title: Predmet C-93/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 20. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Audiencia Provincial de Alicante – Španjolska) – Ornua Co-operative Limited, ranije The Irish Dairy Board Co-operative Limited protiv Tindale & Stanton Ltd España, SL (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Žig Europske unije — Jedinstveni karakter — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 9. stavak 1. točke (b) i (c) — Jedinstvena zaštita prava koja proizlazi iz žiga Europske unije od vjerojatnosti dovođenja u zabludu i od štete za ugled — Mirno supostojanje tog žiga s nacionalnim žigom koji rabi treća strana u jednom dijelu Europske unije — Nepostojanje mirnog supostojanja drugdje u Uniji — Percepcija prosječnog potrošača — Razlike u percepciji koje mogu postojati u različitim dijelovima Unije)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/3

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 20. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Audiencia Provincial de Alicante – Španjolska) – Ornua Co-operative Limited, ranije The Irish Dairy Board Co-operative Limited protiv Tindale & Stanton Ltd España, SL
   (Predmet C-93/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Žig Europske unije - Jedinstveni karakter - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 9. stavak 1. točke (b) i (c) - Jedinstvena zaštita prava koja proizlazi iz žiga Europske unije od vjerojatnosti dovođenja u zabludu i od štete za ugled - Mirno supostojanje tog žiga s nacionalnim žigom koji rabi treća strana u jednom dijelu Europske unije - Nepostojanje mirnog supostojanja drugdje u Uniji - Percepcija prosječnog potrošača - Razlike u percepciji koje mogu postojati u različitim dijelovima Unije))
   (2017/C 300/04)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Alicante

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ornua Co-operative Limited, ranije The Irish Dairy Board Co-operative Limited

      Tuženik: Tindale & Stanton Ltd España, SL

      Izreka

               1.

               Članak 9. stavak 1. točku (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu [Europske unije] treba tumačiti na način da iz činjenice da u jednom dijelu Europske unije mirno supostoje žig Europske unije i nacionalni žig, s obzirom na jedinstveni karakter žiga Europske unije, ne proizlazi zaključak da u drugom dijelu Unije u kojem nema mirnog supostojanja tog žiga Europske unije i znaka istovjetnog tom nacionalnom žigu ne postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu između navedenog žiga Europske unije i tog znaka.

               2.

               Članak 9. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da sud za žigove Europske unije koji odlučuje u sporu povodom tužbe zbog povrede može uzeti u obzir elemente koji bi po njegovu mišljenju bili relevantni za ocjenu je li nositelj žiga Europske unije ovlašten zabraniti uporabu znaka u jednom dijelu Unije na koji se ta tužba ne odnosi kako bi ocijenio je li nositelj žiga ovlašten zabraniti uporabu tog znaka u onom dijelu Unije na koju se navedena tužba odnosi, pod uvjetom da se između tih dvaju dijelova Unije tržišni uvjeti i društvenokulturne okolnosti ne razlikuju znatno.

               3.

               Članak 9. stavak 1. točku (c) Uredbe br. 207/2009 treba tumačiti na način da iz činjenice da u jednom dijelu Europske unije mirno supostoje ugledni žig Europske unije i neki znak ne proizlazi zaključak da u drugom dijelu Unije u kojem nema takvog mirnog supostojanja postoji opravdan razlog za uporabu tog znaka.

      (1)  SL C 156, 2. 5. 2016.


title: Predmet T-686/15: Tužba podnesena 29. studenoga 2015. – Marcas Costa Brava protiv OHIM-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/82

         Tužba podnesena 29. studenoga 2015. – Marcas Costa Brava protiv OHIM-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Predmet T-686/15)
   (2016/C 048/90)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španjolska) (zastupnici: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švicarska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice crvene i bijele boje koji sadrži verbalne elemente „Cremcaffé by Julius Meinl” – žig Zajednice br. 11 406 915

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. rujna 2015. u predmetu R 2517/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               utvrdi da je uporaba žiga Zajednice br. 2 423 705 iz razreda 30. dokazana i da prijava žiga Zajednice br. 11 406 915 nije sukladna sa žigom Zajednice br. 2 423 705;

               —

               naloži OHIM-u i mogućim ostalim tuženicima snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Pogrešno tumačenje članka 15. stavka 1., članka 15. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-618/13 P: Žalba koju je 27. studenoga 2013. podnio Zucchetti Rubinetteria SpA protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-396/10, Zucchetti Rubinetteria protiv Europske komisije

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/19

         Žalba koju je 27. studenoga 2013. podnio Zucchetti Rubinetteria SpA protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-396/10, Zucchetti Rubinetteria protiv Europske komisije
   (Predmet C-618/13 P)
   2014/C 45/35
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Zucchetti Rubinetteria SpA (zastupnici: M. Condinanzi, P. Ziotti i N. Vasile, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti pobijanu presudu u dijelu u kojem je Opći sud odbio tužbu u predmetu T-396/10 u dijelu u kojem je [žalitelj] zatražio poništenje ili smanjenje novčane kazne izrečene člankom 2. pobijane odluke C(2010) 4185 final, od 23. lipnja 2010., koja se odnosi na postupak primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u, predmet COMP/39.092 — kupaonska oprema

               —

               I, konačno odlučujući o sporu u smislu članka 61. Statuta Suda Europske unije, ukinuti, ili izvršavajući svoje ovlasti meritornog odlučivanja u predmetu, barem smanjiti novčanu kaznu izrečenu navedenom odlukom Komisije.

               —

               U svakom slučaju naložiti Komisiji snošenje troškova ovog postupka, kao i onih koji se odnose na predmet T-396/10.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Povreda prava Europske unije u odnosu na utvrđenje novčanih kazni i procjenu težine povrede, na kontradiktornost i nedostatak obrazloženja, kao i na nedostatak sudske kontrole. Posebno, povreda članka 23. stavaka 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (1) i načela subjektivne odgovornosti, proporcionalnosti i jednakog postupanja prilikom primjene sankcije u predmetima koji se odnose na tržišno natjecanje.
   Opći sud je u pobijanoj presudi utvrdio da je pobijana odluka kontradiktorna i nezakonita u dijelu u kojem je njome utvrđeno da je Zucchetti Rubinetteria S.p.A počinio lakše djelo od onih koje su počinila multinacionalna poduzeća koja su sudjelovala u kartelu, s time da nije bio stranka, niti je bio svjestan proširenja zabranjenog sporazuma na druga tržišta osim talijanskog, a da pritom to nije uzeo u obzir kod utvrđivanja sankcije. Primjena istih množitelja i neprihvaćanje olakotnih okolnosti, s posljedičnim odbijanjem žalbe i glede ukidanja ili smanjenja izrečene sankcije, dovodi do povrede gore navedenih općih načela i odredbi iz točaka 25. i 29. Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni te članka 23. stavka 2. Uredbe br. 1/2003.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet T-664/13: Tužba podnesena 10. prosinca 2013. – Petco Animal Supplies Stores protiv OHIM-a – Gutiérrez Ariza (PETCO)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/35

         Tužba podnesena 10. prosinca 2013. – Petco Animal Supplies Stores protiv OHIM-a – Gutiérrez Ariza (PETCO)
   (Predmet T-664/13)
   2014/C 112/47
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (San Diego, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: C. Aikens, Barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Domingo Gutiérrez Ariza (Malaga, Španjolska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 7. listopada 2013. donesenu u predmetu R 347/2013-4;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „PETCO” za proizvode i usluge iz razreda 3, 31 i 35 – prijava za registraciju žiga Zajednice br. 10 114 081

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: žig Zajednice br. 9 062 902 za figurativni žig u crvenoj i bijeloj boji koji sadrži verbalni element „PETCO” za proizvode i usluge iz razreda 31 i 35

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor se djelomično usvaja

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se djelomično prihvaća

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8., stavka 1., točke (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet C-683/15: Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/7

         Tužba podnesena 18. prosinca 2015. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-683/15)
   (2016/C 078/08)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K.-Ph. Wojcik, M. Heller i J. Hottiaux, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da Republika Poljska, nedonošenjem zakonskih i upravnih propisa potrebnih za usklađivanje s Direktivom 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a, u svakom slučaju, neobavještavanjem Komisije o tim odredbama, nije ispunila svoje obveze iz članka 130. stavka 1. te direktive;

               —

               naložiti Republici Poljskoj, na temelju članka 260., stavka 3. UFEU-a, plaćanje novčane kazne u iznosu od 51 456 eura dnevno, s učinkom od dana donošenja presude, zbog neispunjenja obveze priopćavanja mjera za prenošenje Direktive 2014/59/EU;

               —

               naložiti Republici Poljskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Rok za prenošenje Direktive 2014/59/EU istekao je 31. prosinca 2014.

