title: Predmet T-585/17: Tužba podnesena 29. kolovoza 2017. – Alonso Goñi i drugi protiv SRB-a

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/40

         Tužba podnesena 29. kolovoza 2017. – Alonso Goñi i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-585/17)
   (2017/C 402/54)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Pablo Alonso Goñi (Legutio, Španjolska), Xabier Alonso Vicinay (Legutio), Leire Alonso Vicinay (Legutio) (zastupnik: R. García-Bragado Acín, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               smatra podnesenom tužbu za poništenje podnesenu protiv Odluke SRB/EES/2017/08 od 7. lipnja o sanaciji Banco Popular Español, i obrazloženja na kojem se ona temelji; i da, nakon provođenja potrebnih provjera, prihvati i provede postupak iz članka 120. i sljedećih članaka Poslovnika Općeg suda;

               —

               s obzirom na to da je praktično nemoguće retroaktivno ne izvršiti navedenu odluku, presudom naloži SRB-u da naknadi štetu uzrokovanu tužiteljima u visini njihova ulaganja ili u iznosu koji će biti utvrđen pri izvršenju presude;

               —

               naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-572/16: Presuda Općeg suda od 13. listopada 2017. – Brouillard protiv Komisije („Javna služba — Zapošljavanje — Obavijest o natječaju — Otvoreni natječaj EPSO/AD/306/15 — Pravnici-lingvisti za francuski jezik na Sudu Europske unije — Prijava putem interneta — Predodabir na temelju kvalifikacija — Potrebne diplome — Stupanj obrazovanja koji odgovara punom pravnom obrazovanju u belgijskoj, francuskoj ili luksemburškoj ustanovi visokog obrazovanja — Diploma ‚Master 2 iz prava, ekonomije, upravljanja, privatnog prava, specijalnost pravnik-lingvist’ — Izdavanje nakon „vrednovanja stjecanja iskustva” — Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima na natječaju — Tužba za poništenje — Sadržaj tužbe — Nedopuštenost — Profesionalna sposobnost — Zahtjev cjelovitog pravnog obrazovanja — Priznavanje diploma”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/30

         Presuda Općeg suda od 13. listopada 2017. – Brouillard protiv Komisije
   (Predmet T-572/16) (1)

   ((„Javna služba - Zapošljavanje - Obavijest o natječaju - Otvoreni natječaj EPSO/AD/306/15 - Pravnici-lingvisti za francuski jezik na Sudu Europske unije - Prijava putem interneta - Predodabir na temelju kvalifikacija - Potrebne diplome - Stupanj obrazovanja koji odgovara punom pravnom obrazovanju u belgijskoj, francuskoj ili luksemburškoj ustanovi visokog obrazovanja - Diploma ‚Master 2 iz prava, ekonomije, upravljanja, privatnog prava, specijalnost pravnik-lingvist’ - Izdavanje nakon „vrednovanja stjecanja iskustva” - Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima na natječaju - Tužba za poništenje - Sadržaj tužbe - Nedopuštenost - Profesionalna sposobnost - Zahtjev cjelovitog pravnog obrazovanja - Priznavanje diploma”))
   (2017/C 402/39)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Alain Laurent Brouillard (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: P. Vande Casteele, zatim H. Brouillard, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja, s jedne strane, odluke Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO), koja je tužitelju dostavljena elektroničkom poštom od 24. rujna 2015., da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u narednoj fazi „otvorenog natječaja EPSO/AD/306/15 o kvalifikacijama i testovima”, organiziranoj za uspostavljanje popisa uspješnih kandidata za, među ostalim, „pravnike-lingviste (AD 7) za francuski jezik (FR)” na Sudu Europske unije, i, s druge strane, odluka o odabiru i imenovanju donesenih u okviru toga natječaja.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO), koja je dostavljena Alainu Laurentu Brouillardu elektroničkom poštom od 24. rujna 2015., da mu se ne odobri sudjelovanje u narednoj fazi „otvorenog natječaja EPSO/AD/306/15 o kvalifikacijama i testovima”, organiziranoj za uspostavljanje popisa uspješnih kandidata za, među ostalim, „pravnike-lingviste (AD 7) za francuski jezik (FR)” na Sudu Europske unije.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               A. L. Brouillard i Europska komisija snose svaki vlastite troškove, uključujući one nastale u postupku privremene pravne zaštite povodom kojega je doneseno rješenje od 20. siječnja 2016. Brouillard/Komisija (F-148/15 R).

      (1)  SL C 59, 15.2.2016 (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-148/15 i prenesen na Opći sud Europske unije 1.9.2016.).


title: Predmet C-347/15: Rješenje predsjednika Suda od 29. kolovoza 2017. – Europska komisija protiv Republike Austrije

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/19

         Rješenje predsjednika Suda od 29. kolovoza 2017. – Europska komisija protiv Republike Austrije
   (Predmet C-347/15) (1)

   (2017/C 402/24)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 279, 24. 8. 2015.


title: Predmet T-596/17: Tužba podnesena 4. rujna 2017. – Balti Gaas protiv Komisije

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/41

         Tužba podnesena 4. rujna 2017. – Balti Gaas protiv Komisije
   (Predmet T-596/17)
   (2017/C 402/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Balti Gaas OÜ (Tallinn, Estonija) (zastupnici: E. Tamm i L. Naaber-Kivisoo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               spoji ovaj predmet s predmetom T-236/17;

               —

               u skladu s trećim stavkom članka 265. UFEU-a utvrdi da je Komisija povrijedila obveze koje ima prema pravu EU-a jer nije donijela obrazloženu odluku u pogledu tužiteljeve prijave za financiranje, te da naloži Komisiji da provede temeljitu ocjenu tužiteljeve prijave za financiranje, donese obrazloženu odluku i dostavi je tužitelju;

               —

               podredno, ako Opći sud utvrdi da nisu ispunjeni materijalni uvjeti za utvrđivanje propusta, tužitelj od Općeg suda zahtijeva da poništi Provedbenu odluku Komisije od 14. ožujka 2017. o odabiru i dodjeli bespovratnih sredstava za projekte koji doprinose zajedničkim interesima u okviru instrumenta za povezivanje Europe u području transeuropske energetske infrastrukture (C(2017) 1593 final); i

               —

               naloži tuženicima snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se u Komisijinoj Provedbenoj odluci od 14. ožujka 2017. o odabiru i dodjeli bespovratnih sredstava za projekte koji doprinose zajedničkim interesima u okviru instrumenta za povezivanje Europe u području transeuropske energetske infrastrukture (C (2017) 1593 final) samo navodi da tužitelji primaju sredstva, ali Komisija nije donijela obrazloženu odluku o tužiteljevoj prijavi za financiranje.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija propustivši navesti obrazloženje povrijedila ključni postupovni uvjet.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je INEA/Komisija prekoračila svoje nadležnosti. INEA/Komisija je odbila financiranje na temelju argumenta da Paldiski LNG terminal više nije potreban za sigurnost opskrbe prirodnim plinom pribaltičke regije. Tužitelj smatra da je učinak te tvrdnje značajna izmjena popisa projekata od zajedničkog interesa (Uredba (EU) br. 347/2013 i Uredba (EU) br. 2016/89). Komisija u tu svrhu treba donijeti delegiranu uredbu, a ne poslati dopis tužitelju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je INEA/Komisija povrijedila ključni postupovni uvjet jer nije obrazložila pobijanu odluku – INEA/Komisija nije navela dovoljno razloga za to što tužitelj nije dobio najmanje 3 boda u svim kategorijama i razlozi INEA-e/Komisije su se temeljili na pogrešno protumačenim činjenicama.


title: Predmet T-676/17: Tužba podnesena 2. listopada 2017. – UN protiv Komisije

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/51

         Tužba podnesena 2. listopada 2017. – UN protiv Komisije
   (Predmet T-676/17)
   (2017/C 402/67)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: UN (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi ocjenu tužitelja za 2015. u skladu s izvješćem o ocjeni br. 260603 u konačnoj verziji od 1. prosinca 2015. (u verziji koju je odluka o ocjeni zadnje sadržavala nakon odbijanja tužiteljeve žalbe 21. lipnja 2017.),

               —

               naloži Komisiji plaćanje tužitelju odgovarajućeg iznosa kao naknadu za pretrpljenu neimovinsku štetu u iznosu čiju visinu će odrediti Opći sud, i

               —

               naloži Komisiji snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: Komisijina očita pogreška u ocjeni koja se djelomično temelji na netočnim činjenicama, povredi obveze brižnog postupanja i načela dobre uprave (članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima)

               2.

