title: Predmet T-207/15: Tužba podnesena 24. travnja 2015. – National Iranian Tanker Company protiv Vijeća

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/32

         Tužba podnesena 24. travnja 2015. – National Iranian Tanker Company protiv Vijeća
   (Predmet T-207/15)
   (2015/C 245/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (zastupnici: T. de la Mare, QC, M. Lester i J. Pobjoy, Barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley i C. Murphy, Solicitors)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2015/236 od 12. veljače 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 39, 14.2.2015, str. 18.), kao i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2015/230 od 12. veljače 2015. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 39, 14.2.2015, str. 3.), u dijelu u kojem se svaka od njih odnosi na tužitelja;

               —

               podredno, da utvrdi da su članak 20. stavak 1. točka (c) Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. (kako je izmijenjena) (u daljnjem tekstu: Odluka), kao i članak 23. stavak 2. točka (d) Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. (kako je izmijenjena) (u daljnjem tekstu: Uredba) zbog nezakonitosti neprimjenjivi u pogledu tužitelja; te

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće – zato što je ponovno uvrstilo tužitelja na osnovu istih činjeničnih tvrdnji koje je Opći sud odbio u predmetu T-565/12, NITC/Vijeće (3. srpnja 2014.) (u daljnjem tekstu: NITC/Vijeće) – povrijedilo načela res judicata, pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja i pravomoćnosti, te je povrijedilo tužiteljevo pravo na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Vijeće nije poštovalo relevantni kriterij za uvrštavanje na popis, naime da tužitelj pruža financijsku ili logističku potporu iranskoj vladi. Navode o pružanju financijske potpore je Opći sud odbio u predmetu NITC/Vijeće. Tužitelj iranskoj vladi ne omogućava nikakve financijske prihode, te iranska vlada od tužitelja ne dobiva nikakve financijske prihode putem njegovih dioničara ili na neki drugi način. Kao što je to utvrđeno u predmetu NITC/Vijeće, neizravna financijska potpora nije dovoljna da bi taj kriterij bio ispunjen. Tvrdnja o logističkoj potpori je samo ponovna kvalifikacija tvrdnji koje su već iznesene u predmetu NITC/Vijeće. U svakom slučaju, ne postoji nužna uzročna veza između tužiteljevih djelatnosti i širenja nuklearnog oružja, te se pomoć koju tužitelj pruža može najviše nazvati neizravnom logističkom potporom.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće povrijedilo tužiteljevo pravo na obranu i pravo na dobru upravu i djelotvornu sudsku zaštitu. Konkretnije, Vijeće nije (a) obavijestilo tužitelja o stvarnim razlozima njegovog ponovnog uvrštenja na popis ili pružilo dokaze protiv njega; i/ili (b) omogućilo tužitelju priliku da iznese svoje stajalište o stvarnim razlozima i/ili dokazima protiv njega prije ponovnog uvrštavanja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće neopravdano i neproporcionalno povrijedilo tužiteljeva temeljna prava, uključujući pravo na zaštitu vlasništva, slobode poduzetništva i ugleda. Utjecaj pobijanih mjera na tužitelja je dalekosežan, i u pogledu njegovog poslovanja i u pogledu njegova ugleda i goodwila u svijetu. Uvrštavanje na popis može imati i potencijalno štetne posljedice po korisnike mirovinskih fondova tužiteljevih dioničara, koji su svi nevini iranski građani, i od kojih su mnogi u mirovini. Vijeće nije dokazalo da je zamrzavanje tužiteljeve imovine i gospodarskih izvora povezano s nekim legitimnim ciljem ili opravdano nekim legitimnim ciljem, a još manje da je i proporcionalno takvom cilju.

               5.

               Peti tužbeni razlog, iznesen u prilog prigovora nezakonitosti, koji se temelji na činjenici da ako bi se – suprotno argumentima koji su izneseni u drugom tužbenom razlogu – članak 20. stavak 1. točku (c) Odluke i članak 23. stavak 2. točku (d) Uredbe tumačilo na način da obuhvaćaju (a) neizravnu financijsku potporu i/ili (b) logističku potporu koja nije povezana sa širenjem nuklearnog oružja, ti bi kriteriji bili nezakoniti i neproporcionalni ciljevima Odluke i Uredbe. Arbitrarni opseg i domašaj kriterija koji bi proizišli iz takvog šireg tumačenja premašili bi granice onoga što je prikladno i nužno za postizanje tih ciljeva. Stoga bi ta odredba bila nezakonita.


title: Predmet C-106/15 P: Žalba koju je 4. ožujka 2015. podnio Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou, protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-328/13, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou protiv Komisije i Europske središnje banke

text:
               1.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/3

         Žalba koju je 4. ožujka 2015. podnio Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou, protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 16. listopada 2014. u predmetu T-328/13, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou protiv Komisije i Europske središnje banke
   (Predmet C-106/15 P)
   (2015/C 178/03)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (zastupnici: E. Efstathiou, K. Liasidou i K. Efstathiou, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Europska središnja banka

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijano rješenje;

               —

               poništi zaključak Općeg suda o prihvaćanju prigovora nedopuštenosti, posebno, zaključak da se „izjava Euroskupine ne može smatrati aktom koji je namijenjen stvaranju pravnih učinaka u pogledu trećih osoba”, pa slijedom toga ni u pogledu žaliteljâ, te da je Euroskupina u pobijanoj izjavi „iznijela vrlo općenit pregled određenih mjera koje su bile dogovorene na političkoj razini s Republikom Cipar”;

               —

               poništi pobijano rješenje kojim je Republici Cipar naloženo smanjenje vrijednosti depozita, a da pritom nije zatraženo nikakvo postupanje, akt ili odluka Euroskupine, tuženikâ neposredno ili posredstvom Euroskupine;

               —

               poništiti odluku kojom se žaliteljima nalaže snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U potporu svoje žalbe žalitelj ističe četiri žalbena razloga. Posebno:

               1.

               Pobijano rješenje je zahvaćeno nedostatkom u obrazloženju te je utemeljeno na pogrešnom činjeničnom i pravnom tumačenju u odnosu na to koja je institucija stvarno donijela odluku o smanjenju vrijednosti „bail in” depozita.

               2.

               Donošenjem pobijanog rješenja povrijeđena su opća načela prava, budući da je Opći sud pogrešno protumačio činjenicu da se, bez obzira na vrstu i oblik pobijane odluke Euroskupine, u konkretnom slučaju istu moglo pobijati tužbom za poništenje.

               3.

               Pobijano rješenje sadrži nepravilnost, s obzirom na to da Opći sud, prilikom donošenja rješenja, nije ispitao pravni i činjenični odnos između Europske komisije, Europske središnje banke i Euroskupine niti je ispitao činjenicu da su, na temelju načela uzročne veze i kriterija stvarno odgovorne osobe, akti Euroskupine predstavljali akte Europske središnje banke i Europske komisije, koje su bile dužne postupati sukladno Ugovoru o Europskoj uniji i njegovim protokolima kao i na temelju sekundarnog prava.
               Slijedom navedenog, Opći sud nije ispitao meritum žaliteljevih argumenata i zahtjeva te je time pogrešno odbacio tužbu za poništenje.

               4.