      (1)  SL L 173, str. 190.


title: Predmet C-533/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2014. uputio Hoge Raad (Nizozemska) – Toorank Productions BV protiv Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2014. uputio Hoge Raad (Nizozemska) – Toorank Productions BV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-533/14)
   (2015/C 065/32)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj žalbe u kasacijskom postupku: Toorank Productions BV

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li tarifni broj KN 2206 tumačiti tako da u njega treba razvrstati piće dobiveno fermentacijom koncentrata jabuke naziva „Ferm fruit”, koje se također upotrebljava kao osnovno piće za proizvodnju različitih drugih pića, ima volumni udjel alkohola od 16 %, zbog pročišćavanja (uključujući ultrafiltraciju) ima neutralnu boju, miris i okus i kojemu nije dodan destilirani alkohol? U slučaju negativnog odgovora: treba li tarifni broj KN 2208 tumačiti tako da takvo piće treba razvrstati u taj tarifni broj?

               2.

               Treba li tarifni broj KN 2206 tumačiti tako da u njega treba razvrstati piće s volumnim udjelom alkohola od 14 %, koje je dobiveno miješanjem (osnovnog) pića opisanog gore u prvom pitanju sa šećerom, aromama, bojilima, tvarima za poboljšavanje okusa, zgušnjivačima i konzervansima i ne sadrži destilirani alkohol? U slučaju negativnog odgovora: treba li tarifni broj KN 2208 tumačiti tako da takvo piće treba razvrstati u taj tarifni broj?


title: Predmet T-717/16: Tužba podnesena 4. listopada 2016. – Waldhausen protiv EUIPO-a (prikaz siluete konjske glave)

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/31

      Tužba podnesena 4. listopada 2016. – Waldhausen protiv EUIPO-a (prikaz siluete konjske glave)
      (Predmet T-717/16)
      (2016/C 441/37)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Waldhausen GmbH & Co. KG (Köln, Njemačka) (zastupnik: V. Ekey, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz siluete konjske glave) – prijava za registraciju br. 14 588 933

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. kolovoza 2016. u predmetu R 1195/2016-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-136/12: Rješenje Službeničkog suda od 27. siječnja 2014. — Carpenito protiv Vijeća

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/37

      Rješenje Službeničkog suda od 27. siječnja 2014. — Carpenito protiv Vijeća
      (Predmet F-136/12) (1)

      (2014/C 71/74)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 26, 26.1.2013., str. 75.


               8.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 457/12

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 25. rujna 2015. podnio Fürstliches Obergericht, Kneževina Lihtenštajn, u predmetu Walter Waller protiv Liechtensteinische Invalidenversicherung
   (Predmet E-24/15)
   (2016/C 457/10)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 25. rujna 2015., zaprimljenim u pisarnicu Suda 1. listopada 2015., Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Walter Waller protiv Liechtensteinische Invalidenversicherung o sljedećim pitanjima:

               1.

               U skladu s člankom 87. stavkom 2. drugom rečenicom Uredbe (EZ) br. 987/2009 ustanova dužnik vezana je nalazima ustanove mjesta privremenog boravišta ili boravišta. Onemogućuje li ta činjenica ustanovu dužnika u pobijanju navedenih nalaza u tom postupku, a time i podataka navedenih u detaljnom medicinskom nalazu u obrascu E 213?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan: primjenjuje li se taj obvezujući učinak i na sudske postupke koji se, u skladu s nacionalnim postupovnim pravilima, temelje na postupcima pred ustanovom dužnikom?


title: Predmet T-592/10: Presuda Općeg suda od 12. ožujka 2014. – El Corte Inglés protiv OHIM-a – Tecnisynthese (BTS) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice BTS — Raniji figurativni žigovi Zajednice i nacionalni žigovi TBS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/17

         Presuda Općeg suda od 12. ožujka 2014. – El Corte Inglés protiv OHIM-a – Tecnisynthese (BTS)
   (Predmet T-592/10) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice BTS - Raniji figurativni žigovi Zajednice i nacionalni žigovi TBS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 129/20
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: El Corte Inglés (Madrid, Španjolska) (zastupnici: u početku M. López Camba i J. L. Rivas Zurdo, zatim J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela i I. Munilla Muñoz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Technisynthese SARL (Saint-Pierre-Montlimart, Francuska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. rujna 2010. (predmet R 1380/2009-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Technisynthese SARL i El Corte Inglés, SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se El Corte Inglés, SA snošenje troškova postupka.

      (1)  SL C 80, 12.3.2011.


title: Predmet T-82/14: Tužba podnesena 4. veljače 2014. – Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a – Maquet (LUCEO)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/50

         Tužba podnesena 4. veljače 2014. – Copernicus-Trademarks protiv OHIM-a – Maquet (LUCEO)
   (Predmet T-82/14)
   2014/C 112/64
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: F. Henkel, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Maquet GmbH & Co. KG (Rastatt, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 25. studenoga 2013. u predmetu R 2292/2012-4 te odbaci zahtjev za proglašavanje verbalnog žiga Zajednice LUCEO br. 8 554 974 ništavim;
               podredno, da ukine pobijanu odluku i vrati predmet žalbenom vijeću,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: Verbalni žig LUCEO za proizvode iz razreda 10, 12 i 28 – žig Zajednice br. 8 554 974

      Nositelj žiga Zajednice: Tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Maquet GmbH & Co. KG

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009

      Odluka Odjela za poništaje: Usvajanje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi:

               —

               Povreda članka 75. druge rečenice Uredbe br. 207/2009

               —

               Povreda članka 74. Uredbe br. 207/2009

               —

               Povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-505/13: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad – Varna – Bugarska) – Levent Redzheb Yumer protiv Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna (Porez na dohodak — Članak 2. UEU-a — Članci 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Načela pravne sigurnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti — Pravo na umanjenje poreza na dohodak poljoprivrednika — Isključenje fizičkih osoba koje se bave poljoprivredom — Provedba prava Unije — Izostanak — Očita nenadležnost Suda)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/24

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad – Varna – Bugarska) – Levent Redzheb Yumer protiv Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna
   (Predmet C-505/13) (1)

   ((Porez na dohodak - Članak 2. UEU-a - Članci 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Načela pravne sigurnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti - Pravo na umanjenje poreza na dohodak poljoprivrednika - Isključenje fizičkih osoba koje se bave poljoprivredom - Provedba prava Unije - Izostanak - Očita nenadležnost Suda))
   2014/C 409/35
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad – Varna

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Levent Redzheb Yumer

      Tuženik: Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

      Izreka

               1.

               Sud Europske unije očito je nenadležan za odgovor na prethodna pitanja koja je Administrativen sad Varna (Bugarska) postavio odlukom od 5. rujna 2013.

               2.

               Prvo i drugo postavljeno pitanje očito je nedopušteno u dijelu u kojem se odnosi na tumačenje članka 2. UEU-a.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.


title: Predmet T-768/14: Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2017. – ANKO protiv Komisije („Arbitražna klauzula — Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) — Projekt Pocemon — Prihvatljivi troškovi — Protuzahtjev ( Povrat isplaćenih iznosa — Zatezne kamate”)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/15

         Presuda Općeg suda od 25. siječnja 2017. – ANKO protiv Komisije
   (Predmet T-768/14) (1)

   ((„Arbitražna klauzula - Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) - Projekt Pocemon - Prihvatljivi troškovi - Protuzahtjev ( Povrat isplaćenih iznosa - Zatezne kamate”))
   (2017/C 070/21)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atena, Grčka) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i P. Arenas, agenti, uz asistenciju O. Lytre, odvjetnika)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a i kojim se traži utvrđenje neosnovanosti Komisijinog zahtjeva za povrat iznosa isplaćenog tužitelju na temelju izvršenja sporazuma br. 216088 za financiranje projekta pod nazivom „Platforma za praćenje i dijagnosticiranje autoimunih bolesti”, koji je sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) i, s druge strane, protuzahtjev da se tužitelju naloži povrat iznosa neopravdano isplaćenog na temelju izvršenja tog sporazuma.

      Izreka

               1.

               Odbija se tužba društva ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.

               2.

               Društvu ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias nalaže se platiti Europskoj komisiji iznos od 377 733,93 eura, uvećan za zatezne kamate počevši od 3. svibnja 2014. do potpune isplate navedenog iznosa, po stopi od 3,75 %.

               3.

               Društvu ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet T-544/13: Tužba podnesena 7. listopada 2013. — Dyson protiv Komisije

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/68

         Tužba podnesena 7. listopada 2013. — Dyson protiv Komisije
   (Predmet T-544/13)
   2013/C 344/124
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Dyson Ltd (Malmesbury, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: E. Batchelor, solicitor i F. Carlin, barrister)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi [delegirane Uredbe Komisije (EU) br. 665/2013 od 3. svibnja 2013. kojom se nadopunjuje Direktiva 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća o energetskom označivanju usisavača, (SL 2013. L 192, str. 1.)] (nesl. prij.) u cijelosti, a u svakom slučaju odredbe koje se odnose na učinkovitost čišćenja i energetsku učinkovitost; te

               —

               naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja povezanih s ovim postupkom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj navodi da je osporavana Uredba nezakonita i u tom smislu ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Kao prvi tužbeni razlog tužitelj navodi da je Komisija prekoračila svoju ovlast iz članka 10. stavka 1. mjerodavnog propisa, Direktive 2010/30/EU (1), kada je usvojila ovaj delegirani akt jer:

                           —

                           Članak 10. stavak 1. zahtijeva da delegirani akt Komisije točno informira potrošače EU o potrošnji energije prilikom korištenja. Osporavana Uredba dovodi u zabludu potrošače o energetskoj učinkovitosti usisavača jer se učinkovitost čišćenja ispituje samo kada usisavač ima prazan spremnik, dakle ne „prilikom upotrebe”;

                           —

                           Članak 10. stavak 1. zahtijeva da delegirani akt Komisije točno informira potrošače EU o bitnim resursima koje uređaj troši prilikom korištenja, osobito spremnike za prašinu i potrošne pročišćivače. Delegirani akt ne daje takvu informaciju potrošačima.

