title: predmet T-102/19: Tužba podnesena 19. veljače 2019. — Garriga Polledo i dr. protiv Parlamenta

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/83

      Tužba podnesena 19. veljače 2019. — Garriga Polledo i dr. protiv Parlamenta
      (predmet T-102/19)
      (2019/C 139/84)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Salvador Garriga Polledo (Madrid, Španjolska) i drugih 45 tužitelja (zastupnici: A. Schmitt i A. Waisse, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  prema potrebi, kao mjere upravljanja postupkom ili mjere izvođenja dokazâ, naloži Europskom parlamentu podnošenje mišljenjâ koja je pravna služba Europskog parlamenta donijela 16. srpnja 2018. i 3. prosinca 2018., bez obzira na točan datum, ali u svakom slučaju prije donošenja Odluke Predsjedništva Europskog parlamenta od 10. prosinca 2018. o izmjeni Provedbenih mjera Statuta članova u Europskom parlamentu (SL 2018., C 466, str. 8);

                  —

                  poništi prethodno navedenu odluku koju je donijelo Predsjedništvo Parlamenta 10. prosinca 2018. o izmjeni Provedbenih mjera Statuta članova u Europskom parlamentu, u dijelu u kojem se njome mijenja članak 76. Provedbenih mjera Statuta zastupnika (uvodne izjave 5. i 6., članak 1. stavak 7.) i članak 2. u dijelu u kojem se tiče članka 76. Provedbenih mjera Statuta zastupnika prethodno navedene odluke, ili podredno, ako se prethodno navedeni elementi smatraju neodvojivima od ostatka pobijanog akta, poništi prethodno navedenu odluku u cijelosti;

                  —

                  naloži Parlamentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti ratione materiae Predsjedništva.

                              —

                              s jedne strane, donošenjem pobijanog akta krši se Statut članova Europskog parlamenta donesen Odlukom Europskog parlamenta od 28. rujna 2005. o donošenju Statuta članova Europskog parlamenta, 2005/684/CE, Euratom (SL 2005., L 262, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 181.) (u daljnjem tekstu: Statut). Pobijani akt je, među ostalim, protivan odredbama članka 27. Statuta kojim se nameće čuvanje „stečenih prava” i „budućih prava ”.

                              —

                              s druge strane pobijanim aktom uvodi se porez uspostavom posebne pristojbe od 5 % nominalnog iznosa mirovine iako uspostava poreza nije u nadležnosti Predsjedništva u skladu s člankom 223. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka.

                              —

                              s jedne strane, prigovara se Predsjedništvu da je donijelo pobijani akt a da nije poštovalo pravila iz članka 223. UFEU-a.

                              —

                              s druge strane, pobijani akt nije dovoljno obrazložen i stoga se njime krši obveza obrazlaganja predviđena u članku 296. drugom podstavku UFEU-a i članku 41. stavku 2. točki (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se zasniva na kršenju stečenih prava i budućih prava te načela zaštite legitimnih očekivanja.

                              —

                              s jedne strane, pobijanim aktom krše se stečena prava i buduća prava koja proizlaze iz općih načela prava i iz Statuta, koji izričito nameće da se zadrže”u cijelostiˮ (članak 27.).

                              —

                              s druge strane pobijanim aktom krši se načelo zaštite legitimnih očekivanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni zahtjev, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti, načela jednakog postupanja i nediskriminacije.

                              —

                              s jedne strane, zadiranja u prava tužiteljâ su neproporcionalna u odnosu na ciljeve koji se žele postići pobijanim aktom.

                              —

                              s druge strane pobijani akt treba poništiti zbog povrede načela jednakog postupanja i nediskriminacije.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti i nepostojanju prijelaznih mjera.

                              —

                              s jedne strane, pobijanim aktom krši se načelo pravne sigurnosti jer mu se nepravilno pripisuju retroaktivni učinci.

                              —

                              s druge strane, pobijanim aktom krši se načelo pravne sigurnosti jer se njime propustilo donijeti prijelazne mjere.


title: predmet T-103/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Mende Omalanga protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/84

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Mende Omalanga protiv Vijeća
      (predmet T-103/19)
      (2019/C 139/85)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Lambert Mende Omalanga (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 11. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 11. Priloga I. a. Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi da su odredbe članka 3. stavka 2. točke (a) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) br. 1183/2005 nezakonite;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi pravâ obrane, uključujući povredu obveze obrazlaganja koja omogućava da se mjere opravdaju i da se zajamči djelotvorna sudska zaštita, kao i na povredi prava na saslušanje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni kad je riječ o tužiteljevoj umiješanosti u djela kojima se ugrožava okončanje krize na sporazuman i miran način ususret izborima u Demokratskoj Republici Kongo.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi prava na privatnost i načela proporcionalnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na neprimjenjivosti odredbi članka 3. stavka 2. točke (a) Odluke Vijeća 2010/788/ZVSP od 20. prosinca 2010. o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2008/369/ZVSP (SL 2010., L 336, str. 30) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 191.) i članka 2. (b) stavka 1. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1183/2005 od 18. srpnja 2005. o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2005., L 193, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 62.). S tim u vezi, tužitelj tvrdi da pravni kriterij kako je definiran u tim člancima, na kojem se temelji upis tužiteljeva imena na popise o kojima je riječ, krši načelo predvidljivosti akata Unije i načelo proporcionalnosti jer dodjeljuje Vijeću diskrecijsku i arbitrarnu ovlast ocjene.


title: predmet T-104/19: Tužba podnesena 19. veljače 2019. — Dermavita protiv EUIPO-a — Allergan Holdings France (JUVÉDERM)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/85

      Tužba podnesena 19. veljače 2019. — Dermavita protiv EUIPO-a — Allergan Holdings France (JUVÉDERM)
      (predmet T-104/19)
      (2019/C 139/86)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dermavita Co. Ltd (Beirut, Libanon) (zastupnik: G. Paricheva, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije JUVÉDERM — Žig Europske unije br. 5 807 169

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. prosinca 2018. u predmetu R 2630/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem da snose vlastite troškove i troškove podnositelja zahtjeva za proglašenje ništavosti u svakom stadiju postupka opoziva i žalbenog postupka, uključujući troškove ovog postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 18. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-105/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Louis Vuitton Malletier protiv EUIPO-a — Wisniewski (Prikaz uzorka šahovnice)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/86

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Louis Vuitton Malletier protiv EUIPO-a — Wisniewski (Prikaz uzorka šahovnice)
      (predmet T-105/19)
      (2019/C 139/87)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Louis Vuitton Malletier (Pariz, Francuska) (zastupnici: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, N. Parrotta i F. Rossi, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Norbert Wisniewski (Varšava, Poljska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga koji prikazuje uzorak šahovnice — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 2 829 851

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. studenoga 2018. u predmetu R 274/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova koji su tužitelju nastali u ovom postupku;

                  —

                  naloži Norbertu Wisniewskom snošenje troškova koji su tužitelju nastali u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-107/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — ACRE protiv Parlamenta

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/87

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — ACRE protiv Parlamenta
      (predmet T-107/19)
      (2019/C 139/88)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Alliance of Conservatives and Reformists in Europe (ACRE) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: E. Plasschaert i E. Montens, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europskog parlamenta od 10. prosinca 2018., sadržanu u dopisu od 12. prosinca 2018. s oznakom D202862 o konačnoj potpori tužitelju za 2017., u dijelu u kojem se njome:

