title: Predmet T-462/14: Tužba podnesena 18. lipnja 2014. – EEB protiv Komisije

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/67

         Tužba podnesena 18. lipnja 2014. – EEB protiv Komisije
   (Predmet T-462/14)
   2014/C 315/112
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: B. Kloostra, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku Komisije od 8. travnja 2014.;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom tužitelj traži poništenje odluke Komisije od 8. travnja 2014. (Ares(2014)1102834) kojom se kao nedopušten odbacuje zahtjev tužitelja za interno preispitivanje Odluke Komisije 2013/687/EU od 26. studenog 2013. o obavijesti Helenske Republike o prijelaznom nacionalnom planu iz članka 32. Direktive 2010/75/EU Europskog Parlamenta i Vijeća o industrijskim emisijama.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim navodi da je članak 10., koji se tumači u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkom (g) Uredbe br. 1367/2006 (1), nezakonit. Tužitelj navodi da je usvajanjem osporavane mjere Komisija povrijedila članak 9. stavak 3. Aarhuške konvencije s obzirom na to da odredbe koje je Komisija primijenila – članak 10. koji se tumači u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkom (g) Uredbe br. 1367/2006 – nisu u skladu s člankom 9. stavkom 3. Aarhuške konvencije. Nezakonitost tih odredbi Uredbe br. 1367/2006 trebala je Komisiju navesti na to da utvrdi da je zahtjev za interno preispitivanje dopušten.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim podredno navodi da je usvajanjem osporavane mjere Komisija povrijedila svoju obvezu da postupi koliko god je to moguće u skladu s Konvencijom. Tužitelj navodi da je Komisija članak 10. Uredbe br. 1367/2006 i osobito riječi „upravni akt” te odredbe trebala tumačiti u skladu s člankom 9. stavkom 3. Aarhuške konvencije te da nije trebala primijeniti definiciju „upravnog akta” iz članka 2. stavka 1. točke (g) Uredbe br. 1367/2006, za koju tužitelj smatra da je preuska.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojim još podrednije navodi da je Komisija usvajanjem osporavane mjere povrijedila članak 2. stavak 1. točku (g) Uredbe br. 1367/2006 smatrajući da se odluka Komisije 2013/687/EU nije mogla kvalificirati kao pojedinačna mjera.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006 L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.).


title: Predmet F-82/13: Tužba od 4. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/50

         Tužba od 4. rujna 2013. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-82/13)
   2013/C 325/84
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o prijenosu mirovinskih prava tužitelja u mirovinski sustav Unije u kojoj su primijenjene nove opće odredbe za provedbu (DGE) članaka 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o službenicima.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               proglasiti nezakonitim članak 9. općih odredbi za provedbu članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku;

               —

               poništiti odluku o prijenosu mirovinskih prava tužitelja na temelju mjerila navedenih u općim odredbama za provedbu članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku od 3. ožujka 2011.;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet C-490/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Freistaat Bayern protiv Verlag Esterbauer GmbH

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. studenoga 2014. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Freistaat Bayern protiv Verlag Esterbauer GmbH
   (Predmet C-490/14)
   (2015/C 034/05)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Freistaat Bayern

      Tuženik: Verlag Esterbauer GmbH

      Prethodno pitanje

   Je li za pitanje postoji li zbirka druge građe u smislu članka 1. stavka 2. Direktive 96/9/EZ (1) – iz razloga što se ta građa može međusobno odijeliti a da to ne utječe na vrijednost njezinog informativnog sadržaja – mjerodavna svaka zamisliva informacijska vrijednost ili samo ona vrijednost koja se utvrđuje na osnovi svrhe konkretne zbirke i s obzirom na uobičajeno ponašanje korisnika koje iz te svrhe proizlazi?

      (1)  Direktiva 96/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 1996. o pravnoj zaštiti baza podataka, SL L 77, str. 20. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 36.).


title: Predmet T-758/16: Tužba podnesena 31. listopada 2016. – Crédit Agricole protiv ESB-a

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/45

         Tužba podnesena 31. listopada 2016. – Crédit Agricole protiv ESB-a
   (Predmet T-758/16)
   (2017/C 006/56)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Crédit Agricole SA (Montrouge, Francuska) (zastupnici: A. Champsaur i A. Delors, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi, na temelju članaka 256. i 263. UFEU-a, odluku ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/165 koju je Europska središnja banka donijela 24. kolovoza 2016.;

               —

               naloži Europskoj središnjoj banci snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je Europska središnja banka (ESB) počinila pri tumačenju odredbi Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3., u daljnjem tekstu: Uredba br. 575/2013).
               Tužitelj tako ističe u odnosu na odluku ESB-a od 24. kolovoza 2016. o odbijanju njegova zahtjeva za odobrenje isključenja izloženosti javnom sektoru iz izračuna omjera financijske poluge (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) osobito sljedeće prigovore:

                           —

                           da je protivna namjeri europskog zakonodavca i ciljevima Uredbe br. 575/2013;

                           —

                           da lišava članak 429. stavak 14. spomenute uredbe svakog korisnog učinka;

                           —

                           da njome ESB zadire u ovlasti europskog zakonodavca.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u pobijanoj odluci pri ocjeni bonitetnog rizika u pogledu regulirane štednje jer ESB nije uzeo u obzir pravni okvir i empirijske podatke u vezi s tom štednjom, kao ni relevantna izvješća Europskog nadzornog tijela za bankarstvo, te je počinio takvu pogrešku pri ocjeni rizika financijske poluge i drugih s njim povezanih bonitetnih rizika.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti u pobijanoj odluci, s obzirom na to da se njome, s jedne strane, povrjeđuje opće načelo proporcionalnosti utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji i, s druge strane, ne poštuju posebni zahtjevi povezani s načelom proporcionalnosti u području bonitetnog nadzora, na temelju kojih zahtjevi u pogledu boniteta moraju biti prilagođeni poslovnom modelu banke i s njim povezanim rizicima za financijski sektor i gospodarstvo.


title: Predmet C-76/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike (Povreda obveze države članice — Direktiva 2002/22/EZ — Elektroničke komunikacije — Mreže i usluge — Određivanje poduzetnika odgovornih za pružanje univerzalnih usluga — Pogrešno prenošenje — Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze — Neizvršenje — Članak 260. stavak 2. UFEU-a — Novčane sankcije — Novčana kazna — Paušalni iznos)

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 25. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-76/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 2002/22/EZ - Elektroničke komunikacije - Mreže i usluge - Određivanje poduzetnika odgovornih za pružanje univerzalnih usluga - Pogrešno prenošenje - Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze - Neizvršenje - Članak 260. stavak 2. UFEU-a - Novčane sankcije - Novčana kazna - Paušalni iznos))
   2014/C 292/06
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Guerra e Andrade, G. Braun, L. Nicolae i M. Heller, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, agent, uz asistenciju L. Moraisa, advogado)

      Izreka

               1.

               Time što nije donijela sve potrebne mjere kako bi postupila u skladu s presudom Komisija/Portugal (C-154/09, EU:C:2010:591), Portugalska Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Portugalskoj Republici nalaže se plaćanje paušalnog iznosa u visini od 3 milijuna eura Europskoj komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije”.

               3.

               Portugalskoj Republici nalaže se plaćanje novčane kazne Europskoj komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije” u visini od 10  000 eura po danu kašnjenja u provedbi potrebnih mjera za postupanje u skladu s presudom Komisija/Portugal (EU:C:2010:591), računajući od dana proglašenja ove presude do izvršenja navedene presude.

               4.

               Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 123, 27.4.2013.


title: Predmet T-693/13: Tužba podnesena 31. prosinca 2013. — Mikhalchanka protiv Vijeća

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/25

         Tužba podnesena 31. prosinca 2013. — Mikhalchanka protiv Vijeća
   (Predmet T-693/13)
   2014/C 93/42
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Aliaksei Mikhalchanka (Minsk, Bjelarus) (zastupnik: M. Michalauskas, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, u dijelu koji se odnosi na tužitelja;

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, u dijelu koji se odnosi na tužitelja;

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu prava na obranu s obzirom na to da Vijeće nije poštovalo prethodni kontradiktorni postupak.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na nedostatnost obrazloženja s obzirom na to da obrazloženje akata tužitelju onemogućuje osporavanje njihove valjanosti pred Općim sudom, a potonjem izvršavanje nadzora nad njihovom zakonitosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na pogrešku u ocjeni u mjeri u kojoj pobijani akt ne sadrži nikakva činjenična opravdanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na nepoštovanje načela proporcionalnosti, posebice u odnosu na ograničenje ulaska i provoza preko teritorija Europske unije.


title: Predmet T-579/14: Presuda Općeg suda od 9. studenoga 2016. – Birkenstock Sales protiv EUIPO-a (Prikaz uzorka međusobno prepletenih valovitih linija) („Žig Europske unije — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig koji prikazuje uzorak međusobno prepletenih valovitih linija — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Reljefni uzorak — Otiskivanje reljefnog uzorka na pakiranje proizvoda”)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/33

         Presuda Općeg suda od 9. studenoga 2016. – Birkenstock Sales protiv EUIPO-a (Prikaz uzorka međusobno prepletenih valovitih linija)
   (Predmet T-579/14) (1)

   ((„Žig Europske unije - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig koji prikazuje uzorak međusobno prepletenih valovitih linija - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Reljefni uzorak - Otiskivanje reljefnog uzorka na pakiranje proizvoda”))
   (2017/C 006/39)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Birkenstock Sales GmbH (Vettelschoß, Njemačka) (zastupnici: C. Menebröcker i V. Töbelmann, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: G. Schneider i D. Walicka, a zatim D. Walicka, u svojstvu agenata)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. svibnja 2014. (predmet R 1952/2013-1), u vezi s međunarodnom registracijom u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga koji prikazuje uzorak međusobno prepletenih valovitih linija

      Izreka

               1.