               2.

               Kao drugi tužbeni razlog tužitelj navodi da je Komisija prekršila svoju dužnost navođenja razloga sukladno članku 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”) jer osporavana Uredba ne objašnjava zašto postoji nedostatan „tehnološki napredak” koji bi omogućio ispitivanje energetske učinkovitosti i učinkovitosti čišćenja u stanju s napunjenom prašinom. Također, ne objašnjava zašto je Komisija odgodila razmatranje napunjenosti prašinom tek za pet godina.

               3.

               Kao treći tužbeni razlog tužitelj navodi da je Komisija prekršila temeljno načelo jednakosti usvajanjem osporavane Uredbe koja diskriminira usisavače bez vrećice i/ili usisavače temeljene na cikličkoj tehnologiji u korist usisavača s vrećicom. Gubitak usisavanja zbog začepljenja — posebnog svojstva usisavača s vrećicom — ne može biti utvrđeno testiranjem u stanju čistoće. Usporedne prednosti usisavača bez vrećice i usisavača s cikličkom tehnologijom potrošači ne mogu odmah prepoznati.

      (1)  Direktiva 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o označivanju potrošnje energije i ostalih resursa proizvoda povezanih s energijom uz pomoć oznaka i standardiziranih informacija o proizvodu (SL 2010 L 153, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 101.)


title: Predmet C-556/14 P: Žalba koju je 1. prosinca 2014. podnio Holcim (Rumunjska) SA protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 18. rujna 2014. u predmetu T-317/12, Holcim (Rumunjska) SA protiv Europske komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/22

         Žalba koju je 1. prosinca 2014. podnio Holcim (Rumunjska) SA protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) donesene 18. rujna 2014. u predmetu T-317/12, Holcim (Rumunjska) SA protiv Europske komisije
   (Predmet C-556/14 P)
   (2015/C 065/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Holcim (Rumunjska) SA (zastupnik: L. Arnauts, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda (osmo vijeće) od 18. rujna 2014. u predmetu T-317/12, Holcim (Rumunjska) SA/Europska komisija;

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka pred Općim sudom u predmetu T-317/12 i troškove postupka pred Sudom;

               —

               vrati predmet Općem sudu na ponovno suđenje.

         Podredno, prihvati njegov tužbeni zahtjev pred Općim sudom, tj. da:

               —

               utvrdi, na temelju članaka 256., 268. i 340. UFEU-a, da je Unija, u pogledu štete koju je tužitelj pretrpio uslijed krađe jednog milijuna emisijskih jedinica, odgovorna za postupanje Komisije;

               —

               naloži Uniji da mu isplati vrijednost ukradenih emisijskih jedinica koje na dan konačne presude još uvijek ne bi bile vraćene, po tržišnoj cijeni na dan krađe, zajedno s kamatama po godišnjoj stopi od 8 %, počevši od 16. studenoga 2010.;

               —

               posljedično, naloži Uniji da tužitelju privremeno isplati iznos od jednog eura;

               —

               naloži strankama da se sporazume o iznosu štete i/ili naloži tužitelju da u roku od tri mjeseca od djelomične presude dokaže konačni obujam štete koja mu je nastala;

               —

               proglasi presudu izvršnom.

         I u svakom slučaju:

               —

               naloži Uniji snošenje troškova;

               —

               proglasi presudu izvršnom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U Uredbi 2216/2004 od 21. prosinca 2004. o standardiziranom i zaštićenom sustavu registara u skladu s Direktivom 2003/87/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća i Odlukom br. 280/2004/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća (3), Europska komisija uspostavila je standardizirani sustav nacionalnih registara (EU-ETS) za praćenje i osiguranje izdavanja, stjecanja, prijenosa i poništavanja emisijskih jedinica Europske unije (EUA-ovi) (odobrenja za emitiranje određene količine stakleničkih plinova u okviru međunarodnih sporazuma za njihovo smanjenje). Nacionalne registre povezuje i nadzire središnji administrator u Europskoj komisiji koji vodi nezavisni dnevnik transakcija Zajednice (CITL).
   Kiberkriminalci su napali nekoliko nacionalnih registara EU-ETS-a. EU-ETS računima društva Holcim (Rumunjska) nezakonito je pristupljeno 16. studenoga 2010. Nizom transakcija neovlaštenih osoba preneseno je 1 6 00  000 EUA-ova na dva strana računa, od kojih je samo 6 00  000 vraćeno zahvaljujući intervenciji Rumunjskog nacionalnog registra (NEPA). To predstavlja gubitak od oko 1 5 0 00  000 eura jer društvo Holcim (Rumunjska) nije moglo vratiti preostale ukradene emisijske jedinice s obzirom na stav Europske komisije.
   Europska komisija sustavno je odbijala (i) blokirati ukradene emisijske jedinice, iako svaka ima jedinstveni broj i lako se mogu pratiti u svakom trenutku u EU-ETS-u i (ii) otkriti na kojim se računima i/ili nacionalnim registrima nalaze, kako bi se društvu Holcim omogućilo pokretanje sudskih postupaka u jednoj ili više država članica o kojima je riječ. Europska komisija također je naredila nacionalnim registrima da zauzmu isti stav, na temelju dužnosti povjerljivosti.
   Zahtjev za naknadu štete protiv Europske unije, u skladu s člankom 21. Protokola o Statutu Suda i člancima 256., 268. i 340. UFEU-a, koji je Opći sud odbio presudom od 18. rujna 2014., temelji se na:

                  Prvi tužbeni razlog: odgovornost Europske unije za nezakonite odluke Europske komisije zbog

                           i.

                           pogrešnog tumačenja članka 10. stavka 1. Uredbe 2216/2004 od 21. prosinca 2004. o standardiziranom i zaštićenom sustavu registara u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Odlukom br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća,

                           ii.

                           povrede članka 20. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ i

                           iii.

                           povreda nekoliko općih pravnih načela (načelo proporcionalnosti i zaštite legitimnih očekivanja, dužnost skrbi i pravo na djelotvornu sudsku zaštitu u pogledu prava vlasništva), kad je odlučeno da se ne otkrije ili ne odobri otkrivanje lokacije ukradenih europskih emisijskih jedinica (EUA-ova) u okviru sustava trgovanja emisijama Europske unije (EU-ETS).

                  Drugi tužbeni razlog: odgovornost Europske unije zbog nezakonite provedbe članaka 19. i 20. Direktive 2003/87 i Uredbe 2216/2004 Europske komisije u pogledu sigurnosti, povjerljivosti i funkcioniranja EU-ETS-a.

                  Treći tužbeni razlog: odgovornost Europske unije zbog zakonitih akata koji neproporcionalno utječu na određeni krug gospodarskih subjekata u usporedbi s drugima (neuobičajena šteta) i koji prelaze granice ekonomskih rizika svojstvenih djelovanju u sektoru o kojem je riječ (posebna šteta), a da zakonodavna mjera koja je dovela do navodne štete nije opravdana općim gospodarskim interesom.

      (1)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.).

      (2)  Odluka br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o mehanizmu za praćenje emisija stakleničkih plinova u Zajednici i za provedbu Kyotskog protokola (SL L 49, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 17., str. 98.).

      (3)  SL L 386, str. 1.


title: Predmet F-45/15: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. prosinca 2015. – Van der Veen protiv Europola (Javna služba — Osoblje Europola — Privremeni službenik — Odluka 2009/371/PUP — Europolovo odbijanje zaključiti ugovor na neodređeno vrijeme — Članak 81. Poslovnika — Očito neosnovana tužba)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/101

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. prosinca 2015. – Van der Veen protiv Europola
   (Predmet F-45/15) (1)

   ((Javna služba - Osoblje Europola - Privremeni službenik - Odluka 2009/371/PUP - Europolovo odbijanje zaključiti ugovor na neodređeno vrijeme - Članak 81. Poslovnika - Očito neosnovana tužba))
   (2016/C 048/117)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Mark Van der Veen (Haag, Nizozemska) (zastupnik: J.-J. Ghosez, odvjetnik)

      Tuženik: Europski policijski ured (zastupnici: D. Neumann, J. Arnould i C. Falmagne, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje tuženikove implicitne odluke o odbijanju tužiteljevog zahtjeva za dodjelu ugovora na neodređeno vrijeme.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               M. Van der Veen snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Europskog policijskog ureda.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015., str. 34.


title: Predmet C-382/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. srpnja 2016. uputio Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Njemačka) – Hornbach-Baumarkt-AG protiv Finanzamt Landau

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/34

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. srpnja 2016. uputio Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Njemačka) – Hornbach-Baumarkt-AG protiv Finanzamt Landau
   (Predmet C-382/16)
   (2016/C 343/46)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hornbach-Baumarkt-AG

      Tuženik: Finanzamt Landau

      Prethodno pitanje

   Protivi li se članku 49. u vezi s člankom 54. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) (prije članak 43. u vezi s člankom 48. Ugovora o osnivanju Europske zajednice) propis države članice prema kojem se prihodi rezidentnog poreznog obveznika od poslovnih odnosa s društvom koje ima sjedište u drugoj državi članici u kojem on izravno ili neizravno ima udio u barem četvrtini vlasništva i s kojim je ugovorio uvjete koji odstupaju od onih koje bi neovisne treće osobe u istim ili sličnim okolnostima ugovorile među sobom trebaju izračunati tako kako bi nastali pod uvjetima ugovorenima među dvjema neovisnim trećim osobama, ako se takav ispravak ne provodi za prihode od poslovnih odnosa s rezidentnim društvom i taj propis rezidentnom poreznom obvezniku ne daje mogućnost dokazivanja da su uvjeti ugovoreni iz poslovnih razloga koji proizlaze iz njegova položaja kao člana društva sa sjedištem u drugoj državi članici?


