title: Predmet T-414/21: Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – Ferriere Nord/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/11

      Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – Ferriere Nord/Komisija
      (Predmet T-414/21)
      (2021/C 401/13)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italija) (zastupnici: W. Viscardini, G. Donà i B. Comparini, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  1.

                              (a)

                              naloži (na temelju članka 266. stavka 2., članka 268. i članka 340. stavka 2. UFEU-a) Europskoj uniji, koju zastupa Europska komisija, plaćanje iznosa od 1 096 814,68 eura (ili, podredno, drugog iznosa koji eventualno odredi Opći sud, ako po potrebi primijeni stopu koja se razlikuje od dolje navedene) – iznosa koji proizlazi iz primjene stope (od 1 %) refinanciranja Europske središnje banke (ESB) koja je bila na snazi 9. ožujka 2010. uvećane za tri i pol postotna boda, za razdoblje od 9. ožujka 2010. do 25. listopada 2017. (umanjenih za iznos od 129 847,10 eura koji je već isplaćen na ime „obračunate” kamate) – kao naknade štete koju je društvo Ferriere Nord S.p.A. pretrpjelo zbog neplaćanja (protivno članku 266. stavku 1. UFEU-a) zateznih kamata koje se duguju po osnovi novčane kazne (izrečene odlukama Europske Komisije C(2009) 7492 def. od 30. rujna 2009. i C(2009) 9912 def. od 8. prosinca 2009.) koju je on privremeno platio 9. ožujka 2010. i koju je Europska komisija vratila 25. listopada 2017. nakon donošenja presude Suda od 21. rujna 2017. u predmetu C-88/15 P;
                              i slijedom toga

                              (b)

                              naloži Europskoj uniji, koju zastupa Europska komisija, plaćanje dodatnog iznosa na ime kapitalizacije iznosa naknade štete iz gore navedene točke (a), počevši od 25. listopada 2017. (ili, podredno, drugog datuma koji eventualno odredi Opći sud) do datuma stvarne i potpune isplate, koji se računa prema stopi koju utvrđuje Europska središnja banka za svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za tri i pol postotna boda (ili, podredno, prema drugoj stopi koju eventualno utvrdi Opći sud);

                  2.

                  poništi (na temelju članka 263. UFEU-a) dopis Europske komisije (Glavne uprave za proračun) Ares (2021)2904048 od 30. travnja 2021.;

                  3.

                  u svakom slučaju, naloži Europskog komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga od kojih se prvi odnosi na naknadu štete (1.), a drugi na poništavanje pobijanog dopisa (2.).

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitom postupanju Komisije povredom članka 266. stavka 1. UFEU-a (kao i članka 83. Uredbe br. 1268/2012 (1) i/ili, prema potrebi, članka 86. Uredbe br. 2342/2002 (2))

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da je Komisija, kako bi se u potpunosti izvršila (u smislu članka 266. stavka 1. UFEU-a) presuda Suda od 21. rujna 2017. u predmetu C-88/15 P (kojom je poništena odluka iz 2009. o utvrđenju na temelju članka 101. UFEU-a), bila dužna naknaditi društvu Ferriere Nord ne samo novčanu kaznu koja je privremeno plaćena 2010., nego i odgovarajuće zatezne kamate koje se računaju prema stopi utvrđenoj člankom 83. stavkom 2. točkom (b) Uredbe br. 1268/2012, odnosno stopi koju utvrđuje ESB za svoje glavne operacije refinanciranja, koja je bila na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca dospijeća, uvećanoj za tri i pol postotna boda. Komisija je naime 25. listopada 2017. na ime kamata isplatila samo one „obračunate” u smislu članka 90. stavka 4. Uredbe br. 1268/2012, kao prinos ostvaren na bankovnom računu na koji je privremeno uplaćen iznos novčane kazne. Neplaćanje zateznih kamata predstavlja povredu primarnog zakonodavstva Unije (članak 266. stavak 1. UFEU)-a, koja ima za posljedicu izvanugovornu odgovornost Komisije. Iznos naknade štete koji se duguje zbog gore spomenutih razloga morat će biti predmet kapitalizacije od dana kada su isplaćene samo „obračunate” kamate do dana stvarne isplate.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 46. Statuta i, posljedično, članka 266. stavka 1. UFEU-a (kao i članka 83. Uredbe br. 1268/2012 i/ili, po potrebi, članka 86. Uredbe br. 2342/2002)

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da je dopisom od 30. travnja 2021. Komisija utvrdila da ne može / ne želi udovoljiti zahtjevu za naknadu štete koji je podnijelo društvo Ferriere Nord na temelju članka 46. Statuta Suda jer je njime predviđeni zastarni rok od pet godina dospio, s obzirom na to da je, prema mišljenju institucije, događaj koji je doveo do utvrđivanja vlastite izvanugovorne odgovornosti (dakle, trenutak kada zastarni rok počinje teći) nastupio privremenim plaćanjem novčane kazne do kojeg je došlo 2010. Društvo Ferriere Nord s druge strane ističe da je događaj povodom kojega se utvrđuje odgovornost činjenica da 25. listopada 2017., kada je novčana kazna vraćena provedbom presude iz 2017., Komisija nije isplatila zatezne kamate predviđene člankom 83. Uredbe br. 1268/2012, ograničivši se samo na plaćanje kamata „obračunatih” na temelju članka 90. iste uredbe. Takva povreda članka 266. stavka 1. UFEU-a predstavlja nezakonito postupanje Komisije i određuje njezinu izvanugovornu odgovornost, pa stoga od trenutka takve povrede počinje teći petogodišnji zastarni rok predviđen člankom 46. Statuta.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)

         (2)  Uredba Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL 2002., L 357, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 7.)


title: Predmet T-415/21: Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – Banca Popolare di Bari/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/13

      Tužba podnesena 10. srpnja 2021. – Banca Popolare di Bari/Komisija
      (Predmet T-415/21)
      (2021/C 401/14)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Banca Popolare di Bari SpA (Bari, Italija) (zastupnici: A. Zoppini, G. Roberti, I. Perego i G. Parisi, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  naloži Uniji, koju zastupa Komisija, da tužitelju isplati iznos od 280 milijuna eura na ime naknade imovinske štete, kao i odgovarajući iznos za naknadu neimovinske štete uzrokovane Odlukom Komisije (EU) 2016/1208 od 23. prosinca 2015. o državnoj potpori SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) koju je Italija dodijelila banci Tercas;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi razlog temelji se na nezakonitosti Komisijina postupanja

                              —

                              U tom pogledu se ističe da je došlo do dovoljno ozbiljne povrede s obzirom na to da Komisija kod donošenja odluke: nije raspolagala nikakvom marginom prosudbe jer je članak 107. stavak 1. UFEU-a precizna i bezuvjetna odredba s izravnim učinkom; počinila je očitu pogrešku u ocjeni. Osim toga, Komisija je svoju odluku utemeljila na nedostatnim dokazima te je pogrešno protumačila sudsku praksu Općeg suda Europske unije (predmet Italija i dr./Komisija, T-98/16, T-196/16 i T-198/16) i Suda (predmet Komisija/Italija i dr., C-425/19 P).

                              —

                              Odredbe koje su prekršene odlukom su odredbe koje dodjeljuju prava pojedincima, te je ona u suprotnosti sa slobodom poslovnog nastana i temeljnim pravom na dobru upravu.

                  2.

                  Drugi razlog temelji se na imovinskoj i neimovinskoj šteti uzrokovanoj tužitelju nezakonitim postupanjem Komisije

                              —

                              U tom pogledu se ističe da je Komisijina odluka odlučujući faktor koji je doveo do toga da klijenti izgube povjerenje u banku i do gubitaka koje je snosila, u nedostatku drugih čimbenika koji tome doprinose; Komisija je spriječila projekt integracije Tercasa i Caripe i projekt intervencije Fonda Interbancario di Tutela dei Depositi (Međubankarski fond za zaštitu depozita, FITD).


title: Predmet T-437/21: Tužba podnesena 20. srpnja 2021. – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/13

      Tužba podnesena 20. srpnja 2021. – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)
      (Predmet T-437/21)
      (2021/C 401/15)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Connecticut, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: R. Zammitt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Nizozemska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije GREENWICH POLO CLUB – Prijava za registraciju br. 17 791 153

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. svibnja 2021. u predmetu R 300/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i naloži registraciju spornog žiga u odnosu na sporne proizvode (kao i na preostale proizvode), ili podredno, da predmet vrati EUIPO-u na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži snošenje troškova koji su tužitelju nastali u vezi sa žalbom.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-450/21: Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Španjolska/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/14

      Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Španjolska/Komisija
      (Predmet T-450/21)
      (2021/C 401/16)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: S. Jiménez García i J. Rodríguez de la Rúa Puig, agenti)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2021/988 od 16. lipnja 2021. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih rashoda nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1), u dijelu u kojem se odnosi na određene rashode Kraljevine Španjolske.