               Drugi tužbeni razlog: Komisijina povreda obveze brižnog postupanja i načela dobre uprave (članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima)


title: Predmet T-617/17: Tužba podnesena 7. rujna 2017. – Vialto Consulting protiv Komisije

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/42

         Tužba podnesena 7. rujna 2017. – Vialto Consulting protiv Komisije
   (Predmet T-617/17)
   (2017/C 402/56)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Vialto Consulting Kft. (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Komisiji naloži da tužitelju isplati iznos od 190 951,93 eura na ime obične štete koju je prouzrokovala tužitelju i iznos od 129 992,63 eura na ime izmakle koristi, zajedno sa zateznim kamatama koje na navedene iznose teku od dana donošenja presude u ovom predmetu sve do potpunog namirenja;

               —

               Komisiji naloži da tužitelju isplati iznos od 150 000 eura na ime naknade štete poslovnom ugledu koju je prouzrokovala tužitelju, zajedno sa zateznim kamatama koje na navedeni iznos teku od dana donošenja presude u ovom predmetu sve do potpunog namirenja, i

               —

               Komisiji naloži snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovom tužbom, dioničko društvo „Vialto Consulting Korlátolt Felelősségű Társaság” (u daljnjem tekstu: Vialto) na temelju članka 340. drugog stavka UFEU-a, u vezi s člankom 268. UFEU-a, od Općeg suda Europske unije zahtijeva naknadu štete koju je pretrpjelo zbog nezakonitog postupanja Ureda za borbu protiv prijevara (u daljnjem tekstu: OLAF) i ostalih službi Europske komisije (u daljnjem tekstu: Komisija) prilikom izvršenja ugovora o pružanju usluga broj TR2010/0311.01-02/001, koji financira Europska unija, a sklopljen je između Središnje jedinice za financiranje i nabavu (u daljnjem tekstu: CFCU) Republike Turske i konzorcija poduzeća u kojem je sudjelovao Vialto.
   Osobito, Komisija je – putem OLAF-a i njezinih drugih službi – Vialtu prouzrokovala sljedeću štetu: (a) imovinsku štetu u iznosu od 190 951,93 eura, s osnova obične štete; (b) imovinsku štetu u iznosu od 129 992,63 eura, s osnova izmakle koristi; i (c) neimovinsku štetu u iznosu od 150 000 eura, s osnova štete njegovu poslovnom ugledu.
   Vialto tvrdi da je gore navedenu štetu pretrpio zbog Komisijinih radnji i propuštanja tijekom provjere na licu mjesta koju je OLAF obavio kod Vialta i nakon te provjere. Usto, Vialto tvrdi da je Komisija povrijedila sljedeća pravila koja dodjeljuju prava pojedincima:

               —

               članak 7. stavak 1. Uredbe 2185/1996 u vezi s provođenjem OLAF-ovih provjera, i osobito u vezi s njegovom dodijeljenom ovlasti, koja je ograničena na provjere ureda o kojem je riječ;

               —

               načelo dobre uprave, načelo zaštite legitimnih očekivanja i načelo proporcionalnosti, u vezi s provjerom koju je proveo OLAF;

               —

               pravo na saslušanje, u vezi s aktivnostima Komisijine Glavne uprave za susjedsku politiku i pregovore o proširenju nakon OLAF-ove provjere.


title: Predmet T-681/17: Tužba podnesena 2. listopada 2017. – Khadi and Village Industries Commission protiv EUIPO-a – BNP Best Natural Products (Khadi)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/52

         Tužba podnesena 2. listopada 2017. – Khadi and Village Industries Commission protiv EUIPO-a – BNP Best Natural Products (Khadi)
   (Predmet T-681/17)
   (2017/C 402/68)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indija) (zastupnici: J. Guise, N. Rose i V. Ellis, Solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: BNP Best Natural Products GmbH (München, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „Khadi” – žig EU-a br. 10 479 954

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. lipnja 2017. u predmetu R 2083/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i proglasi sporni žig EU-a ništavim;

               —

               odluku o troškovima donese u korist tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               žalbeno vijeće je iskrivilo dokaze;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (g) i članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (i) i članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-656/16: Presuda Općeg suda od 3. listopada 2017. – PM protiv ECHA-e („REACH — Naknada za registraciju tvari — Smanjenje odobreno MSP-u — Određivanje veličine poduzetnika — ECHA-ina provjera poduzetnikove izjave — Zahtjev da se dostave dokazi kojima se dokazuje status MSP-a — Odluka kojom se nalaže plaćanje upravne pristojbe”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/31

         Presuda Općeg suda od 3. listopada 2017. – PM protiv ECHA-e
   (Predmet T-656/16) (1)

   ((„REACH - Naknada za registraciju tvari - Smanjenje odobreno MSP-u - Određivanje veličine poduzetnika - ECHA-ina provjera poduzetnikove izjave - Zahtjev da se dostave dokazi kojima se dokazuje status MSP-a - Odluka kojom se nalaže plaćanje upravne pristojbe”))
   (2017/C 402/40)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: PM (zastupnik: C. Zambrano Almero, odvjetnik)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: prvotno E. Maurage, J.-P. Trnka i M. Heikkilä, a zatim J.-P. Trnka i M. Heikkilä, agenti, uz asistenciju C. Garcia Molyneux, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje ECHA-ine Odluke SME(2016) 3198 od 12. srpnja 2016. kojom se utvrđuje da tužitelj nije podnio dokaze koji su potrebni za smanjenje naknade predviđene za srednja poduzeća i kojom mu se nalaže plaćanje upravne pristojbe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               PM snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske agencije za kemikalije (ECHA).

      (1)  SL C 402, 31. 10. 2016.


title: Predmet T-620/17: Tužba podnesena 8. rujna 2017. – Teollisuuden Voima protiv Komisije

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/43

         Tužba podnesena 8. rujna 2017. – Teollisuuden Voima protiv Komisije
   (Predmet T-620/17)
   (2017/C 402/57)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Teollisuuden Voima Oyj (Eurajoki, Finska)(zastupnici: M. Powell, Solicitor, Y. Utzschneider, K. Struckmann i G. Forwood, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije (EU) 2017/1021 od 10. siječnja 2017. o državnoj potpori SA.44727 2016/C (ex 2016/N) koju Francuska namjerava provesti u korist društva Areva Group; (1)

               —

               naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije navela dovoljno razloga, suprotno članku 296. UFEU-a, zbog prekomjernog uređivanja objavljene verzije pobijane odluke što je tužitelja spriječilo da utvrdi razloge njenog donošenja, te spriječilo Opći sud da je preispita.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni u odnosu na ponovnu uspostavu dugoročne održivosti društva Areva Group.

                           —

                           Tužitelj se u ovom pogledu poziva na Komisijine smjernice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje nefinancijskih poduzetnika u teškoćama, što zahtijeva da se planom restrukturiranja ponovno uspostavi dugoročna održivost korisnika u razumnom razdoblju i na temelju realnih pretpostavki (2).

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni predloženih mjera za ograničavanje narušavanja tržišnog natjecanja na glavnom tržištu na kojem će društvo Areva Group biti aktivno nakon restrukturiranja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni jer se odobrenje države uvjetovalo neodgovarajućim i nedovoljnim uvjetima.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci jer je utvrđeno da je državna potpora spojiva s unutarnjim tržištem, u kontekstu činjenice da predloženi plan restrukturiranja ne sadržava dovoljna jamstva da će Areva moći na vrijeme dovršiti projekt OL3, što je protivno određenim drugim ciljevima Ugovora o Europskoj uniji koje je trebalo uzeti u obzir prilikom ispitivanja spojivosti državne potpore.

      (1)  SL 2017 L 155, str. 23.

      (2)  SL 2014 C 249, str. 1, točka 47.


title: Predmet C-273/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Agenzia delle Entrate protiv Federal Express Europe Inc. (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Direktiva 2006/112/EZ — Izuzeća od PDV-a — Članak 86. stavak 1. točka (b) i članak 144. — Oslobođenje od uvozne carine za robu zanemarive vrijednosti ili nekomercijalne naravi — Izuzeće za isporuke usluga koje se odnose na uvoz robe — Nacionalni propisi u skladu s kojima se oporezuju PDV-om troškovi prijevoza dokumenata i robe zanemarive vrijednosti unatoč tome što je riječ o sporednim troškovima za robu koja se ne oporezuje)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Agenzia delle Entrate protiv Federal Express Europe Inc.
   (Predmet C-273/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Direktiva 2006/112/EZ - Izuzeća od PDV-a - Članak 86. stavak 1. točka (b) i članak 144. - Oslobođenje od uvozne carine za robu zanemarive vrijednosti ili nekomercijalne naravi - Izuzeće za isporuke usluga koje se odnose na uvoz robe - Nacionalni propisi u skladu s kojima se oporezuju PDV-om troškovi prijevoza dokumenata i robe zanemarive vrijednosti unatoč tome što je riječ o sporednim troškovima za robu koja se ne oporezuje))
   (2017/C 402/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Agenzia delle Entrate

      Tuženik: Federal Express Europe Inc.