               Nakon što se prihvati ova žalba, žalitelju se ne može naložiti snošenje troškova ovog postupka kao ni troškova koji su nastali u prvostupanjskom postupku.


title: Predmet C-487/14: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – SC Total Waste Recycling SRL protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Otpad — Pošiljke — Uredba (EZ) br. 1013/2006 — Otprema unutar Europske unije — Točka ulaska različita od one predviđene u obavijesti i u prethodnom odobrenju — Bitna promjena pojedinosti pošiljke otpada — Nezakonita pošiljka — Proporcionalnost upravne novčane kazne)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/9

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 26. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – SC Total Waste Recycling SRL protiv Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Predmet C-487/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Otpad - Pošiljke - Uredba (EZ) br. 1013/2006 - Otprema unutar Europske unije - Točka ulaska različita od one predviđene u obavijesti i u prethodnom odobrenju - Bitna promjena pojedinosti pošiljke otpada - Nezakonita pošiljka - Proporcionalnost upravne novčane kazne))
   (2016/C 038/11)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Total Waste Recycling SRL

      Tuženik: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Izreka

               1.

               Članak 17. stavak 1. Uredbe br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o pošiljkama otpada, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 669/2008 od 15. srpnja 2008., treba tumačiti na način da pošiljku otpada, poput onih navedenih u Prilogu IV. toj uredbi, u državi provoza putem graničnog prijelaza različitog od onog navedenog u obrascu obavijesti i za koji su nadležna tijela dala odobrenje, treba smatrati bitnom promjenom u pojedinostima i/ili uvjetima otpreme za koju je dano odobrenje, tako da činjenica da nadležna tijela nisu bila obaviještena o toj promjeni ima za posljedicu to da je ta pošiljka otpada nezakonita jer „se otprema na način koji nije bitno naveden u obavijesti”, u smislu članka 2. točke 35. pod (d) navedene uredbe.

               2.

               Članak 50. stavak 1. Uredbe br. 1013/2006, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 669/2008, prema kojem sankcije koje primjenjuju države članice u slučajevima povrede odredaba te uredbe trebaju biti razmjerne, treba tumačiti na način da se izricanje novčane kazne kojom se sankcionira pošiljka otpada, poput onih iz Priloga IV. navedenoj uredbi, u državi provoza putem graničnog prijelaza različitog od onog navedenog u obrascu obavijesti za koji su nadležna tijela dala odobrenje, čiji iznos odgovara iznosu kazne koja se primjenjuje u slučaju povrede obveza pribavljanja odobrenja i podnošenja prethodne pisane obavijesti može smatrati proporcionalnim samo ako se iz okolnosti svojstvenih počinjenoj povredi može zaključiti da je riječ o povredama ekvivalentne ozbiljnosti. Na nacionalnom sudu je da provjeri, uzimajući u obzir sve činjenične i pravne okolnosti svojstvene predmetu u kojem odlučuje, a posebice rizike koje povreda može uzrokovati u području zaštite okoliša i zdravlja ljudi, prelazi li iznos sankcije ono što je nužno za postizanje ciljeva koji se sastoje u osiguravanju visoke razine zaštite okoliša i zdravlja ljudi.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet T-94/14: Tužba podnesena 11. veljače 2014. – EE protiv OHIM-a (Naprava obojenog uzorka)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/52

         Tužba podnesena 11. veljače 2014. – EE protiv OHIM-a (Naprava obojenog uzorka)
   (Predmet T-94/14)
   2014/C 135/66
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: EE Ltd (Hatfield, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: P. Brownlow, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 20. studenog 2013. u predmetu R 495/2013-1.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji predstavlja napravu obojenog uzorka za proizvode i usluge iz razreda 7, 9, 16, 25, 28, 35-39, 41, 42 i 45 – prijava registracije žiga Zajednice br. 11 177 631

      Odluka ispitivača: odluka da prijavljeni znak ne odgovara uvjetima za registraciju

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice.


title: Predmet T-25/13: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Mäurer & Wirtz protiv OHIM-a – Sacra (4711 Aqua Mirabilis) [ „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice 4711 Aqua Mirabilis — Raniji verbalni žig Zajednice AQUA ADMIRABILIS — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Razlikovni karakter ranijeg žiga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” ]

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/30

         Presuda Općeg suda od 27. veljače 2014. – Mäurer & Wirtz protiv OHIM-a – Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
   (Predmet T-25/13) (1)

   ([„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice 4711 Aqua Mirabilis - Raniji verbalni žig Zajednice AQUA ADMIRABILIS - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Razlikovni karakter ranijeg žiga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”])
   2014/C 112/39
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Njemačka) (zastupnici: T. Schulte-Beckhausen i S. Hühner, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Sacra Srl (Venecija, Italija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 13. studenoga 2012. (predmet R 1601/2011-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Sacra Srl i Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet F-71/15: Rješenje Službeničkog suda od 21. rujna 2015. – De Simone protiv ECDC-a

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/49

         Rješenje Službeničkog suda od 21. rujna 2015. – De Simone protiv ECDC-a
   (Predmet F-71/15) (1)

   (2015/C 363/59)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 245, 27. 7. 2015., str. 50.


title: Predmet F-29/14: Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/44

         Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-29/14)
   2014/C 184/74
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: L. Vogel, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka PMO-a kojima se poništavaju i zamjenjuju prvobitni prijedlozi prijenosa prava na mirovinu stečenih prije stupanja u službu Europskog parlamenta, nakon što je tužitelj premješten u Komisiju.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku koju je AIPN donio 18. prosinca 2013., koja je dostavljena tužitelju putem elektroničke pošte 19. prosinca 2013., kojom se odbijaju pritužbe koje je tužitelj podnio 9. rujna 2013. protiv odluka PMO-a od 10. lipnja 2013.;

               —

               ako je potrebno, poništiti također i navedene odluke koje je donio PMO 10. lipnja 2013., protiv kojih je tužitelj podnio pritužbe;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova ovog postupka na temelju članka 87. Poslovnika, kao i nužne troškove stranaka u svrhu postupka, i osobito, troškove nastanjenja, putne troškove i troškove boravka, kao i odvjetničke naknade primjenom članka 91. točke (b) istog propisa.


title: Predmet T-138/15: Tužba podnesena 25. ožujka 2015. – Aanbestedingskalender i dr. protiv Komisije

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/39

         Tužba podnesena 25. ožujka 2015. – Aanbestedingskalender i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-138/15)
   (2015/C 198/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Aanbestedingskalender BV (Ede, Nizozemska); Negometrix BV (Amsterdam, Nizozemska); CTM Solution BV (Breukelen, Nizozemska); Stillpoint Applications BV (Amsterdam, Nizozemska); i Huisinga Beheer BV (Amsterdam) (zastupnici: C. Dekker i L. Fiorilli, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi ništavim, u skladu s člancima 263. i 264. UFEU-a dio Odluke Europske komisije od 18. prosinca 2014. SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – Nizozemska platform za elektroničku javnu nabavu TenderNed kojom se utvrđuje da se aktivnosti TenderNed-a smatraju javnim uslugama od općeg (negospodarskog) interesa te da stoga provedba i financiranje TenderNed-a ne predstavlja državnu potporu;

               —

               naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja; i

               —

               poduzme daljnje radnje koje Sud smatra potrebnim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svoje tužbe, tužitelji ističu jedan tužbeni razlog.

               1.

               Prvim tužbenim razlogom navodi se da je Europska komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni i pogrešku koja se tiče prava utvrđujući da se usluge koje pruža TenderNed smatraju uslugama od općeg (negospodarskog) interesa.