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu provjere točnosti izračuna potpore, uključujući primjenu administrativnih kazni (ključna kontrola), pri čemu je Komisijino tumačenje članka 31. stavka 3. Delegirane uredbe br. 640/2014 (2), u vezi s člankom 53. stavkom 4. Delegirane uredbe br. 639/2014 (3), protivno načelu proporcionalnosti.
                  Taj je tužbeni razlog podijeljen na četiri dijela (A-D):

                              —

                              A: Neopravdano izricanje administrativnih kazni zbog neispunjavanja zahtjeva za identifikaciju i registraciju životinja prije datuma koji je odredila država članica, u skladu s člankom 31. stavkom 3. Delegirane uredbe br. 640/2014, u vezi s člankom 53. stavkom 4. Delegirane uredbe br. 639/2014.

                              —

                              B-D: Neopravdano izricanje administrativnih kazni iz članka 31. stavka 3. Delegirane uredbe 640/2014 za životinje u odnosu na koje je a priori utvrđena nesukladnost identifikacije i registracije tijekom administrativne kontrole svih spisa zahtjeva za državnu potporu države članice koja, poput Kraljevine Španjolske, u skladu s člankom 21. stavkom 4. Provedbene uredbe br. 809/2014 (4), primjenjuje sustav „bez zahtjeva” koji po svojoj prirodi isključuje svaki rizik za EFSJP.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog odnosi se na pravilnu izradu statističkih podataka o kontroli na terenu dovoljne kvalitete (ključna kontrola), uključujući veličinu nasumičnog uzorka i učinkovitost analize rizika, u skladu s člankom 34. Provedbene uredbe br. 809/2014.

         (1)  SL 2021., L 218, str. 9.

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 640/2014, оd 11. ožujka 2014., o dopuni Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava te uvjeta za odbijanje ili obustavu plaćanja i administrativne kazne koje se primjenjuju za izravna plaćanja, potporu ruralnom razvoju i višestruku sukladnost (SL 2014., L 181, str. 48.).

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 639/2014 оd 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike te o izmjeni Priloga X. toj Uredbi (SL 2014., L 181, str. 1.).

         (4)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 809/2014 оd 17. srpnja 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, mjera ruralnog razvoja i višestruke sukladnosti (SL 2014., L 227, str. 69. i ispravak SL 2019., L 68, str. 16.).


title: Predmet T-485/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – BNetzA/ACER

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/15

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – BNetzA/ACER
      (Predmet T-485/21)
      (2021/C 401/17)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post i Eisenbahnen (BNetzA) (Njemačka) (zastupnici: U. Karpenstein i K. Reiter, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku br. A-001-2021 (konsolidiranu) tuženikova Odbora za žalbe od 28. svibnja 2021. (pobijana odluka),

                  —

                  podredno, u slučaju da Sud u cijelosti ne poništi pobijanu odluku, poništi tu odluku u dijelu u kojem se njome potvrđuje dijelove i odredbe tuženikove odluke br. 30/2020 od 30. studenoga 2020.:

                              (i)

                              članak 1., stavak 1., drugu rečenicu, članak 2., stavak 2. točki (j) i članak 3. priloga I.;

                              (ii)

                              članak 7. priloga I.;

                              (iii)

                              članak 12., stavak 2. priloga I.;

                              (iv)

                              sve dijelove i odredbe koji se izrijekom odnose na odredbe navedene u točkama (i) do (iii).

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je proširenje metodologije za raspodjelu troškova na elemente mreže koji nisu elementi mreže između zona nespojivo sa zahtjevima iz članka 16. stavka 13. Uredbe (EU) 2019/943 (1) i članka 74. Uredbe (EU) 2015/1222 (2). U svakom slučaju nedostaje potrebna pravna osnova. U najmanju ruku je područje primjene metode raspodjele troškova pogrešno izveden iz zahtjeva operativne sigurnosti i načela onečišćivač plaća.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da zabrana netiranja osobito krši članak 16. stavak 11. i 13. Uredbe (EU) 2019/943. Uz to čini metodu raspodjele troškova samom po sebi proturječnom.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je tuženikovo utvrđivanje, na temelju vlastitih kriterija, privremene razine tolerancije za legitimne tokove petlje formalno i materijalno u suprotnosti s pravom Unije. Formalno, tuženik krši odgovornost operatora prijenosnog sustava i nacionalnih regulatornih tijela za utvrđivanje razine tolerancije. Osim toga, on utvrđuje privremenu razinu tolerancije, iako nedostaje analiza razine legitimnih tokova petlje od strane operatora prijenosnog sustava koja se zahtijeva prema članku 16. stavku 13. podstavku 2. Uredbe (EU) 2019/94. U materijalnom smislu, metoda raspodjele troškova krši zahtjev utvrđen u članku 16. stavku 13. podstavku 2. Uredbe (EU) 2019/943 o definiranju pojedinačnih razina tolerancije za „svaku pojedinačnu granicu zone trgovanja” utvrđivanjem jedinstvene razine koja je jednako podijeljena između zona trgovanja tokova petlje. U najmanju ruku utvrđenoj privremenoj razini tolerancije nedostaje potrebna pravna osnova.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da prioritetna uporaba tokova petlje nad unutarnjim tokovima na kojima se temelji metoda raspodjele troškova radi utvrđivanja uzroka zagušenja mreže krši članak 16. stavak 13. Uredbe (EU) 2019/943. Osim toga, postavlja pogrešne poticaje. Također je nespojiva s načelom pravičnosti i zabranom diskriminacije.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je metoda raspodjele troškova suprotna pravu Unije barem na temelju provođenja opće ocjene koja se zahtjeva. Široko područje primjene, zabrana netiranja, pogrešna razina tolerancije i davanje prednosti tokovima petlje u odnosu na unutarnje tokove međusobno su povezani i međusobno se potenciraju. U najmanju ruku gledano u cjelini, doveli su do kršenja načela onečišćivač plaća, zabrane diskriminacije i načela pravičnosti. Osim toga, metoda raspodjele troškova nespojiva je, barem po svom ukupnom učinku, sa ciljem Unije koji je povećati udio obnovljivih izvora energije. Općenito, metoda raspodjele troškova je nerazmjerna i u svakom slučaju nema potrebnu pravnu osnovu.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je bezuvjetna obveza operatora prijenosnog sustava sadržana u metodi raspodjele troškova da u roku od dvanaest mjeseci od implementacije metode raspodjele troškova izradi prijedloge promjena i dostavi ih regulatornim tijelima na odobrenje krši članak 16. stavak 13. Uredbe (EU) 2019/943 i čl. 74. stavak 6. točku (b) u vezi s člankom 9. stavkom 13. Uredbe (EU) 2015/1222.

         (1)  Uredba (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (SL 2019., L 158, str. 54.).

         (2)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 оd 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (SL 2015., L 197, str. 24.).


title: Predmet T-491/21: Tužba podnesena 11. kolovoza 2021. – Mađarska/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/17

      Tužba podnesena 11. kolovoza 2021.– Mađarska/Komisija

      (Predmet T-491/21)
      (2021/C 401/18)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér i G. Koós G., agenti)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2021/988 оd 16. lipnja 2021. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih rashoda nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1) u dijelu u kojem se odnosi na Mađarsku i isključuje iz financiranja Unije potpore u okviru Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj za financijske godine 2016. do 2019. zbog nedostatka ključne kontrole (Ruralni razvoj EPFRR — mjere u šumarstvu).

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Prema mađarskoj vladi, Komisija pogrešno tumači članak 30. Uredbe (EU) br. 1306/2013 (2) i članak 28. stavak 1. točku (b) Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014. (3) Mađarska vlada smatra da obrazloženje iz točke 3.4.2 dokumenta s objašnjenjima Europske komisije pod naslovom „Načini izračuna premija za ruralni razvoj radi izbjegavanja dvostrukog financiranja”, u verziji iz veljače 2017., nije u skladu s navedenim odredbama. Dokument s objašnjenjima nije pravno obvezujuć i tumačenje koje zagovara također nije u skladu s pravom Unije.
      U prilog osnovanosti tužbe mađarska vlada ističe u biti jedan tužbeni razlog. Prema njezinu mišljenju članak 30. Uredbe (EU) 1306/2013 i članak 28. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 809/2014 ne zahtijevaju uspostavu odgovarajuće provjere dvostrukog financiranja do kojeg bi moglo doći kao rezultat potpora dodijeljenih za ozelenjivanje i pošumljavanje, imajući na umu da, prema odredbama prava Unije koje su sada na snazi, ne postoji opravdani rizik od dvostrukog financiranja u pogledu potpora dodijeljenih za ta dva područja.
      Kako bi potkrijepila tu tvrdnju, mađarska vlada kao prvo nastoji dokazati da troškovi financiranja za pošumljavanje i za ozelenjivanje imaju potpuno drugačiji cilj potpore. Nadalje, mađarska vlada u svojoj tužbi navodi da je potpuno različit kontekst tih dvaju potpora. Kriteriji dopuštenosti su različiti u pogledu svake od te dvije potpore i područja prihvatljivih troškova nisu usporediva.
      Naposljetku, mađarska vlada smatra da Europska komisija pogrešno tumači opseg opće zabrane dvostrukog financiranja iz članka 30. Uredbe (EU) 1306/2013 i ne uzima u obzir da propisi Unije koji su na snazi ne propisuju izričito da potpora dodijeljena za pošumljavanje i za ozelenjivanje predstavlja dvostruko financiranje.

