title: Spojeni predmeti C-401/13 i C-432/13: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Vasiliki Balazs protiv Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj protiv Attila Balazsa (C-432/13) (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna sigurnost radnika migranata — Uredba (EEZ) br. 1408/71 — Članak 7. stavak 2. točka (c) — Primjenjivost konvencija o socijalnom osiguranju između država članica — Izbjeglica povratnik porijeklom iz jedne države članice — Dovršenje razdobljâ zaposlenja na području druge države članice — Zahtjev za dodjelu starosne mirovine — Odbijanje)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/5

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. siječnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – Vasiliki Balazs protiv Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj protiv Attila Balazsa (C-432/13)
      (Spojeni predmeti C-401/13 i C-432/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost radnika migranata - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članak 7. stavak 2. točka (c) - Primjenjivost konvencija o socijalnom osiguranju između država članica - Izbjeglica povratnik porijeklom iz jedne države članice - Dovršenje razdobljâ zaposlenja na području druge države članice - Zahtjev za dodjelu starosne mirovine - Odbijanje))
      (2015/C 107/05)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Cluj

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Vasiliki Balazs (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-432/13)

         Tuženici: Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Attila Balazs (C-432/13)

         Izreka

      Članak 7. stavak 2. točku (c) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006., treba tumačiti u tom smislu da se Dvostrani sporazum o doprinosima za socijalno osiguranje državljana jedne države potpisnice koji su imali svojstvo političkih izbjeglica na području druge države potpisnice, a koji je sklopljen u vrijeme kada jedna od država potpisnica još uvijek nije bila pristupila Uniji i koji nije naveden u Prilogu III. toj uredbi, ne primjenjuje na situaciju političkih izbjeglica koje su se vratile u državu porijekla prije sklapanja Dvostranog sporazuma i prije stupanja na snagu navedene uredbe.

         (1)  SL C 298, 12.10.2013.


title: Predmet T-317/12: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Holcim (Romania) protiv Komisije ( „Izvanugovorna odgovornost — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova — Subjektivna odgovornost — Odbijanje Komisije da otkrije informacije i zabrani sve transakcije koje se odnose na navodno ukradene emisijske jedinice — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima — Objektivna odgovornost” )

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/12

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2014. – Holcim (Romania) protiv Komisije
   (Predmet T-317/12) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Subjektivna odgovornost - Odbijanje Komisije da otkrije informacije i zabrani sve transakcije koje se odnose na navodno ukradene emisijske jedinice - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Objektivna odgovornost”))
   2014/C 388/13
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Holcim (Romania) SA (Bukurešt, Rumunjska) (zastupnik: L. Arnauts, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zasutpnici: K. Mifsud-Bonnici i E. White, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev kojim se traži naknada štete, na temelju subjektivne odgovornosti, koju je navodno pretrpio tužitelj zato što mu je Komisija odbila otkriti informacije o emisijskim jedinicama stakleničkih plinova koje su mu navodno bile ukradene te zabraniti sve transakcije povezane s tim jedinicama i, s druge strane, zahtjev za naknadu štete na temelju objektivne odgovornosti.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Holcim (Romania) SA snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 287, 22.9.2012.


title: Predmet T-533/15: Tužba podnesena 11. rujna 2015. – Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland i dr. protiv Vijeća i Komisije

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/49

         Tužba podnesena 11. rujna 2015. – Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland i dr. protiv Vijeća i Komisije
   (Predmet T-533/15)
   (2015/C 381/60)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland (Hamburg, Njemačka), Kim Il Su (Pjongjang, Republika Koreja), Kang Song Sam (Hamburg), Choe Chun Sik (Pjongjang), Sin Kyu Nam (Pjongjang), Pak Chun San (Pjongjang), So Tong Myong (Pjongjang) (zastupnici: M. Lester i S. Midwinter, Barristers, T. Brentnall i A. Stevenson, Solicitors)

      Tuženici: Europska komisija i Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/1066 od 2. srpnja 2015. o izmjeni Odluke 2013/183/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Narodne Republike Koreje (SL L 174, str. 25.) i Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2015/1062 od 2. srpnja 2015. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 329/2007 o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Narodne Republike Koreje (SL L 174, str. 16.) u dijelu u kojem je svrha tih mjera njihovo uvrštavanje u Prilog V.;

               —

               tuženicima naloži snošenje troškova tužiteljâ.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da tuženici nisu primjereno ili dostatno obrazložili uvrštavanje tužitelja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da su tuženici počinili očitu pogrešku u ocjeni time što su smatrali da je u slučaju tužitelja bio ispunjen svaki od kriterija za uvrštavanje u sporne mjere jer ne postoje činjenice koje opravdavaju njihovo uvrštavanje.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da su tužitelji povrijedili načela o zaštiti podataka.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da su tužitelji, neopravdano ili neproporcionalno, povrijedili temeljna prava tužiteljâ uključujući njihovo pravo na zaštitu vlasništva, poduzetništva i ugleda.


title: Predmet C-649/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. prosinca 2013. uputio le tribunal de commerce de Versailles (Francuska) — Comité d'entreprise de Nortel Networks SA i dr., g. Rogeau, stečajni upravitelj Nortel Networks SA protiv g. Rogeau, stečajni upravitelj Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom i dr.

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. prosinca 2013. uputio le tribunal de commerce de Versailles (Francuska) — Comité d'entreprise de Nortel Networks SA i dr., g. Rogeau, stečajni upravitelj Nortel Networks SA protiv g. Rogeau, stečajni upravitelj Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom i dr.
   (Predmet C-649/13)
   2014/C 39/23
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de commerce de Versailles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Comité d'entreprise de Nortel Networks SA i dr., g. Rogeau, stečajni upravitelj Nortel Networks SA

      Tuženici: g. Rogeau, stečajni upravitelj Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom i dr.

      Prethodno pitanje

   Je li sud države članice u kojoj se otvara sekundarni postupak nadležan, isključivo ili alternativno sa sudom države članice u kojoj se otvara glavni postupak, odlučiti o utvrđivanju imovine dužnika koja ulazi u područje zahvaćeno učincima sekundarnog postupka na temelju članka 2. točke (g), članka 3. stavka 2. i članka 27. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku (1), te primjenjuje li se u slučaju isključive odnosno alternativne nadležnosti pravo glavnog ili sekundarnog postupka?

      (1)  (SL L 160, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.)


title: Predmet T-391/15: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – Aldi protiv EUIPO-a – Cantina Tollo (ALDIANO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije ALDIANO — Raniji verbalni žig Europske unije ALDI — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravilo 22. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 2868/95”)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/31

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – Aldi protiv EUIPO-a – Cantina Tollo (ALDIANO)
   (Predmet T-391/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije ALDIANO - Raniji verbalni žig Europske unije ALDI - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravilo 22. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 2868/95”))
   (2017/C 038/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen i N. Bertram, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Rajh, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cantina Tollo SCA (Tollo, Italija) (zastupnici: F. Celluprica i F. Fischetti, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. svibnja 2015 (predmet R 1612/2014-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Aldi i Cantina Tollo.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Aldi GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 302, 14. 9. 2015.


title: Predmet C-231/13 P: Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Hotel Concordia srl, ranije Hotel Concordia Snc protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. , spojeni predmeti od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i drugi protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/5

         Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio Hotel Concordia srl, ranije Hotel Concordia Snc protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013., spojeni predmeti od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i drugi protiv Komisije
   (Predmet C-231/13 P)
   (2013/C 207/29)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet F-92/14: Tužba podnesena 10. rujna 2014. – ZZ protiv Europskog parlamenta

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/40

         Tužba podnesena 10. rujna 2014. – ZZ protiv Europskog parlamenta
   (Predmet F-92/14)
   (2014/C 448/50)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: Günther Maximini, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Predmet i opis spora

   Kao prvo, zahtjev za poništenje odluke Parlamenta kojom je odbio naknaditi štetu koja je tužitelju nastala zbog povrede njegovih prava osobnosti i odredbi Uredbe 45/2011 u okviru rješavanja ranijeg predmeta i kao drugo, zahtjev za isplatu naknade neimovinske štete i zateznih kamata zbog neimovinske štete koja mu je navodno nastala.

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku tuženika od 5. ožujka 2014. kojom je odbijen tužiteljev zahtjev za naknadu štete od 16. prosinca 2013. kao i odluku kojom je konkludentno odbijena njegova žalba od 24. ožujka 2014. koju je podnio protiv te odluke te podredno, naknadno donesenu odluku neidentificiranog izdavatelja od 29. srpnja 2014. kojom je zahtjev odbijen;

               —

               naloži tuženiku isplatu 30  000 eura tužitelju kao neimovinsku naknadu štete i zateznih kamata u visini od pet postotnih poena iznad osnovne kamatne stope na 25  000 eura od 1. veljače 2014. i na 5  000 eura od 1. svibnja 2014.;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka uključujući troškove prethodnog postupka te sve nužne troškove i izdatke tužitelja.


title: Predmet C-123/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. ožujka 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Nefiye Yön protiv Landeshauptstadt Stuttgart

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. ožujka 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Nefiye Yön protiv Landeshauptstadt Stuttgart
   (Predmet C-123/17)
   (2017/C 318/02)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nefiye Yön

      Tuženik: Landeshauptstadt Stuttgart

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li klauzulu o mirovanju (standstill) iz članka 7. Odluke Vijeća za pridruživanje br. 2/76 u cijelosti zamijenila klauzula o mirovanju (standstill) iz članka 13. Odluke Vijeća za pridruživanje br. 1/80 ili zakonitost novih ograničenja slobode kretanja radnika, koja su uvedena između stupanja na snagu Odluke 2/76 i početka primjenjivosti članka 13. Odluke 1/80 treba i dalje ocjenjivati prema članku 7. Odluke 2/76?

