title: Predmet C-575/15 P: Žalba koju je 9. studenoga 2015. podnijela Industria de Diseño Textil, S.A. (Inditex) protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. studenoga 2015. u predmetu T-584/14, INDITEX protiv OHIM-a – ANSELL (ZARA)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/27

         Žalba koju je 9. studenoga 2015. podnijela Industria de Diseño Textil, S.A. (Inditex) protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 9. studenoga 2015. u predmetu T-584/14, INDITEX protiv OHIM-a – ANSELL (ZARA)
   (Predmet C-575/15 P)
   (2016/C 038/40)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Industria de Diseño Textil, S.A. (Inditex) (zastupnik: C. Duch Fonoll, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

               —

               ukinuti presudu Općeg suda Europske unije kojom je odbijena tužba koju je ista stranka podnijela protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. svibnja 2014. (predmet R 1118/2013-2) i, slijedom toga, poništiti spornu odluku, kao i raniju odluku Odjela za poništaje OHIM-a od 30. travnja 2014., kojom je prihvaćen zahtjev za opoziv registracije žiga Zajednice ZARA br. 112.755 za usluge iz razreda 39.

               —

               naložiti OHIM-u snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               U ovoj se žalbi u okviru šest žalbenih razloga pobijaju pravni razlozi izneseni u točkama 32. do 37. pobijane presude.

               2.

               U okviru prvog žalbenog razloga navodi se da je Opći sud povrijedio članak 65. stavak 3. Uredbe o žigu Zajednice br. 207/2009 (1), s obzirom na to da je u točki 37. pobijane presude prekoračio tužbeni zahtjev koji mu je podnesen, dovodeći u pitanje samu uporabu žiga ZARA br. 112755 za usluge iz razreda 39, iako to pitanje nije bilo sporno niti je navedeno u tužbi.

               3.

               Predmet žalbe podnesene žalbenom vijeću odnosio se jedino na utvrđenje može li se Inditexova uporaba žiga ZARA za usluge prijevoza i distribucije proizvoda koje to društvo nudi korisnicima franšize smatrati javnom uporabom koja se razlikuje od privatne uporabe u okviru samog poduzetnika i, stoga, stvarnom uporabom. Zato je postojanje same uporabe žiga ZARA za usluge prijevoza i distribucije koje nudi nositelj žiga nesporna činjenica o kojoj se nije raspravljalo u upravnom postupku.

               4.

               U okviru drugog žalbenog razloga Inditex navodi da je Opći sud u točkama 32. i 33. pobijane presude počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom primjene članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe o žigu Zajednice br. 207/2009, brkajući pojam „poslovne integracije”, svojstven poduzetniku korisniku franšize koji se uključuje u model poslovanja davatelja franšize s pojmom „gospodarske integracije” ili „gospodarske jedinice” u smislu razine gospodarske ovisnosti.

               5.

               Opći sud je u točki 33. pobijane presude ocijenio da to što Inditexovi korisnici franšize slijede model poslovanja koji je integriran u onaj davatelja franšize podrazumijeva gubitak statusa neovisnih gospodarskih jedinica, to jest trećih osoba koje su izvan unutarnje organizacije davatelja franšize. Prema mišljenju žalitelja, takva je ocjena nepravilna jer je protivna pravu.

               6.

               U okviru trećeg žalbenog razloga navodi se da je Opći sud u točki 33. pobijane presude iskrivljeno prenio tekst izjave pod prisegom Antonia Abrila od 7. svibnja 2012. (prilog 4. žalbi), parcijalno prenoseći dio njegovih stvarnih izjava, što je Opći sud navelo na pogrešno tumačenje spomenutog dokumenta i utjecalo na njegov zaključak u pogledu javne uporabe žiga ZARA.

               7.

               U okviru četvrtog žalbenog razloga navodi se pogreška Općeg suda koja se tiče prava prilikom primjene članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe o žigu Zajednice br. 207/2009 jer su u točki 35. pobijane presude povrijeđena pravila prema kojima se ocjena o stvarnoj uporabi žiga treba provesti uzimajući u obzir sve relevantne činjenice i okolnosti radi utvrđivanja rabi li se on doista u gospodarskom prometu. Konkretno, navodi se da je Opći sud zanijekao prisutnost Inditexa sa svojim žigom ZARA na tržištu usluga prijevoza robe jer to društvo nije ostvarivalo prihode pružanjem usluga iz razreda 39.

               8.

               Opći sud je ocijenio da Inditex ne pruža usluga prijevoza robe trećim osobama izvan svoje gospodarske jedinice, s obzirom na to da je riječ o poduzetniku koji se bavi konfekcijom i prodajom modnih artikala, a ne o prijevozniku. Prema mišljenju žalitelja, takvo je stajalište Općeg suda pogrešno i protivno pravu i sudskoj praksi na koje se upućuje u tom žalbenom razlogu.

               9.

               U okviru petog žalbenog razloga Inditex navodi da je Opći sud u točki 35. pobijane presude iskrivljeno prenio tekst izjave pod prisegom Antonia Abrila od 7. svibnja 2012., tumačeći brojčane podatke iz točke 18. izjave kao dokaz stvarne uporabe spornog žiga u gospodarskom prometu, kad je riječ o prodaji proizvoda, iako se zapravo iznosi iz spomenutog dokumenta tiču isključivo prihoda koje je Inditex ostvario od svojih korisnika franšize za usluge prijevoza koje im je pružao.

               10.

               Naposljetku, u okviru šestog žalbenog razloga navodi se pogreška koja se tiče prava počinjena povredom članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe o žigu Zajednice br. 207/2009, u vezi s Pravilom 22. Uredbe br. 2868/1995 (2), s obzirom na to da je u točki 36. pobijane presude Opći sud zatražio od Inditexa da podnese probatio diabólica, negirajući da su mu podneseni dokazi o ostvarenim prihodima jer mu nije prikazan nijedan račun, unatoč tome što je bio svjestan da Inditex takve račune ne može prikazati jer je riječ o dokumentima koji ne postoje zbog onog što je navedeno u okviru tog žalbenog razloga.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (kodificirana verzija) (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.).

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice (SL L 303, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.).


title: Predmet C-95/15 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – H&R ChemPharm GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište parafinskog voska i njemačko tržište prešanog parafina — Utvrđivanje cijena i podjela tržišta — Obveza obrazlaganja — Dokaz o povredi — Iskrivljavanje dokaznih elemenata — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 23. stavak 3. — Izračun visine novčane kazne — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Načelo proporcionalnosti)

text:
               10.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 16. veljače 2017. – H&R ChemPharm GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-95/15 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište parafinskog voska i njemačko tržište prešanog parafina - Utvrđivanje cijena i podjela tržišta - Obveza obrazlaganja - Dokaz o povredi - Iskrivljavanje dokaznih elemenata - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 23. stavak 3. - Izračun visine novčane kazne - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Načelo proporcionalnosti))
   (2017/C 112/07)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: H&R ChemPharm GmbH (zastupnici: M. Klusmann, Rechtsanwalt, S. Thomas, Professor)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: R. Sauer, C. Vollrath i L. Wildpanner, agenti, uz asistenciju A. Böhlkea, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu H&R ChemPharm GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet C-205/14: Tužba podnesena 24. travnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Portugal

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/18

         Tužba podnesena 24. travnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Portugal
   (Predmet C-205/14)
   2014/C 212/20
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Guerra e Andrade i F. Wilman, agenti)

      Tuženik: Republika Portugal

      Tužbeni zahtjevi

               —

               Utvrditi da je Republika Portugal, time što nije osigurala funkcionalnu i financijsku neovisnost koordinatora slotova, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe (EEZ) br. 95/93. (1)

               —

               Naložiti Republici Portugal snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Koordinator slotova u Portugalu je ANA, privatno trgovačko društvo koje upravlja zračnim lukama te stoga ne ispunjava zahtjeve neovisnosti koji su predviđeni Uredbom (EEZ) br. 95/93.
   Budući da je Odjel za nacionalnu koordinaciju slotova u sastavu ANA-e i isključivo je ovisan o tom društvu, ne postoji funkcionalna niti financijska neovisnost koju zahtijevaju propisi Unije.

      (1)  Uredba (EEZ) br. 95/93 od 18. siječnja 1993. o zajedničkim pravilima za dodjelu slotova u zračnim lukama Zajednice (SL L 14, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 18., str. 5.).


title: Predmet C-480/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Minister van Financiën protiv X BV (Carinski zakonik Zajednice — Područje primjene članka 203. i članka 204. stavka 1. točke a) Uredbe (EEZ) br. 2913/92 — Postupak vanjskog provoza — Nastanak carinskog duga zbog neispunjenja obveze — Zakašnjelo podnošenje robe odredišnom uredu — Šesta direktiva o PDV-u — Članak 10. stavak 3. — Veza između nastanka carinskog duga i obveze plaćanja PDV-a — Pojam oporezive transakcije)

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/6

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Minister van Financiën protiv X BV
   (Predmet C-480/12) (1)

   ((Carinski zakonik Zajednice - Područje primjene članka 203. i članka 204. stavka 1. točke a) Uredbe (EEZ) br. 2913/92 - Postupak vanjskog provoza - Nastanak carinskog duga zbog neispunjenja obveze - Zakašnjelo podnošenje robe odredišnom uredu - Šesta direktiva o PDV-u - Članak 10. stavak 3. - Veza između nastanka carinskog duga i obveze plaćanja PDV-a - Pojam oporezive transakcije))
   2014/C 212/06
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister van Financiën

      Tuženik: X BV

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska – Tumačenje članaka 203. i 204. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, str. 1.), članka 356., stavka 1., i članka 859. stavka 2. točke (c) Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredbi za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 253, str. 1.) i članka 7. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica (SL 1977, L 145, str. 1.) – Prekoračenje roka koji utvrdi otpremni carinski ured za podnošenje robe odredišnom uredu, što podrazumijeva uvjetni nastanak carinskog uvoznog duga, a ne njegov automatski nastanak – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost – Oporezive transakcije – Pojam uvoza

      Izreka

               1.