               Odluka prvog žalbenog vijeća Europskog ureda za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 15. svibnja 2014. (predmet R 1952/2013–1) poništava se u dijelu koji se odnosi na sljedeće proizvode: „umjetni udovi, oči i zubi”, „materijal za šivanje rana; materijal za kirurško šivanje” i „životinjske kože, životinjske kože pripremljene za izradu krznarskih proizvoda”.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Birkenstock Sales GmbH će snositi vlastite troškove i polovicu troškova EUIPO-a. EUIPO će snositi polovicu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet T-304/14: Tužba podnesena 29. travnja 2014. – Sun Alloys Europe protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/52

         Tužba podnesena 29. travnja 2014. – Sun Alloys Europe protiv Komisije
   (Predmet T-304/14)
   2014/C 223/55
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Sun Alloys Europe GmbH (Bad Sobernheim, Njemačka) (zastupnici: D. Greinacher, J. Martin i B. Scholtka, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u skladu s člankom 263. stavkom 1. UFEU-a poništi Odluku Komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka protiv Savezne Republike Njemačke u vezi s poticanjem proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i jamskog plina prema Zakonu o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneubarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG), kao i zbog ograničavanja nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća – državne potpore SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), objavljenu u Službenom listu EU od 7. veljače 2014., br. C 37, str. 73., u dijelu u kojem Komisija korekcijsko uređenje prema paragrafima 40. i 41. EEG-a tretira kao državnu potporu u smislu članka 107. UFEU-a;

               —

               Komisiji naloži snošenje nužnih troškova u skladu s člankom 87. stavkom 3. Poslovnika Općeg suda.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda članka 107. UFEU-a
               Tužitelj tvrdi da je Komisija poticanje obnovljivih izvora energije putem sustava posebnih nameta, kao i posebno korekcijsko uređenje radi ograničenja nameta na temelju EEG-a pogrešno ocijenila kao potpore pa na temelju toga nije smjela pokrenuti formalni istražni postupak.

                           —

                           S tim u svezi, tužitelj ističe da se Komisiji u njezinoj prosudbi potkrala očita pogreška prilikom prethodne ocjene pitanja je li kod posebnog korekcijskog uređenja riječ o potpori, s obzirom na to da posebno korekcijsko uređenje kao iznimka od nameta na temelju EEG-a ne stavlja poduzeća s velikom potrošnjom struje u povoljniji položaj od onoga koji bi ta poduzeća ostvarila u uobičajenim tržišnim uvjetima.

                           —

                           Tužitelj dodaje da se ne koriste nikakva državna sredstva. Budući da sami prihodi od nameta na temelju EEG-a ne predstavljaju državna sredstva, ni u slučaju posebnog režima za poduzeća s velikom potrošnjom struje nije riječ o raspolaganju državnim sredstvima.

                           —

                           Tužitelj također tvrdi da posebno korekcijsko uređenje ne narušava tržišno natjecanje. Riječ je u svakom slučaju o uspostavi konkurentskih uvjeta koji bi postojali bez nameta na temelju EEG-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela legitimnih očekivanja
               Tužitelj tvrdi da je donošenjem odluke Komisija povrijedila i načelo zaštite legitimnih očekivanja. Njemačko pravno uređenje poticanja obnovljivih izvora energije već je bilo predmetom dubinskog ispitivanja u skladu s propisima o državnim potporama. U tom slučaju Komisija je 2002. godine došla do zaključka da navedeno pravno uređenje ne uključuje prijenos državnih sredstava. Budući da EEG iz 2012. ne sadrži bitne izmjene u odnosu na prijašnje stanje propisa, zainteresirani gospodarski subjekti nisu morali očekivati ponovno ispitivanje, nego su bili ovlašteni osloniti se na nastavak istog pravno uređenja.

               3.

               Treći tužbeni razlog: zlouporaba diskrecijskih ovlasti
               Na kraju tužitelj smatra da je Komisija zloupotrijebila diskrecijske ovlasti koje joj pripadaju na temelju članaka 107. i 108. UFEU-a. Otvaranjem istražnog postupka Komisija prvenstveno ima za cilj načelno uskladiti poticanje proizvodnje struje iz obnovljivih izvora. Ovaj temeljni cilj vidljiv je i u novom nacrtu smjernica za potpore za zaštitu okoliša i energetiku u kojima Komisija po prvi put donosi detaljna pravila u vezi s poticanjem obnovljivih izvora energije. Kako bi postigla usklađivanje Komisija bi u tom slučaju morala primijeniti za to predviđene postupke za približavanje propisa prema članku 116. i 117. UFEU-a.


title: Predmet C-20/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2016. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Wolfram Bechtel i Marie-Laure Bechtel protiv Finanzamt Offenburg

text:
               4.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2016. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Wolfram Bechtel i Marie-Laure Bechtel protiv Finanzamt Offenburg
   (Predmet C-20/16)
   (2016/C 118/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel

      Tuženik: Finanzamt Offenburg

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članak 39. UEZ-a (sada članak 45. UFEU-a) odredbi njemačkog prava prema kojoj doprinosi radnika, koji živi u Njemačkoj i radi u francuskoj državnoj upravi, za francusko mirovinsko i zdravstveno osiguranje – za razliku od usporedivih doprinosa radnika koji radi u Njemačkoj za njemačko socijalno osiguranje – ne smanjuju poreznu osnovicu poreza na dohodak ako plaća prema Ugovoru o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja između Njemačke i Francuske ne smije biti oporezovana u Njemačkoj te jedino povećava poreznu stopu koja se primjenjuje na druge prihode?

               2.

               Treba li odgovor na prvo pitanje biti potvrdan i ako su doprinosi za osiguranje o kojima je riječ u okviru oporezivanja plaće od strane francuske države – konkretno ili paušalno –

                           a)

                           uzeti u obzir za smanjenje porezne osnovice ili

                           b)

                           su mogli biti uzeti u obzir za smanjenje porezne osnovice, ali nisu bili istaknuti u tom smislu i zato nisu uzeti u obzir?


title: Predmet T-494/12: Presuda Općeg suda od 9. rujna 2014. – Biscuits Poult protiv OHIM-a – Banketbakkerij Merba (Biscuit) ( „Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje ništavosti — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje razlomljeni keks — Razlog ništavosti — Nedostatak individualnog karaktera — Članak 4., članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002” )

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/16

         Presuda Općeg suda od 9. rujna 2014. – Biscuits Poult protiv OHIM-a – Banketbakkerij Merba (Biscuit)
   (Predmet T-494/12) (1)

   ((„Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje razlomljeni keks - Razlog ništavosti - Nedostatak individualnog karaktera - Članak 4., članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”))
   2014/C 372/20
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Biscuits Poult SAS (Montauban, Francuska) (zastupnik: C. Chapoullié, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Banketbakkerij Merba BV (Oosterhout, Nizozemska) (zastupnik: M. Abello, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 2. kolovoza 2012. (predmet R 914/2011-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između Banketbakkerija Merbe BV i Biscuits Poulta SAS.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Biscuits Poult SAS snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) te troškove Banketbakkerij Merbe BV.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet C-554/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofijski gradski sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv Atanasa Ognjanova (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Okvirna odluka 2008/909/PUP — Članak 17. — Pravo koje uređuje izvršenje kazne — Tumačenje nacionalnog pravila države izvršiteljice naloga kojim se predviđa smanjenje kazne zatvora zbog rada koji je osuđena osoba obavljala tijekom oduzimanja slobode u državi izdavateljici naloga — Pravni učinci okvirnih odluka — Obveza usklađenog tumačenja)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/6

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofijski gradski sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv Atanasa Ognjanova
   (Predmet C-554/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2008/909/PUP - Članak 17. - Pravo koje uređuje izvršenje kazne - Tumačenje nacionalnog pravila države izvršiteljice naloga kojim se predviđa smanjenje kazne zatvora zbog rada koji je osuđena osoba obavljala tijekom oduzimanja slobode u državi izdavateljici naloga - Pravni učinci okvirnih odluka - Obveza usklađenog tumačenja))
   (2017/C 006/07)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sofijski gradski sad

      Stranka glavnog kaznenog postupka

   Atanas Ognjanov

      uz sudjelovanje: Sofijske gradske prokurature

      Izreka

               1.