                              —

                              promijenilo ocjenu iznosa u vezi s „Survey on attitude on UK minority groups in the EU”, odnosno 108 985,58 eura, u nedopuštene troškove koje treba vratiti zbog navodne neusklađenosti s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 2004/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. (1);

                              —

                              promijenilo ocjenu iznosa u vezi s „UK Trade Partnership Conference”, odnosno 122 295,10 eura, u nedopuštene troškove koje treba vratiti zbog navodne neusklađenosti s člankom 7. Uredbe br. 2004/2003;

                              —

                              promijenilo ocjenu iznosa u vezi s „Conservative International — Miami Conference of 26-27 May 2017”, odnosno 249 589,17 eura, u nedopuštene troškove koje treba vratiti zbog navodne neusklađenosti s člankom 8. Uredbe br. 2004/2003;

                              —

                              promijenio ocjenu iznosa u vezi s „Conservative International — Kampala Conference of 13-15 July 2017”, odnosno 91 546,58 eura, u nedopuštene troškove koje treba vratiti zbog navodne neusklađenosti s člankom 8. Uredbe br. 2004/2003;

                              —

                              presudi da se na plaćanje članarine u iznosu od 133 043,80 eura Stranke napredna Armenija primjenjuje granica od 12 000 eura propisana za donacije; i prisili tužitelja na povrat iznosa koji prelazi 12 000 eura tom članu, tj. iznosa od 121 043,80 eura;

                  —

                  poništi odluku o dodjeli potpore br. FINS-2019-5, u dijelu u kojem se njome iznos koji je platio Europski parlament u visini od 100 % svote za pretfinanciranje od 4422 345.48 eura uvjetuje vraćanjem, prije 15. siječnja 2019., kao prvo, iznosa od 535 609.48 eura Europskom parlamentu i, kao drugo, vraćanjem toj osobi bilo kojeg plaćanja koje je bez osnove primljeno od treće osobe i, posljedično, poništi članak 1.5.1 posebnih pravila priloženih toj odluci;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu prvom tužbenom zahtjevu, tužitelj navodi trinaest tužbenih razloga.
      Razlozi koji se odnose na sve sporne elemente odluke:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave, članaka 7. i 8. odluke Ureda Europskog parlamenta od 29. ožujka 2004. o postupcima za primjenu Uredbe br. 2004/2003, članka II.14.1 odluke o dodjeli potpore za 2017. i povredi tužiteljevih prava obrane.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. stavka 3. Uredbe 2004/2003.
                  Tužbeni razlozi u vezi s promjenom ocjene iznosa od 108 985,58 eura u nedopuštene troškove koje treba vratiti:

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 7. Uredbe 2004/2003, a riječ je o barem očitoj pogrešci u ocijeni.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava EU-a pravne sigurnosti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava EU-a jednakog postupanja.
                  Tužbeni razlozi u vezi s promjenom ocjene iznosa od 122295,10 eura u nedopuštene troškove koje treba vratiti:

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 7. Uredbe 2004/2003, a riječ je o barem očitoj pogrešci u ocijeni.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava EU-a jednakog postupanja.
                  Tužbeni razlozi u vezi s promjenom ocjene iznosa od 249589,17 eura i 91546,58 eura u nedopuštene troškove koje treba vratiti:

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. Uredbe 2004/2003, članka 10. stavka 4. Ugovora o EU-a, članka 204.a Financijske uredbe i članaka 11. i 12. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, a riječ je o barem očitoj pogrešci u ocjeni.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava EU-a pravne sigurnosti.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava EU-a jednakog postupanja.
                  Tužbeni razlozi u vezi s promjenom ocjene iznosa od 133 043 eura i nalaganjem povrata 121 043,80 eura:

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 2. i 6. Uredbe 2004/2003, a riječ je o barem očitoj pogrešci u ocjeni.

                  12.

                  Dvanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava EU-a pravne sigurnosti.

                  13.

                  Trinaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela prava EU-a jednakog postupanja.

            U potporu drugom tužbenom zahtjevu, tužitelj navodi dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave, članka 19. Uredbe (EU, Euratom) br. 1141/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2014. (2) i tužiteljeva prava na obranu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 6. stavka 1. Odluke Ureda Europskog parlamenta od 28. svibnja 2018. o postupcima za primjenu Uredbe br. 1141/2014.

         (1)  Uredba (EZ) No 2004/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o statutu i financiranju europskih političkih stranaka i europskih političkih zaklada (SL L 297, 15.11.2003, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 149.)

         (2)  Uredba (EU, Euratom) br. 1141/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2014. o statutu i financiranju europskih političkih stranaka i europskih političkih zaklada (SL L 317, 4.11.2014, str. 1.).


title: predmet T-108/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kerry Luxembourg protiv EUIPO-a — Döhler (TasteSense By Kerry)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/90

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kerry Luxembourg protiv EUIPO-a — Döhler (TasteSense By Kerry)
      (predmet T-108/19)
      (2019/C 139/89)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Kerry Luxembourg Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Döhler GmbH (Darmstadt, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije TasteSense By Kerry — Prijava za registraciju br. 15 820 509

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. studenoga 2018. u predmetu R 1179/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odbije prigovor koji je društvo Döhler GmbH podnijelo protiv registracije žiga TasteSense By Kerry br. 15 820 509;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Döhler, ako ono intervenira u postupak, snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-109/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kerry Luxembourg protiv EUIPO-a — Döhler (TasteSense)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/91

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kerry Luxembourg protiv EUIPO-a — Döhler (TasteSense)
      (predmet T-109/19)
      (2019/C 139/90)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Kerry Luxembourg Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: A. von Mühlendahl i H. Hartwig, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Döhler GmbH (Darmstadt, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije TasteSense — Prijava za registraciju br. 15 820 525

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. studenoga 2018. u predmetu R 1178/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odbije prigovor koji je društvo Döhler GmbH podnijelo protiv registracije žiga TasteSense By Kerry br. 15 820 525;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Döhler, ako potonje intervenira u postupak, snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-110/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kazembe Musonda protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/92

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kazembe Musonda protiv Vijeća
      (predmet T-110/19)
      (2019/C 139/91)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 10. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 10. Priloga I. a. Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi da su odredbe članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe br. 1183/2005/EZ nezakonite;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga, koji su, u bitnom, identični ili slični onima na koje se u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće poziva tužitelj.


title: predmet T-111/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Boshab protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/92

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Boshab protiv Vijeća
      (predmet T-111/19)
      (2019/C 139/92)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 8. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 8. Priloga I. a. Uredbi (EZ) br.o 1183/2005;

                  —

                  utvrdi da su odredbe članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1183/2005 nezakonite;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga, koji su, u bitnom, identični ili slični onima na koje se u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće poziva tužitelj.


title: predmet T-112/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kibelisa Ngambasai protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/93

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kibelisa Ngambasai protiv Vijeća
      (predmet T-112/19)
      (2019/C 139/93)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 6. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 6. Priloga I. a. Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi da su odredbe članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1183/2005 nezakonite;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga, koji su, u bitnom, identični ili slični onima na koje se u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće poziva tužitelj.


title: predmet T-113/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kampete protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/94

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kampete protiv Vijeća
      (predmet T-113/19)
      (2019/C 139/94)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 1. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018., u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 1. Priloga I. a. Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi da su odredbe članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1183/2005 nezakonite;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga, koji su, u bitnom, identični ili slični onima na koje se u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće poziva tužitelj.