               Članke 203. i 204. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 648/2005 od 13. travnja 2005., zajedno s člankom 859. točkom 2. (c) Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredbi za provedbu Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 444/2002 od 11. ožujka 2002., treba tumačiti na način da sâmo prekoračenje roka podnošenja određenog sukladno članku 356. stavku 1. Uredbe br. 2454/93, kako je izmijenjena Uredbom br. 444/2002, ne uzrokuje carinski dug zbog izuzimanja predmetne robe ispod carinskog nadzora u smislu članka 203. Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 648/2005, nego carinski dug na temelju članka 204. te uredbe, i da za nastanak carinskog duga na temelju tog članka 204., nije potrebno da zainteresirane osobe dostave carinskim tijelima informacije o razlozima prekoračenja roka određenog sukladno članku 356. Uredbe br. 2454/93, kako je izmijenjena Uredbom br. 444/2002, ili o mjestu gdje se nalazila roba za vrijeme razdoblja koje je proteklo između isteka tog roka i stvarnog podnošenja robe odredišnom carinskom uredu.

               2.

               Članak 7. stavak 3. prvi podstavak Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2004/66/EZ od 26. travnja 2004., treba tumačiti na način da porez na dodanu vrijednost treba platiti ako je predmetna roba prestala biti obuhvaćena carinskim postupcima predviđenima u tom članku, čak i ako je carinski dug nastao isključivo na temelju članka 204. Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 648/2005.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-151/16: Tužba podnesena 12. travnja 2016. – NC protiv Komisije

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/29

         Tužba podnesena 12. travnja 2016. – NC protiv Komisije
   (Predmet T-151/16)
   (2016/C 279/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: NC (zastupnici: J. Killick i G. Forwood, Barristers, te C. Van Haute i A. Bernard, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 28. siječnja 2016. o isključenja tužitelja iz sudjelovanja u postupcima dodjele ugovora o javnoj nabavi i bespovratnih sredstava koji se financiraju iz općeg proračuna Europske unije, i evidentira tužitelja u sustav ranog otkrivanja i isključenja predviđen u članku 108. stavku 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.);

               —

               donese zatražene mjere upravljanja postupkom; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi načela retroaktivne primjene blaže kazne (lex mitior) jer Komisija na pobijanu odluku nije primijenila Uredbu br. 966/2012, kako je izmijenjena Uredbom 2015/1929 (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na bitnoj povredi postupka jer se Komisija nije savjetovala s povjerenstvom i revidirala svoju odluku, kako se to zahtijeva Uredbom br. 966/2012, kako je izmijenjena Uredbom br. 2015/1929.

               3.

               Treći tužbeni razlog, istaknut podredno, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i članka 133.a stavka 1. Uredbe br. 2342/2002 (2) jer je Komisija primijenila isključenje koje je neproporcionalno u okolnostima predmetnog slučaja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i načela ne bis in idem, s obzirom na to da je tužitelj već isključen za isto postupanje.

      (1)  Uredba (EU, Euratom) 2015/1929 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. listopada 2015. o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2015. L 286, str.1.)

      (2)  Uredba Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL 2002., L 357, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 7.)


title: Predmet C-432/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2014. uputio Conseil de prud'hommes de Paris (Francuska) – David Van der Vlist protiv Bio Philippe Auguste SARL

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. rujna 2014. uputio Conseil de prud'hommes de Paris (Francuska) – David Van der Vlist protiv Bio Philippe Auguste SARL
   (Predmet C-432/14)
   (2014/C 431/22)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil de prud'hommes de Paris

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: David Van der Vlist

      Tuženik: Bio Philippe Auguste SARL

      Prethodno pitanje

   Protivi li se opće načelo nediskriminacije na temelju starosti nacionalnom zakonodavstvu (članak L. 1243-10 francuskog zakona o radu), koje mladim osobama koje rade za vrijeme svojih školskih ili sveučilišnih praznika, uskraćuje korištenje naknade zbog isteka ugovora, koja se plaća se u slučaju kada po isteku ugovora o radu na određeno vrijeme ne bude ponuđen ugovor o radu na neodređeno vrijeme?


title: Predmet T-627/13: Tužba podnesena 25. studenoga 2013. — The Tea Board protiv OHIM-a — Delta Lingerie (Darjeeling)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/38

         Tužba podnesena 25. studenoga 2013. — The Tea Board protiv OHIM-a — Delta Lingerie (Darjeeling)
   (Predmet T-627/13)
   2014/C 45/67
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Tea Board (Kolkata, Indija) (zastupnik: A. Nordemann, lawyer)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Delta Lingerie (Cachan, Francuska)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 11. rujna 2013. donesenu u predmetu R 1387/2012-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element „Darjeeling” za usluge i proizvode iz razreda 25, 35 i 38 — prijava žiga Zajednice br. 9 468 521

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: registracija zajedničkog žiga Zajednice br. 4 325 718 za verbalni žig „DARJEELING” za proizvode iz razreda 30; registracija zajedničkog žiga Zajednice br. 8 674 327 za figurativni žig koji sadrži verbalni element „DARJEELING”

      Odluka odjela za prigovore: prigovor je odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-305/15: Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska) – Delta Air Lines Inc. protiv Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/19

         Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska) – Delta Air Lines Inc. protiv Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen
   (Predmet C-305/15) (1)

   (2016/C 326/31)
   Jezik postupka: danski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet T-54/13: Presuda Općeg suda od 14. studenog 2013. — Efag Trade Mark Company protiv OHIM-a (FICKEN LIQUORS) ( „Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice FICKEN LIQUORS — Apsolutni razlozi za odbijanje — Žig koji je protivan javnom poretku ili prihvaćenim moralnim načelima — Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/15

         Presuda Općeg suda od 14. studenog 2013. — Efag Trade Mark Company protiv OHIM-a (FICKEN LIQUORS)
   (Predmet T-54/13) (1)

   (Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice FICKEN LIQUORS - Apsolutni razlozi za odbijanje - Žig koji je protivan javnom poretku ili prihvaćenim moralnim načelima - Članak 7. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 207/2009)
   2013/C 377/35
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Schemmerhofen, Njemačka) (zastupnik: M. Wekwerth, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 15. studenog 2012. (predmet R 2544/2011-1) u vezi s prijavom registracije figurativnog znaka FICKEN LIQUORS kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet T-361/16: Rješenje Općeg suda od 21. studenoga 2016. – TBWA\London protiv EUIPO-a (MEDIA ARTS LAB)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/60

         Rješenje Općeg suda od 21. studenoga 2016. – TBWA\London protiv EUIPO-a (MEDIA ARTS LAB)
   (Predmet T-361/16) (1)

   (2017/C 022/82)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 314, 29. 8. 2016.


title: Predmet T-565/14: Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2015. – EEB protiv Komisije („Okoliš — Uredba (EZ) br. 1367/2006 — Odluka Komisije o obavijesti Poljske o prijelaznom nacionalnom planu iz članka 32. Direktive 2010/75/EU o industrijskim emisijama — Odbacivanje internog preispitivanja — Pojedinačna mjera — Arhuška konvencija — Rok za tužbu — Nepravodobnost — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neutemeljena”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/30

         Rješenje Općeg suda od 17. srpnja 2015. – EEB protiv Komisije
   (Predmet T-565/14) (1)

   ((„Okoliš - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Odluka Komisije o obavijesti Poljske o prijelaznom nacionalnom planu iz članka 32. Direktive 2010/75/EU o industrijskim emisijama - Odbacivanje internog preispitivanja - Pojedinačna mjera - Arhuška konvencija - Rok za tužbu - Nepravodobnost - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neutemeljena”))
   (2015/C 381/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: S. Podskalská, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin, S. Petrova i G. Wilms, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje Odluke Komisije C(2014) 804 final od 17. veljače 2014. o obavijesti Republike Poljske o prijelaznom nacionalnom planu iz članka 32. Direktive 2010/75/EU o industrijskim emisijama, i, s druge strane, zahtjev za poništenje Odluke Komisije od 12. lipnja 2014. (Ares (2014)1915757) kojom se tužiteljev zahtjev za interno preispitivanje njezine odluke od 17. veljače 2014. odbacuje kao nedopušten.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Vijeće Europske Unije, Europski parlament i Republika Poljska.

               3.

               European Environmental Bureau (EEB) će snositi vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

               4.

               EEB, Komisija, Vijeće, Parlament i Republika Poljska zasebno će snositi vlastite troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

      (1)  SL C 395, 10. 11. 2014.


title: Predmet T-699/14: Tužba podnesena 27. rujna 2014. – Topps Europe protiv Komisije

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/29

         Tužba podnesena 27. rujna 2014. – Topps Europe protiv Komisije
   (Predmet T-699/14)
   (2014/C 448/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Topps Europe Ltd (Milton Keynes, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: R. Vidal i A. Penny, solicitors i B. Kennelly, barrister)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Komisije od 15. srpnja 2014. u predmetu AT.39899 – Licenciranje prava intelektualnog vlasništva za nogometne kolekcionarske predmete, kojom je odbijen tužiteljev prigovor da je nekoliko nacionalnih nogometnih tijela i udruga igrača uključujući Panini S.p.A., Uniju europskih nogometnih saveza, Međunarodnu federaciju nogometnih saveza, Fédération Française de Football, Associazione Italiana Calciatori, Real Federación Española de Fútbol, i Deutscher Fußball-Bund povrijedilo članke 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju Europske unije; i

               —

               naloži tuženiku plaćanje tužiteljevih troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom navodi da je tuženik teško povrijedio tužiteljeva postupovna prava i na taj način pogrešno primijenio pravo.