         (1)  SL 2021, L 218, str. 9.

         (2)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL 2013., L 347, str. 549. i ispravci SL 2016., L 130., str. 6., SL 2017., L 327, str. 83. i SL 2018., L 233, str. 3.).

         (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 809/2014 оd 17. srpnja 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, mjera ruralnog razvoja i višestruke sukladnosti (SL 2014, L 227, str. 69. i ispravak SL 2019., L 68, str. 16.).


title: Predmet T-505/21: Tužba podnesena 16. kolovoza 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju tekućina)

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/19

      Tužba podnesena 16. kolovoza 2021. – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju tekućina)
      (Predmet T-505/21)
      (2021/C 401/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Wuttke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 1 431 829-0010

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. lipnja 2021 u predmetu R 1003/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku na način da:

                              —

                              dopusti tužiteljevu žalbu,

                              —

                              u cijelosti odbije tužiteljev zahtjev ICD 10 296 za proglašenje ništavosti pobijanog dizajna,

                              —

                              naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti da snosi tužiteljeve troškove nastale u postupku pred žalbenim vijećem i Odjelom za poništaje;

                  —

                  naloži podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti da snosi tužiteljeve troškove i pristojbe.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda načela istaknutih u presudi od 24. ožujka 2021., Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Kocke za gradnju iz kompleta igrački za gradnju) (T-515/19, neobjavljena, EU:T:2021:155);

                  —

                  povreda načela istaknutih u presudi od 8. ožujka 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172);

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  pogrešno tumačenje prijave patenta EP 3 005 948 A2 i tužiteljeve višestruke prijave dizajna br. 1 431 829-0001-0010.


title: Predmet T-495/21: Tužba podnesena 13. kolovoza 2021. – Španjolska/Komisija

text:
               4.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 401/18

      Tužba podnesena 13. kolovoza 2021. – Španjolska/Komisija
      (Predmet T-495/21)
      (2021/C 401/19)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: L. Aguilera Ruiz i M. J. Ruiz Sánchez, agenti)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2021/988 оd 16. lipnja 2021. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih rashoda nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1), (priopćeno pod brojem dokumenta C(2021) 4118), u dijelu u kojem se odnosi na Kraljevinu Španjolsku u okviru istrage koja se odnosi na Agenciju za plaćanje Baskije, spis br. AA/2018/003/ES/RLF u pogledu neto iznosa od 2 056 473,43 eura.

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog odnosi se na to da je paušalni ispravak određen u neto iznosu od 2 056 473,43 eura protivan članku 5. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 (2) i člancima 28. i 29. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 (3). Komisija je počinila očitu pogrešku kada je ocijenila nedostatak u kontroli ključnim za učinkovitost unakrsnih provjera i kakvoće geografskog informacijskog sustava za identifikaciju poljoprivrednih parcela (GISIPP).
                  Komisija je pomiješala konkretna odstupanja utvrđena u postupku računalne provjere fotointerpretacije koja odgovara sustavu GISIPP i naknadnim provjerama in situ koje se odnose na četiri nasumično odabrane parcele, s rezultatima programiranih provjera na terenu koje odgovaraju provjerama parcela s pro rata koeficijentom dopuštenosti u 2016., 2017. i 2018. godini, provedenima u okviru plana mjera radi poboljšanja ažuriranja GISIPP-a. Iako se radi o različitim i odvojenim ažuriranjima, Komisija je došla do zajedničkog zaključka ekstrapoliranjem rezultata jednog i drugog ažuriranja kako bi primijenila pobijani ispravak koji tužitelj smatra pogrešnim i neproporcionalnim.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog odnosi se na Komisijinu povredu smjernica za izračun financijskih ispravaka u okviru postupaka potvrde o sukladnosti i financijskog poravnanja računa (C(2015) 3675, od 8. lipnja 2015.), iz kojih proizlazi da je paušalni ispravak neopravdan s obzirom na to da nije bilo nedostataka u unakrsnim provjerama i da je rizik Fonda zbog nedostataka u kontrolama na terenu bio kvantificiran u okviru postupka. Tužitelj, osim što tvrdi da nije bilo nedostataka u unakrsnim provjerama koje bi opravdale primijenjeni ispravak, smatra da je u pogledu kontrola na terenu Komisija pogrešno primijenila paušalni ispravak jer je rizik za Fond bio identificiran i kvantificiran u okviru postupka.

         (1)  SL 2021., L 218, str. 9.

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 640/2014 оd 11. ožujka 2014., o dopuni Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava te uvjeta za odbijanje ili obustavu plaćanja i administrativne kazne koje se primjenjuju za izravna plaćanja, potporu ruralnom razvoju i višestruku sukladnost (SL 2014., L 181, str. 48.).

         (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 809/2014 оd 17. srpnja 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, mjera ruralnog razvoja i višestruke sukladnosti (SL 2014., L 227, str. 69. i ispravak SL 2019., L 68., str. 16.).


title: Predmet C-445/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2021. uputio Sofiyski gradski sad (Bugarska) – „EUROBANK BULGARIA” AD/NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS” OOD

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2021. uputio Sofiyski gradski sad (Bugarska) – „EUROBANK BULGARIA” AD/NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS” OOD
      (Predmet C-445/21)
      (2021/C 412/03)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofiyski gradski sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„EUROBANK BULGARIA” AD

         Tuženici: NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS” OOD

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam „potrošač”, kako se koristi u članku 17. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, tumačiti u skladu s njegovim sadržajem utvrđenim u okviru Direktive Vijeća 87/102/EEZ (2) od 22. prosinca 1986. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica koji se odnose na kreditiranje potrošača ili on ima autonomni sadržaj?

                  2.

                  Je li pri ispitivanju svojstva „potrošač[a]” relevantna svrha koja proizlazi iz zakonitog učinka ugovora, koji u ovom predmetu daje mogućnost buduće dobiti (investicijski projekt), ili je bitna povezanost ugovora i gospodarske ili profesionalne djelatnosti koju osoba obavlja u trenutku sklapanja ugovora?

                  3.

                  Treba li pojam „zajam s obročnom otplatom”, kako se koristi u članku 17. stavku 1. točki (b) Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, tumačiti na način da se on odnosi samo na ugovore o robi (materijalni predmeti, pokretna imovina) ili on obuhvaća sve zajmove, pa i takve s osnove ugovora o bankovnom kreditu sklopljenog u svrhu stjecanja stambene nekretnine?

                  4.

                  Mogu li se iz Uredbe br. 1215/2012, ako se njome u pogledu pojma „domicil” iz članka 62. stavka 1. upućuje na nacionalno pravo suda pred kojim je pokrenut postupak, izvesti autonomne kriterije (primjerice formalno obilježje povezanosti s određenim državnim područjem), kako bi se utvrdilo postoji li domicil na državnom području države članice pred čijim je sudom pokrenut postupak protiv potrošača?

                  5.

                  Što podrazumijeva, u mjeri u kojoj ugovor o kreditu sklopljen u svrhu stjecanja stambene nekretnine može biti potrošački ugovor u smislu članka 17. stavka 1. točke (c), pojam „uobičajeno boravište”, kako se koristi u članku 19. točki 3. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, i, osobito, je li moguće da je on povezan sa središtem glavnih interesa potrošača?

                  6.

                  Treba li, ako su Uredbom (EU) br. 1215/2015 u svrhu osiguravanja njezine učinkovite primjene u pogledu pojma „domicil” utvrđeni autonomni kriteriji, i mjesnu nadležnost odrediti na temelju tog pojma?