title: predmet T-115/19: Tužba podnesena 19. veljače 2019. — Bacardi protiv EUIPO-a — La Fée (ANGEL’S ENVY)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/95

      Tužba podnesena 19. veljače 2019. — Bacardi protiv EUIPO-a — La Fée (ANGEL’S ENVY)
      (predmet T-115/19)
      (2019/C 139/95)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lihtenštajn) (zastupnik: A. Parassina, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: La Fée LLP (Hertfordahire, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije ANGEL’S ENVY — Prijava za registraciju br. 13 896 551

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. prosinca 2018. u predmetu R 338/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odbije prigovor podnesen protiv registracije verbalno-figurativnog žiga br. 13 896 551 za proizvode iz razreda 33.;

                  —

                  dostavi presudu Općeg suda Europske unije EUIPO-u;

                  —

                  naloži društvu La Feè LLP snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 27. stavaka 2. do 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  povreda članka 11. Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-116/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kande Mupompa protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/96

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kande Mupompa protiv Vijeća
      (predmet T-116/19)
      (2019/C 139/96)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Alex Kande Mupompa (Kinšasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. jer se njome on zadržava na devetom mjestu na popisu iz Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. jer se njome on zadržava na devetom mjestu na popisu iz Priloga I.a Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi nezakonitost odredbi članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) 1183/2005;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetna ili slična onima navedenima u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-117/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kahimbi Kasagwe protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/96

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kahimbi Kasagwe protiv Vijeća
      (predmet T-117/19)
      (2019/C 139/97)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Delphin Kahimbi Kasagwe (Kinšasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome tužitelja zadržava na broju 7. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome tužitelja zadržava na broju 7. Priloga I.a Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi da su odredbe članka 3. stavka 2. točke (a) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) br.1183/2005 nezakonite;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi, tužitelj navodi četiri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima navedenim u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-118/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Amisi Kumba protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/97

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Amisi Kumba protiv Vijeća
      (predmet T-118/19)
      (2019/C 139/98)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Gabriel Amisi Kumba (Kinšasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. jer se njome on zadržava na drugom mjestu na popisu iz Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. jer se njome on zadržava na drugom mjestu na popisu iz Priloga I.a Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi nezakonitost odredbi članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) 1183/2005;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetna ili slična onima navedenima u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-119/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Mutondo protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/98

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Mutondo protiv Vijeća
      (predmet T-119/19)
      (2019/C 139/99)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 14. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na br. 14. Priloga I.a Uredbi(EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi nezakonitost odredbi članka 3. stavka 2. točaka (a) i (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 1183/2005.

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su, u bitnome, istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-120/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Numbi protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/99

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Numbi protiv Vijeća
      (predmet T-120/19)
      (2019/C 139/100)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: John Numbi (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 5. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na br. 5. Priloga I.a Uredbi(EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi nezakonitost odredbi članka 3. stavka 2. točke (a) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) br. 1183/2005.

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su, u bitnome, istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-121/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Ruhorimbere protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/99

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Ruhorimbere protiv Vijeća
      (predmet T-121/19)
      (2019/C 139/101)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome tužitelja zadržava na broju 12. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome tužitelja zadržava na broju 12. Priloga I.a Uredbi (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi da su odredbe članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br.1183/2005 nezakonite;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi, tužitelj navodi četiri tužbena razloga koji su u bitnome istovjetni ili slični onima navedenim u predmetu T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-122/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Ramazani Shadary protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/100

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Ramazani Shadary protiv Vijeća
      (predmet T-122/19)
      (2019/C 139/102)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 13. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na br. 13. Priloga I.a Uredbi(EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi nezakonitost odredbi članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su, u bitnome, istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-123/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kanyama protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/101

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Kanyama protiv Vijeća
      (predmet T-123/19)
      (2019/C 139/103)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Célestin Kanyama (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 4. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na br. 4. Priloga I.a Uredbi(EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi nezakonitost odredbi članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su, u bitnome, istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće.


title: predmet T-124/19: Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Ilunga Luyoyo protiv Vijeća

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/102

      Tužba podnesena 20. veljače 2019. — Ilunga Luyoyo protiv Vijeća
      (predmet T-124/19)
      (2019/C 139/104)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois i A. Guillerme, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2018/1940 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 3. Priloga II. Odluci 2010/788/ZVSP;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2018/1931 od 10. prosinca 2018. u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 3. Priloga I.a Uredbi(EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  utvrdi nezakonitost odredbi članka 3. stavka 2. točke (b) Odluke 2010/788/ZVSP i članka 2.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1183/2005;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su, u bitnome, istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-103/19, Mende Omalanga/Vijeće


title: predmet T-127/19: Tužba podnesena 21. veljače 2019. — Dyson i drugi protiv Komisije

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/102

      Tužba podnesena 21. veljače 2019. — Dyson i drugi protiv Komisije
      (predmet T-127/19)
      (2019/C 139/105)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Dyson Ltd (Malmesbury, Ujedinjena Kraljevina) i 14 ostalih tužitelja (zastupnici: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe i M. Healy, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  utvrdi tuženikovu odgovornost za štetu koju su pretrpjeli tužitelji kao posljedicu donošenja Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 665/2013 od 3. svibnja 2013 (1) u iznosu od otprilike:

                              —

                              176 100 000 eura, uključujući kompenzacijske kamate za neoznačavanje protivno činjenicama, računajući od dana stupanja na snagu Delegirane uredbe br. 665/2013 do 19. siječnja 2019. kada je Uredba o energetskom označivanju poništena; i/ili podredno

                              —

                              127 100 000 eura uključujući kompenzacijske kamate za učinkovitost s nataloženom prašinom protivnu činjenicama, računajući od dana stupanja na snagu Delegirane uredbe br. 665/2013 do 19. siječnja 2019. kada je Uredba o energetskom označivanju poništena; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da je tuženik povrijedio članak 10. stavak 1. Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. (2) i prekoračio svoje nadležnosti iz članka 290. UFEU-a usvojivši metodu testiranja s praznim spremnikom u Delegiranoj uredbi br. 665/2013.
                  Tuženik je zanemario ključan element članka 10. stavka 1. Direktive 2010/30/EU i prekoračio svoje nadležnosti protivno članku 290. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je tuženik povrijedio temeljno načelo jednakog postupanja donošenjem Delegirane uredbe br. 665/2013 koja bez objektivnog opravdanja stavlja u povoljniji položaj tradicionalne usisivače sa spremnikom na štetu usisavača bez spremnika s ciklonskom tehnologijom poput tužiteljevih.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tome da je tuženik povrijedio temeljno načelo dobre uprave i/ili svoju obvezu dužne pažnje usvojivši metodu testiranja s praznim spremnikom koja: (i) zanemaruje ključni element Direktive 2010/30/EU; (ii) diskriminira temeljno različite tehnologije; i (iii) koja u to vrijeme nije pažljivo i nepristrano ocijenila dostupne alternativne metode testiranja s nataloženom prašinom.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da je tuženik povrijedio tužiteljevo temeljno pravo na obavljanje gospodarske djelatnosti.
                  Tuženik je donio uredbu koja u povoljniji položaj stavlja tradicionalne usisavače sa spremnikom koji gube učinkovitost punjenjem spremnika s prašinom, naspram tužiteljevih uređaja koji se temelje na ciklonskoj tehnologiji i koji zadržavaju učinkovitost tijekom uporabe. Time je ograničio tužitelja u obavljanju gospodarske djelatnosti i poštenom tržišnom natjecanju s konkurentima čija lošija učinkovitost prilikom punjenja s prašinom nije bila istaknuta zbog tuženikovog načina označivanja koje proizlazi iz testiranja u besprijekornim uvjetima.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na tome da su te ozbiljne povrede prava Europske unije prouzročile znatnu imovinsku i neimovinsku štetu tužitelju i da je tuženik odgovoran za naknadu štete tužiteljima.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 665/2013 od 3. svibnja 2013. o dopuni Direktive 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu označivanja energetske učinkovitosti usisavača (SL 2013., L 192, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 307.)