               2.

               Drugim tužbenim razlogom navodi da se tuženikova odluka temelji na netočnim činjenicama i sadrži očitu pogrešku u ocjeni, te je time tuženik pogrešno primijenio pravo i/ili procijenio činjenice.


title: Predmet T-650/13: Tužba podnesena 4. prosinca 2013. — Lomnici protiv Parlamenta

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/22

      Tužba podnesena 4. prosinca 2013. — Lomnici protiv Parlamenta
      (Predmet T-650/13)
      (2014/C 71/41)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Zoltán Lomnici (Budimpešta, Mađarska) (zastupnik: Z. Lomnici ml., odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Odbora za predstavke Europskog parlamenta od 17. listopada 2013. o predstavci br. 1298/2012.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe neispunjenje obveze obrazlaganja i povredu prava svakog građanina Unije na pravičan postupak. U tom smislu između ostalog ističe da je njegova predstavka arhivirana bez ikakvog obrazloženja, da on nije pozvan da sudjeluje u sastanku i da mu nije dostavljena odluka.


title: Predmet C-490/13 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. srpnja 2014. – Cytochroma Development, Inc. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Članak 169. stavak 1. Poslovnika — Žalba koja se ne odnosi na izreku pobijane presude — Očito nedopuštena žalba)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/24

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. srpnja 2014. – Cytochroma Development, Inc. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-490/13 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Članak 169. stavak 1. Poslovnika - Žalba koja se ne odnosi na izreku pobijane presude - Očito nedopuštena žalba))
   2014/C 409/34
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Cytochroma Development, Inc (zastupnici: S. Malynicz, barrister, A. Smith, solicitor)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbacuje.

               2.

               Društvu Cytochroma Development Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet T-583/15: Presuda Općeg suda od 8. lipnja 2016. – Monster Energy protiv EUIPO-a (Prikaz simbola mira) (Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje simbol mira — Povrat u prijašnje stanje — Nepoštovanje roka za podnošenje tužbe pred Općim sudom)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/42

         Presuda Općeg suda od 8. lipnja 2016. – Monster Energy protiv EUIPO-a (Prikaz simbola mira)
   (Predmet T-583/15) (1)

   ((Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje simbol mira - Povrat u prijašnje stanje - Nepoštovanje roka za podnošenje tužbe pred Općim sudom))
   (2016/C 270/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Monster Energy Company (Corona, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: P. Brownlow, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

      Predmet

   Tužba podnesene protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. srpnja 2015. (predmet R 2788/2014-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje simbol mira kao žiga Europske unije

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Monster Energy Company nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


title: Predmet T-642/14: Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – JP Divver Holding Company protiv OHIM-a (EQUIPMENT FOR LIFE) („Žig Zajednice — Međunarodna registracija žiga u kojoj je navedena Europska zajednica — Verbalni žig EQUIPMENT FOR LIFE — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/54

         Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – JP Divver Holding Company protiv OHIM-a (EQUIPMENT FOR LIFE)
   (Predmet T-642/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Međunarodna registracija žiga u kojoj je navedena Europska zajednica - Verbalni žig EQUIPMENT FOR LIFE - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 398/68)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: JP Divver Holding Company Ltd (Newry, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Franke i E. Bertram, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. lipnja 2014. (predmet R 64/2014-2), koja se odnosi na međunarodnu registraciju verbalnog žiga EQUIPMENT FOR LIFE u kojoj je navedena Europska zajednica.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu JP Divver Holding Company Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet T-343/13: Tužba podnesena 28. lipnja 2013. — CN protiv Parlamenta

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/7

         Tužba podnesena 28. lipnja 2013. — CN protiv Parlamenta
   (Predmet T-343/13)
   2013/C 245/17

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-144/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. ožujka 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Calabria (Italija) – Lloyd’s of London protiv Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. ožujka 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Calabria (Italija) – Lloyd’s of London protiv Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria
   (Predmet C-144/17)
   (2017/C 213/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lloyd’s of London

      Tuženik: Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

      Prethodna pitanja

   Protivi li se načelima propisanim europskim normama u području tržišnog natjecanja, i to u Ugovoru o funkcioniranju Europske unije (UFEU) kao i načelima koji iz njega proizlaze, među kojima su autonomnost i tajnost ponuda, nacionalni propis, kako je tumačen u sudskoj praksi, kojim je dopušteno istovremeno sudjelovanje u istom postupku javne nabave kojeg vodi javni naručitelj različitih udruženja članova Lloyd’s of London, čije je ponude potpisala ista osoba, generalni predstavnik za Italiju?


title: Predmet C-238/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 26. veljače 2015. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg (Povreda obveze države članice — Socijalna politika — Direktiva 1999/70/EZ — Okvirni sporazum ETUC, UNICE i CEEP o ugovorima o radu na određeno vrijeme — Osobe privremeno zaposlene u dramskim umjetnostima — Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme — Članak 5.1. — Mjere za sprečavanje primjene uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme — Pojam, objektivnih razloga’ kojima se opravdava obnavljanje tih ugovora)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/23

         Presuda Suda (treće vijeće) od 26. veljače 2015. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg
   (Predmet C-238/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum ETUC, UNICE i CEEP o ugovorima o radu na određeno vrijeme - Osobe privremeno zaposlene u dramskim umjetnostima - Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme - Članak 5.1. - Mjere za sprečavanje primjene uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme - Pojam, objektivnih razloga’ kojima se opravdava obnavljanje tih ugovora))
   (2015/C 138/31)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnik: J. Enegren i D. Martin agenti)

      Tuženik: Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnik: D. Holderer, agent)

      Izreka

               1.

               Time što je ostavilo na snazi mjere za sprečavanje zlouporabe uzastopnih ugovora na određeno vrijeme koje su sklopile osobe privremeno zaposlene u dramskim umjetnostima, Veliko Vojvodstvo Luksemburg povrijedilo je svoje obveze na temelju članka 5. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, zaključenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP.

               2.

               Velikom Vojvodstvu Luksemburg nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 235, 21.7.2014.


title: Predmet T-476/12: Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Saint-Gobain Glass Deutschland protiv Komisije ( „Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Uredba (EZ) br. 1367/2006 — Dokumenti u vezi s instalacijama tužitelja koje se nalaze u Njemačkoj i koje se odnose na sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova — Djelomično odbijanje pristupa — Informacije koje se odnose na okoliš — Članak 6. stavak 1. druga rečenica Uredbe br. 1367/2006 — Iznimka koja se odnosi na zaštitu postupka odlučivanja — Dokumenti koji potječu od države članice — Prigovor države članice — Članak 4., stavci 3. i 5. Uredbe br. 1049/2001” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/33

         Presuda Općeg suda od 11. prosinca 2014. – Saint-Gobain Glass Deutschland protiv Komisije
   (Predmet T-476/12) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Uredba (EZ) br. 1367/2006 - Dokumenti u vezi s instalacijama tužitelja koje se nalaze u Njemačkoj i koje se odnose na sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Djelomično odbijanje pristupa - Informacije koje se odnose na okoliš - Članak 6. stavak 1. druga rečenica Uredbe br. 1367/2006 - Iznimka koja se odnosi na zaštitu postupka odlučivanja - Dokumenti koji potječu od države članice - Prigovor države članice - Članak 4., stavci 3. i 5. Uredbe br. 1049/2001”))
   (2015/C 034/37)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Aix-la-Chapelle, Njemačka) (zastupnici: S. Altenschmidt i C. Dittrich, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku P. Costa de Oliveira i H. Krämer, zatim H. Krämer i M. Konstantinidis, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, prešutne odluke Komisije od 4. rujna 2012. kao i, podredno, prešutne odluke Komisije od 25. rujna 2012. i, s druge strane, odluke Komisije od 17. siječnja 2013. kojom se u cijelosti odbija pristup popisu koji je Savezna Republika Njemačka dostavila Komisiji u okviru postupka iz članka 15. stavka 1. Odluke Komisije 2011/278/EU od 27. travnja 2011. o utvrđenju prijelaznih pravila za cijelu Uniju o usklađenoj besplatnoj dodjeli emisijskih jedinica u skladu s člankom 10. (a) Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 130, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.), s obzirom na to da taj dokument sadrži informacije u vezi s određenim instalacijama tužitelja koje se nalaze na njemačkom teritoriju, a koje se odnose na privremene dodjele, aktivnosti te razine kapaciteta u odnosu na emisije ugljičnog dioksida (CO2) tijekom razdoblja od 2005. do 2010., učinkovitost instalacija i godišnje emisijske jedinice privremeno dodijeljene za razdoblje od 2013. do 2020.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.


title: Predmet C-216/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH protiv Ruhrlandklinik gGmbH (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2008/104/EZ — Rad preko poduzeća za privremeno zapošljavanje — Područje primjene — Pojam „radnik” — Pojam „gospodarska djelatnost” — Njegovateljsko osoblje koje nema ugovor o radu, koje je neprofitna udruga ustupila ustanovi zdravstvene zaštite)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/7

         Presuda Suda (peto vijeće) od 17. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH protiv Ruhrlandklinik gGmbH
   (Predmet C-216/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2008/104/EZ - Rad preko poduzeća za privremeno zapošljavanje - Područje primjene - Pojam „radnik” - Pojam „gospodarska djelatnost” - Njegovateljsko osoblje koje nema ugovor o radu, koje je neprofitna udruga ustupila ustanovi zdravstvene zaštite))
   (2017/C 014/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesarbeitsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH

      Tuženik: Ruhrlandklinik gGmbH

      Izreka

   Članak 1. stavke 1. i 2. Direktive 2008/104/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o radu preko poduzeća za privremeno zapošljavanje treba tumačiti na način da u područje primjene te direktive ulazi slučaj kada neprofitna udruga uz financijsku naknadu ustupi jednog od svojih članova poduzeću korisniku za obavljanje, kao osnovne profesionalne djelatnosti i pod rukovodstvom potonjeg, poslova uz naknadu ako je taj član s tog naslova zaštićen u odnosnoj državi članici, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, iako taj član nema svojstvo radnika prema nacionalnom pravu jer nije sklopio ugovor o radu s navedenom udrugom.