               Članak 17. stavke 1. i 2. Okvirne odluke Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno pravilo koje se tumači na način da se njime država izvršiteljica naloga ovlašćuje da osuđenoj osobi smanji kaznu zbog rada koji je ta osoba obavljala tijekom oduzimanja slobode u državi izdavateljici naloga, iako nadležna tijela potonje države nisu u skladu sa svojim pravom smanjila kaznu na taj način.

               2.

               Pravo Unije treba tumačiti na način da je nacionalni sud dužan uzeti u obzir sva pravila nacionalnog prava te ih u najvećoj mogućoj mjeri tumačiti u skladu s Okvirnom odlukom 2008/909, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, radi postizanja rezultata koji se njome želi ostvariti, izuzimajući od primjene, prema potrebi i na temelju samostalne ovlasti, tumačenje koje je izvršio nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju jer ono nije u skladu s pravom Unije.

      (1)  SL C 73, 2. 3. 2015.


title: Predmet T-157/16 P: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2016. – Fedtke protiv EGSO-a („Žalba — Javna služba — Službenici — Isključivo potvrdni akt — Nove i bitne činjenice — Teret dokazivanja”)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/36

         Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2016. – Fedtke protiv EGSO-a
   (Predmet T-157/16 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Službenici - Isključivo potvrdni akt - Nove i bitne činjenice - Teret dokazivanja”))
   (2017/C 006/45)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastupnik: M.-A. Lucas, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) (zastupnici: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal i L. Camarena Januzec, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaur, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 5. veljače 2016., Fedtke/EGSO (F-107/15, EU:F:2016:15), kojom se zahtijeva ukidanje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Ukida se rješenje Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 5. veljače 2016., Fedtke/EGSO (F-107/15).

               2.

               Predmet se vraća vijeću Općeg suda koje nije odlučivalo o ovoj žalbi.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016.


title: Predmet C-403/14: Rješenje predsjednika Suda od 4. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „Vekos Trade” AD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/24

      Rješenje predsjednika Suda od 4. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „Vekos Trade” AD protiv Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (Predmet C-403/14) (1)

      (2015/C 016/40)
      Jezik postupka: bugarski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 395, 10.11.2014.


title: Predmet F-100/15: Tužba podnesena 6. srpnja 2015. – ZZ protiv EIB-a

text:
               14.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 414/41

         Tužba podnesena 6. srpnja 2015. – ZZ protiv EIB-a
   (Predmet F-100/15)
   (2015/C 414/51)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: L. Isola i G. Isola, odvjetnici)

      Tuženik: Europska investicijska banka

      Predmet i opis spora

   Poništenje, s jedne strane, izvješća o ocjeni tužitelja za 2013. i, s druge strane, naknadnih povezanih odluka EIB-a, kao što je to odluka da se tužitelja ne promakne u razred D, te zahtjev za naknadu navodno pretrpljene neimovinske i imovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku žalbenog odbora od 8. prosinca 2014. i vratiti spis žalbenom odboru na ponovno odlučivanje nakon što se utvrde kriteriji koje on mora poštovati kod donošenja nove odluke;

               —

               Poništiti smjernice koje je utvrdila uprava za ljudske resurse u naputku „Smjernice za ocjenjivanje osoblja za 2013. godinu” jer predviđaju da se konačna ocjena mora izraziti usmenim sažetkom, a da nisu definirane odgovarajuće izjave;

         Podredno:

               —

               Poništiti cjelokupno izvješće o ocjeni za 2013. (u dijelu ocjena jer tužitelju nije dodijeljena ocjena „izvrstan učinak” ili „vrlo dobar učinak”, jer ga se ne predlaže za promaknuće u razred D i, naposljetku, jer ne predviđa razvoj njegove karijere i ne utvrđuje ciljeve za 2014.);

               —

               Poništiti sve naknadne i prethodne povezane akte, uključujući promaknuća koja su objavljena 31. ožujka 2014. u obavijesti „Performance Evaluation exercise 2013 – List of promotions and awards”;

               —

               Utvrditi uznemiravanje tuženika;

               —

               Utvrditi odgovornost Europske unije zbog poticanja na uznemiravanje i povredu pravila o „pravičnom postupku”;

               —

               Naložiti tuženicima solidarno plaćanje pravične naknade za fizičku, neimovinsku i imovinsku štetu koja je detaljno navedena u gore navedenim točkama 112. do 120.;

               —

               Naložiti tuženicima solidarno plaćanje zateznih kamata i kompenzacijskih kamata te naknade za inflaciju priznatih iznosa;

               —

               Naložiti dvama tuženicima snošenje svih troškova u svakom slučaju.


title: Predmet C-67/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 16. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države članice — Direktiva 2002/91/EZ — Energetska učinkovitost zgrada — Članci 3., 7. i 8. — Nepotpuno prenošenje)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/2

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 16. siječnja 2014. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-67/12) (1)

   (Povreda obveze države članice - Direktiva 2002/91/EZ - Energetska učinkovitost zgrada - Članci 3., 7. i 8. - Nepotpuno prenošenje)
   2014/C 85/03
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnik: K. Herrmann i I. Galindo Martin, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnici: A. Rubio González i S. Centeno Huerta, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Propuštanje poduzimanja odnosno priopćavanja u propisanom roku svih mjera potrebnih za usklađivanje s člancima 3., 7. i 8. 2002/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o energetskoj učinkovitosti zgrada (SL 2003, L 1, str. 65.), u vezi s člankom 29. Direktive 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o energetskoj učinkovitosti zgrada (SL L 153, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 3., str. 124.).

      Izreka

               1.

               Propuštajući poduzeti u za to određenom roku sve zakonske, regulatorne i upravne mjere potrebne za usklađivanje s člancima 3., 7. i 8. Direktive 2002/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o energetskoj učinkovitosti zgrada, Kraljevina Španjolska povrijedila je obveze koje ima na temelju tih odredaba.

               2.

               Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 118, 21.4.2012.


title: Predmet C-204/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – Finanzamt Saarlouis protiv Heinz Malburg (Porezi  — Porez na dodanu vrijednost  — Nastanak i doseg prava na odbitak  — Prestanak društva odlukom člana  — Stjecanje dijela klijenata tog društva  — Nenovčani ulog u drugom društvu  — Plaćanje pretporeza  — Mogući odbitak)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/18

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesfinanzhof – Njemačka) – Finanzamt Saarlouis protiv Heinz Malburg
   (Predmet C-204/13) (1)

   ((Porezi - Porez na dodanu vrijednost - Nastanak i doseg prava na odbitak - Prestanak društva odlukom člana - Stjecanje dijela klijenata tog društva - Nenovčani ulog u drugom društvu - Plaćanje pretporeza - Mogući odbitak))
   2014/C 135/19
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Finanzamt Saarlouis

      Tuženik: Heinz Malburg

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Bundesfinanzhof – Tumačenje članka 4. stavaka 1. i 2. kao i članka 17. stavka 2. točke (a) Direktive 77/388/EEZ: Šeste direktive Vijeća od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica (SL L 145, str. 1) – Nastanak i doseg prava na odbitak – Stjecanje dijela klijenata društva koje je prestalo odlukom člana navedenog društva kako bi ga unio kao nenovčani ulog u novo društvo – Mogućnost odbitka plaćenog pretporeza

      Izreka

   Članak 4. stavci 1. i 2. kao i članak 17. stavak 2. točka (a) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 95/7/EZ od 10. travnja 1995., moraju se, u odnosu na načelo neutralnosti poreza na dodanu vrijednost, tumačiti na način da član društva za porezno savjetovanje koji stječe od tog društva dio klijenata s jedinim ciljem da ih izravno i besplatno stavi na raspolaganje novoosnovanom društvu za porezno savjetovanje čiji je glavni član, kako bi potonje koristilo navedene klijente u poslovne svrhe, bez da oni postanu imovina novoosnovanog društva, nema pravo na odbitak plaćenog ulaznog PDV-a na stjecanje tih klijenata.