                           —

                           Tužitelji tvrde da su aktivnosti TenderNed-a gospodarskog karaktera i ne pripadaju u državne ovlasti s obzirom na to da te usluge ne proizlaze iz obveza propisanima EU direktivama o javnoj nabavi, da TenderNed ne djeluje u svojstvu tijela javne vlasti, da aktivnosti TenderNed-a nisu nužne za postizanje usklađenosti s EU direktivama o javnoj nabavi, da se postizanje usklađenosti s EU direktivama o javnoj nabavi može postići i drugim sredstvima i jer nizozemski zakon o javnoj nabavi dopušta i komercijalne inicijative na tržištu e-javne nabave.


title: Predmet T-214/15: Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Meda (Zymara)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/40

         Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Meda (Zymara)
   (Predmet T-214/15)
   (2015/C 205/53)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Meda AB (Solna, Švedska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „Zymara” – prijava za registraciju br. 9 982 745

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 6. veljače 2015. u predmetu R 550/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Žalbeno vijeće je pogrešno protumačilo robu koja predstavlja „farmaceutske proizvode, konkretno proizvode za liječenje raka”;

               —

               Žalbeno vijeće je pogrešno utemeljilo svoju odluku na pravilima koja ne postoje;

               —

               Žalbeno vijeće je zanemarilo argumente koji su izneseni u pogledu usporedbe znakova i stoga pogrešno zaključilo da su znakovi fonetski slični samo u manjoj mjeri;

               —

               Žalbeno vijeće je dalo preveliko značenje početku riječî u okviru vizualne usporedbe.


title: Predmet T-190/15: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Intervog protiv OHIM-a (meet me) („Žig zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice meet me — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/37

         Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2015. – Intervog protiv OHIM-a (meet me)
   (Predmet T-190/15) (1)

   ((„Žig zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice meet me - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 016/46)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Intervog (Pariz, Francuska) (zastupnik: M.-R. Hirsch, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. veljače 2015. (predmet R 845/2014-4) koja se odnosi na prijavu znaka meet me kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Intervog nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 198, 15. 6. 2015.


title: Predmet C-39/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2015. uputio Landgericht Wuppertal (Njemačka) – Hartmut Frenzel protiv Resort Marina Oolderhuuske BV

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2015. uputio Landgericht Wuppertal (Njemačka) – Hartmut Frenzel protiv Resort Marina Oolderhuuske BV
   (Predmet C-39/15)
   (2015/C 155/08)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Wuppertal

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Hartmut Frenzel

      Tuženik: Resort Marina Oolderhuuske BV
   Rješenjem Suda od 26. veljače 2015. predmet je izbrisan iz upisnika Suda.


title: Predmet C-324/16: Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 – Santa Cruz de Tenerife – Španjolska) – Dragados SA protiv Cabildo Insular de Tenerife

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/28

         Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife – Španjolska) – Dragados SA protiv Cabildo Insular de Tenerife
   (Predmet C-324/16) (1)

   (2017/C 283/41)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 305, 22. 8. 2016.


title: Predmet T-683/14 P: Žalba koju je 16. rujna 2014. podnio Rhys Morgan protiv presude Službeničkog suda od 8. srpnja 2014. u predmetu F-26/13, Morgan/OHIM

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/33

         Žalba koju je 16. rujna 2014. podnio Rhys Morgan protiv presude Službeničkog suda od 8. srpnja 2014. u predmetu F-26/13, Morgan/OHIM
   (Predmet T-683/14 P)
   (2014/C 431/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Rhys Morgan (Alicante, Španjolska) (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi presudu Službeničkog suda od 8. srpnja 2014. u predmetu F-26/13;

               —

               poništi izvješće o procjeni koje se odnosi na žalitelja za razdoblje od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011.;

               —

               naloži OHIM-u da žalitelju plati odgovarajuću kompenzaciju prema diskrecijskoj procjeni Suda – u iznosu ne nižem od 500 eura – za imovinsku i neimovinsku štetu koju je žalitelj pretrpio kao rezultat spomenutog izvješća o procjeni;

               —

               naloži OHIM-u da naknadi troškove postupka pred Službeničkim i pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe pet žalbenih razloga.

               1.

               U okviru prvog žalbenog razloga ističe se da je Službenički sud pogriješio kad je propustio prepoznati da se opća procjena mora temeljiti na dužnosnikovim rezultatima tijekom cijelog razdoblja procjene.

               2.

               U okviru drugog žalbenog razloga navodi se da je Službenički sud pogriješio kad je propustio prepoznati težinu procesnih povreda počinjenih od strane OHIM-a.

               3.

               U okviru trećeg žalbenog razloga navodi se da je Službenički sud počinio pogrešku prilikom razmatranja tužbenog razloga koji se poziva na povredu načela zaštite legitimnih očekivanja.

               4.

               U okviru četvrtog žalbenog razloga navodi se da je Službenički sud počinio pogrešku prilikom razmatranja tužbenog razloga koji se poziva na povredu načela jednakog postupanja.

               5.

               U okviru petog žalbenog razloga ističe se da je Službenički sud propustio pravilno procijeniti, odnosno čak ispitati, dokaz u pogledu zloporabe ovlasti.


title: Predmet C-470/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP) protiv Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC) (Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno i industrijsko vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava — Direktiva 2001/29/EZ — Članak 5. stavak 2. točka (b) — Pravo reproduciranja — Iznimke i ograničenja — Privatno reproduciranje — Pravična naknada — Financiranje na teret općeg državnog proračuna — Dopuštenost — Pretpostavke)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/7

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP) protiv Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)
   (Predmet C-470/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno i industrijsko vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava - Direktiva 2001/29/EZ - Članak 5. stavak 2. točka (b) - Pravo reproduciranja - Iznimke i ograničenja - Privatno reproduciranje - Pravična naknada - Financiranje na teret općeg državnog proračuna - Dopuštenost - Pretpostavke))
   (2016/C 296/10)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)

      Tuženici: Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)

      uz sudjelovanje: Artistas Intérpretes, Sociedad de Gestión (AISGE), Centro Español de Derechos Reprográficos (CEDRO), Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Entidad de Gestión, Artistas, Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE), Sociedad General de Autores y Editores (SGAE)

      Izreka

   Članak 5. stavak 2. točku (b) Direktive 2001/29 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu mora se tumačiti na način da mu se protivi sustav pravične naknade za privatno reproduciranje, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji se financira iz općeg državnog proračuna pa stoga nije moguće zajamčiti da trošak te pravične naknade snose korisnici privatnih reproduciranja.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet T-82/15: Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2016. – InAccess Networks Integrated Systems protiv Komisije („Sedmi okvirni program Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) — Sporazum o bespovratnim sredstvima za projekt ATRACO — Opomene dužniku i odluke iz dopisa — Djelomična obustava postupka — Ugovorna narav spora — Djelomična nedopuštenost”)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/34

         Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2016. – InAccess Networks Integrated Systems protiv Komisije
   (Predmet T-82/15) (1)

   ((„Sedmi okvirni program Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) - Sporazum o bespovratnim sredstvima za projekt ATRACO - Opomene dužniku i odluke iz dopisa - Djelomična obustava postupka - Ugovorna narav spora - Djelomična nedopuštenost”))
   (2016/C 136/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Maroussi, Grčka) (zastupnici: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler i G. Pandey, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Di Paolo i J. Estrada de Solà, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije iz dopisa od 11. prosinca 2014. kojom je Komisija potvrdila da odbija financirati troškove na koje se poziva tužitelj, odluke Komisije iz opomene dužniku br. 3241211514 od 23. listopada 2012. i odluke Komisije iz dopisa od 7. prosinca 2012. kojom od tužitelja zahtijeva da vrati primljena sredstva i plati paušalnu naknadu od 12 814,10 eura.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbenom zahtjevu protiv odluke Komisije iz dopisa od 7. listopada 2012. i opomene dužniku od 23. listopada 2012.