      Izreka

   Članak 144. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost u vezi s člankom 86. stavkom 1. točkom (b) te direktive treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo poput onoga u glavnom postupku, kojim je za primjenu izuzeća od poreza na dodanu vrijednost za sporedne usluge, uključujući usluge prijevoza, propisano ne samo to da njihova vrijednost bude uključena u oporezivi iznos nego i to da te usluge stvarno podliježu porezu na dodanu vrijednost u carinske svrhe pri uvozu.

      (1)  SL C 343, 19. 9. 2016.


title: Predmet T-704/16: Presuda Općeg suda od 17. listopada 2017. – Murka protiv EUIPO-a (SCATTER SLOTS) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije SCATTER SLOTS — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) — Razlikovni karakter stečen uporabom — Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/32

         Presuda Općeg suda od 17. listopada 2017. – Murka protiv EUIPO-a (SCATTER SLOTS)
   (Predmet T-704/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije SCATTER SLOTS - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) - Razlikovni karakter stečen uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe (EU) 2017/1001)”))
   (2017/C 402/41)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Murka Ltd (Tortola, Britanski Djevičanski Otoci) (zastupnik: S. Santos Rodriguez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. lipnja 2016. (predmet R 471/2016-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka SCATTER SLOTS kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Murka Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 454, 5. 12. 2016.


title: Predmet C-341/16: Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Hanssen Beleggingen BV protiv Tanje Prast-Knipping (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Sudska nadležnost — Članak 2. stavak 1. — Nadležnost suda prema domicilu tuženika — Članak 22. točka 4. — Isključiva nadležnost u području registracije i valjanosti prava intelektualnog vlasništva — Spor u kojemu se utvrđuje je li osoba valjano registrirana kao nositelj žiga)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. listopada 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Düsseldorf – Njemačka) – Hanssen Beleggingen BV protiv Tanje Prast-Knipping
   (Predmet C-341/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Sudska nadležnost - Članak 2. stavak 1. - Nadležnost suda prema domicilu tuženika - Članak 22. točka 4. - Isključiva nadležnost u području registracije i valjanosti prava intelektualnog vlasništva - Spor u kojemu se utvrđuje je li osoba valjano registrirana kao nositelj žiga))
   (2017/C 402/07)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hanssen Beleggingen BV

      Tuženik: Tanja Prast-Knipping

      Izreka

   Članak 22. točku 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na sporove u kojima se utvrđuje je li osoba valjano registrirana kao nositelj žiga.

      (1)  SL C 326, 5. 9. 2016.


title: Predmet C-592/16: Rješenje predsjednika Suda od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL protiv État belge

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/20

         Rješenje predsjednika Suda od 14. rujna 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Mons – Belgija) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL protiv État belge
   (Predmet C-592/16) (1)

   (2017/C 402/25)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 38, 6. 2. 2017.


title: Predmet C-437/16 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 5. listopada 2017. – Wolf Oil Corp. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), SCT Lubricants UAB (Žalba — Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Verbalni žig CHEMPIOIL — Raniji figurativni žig CHAMPION — Odbijanje prigovora)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/7

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 5. listopada 2017. – Wolf Oil Corp. protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), SCT Lubricants UAB
   (Predmet C-437/16 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig CHEMPIOIL - Raniji figurativni žig CHAMPION - Odbijanje prigovora))
   (2017/C 402/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Wolf Oil Corp. (zastupnici: P. Maeyaert i J. Muyldermans, advocaten)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: L. Rampini, agent), SCT Lubricants UAB (zastupnik: S. Labesius, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu Wolf Oil Corp. se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 428, 21. 11. 2016.


title: Predmet C-130/17: Rješenje predsjednika Suda od 11. rujna 2017. – Europska komisija protiv Republike Bugarske

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/20

         Rješenje predsjednika Suda od 11. rujna 2017. – Europska komisija protiv Republike Bugarske
   (Predmet C-130/17) (1)

   (2017/C 402/26)
   Jezik postupka: bugarski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 144, 8. 5. 2017.


title: Predmet T-737/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 28. rujna 2017. – Vnesheconombank protiv Vijeća („Privremena pravna zaštita — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/33

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 28. rujna 2017. – Vnesheconombank protiv Vijeća
   (Predmet T-737/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 402/43)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (Moskva, Rusija) (zastupnici: J. Viñals Camallonga, J. Iriarte Ángel i L. Barriola Urruticoechea, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Florindo Gijón i P. Mahnič Bruni, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženika: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, S. Pardo Quintillán i D. Gauci, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene Odluke Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 13.) i Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 1.), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-405/17 P: Žalba koju je 4. srpnja 2017. podnijela Krassimira Georgieva Mladenova protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 24. travnja 2017. u predmetu T-814/16, Krassimira Georgieva Mladenova protiv Europskog parlamenta

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/7

         Žalba koju je 4. srpnja 2017. podnijela Krassimira Georgieva Mladenova protiv rješenja Općeg suda (osmo vijeće) od 24. travnja 2017. u predmetu T-814/16, Krassimira Georgieva Mladenova protiv Europskog parlamenta
   (Predmet C-405/17 P)
   (2017/C 402/09)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Krassimira Georgieva Mladenova

      Druga stranka u postupku: Europski parlament
   Žalba je rješenjem Suda (deseto vijeće) od 10. listopada 2017. proglašena nedopuštenom.


title: Predmet T-642/17: Tužba podnesena 21. rujna 2017. – González Buñuel i drugi protiv SRB-a

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/44

         Tužba podnesena 21. rujna 2017. – González Buñuel i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-642/17)
   (2017/C 402/58)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Antonio González Buñuel (Barcelona, Španjolska) i drugih 12 tužitelja (zastupnici: J. De Castro Martín, M. Azpitarte Sánchez i J. Ruiz de Villa Jubany, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji zahtijevaju od Općeg suda da:

               —

               na temelju članak 263. UFEU-a, poništi odluku SRB-a o BANCO POPULAR ESPAÑOL (JUR/EES/2017/08);

               —

               na temelju članka 340. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, naloži SRB-u da na teret Jedinstvenog fonda za sanaciju, osnovanog u skladu s člankom 67. Uredbe br. 806/2014, tužiteljima naknadi uzrokovanu im štetu koja je izravna posljedica odluke o BANCO POPULAR ESPAÑOL, a čiji iznos odgovara tržišnoj vrijednosti instrumenata kapitala bankovne institucije na dan koji je prethodio (6. lipnja 2017.) izvršenju izreke odluke; podredno, ako Opći sud ne prihvati gore navedeni zahtjev za naknadu štete, naloži SRB-u da tužiteljima plati naknadu štete u visini razlike, određene na temelju vrednovanja neovisne osobe iz članka 20. stavka 16. Uredbe br. 806/2014, između onoga što su navedeni tužitelji primili na ime naplate svojih tražbina na temelju navedene odluke i onoga što bi primili u okviru redovnog stečajnog postupka; i

               —

               na temelju članaka 133. i 134. Poslovnika Općeg suda, naloži SRB-u plaćanje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima navedenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-682/17: Tužba podnesena 2. listopada 2017. – Khadi and Village Industries Commission protiv EUIPO-a – BNP Best Natural Products (khadi Naturprodukte aus Indien)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/52

         Tužba podnesena 2. listopada 2017. – Khadi and Village Industries Commission protiv EUIPO-a – BNP Best Natural Products (khadi Naturprodukte aus Indien)
   (Predmet T-682/17)
   (2017/C 402/69)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indija) (zastupnici: J. Guise, N. Rose, V. Ellis, Solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: BNP Best Natural Products GmbH (München, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „khadi Naturprodukte aus Indien” – žig EU-a br. 8 216 343

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2017. u predmetu R 2085/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i proglasi sporni žig EU-a ništavim;

               —

               odluku o troškovima donese u korist tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               žalbeno vijeće je iskrivilo dokaze;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (g) i članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-211/14 RENV: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Klement protiv EUIPO-a – Bullerjan (Oblik pećnice) („Žig Europske unije — Postupak opoziva — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik pećnice — Stvarna uporaba žiga — Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Narav uporabe žiga — Oblik koji se razlikuje po elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/21

         Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Klement protiv EUIPO-a – Bullerjan (Oblik pećnice)
   (Predmet T-211/14 RENV) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak opoziva - Trodimenzionalni žig Europske unije - Oblik pećnice - Stvarna uporaba žiga - Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) i članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Narav uporabe žiga - Oblik koji se razlikuje po elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter”))
   (2017/C 402/27)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Toni Klement (Dippoldiswalde, Njemačka) (zastupnik: J. Weiser, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Schifko i D. Hanf, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. siječnja 2014. (predmet R 927/2013-1) u vezi s postupkom opoziva između T. Klementa i društva Bullerjan.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Toniju Klementu nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova koje je Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) imao pred Općim sudom i Sudom.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet C-492/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2017. uputio Landgerichts Tübingen (Njemačka) – Südwestrundfunk protiv Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2017. uputio Landgerichts Tübingen (Njemačka) – Südwestrundfunk protiv Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte
   (Predmet C-492/17)
   (2017/C 402/10)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Tübingen

      Stranke glavnog postupka

      Vjerovnik i podnositelj žalbe/protivnik žalbe: Südwestrundfunk

      Dužnici i protivnici žalbe/podnositelji žalbe: Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li nacionalni zakon Baden-Württemberga od 18. 10. 2011. o primjeni Državnog ugovora o doprinosu za radiodifuzijske usluge (RdFunkBeitrStVtrBW) od 17. prosinca 2010. koji je posljednji put izmijenjen člankom 4. Devetnaestog državnog ugovora o izmjeni radiodifuzijskih usluga od 3. prosinca 2015 (Zakon od 23. veljače 2016 – GBl. str. 126., 129.) neusklađen s pravom Unije jer je doprinos koji se na temelju njega od 1. siječnja 2013. u načelu bezuvjetno ubire od svake osobe koja stanuje u njemačkoj saveznoj zemlji Baden-Württemberg, u korist televizijskih kuća SWR i ZDF, povlašćujuća potpora kojom se povrjeđuje pravo Unije u korist isključivo tih javnih radiodifuzijskih organizacija u odnosu na privatne radiodifuzijske organizacije? Treba li članke 107. i 108. UFEU-a tumačiti na način da se za zakon koji se odnosi na doprinos za radiodifuzijske usluge zahtijeva suglasnost Komisije i da bez te suglasnosti nije valjan?

               2.

               Treba li članke 107. i 108. UFEU-a tumačiti na način da se njima obuhvaćaju odredbe utvrđene u nacionalnom zakonu „RdFunkBeitrStVtrBW” u skladu s kojima se u načelu od svakog odraslog stanovnika Baden-Württemberga bezuvjetno ubire doprinos u korist isključivo službenih/javnih televizijskih kuća jer taj doprinos sadržava povlašćujuću potporu kojom se povrjeđuje pravo Unije, radi tehničkog isključenja televizijskih kuća iz država EU-a, s obzirom na to da se doprinos upotrebljava za izgradnju konkurentskog načina prijenosa (DVB-T2 – monopol) čija uporaba nije predviđena za inozemne televizijske kuće? Treba li članke 107. i 108. UFEU-a tumačiti na način da ne obuhvaćaju samo neposredne novčane potpore, nego i druge ekonomski relevantne povlastice (pravo izdavanja naloga za izvršenje, ovlast djelovanja i kao gospodarski subjekt i kao javno tijelo, povoljniji položaj u obračunavanju dugova)?

               3.

               Je li u skladu s obvezom jednakog postupanja i zabrane povlašćujućih potpora da na temelju nacionalnog zakona Baden-Württemberga, njemačka televizijska kuća, koja je javnopravno organizirana i uređena kao javno tijelo, ali istodobno na tržištu konkurira privatnim televizijskim kućama i time je u odnosu na njih povlaštena, ne mora kao privatni konkurenti za svoje tražbine prema gledateljima ishoditi nalog za izvršenje pred nadležnim sudom prije provedbe ovrhe, nego smije sama bez suda izdati takav nalog koji na jednak način daje pravo na ovrhu?

               4.

               Je li u skladu s člankom 10. EKLJP-a i člankom 4. Povelje (sloboda informiranja) da država članica u nacionalnom zakonu Baden-Württemberga predviđa da televizijska kuća koja je uređena kao javno tijelo može uz prijetnju novčane kazne od svake odrasle osobe koja stanuje na području emitiranja zahtijevati doprinos za financiranje upravo te televizijske kuće neovisno o tome posjeduje li on uopće prijemnik ili o tome koristi li se samo drugim, inozemnim ili drugim, privatnim televizijskim kućama?

               5.

               Je li nacionalni zakon „RdFunkBeitrStVtrBW”, osobito članci 2. i 3., u skladu s obvezom jednakog postupanja i zabranom diskriminacije iz prava Unije, ako doprinos koji se bezuvjetno naplaćuje za financiranje javne televizijske kuće od svakog stanovnika po glavi višestruko jače opterećuje samohranog roditelja od člana stambene zajednice? Treba li Direktivu 2004/113/EZ (1) tumačiti na način da se odnosi i na sporni doprinos i da je dovoljno neizravno nepovoljno postupanje ako je na temelju realnih okolnosti jače opterećeno do 90 % žena?

               6.

               Je li nacionalni zakon „RdFunkBeitrStVtrBW”, osobito članci 2. i 3., u skladu s obvezom jednakog postupanja i zabranom diskriminacije iz prava Unije, ako doprinos koji se bezuvjetno naplaćuje za financiranje javne televizijske kuće od svakog stanovnika za osobe koje iz poslovnih razloga trebaju drugo boravište iznosi dvostruko više nego za ostale zaposlene osobe?

               7.

               Je li nacionalni zakon „RdFunkBeitrStVtrBW”, osobito članci 2. i 3., u skladu s obvezom jednakog postupanja iz prava Unije, zabranom diskriminacije iz prava Unije i slobodom poslovnog nastana iz prava Unije, ako je doprinos koji se bezuvjetno naplaćuje za financiranje javne televizijske kuće od svakog stanovnika na pojedinačnoj razini tako uređen da Nijemac uz jednaku mogućnost prijema neposredno prije granice sa susjednom državom članicom EU-a isključivo s obzirom na mjesto boravišta duguje doprinos, međutim, Nijemac koji stanuje neposredno s druge strane granice ne duguje doprinos, kao i da je inozemni državljanin EU-a koji se zbog poslovnih razloga mora nastaniti neposredno s druge strane unutarnje granice EU-a opterećen doprinosom, ali državljanin EU-a neposredno prije granice nije, iako oboje nisu zainteresirani za prijem njemačkog radiodifuzijskog programa?

      (1)  Direktiva 2004/113/EZ od 13. prosinca 2004. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pristupu i nabavi robe, odnosno pružanju usluga, SL L 373, str. 37.


title: Predmet T-648/17: Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Dadimer i drugi protiv SRB-a

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/45

         Tužba podnesena 22. rujna 2017. – Dadimer i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-648/17)
   (2017/C 402/59)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Dadimer, S.L. (Madrid, Španjolska), i drugih 11 tužitelja (zastupnici: M. Romero Rey i I. Salama Salama, odvjetnici)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               na temelju članka 263. UFEU-a, poništi Odluku SRB/EES/2017/08 Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) od 7. lipnja 2017. o donošenju sanacijskog programa za Banco Popular Español, S.A.;

               —

               sukladno članku 340. stavku 2. UFEU-a i članku 41. stavku 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru da tužiteljima naknadi pretrpljenu štetu u iznosu koji odgovara nominalnoj vrijednosti obveznica, ažuriranom na dan donošenja odluke, uvećanom za odgovarajuće zatezne kamate koje se duguju od navedenog datuma do trenutka navedenog plaćanja;

               —

               u skladu s člancima 133. i 134. Poslovnika Općeg suda, naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima podnesenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sánchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-170/16: Rješenje Općeg suda od 11. listopada 2017. – Guardian Glass España, Central Vidriera protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Porezne olakšice koje je dodijelila teritorijalna jedinica države članice — Program potpora proglašen nespojivim s unutarnjim tržištem — Izvršenje odluke — Obveza provjere pojedinačne situacije korisnika — Nezauzimanje stajališta Komisije — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/34

         Rješenje Općeg suda od 11. listopada 2017. – Guardian Glass España, Central Vidriera protiv Komisije
   (Predmet T-170/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Porezne olakšice koje je dodijelila teritorijalna jedinica države članice - Program potpora proglašen nespojivim s unutarnjim tržištem - Izvršenje odluke - Obveza provjere pojedinačne situacije korisnika - Nezauzimanje stajališta Komisije - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”))
   (2017/C 402/44)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Guardian Glass España, Central Vidriera, SLU (Llodio, Španjolska) (zastupnici: M. Araujo Boyd, D. Armesto Macías i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, B. Stromsky i P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije sadržane u dokumentu od 15. srpnja 2015. pod naslovom „Porezna pitanja u Baskiji (Álava) – Neformalna obavijest u pogledu dodatnih tvrdnji o sukladnosti sa Smjernicama o državnim potporama sa regionalnom svrhom iz 1998.”