      (1)  SL C 178, 22.6.2013.


title: Predmet T-222/12: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2013. — National Trust for Scotland protiv OHIM-a — Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/29

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2013. — National Trust for Scotland protiv OHIM-a — Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)
   (Predmet T-222/12) (1)

   2013/C 336/64
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 227, 28.7.2012.


title: Predmet T-833/14: Tužba podnesena 23. prosinca 2014. – Søndagsavisen protiv Komisije

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/51

         Tužba podnesena 23. prosinca 2014. – Søndagsavisen protiv Komisije
   (Predmet T-833/14)
   (2015/C 138/68)
   Jezik postupka: danski

      Stranke

      Tužitelj: Søndagsavisen A/S (Søborg, Danska) (zastupnik: M. Honoré, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Komisijinu odluku od 9. srpnja 2014. o neisticanju prigovora protiv oslobođenja od poreza na određene reklamne materijale (SA.35683);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj, koji je konkurent korisnika potpore, istaknuo je da je Komisija trebala utvrditi kako postoje dvojbe oko toga predstavljaju li oslobođenja od poreza na neadresirane reklamne materijale i pretplatu na novine koje se dostavljaju u kućanstva potporu.
   Tužitelj ističe da je Komisija, prema tome, trebala donijeti odluku o pokretanju službenog istražnog postupka, kako je propisano u članku 108. stavku 2. UFEU-a i članku 4. Uredbe br. 659/1999 (1). Komisija je zanemarila tužiteljeva postupovna prava iz članka 108. stavka 2. UFEU-a jer nije postupila na navedeni način.
   Tužitelj ističe sljedeće argumente u prilog svojem argumentu da su postojale opravdane sumnje:

               —

               iznimno dugo razdoblje bilo je potrebno Komisiji za vođenje predmeta što samo po sebi ukazuje na opravdanu sumnju – upravo stoga jer uključuje program prijavljene potpore prema članku 108. stavku 3. UFEU-a;

               —

               Komisijina odluka sadrži nedostatak u dijelu u kojem nije obrazloženo oslobođenje od poreza na neadresirani reklamni materijal i pretplatu na novine koje se dostavljaju kućanstvima; i

               —

               Komisija je provela nepotpuno i nepravilno ispitivanje danskog zakonodavstva o porezu na oglašavanje prilikom utvrđivanja čine li oslobođenja od poreza na neadresirani reklamni materijal i pretplatu na novine koje se dostavljaju kućanstvima državne potpore.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999, L 83, str. 1.) (Sl, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet T-506/16: Presuda Općeg suda od 6. srpnja 2017. – Bodson i dr. protiv EIB-a „Javna služba — Osoblje EIB-a — Ugovorna narav radnog odnosa — Primici — Reforma EIB-ovog sustava primitaka od rada i rasta plaća — Legitimna očekivanja — Pravna sigurnost — Očita pogreška u ocjeni — Proporcionalnost — Dužnost brižnog postupanja — Članak 11. stavak 3. Poslovnika EIB-a”

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/44

         Presuda Općeg suda od 6. srpnja 2017. – Bodson i dr. protiv EIB-a
   (Predmet T-506/16) (1)

   („Javna služba - Osoblje EIB-a - Ugovorna narav radnog odnosa - Primici - Reforma EIB-ovog sustava primitaka od rada i rasta plaća - Legitimna očekivanja - Pravna sigurnost - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost - Dužnost brižnog postupanja - Članak 11. stavak 3. Poslovnika EIB-a”)
   (2017/C 277/66)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg) i 483 druga tužitelja čija su imena navedena u prilogu tužbe (zastupnik: L. Levi, avocat)

      Tuženik: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli i T. Gilliams, a zatim T. Gilliams i G. Faedo, agenti, uz asistenciju P.-E. Partsch, avocat)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se zahtjeva, s jedne strane, poništenje odluka sadržanih u obračunu plaća za travanj 2013. i kasnijim obračunima, kojima se na tužitelje primjenjuje odluka Upravnog vijeća EIB-a od 18. prosinca 2012. i odluka Upravljačkog odbora EIB-a od 29. siječnja 2013. kao i članak objavljen 5. veljače 2013. kojim se izvješćuje osoblje o tim dvjema odlukama te, s druge strane, nalaganje EIB-u da tužiteljima isplati iznos koji odgovara razlici između iznosa isplaćenog primjenom gore navedenih odluka i onog koji treba isplatiti primjenom prethodnog sustava kao i naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog gubitka kupovne moći.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se snošenje troškova Jean-Pierru Bodsonu i drugim članovima osoblja Europske investicijske banke (EIB) čija su imena navedena u prilogu.

      (1)  SL C 207, 20. 7. 2013. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-45/13 i prenesen Općem sudu Europske unije)


title: Predmet C-604/14 P: Žalba koju je 27. prosinca 2014. podnio Alcoa Trasformazioni Srl protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-177/10, Alcoa Trasformazioni protiv Komisije

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/8

         Žalba koju je 27. prosinca 2014. podnio Alcoa Trasformazioni Srl protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-177/10, Alcoa Trasformazioni protiv Komisije
   (Predmet C-604/14 P)
   (2015/C 089/09)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Alcoa Trasformazioni Srl (zastupnici: O. W. Brouwer, advocaat, T. Salonico i M. Siragusa, avvocati)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtjeva da:

               —

               ukine točke 50., 81.- 90. i 92. pobijane presude te, slijedom toga, pobijanu presudu,

               —

               donese konačnu odluku o predmetu spora i poništi spornu odluku; te

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka kao i prvostupanjskog postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj smatra da je pobijana presuda pogrešna i da je stoga valja ukinuti zbog slijedećih razloga:

               1.

               Bitno iskrivljavanje dokaza u odnosu na pogrešan zaključak izložen u odluci, koju je Opći sud potvrdio, da je predmetna mjera bitno izmijenila Alimix tarifu, koja je propisana Dekretom iz 1995., i slijedom toga povreda članka 107. stavka 1. UFEU- i načela pravne sigurnosti. Opći je sud u točkama 81.- 83. pobijane odluke pogrešno protumačio odredbe koje se primjenjuju u konkretnom slučaju, posebno članak 15.2. odluke Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas br. 204/99 iz kojeg jasno i nedvosmisleno proizlazi da ni nakon uvođenja kompenzacijske naknade Alumix tarifa nije bitno izmijenjena ni u odnosu na neto cijene električne energije koju je plaćala Alcoa ni u odnosu na financiranje mehanizma koji je Alcoi osiguravao takvu nabavnu cijenu.

               2.

               Povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a, proturječnost u odnosu na presude donesene u predmetima T-332/06 i C-149/09 P te bitno iskrivljavanje točke (b) prvog tužbenog razloga koji je Alcoa istaknula u odnosu na zaključak Komisije da nije bilo potrebno provođenje gospodarske analize za utvrđenje postojanja gospodarske prednosti koja je mjerom dana žalitelju. Presuda Općeg suda je pogrešna, s obzirom na to da (i) proturječi prethodnim odlukama donesenim u odnosu na isto pitanje (T-332/06 i C-194/09 P), (ii) se pogrešnom primijenjenom članka 107. stavka 1. UFEU-a ne razlikuju dva kriterija koja su oba preduvjet postojanja potpore te se zaključak o postojanju prednosti u korist Alcoe temelji samo na tome da su korištena sredstva državna, (iii) joj nedostaje prikladno obrazloženje jer nije utvrđeno da je Komisija počinila pogrešku time što je pretpostavila da je mjerom dana prednost Alcoi, a da pritom nije u tom smislu provela prikladnu gospodarsku analizu kako bi ocijenila koji je veličina prednosti u konkretnom slučaju.

               3.

               Povreda postupka zbog pogrešnog izlaganja sadržaja i iskrivljavanja drugog tužbenog razloga Alcoe i, slijedom toga, propuštanja odlučivanja i neprikladnog obrazloženja Općeg suda. Opći je sud pogrešno odlučivao o zahtjevu koji Alcoa nije istaknula u prvostupanjskom postupku, a u cijelosti je propustio odlučiti o bitnom zahtjevu koji je isti istaknuo, odnosno da je, i u slučaju da je utvrđeno postojanje gospodarske prednosti, što se osporava, metoda koju je Komisija koristila kako bi utvrdila veličina koristi bila pogrešna te je dovela do toga da je visina potpore koju valja vratiti previsoko određena.


title: Predmet C-280/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca (Španjolska) 22. svibnja 2013. — Barclays Bank S.A. protiv Sare Sánchez García i Alejandra Chacóna Barrere

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca (Španjolska) 22. svibnja 2013. — Barclays Bank S.A. protiv Sare Sánchez García i Alejandra Chacóna Barrere
   (Predmet C-280/13)
   (2013/C 226/05)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-106/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison protiv Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison protiv Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie
   (Predmet C-106/14)
   2014/C 142/35
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison

      Tuženik: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

      Prethodno pitanje

   Primjenjuju li se obveze propisane člankom 7. [stavkom] 2. i člankom 33. Uredbe 1907/2006 (Reach) (1) kada se „proizvod” sastoji od više elemenata koji sami po sebi odgovaraju definiciji „proizvoda” iz te uredbe samo na sastavljeni proizvod ili na svaki od elementa koji odgovara definiciji „proizvoda”?