               2.

               U slučaju da na prvo pitanje treba odgovoriti na način da članak 7. Odluke 2/76 nije u cijelosti zamijenjen: treba li sudsku praksu Suda Europske unije koja se odnosi na članak 13. Odluke 1/80 u cijelosti prenijeti i na primjenu članka 7. Odluke 2/76 s posljedicom da članak 7. Odluke 2/76 u načelu obuhvaća i nacionalni propis s učinkom od 5. listopada 1980., koji spajanje bračnog druga s turskim radnikom uvjetuje izdavanjem nacionalne vize?

               3.

               Je li uvođenje takvog nacionalnog propisa opravdano važnim razlogom u općem interesu, osobito ciljem djelotvornog nadzora nad useljavanjem i upravljanja migracijskim tokovima, ako se posebne okolnosti pojedinačnog slučaja uzimaju u obzir primjenom klauzule pravičnosti?


title: Predmet C-227/15 P: Žalba koju su 19. svibnja 2015. podnijeli Robert Aubineau i dr. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 18. ožujka 2015. u predmetima T-195/11, T-458/11, T-448/12 i T-41/13, Cahier i dr. protiv Vijeća i Komisije

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/15

         Žalba koju su 19. svibnja 2015. podnijeli Robert Aubineau i dr. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 18. ožujka 2015. u predmetima T-195/11, T-458/11, T-448/12 i T-41/13, Cahier i dr. protiv Vijeća i Komisije
   (Predmet C-227/15 P)
   (2015/C 311/20)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelji: Robert Aubineau i dr. (zastupnik: Ch.-E. Gudin, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Vijeće, Komisija, Francuska

      Žalbeni zahtjev

               —

               Ukinuti presudu kojom se odbija priznati zabrana za proizvođače – destilatere da sami destiliraju vino koje su proizveli povrh uobičajenih količina, s obrazloženjem da mogu zatražiti izdavanje dozvole u tu svrhu i time prethodno postati destilateri.

               —

               Ukinuti presudu kojom se odbija prepoznati diskriminatorni karakter Uredbe (EZ) br. 1623/2000 (1) koji proizvođačima rakije ne daje ista prava.

               —

               Ukinuti presudu kojom se odbija priznati pogrešno postupanje i odgovornost institucija koje su ustanovile pravila koja su, kada se primjenjuju u okviru zajedničke organizacije tržišta, poput situacije u predmetnom slučaju, nesukladna s načelom nediskriminacije koje se javlja kao opće načelo prava Unije u sudskoj praksi Suda i članku 40. UFEU-a.

               —

               Ukinuti presudu kojom se odbija priznati šteta koju su pretrpjeli žalitelji zbog uredbe koja se može tumačiti dvoznačno i koja je dovela do toga da svi nacionalni sudovi oštro sankcioniraju žalitelje. Mogućnost dvoznačnog tumačenja izravna je posljedica teksta za koji je odgovoran njegov autor, u ovom slučaju Komisija.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi žalitelji navode četiri žalbena razloga.
   Na prvom mjestu, žalitelji od Suda zahtijevaju da ukine presudu Općeg suda kojom se odbija priznati diskriminatorni karakter Uredbe br. 1623/2000 kojom se proizvođačima rakije ne daju ista prava.
   Na drugom mjestu, žalitelji smatraju da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava na način da je odbio priznati pogrešno postupanje i odgovornost institucija koje su ustanovile i tumačile pravila koja su, kada se primjenjuju u okviru zajedničke organizacije tržišta, poput situacije u predmetnom slučaju, nesukladna s načelom nediskriminacije koje se javlja kao opće načelo prava Europske unije u sudskoj praksi Suda i članku 40. UFEU-a.
   Na trećem mjestu, žalitelji prigovaraju Općem sudu da nije priznao štetu koju su pretrpjeli. Mogućnost dvoznačnog tumačenja Uredbe br. 1623/2000 dovela je do toga da nacionalni sudovi oštro sankcioniraju žalitelje i stoga je ta nezakonitost uzrok pretrpljene štete.
   Na posljednjem mjestu, žalitelji predbacuju Općem sudu da je zanemario smisao i opseg članka 65. Uredbe koji propisuje posebne formalnosti za proizvođače koji imaju vlastite uređaje za destilaciju, a namjeravaju pristupiti obveznoj destilaciji vina koje su proizveli povrh uobičajenih količina.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1623/2000 od 25. srpnja 2000. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe (EZ) br. 1493/1999 o zajedničkoj organizaciji tržišta vina u pogledu tržišnih mehanizama (SL L 194, str. 45.)


title: Predmet T-438/16: Tužba podnesena 5. kolovoza 2016. – Altunis protiv EUIPO-a – Hotel Cipriani (CIPRIANI)

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/48

         Tužba podnesena 5. kolovoza 2016. – Altunis protiv EUIPO-a – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Predmet T-438/16)
   (2016/C 343/66)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funchal, Portugal) (zastupnici: A. Vanzetti, S. Bergia, G. Sironi, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hotel Cipriani Srl (Venecija, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija verbalnog žiga „CIPRIANI” – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 127 870

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. lipnja 2016. u predmetu R 1889/2015 4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               odbije prigovor društva Hotel Cipriani s.r.l. ili

               —

               vrati predmet EUIPO-u kako bi postupio u skladu s presudom;

               —

               odluči o svim troškovima ovog postupka, uključujući i troškovima iz prijašnjih stadija pred EUIPO-m, u korist društva Altunis.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članaka 15., 42. stavka 2. i 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 i pravila 22. stavka 3. Uredbe br. 2868/95 u vezi s ocjenom stvarne uporabe žiga Hotel Cipriani;

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 u vezi s ocjenom sličnosti između proizvodâ i usluga i, shodno tomu, ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu.


title: Predmet T-411/10: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Laufen Austria protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u — Usklađivanje povećanja cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Odgovornost za protupravno ponašanje — Novčane kazne — Smjernice za izračun novčanih kazni iz 2006. — Težina povrede — Koeficijenti — Olakotne okolnosti — Gospodarska kriza — Pritisak od strane trgovaca na veliko — Priopćenje o suradnji iz 2002. — Smanjenje iznosa novčane kazne — Značajna dodana vrijednost” )

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/27

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — Laufen Austria protiv Komisije
   (Predmet T-411/10) (1)

   (Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Belgijsko, njemačko, francusko, talijansko, nizozemsko i austrijsko tržište kupaonske opreme - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u - Usklađivanje povećanja cijena i razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Odgovornost za protupravno ponašanje - Novčane kazne - Smjernice za izračun novčanih kazni iz 2006. - Težina povrede - Koeficijenti - Olakotne okolnosti - Gospodarska kriza - Pritisak od strane trgovaca na veliko - Priopćenje o suradnji iz 2002. - Smanjenje iznosa novčane kazne - Značajna dodana vrijednost)
   2013/C 325/49
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Austrija) (zastupnici: E. Navarro Varona i L. Moscoso del Prado González, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis i F. Castilla Contreras, a zatim F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis i F. Jimeno Fernández, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje oduke Komisije C(2010) 4185 final od 23. lipnja 2010. koja se odnosi na postupak primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39092 — kupaonska oprema) te zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužitelju tom odlukom.

      Izreka

               1.

               Tužbeni zahtjev se odbija.

               2.

               Laufen Austria AG snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 301,6.11.2010.


title: Predmet C-614/11: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio Oberster Gerichtshof — Republika Austrija) — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer protiv Anneliese Kuso (Socijalna politika — Jednako postupanje prema muškarcima i ženama — Direktiva Vijeća 76/207/EEZ — Ugovor o radu na određeno vrijeme sklopljen prije pristupanja države članice — Istek roka nakon pristupanja — Radni propis koji utvrđuje prestanak ugovora posljednjeg dana u godini u kojoj je navršena dob za umirovljenje — Dobna razlika između muškaraca i žena)

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 12. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio Oberster Gerichtshof — Republika Austrija) — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer protiv Anneliese Kuso
   (Predmet C-614/11) (1)

   (Socijalna politika - Jednako postupanje prema muškarcima i ženama - Direktiva Vijeća 76/207/EEZ - Ugovor o radu na određeno vrijeme sklopljen prije pristupanja države članice - Istek roka nakon pristupanja - Radni propis koji utvrđuje prestanak ugovora posljednjeg dana u godini u kojoj je navršena dob za umirovljenje - Dobna razlika između muškaraca i žena)
   2013/C 325/06
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Oberster Gerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

      Tuženica: Anneliese Kuso

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Oberster Gerichtshof — Tumačenje članka 3. stavka 1. točaka (a) i (c) Direktive Vijeća 76/207/EEZ od 9. veljače 1976. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pogledu pristupa zapošljavanju, strukovnom osposobljavanju te uvjeta rada (SL L 39, str. 40.), kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom 2002/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002. (SL L 269, str. 15.) — Ugovori o radu na određeno vrijeme sklopljeni između tijela države članice i zaposlenika prije pristupanja te države Europskoj uniji i utvrđivanje prestanka ugovora posljednjeg dana u godini u kojoj zaposlenik navršava 65, a zaposlenica 60 godina života.