         (1)  SL 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)

         (2)  SL 1987., L 42, str. 48.


title: Predmet C-463/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. srpnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Global Starnet Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. srpnja 2021. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Global Starnet Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Predmet C-463/21)
      (2021/C 412/04)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Global Starnet Ltd

         Tuženik: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u skladu s ostvarivanjem slobode poslovnog nastana zajamčene člankom 49. UFEU-a i ostvarivanjem slobode pružanja usluga zajamčene člankom 56. UFEU-a, uvođenje propisa kao što je onaj iz članka 1. stavka 649. Zakona 190/14, kojim se provizije i naknade smanjuju samo za jednu određenu i ograničenu kategoriju operatora, odnosno samo za priređivače igara na automatima za zabavu, a ne za sve operatore u sektoru igara na sreću;

                  2.

                  Je li u skladu s načelom europskog prava o zaštiti legitimnih očekivanja uvođenje propisa kao što je onaj iz navedenog članka 1. stavka 649. Zakona 190/14, kojim je za vrijeme njegove primjene isključivo iz financijskih razloga smanjena naknada koja je dogovorena u ugovoru o koncesiji sklopljenom između društva i upravnog tijela talijanske države?


title: Predmet C-485/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2021. uputio Rajonen sad Nessebar (Bugarska) – „S.V.” OOD/E. Ts. D.

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. kolovoza 2021. uputio Rajonen sad Nessebar (Bugarska) – „S.V.” OOD/E. Ts. D.
      (Predmet C-485/21)
      (2021/C 412/05)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rajonen sad Nessebar

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„S.V.” OOD

         Tuženik: E. Ts. D.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Jesu li fizičke osobe, koje su vlasnici stanova u stambenoj zgradi u suvlasništvu, „potrošači” (u smislu članka 2. točke (b) Direktive Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima i članka 2. točke 1. Direktive 2011/83/EU (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011.) s obzirom na pravne odnose koje uspostavljaju u pogledu upravljanja zajedničkim dijelovima stambene zgrade i njihova održavanja?

                  2.

                  Ovisi li svojstvo „potrošača” fizičkih osoba koje su vlasnici stanova u zgradi u suvlasništvu o vrsti pravnih odnosa koje su uspostavili (pojedinačni ugovor o upravljanju zajedničkim dijelovima i njihovu održavanju, ugovor u skladu s člankom 2. Zakona za upravlenie na etažnata sobstvenost (Zakon o upravljanju etažnim vlasništvom), upravljanje glavne skupštine suvlasnika)?

                  3.

                  Je li u skladu s Direktivom 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. zakonodavstvo kojim se omogućuje različito postupanje (s obzirom na svojstvo „potrošača”) prema vlasnicima zgrade u suvlasništvu ovisno o tome jesu li sklopili pojedinačni ugovor o upravljanju zajedničkim dijelovima stambene zgrade i njihovu održavanju (njihovo upravno tijelo u potonjem je slučaju glavna skupština suvlasnika)?

         (1)  SL 1993., L, 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

         (2)  Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2011., L 304, str. 64.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 260.)


title: Predmet C-505/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2021. uputio tribunal du travail de Liège (Belgija) – FU/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2021. uputio tribunal du travail de Liège (Belgija) – FU/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Predmet C-505/21)
      (2021/C 412/06)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: FU

         Tuženik: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 27. stavak 3. Uredbe (EU) br. 604/2013 (1) (Uredba Dublin III), prema potrebi u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo koje propisuje da pravni lijek za odgodu u redovnom postupku, koji se podnosi zajedno s tužbom za poništenje protiv odluke o transferu podnositelja u državu koja je proglašena nadležnom za odlučivanje o zahtjevu za međunarodnu zaštitu, ne odgađa izvršenje transfera do odlučivanja o navedenom zahtjevu za odgodu?

                  2.

                  Treba li članak 27. stavak 3. Uredbe Dublin III, prema potrebi u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo koje propisuje da pravni lijek za odgodu protiv odluke o transferu podnositelja u državu nadležnu za odlučivanje o zahtjevu za međunarodnu zaštitu odgađa izvršenje transfera do odlučivanja o navedenom zahtjevu za odgodu samo pod uvjetom da je zahtjev za odgodu podnesen u iznimnoj hitnosti, kada je protiv podnositelja zahtjeva donesena mjera udaljavanja ili vraćanja čije je izvršenje neminovno, a osobito onda kada je zadržan u pritvoru ili je stavljen na raspolaganje vladi te ako istovremeno sa zahtjevom za poništenje nije podnio i zahtjev za odgodu u redovnom postupku?

         (1)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL 2013., L 180, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 108. i ispravak SL 2017., L 49, str. 50.)


title: Predmet T-645/20: Rješenje Općeg suda od 28. srpnja 2021. – Dual Star Logistic i dr./Parlament i Vijeće [„Tužba za poništenje – Cestovni promet – Uredba (EU) 2020/1055 – Uvjeti koji se odnose na zahtjev poslovnog nastana poduzetnika – Povratak vozila u operativno središte koje se nalazi u državi članici porijekla u najduljem roku od osam tjedana – Strukovno udruženje – Aktivna procesna legitimacija – Nepostojanje osobnog utjecaja – Nedopuštenost”]

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/10

      Rješenje Općeg suda od 28. srpnja 2021. – Dual Star Logistic i dr./Parlament i Vijeće
      (Predmet T-645/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Cestovni promet - Uredba (EU) 2020/1055 - Uvjeti koji se odnose na zahtjev poslovnog nastana poduzetnika - Povratak vozila u operativno središte koje se nalazi u državi članici porijekla u najduljem roku od osam tjedana - Strukovno udruženje - Aktivna procesna legitimacija - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2021/C 412/09)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Dual Star Logistic SRL (Bukurešt, Rumunjska), Eliton Trans SRL (Piteşti, Rumunjska), Agexim Spedition SRL (Piteşti), SC A & C International Road Cargo SRL (Piteşti), Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) (Bukurešt) (zastupnik: R. Martens, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: R. van de Westelaken i A. Tamás, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Norberg, L. Vétillard i S. Emmerechts, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavka 3. Uredbe (EU) 2020/1055 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni uredaba (EZ) br. 1071/2009, (EZ) br. 1072/2009 i (EU) br. 1024/2012 radi njihova prilagođavanja razvoju u sektoru cestovnog prometa (SL 2020., L 249, str. 17.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjeva Rumunjske za intervenciju.

                  3.

                  Društva Dual Star Logistic SRL, Eliton Trans SRL, Agexim Spedition SRL, SC A & C International Road Cargo SRL i udruženje Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije, osim troškova koji se odnose na zahtjev za intervenciju.

                  4.

                  Društva Dual Star Logistic, Eliton Trans, Agexim Spedition, SC A & C International Road Cargo, udruženje Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR), Parlament i Vijeće te Rumunjska snosit će vlastite troškove koji se odnose na zahtjev za intervenciju.

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet T-646/20: Rješenje Općeg suda od 28. srpnja 2021. – NG i dr./Parlament i Vijeće [„Tužba za poništenje – Cestovni promet – Uredba (EU) 2020/1054 – Razdoblja odmora vozača – Nemogućnost korištenja određenog vremena za odmor u vozilu – Povratak u operativno središte poslodavca ili mjesto boravišta na određeno vrijeme odmora – Strukovno udruženje – Aktivna procesna legitimacija – Nepostojanje osobnog utjecaja – Nedopuštenost”]

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/11

      Rješenje Općeg suda od 28. srpnja 2021. – NG i dr./Parlament i Vijeće
      (Predmet T-646/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Cestovni promet - Uredba (EU) 2020/1054 - Razdoblja odmora vozača - Nemogućnost korištenja određenog vremena za odmor u vozilu - Povratak u operativno središte poslodavca ili mjesto boravišta na određeno vrijeme odmora - Strukovno udruženje - Aktivna procesna legitimacija - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2021/C 412/10)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: NG i drugih 17 tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnik: R. Martens, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: R. van de Westelaken i A. Tamás, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Norberg, L. Vétillard i S. Emmerechts, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. točke 6. podtočaka (c) i (d) Uredbe (EU) 2020/1054 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 s obzirom na minimalne zahtjeve u pogledu maksimalnih dnevnih i tjednih vremena vožnje, minimalnih stanki te dnevnih i tjednih razdoblja odmora i Uredbe (EU) br. 165/2014 s obzirom na pozicioniranje s pomoću tahografa (SL 2020., L 249, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Osobi NG i drugim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu rješenju nalaže se snošenje troškova Europskog parlamenta i Vijeća, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 433, 14. 12. 2020.


title: Predmet T-760/20: Rješenje Općeg suda od 10. kolovoza 2021. – Jakeliūnas/ESMA („Tužba za poništenje i tužba zbog propusta – Zahtjev za pokretanje istrage – Odbijanje predsjednika ESMA-e – Akt koji se ne može pobijati – Nedopuštenost – Zahtjev za izdavanje platnog naloga – Nenadležnost”)