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL L 396, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)


title: Predmet T-326/16: Tužba podnesena 20. lipnja 2016. – Bundesverband Deutsche Tafel protiv EUIPO-a – Tiertafel Deutschland (Tafel)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/32

         Tužba podnesena 20. lipnja 2016. – Bundesverband Deutsche Tafel protiv EUIPO-a – Tiertafel Deutschland (Tafel)
   (Predmet T-326/16)
   (2016/C 287/39)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bundesverband Deutsche Tafel e.V. (Berlin, Njemačka) (zastupnici: T. Koerl, E. Celenk, S. Vollmer, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Tiertafel Deutschland e.V. (Rathenow, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „Tafel” – žig Unije br. 8 985 541

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. travnja 2016. u predmetu R 248/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 65. stavka 6. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-448/13: Tužba podnesena 21. kolovoza 2013. — Bora Creations protiv OHIM-a — Beauté Prestige International (essence)

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/22

         Tužba podnesena 21. kolovoza 2013. — Bora Creations protiv OHIM-a — Beauté Prestige International (essence)
   (Predmet T-448/13)
   2013/C 304/38
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bora Creations, SL (Ceuta, Španjolska) (zastupnici: R. Lange, G. Hild i C. Pape, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Beauté Prestige International SA (Pariz, Francuska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 6. lipnja 2013. donesenu u predmetu R 1085/2012-5;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: verbalni žig „essence” za proizvode iz razreda 3, 4, 8, 14, 16, 21, 25 i 26 — registracija žiga Zajednice br. 6 816 144

      Nositelj žiga Zajednice: tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: zahtjev se temelji na apsolutnim razlozima iz članka 52. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (1), odnosno žig Zajednice registriran je protivno članku 7. stavku 1. točkama (b) i (c) te Uredbe

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za proglašavanje žiga ništavim je odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je osnovana i žig Zajednice proglašen je djelomično ništavim

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009.

      (1)  SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet T-212/14: Tužba podnesena 31. ožujka 2014. – PSL protiv OHIM-a – Consortium Ménager Parisien (Prikaz ručnog sata)

text:
               28.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/17

         Tužba podnesena 31. ožujka 2014. – PSL protiv OHIM-a – Consortium Ménager Parisien (Prikaz ručnog sata)
   (Predmet T-212/14)
   2014/C 245/23
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PSL Ltd (Kowoloon, Hong-Kong) (zastupnici: R. Dissmann i J. Bogatz, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Consortium Ménager Parisien (Pariz, Francuska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku trećeg žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 20. siječnja 2014. u predmetu R 1495/2012-3;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka pred Općim sudom kao i žalbenog postupka pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: Dizajn koji predstavlja ručni sat za proizvode u razredu 10-02 – dizajn Zajednice br. 1 600 560-0001

      Nositelj žiga Zajednice: Tužitelj

      Stranka koja zahtijeva proglašavanje žiga Zajednice ništavim: Consortium Ménager Parisien

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: Nepostojanje razlikovnog karaktera u smislu članka 6. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 6/2002

      Odluka Odjela za poništaje: Odbijanje zahtjeva za poništaj

      Odluka žalbenog vijeća: Poništenje sporne odluke i proglašenje spornog dizajna ništavim

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 6. Uredbe br. 6/2002


title: Predmet T-290/14: Presuda Općeg suda od 26. listopada 2015. – Portnov protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini — Zamrzavanje financijskih sredstava — Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora — Uvrštavanje imena tužitelja — Dokaz osnovanosti uvrštavanja na popis”)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/21

         Presuda Općeg suda od 26. listopada 2015. – Portnov protiv Vijeća
   (Predmet T-290/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Ukrajini - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Uvrštavanje imena tužitelja - Dokaz osnovanosti uvrštavanja na popis”))
   (2015/C 429/27)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Andriy Portnov (Kijev, Ukrajina) (zastupnik: M. Cessieux, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i J.-P. Hix, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: D. Gauci i T. Scharf, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe Vijeća (EZ) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 66, str. 1.) i Odluke Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini (SL L 66, str. 26.), u dijelu u kojem je tužiteljevo ime uvršteno na popis osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju mjere ograničavanja.

      Izreka

               1.

               Poništavanju se Odluka Vijeća 2014/119/ZVSP od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini i Uredba Vijeća (EZ) br. 208/2014 od 5. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Ukrajini, u dijelu u kojem se odnose na Andrija Portnova.

               2.

               Vijeću Europske unije nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova A. Portnova.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 194, 24. 6. 2014.


title: Predmet C-250/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2017. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – Virgílio Tarragó da Silveira protiv Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2017. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – Virgílio Tarragó da Silveira protiv Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA
   (Predmet C-250/17)
   (2017/C 239/38)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supremo Tribunal de Justiça

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Virgílio Tarragó da Silveira

      Druga stranka u postupku:Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

      Prethodno pitanje

   Treba li pravilo predviđeno člankom 15. Uredbe (EZ) br. 1346/2000 (1) od 29. svibnja 2000. tumačiti na način da obuhvaća postupak u tijeku pred sudom države članice u kojem se zahtijeva da se dužniku naloži ispunjenje obveze plaćanja novčanog iznosa koji duguje na temelju ugovora o pružanju usluga i plaćanje naknade štete zbog neispunjenja navedene obveze, uzimajući u obzir da je: (a) u postupku koji je pokrenut pred sudom druge države članice utvrđeno da je dužnik insolventan i da se (b) utvrđenje insolventnosti odnosi na cijelu dužnikovu imovinu?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku (SL 2000., L 160, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.)


title: Predmet C-120/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2015. uputio Krajský súd v Košiciach (Slovačka Republika) – Kovozber s. r. o. protiv Daňový úrad Košice

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2015. uputio Krajský súd v Košiciach (Slovačka Republika) – Kovozber s. r. o. protiv Daňový úrad Košice
   (Predmet C-120/15)
   (2015/C 213/22)
   Jezik postupka: slovački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský súd v Košiciach

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kovozber s. r. o.

      Tuženik: Daňový úrad Košice

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 183. stavak 1. Direktive 2006/112/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2006/138/EZ (1), tumačiti na način da su mu protivni nacionalni propisi koji za određivanje uvjeta povrata viška poreza na dodanu vrijednost, priznavanje zateznih kamata (za zakašnjeli povrat navedenog poreza) podvrgavaju proteku roka od deset dana od okončanja postupka porezne kontrole čija je svrha utvrditi je li zahtjev za povrat viška poreza na dodanu vrijednost osnovan?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i ako ne postoje nacionalni propisi koji priznaju zatezne kamate nakon proteka roka od 10 dana od okončanja postupka porezne kontrole, je li nacionalni sudac u okviru svoje ovlasti diskrecijske ocjene pravnom analogijom dužan odrediti odgovarajući pravni sustav za kamate?

      (1)  SL L 347, str. 1.


title: Presuda Suda od 15. studenoga 2013. u predmetu E-11/13 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust ugovorne stranke da ispuni svoje obveze – Direktiva 2002/92/EZ od 9. prosinca 2002. o posredovanju u osiguranju)

text:
               27.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 88/12

      PRESUDA SUDA

   od 15. studenoga 2013.
   u predmetu E-11/13
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust ugovorne stranke da ispuni svoje obveze – Direktiva 2002/92/EZ od 9. prosinca 2002. o posredovanju u osiguranju)
   2014/C 88/09
   U predmetu E-11/13, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da nepravilnom provedbom članka 9. stavaka 1. i 2. i članka 10. akta iz točke 13.b Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2002/92/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9. prosinca 2002. o posredovanju u osiguranju), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., Island nije ispunio svoje obveze koje proizlaze iz tog akta i članka 7. Sporazuma o EGP-u, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac-izvjestitelj, Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, donio je 15. studenoga 2013. presudu kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da nepravilnom provedbom članka 9. stavaka 1. i 2. i članka 10. akta iz točke 13.b Priloga IX. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2002/92/EZ Europkog parlamenta i Vijeća od 9. prosinca 2002. o posredovanju u osiguranju), prilagođenog Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., Island nije u predviđenom roku ispunio svoje obveze u skladu s tim aktom i člankom 7. Sporazuma o EGP-u.

               2.

               Nalaže Islandu da snosi troškove postupka.


title: Predmet T-142/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. svibnja 2014. – SolarWorld i dr. protiv Vijeća ( „Privremena pravna zaštita — Subvencije — Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine — Konačna kompenzacijska pristojba — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti” )

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/18

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. svibnja 2014. – SolarWorld i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-142/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Subvencije - Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Kine - Konačna kompenzacijska pristojba - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   2014/C 235/24
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: SolarWorld AG (Bonn, Njemačka); Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija); i Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik, i J. Beck, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnik: B. Driessen, agent)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene članka 2. Provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 1239/2013 od 2. prosinca 2013. o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL L 325, str. 66.).