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. točku (c) Direktive Vijeća 76/207/EEZ od 9. veljače 1976. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pogledu pristupa zapošljavanju, strukovnom osposobljavanju te uvjeta rada, kako je izmijenjena i dopunjena Direktivom 2002/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002., treba tumačiti na način da nacionalna pravila, poput onih u glavnom postupku, koja uključuju radni propis koji čini sastavni dio ugovora o radu sklopljenog prije pristupanja dotične države članice Uniji i koji predviđa prestanak radnog odnosa zbog navršavanja dobi za umirovljenje koja je različito utvrđena s obzirom na spol zaposlenika, predstavljaju izravnu diskriminaciju zabranjenu navedenom direktivom, kada dotični zaposlenik navršava tu dob nakon navedenog pristupanja.

      (1)  SL C 80, 17.3.2012.


title: Predmet T-135/12: Presuda Općeg suda od 26. veljače 2015. – Francuska protiv Komisije ( „Državne potpore — Mirovine — Potpora reformi načina financiranja mirovina državnih službenika zaposlenih u France Télécomu — Smanjenje doprinosa koje France Télécom uplaćuje državi — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima — Korist” )

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/24

         Presuda Općeg suda od 26. veljače 2015. – Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-135/12) (1)

   ((„Državne potpore - Mirovine - Potpora reformi načina financiranja mirovina državnih službenika zaposlenih u France Télécomu - Smanjenje doprinosa koje France Télécom uplaćuje državi - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima - Korist”))
   (2015/C 118/31)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: u početku E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter i J. Rossi, zatim D. Colas Diégo i R. Coesme, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky, L. Flynn i D. Grespan, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2012/540/EU od 20. prosinca 2011. o državnoj potpori C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma načina financiranja mirovina državnih službenika zaposlenih u France Télécomu koju je Francuska Republika provela za France Télécom (SL 2012., L 279, str. 1.)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Francuska Republika snosi vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 174, 16.6.2012.


title: Predmet C-111/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2014. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – GST – Sarviz AG Germania protiv Direktor

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2014. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – GST – Sarviz AG Germania protiv Direktor
   (Predmet C-111/14)
   2014/C 142/36
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven Adminstrativen Sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: GST – Sarviz AG Germania

      Tuženik: Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 193. Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti u smislu da porez na dodanu vrijednost isključivo mora plaćati ili porezni obveznik koji obavlja oporezivu isporuku robe ili usluga ili osoba koja kupuje robu i usluge, a ne te osobe zajedno, u slučaju kada oporezivu isporuku robe i usluga obavlja porezni obveznik koji nema stalni poslovni nastan u državi članici u kojoj postoji obveza plaćanja poreza na dodanu vrijednost, u mjeri u kojoj je to određeno u dotičnoj državi članici?

               2.

               Je li moguće, ako se smatra da je samo jedna od tih osoba obvezna plaćati porez na dodanu vrijednost – bilo isporučitelj robe ili usluga ili osoba koja kupuje robu i usluge, kad je to određeno u dotičnoj državi članici, primijeniti pravilo iz članka 194. Direktive i na slučajeve u kojima je primatelj usluga pogrešno primijenio postupak obrnute porezne obveze jer je smatrao da isporučitelj usluga nema stalnu poslovnu jedinicu za svrhe poreza na dodanu vrijednost na području Republike Bugarske, iako je isporučitelj usluga imao stalnu poslovnu jedinicu u vezi s isporučenim uslugama?

               3.

               Treba li načelo porezne neutralnosti koje je od temeljne važnosti za uspostavu i funkcioniranje zajedničkog sustava poreza na dodanu vrijednost tumačiti u smislu da dopušta praksu poreznog nadzora, poput one u glavnom postupku, u skladu s kojom se porez na dodanu vrijednost obračunava i isporučitelju usluga unatoč tome što je primatelj robe i usluga primijenio postupak obrnute porezne obveze, uzimajući u obzir da je primatelj već zaračunao porez za isporuku usluga, da ne postoji opasnost od gubitka poreznih prihoda i da nije moguće primijeniti pravila o ispravku poreznih dokumenata određenih u nacionalnom zakonodavstvu?

               4.

               Treba li načelo neutralnosti poreza na dodanu vrijednost tumačiti u smislu da poreznim tijelima ne dopušta da, na temelju nacionalne odredbe, odbiju isporučitelju usluga, za kojeg je primatelj obračunao porez na dodanu vrijednost u skladu s člankom 82. stavkom 2. ZDDS-a, odobriti povrat poreza na dodanu vrijednost obračunatog više puta, kada su porezna tijela primatelju odbila odobriti pravo na odbitak više puta obračunatog poreza na dodanu vrijednost zbog nepostojanja odgovarajućeg poreznog dokumenta, a pravila o ispravku određena u nacionalnom zakonodavstvu više nije moguće primijeniti zbog postojanja konačne odluke donesene u postupku poreznog nadzora?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28.studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL. L 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.).


title: Predmet T-240/13: Tužba podnesena 25. travnja 2013. — Aldi Einkauf protiv OHIM-a — Alifoods (Alifoods)

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/10

         Tužba podnesena 25. travnja 2013. — Aldi Einkauf protiv OHIM-a — Alifoods (Alifoods)
   (Predmet T-240/13)
   (2013/C 207/62)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-8/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. siječnja 2016. uputio Tribunale di Frosinone (Italija) – kazneni postupak protiv Paole Tonachelle

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. siječnja 2016. uputio Tribunale di Frosinone (Italija) – kazneni postupak protiv Paole Tonachelle
   (Predmet C-8/16)
   (2016/C 090/14)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Frosinone

      Stranke glavnog postupka

   Paola Tonachella

      Prethodna pitanja

   Treba li članke 49. i 56. Ugovor o funkcioniranju Europske unije i prateće, kako su dopunjeni s obzirom na načela sadržana u presudi Suda od 16. veljače 2012. [u predmetu C-72/10], tumačiti na način da se oni protive nacionalnom propisu kojim se predviđa obvezan prijenos – bez naknade – prava na uporabu materijalne i nematerijalne imovine u vlasništvu, koju čini sustav za prikupljanje i organiziranje klađenja, po prestanku te djelatnosti zbog konačnog isteka dozvole ili zbog učinka odluka o gubitku prava ili opozivu?


title: Predmet C-21/14 P: Žalba koju je 16. siječnja 2014. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće, prošireni sastav) donesene 5. studenoga 2013. u predmetu T-512/09: Rusal Armenal ZAO protiv Vijeća Europske unije

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/7

         Žalba koju je 16. siječnja 2014. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće, prošireni sastav) donesene 5. studenoga 2013. u predmetu T-512/09: Rusal Armenal ZAO protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-21/14 P)
   2014/C 61/11
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Brakeland, M. França i T. Maxian Rusche, agenti)

      Druge stranke u postupku: Rusal Armenal ZAO, Vijeće Europske unije

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (drugo vijeće, prošireni sastav) od 5.studenoga 2013., dostavljenu Komisiji 6. studenoga 2013. u predmetu T-512/09 Rusal Armenal ZAO protiv Vijeća;

               —

               odbije prvi tužbeni razlog prvostupanjske prijave kao pravno neosnovan;

               —

               vrati predmet Općem sudu u preostalom dijelu na ponovno suđenje;

               —

               naknadno odluči o troškovima postupka u prvom stupnju i u žalbenom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Komisija drži da spornu presuda treba ukinuti iz sljedećih razloga:

               Prvo, Opći sud je odlučivao ultra petita.

               Drugo, Opći sud je pogrešno protumačio članak 2.stavak 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 384/96 o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), u verziji koja je bila snazi u vrijeme donošenja osporavane Uredbe,te namjeru zakonodavca Zajednice, u smislu sudske prakse u predmetu Nakajima, (2) u vrijeme donošenja te odredbe.

               Treće, Opći sud je povrijedio načelo prava Zajednice o institucionalnoj ravnoteži.

      (1)  SL 1996 L 56, str. 1.