               2.

               Tužba se u preostalom dijelu odbacuje kao očito nedopuštena.

               3.

               Društvu InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet T-697/15: Tužba podnesena 30. studenoga 2015. – Bergbräu protiv OHIM-a – Vilser Privatbrauerei (VILSER BERGBRÄU)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/22

         Tužba podnesena 30. studenoga 2015. – Bergbräu protiv OHIM-a – Vilser Privatbrauerei (VILSER BERGBRÄU)
   (Predmet T-697/15)
   (2016/C 078/32)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bergbräu GmbH & Co. KG (Uslar, Njemačka) (zastupnik: B. Reiter, odvjetnica)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Vilser Privatbrauerei GmbH (Vils, Austrija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „VILSER BERGBRÄU” – prijava za registraciju br. 11 396 223

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. rujna 2015. u predmetu R 2675/2014-1

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku donesenu u postupku povodom prigovora između Privatbrauerei Bergbräu GmbH & Co. KG i Vilser Privatbrauerei GmbH (prigovor br. B 002169764);

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova;

               —

               odredi ročište za raspravu, u slučaju da Opći sud nije u mogućnosti razjasniti činjenično stanje bez rasprave.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-758/14: Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – Infineon Technologies protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Čipovi za pametne kartice — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Prava obrane — Povreda u pogledu cilja — Dokaz — Zastara — Jedinstvena i trajna povreda — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Vrijednost prodaje”)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/26

         Presuda Općeg suda od 15. prosinca 2016. – Infineon Technologies protiv Komisije
   (Predmet T-758/14) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Čipovi za pametne kartice - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Prava obrane - Povreda u pogledu cilja - Dokaz - Zastara - Jedinstvena i trajna povreda - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Vrijednost prodaje”))
   (2017/C 038/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Njemačka) (zastupnici: I. Brinker, U. Soltész i P. Linsmeier, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Biolan, A. Dawes, J. Norris-Usher i P. Van Nuffel, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za, kao prvo, poništenje Odluke Komisije C(2014) 6250 final od 3. rujna 2014. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet AT.39574 – Čipovi za pametne kartice) i, podredno, smanjenje iznosa novčane kazne određene tužitelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Infineon Technologies AG snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 107, 30. 3. 2015.


title: Predmet T-354/12: Rješenje Općeg suda od 17. rujna 2014. – Afepadi i dr. protiv Komisije (Tužba za poništenje — Zdravstvene tvrdnje koje se navode u etiketiranju i reklamiranju hrane — Uredba (EU) br. 432/2012 — Uvodne izjave 11., 14. i 17. — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost)

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/20

         Rješenje Općeg suda od 17. rujna 2014. – Afepadi i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-354/12) (1)

   ((Tužba za poništenje - Zdravstvene tvrdnje koje se navode u etiketiranju i reklamiranju hrane - Uredba (EU) br. 432/2012 - Uvodne izjave 11., 14. i 17. - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost))
   (2014/C 431/34)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Barcelona, Španjolska); Elaborados Dietéticos, SA (Palma de Cervelló, Španjolska); Nova Diet, SA (Burgos, Španjolska); Laboratorios Vendrell, SA (Barcelona); i Ynsadiet, SA (Leganés, Španjolska) (zastupnik: P. Velázquez González, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Grünheid i P. Němečková, agenti)

      Intervenijent koji podržava tužitelje: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas i S. Menez, agenti)

      Predmet

   Posebice, zahtjev za poništenje uvodnih izjava 11., 14. i 17. Uredbe Komisije (EU) br, 432/2012 od 16. svibnja 2012. o utvrđivanju popisa dopuštenih zdravstvenih tvrdnji koje se navode na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od bolesti te na razvoj i zdravlje djece (SL L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 43., str. 281.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi), Elaborados Dietéticos, SA, Nova Diet, SA, Laboratorios Vendrell, SA et Ynsadiet, SA snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet T-207/12 P: Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2014. – Marcuccio protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Akt koji je uslijedio nakon zahtjeva da se dokument uloži u spis koji je formiran kako bi se istražio zahtjev da se prizna da je tužiteljeva nezgoda posljedica nesretnog slučaja — Nedostatak akta koja ima negativni učinak — Pripremni akt — Informativni akt — Članak 94. točka (a) Poslovnika Službeničkog suda — Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana” )

text:
               7.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 212/30

         Rješenje Općeg suda od 12. svibnja 2014. – Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-207/12 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Akt koji je uslijedio nakon zahtjeva da se dokument uloži u spis koji je formiran kako bi se istražio zahtjev da se prizna da je tužiteljeva nezgoda posljedica nesretnog slučaja - Nedostatak akta koja ima negativni učinak - Pripremni akt - Informativni akt - Članak 94. točka (a) Poslovnika Službeničkog suda - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”))
   2014/C 212/38
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser, J. Currall i G. Gattinara, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 29. veljače 2012., Marcuccio protiv Komisije (F-3/11, još neobjavljeno u Zborniku) kojom se zahtjeva poništenje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Luigi Marcuccio snosit će vlastite troškove kao i one koje je u okviru ovog postupka imala Europska Komisija.

      (1)  SL C 194, 30.6.2012.


title: Predmet F-56/15: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. veljače 2016. – Barnett i Mogensen protiv Komisije (Javna služba — Umirovljeni dužnosnici — Starosne mirovine — Članak 64. Pravilnika — Koeficijent ispravka — Godišnje ažuriranje koeficijenta ispravka — Članak 65. stavak 2. Pravilnika — Privremeno ažuriranje — Članci 3., 4. i 8. Priloga XI. Pravilniku — Prag osjetljivosti — Promjena troškova života — Članak 65. stavak 4. Pravilnika — Nepostojanje godišnjeg ažuriranja za 2013. i 2014. o kojem je odlučio zakonodavac — Doseg — Uredba br. 1416/2013 — Precjenjivanje koeficijenta ispravka za Dansku — Smanjenje koeficijenta ispravka mehanizmom privremenog ažuriranja — Zlouporaba ovlasti)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/48

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 5. veljače 2016. – Barnett i Mogensen protiv Komisije
   (Predmet F-56/15) (1)

   ((Javna služba - Umirovljeni dužnosnici - Starosne mirovine - Članak 64. Pravilnika - Koeficijent ispravka - Godišnje ažuriranje koeficijenta ispravka - Članak 65. stavak 2. Pravilnika - Privremeno ažuriranje - Članci 3., 4. i 8. Priloga XI. Pravilniku - Prag osjetljivosti - Promjena troškova života - Članak 65. stavak 4. Pravilnika - Nepostojanje godišnjeg ažuriranja za 2013. i 2014. o kojem je odlučio zakonodavac - Doseg - Uredba br. 1416/2013 - Precjenjivanje koeficijenta ispravka za Dansku - Smanjenje koeficijenta ispravka mehanizmom privremenog ažuriranja - Zlouporaba ovlasti))
   (2016/C 106/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Adrian Barnett (Roskilde, Danska) i Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Danska) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluka o smanjenju koeficijenta ispravka koji se primjenjuje na mirovinu tužiteljâ koji borave u Danskoj, kao što to proizlazi iz njihovih obračuna mirovina za lipanj 2014. i naknadu nematerijalne štete navodno pretrpljene uslijed oprečnih i proturječnih informacija iz obrazloženja pobijanih odluka.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               A. Barnett i S. Mogensen snosit će vlastite troškove te im se nalaže i snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 213, 29. 6. 2015., str. 46.