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nije potrebno odlučiti o zahtjevu za intervenciju Kraljevine Španjolske.

               3.

               Guardian Glass España, Central Vidriera, SLU snosi vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

               4.

               Kraljevina Španjolska snosi vlastite troškove povezane sa zahtjevom za intervenciju.

      (1)  SL C 243, 4. 7. 2016.


title: Predmet T-683/17: Tužba podnesena 2. listopada 2017. – Khadi and Village Industries Commission protiv EUIPO-a – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/53

         Tužba podnesena 2. listopada 2017. – Khadi and Village Industries Commission protiv EUIPO-a – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda)
   (Predmet T-683/17)
   (2017/C 402/70)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai Maharashtra, Indija) (zastupnici: J. Guise, N. Rose, V. Ellis, Solicitors)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: BNP Best Natural Products GmbH (München, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: verbalni žig EU-a „Khadi Ayurveda” – žig EU-a br. 13 118 724

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. srpnja 2017. u predmetu R 2086/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i proglasi sporni žig EU-a ništavim;

               —

               odluku o troškovima donese u korist tužitelja.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 76. stavka 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               žalbeno vijeće je iskrivilo dokaze;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (g) i članka 52. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-493/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. kolovoza 2017. uputio Bundesverfassungsgericht (Njemačka) – Heinrich Weiss i dr.

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. kolovoza 2017. uputio Bundesverfassungsgericht (Njemačka) – Heinrich Weiss i dr.
   (Predmet C-493/17)
   (2017/C 402/11)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverfassungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Heinrich Weiss, Jürgen Heraeus, Patrick Adenauer, Bernd Lucke, Hans-Olaf Henkel, Joachim Starbatty, Bernd Kölmel, Ulrike Trebesius, Peter Gauweiler, Johann Heinrich von Stein, Gunnar Heinsohn, Otto Michels, Reinhold von Eben-Worlée, Michael Göde, Dagmar Metzger, Karl-Heinz Hauptmann, Stefan Städter, Markus C. Kerber u. a.

      Druge stranke u postupku: Bundesregierung, Bundestag, Europäische Zentralbank, Deutsche Bundesbank

      Prethodna pitanja

               1.

               Povrjeđuje li se Odlukom (EU) 2015/774 Europske središnje banke od 4. ožujka 2015. o programu kupnje vrijednosnih papira javnog sektora na sekundarnim tržištima (ESB/2015/10) (1) u verziji Odluke (EU) 2015/2101 Europske središnje banke od 5. studenoga 2015. o izmjeni Odluke (EU) 2015/774 o programu kupnje vrijednosnih papira javnog sektora na sekundarnim tržištima (ESB/2015/33) (2), Odluke (EU) 2016/702 Europske središnje banke od 18. travnja 2016. o izmjeni Odluke (EU) 2015/774 o programu kupnje vrijednosnih papira javnog sektora na sekundarnim tržištima (ESB/2016/8) (3) i Odluke (EU) 2016/1041 Europske središnje banke od 22. lipnja 2016. o prihvatljivosti utrživih dužničkih instrumenata koje izdaje ili za koje u potpunosti jamči Helenska Republika i stavljanju izvan snage Odluke (EU) 2015/300 (ESB/2016/18) (4), odnosno način njezine provedbe, članak 123. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske Unije?
               Povrjeđuje li se osobito članak 123. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske Unije ako se u okviru programa kupnje imovine javnog sektora na sekundarnim tržištima (PSPP):

                           a)

                           o pojedinostima kupnji izvješćuje na takav način da se na tržištima stvara faktična sigurnost u pogledu toga da će Eurosustav djelomično otkupiti obveznice koje izdaju države članice?

                           b)

                           ni naknadno ne objavljuju pojedinosti u pogledu pridržavanja minimalnih rokova između izdavanja dužničkog instrumenta na primarnom tržištu i njegove kupnje na sekundarnom tržištu tako da sudski nadzor nije moguć?

                           c)

                           sve kupljene obveznice dalje ne prodaju, nego ih se drži do njihova dospijeća te ih se na taj način isključuje s tržišta?

                           d)

                           Eurosustav kupuje nominalno utržive dužničke instrumente s negativnim prinosom do dospijeća?

               2.

               Povrjeđuje li se, u svakom slučaju, odlukom navedenom u točki 1. članak 123. UFEU-a ako njezina daljnja provedba – s obzirom na promijenjene uvjete na financijskim tržištima, a osobito zbog smanjenja broja dužničkih instrumenata koji stoje na raspolaganju za kupnju – zahtijeva stalno labavljenje izvorno primjenjivih pravila kupnje te su ograničenja utvrđena u sudskoj praksi Suda u pogledu programa kupnje obveznica, kao što je PSPP, lišena svojega učinka?

               3.

               Povrjeđuje li se Odlukom (EU) 2015/774 Europske središnje banke od 4. ožujka 2015. u važećoj verziji, navedenoj u točki 1., članak 119. i članak 127. stavci 1. i 2. Ugovora o funkcioniranju Europske Unije te članci 17. do 24. Protokola o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke jer se njome prekoračuje mandat Europske središnje banke u području monetarne politike koji je uređen navedenim propisima i zbog toga zadire u nadležnost država članica?
               Proizlazi li prekoračenje mandata Europske središnje banke osobito iz toga što

                           a)

                           odluka navedena u točki 1. zbog volumena PSPP-a koji je na dan 12. svibnja 2017. iznosio 1 534,8 milijardi eura značajno utječe na uvjete refinanciranja država članica?

                           b)

                           odluka navedena u točki 1. s obzirom na poboljšanje uvjeta refinanciranja država članica navedeno u podtočki (a) i na njegove posljedice po poslovne banke, nema samo posredne ekonomskopolitičke posljedice, već njezine objektivno utvrdive posljedice sugeriraju postojanje ekonomskopolitičkog cilja programa, koji je barem istog ranga kao i monetarnopolitički cilj?

                           c)

                           odluka navedena u točki 1. zbog svojih snažnih ekonomskopolitičkih učinaka povrjeđuje načelo proporcionalnosti?

                           d)

                           se zbog nepostojanja posebnog obrazloženja tijekom provedbe koja traje više od dvije godine ne može ispitati nužnost i proporcionalnost odluke navedene u točki 1.?

               4.

               Povrjeđuje li odluka navedena u točki 1. u svakom slučaju članak 119. i članak 127. stavke 1. i 2. UFEU-a, kao i članke 17. do 24. Protokola o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, iz razloga što njezin volumen i njezina provedba koja traje više od dvije godine kao i ekonomskopolitčke posljedice koje iz nje proizlaze, navode na izmjenu ocjene nužnosti i proporcionalnosti PSPP-a, te zbog toga ta odluka u određenom trenutku prekoračuje monetarnopolitički mandat Europske središnje banke?

               5.

               Povrjeđuje li neograničena podjela rizika u slučaju neispunjenja obveza iz obveznica središnjih država i s njima izjednačenih izdavatelja između nacionalnih središnjih banaka Eurosustava, koja je možda utvrđena u odluci navedenoj u točki 1., članak 123. i članak 125. UFEU-a, kao i članak 4.stavak 2. UEU-a, ako zbog nje može postati nužna rekapitalizacija nacionalnih središnjih banaka proračunskim sredstvima?

      (1)  SL L 121, str. 20.

      (2)  SL L 305, str. 106.

      (3)  SL L 121, str. 24.