               28.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 163/11

         Postupak koji je 14. siječnja 2014. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-6/14)
   (2014/C 163/10)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Gjermund Mathisen i Auður Ýr Steinarsdóttir, u svojstvu zastupnikâ Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 14. siječnja 2014. postupak protiv Islanda pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da, zbog toga što nije donio sve mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 5. Poglavlja XXIX. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva Komisije 2008/43/EZ od 4. travnja 2008. o uspostavljanju sustava za identifikaciju i sljedivost eksploziva za civilnu uporabu u skladu s Direktivom Vijeća 93/15/EEZ), prilagođenog Sporazumu njegovim Protkolom 1., u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz tog Akta i članka 7. Sporazuma.

               2.

               da se Islandu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 3. rujna 2013. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 3. srpnja 2013. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu Komisije 2008/43/EZ od 4. travnja 2008. o uspostavljanju sustava za identifikaciju i sljedivost eksploziva za civilnu uporabu u skladu s Direktivom Vijeća 93/15/EEZ („Akt”) u skladu s točkom 5. poglavlja XXIX. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio sve mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku i/ili zbog toga što o tim mjerama nije odmah obavijestio Nadzorno tijelo EFTA-e, Island nije ispunio svoje obveze iz članka 15. Akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-452/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. srpnja 2017. uputio tribunal de commerce de Liège (Belgija) – Zako SPRL protiv Sanidel SA

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. srpnja 2017. uputio tribunal de commerce de Liège (Belgija) – Zako SPRL protiv Sanidel SA
   (Predmet C-452/17)
   (2017/C 347/13)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal de commerce de Liège

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Zako SPRL

      Tuženik: Sanidel SA

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih trgovačkih zastupnika (1) tumačiti na način da zahtijeva da trgovački zastupnik traži i posjećuje klijente ili dobavljače izvan nalogodavčeva poduzeća?

               2.

               Treba li članak 1. stavak 2. gore navedene Direktive 86/653/EEZ tumačiti na način da zahtijeva da trgovački zastupnik ne može obavljati druge zadaće osim onih koje su povezane s posredovanjem u kupoprodaji robe za nalogodavca i sklapanjem tih pravnih poslova u ime i za račun nalogodavca?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na drugo pitanje, treba li članak 1. stavak 2. gore navedene Direktive 86/653/EEZ tumačiti na način da zahtijeva da trgovački zastupnik može samo dodatno obavljati druge zadaće koje nisu povezane s posredovanjem u kupoprodaji robe za nalogodavca i sklapanjem tih pravnih poslova u ime i za račun nalogodavca?

      (1)  SL L 382., str. 17.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 45.


title: Predmet F-81/13: Tužba podnesena 3. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/69

         Tužba podnesena 3. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-81/13)
   2013/C 344/127
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: F. Frabetti, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o neuključivanju tužitelja u popis službenika unaprijeđenih u postupku napredovanja u 2012.-oj godini.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku objavljenu u Administrativnim informacijama br. 27-2012 od 26. listopada 2012. o neuključivanju imena tužitelja u popis službenika unaprijeđenih u okviru postupka napredovanja 2012.,

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet F-100/13: Tužba podnesena 4. listopada 2013. — ZZ i dr. protiv EEAS-a

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/46

         Tužba podnesena 4. listopada 2013. — ZZ i dr. protiv EEAS-a
   (Predmet F-100/13)
   2014/C 45/85
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ i drugi (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke EEAS-a da se od 1. siječnja 2014. službenicima upućenim u Argentinu, Čile, Kinu (Hong Kong), Japan, Maleziju, Singapur i Tajvan više ne isplaćuje naknada za životne uvjete.

      Tužbeni zahtjevi

               —

               Poništiti odluku MDR/C6/(2012) EEAS-a od 19. prosinca 2012. kojom je tijelo za imenovanja (AIPN) odlučilo osoblju smještenom u delegacijama i uredima EU-a u Argentini, Kini (Hong Kongu), Čileu, Japanu, Maleziji, Singapuru i Tajvanu ukinuti naknadu za životne uvjete;

               —

               posljedično, naložiti plaćanje naknada za životne uvjete po stopi od 15 % od 1. siječnja 2014.;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet T-151/16: Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2017. – NC protiv Komisije („Bespovratna sredstva — OLAF-ova istraga — Utvrđenje nepravilnosti — Komisijina odluka o administrativnoj sankciji — Isključenje iz sudjelovanja u postupcima javne nabave i dodjele bespovratnih sredstava koja se financiraju iz općeg proračuna Unije u trajanju od 18 mjeseci — Upis u bazu podataka sustava ranog otkrivanja i isključenja — Vremenska primjena različitih verzija Financijske uredbe — Bitne odredbe postupka — Retroaktivna primjena blažeg represivnog zakona”)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/23

         Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2017. – NC protiv Komisije
   (Predmet T-151/16) (1)

   ((„Bespovratna sredstva - OLAF-ova istraga - Utvrđenje nepravilnosti - Komisijina odluka o administrativnoj sankciji - Isključenje iz sudjelovanja u postupcima javne nabave i dodjele bespovratnih sredstava koja se financiraju iz općeg proračuna Unije u trajanju od 18 mjeseci - Upis u bazu podataka sustava ranog otkrivanja i isključenja - Vremenska primjena različitih verzija Financijske uredbe - Bitne odredbe postupka - Retroaktivna primjena blažeg represivnog zakona”))
   (2017/C 256/25)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: NC (zastupnici: J. Killick, G. Forwood, barristers, C. Van Haute i A. Bernard, odvjetnici, zatim J. Killick, G. Forwood, C. Van Haute i J. Jeram, solicitor)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Dintilhac i M. Clausen, zatim F. Dintilhac i R. Lyal, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Komisijine odluke od 28. siječnja 2016. o administrativnoj sankciji tužiteljeva isključenja iz sudjelovanja u postupcima dodjele ugovora o javnoj nabavi i bespovratnih sredstava koja se financiraju iz općeg proračuna Europske unije u trajanju od 18 mjeseci i kojom se on zbog toga upisuje u bazu podataka sustava ranog otkrivanja i isključenja predviđenog člankom 108. stavkom 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.).

      Izreka

               1.

               Poništava se Komisijina odluka od 28. siječnja 2016. o administrativnoj sankciji NC-ova isključenja iz sudjelovanja u postupcima dodjele ugovora o javnoj nabavi i bespovratnih sredstava koja se financiraju iz općeg proračuna Europske unije u trajanju od 18 mjeseci i kojom se on zbog toga upisuje u bazu podataka sustava ranog otkrivanja i isključenja predviđenog člankom 108. stavkom 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 1605/2002.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 279, 1. 8. 2016.


title: Predmet F-14/12: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — Schönberger protiv Revizorskog suda (Javna služba — Službenici — Promaknuće — Postupak promaknuća u 2011. — Referentni multiplikacijski faktori)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/20

         Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2013. — Schönberger protiv Revizorskog suda
   (Predmet F-14/12) (1)

   (Javna služba - Službenici - Promaknuće - Postupak promaknuća u 2011. - Referentni multiplikacijski faktori)
   2013/C 377/46
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: O. Mader, odvjetnik)

      Tuženik: Revizorski sud Europske unije (zastupnici: početno J.-M. Stenier i B. Schäfer, agenti, a kasnije B. Schäfer i I. Ni Rágain Düro)

      Predmet

   Zahtjev za ukidanje odluke tuženika o nepromaknuću tužitelja u razred AD 13 u postupku promaknuća u 2011.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se g. Schönbergeru snošenje vlastitih troškova i troškova Revizorskog suda Europske unije.