title: Predmet C-5/14: Presuda Suda (treće vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH protiv Hauptzollamt Osnabrück (Prethodni postupak — Članak 267. UFEU-a — Incidentalni postupak kontrole ustavnosti — Ispitivanje sukladnosti nacionalnog zakona kako s pravom Europske unije tako i s Ustavom dotične države članice — Pravo nacionalnog suda da Sudu uputi zahtjev za prethodnu odluku — Nacionalni propis koji predviđa oporezivanje korištenja nuklearnoga goriva — Direktiva 2003/96/EZ i Direktiva 2008/118/EZ — Članak 107. UFEU-a — Članci 93., 191. i 192. AE-a)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/13

         Presuda Suda (treće vijeće) od 4. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Hamburg – Njemačka) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH protiv Hauptzollamt Osnabrück
   (Predmet C-5/14) (1)

   ((Prethodni postupak - Članak 267. UFEU-a - Incidentalni postupak kontrole ustavnosti - Ispitivanje sukladnosti nacionalnog zakona kako s pravom Europske unije tako i s Ustavom dotične države članice - Pravo nacionalnog suda da Sudu uputi zahtjev za prethodnu odluku - Nacionalni propis koji predviđa oporezivanje korištenja nuklearnoga goriva - Direktiva 2003/96/EZ i Direktiva 2008/118/EZ - Članak 107. UFEU-a - Članci 93., 191. i 192. AE-a))
   (2015/C 236/17)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Osnabrück

      Izreka

               1.

               Članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da nacionalni sud koji dvoji o sukladnosti nacionalnog zakonodavstva kako s pravom Unije tako i s ustavom dotične države članice ne gubi pravo, niti je ovisno o slučaju, oslobođen obveze podnošenja Sudu pitanja koja se odnose na tumačenje ili valjanost prava Unije, zbog činjenice da se pred nacionalnim sudom nadležnim za provođenje incidentalnog postupka kontrole ustavnosti vodi takav postupak glede tog zakonodavstva.

               2.

               Članak 14. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije i članak 1. stavke 1. i 2. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom propisu kakav je onaj iz glavnog postupka, koji predviđa oporezivanje korištenja nuklearnoga goriva u svrhu industrijske proizvodnje električne energije.

               3.

               Članak 107. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne protivi nacionalnom propisu kakav je onaj iz glavnog postupka, kojim se predviđa oporezivanje korištenja nuklearnoga goriva u svrhu industrijske proizvodnje električne energije.

               4.

               Članak 93. stavak 1. AE-a, članak 191. AE-a u vezi s člankom 3. stavkom 1. Protokola (br. 7) o povlasticama i imunitetima Europske unije, priloženom ugovorima o EU-u, FEU-u i EZAE-u, kao i članak 192. stavak 2. AE-a u vezi s člankom 1. stavkom 2. i člankom 2. točkom (d) AE-a treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom propisu kakav je onaj iz glavnog postupka, koji predviđa oporezivanje korištenja nuklearnoga goriva u svrhu industrijske proizvodnje električne energije.

      (1)  SL C 85, 22.3.2014.


title: Predmet T-631/16: Tužba podnesena 2. rujna 2015. – Remag Metallhandel i Jaschinsky protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/47

         Tužba podnesena 2. rujna 2015. – Remag Metallhandel i Jaschinsky protiv Komisije
   (Predmet T-631/16)
   (2016/C 392/62)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Austrija) i Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Austrija) (zastupnik: M. Lux, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   S obzirom na OLAF-ov zahtjev i naknadna inzistiranja da tijela država članica naplate antidampinške pristojbe za sve pošiljke silicija koje su iz Tajvana izvezene u Europsku uniju u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 398/2004 od 2. ožujka 2004. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz silicija podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL 2004., L 66) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 39., str. 6.) i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 467/2010 od 25. svibnja 2010. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz silicija podrijetlom iz Narodne Republike Kine, kako je proširena na uvoz silicija poslanog iz Republike Koreje, bez obzira na to ima li deklarirano podrijetlo iz Republike Koreje ili ne (SL 2010., L131) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 32., str. 221.), iako OLAF nije podnio nikakav dokaz ili su podneseni dokazi bili nedostatni za dokazivanje činjenice da silicij koji je Remag uveo iz Tajvana potječe iz Kine, tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               tuženiku naloži da tužitelju naknadi štetu kako je specificirana u tužbi, sa zateznim kamatama po stopi od 8 % godišnje, i

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka pred Općim sudom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je OLAF, zahtijevajući od država članica da naplate antidampinške pristojbe prije nego je ispitnim postupkom potvrđeno podrijetlo robe, kako bi se izbjegla zastara pristojbi koje se navodno duguju, uputio i potaknuo nacionalne uprave na povredu članka 220. stavka 1. i članka 221. stavka 1. Carinskog zakonika Zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je zanemarivanjem, u svom zahtjevu za povrat, činjenice da pretovar silicija iz Kine ne dokazuje da silicij potječe iz Kine, OLAF povrijedio načelo dobre uprave i obvezu da svoje zaključke temelji na potkrijepljenim dokazima.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je OLAF, tvrdeći da se sav izvoz silicija iz Tajvana odnosio na robu koja potječe iz Kine, povrijedio teret dokaza o nepovlaštenom podrijetlu.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je OLAF, tvrdeći da prerada izvršena na Tajvanu nije dostatna za utvrđivanje tajvanskog podrijetla, a da pritom nije uzeo u obzir upotrebu prerađenog silicija, povrijedio pravila o podrijetlu kako ih tumači Sud Europske unije.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi tužiteljevih prava obrane.


title: Predmet C-67/13 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. rujna 2014. – Groupement des cartes bancaires (CB) protiv Europske komisije, BNP Paribas, BPCE, ranije Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP), Société générale SA (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Članak 81. stavak 1. UEZ-a — Sustav platnih kartica u Francuskoj — Odluka udruženja poduzetnika — Tržište izdavanja — Tarife primjenjive na ‘nove sudionike na tržištu’ — Članarina i tzv. mehanizmi ‘reguliranje funkcije prihvaćanja’ i ‘buđenje uspavanih članova’ — Pojam ograničenja tržišnog natjecanja ‘prema cilju’ — Ispitivanje stupnja štetnosti za tržišno natjecanje)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 11. rujna 2014. – Groupement des cartes bancaires (CB) protiv Europske komisije, BNP Paribas, BPCE, ranije Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP), Société générale SA
   (Predmet C-67/13 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Članak 81. stavak 1. UEZ-a - Sustav platnih kartica u Francuskoj - Odluka udruženja poduzetnika - Tržište izdavanja - Tarife primjenjive na ‘nove sudionike na tržištu’ - Članarina i tzv. mehanizmi ‘reguliranje funkcije prihvaćanja’ i ‘buđenje uspavanih članova’ - Pojam ograničenja tržišnog natjecanja ‘prema cilju’ - Ispitivanje stupnja štetnosti za tržišno natjecanje))
   2014/C 409/10
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Groupement des cartes bancaires (CB) (zastupnici: F. Pradelles, O Fauré, C. Ornellas-Chancerelle, avocats i J. Ruiz Calzado, abogado)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: O. Beynet, V. Bottka i B. Mongin, agenti), BNP Paribas (zastupnici: O. de Juvigny, D. Berg i M. P. Heusse, avocats), BPCE, ranije Caisse Nationale des Caisses d’Épargne et de Prévoyance (CNCEP) (zastupnici: A. Choffel, S. Hautbourg, L. Laidi i R. Eid, avocats), Société Générale SA (zastupnici: P. Guibert i P. Patat, avocats)

      Izreka

               1.