      (1)  SL C 270, 17. 8. 2015.


title: Predmet C-439/13 P: Žalba koju je 5. kolovoza 2013. podnio Elitaliana SpA protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) donesenog 4. lipnja 2013. u predmetu T-213/12, Elitaliana protiv Eulex Kosovo

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/6

         Žalba koju je 5. kolovoza 2013. podnio Elitaliana SpA protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) donesenog 4. lipnja 2013. u predmetu T-213/12, Elitaliana protiv Eulex Kosovo
   (Predmet C-439/13 P)
   2013/C 304/11
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Elitaliana SpA (zastupnik: R. Colagrande, avvocato)

      Druga stranka u postupku: Eulex Kosovo

      Žalbeni zahtjevi

               —

               U cijelosti ukinuti rješenje [Općeg suda (sedmo vijeće) od 4. lipnja 2013. u predmetu T-213/12, Elitaliana/Eulex Kosovo];

               —

               posljedično, ukoliko okolnosti to dopuštaju, konačno prihvatiti tužbu iz prvostupanjskog postupka: a) ukidajući mjere koje je poduzeo Eulex — čiji su sadržaj i podaci nepoznati žalitelju — kojim je pobjednikom natječaja pod imenom „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11)” postalo društvo Starlite Aviation Operations, što je Eulex objavio pismom od 29.3.2012., kao i sve druge radnje koje su uslijedile i/ili bile s time u vezi, a osobito, ukoliko je primjenjivo, obavijest 2012-DAS-0392 od 17. travnja 2012., kojom je Eulex uskratio žalitelju pravo pristupa dokumentima natječaja koje je zatražio 2. travnja 2012.; b) osuditi Eulex na naknadu štete (u posebnom obliku ili na drugi primjeren način) žalitelju u mjeri određenoj u točkama 37. pa nadalje žalbe pred Općim sudom; c) naložiti Eulexu snošenje troškova postupka;

               —

               u protivnom, također kao posljedica gore spomenutog ukidanja, ukoliko okolnosti to dopuštaju, vratiti predmet natrag na odlučivanje Općem sudu.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Opći sud je pogriješio nepriznavši Eulexu svojstvo tijela Europske unije iz članka 263. UFEU-a i svrstavši Eulex među delegacije. Nadalje, Opći sud je trebao priznati postojanje opravdane pogreške u primjeni materijalnog prava.
   Uslijed spomenutih pogrešaka u pravu došlo je do povrede načela učinkovite pravne zaštite u vidu punog ostvarenja prava na obranu i također, kao nužne posljedice, do povrede općenitijeg načela jednakosti.


title: Predmet T-484/15: Tužba podnesena 20. kolovoza 2015. – KV protiv EACEA

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/25

         Tužba podnesena 20. kolovoza 2015. – KV protiv EACEA
   (Predmet T-484/15)
   (2015/C 371/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: KV (Atena, Grčka) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Education, Audiovisual and Culture Executive Agency

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku EACEA/MH/OG/OKRAPF15D013150 načelnika odjela Izvršne agencije za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu o financiranju sporazuma br. 519177-LLP-1-2011-1-GR-KA3-KA3NW u odnosu na projekt „Olakšavanje i poticanje digitalne kompetencije kroz projekt volontera”;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog kojim se navodi postojanje očite pogreške u ocjeni

                           —

                           Pobijana odluka zahvaćena je očitom pogreškom u ocjeni pri razlikovanju „uobičajene” i „dodatne” usluge koju pružaju tužiteljevi partneri/dioničari za vrijeme predmetnog projekta, s obzirom na to da je EACEA očito zanemarila prirodu usluga koje su pružali partneri, jasnu volju tužiteljeve glavne skupštine da rješava i regulira takve usluge s obzirom na to da je smatrala da te usluge čine zasebnu kategoriju koja nije obuhvaćena odredbama statuta i činjenicu da su usluge koje pružaju partneri u projektu ispunile sve uvijete ranije spomenute odluke glavne skupštine.

               2.

               Drugi tužbeni razlog kojim se navodi postojanju druge očite pogreške u ocjeni

                           —

                           Pobijana odluka zahvaćena je očitom pogreškom u ocjeni u pogledu obrazloženja odluke koje se odnosi na vezu podređenosti između partnera/dioničara i tužitelja, čije je postojanje jasno utvrđeno u dokazima podnesenim EACEA-i.


title: Predmet T-430/10: Rješenje Općeg suda od 10. ožujka 2014. – Magnesitas de Rubián i dr. protiv Komisije ( „Okoliš  — Integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja  — Referentni dokument o najboljim raspoloživim tehnikama u industriji cementa, vapna i magnezija  — Zahtjev za obustavu postupka  — Odbacivanje  — Povlačenje tužbe  — Brisanje” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/34

         Rješenje Općeg suda od 10. ožujka 2014. – Magnesitas de Rubián i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-430/10) (1)

   ((„Okoliš - Integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja - Referentni dokument o najboljim raspoloživim tehnikama u industriji cementa, vapna i magnezija - Zahtjev za obustavu postupka - Odbacivanje - Povlačenje tužbe - Brisanje”))
   2014/C 135/43
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Španjolska); Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Španjolska); i Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Atena, Grčka) (zastupnici: H. Brokelmann i P. Martínez-Lage Sobredo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Alcover San Pedro, S. Petrova i E. Sanfrutos Cano, agenti)

      Predmet

   Kao prvo, zahtjev za poništenje poglavlja 3. referentnog dokumenta o najboljim raspoloživim tehnikama u industriji proizvodnje cementa, vapna i magnezija (SL C 166, str. 5.) pod naslovom „Industrija magnezijevog oksida (koristeći suhi postupak temeljen na pridobivenom prirodnom magnezitu)”, kao i upućivanja na industriju magnezijevog oksida u navedenom dokumentu te, podredno, zahtjev za poništenje stavka 3.5.5.4 navedenog dokumenta.

      Izreka

               1.

               Odbacuje se zahtjev za obustavu postupka.

               2.

               Predmet T-430/10 se briše iz upisnika Općeg suda.

               3.

               Magnesitas de Rubián, SA, Magnesitas Navarras, SA i Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 317, 20.11.2010.


title: Predmet C-515/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. siječnja 2016.– Europska komisija protiv Republike Cipar (Povreda obveze države članice — Slobodno kretanje osoba — Radnici — Članci 45. i 48. UFEU-a — Davanja za slučaj starosti — Razlika u postupanju vezana za dob — Službenici neke države članice koji su napunili 45 godina i koji tu državu članicu napuštaju radi obavljanja profesionalne djelatnosti u drugoj državi članici ili u okviru neke institucije Europske unije)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/13

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 21. siječnja 2016.– Europska komisija protiv Republike Cipar
   (Predmet C-515/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Slobodno kretanje osoba - Radnici - Članci 45. i 48. UFEU-a - Davanja za slučaj starosti - Razlika u postupanju vezana za dob - Službenici neke države članice koji su napunili 45 godina i koji tu državu članicu napuštaju radi obavljanja profesionalne djelatnosti u drugoj državi članici ili u okviru neke institucije Europske unije))
   (2016/C 098/16)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: H. Tserepa-Lacombe i D. Martin, agenti)

      Tuženik: Republika Cipar (zastupnici: N. Ioannou i D. Kalli, agenti)

      Izreka

               1.

               Republika Cipar je povrijedila obveze koje ima na temelju članaka 45. i 48. UFEU-a kao i članka 4. stavka 3. UEU-a zato što nije s retroaktivnim učinkom od 1. svibnja 2004. opozvala uvjet vezan za dob koji se nalazi u članku 27. Zakona 97 (Ι)/1997 o mirovinama a koji odvraća radnike od toga da napuste svoju državu članicu podrijetla radi obavljanja djelatnosti u drugoj državi ili u okviru institucije Europske unije ili druge međunarodne organizacije i koji za posljedicu ima uspostavljanje nejednakog postupanja prema, s jedne strane, radnicima migrantima, uključujući one koji rade u institucijama Europske unije ili nekoj drugoj međunarodnoj organizaciji u odnosu na, s druge strane, službenike koji su obavljali svoju djelatnost na Cipru.

               2.

               Republici Cipru nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet T-437/11: Presuda Općeg suda 16. rujna 2013. — Golden Balls protiv OHIM-a ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice GOLDEN BALLS — Raniji verbalni žig Zajednice BALLON D’OR — Sličnost znakova — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Zahtjev intervenijenta za proglašenje žiga ništavim — Članak 134. stavak 3. Poslovnika Općeg suda — Opseg ispitivanja koje treba provesti žalbeno vijeće — Obveza odlučivanja o žalbi u cijelosti — Članak 8. stavak 5., članak 64. stavak 1. i članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009” )

text:
               16.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 336/18

         Presuda Općeg suda 16. rujna 2013. — Golden Balls protiv OHIM-a
   (Predmet T-437/11) (1)

   (Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice GOLDEN BALLS - Raniji verbalni žig Zajednice BALLON D’OR - Sličnost znakova - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Zahtjev intervenijenta za proglašenje žiga ništavim - Članak 134. stavak 3. Poslovnika Općeg suda - Opseg ispitivanja koje treba provesti žalbeno vijeće - Obveza odlučivanja o žalbi u cijelosti - Članak 8. stavak 5., članak 64. stavak 1. i članak 76. stavak 1. Uredbe br. 207/2009)
   2013/C 336/38
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Golden Balls Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Edenborough, QC, S. Smith, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnici: P. Péters, T. de Haan i M. Laborde, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 26. svibnja 2011. (predmet R 1310/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Intra-Presse i Golden Balls Ltd.