      (1)  SL C 138, 12.5.2012., str. 33.


title: Predmet C-24/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 20. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht München – Njemačka) – Josef Plöckl protiv Finanzamt Schrobenhausen (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Šesta direktiva — Članak 28.c A točke (a) i (d) — Prijenos robe unutar Europske unije — Pravo na izuzeće — Nepoštovanje obveze dostavljanja identifikacijskog broja za PDV dodijeljenog od strane države članice odredišta — Nepostojanje ozbiljnih indicija o postojanju utaje poreza — Odbijanje korištenja izuzeća — Dopuštenost)

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 20. listopada 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht München – Njemačka) – Josef Plöckl protiv Finanzamt Schrobenhausen
   (Predmet C-24/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Šesta direktiva - Članak 28.c A točke (a) i (d) - Prijenos robe unutar Europske unije - Pravo na izuzeće - Nepoštovanje obveze dostavljanja identifikacijskog broja za PDV dodijeljenog od strane države članice odredišta - Nepostojanje ozbiljnih indicija o postojanju utaje poreza - Odbijanje korištenja izuzeća - Dopuštenost))
   (2016/C 475/04)
   Jezik postupka:njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht München

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Josef Plöckl

      Tuženik: Finanzamt Schrobenhausen

      Izreka

   Članak 22. stavak 8. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2005/92/EEZ od 12. prosinca 2005., u verziji koja proizlazi iz članka 28.h te Šeste direktive, i članak 28.c A točku (a) prvi podstavak i točku (d) te navedene direktive treba tumačiti na način da im se protivi to da porezna uprava države članice podrijetla odbije izuzeti od poreza na dodanu vrijednost prijenos unutar Zajednice zbog toga što porezni obveznik nije dostavio identifikacijski broj za porez na dodanu vrijednost koji je dodijelila država odredišta, ako ne postoje nikakve ozbiljne indicije koje bi ukazivale na postojanje utaje, ako je roba prenesena u drugu državu članicu i ako su također ispunjeni drugi uvjeti za izuzeće.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet T-691/15: Tužba podnesena 29. studenoga 2015. – Marcas Costa Brava protiv OHIM-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/86

         Tužba podnesena 29. studenoga 2015. – Marcas Costa Brava protiv OHIM-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Predmet T-691/15)
   (2016/C 048/94)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španjolska) (zastupnici: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švicarska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice koji sadrži verbalne elemente „Cremcaffè by Julius Meinl” – žig Zajednice br. 11 406 782

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. rujna 2015. u predmetu R 2756/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               utvrdi da je uporaba žiga Zajednice br. 2 423 705 iz razreda 30. dokazana i da prijava žiga Zajednice br. 11 406 782 nije sukladna sa žigom Zajednice br. 2 423 705;

               —

               naloži OHIM-u i mogućim ostalim tuženicima snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Pogrešno tumačenje članka 15. stavka 1., članka 15. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-844/14: Tužba podnesena 22. prosinca 2014. – GRE protiv OHIM-a (Mark 1)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/51

         Tužba podnesena 22. prosinca 2014. – GRE protiv OHIM-a (Mark 1)
   (Predmet T-844/14)
   (2015/C 065/69)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Njemačka) (zastupnici: I. Memmler i S. Schulz, odvjetnice)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „Mark 1” – prijava br. 1 2 0 52  461

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 2. listopada 2014. u predmetu R 648/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-447/15: Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Ostravě – Češka Republika) – Ivo Muladi protiv Krajský úřad Moravskoslezského kraje (Zahtjev za prethodnu odluku — Transport — Direktiva 2003/59/EZ — Obveza posjedovanja početne kvalifikacije — Članak 4. — Stečena prava — Vozači čije su vozačke dozvole izdane prije datuma predviđenih u članku 4. — Izuzeće od obveze posjedovanja početne kvalifikacije — Nacionalni propis koji postavlja dodatni zahtjev prethodnog periodičnog osposobljavanja u trajanju od 35 sati da bi se moglo koristiti izuzeće)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/25

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský soud v Ostravě – Češka Republika) – Ivo Muladi protiv Krajský úřad Moravskoslezského kraje
   (Predmet C-447/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Transport - Direktiva 2003/59/EZ - Obveza posjedovanja početne kvalifikacije - Članak 4. - Stečena prava - Vozači čije su vozačke dozvole izdane prije datuma predviđenih u članku 4. - Izuzeće od obveze posjedovanja početne kvalifikacije - Nacionalni propis koji postavlja dodatni zahtjev prethodnog periodičnog osposobljavanja u trajanju od 35 sati da bi se moglo koristiti izuzeće))
   (2016/C 335/33)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský soud v Ostravě

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ivo Muladi

      Tuženik: Krajský úřad Moravskoslezského kraje

      Izreka

   Članak 4. Direktive 2003/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2003. o početnim kvalifikacijama i periodičnom osposobljavanju vozača određenih cestovnih vozila za prijevoz robe ili putnika, o izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 i Direktive Vijeća 91/439/EEZ te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 76/914/EEZ treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis poput onoga iz glavnog postupka, sukladno kojem se predviđa obveza prethodnog periodičnog osposobljavanja u trajanju od 35 sati za korisnike izuzeća od obveze postojanja početne kvalifikacije vozača određenih cestovnih vozila za prijevoz robe ili putnika, predviđenog tim člankom, da bi mogli obavljati dotičnu prijevozničku djelatnost.

      (1)  SL C 389, 23. 11. 2015.


title: Predmet T-810/14: Tužba podnesena 12. prosinca 2014. – Portugal protiv Komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/40

         Tužba podnesena 12. prosinca 2014. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-810/14)
   (2015/C 065/55)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, J. Arsénio de Oliveira i S. Nunes de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi ništavim nalog za plaćanje koji je dostavilo Glavno tajništvo Europske komisije dopisom 2014D/14507 od 6. listopada 2014.

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Komisija prisvojila ovlasti koje se nalaze u djelokrugu sudova, čime je povrijedila nadležnost.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi Ugovorâ ili bilo kojeg pravnog pravila koje se odnosi na njihovu provedbu s obzirom na to da se akt oslanja na umjetno raščlanjivanje učinaka presude Općeg suda u predmetu C-292/11.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi pravomoćno presuđene stvari jer su donošenjem odluke povrijeđeni Ugovori ili bilo koje pravno pravilo koje se odnosi na njihovu provedbu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na nepoštovanju načelâ pravne sigurnosti, stabilnosti pravnih odnosa i zaštite legitimnih očekivanja, utvrđenih pravom Europske unije.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi načela zabrane dvostrukog kažnjavanja koje onemogućava da se novim pojedinačnim pravnim aktom ishodi ono što prethodno nije ostvareno sudskim odlukama o poništenju.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na nepoštovanju podjele ovlasti između država članica i Komisije, pokušajem potonje da ograniči pravo država članica na utvrđivanje razumnog roka vacatio legis, čime je povrijedila nadležnost.


title: Predmet C-69/15: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Nutrivet D.O.O.E.L. protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Otpad — Pošiljke — Uredba (EZ) br. 1013/2006 — Članak 2. točka 35. podtočka (g) iii. — Nezakonita pošiljka — Pogrešne ili nedosljedne informacije navedene u dokumentu iz Priloga VII. toj uredbi — Članak 50. stavak 1. — Sankcije koje se primjenjuju u slučaju povrede navedene uredbe — Proporcionalnost)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/13

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Nutrivet D.O.O.E.L. protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Predmet C-69/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Otpad - Pošiljke - Uredba (EZ) br. 1013/2006 - Članak 2. točka 35. podtočka (g) iii. - Nezakonita pošiljka - Pogrešne ili nedosljedne informacije navedene u dokumentu iz Priloga VII. toj uredbi - Članak 50. stavak 1. - Sankcije koje se primjenjuju u slučaju povrede navedene uredbe - Proporcionalnost))
   (2016/C 296/17)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nutrivet D.O.O.E.L.

      Tuženik: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Izreka

               1.

               Članak 2. točku 35. podtočku (g) iii. Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 1013/2006 od 14. lipnja 2006. o pošiljkama otpada, kako je izmijenjena Uredbom (EU) Komisije br. 255/2013 od 20. ožujka 2013., valja tumačiti na način da pošiljku otpada, poput onog iz Priloga III. navedenoj uredbi, namijenjenog postupcima oporabe, treba smatrati nezakonitom u smislu te odredbe, kad prateća isprava priložena toj pošiljci sadržava pogrešne ili nedosljedne informacije, poput onih sadržanih u pratećim ispravama iz glavnog postupka, u pogledu uvoznika/primatelja, pogona za oporabu kao i relevantnih zemalja/država, neovisno o pravilnom navođenju tih informacija u drugim dokumentima stavljenima na raspolaganje nadležnim tijelima, namjeri dovođenja tih tijela u zabludu i provođenju od strane tih tijela postupaka iz članka 24. te iste uredbe.

               2.

               Članak 50. stavak 1. Uredbe br. 1013/2006, kako je izmijenjena Uredbom br. 255/2013, prema kojemu sankcije koje države članice primjenjuju u slučaju povrede na odredbe te uredbe trebaju biti proporcionalne, valja tumačiti na način da pošiljka otpada u odnosu na koju prateća isprava iz Priloga VII. istoj uredbi sadržava pogrešne ili nedosljedne informacije može, u načelu, biti sankcionirana novčanom kaznom, čiji iznos odgovara iznosu novčane kazne koja se primjenjuje u slučaju povrede obveze ispunjavanja te isprave. U okviru kontrole proporcionalnosti takve sankcije, sud koji je uputio zahtjev mora posebno uzeti u obzir opasnosti koje može uzrokovati ta povreda za područje zaštite okoliša i zdravlja ljudi.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet C-357/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2016. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – UAB „Gelvora” protiv Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/37

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2016. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – UAB „Gelvora” protiv Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
   (Predmet C-357/16)
   (2016/C 335/50)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: UAB „Gelvora”

      Druga stranka u postupku: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba

      Prethodna pitanja

               1.