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/12

      Rješenje Općeg suda od 10. kolovoza 2021. – Jakeliūnas/ESMA
      (Predmet T-760/20) (1)

      („Tužba za poništenje i tužba zbog propusta - Zahtjev za pokretanje istrage - Odbijanje predsjednika ESMA-e - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost - Zahtjev za izdavanje platnog naloga - Nenadležnost”)
      (2021/C 412/11)
      Jezik postupka: litavski

         Stranke

         Tužitelj: Stasys Jakeliūnas (Vilnius, Litva) (zastupnik: R. Paukštė, odvjetnik)

         Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (zastupnici: G. Filippa, F. Barzanti i E. Siracusa, agenti)

         Predmet

      U biti, s jedne strane, zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a kojim se želi utvrditi je ESMA nezakonito propustila pokrenuti istragu zbog povrede Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) (SL 2003., L 96, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 3., str. 74.) i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje odluke koju sadržava dopis predsjednika ESMA-a od 20. listopada 2020. kojom se odbija pokretanje navedene istrage.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Stasysu Jakeliūnasu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 72, 1. 3. 2021.


title: Predmet T-52/21: Rješenje Općeg suda od 29. srpnja 2021. – ClientEarth/Komisija [„Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Aarhuška konvencija – Uredba (EZ) br. 1367/2006 – Dokumenti u Komisijinu posjedu koji se odnose na sustav kontrole uspostavljen radi osiguranja poštovanja pravila zajedničke ribarstvene politike – Uredba (EZ) br. 1224/2009 – Prešutno odbijanje pristupa – Izričita odluka donesena nakon podnošenja tužbe – Obustava postupka”]

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/12

      Rješenje Općeg suda od 29. srpnja 2021. – ClientEarth/Komisija
      (Predmet T-52/21) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Aarhuška konvencija - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Dokumenti u Komisijinu posjedu koji se odnose na sustav kontrole uspostavljen radi osiguranja poštovanja pravila zajedničke ribarstvene politike - Uredba (EZ) br. 1224/2009 - Prešutno odbijanje pristupa - Izričita odluka donesena nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”)
      (2021/C 412/12)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: O. W. Brouwer, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Spina i C. Ehrbar, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje prešutne Komisijine odluke od 16. studenoga 2020. o odbijanju potvrđujućeg zahtjeva za pristup nekoliko dokumenata koji se odnose na sustav kontrole uspostavljen radi osiguranja poštovanja pravila zajedničke ribarstvene politike.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 128, 12. 4. 2021.


title: Predmet T-272/21 R: Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 30. srpnja 2021. – Puigdemont i Casamajó i dr./Parlament („Privremena pravna zaštita – Institucionalno pravo – Član Parlamenta – Povlastice i imuniteti – Ukidanje parlamentarnog imuniteta člana Parlamenta – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/13

      Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 30. srpnja 2021. – Puigdemont i Casamajó i dr./Parlament
      (Predmet T-272/21 R)
      („Privremena pravna zaštita - Institucionalno pravo - Član Parlamenta - Povlastice i imuniteti - Ukidanje parlamentarnog imuniteta člana Parlamenta - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2021/C 412/13)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgija), Antoni Comín i Oliveres (Leuven, Belgija), Clara Ponsatí i Obiols (Leuven) (zastupnici: P. Bekaert, G. Boye, J. Costa i Rosselló i S. Bekaert, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz, N. Görlitz i T. Lukácsi, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Huerta, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za suspenziju primjene odluka Parlamenta P9_TA(2021)0059, P9_TA(2021)0060 i P9_TA(2021)0061 od 9. ožujka 2021. o zahtjevu za ukidanje imuniteta tužiteljâ.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  Ukida se rješenje od 2. lipnja 2021., Puigdemont i Casamajó i dr./Parlament (T-272/21 R).

                  3.

                  O troškovima glavnih stranaka odlučit će se naknadno.

                  4.

                  Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.


title: Predmet T-441/21: Tužba podnesena 23. srpnja 2021. – UBS Group i UBS/Komisija

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/13

      Tužba podnesena 23. srpnja 2021. – UBS Group i UBS/Komisija
      (Predmet T-441/21)
      (2021/C 412/14)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: UBS Group AG (Zürich, Švicarska), UBS AG (Zürich) (zastupnici: D. Wood i I. Ioannidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana i da poništi Odluku Komisije od 20. svibnja 2021. C(2021) 3489 final u vezi s postupkom na temelju članka 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 53. Sporazuma o EGP-u (AT.40324 – Europske državne obveznice); ili, podredno, da smanji iznos novčane kazne na 51,3 milijuna eura u skladu s UBS-ovom metodologijom izračuna neto prihoda od prodaje; ili smanji njezin iznos na 60,6 milijuna eura u skladu s prilagođenom UBS-ovom metodologijom izračuna neto prihoda od prodaje; ili smanji njezin iznos za najmanje 65 % zbog utvrđenih pogrešaka i netočnosti u Komisijinoj metodologiji; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova društva UBS.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija pogrešno primijenila općenito primjenjiva pravila Unije o izračunu prometa financijskih institucija te da je time povrijedila opća načela jednakog postupanja i zaštite legitimnih očekivanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija pogrešno odstupila od na Smjernica o metodi za utvrđivanje kazni (1) na način koji je bio arbitraran i nedostatno obrazložen, čime su povrijeđeni mjerodavna sudska praksa i prava obrane društva UBS.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije pružila dostatno obrazloženje izbora metodologije.

                  4.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije iskoristila najbolje dostupne podatke prilikom izračuna prihoda od prodaje društva UBS.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija primijenila svoju metodologiju na način koji je materijalno pogrešan, te koji sadržava brojne materijalne netočnosti i pogreške koje su dovele do izricanja neproporcionalno visoke novčane kazne društvu UBS.

         (1)  Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni koje se propisuju u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (a) Uredbe br. 1/2003, SL 2006., C 210, str. 2., SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 58.


title: Predmet T-442/21: Tužba podnesena 23. srpnja 2021. – Thomas i Julien/Vijeće

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/14

      Tužba podnesena 23. srpnja 2021. – Thomas i Julien/Vijeće
      (Predmet T-442/21)
      (2021/C 412/15)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Rhiannon Thomas (London, Ujedinjena Kraljevina), Michaël Julien (Weybridge, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Sporazum o trgovini koji su 30. prosinca 2020. potpisali Vijeće Europske unije i britanska vlada i Odluku br. 2021/689 o njegovu potpisivanju koju je donijelo Vijeće Europske unije 29. travnja 2021. u dijelu u kojem potvrđuju članak Comprov16 i u dijelu u kojem ne zadržavaju slobodu kretanja britanskim državljanima koji imaju uske obiteljske i imovinske veze na području Europske unije u skladu s člankom VSTV 1;

                  —

                  naloži Europskoj uniji snošenje svih troškova postupka, uključujući troškove odvjetnika u visini od 5 000 eura.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi vladavine prava Sporazumom o trgovini i suradnji između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju, s jedne strane, i Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske, s druge strane (u daljnjem tekstu: Sporazum). U tom smislu tužitelji ističu da članak COMPROV.16 tog sporazuma gotovo sve odredbe izuzima od svake mogućnosti osporavanja pred sudovima i osobito sudom Unije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredama temeljnih prava osoba koje su u Europskoj uniji zadržale uske obiteljske i imovinske veze. Taj je tužbeni razlog podijeljen na tri dijela.

                              —

                              Prvi dio temelji se na povredi prava tužiteljâ na pravnu sigurnost jer je stabilna situacija koju su mirno uživali bez ograničenja tijekom desetljeća zamijenjena nestabilnom situacijom.

                              —

                              Drugi dio temelji se na povredi načela jednakosti jer Sporazum izjednačava vrlo različite situacije, što dovodi do diskriminacije na temelju državljanstva.

