title: Presuda Suda od 15. studenoga 2013. u predmetu E-10/13 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka))

text:
               27.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/10

      PRESUDA SUDA

   od 15. studenoga 2013.
   u predmetu E-10/13
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust države EGP-a/EFTA-e da ispuni svoje obveze – Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka))
   2014/C 88/07
   U predmetu E-10/13, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da nedonošenjem u predviđenom roku mjera potrebnih za pravilnu provedbu u nacionalnom zakonodavstvu odredaba članka 2. stavka 1. točaka (a) do (d) i članka 2. stavka 2. točaka (a) i (b) Akta iz točke 21.b Priloga XVIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka)), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., Island nije ispunio svoje obveze u skladu s tim aktom, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, donio je 15. studenoga 2013. presudu kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da nedonošenjem u predviđenom roku mjera potrebnih za pravilnu provedbu u nacionalnom zakonodavstvu odredaba članka 2. stavka 1. točaka (a) do (d) i članka 2. stavka 2. točaka (a) i (b) Akta iz točke 21.b Priloga XVIII. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka)), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., Island nije ispunio svoje obveze u skladu s tim aktom.

               2.

               Nalaže Islandu da snosi troškove postupka.


title: Predmet T-453/16: Tužba podnesena 10. kolovoza 2016. – Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 protiv EUIPO-a – 520 Barcode Ellas (520 Barcode Hellas)

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/23

         Tužba podnesena 10. kolovoza 2016. – Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 protiv EUIPO-a – 520 Barcode Ellas (520 Barcode Hellas)
   (Predmet T-453/16)
   (2016/C 371/25)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ellinikos Syndemos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 (Argiroupoli Attikis, Grčka) (zastupnik: A. Mouzaki, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: 520 Barcode Ellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion (Kifisia Attikis, Grčka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „5 201000 603856 520 Barcode Hellas” – prijava za registraciju br. 10 881 861

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. lipnja 2016. u predmetu R 238/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova nastalih tužitelju.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75., članka 76. stavka 1. i članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-115/14: Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Aceitera General Deheza protiv Vijeća

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/58

         Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Aceitera General Deheza protiv Vijeća
   (Predmet T-115/14)
   2014/C 112/75
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aceitera General Deheza SA (General Deheza, Argentina) (zastupnici: J.-F. Bellis i R. Luff, lawyers)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; te

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da su institucije počinile očitu pogrešku u ocjeni činjenica time što su zaključile da je postojalo iskrivljavanje cijena soje u zrnu i sojina ulja koje opravdava primjenu članka 2. stavka 5. drugog podstavka Osnovne antidampinške uredbe (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se članak 2. stavak 5. drugi podstavak Osnovne antidampinške uredbe, suprotno mišljenju institucija u ovom predmetu, ne može primijeniti na članice WTO-a, s obzirom na to da nije u skladu sa Sporazumom o antidampingu WTO-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da ocjena povrede ne uzima u obzir čimbenike koji prekidaju uzročnu vezu između navodne povrede i navodnog dampinškog uvoza, čime je povrijeđen članak 3. stavak 7. Osnovne antidampinške uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009 L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.).


title: Predmet T-262/17: Tužba podnesena 30. travnja 2017. – Metrans protiv Komisije i INEA-e

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/47

         Tužba podnesena 30. travnja 2017. – Metrans protiv Komisije i INEA-e
   (Predmet T-262/17)
   (2017/C 239/60)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Metrans a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnik: A. Schwarz, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija i Izvršna agencija za inovacije i mreže (INEA)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi s trenutačnim učinkom stavku navedenu pod oznakom 2015-CZ-TM-0330-M, nazvanu „Multimodalni terminal za kontejnere, faza III. i stavku navedenu pod oznakom 2015-CZ-TM-0406-W, nazvanu „Intermodalni terminal Melnik, faze 2. i 3”., iz priloga Provedbenoj odluci Komisije od 5. kolovoza 16. o utvrđivanju popisa prijedloga koji su izabrani za primanje financijske pomoći Europske unije u okviru Instrumenta za povezivanje Europe (CEF) – Prometni sektor, koja je donesena nakon poziva za podnošenje prijedloga objavljenog 5. studenoga 2015. na temelju Višegodišnjeg radnog programa;

               —

               poništi ili podredno proglasi ništavim ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava financiranih u okviru instrumenta za povezivanje Europe (CEF) – prometni sektor br. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 koji je sklopljen između Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA) i društva Advanced World Transport a.s. (AWT) (koji se odnosi na akciju 2015-CZ-TM-0330-M pod nazivom „Multimodalni terminal za kontejnere Paskov”) ili naloži INEA-i da okonča spomenuti ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava za Paskov;

               —

               poništi ili podredno proglasi ništavim ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava financiranih u okviru instrumenta za povezivanje Europe (CEF) – prometni sektor br. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 koji je sklopljen između Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA) i České přístavy, a.s. (Češke luke) (koji se odnosi na akciju 2015-CZ-TM-0406-W pod nazivom „Intermodalni terminal Melnik, faze 2. i 3.”) ili naloži INEA-i da okonča spomenuti ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava za Melnik;

               —

               naloži INEA-i i Komisiji da zajednički i solidarno snose tužiteljeve troškove nastale povodom sudskog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom mjerom čini povreda temeljnih načela Ugovora EU-a koji se odnose na zaštitu slobodnog tržišta i tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu.

                           —

                           Tužitelj, među ostalim, tvrdi da su uspostava i osiguranje funkcioniranja unutarnjeg tržišta temeljna načela i obveze na kojima se temelji Unija (članak 26. UFEU-a). Bilo koja mjera koju Unija usvaja mora uvijek biti u skladu s tim osnovnim načelom, a bilo koja suprotna mjera mora se usvojiti u skladu s načelima proporcionalnosti i supsidijarnosti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji se na tome da se pobijanom mjerom čini povreda članka 93. UFEU-a i drugih članaka UFEU-a (članci 3., 26., 93., 107. i 119., članak 170. stavak 2., članak 171. stavak 1., Protokol 8. i njegov članak 1. i Protokol 27.).

                           —

                           Tužitelj, među ostalim, tvrdi da pobijana mjera predstavlja potporu koja nije u skladu s ciljem koordinacije prometa.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom mjerom čini povreda Uredbe (EU) br. 1316/2013 i Uredbe (EU) br. 1315/2013 i povezanih propisa.

                           —

                           Tužitelj, među ostalim, tvrdi da dodjela ugovora o bespovratnim sredstvima nije u skladu sa svim potrebnim preduvjetima (čak i ako je u skladu s drugim propisima EU-a), tako da ti ugovori o bespovratnim sredstvima nisu trebali biti dodijeljeni.


title: Predmet C-37/16: Presuda Suda (osmo vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP) (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Oporezive transakcije — Pojam „isporuka usluga uz naknadu” — Uplate naknada u korist organizacija za kolektivno ostvarivanje autorskih i srodnih prava na ime pravične naknade — Isključenost)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/7

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)
   (Predmet C-37/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Oporezive transakcije - Pojam „isporuka usluga uz naknadu” - Uplate naknada u korist organizacija za kolektivno ostvarivanje autorskih i srodnih prava na ime pravične naknade - Isključenost))
   (2017/C 070/11)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister Finansów

      Tuženik: Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

      uz sudjelovanje: Prokuratura Generalna, Stowarzyszenie Zbiorowego Zarządzania Prawami Autorskimi Twórców Dzieł Naukowych i Technicznych Kopipol, Stowarzyszenie Autorów i Wydawców Copyright Polska

      Izreka

   Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom 2010/45/EU od 13. srpnja 2010., treba tumačiti na način da u smislu te direktive nositelji prava reproduciranja ne isporučuju usluge proizvođačima i uvoznicima praznih medija i uređaja za snimanje i reproduciranje, od kojih organizacije za kolektivno ostvarivanje autorskih i srodnih prava – za račun tih nositelja, ali u vlastito ime – ubiru naknade na osnovi prodaje tih uređaja i medija.

      (1)  SL C 145, 25. 4. 2016.


title: Predmet C-649/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Peter Valach i dr. protiv Waldviertler Sparkasse Bank AG i dr.

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. prosinca 2016. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Peter Valach i dr. protiv Waldviertler Sparkasse Bank AG i dr.
   (Predmet C-649/16)
   (2017/C 104/40)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Peter Valach, Alena Valachová, Europa SC ZV II a.s., Europa SC LV a.s., VAV Parking a.s., Europa SC BB a.s., Byty A s.r.o.

      Tuženici: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., Stadt Banská Bystrica

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 1. stavak 2. točku (b) Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (1) tumačiti na način da se tužba koja se temelji na odštetnom zahtjevu zbog izvanugovorne odgovornosti za štetu podnesena protiv članova odbora vjerovnika zbog njihovog protupravnog glasovanja o nacrtu financijskog prestrukturiranja u postupku zbog insolventnosti koju su podnijeli imatelji poslovnih udjela u društvu koje je stečajni dužnik, kao što su prvi i drugi tužitelj, i projektnih društava koja su imala poslovne odnose s dužnikom u stečaju, kao što su tužitelji od tri do sedam, odnosi na insolventnost u smislu članka 1. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 1215/2012 i stoga ne spada u materijalno područje primjene te uredbe?