      (4)  SL L 169, str. 14.


title: Predmet T-691/17: Tužba podnesena 28. rujna 2017. – hoechstmass Balzer protiv EUIPO-a (oblik metra na namatanje)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/54

         Tužba podnesena 28. rujna 2017. – hoechstmass Balzer protiv EUIPO-a (oblik metra na namatanje)
   (Predmet T-691/17)
   (2017/C 402/71)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: hoechstmass Balzer GmbH (Sulzbach, Njemačka) (zastupnik: K. Zapfe, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: trodimenzionalni žig Europske unije (oblik metra na namatanje) – prijava za registraciju br. 15 004 997

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. srpnja 2017. u predmetu R 2331/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. srpnja 2017. (predmet R 2331/2016-4) – pobijanu odluku – što se tiče trodimenzionalnog žiga 015004997;

               —

               naloži tuženiku/EUIPO-u snošenje troškova postupka povodom tužbe i troškova postupka pred žalbenim vijećem;
               podredno

               —

               ograniči popis proizvoda iz razreda 09 dodavanjem riječi „krojački” na „krojački metar na namatanje” i poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. srpnja 2017. u dijelu u kojem se odnosi na „krojački metar na namatanje”.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-649/17: Tužba podnesena 25. rujna 2017. – ViaSat protiv Komisije

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/45

         Tužba podnesena 25. rujna 2017. – ViaSat protiv Komisije
   (Predmet T-649/17)
   (2017/C 402/60)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Ruiz Calzado, L. Marco Perpiñà i S. Semey, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi prešutnu negativnu odluku Europske komisije od 13. srpnja 2017., koja je posljedica toga da Komisija nije u propisanom roku odgovorila na tužiteljev ponovni zahtjev od 31. svibnja 2017. u vezi sa zahtjevom za pristup dokumentima podnesenim 20. ožujka 2017. pod oznakom GestDem br. 2017/1725;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova, uključujući troškova bilo kakvih intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja iz članka 296. stavka 2. UFEU-a.

                           —

                           Tužitelj tvrdi, kao prvo, da, s obzirom na prešutno odbijanje pristupa zatraženom dokumentu, naslovljenom „Plan mjera koje teže tome da odabrani i odobreni MSS operatori ispunjavaju zajedničke uvjete Odluke 626/2008/EZ (1) uključujući privremene nove korake i odgovarajuće rokove”, obrazloženje uopće ne postoji. Ukoliko Sud bude smatrao da je Komisija u dopisu o odbijanju od 5. svibnja 2017., na temelju članka 7. stavka 1. Uredbe 1049/2001 (2), već postupila u skladu sa svojom obvezom obrazlaganja u odgovoru na tužiteljev prvotni zahtjev, pri čemu se smatra da je obrazloženje sadržano u tom dopisu također obrazloženje prešutne odluke, donesene u skladu s člankom 8. stavkom 3. te uredbe, tužitelj od Općeg suda zahtjeva da razmotri sljedeće žalbene razloge usmjerene protiv tog obrazloženja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija propustila provesti konkretno i pojedinačno ispitivanje zatraženog dokumenta.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije navela razloge i da je pogrešno primijenila izuzeće koje se odnosi na zaštitu komercijalnih interesa, kako je navedeno u prvom podstavku članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija navela razloge i da je pogrešno primijenila izuzeće koje se odnosi na zaštitu istraga, kako je navedeno u trećem podstavku članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno utvrdila da ne postoji prevladavajući javni interes u smislu članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno utvrdila da djelomični pristup, u smislu članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001, nije bio moguć.

      (1)  Odluka br. 626/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2008. o odabiru i odobrenju sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS) (SL 2008., L 172, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 39., str. 177.)

      (2)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet T-233/15: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Cofra protiv EUIPO-a – Armand Thiery (1841) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije 1841 — Raniji nacionalni verbalni žig AD-1841-TY — Relativni razlog za odbijanje — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Uzimanje u obzir dodatnih dokaza — Članak 57. stavak 2. i članak 76. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 64. stavak 2. i članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001) — Pravilo 40. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 19. stavak 2. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) — Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 18. stavak 1. drugi podstavak točka (a) Uredbe 2017/1001) — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/22

         Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Cofra protiv EUIPO-a – Armand Thiery (1841)
   (Predmet T-233/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije 1841 - Raniji nacionalni verbalni žig AD-1841-TY - Relativni razlog za odbijanje - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Uzimanje u obzir dodatnih dokaza - Članak 57. stavak 2. i članak 76. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 64. stavak 2. i članak 95. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001) - Pravilo 40. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koji je postao članak 19. stavak 2. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430) - Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 18. stavak 1. drugi podstavak točka (a) Uredbe 2017/1001) - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”))
   (2017/C 402/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Cofra Holding AG (Zug, Švicarska) (zastupnik: M. Aznar Alonso, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Capostagno i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Armand Thiery SAS (Levallois-Perret, Francuska) (zastupnik: A. Grolée, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. veljače 2015. (predmet R 805/2014-1) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Armand Thiery i Cofra Holding.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Cofra Holding AG nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova koje su u okviru ovog postupka imali Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i Armand Thiery SAS.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015.


title: Predmet T-207/16: Rješenje Općeg suda od 28. rujna 2017. – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis protiv Komisije („Tužba za poništenje — Akti koji nikada nisu doneseni — Zahtjev za obustavu postupka — Zahtjev da se tužba protumači na način da se odnosi na drugi akt, a ne na pobijane akte — Odbačaj — Očita nedopuštenost”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/34

         Rješenje Općeg suda od 28. rujna 2017. – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis protiv Komisije
   (Predmet T-207/16) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Akti koji nikada nisu doneseni - Zahtjev za obustavu postupka - Zahtjev da se tužba protumači na način da se odnosi na drugi akt, a ne na pobijane akte - Odbačaj - Očita nedopuštenost”))
   (2017/C 402/45)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessalonique, Grčka) (zastupnik: V. Christianos, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Delaude i, A. Katsimerou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje navodne odluke o tužiteljevu isključenju i navodne odluke o prijavi i aktivaciji upozorenja o tužiteljevu isključenju u sustavu ranog upozoravanja (EWS) ili u sustavu ranog otkrivanja i isključenja (EDES).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

               2.

               Komisija će, uz vlastite troškove u glavnom postupku i postupku privremene pravne zaštite, snositi dvije trećine troškova Aristoteleija Panepistimija Thessalonikisa nastalih u tim postupcima.

               3.

               Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis snosit će trećinu vlastitih troškova nastalih u tim postupcima.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet T-435/15: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Kolachi Raj Industrial protiv Komisije „Damping — Uvoz bicikala poslanih iz Kambodže, Pakistana i s Filipina — Proširenje na te uvoze konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz bicikala podrijetlom iz Kine — Provedbena uredba (EU) 2015/776 — Članak 13. stavak 2. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Postupci sastavljanja — Izvor i podrijetlo dijelova bicikla — Potvrde o podrijetlu — Nedostatna dokazna vrijednost — Troškovi proizvodnje dijelova bicikla”

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/23

         Presuda Općeg suda od 10. listopada 2017. – Kolachi Raj Industrial protiv Komisije
   (Predmet T-435/15) (1)

   („Damping - Uvoz bicikala poslanih iz Kambodže, Pakistana i s Filipina - Proširenje na te uvoze konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz bicikala podrijetlom iz Kine - Provedbena uredba (EU) 2015/776 - Članak 13. stavak 2. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Postupci sastavljanja - Izvor i podrijetlo dijelova bicikla - Potvrde o podrijetlu - Nedostatna dokazna vrijednost - Troškovi proizvodnje dijelova bicikla”)
   (2017/C 402/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (Karachi, Pakistan) (zastupnik: P. Bentley, QC)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, M. França i A. Demeneix, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (zastupnici: L. Ruessmann, odvjetnik i J. Beck, solicitor)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/776 od 18. svibnja 2015. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom Vijeća (EU) br. 502/2013 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Kambodže, Pakistana i s Filipina, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Kambodže, Pakistana i s Filipina ili nemaju (SL 2015., L 122, str. 4.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništava se Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/776 od 18. svibnja 2015. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom Vijeća (EU) br. 502/2013 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Kambodže, Pakistana i s Filipina, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Kambodže, Pakistana i s Filipina ili nemaju, u dijelu u kojem se odnosi na Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i onih društva Kolachi Raj Industrial (Private).

               3.

               European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015.


title: Predmet C-511/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. kolovoza 2017. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – Lintner Györgyné protiv UniCredit Bank Hungary Zrt.

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. kolovoza 2017. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – Lintner Györgyné protiv UniCredit Bank Hungary Zrt.
   (Predmet C-511/17)
   (2017/C 402/12)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lintner Györgyné

      Tuženik: UniCredit Bank Hungary Zrt.

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 6. stavak 1. Direktive o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1) — uzimajući u obzir i nacionalni propis koji određuje obvezno zastupanje pred sudom — u smislu da je potrebno pojedinačno ispitati može li se pojedina ugovorna odredba smatrati nepoštenost, neovisno o tome je li stvarno potrebno ispitati sve ugovorne odredbe radi odlučivanja o tužbenom zahtjevu?

               2.