                              —

                              Treći dio temelji se na povredi načela proporcionalnosti jer Sporazum zanemaruje posljedice obveze vize za dugotrajni boravak na situaciju tužiteljâ, osobito s obzirom na njihov privatan i obiteljski život.


title: Predmet T-448/21: Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Saure/Komisija

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/15

      Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Saure/Komisija
      (Predmet T-448/21)
      (2021/C 412/16)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Njemačka) (zastupnik: C. Partsch, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Komisijinu odluku kojom je ona odbila njegov zahtjev za uvid u Komisijine dokumente od 2. lipnja 2021. izradom preslika cjelokupne korespondencije koju je ona, počevši od 1. travnja 2020., razmijenila

                              a)

                              s društvom BioNTech SE,

                              b)

                              s njemačkim Uredom savezne kancelarke u vezi s društvom BioNTech SE i njegovim proizvodima,

                              c)

                              s njemačkim saveznim ministrom zdravstva u vezi s kupnjom cjepiva za borbu protiv pandemije korone,

                        a osobito u pogledu količine cjepiva koju je ponudilo društvo BioNTech, i njegovih rokova isporuke, u dijelu u kojem se njome tužitelju pristup ne omogućava ili se omogućava djelomično;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: tužitelj ima pravo na pristup predmetnim dokumentima Europske komisije u skladu s člankom 2. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: članak 4. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 1049/2001 ne protivi se pravu na pristup predmetnim informacijama. Zatražene informacije potrebne su u svrhu nacionalne sigurnosti, javnog mira i reda, gospodarskog blagostanja zemlje, obrane poretka i zaštite zdravlja. Stoga je dopušteno eventualno miješanje u privatnost i integritet pojedinca. Nadalje, rizik od štetnih učinaka mora se konkretno i činjenično utvrditi. Konačno, objavljivanje zatraženih informacija je od značajnog javnog interesa.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: članak 4. stavak 2. druga alineja Uredbe (EZ) br. 1049/2001 ne protivi se pravu na pristup predmetnim informacijama. Ne postoji razlog za izuzeće iz ove odredbe, s obzirom na to se njome predviđa razlog za izuzeće koji je vremenski ograničen i odnosi se samo na rasprave koje su u tijeku. Tužiteljevo traženje informacija se pak odnosi isključivo na zaključene postupke.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog: članak 4. stavak 3. podstavak 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 ne protivi se pravu na pristup predmetnim informacijama. Odredbom se štiti samo postupak odlučivanja koji je u tijeku. Predmet tužiteljeva zahtjeva za uvid u spis su pak dokumenti koji se odnose na tuženikove pregovore o isporukama cjepiva. Ti su pregovori već zaključeni. Usto, postoji prevladavajući javni interes za objavljivanje predmetnih informacija, s obzirom na to da se diljem Europe već tjednima raspravlja i izvještava o EU-ovoj nabavi cjepiva.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog: članak 4. stavak 2. prva alineja Uredbe (EZ) br. 1049/2001 ne protivi se pravu na pristup predmetnim informacijama. Širenjem informacija ne bi bili ugroženi nikakvi poslovni interesi fizičkih ili pravnih osoba. Zatražene informacije ne sadržavaju poslovne tajne u smislu Direktive (EU) 2016/943 (2).

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

         (2)  Direktiva (EU) 2016/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustva te poslovnih informacija (poslovne tajne) od nezakonitog pribavljanja, korištenja i otkrivanja (SL 2016., L 157, str. 1.)


title: Predmet T-455/21: Tužba podnesena 2. kolovoza 2021. – Nomura International i Nomura Holdings/Komisija

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/16

      Tužba podnesena 2. kolovoza 2021. – Nomura International i Nomura Holdings/Komisija
      (Predmet T-455/21)
      (2021/C 412/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Nomura International plc (London, Ujedinjena Kraljevina), Nomura Holdings, Inc. (Tokio, Japan) (zastupnici: W. Howard, odvjetnik, M. Demetriou i C. Thomas, Barristers-at-law, i N. Seay i S. Whitfield, Solicitors)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi članak 1. točku 4. Odluke Komisije od 20. svibnja 2021. u predmetu AT.40324 (Europske državne obveznice), u vezi s postupkom na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (u daljnjem tekstu: Odluka), u cijelosti ili djelomično, i da tako u cijelosti ili djelomično poništi Komisijino utvrđenje odgovornosti tužiteljâ;

                  —

                  podredno, poništi članak 2. točku 2. Odluke, u cijelosti ili djelomično, i da tako u cijelosti ili djelomično poništi novčanu kaznu izrečenu tužiteljima;

                  —

                  još podrednije, znatno smanji iznos novčane kazne izrečene tužiteljima na temelju članka 2. točke 2. Odluke, na iznos koji Opći sud bude smatrao odgovarajućim; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe deset tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava zbog utvrđenja da tužitelji počinili povredu članka 101. stavka 1. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u „prema cilju”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni činjenica i/ili pogrešci koja se tiče prava zbog Komisijine kvalifikacije predmetnih kontakata i, posljedično, njezinog zaključka da su oni protutržišni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni činjenica i/ili pogrešci koja se tiče prava u odnosu na ocjenu trajanja navodnog razdoblja povrede tužiteljâ.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni činjenica i/ili pogrešci koja se tiče prava zbog zaključka o postojanju jedinstvene i trajne povrede između 18. siječnja i 28. studenoga 2011.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnim povredama postupka i Ugovorâ u odnosu na odgovornost, uključujući u odnosu na Komisijino objašnjenje svojih utvrđenja, način na koji je kvalificirala relevantne kontakte i povredu načela jednakog postupanja u pogledu utvrđenja trajanja sudjelovanja tužiteljâ.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni činjenica zbog toga što je Komisija utvrdila formulu visine prihoda od prodaje koja se temelji na pretpostavkama koje su zapravo materijalno netočne, te čiju uporabu nije opravdala; nadalje, navedena metodologija je sama po sebi pogrešna.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na navodima o povredama načela proporcionalnosti, jednakog postupanja te individualizacije sankcija u odnosu na izračun iznosa novčane kazne tužiteljima na temelju Komisijine formule visine prihoda od prodaje.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredama prava obrane i obveze obrazlaganja, u odnosu na Komisijino objašnjenje formule visine prihoda od prodaje.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na pogreškama u ocjeni činjenica i povredi načela jednakog postupanja prilikom ocjene težine sudjelovanja tužiteljâ u navedenoj povredi.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na navodu o propustu utvrđenja ograničene uloge tužiteljâ kao olakotne okolnosti prilikom izračunavanja visine novčane kazne.


title: Predmet T-460/21: Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2 CYPRUS CASINOS)

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/17

      Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2 CYPRUS CASINOS)
      (Predmet T-460/21)
      (2021/C 412/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: MCO (IP) Holdings Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski Otoci) (zastupnik: A. Roughton, Barrister-at-law)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: C8 (Issy-les-Moulineaux, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije C2 CYPRUS CASINOS – prijava za registraciju br. 17 867 693

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2021. u predmetu R 908/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i dopusti registraciju žiga (broj prijave 017867693);

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova;

                  —

                  naloži društvu C8 snošenje vlastitih troškova;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova društva MCO(IP) Holdings Limited.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  pogrešna primjena načela međuovisnosti koja je dovela do pogrešnog odbijanja registracije znaka;

                  —

                  pogrešna primjena načela međuovisnosti koja je dovela do pogrešnog odbijanja žalbe od strane žalbenog vijeća;

                  —

                  pogrešna primjena načela međuovisnosti zbog prihvaćanja prigovora i, posljedično, pogrešnog odbijanja registracije znaka.


title: Predmet T-461/21: Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2)

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/18

      Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2)
      (Predmet T-461/21)
      (2021/C 412/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: MCO (IP) Holdings Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski Otoci) (zastupnik: A. Roughton, Barrister-at-law)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: C8 (Issy-les-Moulineaux, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju figurativnog žiga Europske unije C2 – prijava za registraciju br. 17 867 68

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2021. u predmetu R 909/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i dopusti registraciju žiga (broj prijave 017867689);

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova;

                  —

                  naloži društvu C8 snošenje vlastitih troškova;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova društva MCO(IP) Holdings Limited.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  pogrešna primjena načela međuovisnosti koja je dovela do pogrešnog odbijanja registracije znaka;

                  —

                  pogrešna primjena načela međuovisnosti koja je dovela do pogrešnog odbijanja žalbe od strane žalbenog vijeća;

                  —

                  pogrešna primjena načela međuovisnosti zbog prihvaćanja prigovora i, posljedično, pogrešnog odbijanja registracije znaka.


title: Predmet T-470/21: Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Klymenko/Vijeće

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/19

      Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Klymenko/Vijeće
      (Predmet T-470/21)
      (2021/C 412/20)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusija) (zastupnik: M. Cessieux, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je tužba Oleksandra Viktorovytcha Klymenka dopuštena;

                  —

                  utvrdi da je, time što je donijelo mjere ograničavanja protiv Oleksandra Viktorovytcha Klymenka, bez obzira na to jesu li ukinute, u vezi s:

                              —

                              Odlukom (ZVSP) 2021/394 i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2021/391 od 4. ožujka 2021.;

                              —

                              Odlukom (ZVSP) 2020/373 i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2020/370 od 5. ožujka 2020.;

                              —

                              Odlukom (ZVSP) 2019/354 i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2019/352 od 4. ožujka 2019.;

                              —

                              Odlukom (ZVSP) 2018/33 i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2018/326 od 5. ožujka 2018.;

                              —

                              Odlukom (ZVSP) 2017/381 i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2017/374 od 3. ožujka 2017.;