               Ulazi li pravni odnos između društva koje je steklo pravo na potraživanje na temelju ugovora o prijenosu tražbine i fizičke osobe, čija zaduženost proizlazi iz potrošačkog ugovora o kreditu, ako navedeno društvo izvršava radnje za naplatu duga, u područje primjene Direktive 2005/29/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća?

               2.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje, obuhvaća li izraz „proizvod” upotrijebljen u članku 2. točki (c) Direktive radnje izvršene radi ostvarivanja prava na potraživanje na temelju ugovora o prijenosu tražbine u kontekstu naplate duga od fizičke osobe čija zaduženost proizlazi iz potrošačkog ugovora o kreditu sklopljenog s prvotnim vjerovnikom?

               3.

               Ulazi li pravni odnos između društva koje je steklo pravo na potraživanje na temelju ugovora o prijenosu tražbine i fizičke osobe, čija zaduženost proizlazi iz potrošačkog ugovora o kreditu i već je utvrđena pravomoćnom sudskom odlukom koja je proslijeđena sudskom ovršitelju radi ovrhe, ako društvo usporedno izvršava radnje za naplatu duga, u područje primjene Direktive?

               4.

               U slučaju pozitivnog odgovora na treće pitanje, obuhvaća li izraz „proizvod” upotrijebljen u članku 2. točki (c) Direktive radnje izvršene u ostvarivanju prava na potraživanje stečenog na temelju ugovora o prijenosu tražbine u kontekstu naplate duga od fizičke osobe čija zaduženost proizlazi iz potrošačkog ugovora o kreditu sklopljenog s prvotnim vjerovnikom i koja je utvrđena pravomoćnom sudskom odlukom koja je proslijeđena sudskom ovršitelju radi ovrhe?

      (1)  SL 2005 L 149, str. 22. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)


title: Predmet T-35/17: Tužba podnesena 20. siječnja 2017. – Weber-Stephen Products protiv EUIPO-a (iGrill)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/30

         Tužba podnesena 20. siječnja 2017. – Weber-Stephen Products protiv EUIPO-a (iGrill)
   (Predmet T-35/17)
   (2017/C 070/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Weber-Stephen Products LLC (Palatine, Illinois, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: R. Niebel i A. Jauch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija br. 1 258 162 u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na verbalni žig „iGrill”

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. studenoga 2016. u predmetu R 538/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-131/16: Tužba podnesena 22. ožujka 2016. – Belgija protiv Komisije

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/36

         Tužba podnesena 22. ožujka 2016. – Belgija protiv Komisije
   (Predmet T-131/16)
   (2016/C 191/48)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet i J. Halleux, u svojstvu agenata, uz asistenciju M. Segura Catalána i M. Claytona, odvjetnika)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               prizna i potvrdi zahtjeve za poništenje istaknute u tužbi;

               —

               poništi Komisijinu odluku od 11. siječnja 2016. o programu državne potpore o izuzeću od oporezivanja viška dobiti SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je provela Kraljevina Belgija jer u odluci nije pravilno utvrđena mjera državne potpore, jer je sustav pretpostavljenog oporezivanja viška dobiti kvalificiran kao program potpora, i smatra se nespojivom državnom potporom u smislu članka 107. UFEU-a;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 2. pobijane odluke u dijelu u kojem se sustav pretpostavljenog oporezivanja viška dobiti smatra državnom potporom nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže povrat navodne državne potpore od korporativnih grupa kojima pripadaju primatelji zbog kršenja općih načela prava Europske unije;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 2. stavka 6. UFEU-a, članka 5. stavaka 1. i 2. UEU-a time što su se pravila o državnim potporama koristila da bi se jednostrano odredila porezna nadležnost Belgijske države.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u dijelu u kojem je utvrđena navodna mjera državne potpore i u kojem je kvalificirana kao program potpora bez potrebe donošenja daljnjih provedbenih mjera u smislu članka 1. točke (d) Uredbe br. 2015/1589 i članka 107. UFEU-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 107. UFEU-a jer se smatralo da je sustav pretpostavljenog oporezivanja viška dobiti mjera državne potpore. Komisija nije imala dokaze o uključenim državnim sredstvima, nije utvrdila postojanje prednosti te je pogrešno ocijenila selektivnost i narušavanje tržišnog natjecanja.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni kod utvrđivanja korisnika navodne državne potpore ne samo kao belgijskih subjekata podložnih porezu u Belgiji nego i multinacionalnih grupa kojima pripadaju.

               5.

               Podredno, peti žalbeni razlog temelji se na povredi općeg načela zakonitosti i članka 16. stavka 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (1) jer se povrat sredstava potpore može tražiti od multinacionalnih grupa kojima pripadaju belgijski subjekti koji su primili odluku.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015 L 248, str. 9.).


title: Predmet T-403/12: Presuda Općeg suda od 13. listopada 2015. – Intrasoft International protiv Komisije („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Tehnička pomoć srpskoj carinskoj upravi u okviru modernizacije carinskog sustava — Sukob interesa — Odluka Delegacije Unije u Republici Srbiji o odbijanju ponuditeljeve ponude — Prešutno odbijanje prigovora protiv odluke o odbijanju ponude”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/32

         Presuda Općeg suda od 13. listopada 2015. – Intrasoft International protiv Komisije
   (Predmet T-403/12) (1)

   ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Tehnička pomoć srpskoj carinskoj upravi u okviru modernizacije carinskog sustava - Sukob interesa - Odluka Delegacije Unije u Republici Srbiji o odbijanju ponuditeljeve ponude - Prešutno odbijanje prigovora protiv odluke o odbijanju ponude”))
   (2015/C 398/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitel: Intrasoft International SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Erlbacher i E. Georgieva, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje dopisa Komisije od 10. kolovoza 2012. koja je djelovala putem Delegacije Europske unije u Republici Srbiji, a u kojem se navodi da se sklapanje ugovora o pružanju usluga u postupku javne nabave EuropeAid/131367/C/SER/RS, pod naslovom „Tehnička pomoć srpskoj carinskoj upravi u okviru modernizacije carinskog sustava” (SL 2011/S 160-262712), ne može ponuditi konzorciju u kojem je i Intrasoft International SA član i, s druge strane, zahtjev za poništenje navodne prešutne odluke o odbijanju prigovora koji je tužitelj podnio protiv dopisa od 10. kolovoza 2012.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka o odbijanju ponude konzorcija u kojem je i Intrasoft International SA član, iz dopisa od 10. kolovoza 2012. koji je sastavila Delegacija Europske unije u Republici Srbiji kao delegirani javni naručitelj Europske komisije, a u pogledu postupka javne nabave EuropeAid/131367/C/SER/RS, pod naslovom „Tehnička pomoć srpskoj carinskoj upravi u okviru modernizacije carinskog sustava”.

               2.

               Tužba se odbija u preostalom dijelu.

               3.

               Komisiji se nalaže snošenje troškova, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 343, 10. 11. 2012.


title: Predmet C-136/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato — Italija) — Consiglio Nazionale dei Geologi protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Consiglio Nazionale dei Geologi (Članak 267. stavak 3. UFEU-a — Opseg obveze postavljanja prethodnog pitanja za sud zadnje instance — Članak 101. UFEU-a — Etički kodeks strukovnog udruženja koji zabranjuje primjenu tarifa koje ne odgovaraju dostojanstvu struke)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/13

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 18. srpnja 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Consiglio di Stato — Italija) — Consiglio Nazionale dei Geologi protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato protiv Consiglio Nazionale dei Geologi
   (Predmet C-136/12) (1)

   (Članak 267. stavak 3. UFEU-a - Opseg obveze postavljanja prethodnog pitanja za sud zadnje instance - Članak 101. UFEU-a - Etički kodeks strukovnog udruženja koji zabranjuje primjenu tarifa koje ne odgovaraju dostojanstvu struke)
   2013/C 260/22
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Consiglio di Stato

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Consiglio Nazionale dei Geologi, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Tuženici: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Consiglio Nazionale dei Geologi

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Consiglio di Stato — Tumačenje članka 267. stavka 3. UFEU-a — Opseg obveze postavljanja prethodnog pitanja za sud zadnje instance — Pojam „ozbiljne i očite povrede prava Unije” — Postupovna pravila i načela države članice koja s jedne strane nacionalnom sudu zabranjuju obraćanje Sudu za očito nedopuštena pitanja koja je sastavila stranka i, s druge strane, preoblikovanje navedenih pitanja po službenoj dužnosti — Tumačenje članka 101. UFEU-a, Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2137/85 od 25. srpnja 1985. o Europskom gospodarskom interesnom udruženju (EGIU) (SL L 199, str. 1.), Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL L 255, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125.) i Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.) — Etički kodeks strukovnog udruženja koji zabranjuje primjenu tarifa koje ne odgovaraju dostojanstvu struke (decoro e dignità professionale) i količini i kvaliteti pruženih usluga — Primjenjivost nacionalnih pravila strožih od pravila Unije u području tržišnog natjecanja

      Izreka

               1.