      Izreka

               1.

               Ukida se prva točka izreke odluke prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 26. svibnja 2011. (predmet R 1310/2010-1).

               2.

               Odbija se zahtjev za ukidanje koji je podnio Intra-Presse.

               3.

               OHIM će, osim svojih troškova, snositi i troškove koje je imao Golden Balls Ltd, osim onih troškova ovog potonjeg koji se tiču zahtjeva za ukidanje na temelju članka 134. stavka 3. Poslovnika Općeg suda.

               4.

               Intra-Presse će, osim svojih troškova, snositi i troškove koje je imao Golden Balls Ltd, a koji se tiču zahtjeva za ukidanje na temelju članka 134. stavka 3. Poslovnika.

      (1)  SL C 298, 8.10.2011.


title: Predmet T-193/15: Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2016. – Bodegas Williams & Humbert protiv EUIPO-a – Central Hisumer (BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN — Raniji verbalni žig Europske unije THE BOTANICALS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/17

         Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2016. – Bodegas Williams & Humbert protiv EUIPO-a – Central Hisumer (BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN)
   (Predmet T-193/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN - Raniji verbalni žig Europske unije THE BOTANICALS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 222/19)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Bodegas Williams & Humbert, SA (Jerez de la Frontera, Španjolska) (zastupnik: A. Gómez López, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Central Hisumer, SL (Orihuela, Španjolska) (zastupnik: D. Garrido Jiménez, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. veljače 2015. (predmet R 594/2014-4) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Central Hisumer i Bodegas Williams & Humbert.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Bodegas Williams & Humbert, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet T-464/13: Tužba od 30. kolovoza 2013. — Retegal protiv Komisije

text:
               19.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 304/25

         Tužba od 30. kolovoza 2013. — Retegal protiv Komisije
   (Predmet T-464/13)
   2013/C 304/44
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal) (Santiago de Compostela, Španjolska) (zastupnici: F. Garcia Martinez i B. Pérez Conde, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem utvrđuje da su mjere primijenjene u slučaju Comunidad Autónoma de Galicia predstavljale nezakonitu državnu potporu;

               —

               podredno, u slučaju neprihvaćanja prethodnog zahtjeva, poništi pobijanu odluku utvrđujući da RETEGAL nije ni izravni ni neizravni korisnik nezakonite državne potpore; i

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova u ovom postupku.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti već su izneseni u predmetu T-463/13, Comunidad Autónoma de Galicia protiv Komisije.


title: Predmet T-815/14: Tužba podnesena 17. prosinca 2014. – Closet Clothing protiv OHIM-a – Closed Holding (CLOSET)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/41

         Tužba podnesena 17. prosinca 2014. – Closet Clothing protiv OHIM-a – Closed Holding (CLOSET)
   (Predmet T-815/14)
   (2015/C 065/57)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Closet Clothing Co. Ltd (Barnet, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: M. Elmslie, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Closed Holding AG (Hamburg, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „CLOSET” – prijava za registraciju br. 1 0 8 02  891

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. listopada 2014. u predmetu R 423/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-104/15: Tužba podnesena 3. ožujka 2015. – Europska komisija protiv Rumunjske

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/29

         Tužba podnesena 3. ožujka 2015. – Europska komisija protiv Rumunjske
   (Predmet C-104/15)
   (2015/C 146/35)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Nicolae, D. Loma-Osorio Lerena, agenti)

      Tuženik: Rumunjska

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da Rumunjska nije ispunila svoje obveze iz članka 4. i članka 13. stavka 2. Direktive 2006/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o gospodarenju otpadom od industrija vađenja minerala i o izmjeni Direktive 2004/35/EZ (1) jer nije usvojila potrebne mjere za sprečavanje onečišćenja od čestica prašine iz produžetka bazena Boşneag gdje se nalaze rudnici cinka i bakra društva Moldomin u Moldovi Noui, Rumunjska;

               —

               naloži Rumunjskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba koju je Europska komisija podnijela protiv Rumunjske odnosi se na neusvajanje od strane rumunjskih tijela potrebnih mjera za sprečavanje onečišćenja od čestica prašine iz jednog od sedimentnih bazena rudnika bakra.
   Komisija tvrdi da Rumunjska nije postupila u skladu s člankom 4. i člankom 13. stavkom 2. Direktive 2006/21/EZ jer nije usvojila potrebne mjere za sprečavanje širenja čestica prašine s površine produžetka sedimentnog bazena Boşneag koje štetno djeluju na zdravlje ljudi i na okoliš. Komisija smatra da Rumunjska mora osigurati zaštitu zdravlja ljudi i okoliša od bilo kakvog negativnog utjecaja kako bi poštovala uvjete određene u članku 4. Direktive 2006/21/EZ, iako uživa određen stupanj fleksibilnosti u vezi s konkretnim mjerama koje mora usvojiti. Komisija također smatra da je u članku 13. stavku 2. navedene direktive propisana posebna obveza nadležnog tijela, odnosno, da tijelo mora osigurati da operater poduzme odgovarajuće mjere za sprečavanje ili smanjenje prašine.
   Komisija se u ovom slučaju poziva na izvještaj rumunjskog nadležnog tijela za zaštitu okoliša, na informacije iz medija te na odgovore Rumunjske u predsudskom postupku iz kojih proizlazi da na području Moldove Noue postoji značajno onečišćenje od prašine koja dolazi iz produžetka sedimentnog bazena Boşneag koje, osobito kad puše jak vjetar, ima štetan učinak na zdravlje lokalnog stanovništva i okoliš.
   Komisija nadalje tvrdi da se Rumunjska ne može pozivati na situacije koje su isključivo unutarnje naravi, poput privatizacije Moldomina i buduće obveze kupca iz područja okoliša, kako bi opravdala neispunjenje obveza iz navedene direktive.

      (1)  (SL L 102, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 34., str. 68.)


title: Predmet C-53/14 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 21. svibnja 2015. – JAS Jet Air Service France (SARL) protiv Europske komisije (Žalba — Carinska unija i zajednička carinska tarifa — Carinski zakonik Zajednice — Članak 239. — Uredba o provedbi Carinskog zakonika — Članak 905. — Uvoz traperica podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država — Uvozne carine — Odluka kojom se otpust tih carina proglašava neopravdanim — Nepostojanje ‘posebne situacije’)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/14

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 21. svibnja 2015. – JAS Jet Air Service France (SARL) protiv Europske komisije
   (Predmet C-53/14 P) (1)

   ((Žalba - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Carinski zakonik Zajednice - Članak 239. - Uredba o provedbi Carinskog zakonika - Članak 905. - Uvoz traperica podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država - Uvozne carine - Odluka kojom se otpust tih carina proglašava neopravdanim - Nepostojanje ‘posebne situacije’))
   (2015/C 236/19)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: JAS Jet Air Service France (SARL) (zastupnici: T. Gallois i E. Dereviankine, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros, B.-R. Killmann i C. Soulay, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               JAS Jet Air Service France SARL se osim vlastitih nalaže i snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 102, 7.4.2014.


title: Spojeni predmeti C-159/12 do 161/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italija) — Alessandra Venturini protiv A.S.L. Varese i dr. (C-159/12), Maria Rosa Gramegna protiv ASL Lodi i dr. (C-160/12), Anna Muzzio protiv ASL Pavia i dr. (C-161/12) (Sloboda poslovnog nastana — Članak 49. UFEU-a — Javno zdravlje — Zakonodavstvo države članice koje drogerijama zabranjuje prodaju lijekova na recept na teret pacijenta)

text:
               15.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/8

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italija) — Alessandra Venturini protiv A.S.L. Varese i dr. (C-159/12), Maria Rosa Gramegna protiv ASL Lodi i dr. (C-160/12), Anna Muzzio protiv ASL Pavia i dr. (C-161/12)
   (Spojeni predmeti C-159/12 do 161/12) (1)

   (Sloboda poslovnog nastana - Članak 49. UFEU-a - Javno zdravlje - Zakonodavstvo države članice koje drogerijama zabranjuje prodaju lijekova na recept na teret pacijenta)
   2014/C 45/14
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Alessandra Venturini (C-159/12), Maria Rosa Gramegna (C-160/12), Anna Muzzio (C-161/12)

      Tuženici: A.S.L. Varese, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Saronno, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-159/12), ASL Lodi, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Sant’Angelo Lodigiano, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-160/12), ASL Pavia, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Bereguardo, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-161/12)

      Uz sudjelovanje: Federfarma — Federazione Nazionale Unitaria dei Titolari di Farmacia Italiani (C-159/12 à C-161/12),

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Tumačenje članaka 18. i 56. UFEU-a kao i članka 101. i 102. UFEU-a — Zakonodavstvo države članice koje drogerijama zabranjuje prodaju lijekova na recept, trošak kojih snosi pacijent

      Izreka

   Članak 49. UFEU-a valja tumačiti na način da nije u suprotnosti s nacionalnom odredbom, poput one predmetu u glavnom postupku, koja ne dopušta farmaceutu, ovlaštenom i upisanom u plan strukovne organizacije, ali koji nije vlasnik ljekarne koja je uvrštena u plan, maloprodajnu distribuciju u drogeriji koje je vlasnik, i lijekova na recept koji nisu na teret nacionalne zdravstvene službe i koje u cijelosti plaća kupac.