      (1)  SL L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)


title: Predmet C-283/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio High Court of Justice, Family Division (Engleska i Wales) – M. S. protiv P. S.

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2016. uputio High Court of Justice, Family Division (Engleska i Wales) – M. S. protiv P. S.
   (Predmet C-283/16)
   (2016/C 279/27)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Justice, Family Division (Engleska i Wales)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: M. S.

      Tuženik: P. S.

      Prethodna pitanja

               i.

               U okolnostima kada uzdržavana osoba želi u jednoj državi članici izvršiti sudsku odluku dobivenu u drugoj državi članici, priznaje li joj Poglavlje IV Uredbe Vijeća 4/2009 (1) (Uredba o uzdržavanju) pravo na podnošenje zahtjeva za izvršenje izravno nadležnom tijelu zamoljene države?

               ii.

               Ako je odgovor na pitanje (i) potvrdan, treba li Poglavlje IV Uredbe o uzdržavanju tumačiti na način da svaka država članica mora predvidjeti postupak ili mehanizam koji će omogućiti priznanje tog prava?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja

      SL L 7, str. 1. (SL, posebno zdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 5., str. 138.)


title: Predmet F-80/13: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 11. prosinca 2014. – CZ protiv ESMA-e (Javna služba — Zapošljavanje — Privremeno osoblje — Produženje vremena probnog rada — Otkaz na kraju razdoblja probnog rada)

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/47

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 11. prosinca 2014. – CZ protiv ESMA-e
   (Predmet F-80/13) (1)

   ((Javna služba - Zapošljavanje - Privremeno osoblje - Produženje vremena probnog rada - Otkaz na kraju razdoblja probnog rada))
   (2015/C 034/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: CZ (zastupnici: O. Kress i S. Bassis, odvjetnici)

      Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) (zastupnici: R. Vasileva, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnici)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje odluke o produženju vremena probnog rada tužitelja i kasnije odluke o otkazu i, s druge strane, zahtjev za naknadu navodno pretrpljene štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova CZ-a.

      (1)  SL C 325, 9.11.2013., str. 51.


title: Predmet T-176/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Georgsmarienhütte protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je Njemačka donijela u korist električne energije koja se proizvodi iz obnovljivih izvora energije i poduzeća s velikom potrošnjom električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka — Tužba za poništenje — Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva — Nepostojanje novog elementa — Nedopuštenost”)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/53

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Georgsmarienhütte protiv Komisije
   (Predmet T-176/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je Njemačka donijela u korist električne energije koja se proizvodi iz obnovljivih izvora energije i poduzeća s velikom potrošnjom električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka - Tužba za poništenje - Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva - Nepostojanje novog elementa - Nedopuštenost”))
   (2015/C 294/64)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Njemačka) (zastupnici: H. Höfler, C. Kahle i V. Winkler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju C. Renner, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Nadzorno tijelo EFTA-e (zastupnici: u početku X. Lewis, M. Schneider i C. Howdle, potom X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali i C. Perrin, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a vezano uz mjere koje je provela Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora i velikih potrošača energije (Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Zahtjev da se tužbeni zahtjev iz ove tužbe preinači tako da obuhvati Odluku Komisije C (2014) 8786 final od 25. studenoga 2014. o državnoj potpori SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), koju je Savezna Republika Njemačka provela u korist električne energije iz obnovljivih izvora i velikih potrošača energije, odbacuje se kao nedopušten.

               3.

               Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Flachglas Torgau GmbH i Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG i Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH i Ineos Vinyls Deutschland GmbH, te Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG i Wacker Chemie AG.

               4.

               Georgsmarienhütte GmbH snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije, uključujući troškove povezane s postupkom privremene pravne zaštite.

               5.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet C-566/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenog 2013. uputio Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugal) — Jorge Ítalo Assis dos Santos protiv Banco de Portugal

text:
               1.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 31/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenog 2013. uputio Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugal) — Jorge Ítalo Assis dos Santos protiv Banco de Portugal
   (Predmet C-566/13)
   2014/C 31/02
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal do Trabalho de Lisboa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jorge Ítalo Assis dos Santos

      Tuženik: Banco de Portugal

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 130. UFEU-a tumačiti na način da je odredba nacionalnog prava koja [središnjoj] banci te države članice nameće obvezu obustave isplate trinaeste i četrnaeste plaće umirovljenim zaposlenicima navedene banke protivna odredbi članka 130., u mjeri u kojoj podrazumijeva uplitanje vlade (drugim riječima, središnje administracije) u nadležnosti [središnje] banke u području kadrovske politike, povređujući tako načelo samostalnosti i neovisnosti središnjih banaka?

               2.

               Treba li članak 123. UFEU-a tumačiti na način da je odredba nacionalnog prava koja obvezuje na predaju iznosa premija, čija je isplata obustavljena, tijelu posredne administracije, koje je ovisno o Ministarstvu gospodarstva i pod njegovim je nadzorom, a čiji prihodi i rashodi čine dio državnog proračuna, protivna navedenom članku 123., u mjeri u kojoj povređuje načelo zabrane financiranja državâ od strane središnjih banaka?

               3.

               Povređuje li činjenica da se obustava isplate trinaeste i četrnaeste plaće odnosi isključivo na umirovljene, ali ne i na aktivne zaposlenike načelo jednakosti u smislu zabrane diskriminacije kako je utvrđena u člancima 20. i 21. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (1)?

      (1)  SL 2000, C 364, str. 1.


title: Predmet T-648/14: Tužba podnesena 2. rujna 2014. – Infusion Brands protiv OHIM-a (DUALTOOLS)

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/20

         Tužba podnesena 2. rujna 2014. – Infusion Brands protiv OHIM-a (DUALTOOLS)
   (Predmet T-648/14)
   2014/C 380/27
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: K. Piepenbrink, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 1. srpnja 2014. u predmetu R 398/2014-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig u bijeloj, crnoj i zelenoj boji koji sadrži verbalni element „DUALTOOLS” za proizvode i usluge u razredima 7, 8 i 35 – Prijava žiga Zajednice br. 1 2 0 27  496

      Odluka ispitivača: djelomično odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-569/13: Tužba podnesena 28. listopada 2013. — Bimbo protiv OHIM-a — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/25

         Tužba podnesena 28. listopada 2013. — Bimbo protiv OHIM-a — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Predmet T-569/13)
   2014/C 24/44
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bimbo, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. kolovoza 2013. donesenu u predmetu R 1561/2012-4;

               —

               naloži intervenijentu snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni crveno, zlatno, bijelo i crni žig koji sadrži verbalne elemente „Caffè KIMBO Espresso Napoletano” za niz proizvoda i usluga u razredima 30, 32 i 43 — prijava žiga Zajednice br. 4 037 933

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: španjolski žig br. 291 655 za naziv „BIMBO” za proizvode u razredu 30 i raniji opće poznat žig u Španjolskoj „BIMBO” za proizvode u razredu 30

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-257/17: Tužba podnesena 3. svibnja 2017. – R. E. protiv Komisije

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/33

         Tužba podnesena 3. svibnja 2017. – R. E. protiv Komisije
   (Predmet T-257/17)
   (2017/C 221/46)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: R. E. (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži poništenje implicitne odluke Uprave za sigurnost kojom je prešutno odbijen tužiteljev ponovni zahtjev za pristup dokumentima od 20. siječnja 2017.;

               —

               naloži tuženiku da tužitelju plati poštenu i pravičnu naknadu neimovinske štete koja je nastala zbog nezakonitog odbijanja obrade njegovog zahtjeva za pristup dokumentima, čime su povrijeđene odredbe Uredbe br. 1049/2001 (1); i,

               —

               naloži tuženiku da snosi vlastite troškove te tužiteljeve troškove iz ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj ovom tužbom traži poništenje navedene sporne implicitne odluke iz dva razloga: kao prvo, nepostojanja obrazloženja u spornoj odluci u pogledu odbijanja pristupa petnaest dokumenata koje je zahtijevao tužitelj, a koji nisu spomenuti u odluci od 22. prosinca 2016. kojom je odbijen tužiteljev prvotni zahtjev za pristup dokumentima; i kao drugo, nepostojanje opravdanja, odnosno u svakom slučaju pogrešno opravdanje odbijanja pristupa drugim dokumentima, ako se treba smatrati da se obrazloženje odluke od 22. prosinca 2016. o odbijanju tužiteljeva prvotnog zahtjeva za pristup dokumentima nalazi u pobijanoj implicitnoj odluci.
   Konačno, tužitelj zahtijeva da mu se odredi prikladna naknada pretrpljene neimovinske štete koja je nastala zbog kontinuiranog kašnjenja uprave i nezakonitog odbijanja da mu daju pristup dotičnim dokumentima, čime su povrijeđene odredbe Uredbe 1049/2001.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).


title: Predmet C-177/13 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 13. veljače 2014. – Marek Marszałkowski protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG (Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 40/94 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Prijava figurativnog žiga Zajednice koji sadrži verbalne elemente „Walichnowy” i „Marko”  — Prigovor nositelja verbalnog žiga Zajednice MAR-KO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu)

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/5

         Rješenje Suda (šesto vijeće) od 13. veljače 2014. – Marek Marszałkowski protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Predmet C-177/13 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 8. stavak 1. točka (b) - Prijava figurativnog žiga Zajednice koji sadrži verbalne elemente „Walichnowy” i „Marko” - Prigovor nositelja verbalnog žiga Zajednice MAR-KO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu))
   2014/C 184/06
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Žalitelj: Marek Marszałkowski (zastupnik: C. Sadkowski, pravni savjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co.