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-383/12 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 14. studenog 2013. — Environmental Manufacturing LLP protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Société Elmar Wolf (Žalba — Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig s prikazom vučje glave — Prigovor nositelja međunarodnih i nacionalnih figurativnih žigova koji sadrže verbalne elemente „WOLF Jardin” i „Outils WOLF” — Relativni razlozi za odbijanje — Zadiranje u razlikovni karakter ranijeg žiga — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 5. — Promjena u ekonomskom ponašanju prosječnog potrošača — Teret dokazivanja)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/11

         Presuda Suda (peto vijeće) od 14. studenog 2013. — Environmental Manufacturing LLP protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Société Elmar Wolf
   (Predmet C-383/12 P) (1)

   (Žalba - Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Figurativni žig s prikazom vučje glave - Prigovor nositelja međunarodnih i nacionalnih figurativnih žigova koji sadrže verbalne elemente „WOLF Jardin” i „Outils WOLF” - Relativni razlozi za odbijanje - Zadiranje u razlikovni karakter ranijeg žiga - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 8. stavak 5. - Promjena u ekonomskom ponašanju prosječnog potrošača - Teret dokazivanja)
   2014/C 9/16
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Environmental Manufacturing LLP (zastupnici: M. Atkins, solicitor, K. Shadbolt, advocate, S. Malynicz, barrister)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Folliard-Monguiral, agent) Société Elmar Wolf

      Predmet

   Žalba izjavljena protiv odluke Općeg suda (četvrto vijeće) od 22. svibnja 2012. — Environmental Manufacturing/OHIM — Wolf (T-570/10), kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje izjavljenu od podnositelja figurativnog žiga s prikazom vučje glave, za proizvode iz razreda 7, protiv odluke R 425/2010-2 drugog žalbenog Vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 6. listopada 2010. kojom je poništena odluka Odjela za prigovore koji je odbio prigovor izjavljen od nositelja međunarodnih i nacionalnih figurativnih žigova koji sadrže verbalne elemente „WOLF Jardin” i „Outils WOLF”, za proizvode iz razreda 1, 5, 7, 8, 12, 13 i 31 — Tumačenje članka 8. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Relativni razlozi za odbijanje — Zadiranje u razlikovni karakter ranijeg žiga

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 22. svibnja 2012., Environmental Manufacturing/OHIM — Wolf (Prikaz vučje glave) (T-570/10).

               2.

               Predmet se vraća na ponovno suđenje Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 331, 27.10.2012.


title: Predmet T-179/12: Rješenje Općeg suda od 27. studenoga 2013. — Wirtgen protiv OHIM-a (Oblik držača za dlijeto) ( „Žig Zajednice — Odbijanje registracije — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka” )

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/31

         Rješenje Općeg suda od 27. studenoga 2013. — Wirtgen protiv OHIM-a (Oblik držača za dlijeto)
   (Predmet T-179/12) (1)

   (Žig Zajednice - Odbijanje registracije - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka)
   2014/C 45/52
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Wirtgen GmbH (Windhagen, Njemačka) (zastupnik: S. Jackermeier, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 15. veljače 2012. (predmet R 1923/2011-4) koja se tiče prijave za registraciju trodimenzionalnog žiga koji prikazuje oblik držača za dlijeto kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom tužbe se obustavlja.

               2.

               Tužitelju se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 184 od 23.6.2012.


title: Predmet C-227/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2017. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) – Medtronic GmbH protiv Finanzamt Neuss

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. travnja 2017. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) – Medtronic GmbH protiv Finanzamt Neuss
   (Predmet C-227/17)
   (2017/C 249/29)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Medtronic GmbH

      Tuženik: Finanzamt Neuss

      Prethodno pitanje

   Treba li kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2015/1754 od 6. listopada 2015. (1), tumačiti na način da se sustavi za fiksaciju kralježnice pobliže opisani u odluci (2) trebaju svrstati u podbroj 9021 90 90?

      (1)  SL 2015., L 285, str. 1.

      (2)  Sustavi za fiksaciju kralježnice pod žigom CD Horizon SOLERA Spinal System


title: Predmet T-539/13: Tužba podnesena 2. listopada 2013. — Inclusion Alliance for Europe protiv Komisije

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/19

         Tužba podnesena 2. listopada 2013. — Inclusion Alliance for Europe protiv Komisije
   (Predmet T-539/13)
   2014/C 15/29
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Inclusion Alliance for Europe (Bukurešt, Rumujska) (zastupnik: S. Famiani, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva:

               —

               poništenje odluke Europske komisije od 17. srpnja 2013. na temelju koje je Europska komisija zatražila plaćanje ukupnog iznosa od 21 241,89 eura, i to za projekt broj 224482 pod nazivom MARE (80 352,07 eura), broj 216820 pod nazivom SENIOR (53 138,40 eura) i za projekt broj 225010 pod nazivom ECRN (78 231,42 eura); i

               —

               nalaganje Europskoj komisiji naknadu imovinske i neimovinske štete u ukupnom iznosu od 3 000 000 eura, odnosno u visini koja će se utvrditi tijekom postupka, uvećano za troškove postupka, kamate i revalorizaciju priznatih iznosa.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj, koji je sudjelovao u tri projekta koji su prihvaćeni u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.) u ovom postupku osporava odluku Komisije o djelomičnom povratu dodijeljenih potpora.
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na neprimjenjivost i nedostatak pravne snage Financial Guide-a za 2010. u odnosu na projekte MARE e SENIOR.

                           —

                           U tom se pogledu ističe nemogućnost retroaktivne primjene Financial Guide za 2010. budući da su se morali primijeniti vodiči iz 2007., koji su bili na snazi u vrijeme potpisivanja ugovora.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na odbijanje Europske komisije i društva nadležnog za reviziju da sasluša tužitelja.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da je Europska komisija zanemarila pravila Priloga II ugovora, kako u odnosu na prava ugovorne stranke, tako i u odnosu na uvjete podnošenja izvješća.

               3.

               Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu načela suradnje i uzajamnog povjerenja Europske komisije u odnosu na tužitelja, posebice u odnosu na loše vođenje poslova i na unaprijed zauzetog neprijateljskog stava.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog odnosi se na nesigurnost propisa primjenjivih u odnosu na PMI, a koji se propisi odnose na priznavanje troškova projekta.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da Europska komisija nije naglasila rizike povezane sa mogućnošću pogreški računovodstvenog sustava koje mogu dovesti do odbijanja svih troškova projekta.

               5.

               Peti tužbeni razlog odnosi se na neprimjenu na PMI pravila International Audit Federation-a i važećeg europskog zakonodavstva u području revizije.

               6.

               Šesti tužbeni razlog odnosi se na dopuštenost troškova projekta i na propuštanje ocjene revizije.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog odnosi se na činjenicu da je društvo odgovorno za reviziju utemeljilo svoje zaključke o odbijanju troškova najviše na tome što su korišteni isključivo timesheets.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da su revizori odbili priznati neke putne troškove jer nisu bili uključeni u prvotnom planu (Dow), dok je uobičajeno da se plan rada na projektima razrađuje iz godine u godinu.

               8.

               Osmi tužbeni razlog odnosi se na legitimno pravo tužitelja da bude plaćen za rad kojeg je korektno obavio, kao i na stjecanje bez osnove Europske komisije.

                           —

                           U tom se pogledu ističe da su rezultati projekata MARE, SENIOR i ECNR dostavljeni Europskoj komisiji u previđenim rokovima, s time da je Europska komisija potvrdila da su postignuti izvanredni rezultati i da je povjerenik Europske komisije nadležan za taj sektor prihvatio i potpisao rezultate, a da je projekt ECNR produljen za još šest mjeseci zbog kvalitete obavljenog posla. Odbijanje troškova projekata u cijelosti protivno je načelu o legitimnom pravu na naknadu za obavljeni rad te time dovodi do stjecanja bez osnove Europske komisije.


title: Predmet T-317/10 P: Presuda Općeg suda od 11. rujna 2013. — L protiv Parlamenta ( „Žalba — Javna služba — Privremeni djelatnici — Ugovor na neodređeno vrijeme — Odluka o otkazu — Obveza obrazlaganja — Gubitak povjerenja” )

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/9

         Presuda Općeg suda od 11. rujna 2013. — L protiv Parlamenta
   (Predmet T-317/10 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Privremeni djelatnici - Ugovor na neodređeno vrijeme - Odluka o otkazu - Obveza obrazlaganja - Gubitak povjerenja)
   2013/C 304/18
   Jezik postupka: litavski

      Stranke

      Žalitelj: L (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: A. Sèbe i V. Sviderskis, zatim A. Sèbe, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament (zastupnici: S. Seyr, K. Zejdová i L. Mašalaitė-Chouteau, zatim S. Seyr, K. Zejdová i S. Milius i na kraju S. Seyr i S. Alves, agenti)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Službeničkog suda Europske unije [povjerljivo] (2) kojom se traži ukidanje te presude.

      Izreka

               1.

               Presuda Službeničkog suda Europske unije [povjerljivo] ukida se zbog toga što je on propustio odlučiti o tužbenom razlogu koji se temelji na povredi načela nepristranosti, zbog toga što je odbio tužbeni razlog koji se temelji na činjeničnoj netočnosti i očitoj pogrešci pri ocjeni te zbog toga što je presudio da tužitelj nije zahtijevao da se Parlamentu naloži snošenje troškova.