               Presuda Općeg suda Europske unije od 29. studenoga 2012., CB/Komisija (T 491/07) se ukida.

               2.

               Predmet se vraća na ponovno odlučivanje Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 114, 20.4.2013.


title: Predmet C-380/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2015. uputio Audiencia Provincial de Baleares (Španjolska) – Francisca Garzón Ramos i José Javier Ramos Martín protiv Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. i Intercotrans S.L.

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2015. uputio Audiencia Provincial de Baleares (Španjolska) – Francisca Garzón Ramos i José Javier Ramos Martín protiv Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. i Intercotrans S.L.
   (Predmet C-380/15)
   (2015/C 354/16)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Les Illes Balears

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Francisca Garzón Ramos i José Javier Ramos Martín

      Tuženik: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. e Intercotrans S.L.

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li članak 698.1 španjolskog zakona o građanskom postupku, u mjeri u kojoj tom odredbom sprječava, u svakom slučaju, suca pred kojim se vodi redovan postupak za poništenje ovršnog naloga, da privremeno prekine hipotekarni ovršni postupak koji se temelji na istom nalogu koji se smatra ništavim, sukladan načelu učinkovite sudske zaštite ustanovljenom člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (1)?

               2.

               U slučaju da je odgovor na prethodno pitanje potvrdan, to jest da je španjolska odredba nesukladna s navedenim člankom Povelje EU o temeljnim pravima i posljedično, je li na ovaj slučaj primjenjiva sudska praksa Suda Europske unije, a osobito ona utvrđena u presudi prvog vijeća od 17. srpnja 2014. (C-169/14) (2)?

      (1)  SL 2000, C 364, str. 1.

      (2)  EU:C:2014:2099


title: Predmet C-202/16: Tužba podnesena 12. travnja 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/14

         Tužba podnesena 12. travnja 2016. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-202/16)
   (2016/C 200/20)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: Μ. Patakia i E. Sanfrutos Cano)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrditi da, time što dopušta rad odlagališta otpada u Temploniju, koji ne udovoljava uvjetima i zahtjevima zakonodavstva Europske unije u području zaštite okoliša iz članka 13. Direktive 2008/98/EZ (1) o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva, iz članka 8. točke (a) i članka 11. stavka 1., kao i Priloga I. Direktivi 99/31/EZ (2) o odlagalištima otpada, Helenska Republika nije ispunila obveze koje je dužna ispuniti na temelju navedenih odredbi;

               —

               naložiti Helenskoj republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Predmetni se postupak odnosi na neispunjenje obveza od strane Helenske Republike koje proizlaze iz članka 13. Direktive 2008/98/EZ o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva te iz članka 8. točke (a) i članka 11. stavka 1. kao i iz Priloga I. Direktivi 99/31/EZ o odlagalištima otpada. Povreda tih odredbi odnosi se na rad odlagališta otpada (u daljnjem tekstu: odlagalište) u Temploniju na Krfu.

               2.

               Predmet ove tužbe problematičan je rad odlagališta u Temploniju i njegovi štetni učinci na okoliš te propuštanje grčkih tijela da donesu potrebne mjere predviđene europskim propisima kako bi odlagalište moglo raditi uz puno poštovanje uvjeta i zahtjeva zakonodavstva Unije u području zaštite okoliša.

               3.

               Komisija je u postupku zbog kršenja, na temelju inspekcija na terenu koje su provela nadležna grčka tijela u razdoblju od 2009. do 2012., utvrdila više nepravilnosti u radu odlagališta.

               4.

               Svojim posljednjim odgovorom od 23. ožujka 2015. grčka su tijela obavijestile Komisiju:

                           —

                           da je podnesen novi prijedlog izmjene odluke kojom se odobravaju ekološki uvjeti rada odlagališta u kojemu se utvrđuje koje radove treba izvesti za propisan rad odlagališta,

                           —

                           da su nakon inspekcije na terenu od 8. kolovoza 2014. (i utvrđenja novih kršenja) regionalna tijela ponovno pokrenula upravni postupak za izricanje sankcije protiv upravnog tijela,

                           —

                           da je u tijeku izvođenje više potrebnih radova, na primjer onih za upravljanje bioplinom (Komisija primjećuju da u tom odgovoru grčka tijela prvi put navode da izmjena normi o zaštiti okoliša koje se odnose na rad odlagališta predstavlja neophodni preduvjet za izvršenje tih radova) te

                           —

                           da je još uvijek u tijeku postupak pronalaženja mjesta gdje bi trebalo izgraditi novo odlagalište na otoku.

               5.

               Komisija smatra da je razvidno da odlagalište u Temploniju radi na neispravan način i da, s obzirom na to da se neke nepravilnosti otklanjaju, a druge nastaju, nije moguće izraditi njihov iscrpan popis. U svakom slučaju, neovisno o točnom broju povreda, Komisija smatra da je jasno (što grčka tijela ne osporavaju) da odlagalište radi na način koji nije u skladu s odredbama dviju gore navedenih direktiva. Iako su inspekcijama na terenu utvrđeni znatne nepravilnosti u radu odlagališta, grčka tijela i dalje prihvaćaju njegov rad.

      (1)  SL L 312od 22. studenog 2008., str. 3.

      (2)  SL L 182od 16. srpnja 1999., str. 1.


title: Predmet C-342/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – X-Steuerberatungsgesellschaft protiv Finanzamt Hannover-Nord

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – X-Steuerberatungsgesellschaft protiv Finanzamt Hannover-Nord
   (Predmet C-342/14)
   2014/C 372/04
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X-Steuerberatungsgesellschaft

      Tuženik: Finanzamt Hannover-Nord

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članak 5. Direktive 2005/36/EZ (1) ograničavanju slobode pružanja usluga u slučaju da društvo za porezno savjetovanje osnovano prema propisima jedne države članice, u državi članici u kojoj ima svoj poslovni nastan – a u kojoj djelatnost poreznog savjetovanja nije regulirana – sastavi poreznu prijavu za primatelja usluga u drugoj državi članici te je preda poreznom organu, a u toj drugoj državi članici nacionalni propisi određuju da društvo za porezno savjetovanje mora posjedovati priznanje ovlaštenja za profesionalno obavljanje usluga podrške u poreznim stvarima, te da ga porezni savjetnici moraju odgovorno voditi?

               2.

               Može li se društvo za porezno savjetovanje u okolnostima navedenim u prvom pitanju s uspjehom pozvati na članak 16. stavke 1. i 2. Direktive 2006/123/EZ (2), i to bez obzira na to u kojoj od dviju država članica pruža uslugu?

               3.

               Treba li članak 56. UFEU-a tumačiti na način da se protivi ograničenju slobode pružanja usluga propisima države članice primatelja usluga u okolnostima navedenim u prvom pitanju, ako društvo za porezno savjetovanje nema poslovni nastan u toj državi?

      (1)  Direktiva 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL L 255, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125.).