      (2)  Predmet Nakajima protiv Vijeća [1991] ECR I-2069, stavci 28. do 32.; ponovljeno u predmetu C-149/96 Portugal protiv Vijeća [1999] ECR-8395, stavak 49.; vidi također predmet C-76/00 P Petrotub and Republica protiv Vijeća [2003] ECR I-79, stavci 53. do 56.


title: Predmet C-171/17: Tužba podnesena 5. travnja 2017. – Europska komisija protiv Mađarske

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/5

         Tužba podnesena 5. travnja 2017. – Europska komisija protiv Mađarske
   (Predmet C-171/17)
   (2017/C 231/07)
   Jezik postupka: mađarski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i H. Tserepa-Lacombe, agenti)

      Tuženik: Mađarska

      Tužbeni zahtjev

   Komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da se nacionalni sustav mobilnog plaćanja koji je Mađarska uvela i održala na snazi, uređen Zakonom CC iz 2011. i njegovom Provedbenom uredbom Vlade br. 356/2012 od 13. prosinca 2012., koji stvara monopol time što Nemzeti Mobilfizetési Zrt. dodjeljuje isključiva prava i sprečava ulazak na veleprodajno tržište mobilnog plaćanja, koje je prije toga bilo otvoreno za tržišno natjecanje, i čije uvođenje k tomu nije bilo nužno ni proporcionalno, protivi

                           —

                           na prvom mjestu, članku 15. stavku 2. točki (d) i članku 16. stavku 1. Direktive 2006/123/EZ (1) i

                           —

                           na drugom mjestu, člancima 49. i 56. UFEU-a;

               —

               naloži Mađarskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   A nemzeti mobilfizetési rendszerről szóló, 2011. április 1-jei CC. törvény (Zakon CC od 1. travnja 2011. o nacionalnom sustavu mobilnog plaćanja; u daljnjem tekstu: Zakon) izmijenio je pravni okvir usluga mobilnog plaćanja s učinkom od 1. travnja 2013., iako su obvezujući učinci nastupili tek od 2. srpnja 2014. Zakon definira usluge centralizirane mobilne prodaje u sljedećim područjima: a) javna usluga parkiranja; b) davanje pristupa javnim cestama radi njihova korištenja; c) prijevoz osoba koji obavlja javno poduzeće; d) druge usluge koje pružaju državna tijela. Među navedenim uslugama, u Mađarskoj je do ovog trenutka u praksi moguće izvršiti mobilna plaćanja samo u okviru javne usluge parkiranja i davanja pristupa javnim cestama radi njihova korištenja (elektronička vinjeta „e-matrica” i sustav „HU-GO”). Unatoč tomu, predmet su ovog postupka četiri Zakonom uređena područja.
   Komisija u pogledu javne usluge parkiranja smatra da društvo Nemzeti Mobilfizetési Zrt. u biti obavlja istu djelatnost kao i pružatelji usluga mobilnog plaćanja u prethodnom sustavu, uz razliku da ima isključivo pravo sklapanja ugovora s upraviteljima parkirališta i da su njegove pristojbe propisane. Isto vrijedi i za područje davanja pristupa javnim cestama radi njihova korištenja, s obzirom na to da je Nemzeti Mobilfizetési Zrt. jedini pružatelj usluga koji je u ugovornom odnosu s pružateljem javne usluge i koji može izravno prodavati pravo korištenja cestom. Stoga u ta dva područja ostali pružatelji usluga mobilnog plaćanja i usluga mobilne telefonije mogu biti samo preprodavatelji.
   Dakle, uvođenje nacionalnog sustava mobilnog plaćanja i isključiva prava dodijeljena Nemzeti Mobilfizetési Zrt. prepreke su ulasku mađarskih i inozemnih poduzetnika na veleprodajno tržište mobilnih plaćanja – a time i na tržište usluga koje na temelju ugovornih odnosa s pružateljem javne usluge parkiranja i drugih javnih usluga nude drugi pružatelji koji preprodaju usluge mobilnog plaćanja – koje je prethodno bilo otvoreno za tržišno natjecanje. Stoga Komisija smatra da odredbe koje se odnose na nacionalni sustav mobilnog plaćanja uzete zajedno čine diskriminaciju i da se protive slobodi poslovnog nastana (povreda članka 15. Direktive 2006/123 i članka 49. Ugovora o FEU-u). Također smatra da se te odredbe protive i slobodnom pružanju usluga (povreda članka 16. Direktive 2006/123 i članka 56. Ugovora o FEU-u), s obzirom na to da isključiva prava dodijeljena Nemzeti Mobilfizetési Zrt. ograničavaju pružanje prekograničnih usluga. U vezi s ostalim uslugama centralizirane mobilne prodaje, za koje u Mađarskoj još uvijek nisu moguća mobilna plaćanja, Zakon uvodi isto isključivo pravo u korist Nemzeti Mobilfizetési Zrt. pa je i na to primjenjiva prethodno iznesena pravna analiza.
   U skladu s relevantnim odredbama Ugovora o FEU-u i Direktive 2006/123, ograničenja slobode poslovnog nastana i slobodnog pružanja usluga moguće je uvesti samo ako nisu diskriminatorna, ako služe javnom interesu i ako usto zadovoljavaju zahtjeve nužnosti i proporcionalnosti. Komisija je mišljenja da argumenti koje je Mađarska iznijela ne mogu opravdati Zakonom uvedena ograničenja jer ne zadovoljavaju zahtjeve nužnosti i proporcionalnosti.

      (1)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL 2006., L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.).


title: Predmet T-811/16: Tužba podnesena 18. studenoga 2016. – Di Bernardo protiv Komisije

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/49

         Tužba podnesena 18. studenoga 2016. – Di Bernardo protiv Komisije
   (Predmet T-811/16)
   (2017/C 030/57)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Danilo Di Bernardo (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   proglasi i odluči,

               —

               poništava se odluka od 10. kolovoza 2016. kojom je povjerenstvo za odabir na natječaju EPSO/AST-SC/03/15 isključio tužitelja iz navedenog natječaja;

               —

               Komisiji se u svakom slučaju nalaže snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na različitim očitim pogreškama u ocjeni koje je počinilo povjerenstvo za odabir prilikom ocjene tužiteljevog profesionalnog iskustva.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se ističe podredno temelji se na nedovoljnom obrazloženju pobijane odluke i na tome što tužitelju nisu priopćeni kriteriji odabira koje je uspostavilo povjerenstvo za odabir.


title: Predmet T-405/13: Tužba podnesena 8. kolovoza 2013. — Comptoir d'Épicure protiv OHIM-a — A-Rosa Akademie (da rosa)

text:
               28.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 284/4

         Tužba podnesena 8. kolovoza 2013. — Comptoir d'Épicure protiv OHIM-a — A-Rosa Akademie (da rosa)
   (Predmet T-405/13)
   2013/C 284/06
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Le Comptoir d'Épicure (Pariz, Francuska) (zastupnik: S. Arnaud, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: A-Rosa Akademie GmbH (Rostock, Njemačka)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 22. svibnja 2013. u predmetu R 1195/2012-5;

               —

               naloži OHIM-u i A-Rosa Akademie GmbH snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: međunarodna registracija figurativnog žiga u kojoj je naznačena Europska unija, a koja sadrži verbalne elemente „da rosa“ za proizvode i usluge iz razredâ 29, 30 i 43 — međunarodna registracija br. 1 047 095 u kojoj je naznačena Europska unija

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: A-Rosa Akademie GmbH

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig Zajednice kao i nacionalni i međunarodni verbalni žigovi „aROSA“ te nacionalni i međunarodni figurativni žigovi koji sadrže verbalne elemente „aROSA Lust auf Schiff“

      Odluka odjela za prigovore: prigovor je djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi:

               —

               prvi tužbeni razlog temelji se na proturječnosti obrazloženja, odnosno prekoračenju ovlasti;

               —

               drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 5., članka 34. stavka 1. i članka 35. Uredbe br. 207/2009;

               —

               treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 42. stavka 2. Uredbe br. 207/2009, pravila 22. Uredbe br. 2868/95 i članka 78. stavka 1. Uredbe br. 207/2009;

               —

               četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi općih pravnih načela, hijerarhije pravnih normi i na očitoj pogrešnoj ocjeni;

               —

               peti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               šesti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 6. Europske konvencije o ljudskim pravima i članka 75. Uredbe br. 207/2009 i pravila 22. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 2868/95;

               —

               sedmi tužbeni razlog temelji se na pogrešno utvrđenoj relevantnoj javnosti i ocjeni znakova;

               —

               osmi tužbeni razlog: razlikovni karakter ranijeg žiga iz razredâ 39, 43 i 44.


title: Predmet C-549/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2016. uputio Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Italija) – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano protiv Palais Kaiserkron Srl

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2016. uputio Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Italija) – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano protiv Palais Kaiserkron Srl
   (Predmet C-549/16)
   (2017/C 030/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano

      Tuženik: Palais Kaiserkron Srl

      Prethodno pitanje

   Treba li članak 401. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) tumačiti na način da se porez na dodanu vrijednost i pristojbe za registraciju (za ugovore o najmu materijalne imovine iz članka 40. i članka 5. stavka 1. točke (a) bis prvog dijela Tarife DPR-a br. 131 od 26. travnja 1986.) mogu naplatiti kumulativno ili na način da potonja pristojba ima narav poreza na promet?