                              —

                              Odlukom (ZVSP) 2016/318 i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2016/311 od 4. ožujka 2016.;

                              —

                              Odlukom (ZVSP) 2015/364 i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2015/357 od 5. ožujka 2015.;

                  —

                  Vijeće Europske unije dovelo do izvanugovorne odgovornosti Europske unije;

                  —

                  utvrdi da je, slijedom toga, Europska unija dužna nadoknaditi štetu koja je iz toga proizašla za tužitelja;

                  —

                  naloži Vijeću Europske unije da nadoknadi štetu koja proizlazi iz narušavanja časti i ugleda, u iznosu od 50 000 eura, čemu valja pridodati zakonske kamate i svaki drugi iznos koji se može opravdati;

                  —

                  naloži Vijeću Europske unije da tužitelju dodijeli iznos od 500 eura za svaki mjesec tijekom kojih je njegovo ime bilo uvršteno na sporne popise, kao naknadu neimovinske štete koja proizlazi iz poteškoća koje su prouzrokovane u njegovu svakodnevnom životu i iz narušavanja njegova zdravlja, čemu valja pridodati zakonske kamate i svaki drugi iznos koji se može opravdati;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnosti obrazloženja, što čini povredu načela poštovanja prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni koja proizlazi iz toga što je Vijeće povrijedilo svoju obvezu da utvrdi osnovanost donesenih mjera ograničavanja.


title: Predmet T-479/21: Tužba podnesena 7. kolovoza 2021. – Haswani/Vijeće

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/20

      Tužba podnesena 7. kolovoza 2021. – Haswani/Vijeće
      (Predmet T-479/21)
      (2021/C 412/21)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: George Haswani (Yabroud, Sirija) (zastupnik: G. Karouni, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi sljedeće akte u dijelu koji se na njega odnosi:

                              —

                              Odluku Vijeća (ZVSP) 2021/855 od 27. svibnja 2021. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP;

                              —

                              Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/848 od 27. svibnja 2021. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji;

                        slijedom toga,

                  —

                  naloži brisanje imena Georgea Haswanija iz prilogâ gore navedenim aktima;

                  —

                  naloži Vijeću plaćanje iznosa od 100 000 eura s osnova naknade štete;

                  —

                  u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda, stranka koja izgubi dužna je snositi troškove, a George Haswani zahtijeva da se Vijeću naloži snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja, koji si zadržava pravo njihova opravdavanja tijekom postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane i prava na pravično suđenje. Tužitelj Vijeću prigovara da je povrijedilo njegova prava obrane, osobito pravo na saslušanje prije donošenja odluke kojom se zadržava uvrštenje njegova imena na popise sankcija.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja. Vijeću se prigovara da se zadovoljilo neodređenim i općenitim razmatranjima, bez konkretnog i specifičnog navođenja razloga zbog kojih smatra, u okviru izvršenja svoje diskrecijske ovlasti ocjene, da na tužitelja valja primijeniti mjere ograničavanja o kojima je riječ.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti ugrožavanjem temeljnih prava. Tužitelj u tom pogledu smatra da je mjera koja je poduzeta protiv njega neproporcionalna s obzirom na zadani cilj te pretjerano zadire u njegovu slobodu poduzetništva i pravo vlasništva jer se navedena mjera odnosi na svaku utjecajnu gospodarsku aktivnost, a da pritom nema drugog kriterija.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i na nepostojanju dokaza. Tužitelj ističe da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, djelotvornost sudskog nadzora zahtijeva, među ostalim, da se, u okviru nadzora nad zakonitošću razloga na kojima je utemeljena odluka o uvrštenju ili zadržavanju imena neke osobe na popisu osoba na koje se odnose sankcije, sud Unije uvjeri da se ta odluka temelji na dovoljno čvrstoj činjeničnoj osnovi. Međutim, navodi Vijeća koji se odnose na „uske veze s režimom”, kao i oni koji se odnose na navodnu ulogu posrednika u okviru naftnih transakcija između režima i ISIL-a, potpuno su neosnovani i stoga ih treba definitivno odbiti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se odnosi na zahtjev za naknadu pretrpljene štete.


title: Predmet T-481/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Foz/Vijeće

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/21

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Foz/Vijeće
      (Predmet T-481/21)
      (2021/C 412/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Samer Foz (Dubai, Ujedinjeni Arapski Emirati) (zastupnik: L. Cloquet, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2021/855 od 27. svibnja 2021. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (1), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/848 od 27. svibnja 2021. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (2), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i

                  —

                  naloži Vijeću da plati sve troškove postupka, uključujući troškove koji su nastali tužitelju.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu svojoj tužbi tužitelj ističe jedan tužbeni razlog. Navodi da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni time što je smatralo da tužitelj podupire sirijski režim i od njega ostvaruje korist te da je tužitelj vodeći poslovni čovjek koji djeluje u Siriji.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/855 od 27. svibnja 2021. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2021., L 188, str. 90.)

         (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2021/848 od 27. svibnja 2021. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2021., L 188, str. 18.)


title: Predmet T-483/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/22

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER
      (Predmet T-483/21)
      (2021/C 412/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Polskie sieci elektroenergetyczne S.A. (Konstancin-Jeziorna, Poljska) (zastupnici: S. Goldberg, A. Galos i E. White, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Odbora za žalbe ACER-a od 28. svibnja 2021. u predmetu A-007-2021 (konsolidiranu) (u daljnjem tekstu: pobijana odluka Odbora za žalbe) kojom se odbijaju zahtjevi za poništenje i vraćanje na ponovno odlučivanje odluke br. 33/2020 od 4. prosinca 2020. (u daljnjem tekstu: agencijina odluka) kojom se uspostavlja metodologija za regionalnu koordinaciju operativne sigurnosti ključne regije za proračun kapaciteta (u daljnjem tekstu: ROSC metodologija);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava koju je počinio Odbor za žalbe pretpostavljajući da je ACER bio nadležan ići izvan okvira strogog mandata odobrenja metodologije koju su razvili operatori prijenosnih sustava kako je predviđeno člankom 6. stavkom 3. i člankom 6. stavkom 8. Uredbe 2017/1485 (1) i da je bio ovlašten razviti mjere politike koje znatno proširuju opseg i doseg regionalne koordinacije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Odbor za žalbe nije pružio odgovarajuće obrazloženje za svoju odluku i stoga je povrijedio članak 296. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Odbor za žalbe smatrao da je ROSC metodologija, kako je utvrđena agencijinom odlukom, u skladu s člankom 35. stavkom 5. Uredbe 2019/943 (2) i člankom 40. stavkom 1. točkom (d) Direktive 2019/944 (3).

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Odbor za žalbe smatrao da na mogućnost. da ROSC metodologija ne utječe na mogućnost operatora prijenosnih sustava da koriste središnji dispečerski model.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Odbor za žalbe smatrao da ROSC metodologija koja je usvojena agencijinom odlukom nije propustila utvrditi poštena pravila za prekograničnu razmjenu električne energije i osigurati kompatibilnost poticaja u pogledu upravljanja zagušenjima i investicije u hardverske popravne mjere poput transformatora s poprečnom regulacijom (PST).

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Odbor za žalbe smatrao da ROSC metodologija koja je usvojena agencijinom odlukom ne ometa održavanje graničnih vrijednosti pogonskih veličina, osobito ograničenja napona, te stoga pretpostavlja da je ROSC metodologija u skladu s relevantnim zakonskim odredbama.

         (1)  Uredba Komisije (EU) 2017/1485 оd 2. kolovoza 2017. o uspostavljanju smjernica za pogon elektroenergetskog prijenosnog sustava (SL 2017., L 220, str. 1.)

         (2)  Uredba (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (SL 2019., L 158, str. 54.)