               Članak 267. stavak 3. UFEU-a treba tumačiti na način da isključivo sud koji postavlja prethodno pitanje treba odrediti i oblikovati prethodna pitanja koja se odnose na tumačenje prava Unije i koja on ocijeni važnima za odlučivanje u glavnom postupku. Nacionalna pravila koja bi imala učinak ograničavanja te ovlasti ne mogu se primijeniti.

               2.

               Pravila poput onih predviđenih etičkim kodeksom za obavljanje struke geologa u Italiji, odobrenim od strane Consiglio Nazionale dei Geologi 19. prosinca 2006. i posljednji put izmijenjenim 24. ožujka 2010., koji osim kvalitete i važnosti usluge postavljaju kao kriterije određivanja honorara geologa i dostojanstvo struke, predstavljaju odluku udruženja poduzetnika u smislu članka 101. stavka 1. UFEU-a koji može imati za posljedicu ograničavanje tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu. Sud koji postavlja prethodno pitanje treba ocijeniti, s obzirom na ukupni kontekst u kojem taj kodeks stvara učinke, kao i s obzirom na cjelokupnost nacionalnog pravnog okvira te praksu primjene kodeksa od strane nacionalnog udruženja geologa, nastaje li u tom slučaju navedeni učinak. Spomenuti sud također treba provjeriti mogu li se pravila samog kodeksa, s obzirom na sve elemente slučaja s kojima raspolaže, a posebno u mjeri u kojoj ta pravila upućuju na kriterij dostojanstva struke, smatrati nužnima za provedbu legitimnog cilja povezanog s jamstvima koja su dana korisnicima usluga geologa.

      (1)  SL C 151, 26.5.2012.


title: Predmet T-377/10: Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2013. — Preparados Alimenticios protiv OHIM-a — Rila Feinkost-Importe (Jambo Afrika) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Zahtjev za verbalni žig Zajednice Jambo Afrika — Raniji figurativni žigovi Zajednice JUMBO, JUMBO CUBE, JUMBO MARINADE, JUMBO NOKKOS, JUMBO ROF, JUMBO CHORBA MOUTON-MUTTON, JUMBO Aroma All purpose seasoning Condiment — Raniji nacionalni figurativni žigovi JUMBO — Raniji neregistrirani verbalni žig JUMBO — Razlog za odbijanje — Nepostojanje rizika od zabune — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/22

         Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2013. — Preparados Alimenticios protiv OHIM-a — Rila Feinkost-Importe (Jambo Afrika)
   (Predmet T-377/10) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Zahtjev za verbalni žig Zajednice Jambo Afrika - Raniji figurativni žigovi Zajednice JUMBO, JUMBO CUBE, JUMBO MARINADE, JUMBO NOKKOS, JUMBO ROF, JUMBO CHORBA MOUTON-MUTTON, JUMBO Aroma All purpose seasoning Condiment - Raniji nacionalni figurativni žigovi JUMBO - Raniji neregistrirani verbalni žig JUMBO - Razlog za odbijanje - Nepostojanje rizika od zabune - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2014/C 9/34
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Preparados Alimenticios (L'Hospitalet de Llobregat, Španjolska) (zastupnik: D. Pellisé Urquiza, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga strana u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent pred Općim sudom: Rila Feinkost-Importe GmbH & Co. KG (Stemwede-Levern, Njemačka) (zastupnik: T. Weeg, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. lipnja 2010. (predmet R 1144/2009-1), vezane uz postupak povodom prigovora između Preparados Alimenticios, SA i Rila Feinkost-Importe GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Preparados Alimenticios, SA snošenje troškova.

      (1)  SL C 301, 6.11.2010.


title: Predmet C-235/15: Rješenje predsjednika Suda od 23. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Constanţa – Rumunjska) – Maria Bosneaga protiv Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 475/14

         Rješenje predsjednika Suda od 23. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Constanţa – Rumunjska) – Maria Bosneaga protiv Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Predmet C-235/15) (1)

   (2016/C 475/22)
   Jezik postupka: rumunjski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 270, 17. 8. 2015.


title: Predmet C-645/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 24. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde protiv Freistaat Bayern (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Procjena učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš — Direktiva 2011/92/EU — Projekt koji podliježe procjeni — Prilog I. točka 7. — Europski sporazum o glavnim međunarodnim prometnim pravcima (AGR) — Proširenje ceste s četiri prometne trake na dionici kraćoj od 10 km)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/13

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 24. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde protiv Freistaat Bayern
   (Predmet C-645/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Procjena učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš - Direktiva 2011/92/EU - Projekt koji podliježe procjeni - Prilog I. točka 7. - Europski sporazum o glavnim međunarodnim prometnim pravcima (AGR) - Proširenje ceste s četiri prometne trake na dionici kraćoj od 10 km))
   (2017/C 030/14)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde

      Tuženik: Freistaat Bayern

      uz sudjelovanje: Stadt Nürnberg

      Izreka

               1.

               Prilog I. točku 7. podtočku (c) Direktivi 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš ne može se tumačiti na način da ta odredba obuhvaća projekt uređenja ceste koji se sastoji od proširenja ili uređenja postojeće ceste s četiri ili više prometnih traka, iako se, kao u glavnom postupku, odnosi na dionicu kraću od 10 km.

               2.

               Prilog I. točku 7. podtočku (b) Direktivi 2011/92 treba tumačiti na način da su „brze ceste” u smislu te odredbe ceste koje imaju tehničke karakteristike navedene u definiciji sadržanoj u Prilogu II. točki II. 3. Europskom sporazumu o glavnim međunarodnim prometnim pravcima (AGR), potpisanom u Ženevi 15. studenoga 1975., čak i ako te ceste nisu dio mreže glavnih međunarodnih prometnih pravaca koja je uređena tim sporazumom niti se nalaze u gradskom području.

               3.

               Pojam „izgradnja” u smislu Priloga I. točke 7. podtočke (b) Direktivi 2011/92 treba tumačiti na način da se odnosi na izvedbu prethodno nepostojećih objekata ili fizičku izmjenu prethodno postojećih objekata. Kako bi ocijenio može li se takva izmjena s obzirom na svoj opseg i način izvedbe smatrati ekvivalentnom takvoj izgradnji, sud koji je uputio zahtjev mora uzeti u obzir sve karakteristike predmetnog objekta, a ne samo njegovu dužinu ili zadržavanje njegove početne trase.

      (1)  SL C 90, 7. 3. 2016.


title: Predmet F-52/15: Tužba podnesena 7. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               8.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 190/38

         Tužba podnesena 7. travnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-52/15)
   (2015/C 190/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Komisije o odbijanju zahtjeva za produljenje službe tužitelja čime je potvrđeno njegovo umirovljenje po sili zakona od 31. listopada 2014.; zahtjev za naknadu navodno pretrpljene materijalne štete te simboličnog iznosa od 1 eura na ime naknade navodne nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku TZI-a od 25. lipnja 2014. kojom se odbija zahtjev za produljenje službe tužitelja čime je potvrđeno njegovo umirovljenje po sili zakona od 31. listopada 2014.;

               —

               prema potrebi, poništiti odluku od 10. prosinca 2014. o odbijanju žalbe, koja je tužitelju dostavljena 29. prosinca 2014.;

               —

               naknaditi materijalnu štetu koju je tužitelj pretrpio zbog pobijanih odluka;

               —

               dosuditi tužitelju simbolični iznos od 1 eura na ime naknade njegove nematerijalne štete;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet T-675/15: Tužba podnesena 20. studenoga 2015. – Shanxi Taigang Stainless Steel protiv Komisije

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/65

         Tužba podnesena 20. studenoga 2015. – Shanxi Taigang Stainless Steel protiv Komisije
   (Predmet T-675/15)
   (2016/C 038/88)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd (Taiyuan, Kina) (zastupnici: F. Carlin, Barrister, i N. Niejahr, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2015/1429 od 26. kolovoza 2015. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana (SL L 224, str. 10.) u mjeri u kojom se njome nameće antidampinška pristojba na tužiteljev izvoz te naplaćuje privremene pristojbe na takav izvoz; i