      (1)  SL C 157, 2.6.2012.


title: Predmet C-15/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. siječnja 2017. uputio Korkein oikeus (Finska) – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.Queen protiv Rajavartiolaitos

text:
               20.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. siječnja 2017. uputio Korkein oikeus (Finska) – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.Queen protiv Rajavartiolaitos
   (Predmet C-15/17)
   (2017/C 086/22)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Korkein oikeus

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.

      Druga stranka u postupku: Rajavartiolaitos

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li izraz „obala ili povezani interesi” iz članka 220. stavka 6. Konvencije o pravu mora odnosno izraz „obala ili s tim povezani interesi” iz članka 7. stavka 2. Direktive 2005/35/EZ (1) tumačiti u vezi s definicijom izraza „interesi u vezi s njima” iz članka II. točke 4. Međunarodne konvencije o intervenciji na otvorenom moru u slučaju nezgode koja uzrokuje ili bi mogla uzrokovati onečišćenje naftom?

               2.

               Prema definiciji iz članka II. točke 4. podtočke (c) Konvencije iz 1969. navedene u prvom prethodnom pitanju, izraz „interesi u vezi s njima” među ostalim znači blagostanje područja o kojemu je riječ, uključujući očuvanje morskoga biološkog blaga, faune i flore. Primjenjuje li se ta odredba i na očuvanje biološkog blaga, poput faune i flore u isključivom gospodarskom pojasu ili se ona odnosi samo na očuvanje interesa obalnog područja?

               3.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: Što znači izraz „obala ili povezani interesi” iz članka 220. stavka 6. Konvencije o pravu mora odnosno izraz „obala ili s tim povezani interesi” iz članka 7. stavka 2. Direktive 2005/35/EZ?

               4.

               Što znači izraz „bogatstva njezinog teritorijalnog mora ili isključivog gospodarskog pojasa” u smislu članka 220. stavka 6. Konvencije o pravu mora odnosno izraz „resursi [teritorijalnog mora ili isključivog gospodarskog pojasa]” te države iz članka 7. stavka 2. Direktive 2005/35/EZ? Odnose li se biološka blaga ili živa bogatstva samo na vrste koje se mogu loviti ili također i na vrste koje su s njima udružene ili o njima ovise u smislu članka 61. stavka 4. Konvencije o pravu mora, poput biljnih i životinjskih vrsta koje im služe kao hrana?

               5.

               Kako treba tumačiti izraz „prijeti da će prouzročiti” iz članka 220. stavka 6. Konvencije o pravu mora odnosno izraz „uzrokovao […] opasnost” iz članka 7. stavka 2. Direktive 2005/35/EZ? Treba li prijetnju prouzročenja odrediti na temelju pojma apstraktne ili konkretne opasnosti ili pak na neki drugi način?

               6.

               Treba li prilikom ocjenjivanja pretpostavki za nadležnost obalne države, predviđenih člankom 220. stavkom 6. Konvencije o pravu mora i člankom 7. stavkom 2. Direktive 2005/35/EZ, smatrati da je prouzročena veća šteta ili opasnost takve štete teža posljedica od prouzročenja ili prijetnje prouzročenja znatnog onečišćenja morskog okoliša u smislu članka 220. stavka 5.? Kako treba definirati znatno onečišćenje morskog okoliša i na koji način ga treba uzeti u obzir prilikom ocjenjivanja prouzročene veće štete ili opasnosti takve štete?

               7.

               Koje okolnosti treba uzeti u obzir prilikom ocjenjivanja težine prouzročene štete ili opasnosti takve štete? Treba li prilikom ocjenjivanja uzeti u obzir, primjerice, trajanje i opseg geografskog područja pogođenog štetnim posljedicama koje se javljaju u obliku šteta? U slučaju pozitivnog odgovora: Kako treba ocijeniti trajanje i opseg šteta?

               8.

               Direktiva 2005/35/EZ sadržava minimalna pravila i ne sprečava države članice u poduzimanju strožih mjera protiv onečišćenja s brodova u skladu s međunarodnim pravom (članak [1. stavak] 2.) Odnosi li se mogućnost primjene strožih odredbi i na članak 7. stavak 2. Direktive kojim je uređena nadležnost obalne države za poduzimanje mjera protiv broda u tranzitu?

               9.

               Može li se prilikom tumačenja pretpostavki za nadležnost obalne države, određenih člankom 220. stavkom 6. Konvencije o pravu mora i člankom 7. stavkom 2. Direktive, dati značaj posebnim geografskim i ekološkim uvjetima, poput ranjivosti područja Baltičkog mora?

               10.

               Podrazumijeva li izraz „jasan i stvaran dokaz” u smislu članka 220. stavka 6. Konvencije o pravu mora i izraz „jasan, objektivan dokaz” iz članka 7. stavka 2. Direktive 2005/35/EZ, ne samo dokaz o tome da je brod počinio kršenja na koja se te odredbe odnose, nego i dokaz o posljedicama ispuštanja? Kakav dokaz se zahtijeva u pogledu postojanja opasnosti nastanka velike štete obali ili s tim povezanim interesima ili resursima teritorijalnog mora ili isključivog gospodarskog pojasa, poput populacije ptica i riba odnosno morskog okoliša tog područja? Znači li zahtijevanje jasnog, objektivnog dokaza to da se, primjerice, ocjenjivanje štetnih posljedica ispuštene nafte na morski okoliš uvijek mora temeljiti na konkretnim istraživanjima i studijama učinaka ispuštanja nafte koje se dogodilo?

      (1)  Direktiva 2005/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o onečišćenju s brodova i uvođenju sankcija, uključujući i kaznene sankcije, za kažnjiva djela onečišćenja (SL 2005., L 255, str. 1.). (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 28., str. 18.) u verziji izmijenjenoj Direktivom 2009/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. (SL 2009., L 280, str. 52.). (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 28., str. 67.).


title: Nalog Suda od 7. listopada 2013. u spojenim predmetima E-4/12 i E-5/12 – Risdal Touring AS i Konkurrenten.no AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e (Postupak za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e – Pristup dokumentima – Pravo na pristup – Obustava postupka)

text:
               19.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/18

         NALOG SUDA
   od 7. listopada 2013.
   u spojenim predmetima E-4/12 i E-5/12
   Risdal Touring AS i Konkurrenten.no AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (Postupak za poništenje odluke Nadzornog tijela EFTA-e – Pristup dokumentima – Pravo na pristup – Obustava postupka)
   (2013/C 372/07)
   U spojenim predmetima E-4/12 i E-5/12, Risdal Touring AS i Konkurrenten.no AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e – ZAHTJEV kojim se u predmetu E-4/12 Risdal Touring traži poništenje odluke tuženika, o kojoj je prva obavijest bez obrazloženja poslana 5. travnja 2012. i naknadna obavijest 4. svibnja 2012., kojom se uskraćuje javni pristup cjelokupnom sadržaju i posebnim dokumentima u predmetu ESA-e br. 70506 o državnim potporama, na temelju Pravila o pristupu dokumentima („RAD”) utvrđenima Odlukom ESA-e br. 407/08/COL od 27. lipnja 2008.; i u predmetu E-5/12 Konkurrenten poništenje odluke tuženika o kojoj je obavijest bez obrazloženja poslana 5. travnja 2012. i kojom se uskraćuje javni pristup cjelokupnom sadržaju predmeta ESA-e br. 60510 o državnim potporama, na temelju RAD-a utvrđenog Odlukom ESA-e br. 407/08/COL od 27. lipnja 2008., Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac-izvjestitelj, te suci Per Christiansen i Páll Hreinsson, donio je 7. listopada 2013. odluku kao u izreci:
   Sud ovim odlučuje:

                  U predmetu E-4/12 Risdal Touring AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e:

                           1.

                           Dio zahtjeva koji se odnosi na posebne dokumente odbacuje se kao nedopušten.

                           2.

                           Nije potrebno donijeti presudu o ostatku zahtjeva.

                           3.

                           ESA snosi svoje troškove postupka i polovinu troškova postupka podnositelja zahtjeva.

                           4.

                           Podnositelj zahtjeva snosi polovinu svojih troškova.

                  U predmetu E-5/12 Konkurrenten.no AS protiv Nadzornog tijela EFTA-e:

                           1.

                           Zahtjev se odbacuje kao nedopušten.

                           2.