      (2)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.).


title: Predmet C-221/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale di Trento (Italija) 25. travnja 2013. — Teresa Mascellani protiv Ministero della Giustizia

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale di Trento (Italija) 25. travnja 2013. — Teresa Mascellani protiv Ministero della Giustizia
   (Predmet C-221/13)
   (2013/C 207/21)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet C-491/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. rujna 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP protiv Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. rujna 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP protiv Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda
      (Predmet C-491/16)
      (2016/C 441/13)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

         Tuženik: Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li Operativni program ruralnog razvoja (nazvan Program AGRO) smatrati „višegodišnjim programom” u smislu članka 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1260/1999 (1) od 21. lipnja 1999. (koja je u međuvremenu stavljena izvan snage u skladu s člankom 107. Uredbe Vijeća (EZ) 1083/2006 (2) od 11. srpnja 2006., ne dovodeći u pitanje članak 105. stavak 1. potonje uredbe)?

                  2.

                  Treba li Program AGRO smatrati „višegodišnjim programom” za potrebe primjene članka 3. stavka 1. drugog podstavka druge rečenice Uredbe br. 2988/95 (3) od 18. prosinca 1995., u skladu s kojom „[u] slučaju višegodišnjih programa, rok zastare teče do konačnog završetka programa”?

                  3.

                  Ako se Program AGRO smatra „višegodišnjim programom” za potrebe primjene članka 3. stavka 1. drugog podstavka druge rečenice Uredbe br. 2988/95:

                              —

                              primjenjuje li se na zastaru upravnih postupaka pokrenutih unutar područja primjene navedenog programa četverogodišnji rok iz članka 3. stavka 1. te uredbe?

                              —

                              nastupa li zastara ako četverogodišnji rok istekne prije završetka programa, ili

                              —

                              se, s obzirom na članak 3. stavak 1. drugi podstavak drugu rečenicu Uredbe br. 2988/95, dies ad quem roka zastare produžuje tako da se podudara s danom „konačnog završetka [višegodišnjeg] programa”?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1260/1999 od 21. lipnja 1999. o utvrđivanju općih odredaba o strukturnim fondovima (SL 1999., L 161, str. 1.)

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999 (SL 2006., L 210, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 120.)

         (3)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL 1995., L 312, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 5.)


title: Predmet C-573/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2015. uputio Cour d'appel de Liège (Belgija) – État belge protiv Oxycure Belgium SA

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. studenoga 2015. uputio Cour d'appel de Liège (Belgija) – État belge protiv Oxycure Belgium SA
   (Predmet C-573/15)
   (2016/C 038/39)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour d'appel de Liège

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: État belge

      Druga stranka u postupku: Oxycure Belgium SA

      Prethodno pitanje

   Protive li se članak 98. stavci 1. i 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), zajedno s točkama 3. i 4. Priloga III. Direktivi o PDV-u, uzimajući osobito u obzir načelo neutralnosti, nacionalnoj odredbi koja predviđa sniženu stopu PDV-a primjenjivu za liječenje kisikom pomoću cilindara s kisikom, dok se na liječenje kisikom pomoću koncentratora kisika primjenjuje standardna stopa PDV-a?

      (1)  SL L 347, str. 1., SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.


title: Predmet T-517/14: Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – Pelikan protiv OHIM-a – Hachette Filipacchi Presse (be.bag)

text:
               15.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 448/26

         Tužba podnesena 7. srpnja 2014. – Pelikan protiv OHIM-a – Hachette Filipacchi Presse (be.bag)
   (Predmet T-517/14)
   (2014/C 448/34)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Njemačka) (zastupnik: A. Nordemann, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Francuska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig „be.bag” – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1192/2013-1

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. travnja 2014. u predmetu R 1192/2013-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               djelomično poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke b i članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-206/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Marco Tronchetti Provera SpA i dr. protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo društava — Direktiva 2004/25/EZ — Ponude za preuzimanje — Članak 5. stavak 4. drugi podstavak — Mogućnost izmjene cijene u ponudi pod okolnostima i u skladu s jasno određenim kriterijima — Nacionalna pravila koja predviđaju mogućnost da nadzorno tijelo poveća cijenu istaknutu u ponudi za preuzimanje u slučaju nezakonitog dogovora između ponuditelja ili osoba koje s njim zajednički djeluju i jednog ili više prodavatelja)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/5

         Presuda Suda (treće vijeće) od 20. srpnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Marco Tronchetti Provera SpA i dr. protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Predmet C-206/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo društava - Direktiva 2004/25/EZ - Ponude za preuzimanje - Članak 5. stavak 4. drugi podstavak - Mogućnost izmjene cijene u ponudi pod okolnostima i u skladu s jasno određenim kriterijima - Nacionalna pravila koja predviđaju mogućnost da nadzorno tijelo poveća cijenu istaknutu u ponudi za preuzimanje u slučaju nezakonitog dogovora između ponuditelja ili osoba koje s njim zajednički djeluju i jednog ili više prodavatelja))
   (2017/C 300/06)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Marco Tronchetti Provera SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, UniCredit SpA, Camfin SpA

      Tuženik: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      uz sudjelovanje: Camfin SpA, Generali Assicurazioni Generali SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, Marco Tronchetti Provera & C. SpA, UniCredit SpA

      Izreka

   Članak 5. stavak 4. drugi podstavak Direktive 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis, kao što je onaj o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji nacionalnom nadzornom tijelu dopušta povećanje cijene u ponudi za preuzimanje u slučaju „tajnog dogovora”, a da ne utvrdi detaljno posebna postupanja koja obilježavaju taj pojam, pod uvjetom da tumačenje navedenog pojma pomoću metoda tumačenja priznatih u nacionalnom pravu dovoljno jasno, precizno i predvidivo proizlazi iz tog propisa.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet T-152/14: Tužba podnesena 5. ožujka 2014. – Medilab protiv Komisije i ESB-a

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/32

         Tužba podnesena 5. ožujka 2014. – Medilab protiv Komisije i ESB-a
   (Predmet T-152/14)
   2014/C 159/44
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Medilab Ltd (Nikozija, Cipar) (zastupnici: C. Paschalides, Solicitor, i A. Paschalides, odvjetnik)

      Tuženici: Europska središnja banka i Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               naloži tuženicima da tužitelju naknade štetu prema članku 268. UFEU-a.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj tvrdi da su tuženici uzrokovali gubitak novčanih sredstava na njegovom računu jer su prijevremeno uveli sredstvo sanacije na depozit kod njegove banke kao dio uvjeta za financijsku pomoć pruženu Cipru 26. travnja 2013. sukladno članku 13. Ugovora o europskom mehanizmu za stabilnost iz 2012. jer su: a) „očito i teško zanemarili granice” svojih ovlasti u svojstvu institucija EU-a prema članku 136. stavku 3. UFEU-a; b) nezakonito predali učinkoviti nadzor svojih funkcija u svojstvu institucija EU-a; c) prijevremeno uveli sredstvo sanacije na depozite kod Ciparske banke i Ciparske narodne banke koji nisu postojali u pravu EU-a; d) uveli ograničenje kretanja novca koje imateljima depozita sprečava podizanje i/ili prijenos sredstava u sigurnije ustanove; i e) time povrijedili načela pravne sigurnosti, jednakosti i ljudskih prava.


title: Predmet T-246/14: Tužba podnesena 17. travnja 2014. – Yoworld protiv OHIM-a – Nestlé (yogorino)

text:
               21.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 235/21

