiv tuženika koji ima registrirano sjedište ili domicil u drugoj državi članici, ili stečajni upravitelj u slučaju iz članka 18. stavka 2. Uredbe može podnijeti tužbu za poništenje sudu u državi članici u kojoj tuženik ima registrirano sjedište ili domicil, kada se tužba za poništenje stečajnog upravitelja temelji na raspolaganju pokretninom koja se nalazi u toj drugoj državi članici?

               2.

               Primjenjuje li se oslobođenje od odgovornosti iz članka 24. stavka 2. u vezi sa stavkom 1. Uredbe br. 1346/2000 u slučaju kada je obvezu u korist dužnika u državi članici ispunio upravitelj poslovne jedinice društva dužnika registrirane u toj državi članici, kada je u trenutku ispunjenja u drugoj državi članici podnesen zahtjev za otvaranje stečajnog postupka u odnosu na imovinu dužnika i kada je određen privremeni stečajni upravitelj, ali još nije donesena odluka o otvaranju stečajnog postupka?

               3.

               Primjenjuje li se članak 24. stavak 1. Uredbe br. 1346/2000 o ispunjenju obveza na plaćanje novčanog iznosa dužniku kada je prvotni dužnikov prijenos tog novca osobi koja je ispunila obvezu bez učinka u skladu s nacionalnim pravom suda nadležnog u području stečaja i kada je nepostojanje učinka posljedica otvaranja stečajnog postupka?

               4.

               Je li presumpcija o neimanju saznanja u skladu s člankom 24. stavkom 2. Uredbe br. 1346/2000 primjenjiva kada tijela navedena u članku 21. stavku 2. drugoj rečenici Uredbe nisu poduzela potrebne mjere kako bi se osigurala objava u registru države članice – na području koje se nalazi poslovni nastan društva dužnika – odluka stečajnog suda kojima se imenuje stečajni upravitelj i nalaže da raspolaganje imovinom proizvodi učinke samo s odobrenjem stečajnog upravitelja, kada država članica, u kojoj se nalazi registrirano sjedište poslovnog nastana, predviđa obveznu objavu tih odluka, iako ih priznaje na temelju članka 25. u vezi s člankom 16. Uredbe?

      (1)  SL 2000., L 160, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.)


title: Predmet T-355/14: Rješenje Općeg suda od 1. prosinca 2016. – STC protiv Komisije („Javna nabava radova — Postupak javne nabave — Izgradnja trigeneracijske elektrane s plinskom turbinom i povezano održavanje — Odbijanje ponuditeljeve ponude — Povlačenje pobijanog akta — Obustava postupka”)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/33

         Rješenje Općeg suda od 1. prosinca 2016. – STC protiv Komisije
   (Predmet T-355/14) (1)

   ((„Javna nabava radova - Postupak javne nabave - Izgradnja trigeneracijske elektrane s plinskom turbinom i povezano održavanje - Odbijanje ponuditeljeve ponude - Povlačenje pobijanog akta - Obustava postupka”))
   (2017/C 022/44)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: STC SpA (Forlì, Italija) (zastupnici: A. Marelli i G. Delucca, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Di Paolo, F. Moro i L. Cappelletti, zatim L. Di Paolo i F. Moro, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Italija) (zastupnik: A. Penta, odvjetnik)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263.UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje, kao prvo, Komisijine odluke od 3. travnja 2014. kojom je odbijena tužiteljeva ponuda u okviru poziva na nadmetanje JRC IPR 2013 C04 0031 OC za izgradnju trigeneracijske elektrane s plinskom turbinom i njeno održavanje (SL 2013/S 137-237146) na lokaciji Zajedničkog istraživačkog centra (JRC) u Ispri (Italija), kao drugo, Komisijine odluke kojom je ugovor dodijeljen društvu CPL Concordia kao i svih drugih povezanih akata, donesenih prije ili poslije te odluke, uključujući i eventualnu odluku o odobravanju ugovora i, ako je to potrebno, sam ugovor, kao treće Komisijina dopisa od 15. travnja 2014. kojim je odbijen tužiteljev zahtjev za pristup dokumentima poziva na nadmetanje, te s druge strane zahtjev kojim se prvenstveno traži da se Komisiji naloži da opozove dodjelu ugovora i dodijeli ga tužitelju i podredno, ako štetu nije moguće popraviti u naravi, naložiti Komisiji da tužitelju naknadi pretrpljenu štetu.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Tužbeni zahtjev društva CPL Concordia Soc. coop. odbacuje se kao očito nedopušten.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove ovog postupka i postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-524/12 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 14. studenoga 2013. — TeamBank AG Nürnberg protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Fercredit Servizi Finanziari SpA (Žalba — Žig Zajednice — Figurativni žig f@ir Credit — Prigovor nositelja figurativnog žiga Zajednice FERCREDIT — Odbijanje registracije)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/22

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 14. studenoga 2013. — TeamBank AG Nürnberg protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Fercredit Servizi Finanziari SpA
   (Predmet C-524/12 P) (1)

   (Žalba - Žig Zajednice - Figurativni žig f@ir Credit - Prigovor nositelja figurativnog žiga Zajednice FERCREDIT - Odbijanje registracije)
   2014/C 52/37
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: TeamBank AG Nürnberg (zastupnik: D. Terheggen, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent), Fercredit Servizi Finanziari SpA (zastupnici: G Petrocchi, A. Masetti Zannini de Concina i R. Cartella, avvocati)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (trećeg vijeća) od 19. rujna 2012., TeamBank protiv OHIM-a — Fercredit Servizi Finanziari (T-220/11), kojom je Opći sud odbio tužbu protiv Odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. veljače 2011. (predmet R 719/2010-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Fercredit Servizi Finanziari SpA i TeamBank AG Nürnberg — Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.) — Vjerojatnost dovođenja u zabludu figurativnog znaka koji sadrži verbalni element „f@ir Credit” u vezi s ranijim međunarodnim figurativnim žigom koji sadrži verbalni element „FERCREDIT”

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se TeamBank AG Nürnberg snošenje troškova.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.