         (2)  Direktiva 2010/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o označivanju potrošnje energije i ostalih resursa proizvoda povezanih s energijom uz pomoć oznaka i standardiziranih informacija o proizvodu (SL 2010., L 153, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 101.)


title: predmet T-130/19: Tužba podnesena 26. veljače 2019. — Spadafora protiv Komisije

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/104

      Tužba podnesena 26. veljače 2019. — Spadafora protiv Komisije
      (predmet T-130/19)
      (2019/C 139/106)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Sergio Spadafora (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: G. Belotti, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku koju je glavni direktor OLAF-a donio 26. studenoga 2018., a kojom je odbijena žalba koju je tužitelj podnio 24. srpnja 2018.;

                  —

                  poništi odluku koju je tadašnji vršitelj dužnosti glavnog direktora OLAF-a, službenik u svojstvu tijela za imenovanje, donio vezano za imenovanje načelnika odjela OLAF.C4 („Pravno savjetovanje”) od 1. lipnja 2018.;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da u korist tužitelja isplati naknadu imovinske i neimovinske štete;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova se tužba u prvom redu podnosi protiv odluke o imenovanju, počevši od 1. lipnja 2018., načelnika odjela „Pravno savjetovanje” u OLAF-ovoj upravi „Istražna podrška”, i odluke o odbijanju žalbe koju je tužitelj podnio na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju protiv spomenute odluke o imenovanju.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj iznosi tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 8. stavaka 1. i 2. Odluke Komisije C (2016) 3288 final.

                              —

                              U tom pogledu tvrdi se da tijelo za imenovanje nije uzelo u obzir ocjene sadržane u izvješćima vanjskog konzultantskog društva, kako je inače za zakonit izbor načelnika odjela predviđeno člankom 8. stavkom 1. gore spomenute odluke Komisije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi obveze nepristranog postupanja.

                              —

                              U tom se pogledu tvrdi da u konkretnom slučaju nije bio poštovan članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer je sporna odluka o imenovanju načelnika odjela bila cilj kojim se željelo ostvariti unaprijed dogovoreno nezakonito imenovanje od strane tuženika, a ne zakoniti rezultat pravednog postupka odabira. U nezakonitom, unaprijed dogovorenom imenovanju od strane tuženika mogu se prepoznati dva glavna elementa: (i.) favoriziranje tužiteljeva konkurenta; (ii.) obezvređivanje presude Općeg suda Europske unije (žalbeno vijeće) od 5. prosinca 2017., predmet T-250/16 P.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na činjenici da, iako se prema članku 8. stavku 2. točki (a) Odluke Komisije C (2016) 3288 final„prije imenovanja, glavni direktor mora savjetovati s nadležnim povjerenikom” („avant de procéder à une nomination, le directeur général concerné consulte le Commissaire de tutelle”), tijelo za imenovanje u konkretnom slučaju nije poštovalo taj postupak savjetovanja, dogovorivši se umjesto toga s još jednom ili više osoba o kandidatu koji će se imenovati za načelnika odjela.


title: predmet T-133/19: Tužba podnesena 28. veljače 2019. — Off-White protiv EUIPO-a (OFF-WHITE)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/105

      Tužba podnesena 28. veljače 2019. — Off-White protiv EUIPO-a (OFF-WHITE)
      (predmet T-133/19)
      (2019/C 139/107)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Off-White LLC (Springfield, Illinois, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Decker, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije OFF-WHITE — Prijava za registraciju br. 17 360 009

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO od 14. prosinca 2018. u predmetu R 580/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  u svakom slučaju, naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale društvu OFF-WHITE LLC u okviru ovog postupka i u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  u pobijanoj odluci nije se uzela u obzir ranija praksa te su njome povrijeđena pravna načela dobre uprave, pravne sigurnosti i jednakog postupanja.

                  —

                  povreda članka 41. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-139/19: Tužba podnesena 4. ožujka 2019. — Pilatus Bank protiv ESB-a

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/106

      Tužba podnesena 4. ožujka 2019. — Pilatus Bank protiv ESB-a
      (predmet T-139/19)
      (2019/C 139/108)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta) (zastupnici: O. Behrends, M. Kirchner i L. Feddern, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi pobijanu odluku, kojom je ESB odbio izravno preuzeti nadležnost za tužitelja na temelju članka 6. stavka 5. točke (b) Uredbe o SSM-u, (1) ništavom u skladu s člankom 264. UFEU-a,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje tužiteljevih troškova u skladu s člancima 134. i 135. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na ESB-ovoj pogrešnoj presumpciji da više nije nadležan za provođenje nadzora nad tužiteljem nakon oduzimanja njegova odobrenja za rad.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB obvezan preuzeti nadzor, jer mora zadržati visoke standarde nadzora.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na djelotvoran pravni lijek i načela jednakosti oružja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnom obrazloženju.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela nemo auditur.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.).


title: predmet T-144/19: Tužba podnesena 7. ožujka 2019. — Kludi protiv EUIPO-a — Adlon Brand (ADLON)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/107

      Tužba podnesena 7. ožujka 2019. — Kludi protiv EUIPO-a — Adlon Brand (ADLON)
      (predmet T-144/19)
      (2019/C 139/109)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Kludi GmbH & Co. KG (Menden, Njemačka) (zastupnik: A. Zafar, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Adlon Brand GmbH & Co. KG (Düren, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava žiga Europske unije ADLON — prijava br. 11 115 961

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. studenoga 2018. u predmetu R 1500/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  povreda članka 27. stavka 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

                  —

                  povreda raspravnog načela.


title: predmet T-674/16: Rješenje Općeg suda od 27. veljače 2019. — Seigneur protiv ESB-a

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/108

      Rješenje Općeg suda od 27. veljače 2019. — Seigneur protiv ESB-a
      (predmet T-674/16) (1)

      (2019/C 139/110)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 419, 14. 11. 2016.


title: predmet T-677/16: Rješenje Općeg suda od 27. veljače 2019. — Bowles protiv ESB-a

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/108

      Rješenje Općeg suda od 27. veljače 2019. — Bowles protiv ESB-a
      (predmet T-677/16) (1)

      (2019/C 139/111)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 419, 14. 11. 2016.


title: predmet T-783/16: Rješenje Općeg suda od 27. veljače 2019. — Vlada Gibraltara protiv Komisije

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/109

      Rješenje Općeg suda od 27. veljače 2019. — Vlada Gibraltara protiv Komisije
      (predmet T-783/16) (1)

      (2019/C 139/112)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 22, 23. 1. 2017.


title: predmet C-128/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. veljače 2019. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) — Azienda Sanitaria Provinciale di Catania protiv Assessorato della Salute della Regione Siciliana

text:
               27.5.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 182/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. veljače 2019. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) — Azienda Sanitaria Provinciale di Catania protiv Assessorato della Salute della Regione Siciliana
      (predmet C-128/19)
      (2019/C 182/18)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione (Italija)