               Ili, suprotno onomu što je navedeno u prvom pitanju, treba li članak 6. stavak 1. Direktive o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima tumačiti na način da je potrebno ispitati sve ostale ugovorne odredbe radi utvrđenja da je ugovorna odredba na kojoj se temelji zahtjev nepoštena?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan, može li to značiti da je za utvrđenje nepoštenosti predmetne ugovorne odredbe potrebno ispitati cijeli ugovor, to jest da se nepoštenost pojedinog elementa ugovora ne smije ispitivati autonomno i neovisno o ugovornoj odredbi koja se pobija tužbom?

      (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-670/15: Presuda Općeg suda od 11. listopada 2017. – Osho Lotus Commune protiv EUIPO-a – Osho International Foundation (OSHO) („Žig Europske unije — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije OSHO — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje opisnog karaktera — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) br. 2017/1001] — Nepostojanje suprotnosti javnom poretku — Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka(f) Uredbe (EU) br. 2017/1001)”)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/24

         Presuda Općeg suda od 11. listopada 2017. – Osho Lotus Commune protiv EUIPO-a – Osho International Foundation (OSHO)
   (Predmet T-670/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije OSHO - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje opisnog karaktera - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) br. 2017/1001] - Nepostojanje suprotnosti javnom poretku - Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka(f) Uredbe (EU) br. 2017/1001)”))
   (2017/C 402/30)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Osho Lotus Commune eV (Köln, Njemačka) (zastupnik: M. Viefhues, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Ivanov i A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Osho International Foundation (Zürich, Švicarska) (zastupnik: B. Brandreth, barrister)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. rujna 2015. (predmet R 1997/2014-4) koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između Osho Lotus Commune i Osho International Foundation.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Osho Lotus Commune eV će snositi, osim vlastitih, i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

               3.

               Osho International Foundation će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 27, 25. 1. 2016.


title: Predmet T-694/17: Tužba podnesena 10. listopada 2017. – Link Entertainment protiv EUIPO-a – García-Sanjuan Machado (SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/55

         Tužba podnesena 10. listopada 2017. – Link Entertainment protiv EUIPO-a – García-Sanjuan Machado (SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS)
   (Predmet T-694/17)
   (2017/C 402/72)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Link Entertainment, SLU (Madrid, Španjolska) (zastupnik: E. Estella Garbayo, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sandra García-Sanjuan Machado (Barcelona, Španjolska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS” – žig Europske unije br. 12 672 853

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. srpnja 2017. u predmetu R 1758/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i utvrdi da je poništenje žiga Europske unije br. 12 672 853 „SAVORY DELICIOUS ARTISTS & EVENTS” za razrede 35. i 41. nedopušteno; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka, postupka pred žalbenim vijećem i postupka proglašavanja žiga ništavim.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 60. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 2017/1001, u vezi s njezinim člankom 8. stavkom 1. točkom (b).


title: Predmet C-527/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. rujna 2017. uputio Bundespatentgericht (Njemačka) – LN

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. rujna 2017. uputio Bundespatentgericht (Njemačka) – LN
   (Predmet C-527/17)
   (2017/C 402/13)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundespatentgericht

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: LN

      Druga stranka u postupku: Deutsches Patent- und Markenamt

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 2. Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove (1) tumačiti na način da odobrenje na temelju Direktive 93/42/EEZ (2) za kombinaciju medicinskog proizvoda i lijeka u smislu članka 1. stavka 4. Direktive 93/42/EEZ za potrebe Uredbe treba smatrati valjanim odobrenjem za stavljanje u promet na temelju Direktive 2001/83/EZ (3), ako je u okviru postupka dobivanja odobrenja Prilogom I. odjeljka 7.4. prvim stavkom Direktivi 93/42/EEZ kakvoću, sigurnost u skladu s i djelotvornost lijeka kao sastavnog dijela medicinskog proizvoda provjerilo tijelo države članice nadležno za lijekove u skladu s Direktivom 2001/83/EZ?

      (1)  SL L 152, str. 1.

      (2)  Direktiva Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima, SL L 169, str. 1.

      (3)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, SL L 311, str. 67.


title: Predmet T-74/17: Rješenje Općeg suda od 2. listopada 2017. – Danjaq protiv EUIPO-a – Formosan (Shaken, not stirred)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/55

         Rješenje Općeg suda od 2. listopada 2017. – Danjaq protiv EUIPO-a – Formosan (Shaken, not stirred)
   (Predmet T-74/17) (1)

   (2017/C 402/73)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 121, 18. 4. 2017.


title: Predmet C-532/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. rujna 2017. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Wolfgang Wirth i dr. protiv Thomson Airways Ltd.

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. rujna 2017. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Wolfgang Wirth i dr. protiv Thomson Airways Ltd.
   (Predmet C-532/17)
   (2017/C 402/14)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Wolfgang Wirth, Theodor Mülder, Ruth Mülder, Gisela Wirth

      Tuženik: Thomson Airways Ltd.

      Prethodna pitanja

   Treba li pojam „stvarni zračni prijevoznik” iz Uredbe (EZ) 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (1) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 261/2004) tumačiti na način da se zračni prijevoznik, koji drugome u okviru tzv. wet leasea dâ u zakup zrakoplov s posadom za ugovorom određen broj letova, ali za dotične letove ne snosi glavnu operativnu odgovornost te se na putnikovoj potvrdi rezervacije navodi: „izvodi […]” upravo taj prijevoznik, smatra stvarnim zračnim prijevoznikom u smislu te uredbe?

      (1)  SL L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet C-540/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. rujna 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland protiv Adela Hameda

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. rujna 2017. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland protiv Adela Hameda
   (Predmet C-540/17)
   (2017/C 402/15)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bundesrepublik Deutschland

      Tuženik: Adel Hamed

      Prethodna pitanja

               1.

               Sprečava li pravo Unije državu članicu (ovdje: Njemačka) da primjenom ovlasti iz članka 33. stavka 2. točke (a) Direktive 2013/32/EU (1) odnosno odredbe iz članka 25. stavka 2. točke (a) Direktive 2005/85/EZ (2), koja je prije bila na snazi, odbaci zahtjev za međunarodnu zaštitu kao nedopušten zbog priznavanja statusa izbjeglice u drugoj državi članici (ovdje: Bugarska), ako uređenje međunarodne zaštite, osobito životni uvjeti za osobe s priznatim statusom izbjeglica, u toj drugoj državi članici koja je podnositelju zahtjeva već priznala međunarodnu zaštitu (ovdje: Bugarska),

                           a)

                           ne zadovoljava zahtjeve iz članka 20. i sljedećih Direktive 2011/95/EU (3) i/ili

                           b)

                           povređuje članak 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima odnosno članak 3. EKLJP-a?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje pod (a) ili (b) potvrdan: vrijedi li navedeno i ako

                           a)

                           se u državi članici priznavanja statusa izbjeglice (ovdje: Bugarska) osobama s priznatim statusom izbjeglica ne isplaćuju nikakve naknade za podmirivanje osnovnih životnih potreba ili im se u usporedbi s drugim državama članicama isplaćuju u vrlo ograničenom obujmu, pri čemu se prema njima ne postupa drugačije nego prema državljanima te države članice,

                           b)

                           osobe s priznatim statusom izbjeglica, iako su u pogledu egzistencijalnih uvjeta formalnopravno izjednačene s državljanima države članice koja je priznala taj status, u stvarnosti imaju otežani pristup povezanim naknadama te ne postoji program integracije koji bi imao odgovarajući opseg i bio prilagođen posebnim potrebama predmetnog kruga osoba radi osiguravanja stvarnog izjednačavanja postupanja prema tim osobama i državljanima te države?

      (1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, SL 2013, L 180, str. 60.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.

      (2)  Direktiva Vijeća 2005/85/EZ od 1. prosinca 2005. o minimalnim normama koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama, SL. 2005, L 326, str. 13.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 19.

      (3)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite, SL 2011, L 337, str. 9.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.


title: Ispravak priopćenja u Službenom listu u predmetu T-501/17 (SL C 338, 9.10.2017.)

text:
               27.11.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/57

         Ispravak priopćenja u Službenom listu u predmetu T-501/17
   (
         Službeni list Europske unije C 338od 9. listopada 2017.
      )
   (2017/C 402/75)
   Priopćenje u SL-u u predmetu T-501/17, Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España/Komisija i SRB treba glasiti kako slijedi:

      Tužba podnesena 7. kolovoza 2017. – Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España protiv Komisije i SRB-a
      (Predmet T-501/17)
      (2017/C 338/17)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. Solana López, odvjetnik)

         Tuženici: Europska komisija i Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da se:

                  —

                  proglasi ništavost i kao posljedica toga da se ukine Odluka Komisije (EU) 2017/1246 оd 7. lipnja 2017. o potvrđivanju sanacijskog programa za društvo Banco Popular Español S.A. koju mu je dostavio Jedinstveni sanacijski odbor i time se također traži poništenje odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB/EES/2017/08) o donošenju sanacijskog plana u vezi s Banco Popular Español s identifikacijskim brojem 80H66LPTDLMOP28XF25.