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 4. veljače 2013., Marszalkowski/OHIM – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (T-159/11), kojom je Opći sud odbio tužbu protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. siječnja 2011. (predmet R 760/2010-4) kojom je poništena odluka odjela za prigovore koja odbija prigovor nositelja verbalnog žiga Zajednice „Mar-Ko” za proizvode obuhvaćene razredom 29 Nicanskog sporazuma – Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.) i članka 48. stavka 2. Poslovnika Općeg suda – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Mareku Marszałkowskom snošenje troškova.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-75/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. veljače 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °3 de Ávila (Španjolska) – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA protiv Francisca Javiera Rodrígueza Barbera i Maríje Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. veljače 2014. uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila (Španjolska) – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA protiv Francisca Javiera Rodrígueza Barbera i Maríje Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Predmet C-75/14)
   2014/C 135/28
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ávila

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA

      Tuženici: Francisco Javier Rodríguez Barbero i María Ángeles Barbero Gutiérrez

      Prethodna pitanja

               1.

               Sukladno Direktivi Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito njenim člankom 6. stavkom 1. a kako bi se osigurala zaštita potrošača i korisnika sukladno načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, kada nacionalni sudac zaključi da postoji nepoštena odredba o zateznim kamatama u hipotekarnim zajmovima, mora li proglasiti ništavost te odredbe i njen neobvezujući karakter ili pak treba ublažiti odredbu o kamatama nalažući vjerovniku koji traži ovrhu ili zajmodavca da preračuna kamate?

               2.

               Ne čini li druga prijelazna odredba Zakona 1/2013 od 14. svibnja jasno ograničenje zaštite interesa potrošača zbog toga što implicitno nameće sudovima obvezu ublažiti odredbu o zateznim kamatama koja se može okvalificirati kao nepoštena, preračunavajući ugovorene kamate i održavajući na snazi odredbu nepoštenog karaktera umjesto da proglase ništavost odredbe i njen neobvezujući karakter za potrošača?

               3.

               Je li druga prijelazna odredba Zakona 1/2013 […], suprotna Direktivi 93/13/EEZ […], osobito u svojem članku 6. stavku 1. zbog toga što sprječava primjenu načela ekvivalentnosti i djelotvornosti u području zaštite potrošača te izbjegava primjenu sankcije ništavosti i neobvezujućeg karaktera odredaba koje se mogu okvalificirati kao nepoštene, a koje su ugovorene u hipotekarnim zajmovima sklopljenim prije stupanja na snagu Zakona 1/2013.?

      (1)  SL L 95, str. 29


title: Predmet F-26/15: Tužba podnesena 16. veljače 2015. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/44

         Tužba podnesena 16. veljače 2015. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-26/15)
   (2015/C 127/62)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o odbijanje tužiteljeva zahtjeva za isplatu naknade za nastanjenje, nakon njegova preseljenja iz Jemena u Bruxelles, gdje boravi njegova supruga od koje je odvojen, i zahtjeva da se tuženiku naloži plaćanje tužitelju te naknade za nastanjenje, uvećane za kamate.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti pobijanu odluku od 15. travnja 2014.;

               —

               prema potrebi, poništiti odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 17. studenog 2014.;

               —

               naložiti Europskom parlamentu da tuženiku plati naknadu za nastanjenje koja je jednaka iznosu osnovne mjesečne plaće uvećanu za kamate računajući od datuma dospijeća tih iznosa, na temelju Priloga VII. Pravilniku o osoblju;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet F-44/14: Tužba podnesena 16. svibnja 2014. – ZZ protiv Vijeća

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/46

         Tužba podnesena 16. svibnja 2014. – ZZ protiv Vijeća
   (Predmet F-44/14)
   2014/C 212/59
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Vijeća o tome da ne promakne tužitelja u razred AD13 i s druge strane dosuda naknade štete za navodno pretrpljenu neimovinsku štetu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku Vijeća o tome da ne promakne tužitelja u razred AD 13 kao što to proizlazi iz popisa objavljenog 26. rujna 2013. i iz odgovora tijela za imenovanje na žalbu od 7. veljače 2014.;

               —

               dosuditi iznos od 10  000 eura imajući u vidu pretrpljenu neimovinsku štetu;

               —

               naložiti Vijeću snošenje troškova nastalih tužitelju u postupku.


title: Predmet T-414/16: Tužba podnesena 31. srpnja 2016. – Drex Technologies protiv Vijeća

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/20

      Tužba podnesena 31. srpnja 2016. – Drex Technologies protiv Vijeća
      (Predmet T-414/16)
      (2016/C 364/18)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Drex Technologies SA (Tortola, Britanski Djevičanski otoci) (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi tužiteljevu tužbu dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  posljedično, poništi Odluku (ZVSP) 2016/850 od 27. svibnja 2016. i njezine naknadne provedbene akte u dijelu u kojem se odnose na tužitelja;

                  —

                  naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga koji su u osnovi istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Vijeće.


title: Predmet C-470/13: Presuda Suda (deseto vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Generali-Providencia Biztosító Zrt protiv Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Prethodno pitanje — Javna nabava — Ugovori koji ne dosežu prag primjene predviđen Direktivom 2004/18/EZ — Članak 49. UFEU-a i 56. UFEU-a — Primjenjivost — Određeni prekogranični interes — Razlozi isključenja iz postupka javne nabave — Isključenje gospodarskog subjekta koji je počinio povredu nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju utvrđenu presudom donesenom u proteklih pet godina — Dopuštenost — Proporcionalnost)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/10

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Generali-Providencia Biztosító Zrt protiv Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Predmet C-470/13) (1)

   ((Prethodno pitanje - Javna nabava - Ugovori koji ne dosežu prag primjene predviđen Direktivom 2004/18/EZ - Članak 49. UFEU-a i 56. UFEU-a - Primjenjivost - Određeni prekogranični interes - Razlozi isključenja iz postupka javne nabave - Isključenje gospodarskog subjekta koji je počinio povredu nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju utvrđenu presudom donesenom u proteklih pet godina - Dopuštenost - Proporcionalnost))
   (2015/C 065/14)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Generali-Providencia Biztosító Zrt

      Tuženici: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

      Izreka

   Primjena nacionalnog propisa koji iz postupka javne nabave isključuje gospodarski subjekt koji je počinio povredu prava tržišnog natjecanja, koja je utvrđena pravomoćnom sudskom odlukom i za koju mu je izrečena novčana kazna, nije protivna članku 49. UFEU-a i članku 56. UFEU-a.

      (1)  SL C 367, 14.12.2013.


title: Predmet C-526/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. listopada 2013. uputio Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) — Fast Bunkering Klaipėda UAB protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               7.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 359/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. listopada 2013. uputio Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) — Fast Bunkering Klaipėda UAB protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Predmet C-526/13)
   2013/C 359/07
   Jezik postupka: litvanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Fast Bunkering Klaipėda UAB

      Tuženik: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 148. točku (a) Direktive 2006/112 (1) tumačiti tako da se njegove odredbe o izuzeću od PDV-a ne primjenjuju samo na opskrbu operatora plovila koji plovi na otvorenom moru i koji tu robu koristi samo za opskrbu plovila namirnicama nego i na opskrbu osoba koje nisu operator plovila, to jest, nepoznatih posrednika, kada je u trenutku opskrbe unaprijed poznata i propisno dokazana krajnja uporaba robe, a dokazi koji to potvrđuju poreznoj upravi podneseni sukladno zakonskim propisima?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006 L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet C-7/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2016. uputio Juzgado de Primera Instancia n° 11 de Vigo (Španjolska) – Banco Popular Español S.A. i PL Salvador, S.A.R.L. protiv Maria Rita Giraldez Villar i Modesto Martínez Baz

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2016. uputio Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo (Španjolska) – Banco Popular Español S.A. i PL Salvador, S.A.R.L. protiv Maria Rita Giraldez Villar i Modesto Martínez Baz
   (Predmet C-7/16)
   (2016/C 118/11)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Banco Popular Español S.A. i PL Salvador, S.A.R.L.