      (1)  (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-582/13 P: Žalba koju je 15. studenog 2013. podnio Intra-Presse protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-437/11: Golden Balls protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/9

         Žalba koju je 15. studenog 2013. podnio Intra-Presse protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-437/11: Golden Balls protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-582/13 P)
   2014/C 24/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Intra-Presse (zastupnici: P. Péters, advocaat, T. de Haan, avocat, M. Laborde, avocate)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Golden Balls Ltd

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 16. rujna 2013. u predmetu T-437/11,

               —

               vrati predmet Općem sudu Europske unije na ponovno suđenje radi donošenja odluke o tužbi koju je Intra-Presse podnio na temelju članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009 (1),

               —

               naloži da će se o troškovima odlučiti naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj u prilog svojoj žalbi ističe dolje navedene žalbene razloge.
   Prvo, Opći sud je povrijedio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe o žigu Zajednice utvrđivanjem relevantne javnosti, ocjenom razine konceptualne sličnosti između žigova na način da je dodao zahtjeve „misaonog postupka prijevoda”, „počeli prevoditi” ili „prethodnog prijevoda”, te ne uzimajući u obzir ugled ranijeg žiga za usluge iz razreda 41. Drugo, Opći sud je povrijedio članak 8. stavak 5. Uredbe o žigu Zajednice jer nije izvršio opću ocjenu te nije ispitao važnost ugleda žaliteljevog ranijeg žiga i postojanja moguće poveznice.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice
   SL L 78, str. 1 (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet C-645/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2015. uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Njemačka) – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde protiv Freistaat Bayern

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. prosinca 2015. uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Njemačka) – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde protiv Freistaat Bayern
   (Predmet C-645/15)
   (2016/C 090/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde

      Tuženik: Freistaat Bayern

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li točku 7. podtočku (c) Priloga I. Direktivi 2011/92/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš tumačiti na način da odredba obuhvaća i proširenje postojećih cesta s četiri ili više prometnih traka?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
               Je li točka 7. podtočka (c) Priloga I. Direktivi 2011/92 lex specialis u odnosu na točku 7. podtočku (b) Priloga I. Direktivi 2011/92 i treba li joj stoga dati prednost u primjeni?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo ili drugo pitanje:
               Pretpostavlja li pojam „brza cesta” u točki 7. podtočki (b) Priloga I. Direktivi 2011/92 da je u slučaju relevantne dionice ceste riječ o glavnom međunarodnom prometnom pravcu u smislu Europskog sporazuma o glavnim međunarodnim prometnim pravcima?

               4.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo, drugo ili treće pitanje:
               Treba li pojam „izgradnje” u točki 7. podtočki (b) Priloga I. Direktivi 2011/92 primjenjivati na proširenje ceste prilikom kojeg se njezina postojeća trasa bitno ne mijenja?

               5.

               U slučaju potvrdnog odgovora na četvrto pitanje:
               Pretpostavlja li pojam „izgradnje” u točki 7. podtočki (b) Priloga I. Direktivi 2011/92 minimalnu duljinu dotične dionice ceste? Treba li pritom u slučaju potvrdnog odgovora polaziti od dionice ceste u kontinuitetu? Iznosi li u slučaju potvrdnog odgovora minimalna duljina više od 2,6 kilometara u kontinuitetu odnosno – ako treba pribrojiti duljinu više odvojenih dionica ceste – više od ukupno 4,4 kilometara?

               6.

               U slučaju negativnog odgovora na peto pitanje:
               Može li se točka 7. podtočka (b) druga alineja Priloga I. Direktivi 2011/92 (izgradnja brzih cesta) primjenjivati na mjeru proširenja ceste unutar naseljenog područja u smislu Europskog sporazuma o glavnim međunarodnim prometnim pravcima?

      (1)  SL L 26, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 27., str. 3.)


title: Predmet T-291/12: Presuda Općeg suda od 25. ožujka 2014. – Deutsche Bank protiv OHIM-a (Passion to Perform) ( „Žig Zajednice  — Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska unija  — Verbalni žig Passion to Perform  — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana  — Apsolutni razlozi za odbijanje  — Nedostatak razlikovnog karaktera  — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.207/2009  — Jednako postupanje” )

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/33

         Presuda Općeg suda od 25. ožujka 2014. – Deutsche Bank protiv OHIM-a (Passion to Perform)
   (Predmet T-291/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska unija - Verbalni žig Passion to Perform - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nedostatak razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br.207/2009 - Jednako postupanje”))
   2014/C 142/41
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Bank AG (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnici: R. Lange, T. Götting i G. Hild, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: I. Harrington, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. travnja 2012. (predmet R 2233/2011-4) koja se odnosi na zahtjev za prijavu verbalnog žiga Passion to Perform kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Deutsche Bank AG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 273, 8.9.2012.


title: Predmet T-654/14: Tužba podnesena 8. rujna 2014. – Revolution protiv OHIM-a (REVOLUTION)

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/21

         Tužba podnesena 8. rujna 2014. – Revolution protiv OHIM-a (REVOLUTION)
   (Predmet T-654/14)
   2014/C 388/26
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Revolution LLC (Washington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: P. Roncaglia, F. Rossi i N. Parrotta, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 11. lipnja 2014. donesenu u predmetu R 2143/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „REVOLUTION” za usluge iz razreda 36 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 8 15  297

      Odluka ispitivača: prijava žiga Zajednice je odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i članka 7. stavka 2. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-140/13: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Netherlands Maritime Technology Association protiv Komisije ( „Državne potpore — Španjolski sustav prijevremene amortizacije vrijednosti određene imovine stečene putem financijskog leasinga — Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Nepokretanje službenog istražnog postupka — Ozbiljne poteškoće — Okolnosti i trajanje preliminarne istrage — Nedostatnost i nepotpunost istrage” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/34

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Netherlands Maritime Technology Association protiv Komisije
   (Predmet T-140/13) (1)

   ((„Državne potpore - Španjolski sustav prijevremene amortizacije vrijednosti određene imovine stečene putem financijskog leasinga - Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Nepokretanje službenog istražnog postupka - Ozbiljne poteškoće - Okolnosti i trajanje preliminarne istrage - Nedostatnost i nepotpunost istrage”))
   (2015/C 034/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Netherlands Maritime Technology Association, ranije Scheepsbouw Nederland (Rotterdam, Nizozemska) (zastupnici: K. Struckmann, odvjetnik i G. Forwood, barrister)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Afonso, L. Flynn i P. Němečková, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Kraljevina Španjolska (zastupnici: N. Díaz Abad i A. Sampol Pucurull, abogados del Estado)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije od 20. studenoga 2012. o državnoj potpori SA 34736 (12/N) u vezi s poreznim sustavom koji provodi Kraljevina Španjolska i koji omogućava prijevremenu amortizaciju određene imovine stečene putem financijskog leasinga.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao neosnovana.

               2.

               Društvu Netherlands Maritime Technology Association nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

               3.

               Kraljevina Španjolska snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.


title: Predmet T-715/15: Tužba podnesena 4. prosinca 2015. – BBY Solutions protiv OHIM-a – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)

text:
               15.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 59/35

         Tužba podnesena 4. prosinca 2015. – BBY Solutions protiv OHIM-a – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)
   (Predmet T-715/15)
   (2016/C 059/40)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Poulter, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „BEST BUY GEEK SQUAD” – prijava za registraciju br. 6 064 001

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. rujna 2015. u spojenim predmetima R 517/2015-2 i R 437/2015-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se prihvaća prigovor;

               —

               poništi odluku Odjela za prigovore od 22. prosinca 2014. povodom prigovora br. B 1354630 u dijelu u kojem se prihvaća prigovor;

               —

               prihvati prijavu br. 6 064 001 za registraciju žiga Zajednice;

               —

               naloži OHIM-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-765/14: Tužba podnesena 14. studenoga 2014. – Legakis i dr. protiv Vijeća

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/40

         Tužba podnesena 14. studenoga 2014. – Legakis i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-765/14)
   (2015/C 034/48)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelji: Georgios Legakis, Myrto Panagiota Legaki, Maria Legaki i Melina Legaki (Palaio Faliro, Grčka) (zastupnik: B. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               naloži tuženiku da tužiteljima plati iznos od 1 9 91  194,40 eura s osnove naknade štete koja je tužiteljima počinjena nezakonitim aktima tuženika, zatim kamate počevši od dana kada im je bilo onemogućeno raspolaganje njihovim depozitima (29/03/2013) do objave presude u ovom postupku, kao i zateznu kamatu od objave presude u ovom sporu do isplate u cijelosti,

               —

               podredno, naloži tuženiku da tužiteljima plati 95 % gore navedenog iznosa, odnosno iznos od 1 8 91  634,68 eura s osnove naknade štete koja je tužiteljima počinjena nezakonitim aktima tuženika, zatim kamate počevši od kada im je bilo onemogućeno raspolaganje njihovim depozitima (29/03/2013) do objave presude u ovom postupku, kao i zateznu kamatu od objave presude u ovom sporu do isplate u cijelosti,

               —

               podredno tome, utvrdi iznos koji mora tuženik platiti tužiteljima s osnove naknade štete koja im je počinjena nezakonitim aktima tuženika,

               —

               naloži tuženiku da tužiteljima plati svakome iznos od 20  000 eura (odnosno, ukupni iznos od 80  000 eura) s osnove naknade neimovinske štete koja im je počinjena povredom načela jednakog postupanja,

               —

               naloži tuženiku da tužiteljima plati svakome iznos od 20  000 eura (odnosno, ukupni iznos od 80  000 eura) s osnove naknade neimovinske štete koja im je počinjena povredom prava na učinkovitu sudsku zaštitu i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka koji su nastali tužiteljima.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom tužitelji zahtijevaju, u smislu članka 340. stavka 2. UFEU-a, da Opći sud Europske unije, koji je nadležan na temelju članka 268. UFEU-a, naloži naknadu štete koju su oni pretrpjeli zbog nezakonitog postupanja tuženika.
   Tužitelji navode da je šteta nastala jer je tuženik, tako što je prešao granice vlastite nadležnosti te kršeći sekundarno pravo Unije i opća načela prava Unije, naložio i posljedično prouzročio smanjenje bankarskih depozita tuženika kod Cyprus Popular Bank Public Co Ltd. i, u svakom slučaju, pridonio tome.
   Posebno, tužitelji tvrde da je tuženik počinio slijedeće povrede temeljnih prava i općih načela prava Unije:

               —

               kao prvo, povredu prava vlasništva,

               —

               kao drugo, povredu načela jednakog postupanja i

               —

               kao treće, povredu prava tužitelja na učinkovitu sudsku zaštitu i načela pravne sigurnosti.