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

         Druga stranka u žalbenom postupku: Assessorato della Salute della Regione Siciliana

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Čine li, s obzirom na članke 87. i 88. UEZ-a, a sadašnje članke 107. i 108. UFEU-a, kao i na „Smjernice Zajednice o državnim potporama u sektoru poljoprivrede” iz Obavijesti Europske komisije 2000/C 28/02 objavljene u Službenom listu Europske unije od 1. veljače 2000., odredbe članka 25. stavka 16. Regionalnog zakona Sicilije 19/2005, na temelju kojih se „za ostvarenje ciljeva iz članka 1. Regionalnog zakona br. 12 od 5. lipnja 1989., i u skladu s odredbama članka 134. Regionalnog zakona br. 32 od 23. prosinca 2000., odobrava isplata iznosa od 20 milijuna eura koji AUSL [Azienda Unità Sanitaria Locale, lokalna zdravstvena tijela] Sicilije mora isplatiti vlasnicima životinja koje su zaklane jer su bile zaražene zaraznim bolestima koje su bile raširene u razdoblju od 2000. do 2006., kao i isplata naknade, za isto razdoblje, veterinarima u privatnoj praksi koji su sudjelovali u djelatnostima sanacije za potrebe ovog stavka za financijsku godinu 2005. odobrava se iznos od 10 milijuna eura (UPB 10.3.1.3.2, poglavlje 417702). Za sljedeće financijske godine primjenjive odredbe su one iz članka 3. stavka 2. točke (i) Regionalnog zakona br. 10 od 27. travnja 1999. kako je izmijenjen i dopunjen”, potporu koju je dodijelila država članica koja narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj?

                  2.

                  Ako bi odredbe članka 25. stavka 16. Regionalnog zakona Sicilije br. 19 od 22. prosinca 2005., na temelju kojih se „za ostvarenje ciljeva iz članka 1. Regionalnog zakona br. 12 od 5. lipnja 1989., i u skladu s odredbama članka 134. Regionalnog zakona br. 32 od 23. prosinca 2000., odobrava isplata iznosa od 20 milijuna eura koji AUSL [Azienda Unità Sanitaria Locale, lokalna zdravstvena tijela] Sicilije mora isplatiti vlasnicima životinja koje su zaklane jer su bile zaražene zaraznim bolestima koje su bile raširene u razdoblju od 2000. do 2006., kao i isplata naknade, za isto razdoblje, veterinarima u privatnoj praksi koji su sudjelovali u djelatnostima sanacije za potrebe ovog stavka za financijsku godinu 2005. odobrava se iznos od 10 milijuna eura (UPB 10.3.1.3.2, poglavlje 417702). Za sljedeće financijske godine primjenjive odredbe su one iz članka 3. stavka 2. točke (i) Regionalnog zakona br. 10 od 27. travnja 1999. kako je izmijenjen i dopunjen”, u načelu mogle činiti potporu koju je dodijelila država članica koja narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj, može li se ipak smatrati da su one usklađene s člancima 87. i 88. UEZ-a, a sadašnjim člancima 107. i 108. UFEU-a, uzimajući u obzir razloge koji su Europsku komisiju naveli da Odlukom C (2002) 4786 od 6. prosinca 2002. utvrdi da su, s obzirom na to da su ispunjeni uvjeti propisani „Smjernicama Zajednice o državnim potporama u sektoru poljoprivrede” iz Obavijesti 2000/C 28/02 Europske komisije, objavljene u Službenom listu Europske unije od 1. veljače 2000., slične odredbe članka 11. Regionalnog zakona Sicilije 40/1997 i članka 7. Regionalnog zakona Sicilije 22/1999 usklađene s člancima 87. i 88. UEZ-a?


title: predmet C-483/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal — Irska) — Neculai Tarola protiv Minister for Social Protection (Zahtjev za prethodnu odluku — Građanstvo Unije — Slobodno kretanje osoba — Direktiva 2004/38/EZ — Pravo slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica — Članak 7. stavak 1. točka (a) — Radnici i samozaposlene osobe — Članak 7. stavak 3. točka (c) — Pravo na boravak dulji od tri mjeseca — Državljanin države članice koji je radio u drugoj državi članici tijekom razdoblja od 15 dana — Nesvojevoljna nezaposlenost — Zadržavanje statusa radnika tijekom barem šest mjeseci — Pravo na doplatak za tražitelje zaposlenja (jobseeker’s allowance))

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/3

      Presuda Suda (treće vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal — Irska) — Neculai Tarola protiv Minister for Social Protection
      (predmet C-483/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Građanstvo Unije - Slobodno kretanje osoba - Direktiva 2004/38/EZ - Pravo slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica - Članak 7. stavak 1. točka (a) - Radnici i samozaposlene osobe - Članak 7. stavak 3. točka (c) - Pravo na boravak dulji od tri mjeseca - Državljanin države članice koji je radio u drugoj državi članici tijekom razdoblja od 15 dana - Nesvojevoljna nezaposlenost - Zadržavanje statusa radnika tijekom barem šest mjeseci - Pravo na doplatak za tražitelje zaposlenja (jobseeker’s allowance))
      (2019/C 206/03)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Neculai Tarola

         Tuženik: Minister for Social Protection

         Izreka

      Članak 7. stavak 1. točku (a) i stavak 3. točku (c) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljanju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ treba tumačiti na način da državljanin države članice koji je koristio svoje pravo na slobodno kretanje, koji je u drugoj državi članici postao radnik u smislu članka 7. stavka 1. točke (a) te direktive, zbog rada koji je tamo obavljao tijekom razdoblja od dva tjedna ali ne na temelju ugovora o radu na određeno vrijeme, prije nego je postao nesvojevoljno nezaposlen, zadržava status radnika u dodatnom razdoblju od barem šest mjeseci u smislu tih odredbi, pod uvjetom da se prijavio kao tražitelj zaposlenja u nadležnom uredu za zapošljavanje.
      Na sudu koji je uputio zahtjev je da odredi ima li posljedično navedeni državljanin, primjenom načela jednakog postupanja zajamčenog u članku 24. stavku 1. Direktive 2004/38, pravo na ostvarenje davanja socijalne pomoći, ili po potrebi, davanja socijalne sigurnosti kao da se radi o državljaninu države članice domaćina.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: predmet C-501/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln — Njemačka) — Germanwings GmbH protiv Wolfganga Pauelsa (Zahtjev za prethodnu odluku — Zračni prijevoz — Uredba (EZ) br. 261/2004 — Članak 5. stavak 3. — Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta — Doseg — Oslobađanje od obveze isplate odštete — Pojam,izvanredne okolnosti' — Oštećenje gume kotača zrakoplova uzrokovano stranim tijelom koje se nalazilo na uzletno-sletnoj stazi)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/4

      Presuda Suda (treće vijeće) od 4. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln — Njemačka) — Germanwings GmbH protiv Wolfganga Pauelsa
      (predmet C-501/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Članak 5. stavak 3. - Odšteta putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta - Doseg - Oslobađanje od obveze isplate odštete - Pojam,izvanredne okolnosti' - Oštećenje gume kotača zrakoplova uzrokovano stranim tijelom koje se nalazilo na uzletno-sletnoj stazi)
      (2019/C 206/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Germanwings GmbH

         Tuženik: Wolfgang Pauels

         Izreka

      Članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta […] te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 14., treba tumačiti na način da je oštećenje gume kotača zrakoplova uzrokovano stranim tijelom, poput pomične krhotine, koje se nalazilo na uzletno-sletnoj stazi obuhvaćeno pojmom „izvanredne okolnosti” u smislu te odredbe.
      Međutim, kako bi se oslobodio svoje obveze isplate odštete putnicima iz članka 7. Uredbe br. 261/2004, zračni prijevoznik čiji je let duže kasnio zbog takve „izvanredne okolnosti” dužan je dokazati da je upotrijebio sve svoje osoblje i sva materijalna i financijska sredstva kojima raspolaže kako bi izbjegao da zbog zamjene gume kotača koja je oštećena stranim tijelom, poput pomične krhotine, koje se nalazilo na uzletno-sletnoj stazi dođe do duljeg kašnjenja predmetnog leta.