      Tuženici: Maria Rita Giraldez Villar i Modesto Martínez Baz

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, s obzirom na članke 38. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2), tumačiti na način da se protive tome kako sudska praksa tumači zakonsku odredbu države članice, poput članka 1535. španjolskog Građanskog zakonika, koji primjenu tog članka ograničava na postupak o meritumu do donošenja presude, a sprečava njegovu primjenu u postupku izvršenja nakon donošenja presude ili proteka roka za osporavanje zahtjeva, a u međuvremenu vjerovnikova tražbina nije u cijelosti ispunjena?

               2.

               Jesu li protivni pravilima Europske unije navedenima u prvom pitanju pravila nacionalnog prava, poput članka 1535. španjolskog Građanskog zakonika, koja omogućuju da se trećoj osobi ustupi sporna tražbina između poduzetnika i potrošača, a da se pritom ne zahtijeva da navedeni potrošač bude uredno obaviješten o samoj činjenici ustupa, njegovoj pravnoj osnovi ili razlogu i da pritom nije potrebno (u svakom slučaju) navesti dokumentiranu točnu cijenu koja je isplaćena za tražbinu uz navođenje primijenjenog popusta ili sniženja?

               3.

               Treba li presudu Suda Europske unije od 9. ožujka 1978. u predmetu [106/77], Simmenthal (3), razumjeti na način da, radi ostvarenja cilja direktive navedene u prvom pitanju, s obzirom na članke 38. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, nacionalni sud ne smije primijeniti odredbe nacionalnog prava, poput članka 1535. španjolskog Građanskog zakonika, koje zabranjuju otkup spornih tražbina u istom postupku u kojem se izvršava ustupljena tražbina i od potrošača zahtijevaju da radi izvršenja prava otkupa pokrene novi postupak o meritumu u prekluzivnom roku od 9 dana od obavijesti o ustupu protiv novog imatelja ustupljene tražbine te da snosi troškove koji iz toga proizlaze (odvjetnik, pravni zastupnik, sudske pristojbe, određivanje nadležnog suda kad primatelj nema prebivalište u Španjolskoj…)?

      (1)  SL L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

      (2)  SL 2000., C364, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.)

      (3)  EU:C:1978:49


title: Predmet C-115/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. travnja 2014. – Europska komisija protiv Mađarske (Povreda obveze države članice — Trošarine na alkohol i alkoholna pića — Direktiva 92/83/EEZ — Određivanje stope trošarine — Proizvodnja po narudžbi etilnog alkohola u destileriji na koju se primjenjuje stopa trošarine jednaka 0 — Oslobođenje od trošarine za proizvodnju etilnog alkohola od strane privatnih osoba)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/13

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. travnja 2014. – Europska komisija protiv Mađarske
   (Predmet C-115/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Trošarine na alkohol i alkoholna pića - Direktiva 92/83/EEZ - Određivanje stope trošarine - Proizvodnja po narudžbi etilnog alkohola u destileriji na koju se primjenjuje stopa trošarine jednaka 0 - Oslobođenje od trošarine za proizvodnju etilnog alkohola od strane privatnih osoba))
   2014/C 175/14
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Barslev i A. Sipos, agenti)

      Tuženik: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó i K. Molnár, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice – Povreda članaka 19. do 21. Direktive Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića (SL L 316, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 8.) u svezi s člankom 22. stavkom 7. iste direktive kao i s člankom 3. stavkom 1. Direktive Vijeća 92/84/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju stopa trošarina na alkohol i alkoholna pića (SL L 316, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 15.) – Određivanje trošarina – Proizvodnja po narudžbi etilnog alkohola u destileriji na koju se primjenjuje stopa trošarine jednaka 0 – Oslobođenje od trošarine za proizvodnju etilnog alkohola od strane privatnih osoba

      Izreka

               1.

               Donošenjem i primjenom propisa koji predviđaju da je, u uvjetima koje oni određuju, proizvodnja po narudžbi etilnog alkohola u destileriji na koju se primjenjuje stopa trošarine jednaka 0 i da je proizvodnja etilnog alkohola od strane privatnih osoba oslobođena od trošarine, Mađarska je povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 19. do 21. Direktive Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića, kako je izmijenjena Aktom o uvjetima pristupanja Bugarske i Rumunjske Uniji i prilagodbama Ugovorâ na kojima se temelji Europska unija u svezi s njezinim člankom 22. stavkom 7. kao i člankom 3. stavkom 1. Direktive Vijeća 92/84/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju stopa trošarina na alkohol i alkoholna pića.

               2.

               Mađarskoj se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 129, 4.5.2013.


title: Predmet F-37/14: Tužba podnesena 20. travnja 2014. – ZZ protiv Parlamenta

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/47

         Tužba podnesena 20. travnja 2014. – ZZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-37/14)
   2014/C 184/79
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Parlamenta kojom se odbija prenošenje 16 dana neiskorištenog dopusta iz 2012. godine u 2013. godinu, nakon što je tužitelj bio na dugotrajnom bolovanju zbog teške bolesti.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništenje odluke o odbijanju prenošenja tužiteljevih dana dopusta iz 2012. godine u 2013. godinu, preko granice od dvanaest dana;

               —

               po potrebi, poništenje odluke Glavnog tajnika Europskog parlamenta od 21. siječnja 2014. kojom se odbija pritužba tužitelja od 4. listopada 2013.;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet C-365/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen protiv Hauptzollamt Bielefeld (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Povrat uvoznih carina — Uredba (EEZ) br. 2913/92 (Carinski zakonik) — Članak 241. prvi stavak prva alineja — Obveza države članice da predvidi plaćanje zateznih kamata čak i ako ne postoji pravno sredstvo pred nacionalnim sudovima)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/5

         Presuda Suda (treće vijeće) od 18. siječnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Düsseldorf – Njemačka) – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen protiv Hauptzollamt Bielefeld
   (Predmet C-365/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Povrat uvoznih carina - Uredba (EEZ) br. 2913/92 (Carinski zakonik) - Članak 241. prvi stavak prva alineja - Obveza države članice da predvidi plaćanje zateznih kamata čak i ako ne postoji pravno sredstvo pred nacionalnim sudovima))
   (2017/C 070/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Tuženik: Hauptzollamt Bielefeld

      Izreka

   Kad se uvozne carine, uključujući i antidampinške pristojbe, vraćaju zbog toga što su naplaćene kršenjem Unijina prava, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev, države članice imaju obvezu, koja proizlazi iz prava Unije, da strankama koje imaju pravo na povrat plate pripadajuće kamate koje teku od dana na koji su te stranke platile vraćene pristojbe.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet F-68/15: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. srpnja 2016. – Possanzini protiv Frontexa (Javna služba — Osoblje Frontexa — Član privremenog osoblja — Neproduljenje ugovora koje se temelji na izvješću o ocjeni tužitelja za 2009. — Dokaz o dostavi izvješća — Nepostojanje — Poništenje Općeg suda — Izvršenje presude — Dostava izvješća o ocjeni — Nepravodobna priprema i dostava izvješća)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/55

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. srpnja 2016. – Possanzini protiv Frontexa
      (Predmet F-68/15) (1)

      ((Javna služba - Osoblje Frontexa - Član privremenog osoblja - Neproduljenje ugovora koje se temelji na izvješću o ocjeni tužitelja za 2009. - Dokaz o dostavi izvješća - Nepostojanje - Poništenje Općeg suda - Izvršenje presude - Dostava izvješća o ocjeni - Nepravodobna priprema i dostava izvješća))
      (2016/C 364/71)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Daniele Possanzini (Pisa, Italija) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (zastupnici: H. Caniard i V. Peres de Almeida, agenti, D. Waelbroeck i A. Duron, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje izvješća o ocjeni tužitelja za 2009. godinu i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske štete.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito neosnovana.

                  2.

                  Daniele Possanzini snosi vlastite troškove, te mu se nalaže snošenje troškova Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije.

         (1)  SL C 245, 27. 7. 2015., str. 49.


title: Predmet C-446/11 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Edison SpA (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište vodikovog peroksida i natrijevog perborata — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a — Pripisivanje protupravnog ponašanja — Obveza obrazlaganja)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/4

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. prosinca 2013. — Europska komisija protiv Edison SpA
   (Predmet C-446/11 P) (1)

   (Žalba - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište vodikovog peroksida i natrijevog perborata - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a - Pripisivanje protupravnog ponašanja - Obveza obrazlaganja)
   2014/C 45/06
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci i V. Bottka, agenti)

      Druga stranka u postupku: Edison SpA (zastupnici: M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro i E. Bruti Liberati, avvocati)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. lipnja 2011., Edison/Komisija (T-196/06), kojom je Opći sud poništio odluku Komisije C(2006) 1766 final od 3. svibnja 2006., koja se odnosi na postupak primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/F/38.620 — Vodikov peroksid i perborat), u dijelu u kojem se odnosi na Edison SpA — Pravila koja se odnose na pripisivanje protutržišne prakse podružnice društvu majci — Povreda prava na obranu i obveze obrazlaganja

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 311, 22.10.2011.


title: Predmet T-2/13: Rješenje Općeg suda od 3. travnja 2014. – CFE-CGC France Télécom-Orange protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Državne potpore — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima — Radnički sindikat — Nepostojanje osobnog utjecaja — Nedopuštenost” )

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/30

         Rješenje Općeg suda od 3. travnja 2014. – CFE-CGC France Télécom-Orange protiv Komisije
   (Predmet T-2/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima - Radnički sindikat - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   2014/C 184/51
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: CFE-CGC France Télécom-Orange (Pariz, Francuska) (zastupnici: A.-L. Lefort des Ylouses i A.-S. Gay, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, D. Grespan i B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije 2012/540/UE od 20. prosinca 2011. o državnoj potpori C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma načina financiranja mirovina državnih službenika zaposlenih u France Télécom, koju je Francuska Republika provela za France Télécom (SL 2012, L 279, str. 1).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak o zahtjevu Francuske Republike za intervenciju.