         (3)  Direktiva (EU) 2019/944 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i izmjeni Direktive 2012/27/EU (SL 2019., L 158, str. 125.)


title: Predmet T-484/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/23

      Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER
      (Predmet T-484/21)
      (2021/C 412/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Polskie sieci elektroenergetyczne S.A. (Konstancin-Jeziorna, Poljska) (zastupnici: S. Goldberg, A. Galos i E. White, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Odbora za žalbe ACER-a od 28. svibnja 2021. u predmetu A-001-2021 (konsolidiranu) (u daljnjem tekstu: pobijana odluka Odbora za žalbe) kojom se odbijaju zahtjevi za poništenje i vraćanje na ponovno odlučivanje odluke br. 30/2020 od 30. studenoga 2020. (u daljnjem tekstu: agencijina odluka) o prijedlogu operatora prijenosnih sustava za električnu energiju metodologije dijeljenja troškova redispečiranjem i trgovanjem u suprotnom smjeru (u daljnjem tekstu: RDCTCS metodologija);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na sljedećim pogreškama koje se tiču prava: pogrešci koja se tiče prava koju je počinio Odbor za žalbe utvrdivši da nadležnost ACER-a nije ograničena člankom 16. stavkom 13. Uredbe o električnoj energiji i da je ACER stvarno nadležan donijeti mjere kojima se kažnjava prekozonska razmjena na način koji nije u skladu s člankom 16. stavkom 13. Uredbe 2019/943 (1); pogrešci koja se tiče prava koju je počinio Odbor za žalbe zanemarivši ograničenja nadležnosti ACER-a koja proizlaze iz članaka 9. stavka 11. Uredbe Komisije 2015/1222 (2), i pogrešci koja se tiče prava kojom se smatra da je ACER-u nadležnost „dodijeljena” člankom 6. stavkom 10. Uredbe 2019/942 (3).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Odbor za žalbe nije pružio odgovarajuće obrazloženje za svoju odluku i stoga je povrijedio članak 296. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Odbor za žalbe utvrdio da raščlamba tokova nije u suprotnosti s definicijama iz članka 2. ACER-ove RDCTCS metodologije.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Odbor za žalbe utvrdio da raščlamba tokova u ACER-ovoj RDCTCS metodologiji (precjenjivanje tokova petlji (LF) uvoznih zona za nadmetanje) ne povrjeđuje članak 74. stavak 6. točke (c) i (i) Uredbe Komisije 2015/1222.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Odbor za žalbe utvrdio da vrijednost toka petlje od 10 % praga koji je odredio ACER nije previsoka, što povrjeđuje načelo „onečišćivač plaća”, kako je utvrđeno u članku 16. stavku 13. Uredbe 2019/943.

         (1)  Uredba (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (SL 2019., L 158, str. 54.)

         (2)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 оd 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (SL 2015., L 197, str. 24.)

         (3)  Uredba (EU) 2019/942 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o osnivanju Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (SL 2019., L 159, str. 22.)


title: Predmet T-489/21: Tužba podnesena 10. kolovoza 2021. – Španjolska/Komisija

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/24

      Tužba podnesena 10. kolovoza 2021. – Španjolska/Komisija
      (Predmet T-489/21)
      (2021/C 412/25)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Centeno Huerta, agent)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije od 19. lipnja 2013. o državnoj potpori SA.28599 (C 23/2010) (Ex NN 36/10, Ex CP 163/09) Kraljevine Španjolske za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima (osim u Kastilji – La Mancha);

                  —

                  Komisiji naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Španjolskoj povrijeđeno pravo na saslušanje iz članka 41. stavka 2. Povelje (1) i članak 4. stavak 4. u vezi s člankom 6. Uredbe 2015/1589 (2) time što je teret dokazivanja selektivnosti prebačen na Kraljevinu Španjolsku.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 266. UFEU-a jer je Europska komisija prekoračila svoje ovlasti u izvršavanju presude od 20. prosinca 2017, C-70/16 P, i povredi načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja te osobito načela „reformatio in peius” i članka 47. Povelje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na dobru upravu iz članka 41. Povelje zbog neopravdanog zakašnjenja od 3 godine i 6 mjeseci u ispunjenju obveze obrazloženja selektivnosti koja je utvrđena u presudi.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a zbog neodgovarajuće analize selektivnosti kojom se prebacuje teret dokazivanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 1. točke (d) Uredbe 2015/1589 jer je mjera kvalificirana kao „program potpore”.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a zbog uvođenja zbunjujućih i kontradiktornih kvantificirajućih kriterija u pogledu definicije prednosti sadržane u samoj odluci.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. UFEU-a zbog nepostojanja prednosti za utvrđene korisnike i na pogrešci u ocjeni prilikom određivanja korisnika.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. UFEU-a zbog pogreške u ocjeni prilikom ocjene spojivosti.

         (1)  Povelja Europske unije o temeljnim pravima (SL 2016., C 202/02, str. 389.)

         (2)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: Predmet T-497/21: Tužba podnesena 14. kolovoza 2021. – Girardi/EUIPO

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/25

      Tužba podnesena 14. kolovoza 2021. – Girardi/EUIPO
      (Predmet T-497/21)
      (2021/C 412/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Giovanna Paola Girardi (Madrid, Španjolska) (zastupnik: G. Macías Bonilla, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi obavijest koju je Odjel za operativne djelatnosti izdao 14. lipnja 2021. u postupku 50057C i u svim drugim predmetima u kojima podnositelj prijave/nositelj prava ima prijavljenu adresu izvan Europske unije, na temelju koje tužitelj ne može zastupati klijente čije je prijavljeno prebivalište izvan Europske unije;

                  —

                  utvrdi da je promjena prakse koja je uvedena EUIPO-ovim smjernicama u vezi s profesionalnim zastupanjem španjolskih odvjetnika pred EUIPO-om (Prilog 1., odjeljak 5., dio A) nezakonita;

                  —

                  naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Ugovora s obzirom na to da je EUIPO povrijedio načela pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja, proporcionalnosti i nediskriminacije obavještavajući tužitelja o nepravilnosti punomoći za zastupanje pred EUIPO-om na temelju toga da u Španjolskoj „abogados” mogu jedino zastupati klijente čije je stalno prebivalište u Europskoj uniji, a klijente čije je stalno prebivalište izvan Europske unije mora zastupati ovlašteni zastupnik s nazivom „Agente Oficial de la Propiedad Industrial”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 120. Uredbe (EU) 2017/1001. (1).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti EUIPO-a da španjolske odvjetnike liši prava koje postoji od 1996. da u cijelosti i bezuvjetno postupaju pred EUIPO-om.

         (1)  Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)


title: Predmet T-506/21: Tužba podnesena 16. kolovoza 2021. – Saure/Komisija

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/25

      Tužba podnesena 16. kolovoza 2021. – Saure/Komisija
      (Predmet T-506/21)
      (2021/C 412/27)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Njemačka) (zastupnik: C. Partsch, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Komisijinu odluku kojom je ona odbila njegov zahtjev za uvid u Komisijine dokumente od 9. lipnja 2021. izradom preslika svih zapisnika, sažetaka, bilješki, obavijesti, spisa takozvanih „Steering Committees i „Joint Negotiations Teams” vezanih uz sjednice, pregovore, odluke, prijedloge, zapisnike, poruke elektroničke pošte, dopise, evidencije telefonskih razgovora – osobito u pogledu Advance Purchase Agreements – uz konkretne ugovore s farmaceutskim poduzećima o isporuci cjepiva protiv bolesti COVID-19 u kontekstu borbe protiv pandemije te bolesti. Pod izrazom Advance Purchase Agreements podrazumijevamo svaki ugovor koji se odnosi na kupovinu, isporuku, osiguranje, rezervaciju ili razvoj cjepiva protiv bolesti Covid19 za države članice Unije,

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: tužitelj ima pravo na pristup spornim dokumentima Europske komisije u skladu s člankom 2. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1). Komisijinim odbijanjem krši se ta odredba.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: tužiteljevu pravu na pristup ne protivi se nijedan od razloga za izuzeće. Njegovom zahtjevu osobito se ne protivi razlog za izuzeće iz članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1049/2001. Priopćavanje zatraženih informacija potrebno je u brojne svrhe u javnom interesu. Stoga je dopušteno eventualno miješanje u privatnost i integritet pojedinca. Nadalje, rizik od štetnih učinaka mora se konkretno i činjenično utvrditi. Međutim, tuženik nije ispunio svoju obvezu u pogledu tog tereta utvrđivanja.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet T-512/21: Tužba podnesena 20. kolovoza 2021. – Epsilon Data Management/EUIPO – Epsilon Technologies (EPSILON TECHNOLOGIES)

text:
               11.10.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/26

      Tužba podnesena 20. kolovoza 2021. – Epsilon Data Management/EUIPO – Epsilon Technologies (EPSILON TECHNOLOGIES)
      (Predmet T-512/21)
      (2021/C 412/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Epsilon Data Management LLC (Plano, Teksas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Lindemans i J. Bussé, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Epsilon Technologies, SL (Sant Cugat del Valles, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije EPSILON TECHNOLOGIES – žig Europske unije br. 8 914 855

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. lipnja 2021. u spojenim predmetima R 1611/2020-5 i R 1839/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi zahtjev dopuštenim, zajedno sa svim pripadajućim dokumentima i odgovarajućim preslikama;

                  —

                  prihvati tužbu, poništi i proglasi neprimjenjivom pobijanu odluku i naloži opoziv osporavanog žiga Europske unije br. 8 914 855 zbog neuporabe;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  nije utvrđena stvarna uporaba osporavanog žiga Europske unije (članak 18. stavak 1. točka (a) i članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe Europskog Parlamenta i Vijeća (EU) 2017/1001).