                           ESA snosi svoje troškove postupka i troškove postupka podnositelja zahtjeva.


title: Predmet C-210/15 P: Žalba koju je 6. svibnja 2015. podnijela Republika Poljska protiv presude Općeg suda od 25. veljače 2015. u predmetu T-257/13, Republika Poljska protiv Europske komisije

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/28

         Žalba koju je 6. svibnja 2015. podnijela Republika Poljska protiv presude Općeg suda od 25. veljače 2015. u predmetu T-257/13, Republika Poljska protiv Europske komisije
   (Predmet C-210/15 P)
   (2015/C 236/38)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Žalitelj: Poljska Republika (zastupnik: B. Majczyna)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine u cijelosti presudu Općeg suda Europske unije od 25. veljače 2015. u predmetu T-257/13, Republika Poljska/Komisija;

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije 2013/123/EU od 26. veljače 2013. (objavljenu pod brojem C[2013] 981) o isključivanju iz financiranja od strane Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), Odsjeka za jamstva, Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1) u dijelu u kojem su u njoj isključeni izdaci imenovanog tijela za plaćanje Republike Poljske u visini od 2 8 7 63  238,60 eura te 5 6 88  440,96 eura iz financiranja Europske komisije;

               —

               Europskoj komisiji naloži snošenje postupka u oba stupnja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Svojim žalbenim razlogom protiv pobijane presude Republika Poljska ističe pogrešno tumačenje članka 11. stavka 1. Uredbe br. 1257/1999 i članka 23. stavka 2. Uredbe br. 1698/2005 kojime se pretpostavlja da odobravanje potpore za prijevremeno umirovljenje uvjetuje komercijalnu poljoprivrednu aktivnost osobe koja prenosi poljoprivredno gospodarstvo, dok iz tih propisa proizlazi zahtjev desetogodišnje poljoprivredne aktivnosti (u komercijalne ili nekomercijalne svrhe) prije prijenosa poljoprivrednog gospodarstva te zabrana poljoprivredne aktivnosti prenositelja nakon prijenosa toga gospodarstva.
   Prema mišljenju Republike Poljske zahtjev poljoprivredne djelatnosti prije prijenosa gospodarstva ne proizlazi iz prava Unije. U skladu s člankom 11. stavkom 1. Uredbe br. 1257/1999 i člankom 23. stavkom 2. Uredbe br. 1698/2005, zahtijevana desetogodišnja poljoprivredna aktivnost može biti komercijalne ili nekomercijalne prirode. Osim toga, ti propisi zabranjuju poljoprivrednu djelatnosti prenositelja nakon prijenosa toga gospodarstva.

      (1)  SL L 67, str. 20.


title: Predmet C-382/12 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. rujna 2014. – MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL protiv Europske komisije, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (Žalba — Protužalbe — Dopuštenost — Članak 81. UEZ-a — Otvoreni sustav plaćanja debitnim, charge i kreditnim karticama — Automatske višestrane međubankovne naknade — Udruženje poduzetnika — Ograničenja tržišnog natjecanja posljedicom — Kriterij sudskog nadzora — Pojam „akcesornog ograničenja”  — Objektivna neophodnost i proporcionalnost — Primjereni „hipotetski slučajevi”  — Dvostrani sustavi — Postupanje s prilozima prvostupanjske tužbe)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/4

         Presuda Suda (treće vijeće) od 11. rujna 2014. – MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL protiv Europske komisije, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
   (Predmet C-382/12 P) (1)

   ((Žalba - Protužalbe - Dopuštenost - Članak 81. UEZ-a - Otvoreni sustav plaćanja debitnim, charge i kreditnim karticama - Automatske višestrane međubankovne naknade - Udruženje poduzetnika - Ograničenja tržišnog natjecanja posljedicom - Kriterij sudskog nadzora - Pojam „akcesornog ograničenja” - Objektivna neophodnost i proporcionalnost - Primjereni „hipotetski slučajevi” - Dvostrani sustavi - Postupanje s prilozima prvostupanjske tužbe))
   2014/C 409/04
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL (zastupnici: E. Barbier de La Serre, V. Brophy i B. Amory, avocats i T. Sharpe QC)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i N. Khan, agenti), Banco Santander SA, Royal Bank of Scotland plc (zastupnici: D. Liddell, solicitor, i M. M. Hoskins, barrister), HSBC Bank plc (zasutpnik: R. Thompson, QC), Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc (zastupnici: K. Fountoukakos-Kyriakakos i S. Wisking, solicitors, i J. Flynn, QC), MBNA Europe Bank Ltd (zastupnik: A. Davis, solicitor), British Retail Consortium (zastupnici: R. Marchini, advocate, i A. Robertson, barrister), EuroCommerce AISBL (zastupnik: J. Stuyck, advocaat), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: M. Holt i C. Murrell, agent, uz asistenciju M. J. Turner, QC, i M. J. Holmes, barrister)

      Izreka

               1.

               Žalba i protužalbe se odbijaju.

               2.

               Nalaže se MasterCard Inc., MasterCard International Inc. i MasterCard Europe SPRL, osim vlastitih troškova koji se odnose na žalbu i protužalbe, snošenje i troškova Europske komisije koji se odnose na žalbu.

               3.

               Nalaže se Royal Bank of Scotland plc, Bank of Scotland plc i Lloyds TSB Bank plc, osim vlastitih, i snošenje troškova Europske komisije koji se odnose na njihove odgovarajuće protužalbe.

               4.

               HSBC Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 319, 20.10.2012.


title: Spojeni predmeti C-12/13 P i C-13/13 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. listopada 2014. – Gérard Buono i dr. (C-12/13 P) i Syndicat des thoniers méditerranéens i dr. (C-13/13 P) protiv Europske komisije (Žalba — Zajednička ribarstvena politika — Ribolovne kvote — Hitne mjere Komisije — Izvanugovorna odgovornost Unije — Članak 340. stavak 2. UFEU-a — Uvjeti — Stvarna i izvjesna šteta)

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/4

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. listopada 2014. – Gérard Buono i dr. (C-12/13 P) i Syndicat des thoniers méditerranéens i dr. (C-13/13 P) protiv Europske komisije
   (Spojeni predmeti C-12/13 P i C-13/13 P) (1)

   ((Žalba - Zajednička ribarstvena politika - Ribolovne kvote - Hitne mjere Komisije - Izvanugovorna odgovornost Unije - Članak 340. stavak 2. UFEU-a - Uvjeti - Stvarna i izvjesna šteta))
   (2014/C 462/06)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelji: Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Louis Paul Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin (zastupnici: A. Arnaud i P.-O. Koubi-Flotte, odvjetnici) (C-12/13 P), Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Jean-Marc Penniello, Serge Antoine José Perez (zastupnik: C. Bonnefoi, odvjetnik) (C-13/13 P)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i D. Nardi, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalbe podnesene u predmetima C 12/13 P i C 13/13 P se odbijaju.

               2.

               Gérardu Buonou, Jean-Lucu Buonou, Rogeru Del Ponteu, Sergeu Antoineu Di Roccou, Jeanu Géraldu Lubranou, Jeanu Lubranou, Jeanu Lucienu Lubranou, Fabriceu Marinu i Robertu Marinu nalaže se snošenje troškova u predmetu C 12/13 P, a Syndicat des thoniers méditerranéens, Marcu Carrenou, Jean-Louisu Donnarelu, Jean-Françoisu Floresu, Géraldu Jeanu Lubranou, Hervéu Marinu, Nicolasu Marinu, Sébastienu Marinu i Sergeu Antoineu Joséu Perezu nalaže se snošenje troškova u predmetu C-13/13 P.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet C-589/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv GMAC UK PLC („Zahtjev za prethodnu odluku — PDV — Šesta direktiva 77/388/EEZ — Članak 11.C stavak 1. prvi podstavak — Izravan učinak — Smanjenje porezne osnovice — Obavljanje dviju transakcija u odnosu na istu robu — Isporuka robe — Automobili prodani putem leasinga, zaplijenjeni i ponovno prodani na dražbi — Zloupotreba prava”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/9

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Ujedinjena Kraljevina) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs protiv GMAC UK PLC
      (Predmet C-589/12) (1)

      ((„Zahtjev za prethodnu odluku - PDV - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članak 11.C stavak 1. prvi podstavak - Izravan učinak - Smanjenje porezne osnovice - Obavljanje dviju transakcija u odnosu na istu robu - Isporuka robe - Automobili prodani putem leasinga, zaplijenjeni i ponovno prodani na dražbi - Zloupotreba prava”))
      (2014/C 395/10)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Tuženik: GMAC UK PLC

         Izreka

      Članak 11.C stavak 1. prvi podstavak Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena porezna osnovica, treba tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, država članica ne smije zabraniti poreznom obvezniku da se poziva na izravni učinak te odredbe u odnosu na jednu transakciju, zbog toga što se taj porezni obveznik može pozvati na odredbe nacionalnog prava u odnosu na drugu transakciju koja se odnosi na istu robu i što bi zajednička primjena tih odredbi dovela do opće porezne posljedice koju ni nacionalno pravo ni Šesta direktiva 77/388, ako se odvojeno primijene na te transakcije, ne bi proizveli niti bi im to bio cilj.

         (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet C-549/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. listopada 2013. uputio Vergabekammer Arnsberg (Njemačka) — Bundesdruckerei GmbH protiv Stadt Dortmund

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. listopada 2013. uputio Vergabekammer Arnsberg (Njemačka) — Bundesdruckerei GmbH protiv Stadt Dortmund
   (Predmet C-549/13)
   2014/C 24/04
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vergabekammer Arnsberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bundesdruckerei GmbH

      Tuženik: Stadt Dortmund

      Prethodno pitanje

   Jesu li u suprotnosti s člankom 56. UFEU-a i člankom 3. stavkom 1. Direktive 96/71/EZ (1) nacionalna odredba i/ili uvjeti za sklapanje ugovora o javnoj nabavi javnog naručitelja prema kojima se ponuditelj koji želi dobiti ugovor, odnosno taj raspisani ugovor o javnoj nabavi, (1.) mora obvezati da će osoblju koje će biti angažirano za izvršenje ugovora isplatiti plaću prema kolektivnom ugovoru ili minimalnu plaću, utvrđene odredbom i (2.) angažiranom ili predviđenom podizvođaču naložiti istu takvu obvezu te da naručitelju mora dostaviti odgovarajuću izjavu o preuzimanju obveza podizvođača, ako (a) odredba predviđa takvu obvezu samo za sklapanje ugovora o javnoj nabavi, ali ne i za dodjelu ugovora između privatnih ugovaratelja i (b) podizvođač ima sjedište u drugoj državi članici EU-a i radnici podizvođača su prilikom izvršenja radova koji su predmet ugovora aktivni isključivo u njegovoj državi podrijetla?