               3.

               CFE-CGC France Télécom-Orange snosi vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

               4.

               Francuska Republika snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 79, 16.3.2013.


title: Predmet C-315/15: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Obvodní soud pro Prahu – Češka Republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška protiv Travel Service a.s. (Zahtjev za prethodnu odluku — Zračni prijevoz — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 5. stavak 3. — Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku — Doseg — Oslobađanje od obveze isplate odštete — Sudar zrakoplova i ptice — Pojam „izvanredne okolnosti” — Pojam „odgovarajuća mjera” kako bi se izbjeglo izvanrednu okolnost ili posljedice takve okolnosti)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/7

         Presuda Suda (treće vijeće) od 4. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Obvodní soud pro Prahu – Češka Republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška protiv Travel Service a.s.
   (Predmet C-315/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 5. stavak 3. - Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku - Doseg - Oslobađanje od obveze isplate odštete - Sudar zrakoplova i ptice - Pojam „izvanredne okolnosti” - Pojam „odgovarajuća mjera” kako bi se izbjeglo izvanrednu okolnost ili posljedice takve okolnosti))
   (2017/C 213/06)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Obvodní soud pro Prahu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Marcela Pešková, Jiří Peška

      Tuženik: Travel Service a.s.

      Izreka

               1.

               Članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, u vezi s uvodnom izjavom 14. Uredbe br. 261/2004, treba tumačiti na način da je sudar zrakoplova i ptice obuhvaćen pojmom „izvanredne okolnosti” u smislu te odredbe.

               2.

               Članak 5. stavak 3. Uredbe br. 261/2004, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 14., treba tumačiti na način da do otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta nije došlo zbog izvanrednih okolnosti kad je to otkazivanje ili kašnjenje posljedica činjenice da je zračni prijevoznik pozvao stručnjaka po svojem izboru kako bi ponovno izvršio sigurnosne provjere koje zahtijeva sudar s pticom, nakon što ih je već izvršio stručnjak ovlašten na temelju mjerodavnih propisa.

               3.

               Članak 5. stavak 3. Uredbe br. 261/2004, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 14., treba tumačiti na način da „odgovarajuće mjere” koje zračni prijevoznik mora poduzeti kako bi smanjio, pa čak i spriječio opasnosti od sudara s pticom i kako bi se oslobodio od svoje obveze isplate odštete putnicima na temelju članka 7. navedene uredbe, podrazumijevaju primjenu kontrolnih mjera koje sprečavaju prisutnost navedenih ptica, pod uvjetom da je taj zračni prijevoznik, osobito na tehničkom i administrativnom planu, stvarno mogao poduzeti takve mjere, da te mjere od njega nisu zahtijevale nesnošljiva odricanja u pogledu kapaciteta njegova poduzeća i da je navedeni prijevoznik dokazao da su navedene mjere stvarno poduzete kad je u pitanju let na kojem je došlo do sudara s pticom, pri čemu je riječ o uvjetima u čije se ispunjenje mora uvjeriti sud koji je uputio zahtjev.

               4.

               Članak 5. stavak 3. Uredbe br. 261/2004, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 14., treba tumačiti na način da u slučaju kašnjenja leta u dolasku u trajanju od tri sata ili duljem od tri sata koje je posljedica ne samo izvanredne okolnosti koju nije bilo moguće izbjeći mjerama prilagođenima situaciji i u pogledu koje je zračni prijevoznik poduzeo sve odgovarajuće mjere čak i kako bi izbjegao njezine posljedice, nego i druge okolnosti koja ne spada u tu kategoriju, kašnjenje koje se pripisuje toj prvoj okolnosti valja oduzeti od ukupnog vremena kašnjenja u dolasku predmetnog leta kako bi se ocijenilo treba li za potonje kašnjenje isplatiti odštetu predviđenu člankom 7. te uredbe.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


title: Predmet C-30/15 P: Žalba koju je 27. siječnja 2015. podnio Simba Toys GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 25. studenog 2014. u predmetu T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/29

         Žalba koju je 27. siječnja 2015. podnio Simba Toys GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 25. studenog 2014. u predmetu T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-30/15 P)
   (2015/C 138/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Simba Toys GmbH & Co. KG (zastupnik: O. Ruhl, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Seven Towns Limited

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj zahtijeva od Suda da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 25. studenog 2014. u predmetu T-450/09 Simba Toys GmbH & Co. KG protiv OHIM- Seven Towns Limited;

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 1. rujna 2009. (predmet 1526/2008-2);

               —

               naloži Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) i Seven Towns Limited snošenje troškova žalbenog postupka pred Sudom i prvostupanjskog postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe šest žalbenih razloga: prvi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke (ii) Uredbe br. 40/94 (1). Drugi žalbeni razlog temelji se na povredi članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke (i) Uredbe br. 40/94. Treći žalbeni razlog temelji se na povredi članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke (iii) Uredbe br. 40/94. Četvrti žalbeni razlog temelji se na povredi članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 40/94. Peti žalbeni razlog temelji se na povredi članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 40/94. Šesti žalbeni razlog temelji se na povredi članka 76. stavka 1. Uredbe br. 207/2009 (2).
   Prvi žalbeni razlog podijeljen je na jedanaest dijelova: pogrešan zahtjev za „točno razaznavanje”; neuzimanje u obzir proizvoda koji su već na tržištu; utvrđenja o objavljivanju reprodukcije žiga koja se temelje na iskrivljavanju činjenica i dokaza; preusko tumačenje kriterija „tehničkih funkcija”; pogrešno neuzimanje u obzir odsutnosti proizvoljnih bitnih značajki; pogrešna razmatranja o javnom interesu; pogrešna pravna ocjena relevantnosti nedostatka alternativnih oblika; utvrđenje postojanja alternativnih oblika temeljeno na iskrivljenim činjenicama i dokazima; pogrešni pravni standardi glede uzročne veze i rezultata tehničke funkcije; irelevantnost mogućnosti da kocke nemaju vidljive crte; pogrešan zaključak da su zbog navodne netehničke prirode jedne potkategorije proizvoda netehnički svi drugi proizvodi za koje je žig registriran.
   Drugi žalbeni razlog sastoji se od jednog dijela: pogrešno neuzimanje u obzir da su bitni elementi funkcionalni.
   Treći žalbeni razlog sastoji se od jednog dijela: pogrešno neuzimanje u obzir da bitni elementi daju značajnu vrijednost proizvodu.
   Četvrti žalbeni razlog podijeljen je u jedanaest dijelova: pogrešna pravna ocjena tereta dokazivanja; pogrešna analiza pojedinačnih elemenata spornog žiga; pogrešno neuzimanje u obzir tehničke prirode pojedinačnih elemenata spornog žiga; pogrešno oslanjanje isključivo na norme predmetnog sektora; pogrešan kriterij „spontanosti”; pogrešan zaključak da zbog navodnog razlikovnog karaktera jedne potkategorije proizvoda razlikovni učinak imaju svi drugi proizvodi za koje je žig registriran; pogrešna primjena kriterija „najvjerojatnijeg oblika”; nijekanje čarobne kocke kao najvjerojatnijeg oblika isključivo iskrivljavanjem činjenica i dokaza; pogrešna ocjena razlikovnog karaktera isključivo s gledišta potrošača; pogrešno odbijanje uzimanja u obzir specifičnih proizvoda koji se stvarno nalaze na tržištu; pogrešni pravni standardi za ocjenu relevantnosti proizvoda koji se već nalaze na tržištu.
   Peti žalbeni razlog podijeljen je u osam dijelova: pogrešan zahtjev „nedvosmislenosti”; pogrešan zahtjev „spontanosti”; pogrešno tumačenje kriterija „dovoljno izravne i konkretne veze”; pogrešna analiza opisnog karaktera isključivo glede opće formulacije proizvoda; pogrešna definicija relevantne javnosti; pogrešna ocjena poznavanja javnosti; pogrešno neuzimanje u obzir budućeg razvoja; pogrešna ocjena javnog interesa pogrešnim pozivanjem na alternativne oblike.
   Šesti žalbeni razlog sastoji se od jednog dijela: pogrešno utvrđenje činjenica bez dokaza.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice (SL L 11, str. 1.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17. svezak 1., str. 226.).