         Tužitelji smatraju da su, kako to proizlazi iz sudske prakse, ispunjeni uvjeti za izvanugovornu odgovornost tuženika za naknadu štete.


title: Predmet C-174/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA protiv Fazenda Pública (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 13. stavak 1. — Postupanje kao s osobama koje nisu porezni obveznici — Pojam „subjekt javnog prava” — Dioničko društvo zaduženo za pružanje usluga u području planiranja i upravljanja zdravstvenom službom Autonomne regije Azori — Utvrđenje načina pružanja tih usluga, uključujući njihovo naknađivanje, u programskim ugovorima koji su sklopljeni između tog društva i te regije)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 29. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA protiv Fazenda Pública
   (Predmet C-174/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 13. stavak 1. - Postupanje kao s osobama koje nisu porezni obveznici - Pojam „subjekt javnog prava” - Dioničko društvo zaduženo za pružanje usluga u području planiranja i upravljanja zdravstvenom službom Autonomne regije Azori - Utvrđenje načina pružanja tih usluga, uključujući njihovo naknađivanje, u programskim ugovorima koji su sklopljeni između tog društva i te regije))
   (2015/C 429/04)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal Administrativo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA

      Tuženik: Fazenda Pública

      Izreka

               1.

               Članak 9. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, treba tumačiti na način da aktivnost, kao što je ona o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, koja se sastoji u pružanju usluga u području planiranja i upravljanja regionalnom zdravstvenom službom od strane društva, sukladno programskim ugovorima koji su sklopljeni između tog društva i navedene regije, predstavlja gospodarsku aktivnost.

               2.

               Članak 13. stavak 1. Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da potpada pod pravilo o postupanju kao s osobama koje nisu obveznici PDV-a, predviđeno tom odredbom, tj. aktivnost kao što je ona o kojoj se raspravlja u glavnom postupku, koja se sastoji u pružanju usluga u području planiranja i upravljanja regionalnom zdravstvenom službom od strane društva, sukladno programskim ugovorima koji su sklopljeni između tog društva i navedene regije, u slučaju da ta aktivnost predstavlja gospodarsku aktivnost u smislu članka 9. stavka 1. Direktive 2006/112, ako se može zaključiti, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, da se navedeno društvo mora kvalificirati kao subjekt javnog prava i da ono obavlja navedenu aktivnost kao javno tijelo, sve ako sud koji je uputio zahtjev utvrdi da isključenje iste aktivnosti nije takve naravi da dovodi do značajnog narušavanja tržišnog natjecanja.

         U tom kontekstu, pojam „ostali subjekti javnog prava”, u smislu članka 13. stavka 1. navedene direktive, ne može se tumačiti upućujući na definiciju pojma „tijela kojim se upravlja na temelju javnog prava” iz članka 1. stavka 9. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama.

      (1)  SL C 212, 7. 7. 2014.


title: Predmet T-477/13: Tužba podnesena 4. rujna 2013. — Syrian Lebanese Commercial Bank protiv Vijeća

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/24

         Tužba podnesena 4. rujna 2013. — Syrian Lebanese Commercial Bank protiv Vijeća
   (Predmet T-477/13)
   2013/C 336/55
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Syrian Lebanese Commercial Bank (Bejrut, Libanon) (zastupnici: P. Vanderveeren, L. Defalque i T. Bontinck, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi izvanugovornu odgovornost Europske unije zbog odluke o uvrštavanju i trajnom navođenju tužitelja u Prilogu II. Uredbi Vijeća 36/2012/EU;

               —

               posljedično, dosudi primjerenu i cjelovitu naknadu štete koju je pretrpio tužitelj zbog nezakonitog postupanja Unije, u iznosu od četrdeset i jedan milijun, sedamdeset i četiri tisuće devetsto i četrdeset eura (41 074 940 eura), zajedno sa kompenzacijskom i zateznom kamatom po stopi koju primjenjuje Europska središnja banka u glavnim poslovima refinanciranja, uvećanu za dva postotna boda, te odobri na privremenoj osnovi naknadu u iznosu od jedan milijun eura koja će se prilagođavati prema troškovima i ulaganjima koje tužitelj mora poduzeti da bi obnovio svoj imidž i reputaciju;

               —

               podredno, ako će se smatrati da se iznos pretrpljene štete mora ponovno utvrditi, odredi vještačenje sukladno članku 65. točka (d), članku 66. stavku 1. i članku 70. Poslovnika Općeg suda;

               —

               Vijeću naloži plaćanje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe — u pogledu navodnog nezakonitog postupanja Vijeća i usvajanja mjera zamrzavanja financijskih sredstava i njihovog zadržavanja od siječnja 2012. — četiri tužbena razloga:

               —

               očita pogreška u ocjeni u odnosu na uključenost tužitelja u financiranje sirijskog režima;

               —

               nedostatak dostatnog i preciznog obrazloženja za provođenje mjera koje je Vijeće poduzelo protiv tužitelja;

               —

               povreda prava na obranu i prava na pravično suđenje te prava na učinkovitu sudsku zaštitu i

               —

               nedostaci istrage koje je provelo Vijeće doveli su do nezakonitosti mjere ograničavanja koju je usvojilo Vijeće.

         Tužitelj smatra kako su mjere zamrzavanja financijskih sredstava koje je Vijeće poduzelo izvjestan uzrok materijalne i nematerijalne štete koju je pretrpio.
   U odnosu na materijalnu štetu, tužitelj prigovara da je pretrpio bitne operativne i tehnološke gubitke prouzročene, naročito, zbog gubitka poslovnih odnosa s više europskih i arapskih banaka, izraženog pada poslovnih rezultata te gubitka brojnih bankarskih sredstava od 2012. Osim toga, tužiteljev bivši dobavljač bankarskog softvera je navodno prekinuo sve poslovne veze s tužiteljem.
   U odnosu na nematerijalnu štetu, tužitelj traži naknadu štete nastale zbog povrede njegovog ugleda uslijed nezakonitih mjera Vijeća kojima su zamrznuta njegova financijska sredstva.


title: Predmet F-31/13: Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. rujna 2013. — Marcuccio protiv Komisije (Javna služba — Članak 34. stavak 1. i 6. poslovnika — Tužba podnesena putem telefaksa u roku za tužbu uvećanom za rok od deset dana zbog udaljenosti — Tužba dostavljena putem pošte u idućih deset dana — Nedostatak istovjetnosti između jednog i drugog — Nepravovremenost tužbe)

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/35

         Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. rujna 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-31/13)
   (Javna služba - Članak 34. stavak 1. i 6. poslovnika - Tužba podnesena putem telefaksa u roku za tužbu uvećanom za rok od deset dana zbog udaljenosti - Tužba dostavljena putem pošte u idućih deset dana - Nedostatak istovjetnosti između jednog i drugog - Nepravovremenost tužbe)
   2013/C 313/66
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Talijanska Republika) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje odluke o odbijanju zahtjeva tužitelja kojim traži isplatu naknade štete zbog štete pretrpljene uslijed i nakon njegovog premještaja iz delegacije Komisije u Luandi u sjedište Komisije u Bruxellesu.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               M. Marcuccio snosit će vlastite troškove.


title: Predmet F-129/14: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. lipnja 2015. – Dybman protiv ESVD-a (Javna služba — Osoblje ESVD-a — Dužnosnici — Stegovni postupak — Stegovna mjera — Kazneni progon u tijeku u trenutku donošenja stegovne mjere — Identičnost činjenica podnesenih tijelu za imenovanje i kaznenom sudu — Povreda članka 25. Priloga IX. Pravilniku)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/41

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. lipnja 2015. – Dybman protiv ESVD-a
   (Predmet F-129/14) (1)

   ((Javna služba - Osoblje ESVD-a - Dužnosnici - Stegovni postupak - Stegovna mjera - Kazneni progon u tijeku u trenutku donošenja stegovne mjere - Identičnost činjenica podnesenih tijelu za imenovanje i kaznenom sudu - Povreda članka 25. Priloga IX. Pravilniku))
   (2015/C 262/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Pierre Dybman (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i M. Silva, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke ESVD-a o udaljavanju tužitelja s radnog mjesta, bez smanjenja njegove mirovine.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka od 16. siječnja 2014. kojom je Europska služba za vanjsko djelovanje udaljila P. Dybmana s radnog mjesta, bez smanjenja njegove mirovine.