         (1)  SL C 392, 20. 11. 2017.


title: predmet C-558/17 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. travnja 2019. — OZ protiv Europske investicijske banke (EIB) (Žalba — Javna služba — Osoblje Europske investicijske banke (EIB) — Spolno uznemiravanje — Istraga provedena u okviru programa „Dignity at work” — Odbijanje pritužbe zbog uznemiravanja — Zahtjev za poništenje odluke predsjednika EIB-a o odbijanju pritužbe — Naknada štete)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/4

      Presuda Suda (treće vijeće) od 4. travnja 2019. — OZ protiv Europske investicijske banke (EIB)
      (predmet C-558/17 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Osoblje Europske investicijske banke (EIB) - Spolno uznemiravanje - Istraga provedena u okviru programa „Dignity at work” - Odbijanje pritužbe zbog uznemiravanja - Zahtjev za poništenje odluke predsjednika EIB-a o odbijanju pritužbe - Naknada štete)
      (2019/C 206/05)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: OZ (zastupnik: B. Maréchal, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (zastupnici: K. Carr i G. Faedo, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, avvocato)

         Izreka

                  1.

                  Presuda Općeg suda Europske unije od 13. srpnja 2017., OZ/EIB (T-607/16, neobjavljena, EU:T:2017:495) ukida se u dijelu u kojem je njome odbijen, s jedne strane, zahtjev za naknadu štete koji je osoba OZ iznijela u svojoj tužbi, a koji se temelji na odgovornosti Europske investicijske banke (EIB) za navodne nezakonitosti počinjene u okviru istražnog postupka, uključujući nepoštovanje žaliteljičina prava da se pravično ispita njezin slučaj, kao i, s druge strane, zahtjev za poništenje iz te tužbe.

                  2.

                  U preostalom dijelu žalba se odbija.

                  3.

                  Poništava se odluka predsjednika Europske investicijske banke od 16. listopada 2015. o nepostupanju po pritužbi zbog spolnog uznemiravanja koju je podnijela osoba OZ.

                  4.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  5.

                  Europskoj investicijskoj banci nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove osobe OZ koji su nastali kako u prvostupanjskom tako i u žalbenom postupku.

         (1)  SL C 437, 18. 12. 2017.


title: predmet C-603/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom — Ujedinjena Kraljevina) — Peter Bosworth i Colin Hurley protiv Arcadia Petroleum Limited i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Luganska konvencija II — Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima — Glava II. odjeljak 5. (članci 18. do 21.) — Nadležnost u području pojedinačnih ugovora o radu)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/6

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom — Ujedinjena Kraljevina) — Peter Bosworth i Colin Hurley protiv Arcadia Petroleum Limited i dr.
      (predmet C-603/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Luganska konvencija II - Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Glava II. odjeljak 5. (članci 18. do 21.) - Nadležnost u području pojedinačnih ugovora o radu)
      (2019/C 206/07)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supreme Court of the United Kingdom

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Peter Bosworth, Colin Hurley

         Tuženik: Arcadia Petroleum Limited i drugi

         Izreka

      Odredbe glave II. odjeljka 5. (članci 18. do 21.) Konvencije o sudskoj nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, potpisane 30. listopada 2007., čije je sklapanje u ime Zajednice odobreno Odlukom Vijeća 2009/430/EZ od 27. studenoga 2008., treba tumačiti na način da ugovor sklopljen između društva i fizičke osobe koja obavlja dužnosti njezina direktora ne stvara među njima odnos podređenosti te se stoga ne može smatrati „pojedinačnim ugovorom o radu” u smislu tih odredbi ako, iako su dioničar ili dioničari tog društva ovlašteni raskinuti taj ugovor, ta osoba ima mogućnost određivanja uvjeta tog ugovora ili ih stvarno odredi i ima ovlast samostalno nadzirati tekuće poslovanje tog društva i izvršavanje svojih dužnosti.

         (1)  SL C 437, 18. 12. 2017.


title: predmet C-638/17: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) — postupak koji je pokrenula Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijo (Zahtjev za prethodnu odluku — Struktura i stope trošarina koje se primjenjuju na prerađeni duhan — Direktiva 2011/64/EU — Članak 4. stavak 1. točka (a) — Pojam „cigare ili cigarilosi” — Smotuljci duhana s vanjskim omotom od prirodnog duhana djelomično pokrivenim dodatnim papirnatim slojem)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/8

      Presuda Suda (peto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) — postupak koji je pokrenula Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijo
      (predmet C-638/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Struktura i stope trošarina koje se primjenjuju na prerađeni duhan - Direktiva 2011/64/EU - Članak 4. stavak 1. točka (a) - Pojam „cigare ili cigarilosi” - Smotuljci duhana s vanjskim omotom od prirodnog duhana djelomično pokrivenim dodatnim papirnatim slojem)
      (2019/C 206/09)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

      Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      uz sudjelovanje: „Skonis ir kvapas” UAB

         Izreka

      Članak 4. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2011/64/EU od 21. lipnja 2011. o strukturi i stopama trošarine koje se primjenjuju na prerađeni duhan treba tumačiti na način da duhanski proizvodi poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, kod kojih je dio vanjskog omota od prirodnog duhana pokriven dodatnim papirnatim slojem na dijelu gdje je filtar, što može stvoriti vizualnu sličnost tih proizvoda s cigaretama, ulaze u kategoriju cigara ili cigarilosa u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 52, 12. 2. 2018.


title: predmet C-690/17: Presuda Suda (peto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf — Njemačka) — ÖKO-Test Verlag GmbH protiv Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Žigovi — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 9. stavak 1. — Direktiva 2008/95/EZ — Članak 5. stavci 1. i 2. — Prava koja proizlaze iz žiga — Pojedinačni žig koji se sastoji od oznake kakvoće)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/9

      Presuda Suda (peto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf — Njemačka) — ÖKO-Test Verlag GmbH protiv Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG
      (predmet C-690/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Žigovi - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 9. stavak 1. - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 5. stavci 1. i 2. - Prava koja proizlaze iz žiga - Pojedinačni žig koji se sastoji od oznake kakvoće)
      (2019/C 206/10)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ÖKO-Test Verlag GmbH

         Tuženik: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

         Izreka

                  1.

                  Članak 9. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu [Europske unije] i članak 5. stavak 1. točke (a) i (b) Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da ne ovlašćuju nositelja pojedinačnog žiga koji se sastoji od oznake kakvoće da se protivi tomu da treća strana ističe znak koji je istovjetan ili sličan tom žigu na proizvodima koji nisu istovjetni ni slični proizvodima ili uslugama za koje je navedeni žig registriran.

                  2.