title: Predmet T-536/14: Tužba podnesena 16. srpnja 2014. – Sheraton International IP protiv OHIM-a – Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/20

         Tužba podnesena 16. srpnja 2014. – Sheraton International IP protiv OHIM-a – Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)
   (Predmet T-536/14)
   2014/C 339/24
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sheraton International IP LLC (Stamford, Sjedinjene Države) (zastupnik: E. Armijo Chávarri, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Australija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 30. travnja 2014. donesenu u spojenim predmetima R 240/2013-5 i R 303/2013-5;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element „PARK REGIS” za usluge iz razreda 35, 36 i 43 – prijava žiga Zajednice br. 9 4 88  933

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: tužitelj

      Žig ili znak naveden u prigovoru: registracije žiga Zajednice, međunarodne registracije žiga i poznati žig „ST REGIS”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet T-495/07: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — PROAS protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Španjolsko tržište asfaltnog bitumena — Odluka kojom je utvrđena povreda članka 81. UEZ-a — Godišnji sporazumi o podjeli tržišta i usklađivanju cijena — Prijevod obavijesti o prigovorima — Izračun iznosa novčane kazne — Razuman rok — Autoritet presuđene stvari” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/13

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — PROAS protiv Komisije
   (Predmet T-495/07) (1)

   (Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Španjolsko tržište asfaltnog bitumena - Odluka kojom je utvrđena povreda članka 81. UEZ-a - Godišnji sporazumi o podjeli tržišta i usklađivanju cijena - Prijevod obavijesti o prigovorima - Izračun iznosa novčane kazne - Razuman rok - Autoritet presuđene stvari)
   2013/C 336/27
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Productos Asfálticos (PROAS), SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel i P. Carmona Botana, zatim C. Fernández Vicién i A. Pereda Miquel i na kraju C. Fernández Vicién, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, agent, uz asistenciju J. Rivasa Andrésa, odvjetnika, i M. Heenana Bróna, solicitora, zatim J. Rivasa Andrésa i J. Gutiérreza Gisberta, odvjetnikâ, i na kraju J. Rivasa Andrésa)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C(2007) 4441 final od 3. listopada 2007. o postupku primjene članka 81. (UEZ-a) [predmet COMP/38.710 — Bitumen (Španjolska)], kao i zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužitelju tom odlukom.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Zahtjev Europske komisije za povećanje iznosa novčane kazne odbija se.

               3.

               Nalaže se snošenje troškova Productos Asfálticosu (PROAS).

      (1)  SL C 64, 8.3.2008.


title: Predmet T-70/15: Presuda Općeg suda od 30. rujna 2016. – Trajektna luka Split protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zloporaba vladajućeg položaja — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 102. UFEU-a — Određivanje maksimalnih cijena lučkih usluga za unutarnji promet od strane Lučke uprave u Splitu — Odbijanje pritužbe — Rješavanje predmeta od strane tijela nadležnog za tržišno natjecanje države članice — Nepostojanje interesa Unije”)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/37

         Presuda Općeg suda od 30. rujna 2016. – Trajektna luka Split protiv Komisije
   (Predmet T-70/15) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zloporaba vladajućeg položaja - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 102. UFEU-a - Određivanje maksimalnih cijena lučkih usluga za unutarnji promet od strane Lučke uprave u Splitu - Odbijanje pritužbe - Rješavanje predmeta od strane tijela nadležnog za tržišno natjecanje države članice - Nepostojanje interesa Unije”))
   (2016/C 419/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Trajektna luka Split d.d. (Split, Hrvatska) (zastupnici: M. Bauer, H.-J. Freund i S. Hankiewicz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Giolito, C. Urraca Caviedes, i I. Zaloguin, agenti)

      Predmet

   Tužba na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Komisije C(2014) 9236 final od 28. studenoga 2014., kojom se odbija pritužba koju je tužitelj podnio u vezi s povredama članka 102. UFEU-a koje je navodno počinila Lučka uprava Split odnosno članaka 102. i 106. UFEU-a koje je počinila Republika Hrvatska odnosno Lučka uprava Split (predmet AT.40199 – Luka Split)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Trajektnoj luci Split d.d. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet T-359/17: Tužba podnesena 7. lipnja 2017. – Aldo Supermarkets protiv EUIPO-a – Aldi Einkauf (ALDI)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/41

         Tužba podnesena 7. lipnja 2017. – Aldo Supermarkets protiv EUIPO-a – Aldi Einkauf (ALDI)
   (Predmet T-359/17)
   (2017/C 249/56)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Aldo Supermarkets (Varna, Bugarska) (zastupnik: C. Saettel, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: Druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: Verbalni žig Europske unije „ALDI”– prijava za registraciju br. 12 749 586

      Postupak pred EUIPO-om: Postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. ožujka 2017. u predmetu R 976/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda pravila 19. Uredbe br. 2868/95;

               —

               Postojanje kontradiktornosti u obrazloženju, u dijelu u kojem je žalbeno vijeće priznalo, u točki 18. pobijane odluke, da je obrazac prigovora sadržavao prikaz ranijeg žiga u boji te je u točki 24. pobijane odluke priznalo da je tužitelj podnio dokument u PDF-u koji prikazuje žig u boji, iako su ti navodi proturječni činjenici iz točaka 22. do 25. pobijane odluke prema kojoj, u bitnom, tužitelj nije dokazao postojanje svoga ranijeg žiga, time što nije podnio prikaz tog žiga u boji;

               —

               Povreda prava obrane i načela kontradiktornosti, u dijelu u kojem je žalbeno vijeće po službenoj dužnosti istaknulo povredu pravila 19. Provedbene uredbe, bez da je saslušalo stranke o tom tužbenom razlogu, iako načelo kontradiktornosti žalbenim vijećima nalaže saslušanje stranaka o svim tužbenim razlozima koji su istaknuti;

               —

               Povreda članka 42. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 i pravila 22. stavaka 3. i 4. Provedbene uredbe.


title: Predmet C-147/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2014. uputio Hof van beroep te Brussel (Belgija) – Loutfi Management Propriété intellectuelle SARL protiv AMJ Meatproducts NV i Halalsupply NV

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2014. uputio Hof van beroep te Brussel (Belgija) – Loutfi Management Propriété intellectuelle SARL protiv AMJ Meatproducts NV i Halalsupply NV
   (Predmet C-147/14)
   2014/C 194/15
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL

      Tuženik: AMJ Meatproducts NV, Halalsupply NV

      Prethodno pitanje

   Treba li [članak 9. stavak 1. točku (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (1)], uzimajući u obzir članke 21. i 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2), tumačiti tako da pri procjeni vjerojatnosti dovođenja u zabludu u pogledu žiga Zajednice u kojem prevladava jedna arapska riječ i znaka u kojem prevladava druga, ali vizualno slična arapska riječ, nadležni sudovi država članica smiju ili čak moraju ispitati i uzeti u obzir različiti izgovor i značenje tih riječi, iako arapski nije službeni jezik Unije i država članica?

      (1)  SL L 78, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.

      (2)  SL 2000., C 364, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.


title: Predmet T-405/10: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Justice & Environment protiv Komisije (Usklađivanje zakonodavstava — Namjerno uvođenje GMO-ova u okoliš — Postupak odobrenja za stavljanje u promet — Zahtjev za unutarnje preispitivanje — Poništenje pobijanih ili predmetnih odluka — Prestanak postojanja predmeta spora — Obustava postupka)

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/19

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2014. – Justice & Environment protiv Komisije
   (Predmet T-405/10) (1)

   ((Usklađivanje zakonodavstava - Namjerno uvođenje GMO-ova u okoliš - Postupak odobrenja za stavljanje u promet - Zahtjev za unutarnje preispitivanje - Poništenje pobijanih ili predmetnih odluka - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka))
   (2014/C 431/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Association/Vereniging Justice & Environment (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: P. Černý, avocat)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Oliver i D. Bianchi, a zatim D. Bianchi, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2010/135/EU od 2. ožujka 2010. o stavljanju na tržište, u skladu s Direktivom 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, krumpira (Solanum tuberosum L. linije EH92-527-1) genetski modificiranog radi dobivanja škroba s povećanim udjelom amilopektina (SL L 53, str. 11.) [neslužbeni prijevod] i Odluke Komisije 2010/136/EU od 2. ožujka 2010. o odobrenju za stavljanje na tržište hrane za životinje proizvedene od genetski modificiranog krumpira EH92-527-1 (BPS-25271-9) i slučajne ili tehnički neizbježne prisutnosti tog krumpira u hrani i drugim proizvodima namijenjenima hrani za životinje, u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 53, str. 15.) [neslužbeni prijevod]., kao i odluke navodno sadržane u dopisu Komisije od 6. srpnja 2010. o odbijanju zahtjeva za unutarnje preispitivanje navedenih odluka.

      Izreka

               1.

               Postupak se obustavlja.

               2.

               Europske Komisija, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Association/Vereniging Justice & Environment.