               2.

               U ostalom dijelu žalba se odbija.

               3.

               Tužba koju je podnio L pred Službeničkim sudom u predmetu [povjerljivo] u ostalom se dijelu odbija.

               4.

               Svaka stranka snosi svoje troškove, kako u postupku u prvom stupnju, tako i u žalbenom postupku.

      (1)  SL C 340, 19.11.2011.

      (2)  Skriveni povjerljivi podaci.


title: Predmet T-382/16: Tužba podnesena 21. srpnja 2016. – Asna protiv EUIPO-a — Wings Software (ASNA WINGS)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/48

         Tužba podnesena 21. srpnja 2016. – Asna protiv EUIPO-a — Wings Software (ASNA WINGS)
   (Predmet T-382/16)
   (2016/C 335/64)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Asna, Inc. (San Antonio, Teksas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Devaureix i J. C. Erdozain López, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Wings Software BVBA (Heist-Op-den-Berg, Belgija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske Unije „ASNA WINGS” — prijava za registraciju br. 11 388 352

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. travnja 2016. u predmetu R 436/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi zahtjev dopuštenim, zajedno sa svim pripadajućim dokumentima i odgovarajućim preslikama;

               —

               proglasi predložene dokaze dopuštenima;

               —

               poništi i proglasi neprimjenjivom pobijanu odluku;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               pogreška koja se tiče dokaza suprotne stranke u vezi s uporabom

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Presuda Suda od 19. lipnja 2015. u predmetu E-19/14 – Nadzorno tijelo EFTA-a protiv Kraljevine Norveške (Neusklađenost s presudom Suda kojom je utvrđeno neispunjenje obveza – članak 33. Sporazuma o osnivanju Nadzornog tijela i Suda – mjere potrebne za usklađivanje s presudom Suda)

text:
               7.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 3/4

         PRESUDA SUDA
   od 19. lipnja 2015.
   u predmetu E-19/14
   Nadzorno tijelo EFTA-a protiv Kraljevine Norveške
   (Neusklađenost s presudom Suda kojom je utvrđeno neispunjenje obveza – članak 33. Sporazuma o osnivanju Nadzornog tijela i Suda – mjere potrebne za usklađivanje s presudom Suda)
   (2016/C 3/05)
   U predmetu E-19/14, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kraljevine Norveške – ZAHTJEV za izjavu da nedonošenjem mjera potrebnih za usklađivanje s presudom od 16. srpnja 2012. u predmetu E-9/11 ESA protiv Norveške u predviđenom roku Kraljevina Norveška nije ispunila svoje obveze iz članka 33. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac-izvjestitelj, Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, presudio je 19. lipnja 2015. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Kraljevina Norveška nije ispunila svoje obveze iz članka 33. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda jer do isteka roka određenog u obrazloženom mišljenju koje je Kraljevini Norveškoj poslalo Nadzorno tijelo EFTA-e u skladu s člankom 31. stavkom 2. tog Sporazuma nije donijela mjere potrebne za usklađivanje s presudom Suda od 16. srpnja 2012. u predmetu E-9/11, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Kraljevine Norveške.

               2.

               Nalaže Kraljevini Norveškoj plaćanje troškova postupka.


title: Predmet C-101/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2016. uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) – SC Paper Consult SRL protiv Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. veljače 2016. uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) – SC Paper Consult SRL protiv Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud
   (Predmet C-101/16)
   (2016/C 175/09)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Paper Consult SRL

      Tuženici: Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Direktivi 2006/112/EZ (1) nacionalni propis na temelju kojeg se poreznom obvezniku ne priznaje pravo na odbitak PDV-a s obrazloženjem da je poreznog obveznika platitelja ulaznog poreza, koji je izdao račun na kojem su navedeni cijena i PDV, porazna uprava proglasila neaktivnim?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: u okolnostima opisanim u prvom pitanju, protivi li se Direktivi 2006/112/EZ nacionalni propis na temelju kojeg je oglašavanje na popisu neaktivnih poreznih obveznika u sjedištu Agenția Națională de Administrare Fiscală i objava tog istog popisa na internetskoj stranici Agenția Națională de Administrare Fiscală, u odjeljku Javne informacije – Informacije o gospodarskim subjektima, dovoljno za odbijanje priznavanja prava na odbitak PDV-a?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 26. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-254/16: Tužba podnesena 19. svibnja 2016. – Steel Invest & Finance (Luxembourg) protiv Komisije

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/42

         Tužba podnesena 19. svibnja 2016. – Steel Invest & Finance (Luxembourg) protiv Komisije
   (Predmet T-254/16)
   (2016/C 251/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: E. van den Broucke, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   prvenstveno:

               —

               utvrdi da je Europska komisija počinila brojne očite pogreške u ocjeni i povrijedila svoju obvezu obrazlaganja smatrajući da postoji prednost nastala zajmom koji je Foreign Strategic Investment Holding odobrio društvu Steel Invest & Finance (Luxembourg), kako u vezi s analizom usporedivosti zajmova Sumitomo i Rabobank, tako i s primjenom Komunikacije iz 2008. na referentne stope;

         podredno:

               —

               utvrdi da je Europska komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni u vezi s usporedivošću zajma koji je Foreign Strategic Investment Holding odobrio društvu Steel Invest & Finance (Luxembourg), smatrajući da nije bila primjenjiva Komunikacija iz 2009. o utvrđivanju privremenog okvira za državne potpore kojima se podupire pristup financiranju u trenutačnoj financijskoj i gospodarskoj krizi;

         u svakom slučaju i slijedom toga:

               —

               utvrdi ništavost članka 1. (e) Odluke Europske komisije C(2016) 94 od 20. siječnja 2016. o državnim potporama SA.33926 2013/C koju je Belgija provela u korist Duferca;

               —

               utvrdi ništavost članaka 2. do 4. odluke u dijelu u kojem se odnose na zajam koji je Foreign Strategic Investment Holding odobrio Steel Invest & Finance (Luxembourg);

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog koji se temelji na nepostojanju prednosti nastale zajmom koji je Foreign Strategic Investment Holding odobrio društvu Steel Invest & Finance (Luxembourg) i na pogrešci u ocjeni koju je Komisija počinila smatrajući zajam o kojem je riječ državnom potporom.

               2.

               Drugi tužbeni razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni koju je Komisija počinila u vezi s primjenom Komunikacije Komisije – Privremeni okvir Zajednice za državne potpore kojima se podupire pristup financiranju u trenutačnoj financijskoj i gospodarskoj krizi (SL 2009., C 83, str. 1.).


title: Predmet T-161/13: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2015. – First Islamic Investment Bank protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja — Prava na obranu — Pravo na učinkovitu sudsku zaštitu — Proporcionalnost”)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/22

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2015. – First Islamic Investment Bank protiv Vijeća
   (Predmet T-161/13) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja - Prava na obranu - Pravo na učinkovitu sudsku zaštitu - Proporcionalnost”))
   (2015/C 371/24)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malezija) (zastupnici: B. Mettetal i C. Wucher-North, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: Á. de Elera-San Miguel Hurtado i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 71.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 207.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str 201.) i, s druge strane, zahtjev za poništenje odluke Vijeća o zadržavanju mjera ograničavanja protiv tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se u dijelu koji se odnosi na First Islamic Investment Bank Ltd:

                           —

                           točka I. Priloga Odluci Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana;

                           —

                           točka I . Priloga Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               First Islamic Investment Bank snosit će polovicu svojih troškova kao i polovicu troškova Vijeća Europske unije. Vijeće će snositi polovicu svojih troškova kao i polovicu troškova First Islamic Investment Banka.

      (1)  SL C 141, 18. 5. 2013.


title: Predmet T-327/14: Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Compagnie des fromages & Richesmonts protiv OHIM-a – Grupo Lactalis Iberia (prikaz crveno-bijelog kariranog motiva) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice koji prikazuje crveno-bijeli karirani motiv — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”)

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/45

         Presuda Općeg suda od 3. prosinca 2015. – Compagnie des fromages & Richesmonts protiv OHIM-a – Grupo Lactalis Iberia (prikaz crveno-bijelog kariranog motiva)
   (Predmet T-327/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice koji prikazuje crveno-bijeli karirani motiv - Nepostojanje razlikovnoga karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 027/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Francuska) (zastupnici: T. Mollet-Viéville i T. Cuche, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, zatim J. Crespo Carillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Grupo Lactalis Iberia SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: D. Masson, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. ožujka 2014. (predmet R 1295/2012-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između Grupo Lactalis Iberia SA i Compagnie des fromages & Richesmonts.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Compagnie des fromages & Richesmonts snošenje troškova.