                  Članak 9. stavak 1. točku (c) Uredbe Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu [Europske unije] i članak 5. stavak 2. Direktive 2008/95 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da ovlašćuju nositelja pojedinačnog žiga koji ima ugled, a sastoji se od oznake kakvoće, da se protivi tomu da treća strana ističe znak koji je istovjetan ili sličan tom žigu na proizvodima koji nisu ni istovjetni ni slični onima za koje je navedeni žig registriran, pod uvjetom da je dokazano da tim isticanjem treća strana nepošteno iskorištava razlikovni karakter ili ugled istog žiga ili nanosi štetu tom razlikovnom karakteru ili tom ugledu i da navedena treća strana, u tom slučaju, nije u prilog takvom isticanju dokazala postojanje „opravdanog razloga” u smislu tih odredaba.

         (1)  SL C 112, 26. 3. 2018.


title: predmet C-691/17: Presuda Suda (deseto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Mađarska) — PORR Építési Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Pravo na odbitak plaćenog pretporeza — Članak 199. stavak 1. točka (a) — Prijenos porezne obveze — Nepravilno plaćanje poreza korisnika usluge pružateljima na temelju računa koji je pogrešno izdan u skladu s pravilima redovnog oporezivanja — Odluka poreznog tijela o utvrđenju poreznog duga korisnika usluge i odbijanju zahtjeva za odbitak — Nepostojanje ispitivanja mogućnosti povrata poreza od strane poreznog tijela)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/10

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Mađarska) — PORR Építési Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (predmet C-691/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Pravo na odbitak plaćenog pretporeza - Članak 199. stavak 1. točka (a) - Prijenos porezne obveze - Nepravilno plaćanje poreza korisnika usluge pružateljima na temelju računa koji je pogrešno izdan u skladu s pravilima redovnog oporezivanja - Odluka poreznog tijela o utvrđenju poreznog duga korisnika usluge i odbijanju zahtjeva za odbitak - Nepostojanje ispitivanja mogućnosti povrata poreza od strane poreznog tijela)
      (2019/C 206/11)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: PORR Építési Kft.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izreka

      Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2010/45/EU od 13. srpnja 2010., te načela proporcionalnosti, porezne neutralnosti i djelotvornosti valja tumačiti na način da im se ne protivi praksa poreznog tijela u skladu s kojom, ako ne postoje sumnje na utaju, to tijelo poduzetniku uskraćuje pravo na odbitak poreza na dodanu vrijednost koji je potonji kao primatelj usluga nepravilno platio dobavljaču tih usluga na temelju računa koji je taj dobavljač izdao u skladu s pravilima o redovnom oporezivanju porezom na dodanu vrijednost (PDV), iako je relevantna transakcija bila obuhvaćena sustavom prijenosa porezne obveze, a da porezno tijelo pritom

                  —

                  prije uskraćivanja prava na odbitak nije ispitalo je li izdavatelj tog pogrešnog računa mogao njegovu adresatu vratiti nepravilno plaćen iznos PDV-a i ispraviti navedeni račun u okviru postupka samostalnog ispravka u skladu s primjenjivim nacionalnim propisom radi povrata poreza koji je nepravilno uplatio u državnu riznicu ili

                  —

                  nije odlučilo sâmo adresatu tog računa vratiti porez koji je nepravilno platio njegovu izdavatelju i koji je potonji slijedom toga nepravilno uplatio u državnu riznicu.

            Međutim, na temelju tih načela potrebno je, u slučaju u kojem bi povrat nepravilno naplaćenog PDV-a dobavljača usluga njihovu primatelju postao nemoguć ili pretjerano otežan, osobito u slučaju insolventnosti dobavljača, da primatelj usluga može svoj zahtjev za povrat podnijeti izravno protiv poreznog tijela.

         (1)  SL C 112, 26. 3. 2018.


title: predmet C-699/17: Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof — Austrija) — postupak koji je pokrenuo Allianz Vorsorgekasse AG (Zahtjev za prethodnu odluku — Javna nabava — Sklapanje ugovora o pristupanju strukovnom fondu za socijalno osiguranje koji upravlja doprinosima strukovne solidarnosti — Sklapanje koje zahtijeva suglasnost zaposlenika ili njihovih predstavnika — Direktiva 2014/24/EU — Članci 49. i 56. UFEU-a — Načela jednakog postupanja i nediskriminacije — Obveza transparentnosti)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/11

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 4. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof — Austrija) — postupak koji je pokrenuo Allianz Vorsorgekasse AG
      (predmet C-699/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Sklapanje ugovora o pristupanju strukovnom fondu za socijalno osiguranje koji upravlja doprinosima strukovne solidarnosti - Sklapanje koje zahtijeva suglasnost zaposlenika ili njihovih predstavnika - Direktiva 2014/24/EU - Članci 49. i 56. UFEU-a - Načela jednakog postupanja i nediskriminacije - Obveza transparentnosti)
      (2019/C 206/12)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

      Allianz Vorsorgekasse AG

         uz sudjelovanje: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

         Izreka

      Članke 49. i 56. UFEU-a, načela jednakog postupanja i nediskriminacije i obvezu transparentnosti treba tumačiti na način da se primjenjuju na sklapanje ugovora o pristupanju između poslodavca, koji je javnopravno tijelo, i strukovnog fonda za socijalno osiguranje, radi upravljanja i ulaganja doprinosa namijenjenih financiranju otpremnina koje se isplaćuju zaposlenicima tog poslodavca, iako sklapanje takvog ugovora ne ovisi samo o volji poslodavca, nego zahtijeva suglasnost bilo osoblja bilo radničkog vijeća.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: spojeni predmeti C-29/18, C-30/18 i C-44/18: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španjolska) — Cobra Servicios Auxiliares SA protiv Joséa Davida Sáncheza Iglesiasa (C-29/18), Joséa Ramóna Fiuze Asoreya (C-30/18), Jesúsa Valiña Lopeza (C-44/18), FOGASA (C-29/18 i C-44/18), Incatema SL (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 1999/70/EZ — Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP — Članak 4. — Načelo nediskriminacije — Pojam ‚uvjeti zapošljavanja’ — Usporedivost situacija — Opravdanje — Pojam ‚objektivni razlozi’ — Novčana naknada u slučaju otkaza ugovora o radu na neodređeno vrijeme zbog objektivnog razloga — Niža novčana naknada koja se isplaćuje nakon isteka ugovora o radu„za privremeno obavljanje poslova”)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/12

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španjolska) — Cobra Servicios Auxiliares SA protiv Joséa Davida Sáncheza Iglesiasa (C-29/18), Joséa Ramóna Fiuze Asoreya (C-30/18), Jesúsa Valiña Lopeza (C-44/18), FOGASA (C-29/18 i C-44/18), Incatema SL
      (spojeni predmeti C-29/18, C-30/18 i C-44/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 4. - Načelo nediskriminacije - Pojam ‚uvjeti zapošljavanja’ - Usporedivost situacija - Opravdanje - Pojam ‚objektivni razlozi’ - Novčana naknada u slučaju otkaza ugovora o radu na neodređeno vrijeme zbog objektivnog razloga - Niža novčana naknada koja se isplaćuje nakon isteka ugovora o radu„za privremeno obavljanje poslova”)
      (2019/C 206/13)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Cobra Servicios Auxiliares SA

         Tuženici: José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 i C-44/18), Incatema SL

         Izreka

      Članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., koji je priložen Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis prema kojem je — u situaciji poput one iz glavnog postupka, u kojoj je otkaz ugovora o pružanju usluga sklopljenog između poslodavca i jednog od njegovih klijenata, s jedne strane, imao za posljedicu prestanak ugovorâ o radu za privremeno obavljanje poslova koji tog poslodavca povezuju s određenim radnicima i, s druge strane, doveo do kolektivnog otkazivanja, na temelju objektivnog razloga, radnicima koji su kod navedenog poslodavca zaposleni na neodređeno vrijeme — novčana naknada zbog prestanka radnog odnosa koja je isplaćena prvima od tih radnika manja od one koja je dodijeljena radnicima zaposlenima na neodređeno vrijeme.