               2.

               Europska služba za vanjsko djelovanje snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje troškova P. Dybmana.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015., str. 61.


title: Predmet T-77/16: Tužba podnesena 19. veljače 2016. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije

text:
               10.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/15

         Tužba podnesena 19. veljače 2016. – Ryanair i Airport Marketing Services protiv Komisije
   (Predmet T-77/16)
   (2016/C 165/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) i Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zastupnici: G. Berrisch, E. Vahida i I. Metaxas-Maragkidis, odvjetnici, i B. Byrne, Solicitor)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi, u dijelu u kojem se odnose na tužitelje, članak 1. stavak 2., članke 3., 4. i 5. Odluke Komisije od 1. listopada 2014. o državnoj potpori SA.27339 kojom je utvrđeno da su Ryanair i Airport Marketing Services primili nezakonitu državnu potporu od Flugplatz GmbH Aeroville Zweibrücken („FGAZ”)/Flughafen Zweibrücken GmbH („FZG”) i njemačke savezne države Falačko Porajnje, nespojivu s unutarnjim tržištem; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, načela dobre uprave i prava tužiteljâ na obranu s obzirom na to da Komisija tužiteljima nije dopustila uvid u spis istrage i nije im omogućila da valjano iznesu svoja očitovanja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. stavak 1. UFEU-a jer je Komisija pogrešno primijenila test subjekta u tržišnom gospodarstvu („MEO”) provevši zajedničku analizu ugovora o pružanju usluga zračne luke s Ryanairom i ugovora o marketinškim uslugama s AMS-om. Nadalje, Komisija nije pripisala odgovarajuću vrijednost marketinškim uslugama i odbila je razloge na kojima se temeljila odluka savezne zemlje da stekne te usluge, pogrešno je odbacila mogućnost da je dio marketinških usluga mogao biti stečen zbog općeg interesa, utemeljila je svoje zaključke na nepotpunim i neodgovarajućim podacima pri izračunu profitabilnosti zračne luke, promatrala je iznimno kratko razdoblje i zanemarila mrežne eksternalije za koje je zračna luka mogla očekivati da će ih ostvariti od suradnje s Ryanairom.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povedi članka 107. stavka 1. UFEU-a jer je Komisija propustila utvrditi selektivnost.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se podredno ističe temelji se na povredi članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a jer je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je potpora Ryanairu i AMS-u odgovarala iznosu kumulativnih graničnih gubitaka zračne luke umjesto iznosu stvarne dobiti Ryanaira i AMS-a. Komisija je trebala ispitati u kojoj je mjeri navodna dobit bila stvarno prenesena putnicima Ryanaira. Nadalje, Komisija nije kvantificirala konkurentnu prednost koju je Ryanair imao zbog plaćanja troškova nižih od troškova zračne luke. Konačno, Komisija nije dostatno objasnila zašto je povrat iznosa potpore naveden u odluci bio nužan za ponovnu uspostavu stanja koje je prethodilo isplati potpore.


title: Predmet C-133/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. ožujka 2015. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – H. C. Chavez-Vilchez i dr. protiv Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb) i dr.

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. ožujka 2015. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – H. C. Chavez-Vilchez i dr. protiv Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb) i dr.
   (Predmet C-133/15)
   (2015/C 178/10)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: H. C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X. V. Garcia Perez, J. Uwituze, Y. R. L. Wip, I. O. Enowassam, A. E. Guerrero Chavez

      Druge stranke u postupku: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb), College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 20. UFEU-a tumačiti tako da zabranjuje državi članici da državljaninu treće zemlje koji izvršava svakodnevnu i stvarnu skrb za svoje maloljetno dijete koje je državljanin te države članice uskrati pravo boravka u toj državi članici?

               2.

               Je li za odgovor na to pitanje od značaja da taj roditelj ne izvršava sâm pravnu, financijsku i/ili emocionalnu skrb i nadalje da nije isključeno da bi se drugi roditelj, koji je državljanin te države članice, de facto mogao skrbiti za dijete? Mora li roditelj koji je državljanin treće zemlje u ovom slučaju učiniti vjerojatnim da taj drugi roditelj ne može preuzeti roditeljsku skrb za dijete tako da bi dijete bilo primorano napustiti područje Unije ako bi roditelju koji je državljanin treće zemlje bilo uskraćeno pravo boravka?


title: Predmet T-594/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/17

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Predmet T-594/14)
   2014/C 361/24
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               slijedom toga, naloži Europskoj uniji nadoknadu cjelokupne štete koju je pretrpio tužitelj u visini od 5 00  000 EUR;

               —

               podredno, naloži imenovanje stručnjaka kako bi se utvrdio opseg štete koju je pretrpio tužitelj;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe tri tužbena razloga koji su u bitnome jednaki ili slični onima na koje se poziva u okviru predmeta T-592/14, Makhlouf/Vijeće.


title: Predmet T-1/13: Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2014. – Advance Magazine Publishers protiv OHIM-a – Montres Tudor (GLAMOUR) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice GLAMOUR — Raniji međunarodni žig TUDOR GLAMOUR — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/32

         Presuda Općeg suda od 4. srpnja 2014. – Advance Magazine Publishers protiv OHIM-a – Montres Tudor (GLAMOUR)
   (Predmet T-1/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju verbalnog žiga Zajednice GLAMOUR - Raniji međunarodni žig TUDOR GLAMOUR - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 282/41
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Raab, H. Lauf i V. Ahmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Montres Tudor SA (Ženeva, Švicarska) (zastupnici: J. P. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa i C. Sueiras Villalobos, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. listopada 2012. (predmet R 213/2012-2), u vezi s postupkom povodom prigovora između Montres Tudor SA i Advance Magazine Publishers, Inc.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Advance Magazine Publishers, Inc. snošenje troškova.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet C-485/14: Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Francuske Republike (Povreda obveze države članice — Slobodno kretanje kapitala — Članak 63. UFEU-a i članak 40. Sporazuma o EGP-u — Porez na promet za prijenos bez naknade — Izuzeće — Donacije i legati — Razlika u postupanju — Tijela koja imaju sjedište u drugoj državi članici — Nepostojanje dvostranog poreznog sporazuma)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/12

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Francuske Republike
   (Predmet C-485/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Slobodno kretanje kapitala - Članak 63. UFEU-a i članak 40. Sporazuma o EGP-u - Porez na promet za prijenos bez naknade - Izuzeće - Donacije i legati - Razlika u postupanju - Tijela koja imaju sjedište u drugoj državi članici - Nepostojanje dvostranog poreznog sporazuma))
   (2015/C 311/14)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i W. Roels, agenti)

      Tuženik: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas i J. – S. Pilczer, agenti)

      Izreka

               1.

               Francuska Republika, izuzimajući od plaćanja poreza na promet za prijenos bez naknade donacije i legate javnim tijelima ili javnim ustanovama isključivo onda kada potonji imaju sjedište u Francuskoj ili u drugoj državi članici Europske unije odnosno drugoj državi stranci Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992. koja je s njom zaključila dvostrani sporazum, nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 63. UFEU-a i članka 40. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru.

               2.

               Francuskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet T-35/16: Tužba podnesena 21. siječnja 2016. – Sony Computer Entertainment Europe protiv OHIM-a – Vieta Audio (Vita)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/42

         Tužba podnesena 21. siječnja 2016. – Sony Computer Entertainment Europe protiv OHIM-a – Vieta Audio (Vita)
   (Predmet T-35/16)
   (2016/C 106/49)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: S. Malynicz, barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Vita” – registracija žiga Zajednice br. 9 993 361

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom opoziva

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. studenoga 2015. u predmetu R 2232/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u i drugoj stranci snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Spojeni predmeti T-694/13 i T-2/15: Presuda Općeg suda od 23. studenoga 2016. – Ipatau protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa — Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Ograničenja ulaska u područje Unije i tranzita preko područja Unije — Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu obuhvaćenih osoba — Prava obrane — Obveza obrazlaganja — Pogreška u ocjeni — Proporcionalnost”)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/30

         Presuda Općeg suda od 23. studenoga 2016. – Ipatau protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-694/13 i T-2/15) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa - Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Ograničenja ulaska u područje Unije i tranzita preko područja Unije - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu obuhvaćenih osoba - Prava obrane - Obveza obrazlaganja - Pogreška u ocjeni - Proporcionalnost”))
   (2017/C 014/35)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Vadzim Ipatau (Minsk, Bjelarus) (zastupnik: M. Michalauskas, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Naert i B. Driessen, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL 2013., L 288, str. 69.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL 2013., L 288, str. 1.), Odluke Vijeća 2014/750/ZVSP od 30. listopada 2014 o izmjeni Odluke Vijeća 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL 2014., L 311, str. 39.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1159/2014 od 30. listopada 2014. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL 2014., L 311, str. 2.), u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbijaju.

               2.