      (1)  SL C 301, 6.11.2010.


title: Predmet T-439/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – holyGhost protiv EUIPO-a – CBM (holyGhost)

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/25

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – holyGhost protiv EUIPO-a – CBM (holyGhost)
   (Predmet T-439/16)
   (2016/C 350/31)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: holyGhost GmbH (München, Njemačka) (zastupnici: M. Wiedemann i S. Engbrink, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švicarska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „holyGhost” – prijava za registraciju br. 11 757 853

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. svibnja 2016. u predmetu R 2867/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               EUIPO-u naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Spojeni predmeti C-164/15 P i C-165/15 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 21. prosinca 2016. – Europska komisija protiv Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Irske (Žalba — Državne potpore — Nacionalni porez na zračni prijevoz — Primjena različitih tarifa — Snižena tarifa za letove čija su odredišta najviše 300 km udaljena od nacionalne zračne luke — Prednost — Selektivni karakter — Ocjena u slučaju u kojem porezna mjera može predstavljati ograničenje slobode pružanja usluga — Povrat — Trošarina)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/9

         Presuda Suda (treće vijeće) od 21. prosinca 2016. – Europska komisija protiv Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Irske
   (Spojeni predmeti C-164/15 P i C-165/15 P) (1)

   ((Žalba - Državne potpore - Nacionalni porez na zračni prijevoz - Primjena različitih tarifa - Snižena tarifa za letove čija su odredišta najviše 300 km udaljena od nacionalne zračne luke - Prednost - Selektivni karakter - Ocjena u slučaju u kojem porezna mjera može predstavljati ograničenje slobode pružanja usluga - Povrat - Trošarina))
   (2017/C 053/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche i B. Stromsky, agenti)

      Druge stranke u postupku: Aer Lingus Ltd (zastupnici: K. Bacon i A. Robertson, QC, te D. Bailey, barrister, kojeg je ovlastio A. Burnside, solicitor), Ryanair Designated Activity Company, prethodno Ryanair Ltd (zastupnici . B. Kennelly, QC, I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros, i E. Vahida, odvjetnik), Irska (zastupnici: E. Creedon, J. Quaney i A. Joyce, agenti, uz asistenciju E. Regana, SC, i B. Dohertyja, BL)

      Izreka

               1.

               Ukidaju se presude Općeg suda Europske unije od 5. veljače 2015., Aer Lingus/Komisija (T-473/12, neobjavljena, EU:T:2015:78), i od 5. veljače 2015, Ryanair/Komisija (T-500/12, neobjavljena, EU:T:2015:73), u dijelu u kojem se njima poništava članak 4. Odluke Komisije 2013/199/EU od 25. srpnja 2012. o državnoj potpori SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Različite porezne tarife koje Irska primjenjuje na zračni prijevoz, u dijelu u kojem se tim člankom nalaže povrat potpore od korisnika u iznosu određenom u visini od 8 eura po putniku u uvodnoj izjavi 70. te odluke.

               2.

               Protužalbe se odbijaju.

               3.

               Odbijaju se tužbe za poništenje koje su podnijeli Aer Lingus Ltd i Ryanair Designated Activity Company protiv Odluke 2013/199.

               4.

               Aer Lingus Ltd i Ryanair Designated Activity Company snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije pred Općim sudom Europske unije i u postupku pred Sudom Europske unije.

               5.

               Irska će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 205, 22. 6. 2015.


title: Predmet C-411/14 P: Žalba koju je 29. kolovoza 2014. podnio Romano Pisciotti protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 2. srpnja 2014. u predmetu T-403/14, Pisciotti protiv Komisije

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/11

         Žalba koju je 29. kolovoza 2014. podnio Romano Pisciotti protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 2. srpnja 2014. u predmetu T-403/14, Pisciotti protiv Komisije
   (Predmet C-411/14 P)
   (2015/C 118/15)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Romano Pisciotti (zastupnik: M. Maresca, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija
   Rješenjem od 28. siječnja 2015. Sud (drugo vijeće) odbio je žalbu i odlučio da će Romano Pisciotti snositi vlastite troškove.


title: Predmet T-463/14: Tužba podnesena 24. lipnja 2014. – Österreichische Post protiv Komisije

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/44

         Tužba podnesena 24. lipnja 2014. – Österreichische Post protiv Komisije
   (Predmet T-463/14)
   2014/C 303/52
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Österreichische Post AG (Beč, Austrija) (zastupnici: H. Schatzmann i J. Bleckmann, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije u predmetu C (2014) 2093 u mjeri u kojoj i nadalje treba primijeniti Direktivu 2004/17/EZ u vezi s dodjelom ugovora za poštanske usluge koje nisu navedene u članku 1. Provedbene odluke i čije je izuzeće tužitelj zahtijevao u skladu s člankom 30. stavkom 6. navedene direktive.

               —

               podredno, ako Opći sud smatra da djelomično pobijanje odluke nije dopušteno ili moguće, poništi Provedbenu odluku u cijelosti.

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj tvrdi da je, kada je riječ o poštanskim uslugama koje nisu navedene u članku 1., pobijana odluka sukladno članku 263. stavku 2. UFEU-a protupravna s obzirom da je Komisija povrijedila pravo Unije kada je nepravilno primijenila i pogrešno protumačila Direktivu 2004/17/EZ. U tom smislu tužitelj u biti ističe da su poštanske usluge koje on pruža u dovoljnoj mjeri izložene izravnom tržišnom natjecanju te su stoga ispunjeni uvjeti za izuzeće u skladu s člankom 30. stavkom 1. Direktive 2004/17. Isto tako tužitelj tvrdi da je Komisija nepravilno primijenila mjerila i metode za određivanje tržišta koji su utvrđeni pravom Unije i sudskom praksom.
   Nadalje tužitelj tvrdi da je Komisija počinila bitnu povredu postupovnih pravila s obzirom da nije dovoljno obrazložila svoju odluku.
   Naposljetku tužitelj tvrdi da je Komisija povrijedila temeljna procesna prava s obzirom da je povrijedila tužiteljevo pravo na saslušanje time što nije meritorno ispitala tužiteljeve navode i dokaze koje je on podnio.


title: Predmet C-423/16 P: Žalba koju je 1. kolovoza 2016. podnio HX protiv presude Općeg suda od 2. lipnja 2016. u predmetu T-723/14, HX protiv Vijeća

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/18

         Žalba koju je 1. kolovoza 2016. podnio HX protiv presude Općeg suda od 2. lipnja 2016. u predmetu T-723/14, HX protiv Vijeća
   (Predmet C-423/16 P)
   (2016/C 350/23)
   Jezik postupka: bugarski

      Stranke

      Žalitelj: HX (zastupnik: S. Koev, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da,

               —

               predmetnu žalbu u cijelosti proglasi dopuštenom i osnovanom te da prihvati i proglasi pravno utemeljenima sve u njoj navedene žalbene razloge;

               —

               utvrdi da se pobijani pravni akti mogu djelomično poništiti;

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije (sedmo vijeće) od 2. lipnja 2016. u predmetu T-723/14, HX/Vijeće Europske unije u dijelu u kojem je odbijena tužba HX-a;

               —

               poništi Odluku (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. o izmjeni Odluke 2013/255 (SL L 132, str. 82.), kojom je Vijeće produžilo valjanost Odluke 2013/255 do 1. lipnja 2016., u dijelu koji se odnosi na HX;

               —

               Vijeću Europske unije naloži snošenje ukupnih troškova žalitelja, svih izdataka, honorara itd. u vezi s njegovim odvjetničkim zastupanjem.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Pogreška pri primjeni prava, čija je posljedica povreda prava Unije: budući da Odluka, u odnosu na koju je tužba odbijena, žalitelju nije bila osobno dostavljena, iako je Vijeću bila poznata njegova adresa, valja smatrati da je preinaka zahtjeva u vezi s tim pravnim aktima dopuštena i pravodobna.

               2.

               Pogreška pri primjeni prava, čija je posljedica povreda postupovnih pravila koja negativno utječe na interese žalitelja na sljedeći način:

                           —

                           Nepostojanjem posebnog pisanog zahtjeva ne krši se pravo protivne strane te se ne otežava posao Općeg suda;

                           —

                           Opći sud nije uzeo u obzir jezik postupka, s obzirom na to da bugarska verzija Poslovnika ne propisuje nužno postojanje posebnog pismena.

                           —

                           Povreda načela kontradiktornosti postupka iz članka 64. Poslovnika, s obzirom na to da Opći sud žalitelju nije dao mogućnost da se upozna sa samom Odlukom Vijeća ili s drugim jezičnim verzijama Poslovnika, kako bi imao mogućnost pripremiti svoj zahtjev sukladno poznavanju jezika i očekivanjima Općeg suda.

                           —

                           Opći sud nije ispunio svoje obveze u vezi s člankom 86. stavkom 4. Poslovnika, na temelju kojih je trebalo pružiti mogućnost, a u slučaju potrebe i dodatni rok, za podnošenje prijepisa Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/837 od 28. svibnja 2015. koji opravdava preinaku tužbenog zahtjeva.