      (1)  SL C 235, 21. 7. 2014.


title: Predmet T-425/17: Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Capo d’Anzio protiv Komisije

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/57

         Tužba podnesena 3. srpnja 2017. – Capo d’Anzio protiv Komisije
   (Predmet T-425/17)
   (2017/C 277/82)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Capo d’Anzio SpA (Anzio, Italija) (zastupnik: S. Carloni, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               U skladu s člankom 263. UFEU-a, poništi odluku Komisije C (2017) 2953 final od 28. travnja 2017. o povratu 193 120 eura, uvećanih za zatezne kamate, koji su tužitelju prvotno dodijeljeni na ime predfinanciranja u okviru sporazuma o bespovratnim sredstvima LIFE10 ENV/IT/000369 – LCA4PORTS.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj tvrdi sljedeće:

               1.

               Društvo Capo d’Anzio je 14. listopada 2011. potpisalo sporazum o dodijeli bespovratnih sredstava LIFE10 – ENV/IT/000369 kojim je Europska komisija dodijelila tom društvu bespovratna sredstva (za dio u visini od 45,94 % ukupne svote, uz maksimalan iznos od 485 300,00 eura) za projekt u vezi s proučavanjem ekološke održivosti razvoja Porto di Anzio koji je predviđen projektom za izgradnju, obnovu i proširenje koji su odobrila nadležna javna tijela.

               2.

               Tijekom provođenja aktivnosti predviđenih tim projektom, u kojem su isprva u potpunosti poštovana ugovorna i zakonska pravila, Komisija je uočila da se ne ispunjavaju određene formalne obveze, što je dovelo do suspenzije projekta i do toga da se pobijanom odlukom potom zatraži povrat priznatih sredstava.

               3.

               Povreda na koju se poziva tužitelj je povreda iz članka 11. i sljedećih članka propisa Zajednice kojima se uređuju postupci koje treba provesti u slučaju suspenzije projekta i naknadnog raskida sporazuma o bespovratnim sredstvima i pokretanje postupka za povrat sredstava dodijeljenih na ime predfinanciranja.

               4.

               Komisija u ovom slučaju navodi da je od društva Capo d’Anzio primila obavijesti o privremenoj naravi vlastitih ekonomskih i financijskih poteškoća, u kojima je izričito navedeno da su te poteškoće uzrokovane nezakonitim djelima i činjenicama koja su izvan kontrole tog društva.

               5.

               Društvo Capo d’Anzio S.p.a. je kontinuirano i uredno obavještavalo o tim poteškoćama za koje mu se nije mogla pripisati krivnja, i na posljetku je dopisom od 2. studenoga 2015. i naknadnim dopisom od 7. prosinca 2015. zatražilo da se te okolnosti uzmu u obzir pri donošenju odluka u vezi sa sporazumom i zatražilo sastanak na kojem bi iznijelo svoje razloge, pritom se izrijekom obvezujući da će u svakom slučaju vratiti sredstva dobivena na temelju predfinanciranja u slučaju apsolutne nemogućnosti trajnog izvješćivanja o tom projektu.

               6.

               Komisija je umjesto da uzme u obzir dobivena opravdanja i zatraži dodatne informacije radi omogućavanja tužitelju da se koristi svojim pravima obrane, primijenila opće odredbe i odlučila da je društvo Capo d’Anzio S.p.a. počinilo skrivljenu povredu svojih ugovornih obveza.

               7.

               Društvo Capo d’Anzio S.p.a. imalo je pravo dobiti priliku raspraviti situaciju s Komisijom da bi dokazalo da nije počinilo skrivljenu povredu svojih ugovornih obveza i da bi iskoristilo svoje pravo da na njega negativno ne utječe situacija za koju mu se ne može pripisati krivnja.

               8.

               Komisija je stoga postupala na način koji predstavlja ograničenje prava društva Capo d’Anzio S.p.a. i povrijedila je opća načela prava u skladu s kojima se ugovori mogu raskinuti samo u slučaju skrivljene povrede ugovornih obveza.

               9.

               Povreda postupovnih i materijalnih odredbi dovela je do nepravednosti pobijane odluke, kojom je opozvano djelomično financiranje dodijeljeno tom društvu unatoč tomu što je društvo Capo d’Anzio S.p.a. u biti pravilno koristilo sredstva dobivena od Komisije za plaćanje profesionalaca odgovornih za provedbu projekta, zato što se Komisija u toj odluci usredotočila na čisto formalnu okolnost da društvo nije pravovremeno podnijelo izvješće o provedenim mjerama.


title: Spojeni predmeti C-131/13, C-163/13 i C-164/13: Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv Schoenimport „Italmoda” Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13) protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Šesta direktiva — Prijelazne odredbe o trgovini između država članica — Roba otpremljena ili prevezena unutar Zajednice — Utaja počinjena u državi članici dolaska — Uzimanje u obzir utaje u državi članici isporuke — Odbijanje korištenja prava na odbitak, izuzeće ili povrat — Nepostojanje odredaba nacionalnog prava)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/4

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën protiv Schoenimport „Italmoda” Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13) protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Spojeni predmeti C-131/13, C-163/13 i C-164/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - PDV - Šesta direktiva - Prijelazne odredbe o trgovini između država članica - Roba otpremljena ili prevezena unutar Zajednice - Utaja počinjena u državi članici dolaska - Uzimanje u obzir utaje u državi članici isporuke - Odbijanje korištenja prava na odbitak, izuzeće ili povrat - Nepostojanje odredaba nacionalnog prava))
   (2015/C 065/05)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Staatssecretaris van Financiën (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)

      Tuženici: Schoenimport „Italmoda” Mariano Previti vof (C-131/13), Staatssecretaris van Financiën (C-163/13 et C-164/13)

      Izreka

               1.

               Prethodna pitanja koja je uputio Hoge Raad der Nederlanden u predmetima C 163/13 i C 164/13 nedopuštena su.

               2.

               Šestu direktivu Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 95/7/EZ od 10. travnja 1995., treba tumačiti u smislu da je na nacionalnim tijelima i sudovima da poreznom obvezniku u okviru isporuke unutar Zajednice odbiju korištenje prava na odbitak, izuzeće ili povrat PDV-a, čak i u nedostatku odredaba nacionalnog prava koje predviđaju takvo odbijanje, ako se utvrdi, s obzirom na objektivne elemente, da je taj porezni obveznik znao ili morao znati da je operacijom na koju se poziva kao temelj za predmetno pravo sudjelovao u utaji poreza na dodanu vrijednost počinjenoj u okviru niza isporuka.

               3.

               Šestu direktivu 77/388, kako je izmijenjena Direktivom 95/7, treba tumačiti na način da se poreznom obvezniku koji je znao ili morao znati da je operacijom na koju se poziva kako bi utemeljio svoja prava na odbitak, izuzeće ili povrat poreza na dodanu vrijednost sudjelovao u utaji poreza na dodanu vrijednost počinjenoj u okviru niza isporuka, može odbiti korištenje tih prava, usprkos činjenici da je ta utaja počinjena u državi članici različitoj od one u kojoj je njihovo korištenje zatraženo i tome da je porezni obveznik u toj posljednjoj državi članici poštovao formalne uvjete predviđene nacionalnim zakonodavstvom kako bi mogao koristiti navedena prava.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet C-303/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Solar Electric Martinique protiv Ministre des finances et des comptes publics

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Solar Electric Martinique protiv Ministre des finances et des comptes publics
   (Predmet C-303/16)
   (2016/C 287/19)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Solar Electric Martinique

      Tuženik: Ministre des finances et des comptes publics

      Prethodno pitanje

   Sud Europske unije pozvan je izjasniti se o pitanju predstavlja li prodaja i instalacija fotonaponskih panela i solarnih grijača vode na zgradama ili u svrhu opskrbe zgrada električnom energijom ili toplom vodom pojedinačnu operaciju s karakterom građevinskih radova u smislu članka 5. stavka 5. i članka 6. stavka 1. Šeste direktive od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezima na promet (1), koji su postali članak 14. stavak 3. i članak 24. stavak 1. Direktive od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (2).

      (1)  Šesta direktiva Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977., o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezima na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za određivanje poreza (SL L 145, str. 1).

      (2)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1).


title: Predmet C-196/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) – Comune di Corridonia protiv Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2016. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) – Comune di Corridonia protiv Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Predmet C-196/16)
   (2016/C 251/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Comune di Corridonia

      Tuženici: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Prethodno pitanje

   Je li s obzirom na odredbe članka 191. UFEU-a i članka 2. Direktive 2011/92/EU (1) u skladu s pravom Zajednice provođenje postupka provjere toga treba li izraditi procjenu utjecaja na okoliš (i eventualno samu procjenu utjecaja na okoliš) nakon što je pogon već izgrađen, kada je nacionalni sud poništio odobrenje zbog neprovođenja postupka provjere toga treba li izraditi procjenu utjecaja na okoliš, s obzirom na to da je takva provjera bila isključena na temelju nacionalnog propisa koji je protivan pravu Zajednice?

      (1)  Direktiva 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (SL 2012, L 26, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 27., str. 3.)