               Vadzimu Ipatauu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 93, 29. 3. 2014.


title: Predmet C-192/13 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2014. – Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije (Žalba — Kohezijski fond — Smanjenje financijske potpore — Donošenje odluke od strane Europske komisije — Postojanje roka — Nepoštovanje određenog roka — Posljedice)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/14

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2014. – Kraljevina Španjolska protiv Europske komisije
      (Predmet C-192/13 P) (1)

      ((Žalba - Kohezijski fond - Smanjenje financijske potpore - Donošenje odluke od strane Europske komisije - Postojanje roka - Nepoštovanje određenog roka - Posljedice))
      (2014/C 395/16)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Rubio González, agent)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: S. Pardo Quintillán i D. Recchia, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije, Španjolska/Komisija (T-235/11, EU:T:2013:49).

                  2.

                  Poništava se Odluka Komisije C (2011) 1023 final od 18. veljače 2011. o smanjenju pomoći iz Kohezijskog fonda za stadije projekta nazvane „Opskrba i montaža željezničke opreme na brzoj pruzi Madrid-Zaragoza-Barcelona-francuska granica. Odsjek Madrid-Lérida” (CCI 1999.ES.16.C.PT.001), „Brza željeznička pruga Madrid-Barcelona. Odsjek Lérida-Martorell (platforma, prva faza)” (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), „Brza pruga Madrid-Zaragoza-Barcelona-francuska granica. Željeznički prilaz novom kolodvoru u Zaragozi” (CCI 2000.ES.16.C.PT.003), „Brza pruga Madrid-Barcelona-francuska granica. Odsjek Lérida-Martorell. Pododsjek X-A (Olérdola Avinyonet del Penedés)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.007), „Novi željeznički prilaz brzoj pruzi u Levanteu. Pododsjek La Gineta Albacete (platforma)” (CCI 2004.ES.16.C.PT.014).

                  3.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova Kraljevine Španjolske i vlastitih troškova nastalih u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

         (1)  SL C 178, 22.6.2013.


title: Predmet T-305/13: Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2015. – SACE i Sace BT protiv Komisije („Državne potpore — Osiguranje izvoznih kredita — Reosiguranje koje je javni poduzetnik dodijelio svome društvu kćeri — Kapital uložen za pokriće troškova društva kćeri — Pojam državnih potpora — Pripisivanje državi — Kriterij privatnog ulagača — Obveza obrazlaganja”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/18

         Presuda Općeg suda od 25. lipnja 2015. – SACE i Sace BT protiv Komisije
   (Predmet T-305/13) (1)

   ((„Državne potpore - Osiguranje izvoznih kredita - Reosiguranje koje je javni poduzetnik dodijelio svome društvu kćeri - Kapital uložen za pokriće troškova društva kćeri - Pojam državnih potpora - Pripisivanje državi - Kriterij privatnog ulagača - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 262/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelji: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) (Rim, Italija); i Sace BT SpA (Rim) (zastupnici: M. Siragusa i G. Rizza, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Conte, D. Grespan i K. Walkerová, agenti)

      Intervenijent u potporu tužiteljima: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju S. Fiorentina, avvocato dello Stato)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2014/525/EU od 20. ožujka 2013. o mjerama SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10) koje je Italija provela 2004. i 2009. u korist društva Sace BT SpA (SL 2014, L 239, str. 24.).

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 2. stavak 2. Odluke Komisije 2014/525/EU od 20. ožujka 2013. o mjerama SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10) koje je Italija provela 2004. i 2009. u korist društva Sace BT SpA.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) i Sace BT snose vlastite troškove, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

               4.

               Europska komisija snosi vlastite troškove, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

               5.

               Talijanska Republika snosi vlastite troškove, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 207, 20. 7. 2013.


title: Predmet C-114/12: Presuda Suda (veliko vijeće) od 4. rujna 2014. – Europska komisija protiv Europskog parlamenta (Tužba za poništenje — Vanjsko djelovanje Europske unije — Međunarodni sporazumi — Zaštita srodnih prava organizacija za radiodifuziju — Pregovori o konvenciji Vijeća Europe — Odluka Vijeća i predstavnika vlada država članica o odobravanju zajedničkog sudjelovanja Unije i njezinih država članica u pregovorima — Članak 3. stavak 2. UFEU-a — Isključiva vanjska nadležnost Unije)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/2

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 4. rujna 2014. – Europska komisija protiv Europskog parlamenta
      (Predmet C-114/12) (1)

      ((Tužba za poništenje - Vanjsko djelovanje Europske unije - Međunarodni sporazumi - Zaštita srodnih prava organizacija za radiodifuziju - Pregovori o konvenciji Vijeća Europe - Odluka Vijeća i predstavnika vlada država članica o odobravanju zajedničkog sudjelovanja Unije i njezinih država članica u pregovorima - Članak 3. stavak 2. UFEU-a - Isključiva vanjska nadležnost Unije))
      (2014/C 395/02)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti i J. Samnadda, agenti)

         Intervenijent koji podržava tužitelja: Europski parlament (zastupnici: R. Passos i D. Warin, agenti)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón i M. Balta, agenti)

         Intervenijenti koji podržavaju tuženika: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek i J. Králová, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, B. Beutler i N. Graf Vitzthum, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Wissels i J. Langer, agenti), Republika Poljska (zastupnici: najprije M. Szpunar, B. Majczyna, M. Drwięcki i E. Gromnicka, agenti, a zatim samo trojica potonjih agenata), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: C. Murrell, agent, uz asistenciju R. Palmera, barrister)

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Vijeća i predstavnika vlada država članica okupljenih u okviru Vijeća od 19. prosinca 2011. o sudjelovanju Europske unije i njezinih država članica u pregovorima o Konvenciji Vijeća Europe o zaštiti prava organizacija za radiodifuziju.

                  2.

                  Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

                  3.

                  Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske te Parlament snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 138, 12.5.2012.


title: Predmet F-64/13: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. lipnja 2015. – Z protiv Suda (Javna služba — Dužnosnici — Izvješće o ocjeni — Kašnjenje u izradi izvješća o ocjeni — Tužba za poništenje — Tužba za naknadu štete)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/39

         Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 30. lipnja 2015. – Z protiv Suda
   (Predmet F-64/13) (1)

   ((Javna služba - Dužnosnici - Izvješće o ocjeni - Kašnjenje u izradi izvješća o ocjeni - Tužba za poništenje - Tužba za naknadu štete))
   (2015/C 262/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Z (zastupnik: F. Rollinger, odvjetnik)

      Tuženik: Sud Europske unije (zastupnik: A. V. Placco, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje izvješća o ocjeni tužitelja koji se odnosi na razdoblje između 1. siječnja 2008. i 31. prosinca 2008. i zahtjev da se tuženiku naloži plaćanje novčanog iznosa na temelju naknade neimovinske štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Z snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Suda Europske unije.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013., str. 30.


title: Predmet T-3/11: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – Portugal protiv Komisije („EFSJP — Komponenta za jamstvo — EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Nedostaci u sustavu identifikacije zemljišnih parcela i geografskom informacijskom sustavu (LPIS-GIS), prilikom provedbe terenskih inspekcija i izračuna kazni (financijske godine 2005. do 2007.)”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/13

         Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2015. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-3/11) (1)

   ((„EFSJP - Komponenta za jamstvo - EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Nedostaci u sustavu identifikacije zemljišnih parcela i geografskom informacijskom sustavu (LPIS-GIS), prilikom provedbe terenskih inspekcija i izračuna kazni (financijske godine 2005. do 2007.)”))
   (2015/C 262/16)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo i J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Guerra e Andrade i P. Rossi, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2010/668/EU od 4. studenoga 2010., kojom se isključuje financiranje od strane Europske unije određenih troškova koje su imale države članice na temelju komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 288, str. 24.), u dijelu u kojem primjenjuje financijske korekcije na Portugalsku Republiku u iznosu od 4 0 6 90  655,11 EUR zbog „nedostataka u LPIS-GIS-u [sustavu identifikacije zemljišnih parcela i geografskom informacijskom sustavu], prilikom provedbe terenskih inspekcija i izračuna kazni” tijekom financijskih godina 2005. do 2007.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Portugalskoj Republici snošenje troškova.

      (1)  SL C 139, 7. 5. 2011.


title: Predmet T-79/14: Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – Secop protiv Komisije („Državne potpore — Sanacija poduzetnika u poteškoćama — Potpora u obliku državnog jamstva — Odluka kojom se utvrđuje da je potpora spojiva s unutarnjim tržištem — Nepokretanje formalnog istražnog postupka — Ozbiljne poteškoće — Postupovna prava zainteresiranih stranaka”)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/29

         Presuda Općeg suda od 1. ožujka 2016. – Secop protiv Komisije
   (Predmet T-79/14) (1)

   ((„Državne potpore - Sanacija poduzetnika u poteškoćama - Potpora u obliku državnog jamstva - Odluka kojom se utvrđuje da je potpora spojiva s unutarnjim tržištem - Nepokretanje formalnog istražnog postupka - Ozbiljne poteškoće - Postupovna prava zainteresiranih stranaka”))
   (2016/C 136/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Secop GmbH (Flensburg, Njemačka) (zastupnici: U. Schnelle i C. Aufdermauer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati, T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2013) 9119 final od 18. prosinca 2013. u vezi s državnom potporom SA.37640 – Potpora za sanaciju u korist ACC Compressors SpA – Italija.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Secop GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 85, 22. 3. 2014.