         (1)  SL C 142, 23. 4. 2018.


title: predmet C-139/18 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 3. travnja 2019. — CJ protiv Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (Žalba — Javna služba — Član ugovornog osoblja — Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) — Izvješće o ocjeni — Postupak ocjenjivanja za 2011. — Zahtjev za poništenje odluke kojom izvješće o ocjeni postaje konačno)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/12

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 3. travnja 2019. — CJ protiv Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti
      (predmet C-139/18 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Član ugovornog osoblja - Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) - Izvješće o ocjeni - Postupak ocjenjivanja za 2011. - Zahtjev za poništenje odluke kojom izvješće o ocjeni postaje konačno)
      (2019/C 206/14)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: CJ (zastupnik: V. Kolias, dikigoros)

         Druga stranka u postupku: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (zastupnici: J. Mannheim, A. Daume, agenti, D. Waelbroeck i A. Duron, odvjetnici)

         Izreka

                  1)

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 13. prosinca 2017., CJ/ECDC (T-602/16, neobjavljena, EU:T:2017:893).

                  2)

                  Poništava se odluka drugostupanjskog ocjenjivača Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) od 21. rujna 2015. kojom izvješće o ocjeni CJ-a za 2011. godinu postaje konačno.

                  3)

                  Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti snosi, osim vlastitih troškova, troškove nastale osobi CJ u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

         (1)  SL C 211, 18. 6. 2018.


title: predmet C-254/18: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État — Francuska) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure protiv Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2003/88/EZ — Organizacija radnog vremena — Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika — Najdulje tjedno radno vrijeme — Referentno razdoblje — Pomična ili fiksna narav — Odstupanje — Policijski službenici)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/14

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État — Francuska) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure protiv Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (predmet C-254/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2003/88/EZ - Organizacija radnog vremena - Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika - Najdulje tjedno radno vrijeme - Referentno razdoblje - Pomična ili fiksna narav - Odstupanje - Policijski službenici)
      (2019/C 206/16)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

         Tuženici: Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Izreka

      Članak 6. točka (b), članak 16. točka (b) i članak 19. prvi podstavak Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji u svrhu izračuna prosječnog trajanja tjednog radnog vremena predviđa referentna razdoblja koja počinju i završavaju na točno određene kalendarske datume, pod uvjetom da taj propis sadržava mehanizme kojima se jamči poštovanje najduljeg prosječnog tjednog radnog vremena od 48 sati tijekom svakog razdoblja od šest mjeseci koje se proteže kroz dva uzastopna fiksna referentna razdoblja.

         (1)  SL C 211, 18. 6. 2018.


title: predmet C-266/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 3. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Poznaniu — Poljska) — Aqua Med sp. z o.o. protiv Irene Skóre (Zahtjev za prethodnu odluku — Zaštita potrošača — Direktiva 93/13/EEZ — Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima — Članak 1. stavak 2. — Područje primjene direktive — Odredba kojom se mjesna nadležnost dodjeljuje sudu određenom na temelju općih pravila — Članak 6. stavak 1. — Nadzor nepoštenosti po službenoj dužnosti — Članak 7. stavak 1. — Obveze i ovlasti nacionalnog suda)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/14

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 3. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Poznaniu — Poljska) — Aqua Med sp. z o.o. protiv Irene Skóre
      (predmet C-266/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Članak 1. stavak 2. - Područje primjene direktive - Odredba kojom se mjesna nadležnost dodjeljuje sudu određenom na temelju općih pravila - Članak 6. stavak 1. - Nadzor nepoštenosti po službenoj dužnosti - Članak 7. stavak 1. - Obveze i ovlasti nacionalnog suda)
      (2019/C 206/17)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Aqua Med sp. z o.o.

         Tuženik: Irena Skóra

         Izreka

                  1.

                  Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da iz područja primjene te direktive nije isključena ugovorna odredba, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, koja u vezi s određivanjem sudske nadležnosti za odlučivanje u sporovima između ugovornih stranaka općenito upućuje na mjerodavno nacionalno pravo.

                  2.

                  Članak 7. stavak 1. Direktive 93/13 treba tumačiti na način da mu se ne protive postupovna pravila, na koja upućuje ugovorna odredba, a koja prodavatelju robe ili pružatelju usluga omogućuju da u slučaju tužbe zbog navodnog neispunjenja ugovorne obveze potrošača, bira između nadležnog suda u kojem tuženik ima domicil ili nadležnog suda mjesta izvršenja ugovora, osim ako izbor mjesta izvršenja ugovora ne prouzroči za potrošača takve postupovne uvjete koji mogu pretjerano ograničiti njegovo pravo na djelotvornu sudsku zaštitu koje mu je dodijeljeno pravnim poretkom Unije, što je na nacionalnom sudu da provjeri.

         (1)  SL C 249, 16. 7. 2018.


title: predmet C-288/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — X BV protiv Staatssecretaris van Financiën (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička carinska tarifa — Razvrstavanje robe — Kombinirana nomenklatura — Podbrojevi 85285100 i 85285940 — Monitori s ravnim zaslonom u tehnologiji tekućeg kristala koji mogu reproducirati signale iz sustava za automatsku obradu podataka — Sporazum o trgovini proizvodima informacijske tehnologije)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/16

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 11. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — X BV protiv Staatssecretaris van Financiën
      (predmet C-288/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Razvrstavanje robe - Kombinirana nomenklatura - Podbrojevi 85285100 i 85285940 - Monitori s ravnim zaslonom u tehnologiji tekućeg kristala koji mogu reproducirati signale iz sustava za automatsku obradu podataka - Sporazum o trgovini proizvodima informacijske tehnologije)
      (2019/C 206/19)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: X BV

         Tuženik: Staatssecretaris van Financiën

         Izreka

      Kombiniranu nomenklaturu koja se nalazi u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EZZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 927/2012 od 9. listopada 2012., treba tumačiti na način da prilikom utvrđivanja valja li ravne zaslone u tehnologiji tekućeg kristala (LCD), koji su osmišljeni i proizvedeni za reprodukciju kako podataka iz stroja za automatsku obradu podataka tako i kompozitnih videosignala iz ostalih izvora, razvrstati u podbroj 85285100 ili u podbroj 85285940 kombinirane nomenklature, treba — ispitivanjem svih njihovih objektivnih obilježja i svojstava — ocijeniti kako stupanj do kojeg mogu izvršavati više funkcija tako i razinu učinkovitosti koju postižu njihovim izvršavanjem, kako bi se utvrdilo je li njihova glavna funkcija korištenje u sustavu za automatsku obradu podataka. S tim u vezi osobitu važnost treba pokloniti pitanju jesu li osmišljeni za rad na maloj udaljenosti. Prilikom navedenog utvrđivanja nije relevantno to što su korisnik zaslona i osoba koja obrađuje podatke strojem za automatsku obradu podataka ili ih unosi u taj stroj ista osoba.

         (1)  SL C 276, 6. 8. 2018.