                           —

                           Opći sud povrijedio je članak 87. stavak 2. Poslovnika s obzirom na to da u svom prethodnom izvještaju nije u potpunosti ispitao činjenično stanje predmeta.


title: Predmet C-142/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Manuela Maturi i dr. protiv Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Manuela Maturi i dr. protiv Fondazione Teatro dell’Opera di Roma
   (Predmet C-142/17)
   (2017/C 249/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera

      Tuženik: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelu nediskriminacije na temelju spola, predviđenom Direktivom 2006/54 (1) i Poveljom Europske unije o temeljnim pravima (članak 21.) nacionalna odredba poput članka 3. stavka 7. Uredbe sa zakonskom snagom br. 64 od 30. travnja 2010., koja je pretvorena u Zakon br. 100 od 29. lipnja 2010., u skladu s kojom „je za radnike u sektoru izvedbene umjetnosti koji pripadaju kategoriji profesionalnih plesača i balerina, dob za umirovljenje za muškarce i žene utvrđena na navršenih 45 godina života uz primjenu, za radnike na koje se u cijelosti primjenjuje sustav doprinosa ili mješoviti sustav, koeficijenta konverzije koji se odnosi na višu dob, predviđenog člankom 1. podstavkom 6. Zakona br. 335 od 8. kolovoza 1995. U razdoblju od dvije godine koje slijede nakon datuma stupanja na snagu ove odredbe, radnicima koji se spominju u ovom stavku, koji su zaposleni na neodređeno vrijeme i koji su navršili ili prekoračili dob za umirovljenje, dana je mogućnost odabira, koja se svake godine može produljiti, da ostanu u službi. Takav odabir mora se izvršiti putem formalnog zahtjeva koji treba podnijeti ENPALS-u u roku od dva mjeseca od datuma stupanja na snagu ove odredbe ili barem tri mjeseca prije stjecanja prava na mirovinu, i to ne dovodeći u pitanje najvišu dobnu granicu za umirovljenje od 47 godina života za žene i 52 godine života za muškarce”?

      (1)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (preinaka) (SL L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)


title: Predmet T-10/15 P: Žalba koju je 11. siječnja 2015. podnio Carlo De Nicola protiv presude Službeničkog suda od 11. studenoga 2014. u predmetu F-52/11, De Nicola/EIB

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/48

      Žalba koju je 11. siječnja 2015. podnio Carlo De Nicola protiv presude Službeničkog suda od 11. studenoga 2014. u predmetu F-52/11, De Nicola/EIB
      (Predmet T-10/15 P)
      (2015/C 073/60)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: L. Isola, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj zahtijeva da Opći sud djelomično preinači pobijanu presudu, ukine točke 2. i 3. izreke i točke 5., 7., 14., 16.-21., 24.-27., 29., 32., 35.-37.. 39.-43., 46.-55., 57.-59., 62.-66., 68.-69., 73.-74., 76.-77., 87.-91., 93., 95.-100., 103., 106.-107., 109.-112., 117., 120., 124., 142., 144.-145., 148.-153., 161.-170., 175.-182. i 184.-193. pobijane presude. Zahtijeva da se predmet vrati nekom drugom vijeću Službeničkog suda kako bi, u promijenjenom sastavu, ono nanovo odlučivalo o ukinutim točkama, nakon provođenja već zatraženog liječničkog vještačenja. Zadržava pravo predložiti bilo koje dokazno sredstvo, izravno i/ili ne, koje će svakako imati veze s obranom druge strane u postupku kao i pribavljanjem bilo kojih drugih isprava za koje se nađe da su korisne za pobijanje protivnih navoda. Također zahtjeva da mu se dosude troškovi postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog žalbi žalitelj iznosi sljedeća pitanja:

                  1.

                  Nepostojanje obrazloženja pobijanih odredbi.

                  2.

                  U pogledu poništenja akata koji su u svakom slučaju povezani i onih kojima se koristilo istražno povjerenstvo, pobija se odluka o nedopuštenosti jer se zahtjev konkretno ticao svih akata kojima se koristilo istražno povjerenstvo i koji su bez potrebe zatraženi.

                  3.

                  U pogledu zahtjeva da se utvrdi postojanje zlostavljanja na radnom mjestu, odluka Službeničkog suda pobija se zbog obrazloženja koje je prividno jer utvrđivanje nezakonitog ugovornog postupanja na njegovu štetu zasigurno nije izricanje naloga banci niti je ono izricanje načela.

                  4.

                  U pogledu zahtjeva da se naloži prestanak zlostavljanja na radnom mjestu, ističe se da zabrana izdavanja naloga ne može biti apsolutna već da nužno mora odstupiti pred postupanjima kojima se narušava ljudsko dostojanstvo i osnovna ljudska prava.

                  5.

                  U pogledu zahtjeva za naknadu štete zbog zlostavljanja na radnom mjestu, naglašava se činjenica da Službenički sud, s jedne strane, odustao od svojih zahtjeva prema istražnom povjerenstvu, a s druge strane, navodi da BEI nešto ne treba izvršiti jer ne postoji nikakva osuđujuća presuda i jer istražno povjerenstvo nije obvezno donijeti odluku, pravno obvezujuća niti predstavlja procesnu pretpostavku.

                  6.

                  U pogledu zahtjeva za naknadu štete kao takve, žalitelj navodi da Službenički sud griješi kada ga proziva da nije precizirao nikakvu pogrešku koja se tiče prava te osporava obračun i obrazloženje naknade štete odmjerene na 3 000 eura.


title: Predmet C-542/15: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 28. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Santa Maria Capua Vetere – Italija) – kazneni postupak protiv Angele Manzo (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Istovjetna prethodna pitanja — Članci 49. i 56. UFEU-a — Sloboda poslovnog nastana — Slobodno pružanje usluga — Igre na sreću — Ograničenja — Važni razlozi u općem interesu — Proporcionalnost — Javna nabava — Uvjeti sudjelovanja u postupku javne nabave i ocjena ekonomske i financijske sposobnosti — Isključenje ponuditelja zbog nedostavljanja potvrde o njegovoj ekonomskoj i financijskoj sposobnosti, koju su izdale dvije različite bankarske institucije — Direktiva 2004/18/EZ — Članak 47. — Primjenjivost)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/12

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 28. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Santa Maria Capua Vetere – Italija) – kazneni postupak protiv Angele Manzo
      (Predmet C-542/15) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Istovjetna prethodna pitanja - Članci 49. i 56. UFEU-a - Sloboda poslovnog nastana - Slobodno pružanje usluga - Igre na sreću - Ograničenja - Važni razlozi u općem interesu - Proporcionalnost - Javna nabava - Uvjeti sudjelovanja u postupku javne nabave i ocjena ekonomske i financijske sposobnosti - Isključenje ponuditelja zbog nedostavljanja potvrde o njegovoj ekonomskoj i financijskoj sposobnosti, koju su izdale dvije različite bankarske institucije - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 47. - Primjenjivost))
      (2016/C 454/23)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

         Stranka glavnog kaznenog postupka

      Angela Manzo

         Izreka

                  1.

                  Članke 49. i 56. UFEU-a treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalna odredba, poput ove u glavnom postupku, koja gospodarskim subjektima koji žele podnijeti prijavu u okviru postupka javne nabave za dodjelu koncesija u području igara i oklada nameće obvezu dostavljanja dokaza o njihovoj ekonomskoj i financijskoj sposobnosti putem potvrda najmanje dviju bankarskih institucija, pri čemu ne dopušta mogućnost dokazivanja te sposobnosti nijednim drugim dokumentom, pri čemu ne dopušta mogućnost da se ta sposobnost utvrdi na drugi način, ako takva odredba može ispuniti uvjete proporcionalnosti utvrđene sudskom praksom Suda, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi.

                  2.

                  Direktivu Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima [javnoj nabavi radova], ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama [javnoj nabavi usluga], a posebno njezin članak 47., treba tumačiti u smislu da nacionalni propis kojim se uređuje dodjela koncesija u području igara na sreću, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, ne potpada u njezino područje primjene.

         (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet C-184/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. travnja 2014. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – A protiv B-a

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. travnja 2014. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – A protiv B-a
   (Predmet C-184/14)
   2014/C 194/20
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: A

      Tuženik: B

      Prethodno pitanje

   Može li, temeljem kriterija prevencije, o zahtjevu za uzdržavanje djece koji je istaknut u okviru postupka za razvod braka, koji je akcesorne naravi u odnosu na tu tužbu, odlučivati bilo sud koji vodi postupak za razvod braka ili sud pred kojim se vodi postupak o obvezama roditelja, ili nužno o njemu treba odlučivati ovaj potonji sud, odnosno jesu li dva odvojena kriterija navedena u točkama (c) i (e) [članka 3. Uredbe Vijeća (EZ) od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja (1)] postavljeni alternativno (u smislu da jedan nužno isključuje drugi)?

      (1)  SL 2009, L 7, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 5., str. 138.