      (1)  Direktiva 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (SL 1997, L 18, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.).


               15.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 11/17

         Postupak koji je 10. studenoga 2014. pokrenuo DB Schenker protiv Nadzornog tijela EFTA-e
   (Predmet E-22/14)
   (2015/C 11/07)
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB i Schenker Privpak AS (pod zajedničkim imenom DB Schenker), koje zastupa odvjetnik Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, N-0151 Oslo, Norveška, pokrenuli su 10. studenoga 2014. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Nadzornog tijela EFTA-e.
   Tužitelji od Suda EFTA-e zahtijevaju sljedeće:

               1.

               da poništi odluku Nadzornog tijela EFTA-e od 9. rujna 2014. u predmetu br. 75697 (DB Schenker);

               2.

               da Nadzornom tijelu EFTA-e i svim strankama koje su se uključile u postupak naloži da podmire troškove.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Tužitelji Schenker North AB i Schenker Privpak AB, s poslovnim nastanom u Švedskoj, i Schenker Privpak AS, s poslovnim nastanom u Norveškoj, dio su grupe DB Schenker. Grupa je globalni poduzetnik u vlasništvu Deutsche Bahn AG koji se bavi otpremom i logistikom.

               —

               Presudom u predmetu E-5/13, DB Schenker protiv ESA-e, od 7. srpnja 2014. Sud EFTA-e poništio je Odluku Nadzornog tijela EFTA-e od 25. siječnja 2013. u predmetu EFTA br. 73075 (DB Schenker) jer je Tijelo odbilo potpuni ili djelomični pristup, iz članka 4. stavaka 4. i 6. Uredbe o pristupu dokumentima iz 2012., dokumentima spisa predmeta na temelju kojih je donesena Odluka ESA-e br. 321/10/COL (Norway Post – sustav vjernosti/nagrađivanja) i odbilo pristup punoj verziji donesene Odluke.

               —

               DB Schenker primio je 17. srpnja 2014. elektroničkom poštom dopis od Nadzornog tijela EFTA-e kojim ga je ono obavijestilo da je opet donijelo odluku o odbijanju pristupa DB Schenkera spornim dokumentima. DB Schenkeru savjetovano je da podnese potvrdni zahtjev ako želi da Nadzorno tijelo EFTA-e ponovno razmotri svoje stajalište.

               —

               DB Schenker poslao je Nadzornom tijelu EFTA-e potvrdni zahtjev 27. kolovoza 2014. Nadzorno tijelo EFTA-e poslalo je 9. rujna 2014. elektroničkim putem DB Schenkeru primjerak odluke kojom mu je ponovno odbilo potpuni ili djelomični pristup, iz članka 4. stavaka 4. i 6. Uredbe o pristupu dokumentima iz 2012., istim dokumentima, tj. dokumentima iz spisa predmeta na temelju kojih je donesena Odluka Nadzornog tijela EFTA-e br. 321/10/COL (Norway Post – sustav vjernosti/nagrađivanja), i punoj verziji donesene Odluke. DB Schenker traži poništenje te Odluke u skladu s člankom 36. Sporazuma o nadzoru i sudu.

         Tužitelji tvrde da je Nadzorno tijelo EFTA-e:

               —

               prekršilo iznimku o komercijalnim interesima iz članka 4. stavka 4. Uredbe o pristupu dokumentima iz 2012. i obvezu čuvanja poslovne tajne iz članka 122. Sporazuma o EGP-u, članka 14. stavka 4. Sporazuma o nadzoru i sudu i članka 28. stavka 2. poglavlja II. Protokola 4. uz Sporazum o nadzoru i sudu i time protupravno onemogućilo korištenje spornim dokumentima protivno pravu pristupa javnosti iz članka 2. stavka 1. Uredbe o pristupu dokumentima iz 2012.,

               —

               prekršilo prevladavajuću iznimku o javnom interesu iz članka 4. stavaka 4. i 6. Uredbe o pristupu dokumentima iz 2012. i time protupravno onemogućilo korištenje spornim dokumentima protivno pravu pristupa javnosti iz članka 2. stavka 1. iste Uredbe.


title: Predmet T-447/12: Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2014. – Visa Europe protiv Komisije

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/38

         Rješenje Općeg suda od 30. travnja 2014. – Visa Europe protiv Komisije
   (Predmet T-447/12) (1)

   2014/C 194/51
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 379, 8.12.2012.


title: Predmet T-780/16: Tužba podnesena 8. studenoga 2016. – Mediaexpert protiv EUIPO-a – Mediaexpert (mediaexpert)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/51

         Tužba podnesena 8. studenoga 2016. – Mediaexpert protiv EUIPO-a – Mediaexpert (mediaexpert)
   (Predmet T-780/16)
   (2017/C 006/64)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mediaexpert sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: J. Aftyka, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mediaexpert S.A. (Varšava, Poljska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije u crnoj, žutoj i bijeloj boji, s verbalnim elementom „mediaexpert” – žig Europske unije br. 11 674 132

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. kolovoza 2016. u predmetu R 2583/2015-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               poništi odluku Odjela za poništaje od 29. listopada 2015. u postupku radi proglašavanja ništavosti N 000009371 C;

               —

               vrati predmet EUIPO-u kako bi on mogao izmijeniti meritornu odluku u ovom predmetu i proglasiti ništavim žig Europske unije br. 011674132 u pogledu svih usluga koje su njime obuhvaćene;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Odjelom za poništaje, žalbenim vijećem i Općim sudom.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 53. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkama (a) i (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-161/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. ožujka 2017. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Land Nordrhein-Westfalen protiv Dirka Renckhoffa

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. ožujka 2017. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Land Nordrhein-Westfalen protiv Dirka Renckhoffa
   (Predmet C-161/17)
   (2017/C 231/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Land Nordrhein-Westfalen

      Druga stranka u revizijskom postupku: Dirk Renckhoff

      Prethodno pitanje

   Predstavlja li objava djela, koje je uz odobrenje nositelja autorskog prava na nekoj drugoj internetskoj stranici slobodno dostupno svim korisnicima interneta, na vlastitoj javno dostupnoj internetskoj stranici stavljanje na raspolaganje javnosti u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29/EZ (1) ako se djelo najprije kopira na poslužitelja, a potom s njega prenese na vlastitu internetsku stranicu?

      (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.).


title: Spojeni predmeti T-593/14, T-596/14, T-601/14, T-602/14, T-604/14 do T-606/14 i T-612/14: Rješenje Općeg suda od 21. srpnja 2015. – Makhlouf protiv Vijeća

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/51

         Rješenje Općeg suda od 21. srpnja 2015. – Makhlouf protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-593/14, T-596/14, T-601/14, T-602/14, T-604/14 do T-606/14 i T-612/14) (1)

   (2015/C 320/69)
   Jezik postupka: francuski
   Opći sud (sudac pojedinac) odredio je brisanje spojenih predmeta.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet C-70/13 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. prosinca 2013. – Getty Images (US) Inc. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) — Apsolutni razlozi za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Opisni karakter — Verbalni žig PHOTOS.COM — Djelomično odbijanje registracije — Jednakost postupanja — Obveza OHIM-a voditi računa o svojoj ranije usvojenoj praksi — Djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito neosnovana žalba)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/9

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 12. prosinca 2013. – Getty Images (US) Inc. protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-70/13 P) (1)

   ((Žalba - Žig Zajednice - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Verbalni žig PHOTOS.COM - Djelomično odbijanje registracije - Jednakost postupanja - Obveza OHIM-a voditi računa o svojoj ranije usvojenoj praksi - Djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito neosnovana žalba))
   2014/C 102/11
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Getty Images (US) Inc. (zastupnik: P. Olson, advokat)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. studenoga 2012., Getty Images/OHIM (T-338/11), kojom je Opći sud odbio tužbu za poništenje Odluke R 1831/2010-2 drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (OHIM) od 6. travnja 2011. o odbijanju žalbe na odluku ispitivača koji je djelomično odbio registrirati verbalni žig „PHOTOS.COM” za proizvode i usluge iz razreda 9., 42. i 45. – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Nepostojanje razlikovnog karaktera

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Getty Images (US) Inc. snošenje troškova.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.


title: Predmet T-149/14: Tužba podnesena 5. ožujka 2014. – Anastasiou protiv Komisije i ESB-a

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/31

         Tužba podnesena 5. ožujka 2014. – Anastasiou protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-149/14)
   2014/C 159/41
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Harry Anastasiou (Larnaca, Cipar) (zastupnici: C. Paschalides, Solicitor, i A. Paschalides, odvjetnik)

      Tuženici: Europska središnja banka i Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži tuženicima da tužitelju naknade štetu prema članku 268. UFEU-a.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj tvrdi da su tuženici uzrokovali gubitak novčanih sredstava na njegovom računu jer su prijevremeno uveli sredstvo sanacije na depozit kod njegove banke kao dio uvjeta za financijsku pomoć pruženu Cipru 26. travnja 2013. sukladno članku 13. Ugovora o europskom mehanizmu za stabilnost iz 2012. jer su: a) „očito i teško zanemarili granice” svojih ovlasti u svojstvu institucija EU-a prema članku 136. stavku 3. UFEU-a; b) nezakonito predali učinkoviti nadzor svojih funkcija u svojstvu institucija EU-a; c) prijevremeno uveli sredstvo sanacije na depozite kod Ciparske banke i Ciparske narodne banke koji nisu postojali u pravu EU-a; d) uveli ograničenje kretanja novca koje imateljima depozita sprečava podizanje i/ili prijenos sredstava u sigurnije ustanove; i e) time povrijedili načela pravne sigurnosti, jednakosti i ljudskih prava.