               —

               naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja u vezi s ovim postupkom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, temelji se na činjenici da je Komisija povrijedila drugi podstavak članka 2. stavka 7. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (1) (u daljnjem tekstu: Osnovna uredba) određivanjem i odabirom Sjedinjenih Američkih Država (u daljnjem tekstu: SAD) kao odgovarajuće analogne zemlje u ovom slučaju. Ovaj se odabir temelji na pogrešnom tumačenju i primjeni drugog podstavka članka 2. stavka 7. točke (a) Osnovne uredbe te također na očitim pogreškama u ocjeni činjenica. Podredno, Komisija je očito pogrešno primijenila članak 2. stavak 7. točku (a) Osnovne uredbe jer nije provela određene odgovarajuće prilagodbe uobičajene vrijednosti iako je odabrala SAD kao analognu zemlju.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija povrijedila članak 2. stavak 10. Osnovne uredbe jer nije provela odgovarajuće prilagodbe za troškove unutarnjeg prijevoza za izvoznika proizvođača iz SAD-a u skladu s točkom (k) te odredbe.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija povrijedila članak 3. stavke 2., 6., i 7. Osnovne uredbe. Komisijina analiza određenih čimbenika štete i uzročnosti zahvaćena je pogreškom zbog očitih pogrešaka u procjeni činjeničnog stanja te/ili nije u skladu s dužnošću Komisije da pažljivo i nepristrano ispita podatke.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 343, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.).


title: Predmet T-96/16: Presuda Općeg suda od 24. siječnja 2017. – Solenis Technologies protiv EUIPO-a (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/19

         Presuda Općeg suda od 24. siječnja 2017. – Solenis Technologies protiv EUIPO-a (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.)
   (Predmet T-96/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 070/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Solenis Technologies LP (Wilmington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Sanz Cerralbo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Fischer i A. Kusturovic, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. prosinca 2015. (predmet R 613/2015-2), u vezi prijave za registraciju verbalnog znaka STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Solenis Technologies LP nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 156, 2. 5. 2016.


title: Predmet C-446/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2015. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Signum Alfa Sped Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2015. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Signum Alfa Sped Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (Predmet C-446/15)
   (2015/C 381/18)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Signum Alfa Sped Kft.

      Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe Direktive 2006/112 (1) o odbitku PDV-a tumačiti na način da porezno tijelo može, kako gospodarsku transakciju ne bi ocijenilo fiktivnom, od poreznog obveznika koji se želi koristiti svojim pravom na odbitak PDV-a zatražiti ili da provjeri raspolaže li izdavatelj računa o uslugama u odnosu na koje se ovaj želi koristiti svojim pravom na odbitak potrebnim osobnim i materijalnim sredstvima za pružanje predmetne usluge, kako u trenutku navedenog pružanja usluga tako i u trenutku te provjere, i je li on ispunio svoje obveze prijave i plaćanja PDV-a ili da taj porezni obveznik, osim računom, raspolaže i drugim dokumentima o gospodarskoj transakciji koji ne sadrže formalne pogreške? Treba li zahtijevati da izdavatelj računa obavlja svoju gospodarsku aktivnost bez ikakve nepravilnosti ne samo u trenutku sklapanja pravnog posla na kojem se temelji pravo na odbitak PDV-a, nego također i u trenutku poreznog nadzora?

               2.

               Ako porezno tijelo, uzimajući u obzir okolnosti opisane u prvom pitanju, utvrdi da je gospodarska transakcija izvršena, ali je sadržaj računa nevjerodostojan jer se navedena transakcija nije provela između stranaka koje su navedene na računu, treba li od poreznog tijela zahtijevati, vodeći računa o teretu dokazivanja koji je u pravilu na njemu, da također provjeri tko je u tom slučaju sklopio pravni posao i tko je izdao račun ili to porezno tijelo može uskratiti pravo na odbitak kojim se želi koristiti porezni obveznik bez nepobitnog dokaza navedenih činjeničnih elemenata, bez podataka ili okolnosti koje upućuju na ime treće osobe ili ulogu koju je ona imala, već samo na temelju onoga što je sâmo porezno tijelo o tome izjavilo?

               3.

               Treba li odredbe Direktive 2006/112 o odbitku PDV-a tumačiti na način da porezno tijelo, čak i kad ne osporava provedbu gospodarske transakcije navedene na računu i kad ona formalno ispunjava zakonske uvjete, može uskratiti korištenje pravom na odbitak PDV-a, a da ne ispita je li pritom primijenjena dužna pažnja – oslanjajući se praktički na objektivnu odgovornost – zato što, s obzirom na to da se gospodarska transakcija nije provela između stranaka koje su navedene na računu, nevjerodostojnost sadržaja računa per definitionem isključuje ispitivanje dužne pažnje ili je u takvim okolnostima porezno tijelo koje uskrati korištenje pravom na odbitak isto tako obvezno dokazati da je porezni obveznik koji se želi koristiti tim pravom znao za nepravilno postupanje – koje je poduzeto kako bi se izbjeglo plaćanje poreza – poduzeća s kojim je u ugovornom odnosu ili da je čak sudjelovao u takvom nepravilnom postupanju?

               4.

               Ako je odgovor na prethodno pitanje potvrdan, je li odredbama Direktive 2006/112 o odbitku PDV-a i načelima porezne neutralnosti, pravne sigurnosti i proporcionalnosti, koje je Sud Europske unije razvio u svojoj sudskoj praksi, sukladno pravno tumačenje prema kojem se dužna pažnja primatelja računa može ispitivati samo ako se može dokazati da je došlo do pružanja usluga između stranaka, odnosno, ako je između stranaka provedena gospodarska transakcija na način određen na računu i postoje samo druge vrste grešaka, primjerice formalne pogreške, osobito vodeći računa o tome da nacionalno porezno zakonodavstvo sadrži odredbe o računima s formalnim pogreškama i o računima koji su izdani, a da nije provedena gospodarska transakcija?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-107/14: Presuda Općeg suda od 19. studenoga 2015. – Grčka protiv Komisije („EFSJP — Komponenta za Jamstva — EFJP i EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Uredba (EZ) br. 1782/2003 — Prava na pojedinačno plaćanje — Državna pričuva — Kriteriji dodjele — Rizik za fondove — Višestruka suglasnost”)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/29

         Presuda Općeg suda od 19. studenoga 2015. – Grčka protiv Komisije
   (Predmet T-107/14) (1)

   ((„EFSJP - Komponenta za Jamstva - EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Uredba (EZ) br. 1782/2003 - Prava na pojedinačno plaćanje - Državna pričuva - Kriteriji dodjele - Rizik za fondove - Višestruka suglasnost”))
   (2016/C 016/35)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou, zatim M. Kanellopoulos, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Rossi i D. Triantafyllou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije 2013/763/EU оd 12. prosinca 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskoga poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 338, str. 81.)., u dijelu u kojem se odnosi na Helensku Republiku.

      Izreka

               1.

               Poništava se provedbena odluka Komisije 2013/763/EU оd 12. prosinca 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskoga poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) u dijelu u kojem Helenskoj Republici određuje paušalni financijski ispravak koji se odnosi na davanje prava iz nacionalne pričuve i u dijelu u kojem je Europska Komisija na Helensku Republiku primijenila financijski ispravak za 2008. godinu u području višestruke suglasnosti.

               2.

               Tužba se odbija u preostalom dijelu.

               3.

               Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet T-508/15: Tužba podnesena 2. rujna 2015. – Republika Litva protiv Europske komisije

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/29

         Tužba podnesena 2. rujna 2015. – Republika Litva protiv Europske komisije
   (Predmet T-508/15)
   (2015/C 371/32)
   Jezik postupka: litavski

      Stranke

      Tužitelj: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, M. Palionis i A. Petrauskaitė, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Europske komisije (EU) 2015/1119 od 22. lipnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem je upućena Republici Litvi te u kojem se odnosi na Program prijevremenog umirovljenja iz proizvodnje osnovnih poljoprivrednih proizvoda (proračunska stavka: 6711);

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj navodi jedan tužbeni razlog, kojim se poziva na povredu prava Unije:
   Donijevši spornu odluku, Komisija je povrijedila članak 52. stavak 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013 (1), u vezi s načelom proporcionalnosti, s obzirom na sljedeće:

               (1)

               Komisija je primijenila paušalnu stopu ispravka a da nije uzela u obzir narav povrede i financijsku štetu nanesenu Uniji, iako su informacije pružene nakon a posteriori provjere svih zahtjeva, koju je na prikladan i razborit način izvršila Litva, omogućile precizno utvrđenje financijske štete koja je stvarno nanesena Uniji. Vlada Republike Litve navodi da su a posteriori provjere koje su izvršila litavska tijela vlasti odgovarajuće sredstvo za utvrđivanje štete koja je stvarno nanesena fondovima iz sljedećih razloga:

                           —

                           odabrani kriteriji provjerâ u skladu su s pojmom proizvodnje osnovnih poljoprivrednih proizvoda;

                           —

                           Komisija je pogrešno vezala pojam proizvodnje osnovnih poljoprivrednih proizvoda uz pojam djelomično samoopskrbnih poljoprivrednih gospodarstava;

                           —

                           Komisija je propustila uzeti u obzir ciljeve Republike Litve i mjere koje su bile jasno izložene u dokumentima o programu ruralnog razvoja.

               (2)

               U svakom slučaju, Komisija je pogrešno primijenila prekomjernu stopu financijskog ispravka od 5 % budući da se isti primjenjuje samo u slučaju postojanja znatnog rizika od gubitka za proračun Unije, dok su provjere koje je izvršila i informacije koje je pružila Republika Litva dokazale da je za proračun Unije mogao nastati tek niski financijski rizik.

      (1)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 485/2008 (SL 2013 L 347, str. 549.).