                  —

                  podredno i ako se ne prihvati gore navedena ništavost, da se proglasi djelomična ništavost i djelomično poništenje navedene odluke SRB-a u dijelu u kojem se odnosi na točke (b) i (c) stavka 6.1. članka 6. navedene odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB), o konverziji i naknadnoj amortizaciji 64 695 povlaštenih dionica (pogrešno kvalificiranih kao instrumenti dodatnog kapitala razine 1 Banco Popular Español), dok je bila riječ o instrumentima koje je izdao POPULAR ESPAÑOL, S.A. (ISIN D00910702).

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima podnesenima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor i T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


201711170351555792017/C 412/45872017TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171019313222Predmet T-87/17: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Kuka Systems protiv EUIPO-a (Matrix light) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Matrix light — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C4122017HR3120120171019HR0045312322Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Kuka Systems protiv EUIPO-a (Matrix light)
   (Predmet T-87/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Matrix light — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (sadašnji članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2017/C 412/45Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Njemačka) (zastupnici: B. Maneth i C. Huch-Hallwachs, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. prosinca 2016. (predmet R 886/2016-4) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Matrix light kao žiga Europske unije.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Kuka Systems GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 104, 3. 4. 2017.


201711170341555672017/C 412/345022015TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171019242411Predmet T-502/15: Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Španjolska protiv Komisije („EFJP i EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Izdaci koje je učinila Španjolska — Uredba (EZ) br. 1290/2005 i Uredba (EU) br. 1306/2013 — Obveza obrazlaganja — Teret dokazivanja — Proporcionalnost — Prava obrane”)
 ---documentbreak--- C4122017HR2410120171019HR0034241241Presuda Općeg suda od 19. listopada 2017. – Španjolska protiv Komisije
   (Predmet T-502/15) (
         1
      )
   „(„EFJP i EPFRR — Izdaci isključeni iz financiranja — Izdaci koje je učinila Španjolska — Uredba (EZ) br. 1290/2005 i Uredba (EU) br. 1306/2013 — Obveza obrazlaganja — Teret dokazivanja — Proporcionalnost — Prava obrane”)“2017/C 412/34Jezik postupka: španjolski
      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnici: L. Banciella Rodríguez-Miñón, a zatim M. Sampol Pucurull, A. Gavela Llopis i V. Ester Casas, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Guillem Carrau i D. Triantafyllou, a zatim D. Triantafyllou i I. Galindo Martín, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/1119 od 22. lipnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2015., L 182, str. 39.), u dijelu koji se odnosi na određene financijske ispravke učinjene u odnosu, s jedne strane, na Kataloniju i, s druge strane, na Kanarske otoke.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

      (
         1
      )	SL C 346, 19. 10. 2015.


201711170181555712017/C 412/235312017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170908151511Predmet C-531/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Vetsch Int. Transporte GmbH
 ---documentbreak--- C4122017HR1510120170908HR0023151151Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. rujna 2017. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Vetsch Int. Transporte GmbH
   (Predmet C-531/17)2017/C 412/23Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Revident: Vetsch Int. Transporte GmbH

      Tuženo tijelo: Zollamt Feldkirch Wolfurt

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li uskratiti izuzeće prema članku 138. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (
                  1
               ) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, za isporuku unutar Zajednice iz jedne države članice, ako porezni obveznik koji obavlja tu isporuku u drugu državu članicu doduše u drugoj državi članici prijavi stjecanje unutar Zajednice povezano s prijenosom unutar Zajednice, ali prilikom kasnije transakcije koja se oporezuje u drugoj državi članici počini utaju poreza, na način da nepravilno prijavi isporuku unutar Zajednice oslobođenu poreza iz te druge države članice?

            2.

            Je li kod odgovora na prvo pitanje relevantno je li porezni obveznik u trenutku isporuke unutar Zajednice već imao namjeru počiniti utaju poreza u vezi s kasnijom transakcijom s tom robom?

      (
         1
      )	SL L 347, str. 1.


201711170491555782017/C 412/467732016TC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20171016323211Predmet T-773/16: Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2017. – Salehi protiv Komisije („Tužba zbog propusta — Uredba (EZ) br. 539/2001 — Komisijino nedonošenje provedbenih akata koji se odnose na privremenu suspenziju izuzeća od obveze imanja vize za određene kategorije državljana trećih zemalja — Zauzimanje stajališta Komisije — Očita nedopuštenost”)
 ---documentbreak--- C4122017HR3210120171016HR0046321321Rješenje Općeg suda od 16. listopada 2017. – Salehi protiv Komisije
   (Predmet T-773/16) (
         1
      )
   „(„Tužba zbog propusta — Uredba (EZ) br. 539/2001 — Komisijino nedonošenje provedbenih akata koji se odnose na privremenu suspenziju izuzeća od obveze imanja vize za određene kategorije državljana trećih zemalja — Zauzimanje stajališta Komisije — Očita nedopuštenost”)“2017/C 412/46Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Dominik Salehi (Bremen, Njemačka) (zastupnik: C. Drews, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Cattabriga i G. Wils, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a kojim se zahtijeva utvrđenje da je Komisija nezakonito propustila donijeti provedbeni akt u smislu članka 1. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SL 2001., L 81, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 3.) i o tome obavijestiti tužitelja.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Dominiku Salehiju nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 53, 20. 2. 2017.


201711170071555592017/C 412/245352017CJC41220171204HR01HRINFO_JUDICIAL20170911161611Predmet C-535/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. rujna 2017. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – NK kao stečajni upravitelj društva OJ BV i PI protiv BNP Paribas Fortis NV
 ---documentbreak--- C4122017HR1610120170911HR0024161161Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. rujna 2017. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – NK kao stečajni upravitelj društva OJ BV i PI protiv BNP Paribas Fortis NV
   (Predmet C-535/17)2017/C 412/24Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: NK (stečajni upravitelj društva OJ BV i PI)

      Druga strana u kasacijskom postupku: BNP Paribas Fortis NV

      Prethodna pitanja

            1.

            Je li tužba za naknadu štete koju upravitelj na temelju svoje ovlasti upravljanja stečajnom masom i likvidiranja stečajne mase iz članka 68. stavka 1. Faillissementsweta podnosi u ime svih vjerovnika stečajnog dužnika protiv treće osobe zbog protupravne radnje treće osobe prema vjerovnicima, pri čemu sredstva ostvarena na temelju te tužbe, u slučaju uspjeha, ulaze u stečajnu masu, obuhvaćena izuzećem iz članka 1. stavka 2. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 (
                  1
               ) od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima?

            2.

            Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan i ako je, prema tome, predmetna tužba obuhvaćena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1346/2000 (
                  2
               ) od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku: vrijedi li za tu tužbu prema članku 4. stavku 1. navedene uredbe – kako u odnosu na ovlast upravitelja da podnese tužbu, tako i u odnosu na mjerodavno materijalno pravo– pravo koje vrijedi za stečajne postupke u državi članici na čijem državnom području je postupak pokrenut?

            3.

            Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan: trebaju li sudovi država članica u kojima je pokrenut stečajni postupak, u tom slučaju – ako je to prikladno – uzeti u obzir:

                     a)

                     odredbe članka 13. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku na način da se tuženik protiv tužbe upravitelja za račun svih vjerovnika može braniti tako da dokaže da njegova radnja ne dovodi do njegove odgovornosti ako bi se ono ocjenjivalo prema pravu koje bi bilo mjerodavno za tužbu da ju je umjesto upravitelja podnio pojedinačni vjerovnik zbog protupravne radnje;

                     b)

                     odredbe članka 17. Uredbe (EZ) br. 864/2007 (
                           3
                        ) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o pravu koje se primjenjuje na izvanugovorne obveze („Rim II”), među ostalim u vezi s člankom 13. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku, odnosno sigurnosna pravila i pravila postupanja na snazi u mjestu gdje se dogodila navodna protupravna radnja, kao što su financijska pravila postupanja za banke?

      (
         1
      )	SL 2001., L 12, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.
   (
         2
      )	SL 2000., L 160, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.
   (
         3
      )	SL 2007., L 199, str. 40.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 73.