         Tužba podnesena 17. travnja 2014. – Yoworld protiv OHIM-a – Nestlé (yogorino)
   (Predmet T-246/14)
   2014/C 235/29
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Yoworld SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: A. Tornato i D. Hazan, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 20. prosinca 2013. u predmetu R 115/2013-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element „yogorino” za proizvode i usluge iz razreda 5, 35 i 43 – prijava žiga Zajednice br. 9 436 536

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: raniji žig Zajednice br. 7 256 829

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je prihvaćena i pobijana je odluka djelomično poništena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Zajednice


title: Predmet C-499/11 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. srpnja 2013. — The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Tržište butadienskog kaučuka i stiren-butadienskog kaučuka proizvedenog emulzijskom polimerizacijom — Utvrđivanje ciljanih cijena, dijeljenje kupaca putem sporazuma o nenapadanju i razmjeni poslovnih informacija — Odgovornost za nezakonito postupanje — Diskrecijsko pravo Komisije — Množitelj sa svrhom preventivnog djelovanja — Jednako postupanje)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/7

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 18. srpnja 2013. — The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-499/11 P) (1)

   (Žalba - Zabranjeni sporazumi - Tržište butadienskog kaučuka i stiren-butadienskog kaučuka proizvedenog emulzijskom polimerizacijom - Utvrđivanje ciljanih cijena, dijeljenje kupaca putem sporazuma o nenapadanju i razmjeni poslovnih informacija - Odgovornost za nezakonito postupanje - Diskrecijsko pravo Komisije - Množitelj sa svrhom preventivnog djelovanja - Jednako postupanje)
   2013/C 260/11
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH (zastupnici: D. Schroeder i T. Kuhn, Rechtsanwälte, i T. Graf, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: M. Kellerbauer i V. Bottka, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. srpnja 2011., Dow Chemical i dr. protiv Komisije (T-42/07), kojom je Opći sud djelomično odbio žalbu radi djelomičnog poništenja Odluke Komisije C(2006) 5700 final od 29. studenog 2006. koja se odnosi na postupak na temelju čl. 81. UEZ-a i čl. 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/F/38.638 — butadienski kaučuk i stiren-butadienski kaučuk proizveden emulzijskom polimerizacijom), u vezi sa zabranjenim sporazumom o utvrđivanju ciljanih cijena, dijeljenju kupaca putem sporazuma o nenapadanju i razmjeni poslovnih informacija te, podredno, radi sniženja novčane kazne izrečene žaliteljima.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH i Dow Europe GmbH snošenje svojih troškova kao i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 252, 27.8.2011.


title: Predmet T-715/13: Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2015. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Horno del Espinar (Castello) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice Castello — Raniji figurativni žig Zajednice Castelló — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Pravo na saslušanje — Članak 75. druga rečenica Uredbe br. 207/2009”)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/30

         Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2015. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Horno del Espinar (Castello)
   (Predmet T-715/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice Castello - Raniji figurativni žig Zajednice Castelló - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Pravo na saslušanje - Članak 75. druga rečenica Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 205/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Wolter, M. Kefferpütz i A. Marx, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. listopada 2013. (predmet R 2338/2012-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Horno del Espinar, SL i Lidl Stiftung & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Ukida se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 1. listopada 2013. (predmet R 2338/2012-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Horno del Espinar, SL i Lidl Stiftung & Co. KG

               2.

               Nalaže se OHIMU-u snošenje troškova.

      (1)  SL C 78, 15.3.2014.


title: Predmet C-61/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. veljače 2017. uputio Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Njemačka) – Miriam Bichat protiv APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. veljače 2017. uputio Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Njemačka) – Miriam Bichat protiv APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
   (Predmet C-61/17)
   (2017/C 144/30)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Miriam Bichat

      Tuženik: APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li poduzeće koje kontrolira poslodavca, u smislu članka 2. stavka 4. prvog podstavka Direktive Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kolektivno otkazivanje (1) samo poduzeće čiji je utjecaj osiguran putem udjela i glasačkih prava, ili je dovoljan ugovorno ili de facto osiguran utjecaj (na primjer, na temelju mogućnosti fizičkih osoba da daju upute)?

               2.

               Ako na prvo pitanje valja odgovoriti da nije potreban utjecaj osiguran putem udjela i glasačkih prava:
               je li riječ o „odluci u pogledu kolektivnog otkazivanja” u smislu članka 2. stavka 4. prvog podstavka 98/59/EZ također onda kada poduzeće koje kontrolira poslodavca postavi potonjem takve uvjete da bude primoran iz poslovnih razloga provesti kolektivno otkazivanje?

               3.

               Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan:
               trebaju li, u skladu s člankom 2. stavkom 4. drugim podstavkom, u vezi s člankom 2. stavkom 3. točkom (a), člankom 2. stavkom 3. točkom (b) podtočkom i. i člankom 2. stavkom 1. Direktive 98/59/EZ, predstavnici radnika biti obaviješteni također o tome koji su poslovni ili drugi razlozi naveli poduzeće koje kontrolira poslodavca na donošenje odluka koje su poslodavca dovele do toga da namjerava provesti kolektivno otkazivanje?

               4.

               Je li u skladu s člankom 2. stavkom 4., u vezi s člankom 2. stavkom 3. točkom (a), člankom 2. stavkom 3. točkom (b) podtočkom i. i člankom 2. stavkom 1. Direktive 98/59/EZ to da se radnicima, koji u sudskom postupku zahtijevaju utvrđenje nezakonitosti otkaza radnog odnosa, provedenih u okviru kolektivnog otkazivanja, pri čemu se pozivaju na to da poslodavac, koji je dao otkaz, nije pravilno proveo savjetovanje s predstavnicima radnika, naloži obveza obrazlaganja i dokazivanja, koji nadilaze obrazlaganje činjenica u vezi s kontrolom poslodavca?

               5.

               Ako je odgovor na četvrto pitanje potvrdan:
               koje se dodatne obveze obrazlaganja i dokazivanja mogu u tom slučaju u skladu s navedenim odredbama naložiti radnicima?

      (1)  SL L 225, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 8., str. 86.)


title: Predmet T-474/17: Tužba podnesena 1. kolovoza 2017. – Portugal protiv Komisije

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/16

         Tužba podnesena 1. kolovoza 2017. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-474/17)
   (2017/C 357/21)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão, J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska Komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije C(2017) 4136 od 26. lipnja 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u mjeri u kojoj isključuje iz financiranja Unije izdatke koje je prijavio Portugal zbog navodnog nepoštovanja gornjih granica i rokova plaćanja.

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi odredbi članka 11. Uredbe Komisije (EZ) br. 885/2006 od 21. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a (SL 2006., L 171, str. 90.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 88.).

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (SL 2009., L 30, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 31. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005., L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.).

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. stavka 3. i članka 17. Uredbe Komisije (EZ) br. 968/2006 od 27. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 320/2006 o utvrđivanju privremenog plana za restrukturiranje industrije šećera u Zajednici (SL 2006., L 176, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 20. str. 31.).


title: Predmet T-611/13: Tužba podnesena 21. studenog 2013. — Australian Gold protiv OHIM-a — Effect Management & Holding (HOT)

text:
               25.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/34

         Tužba podnesena 21. studenog 2013. — Australian Gold protiv OHIM-a — Effect Management & Holding (HOT)
   (Predmet T-611/13)
   2014/C 24/63
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Australian Gold LLC (Indianapolis, Sjedinjene Države) (zastupnici: A. von Mühlendahl and H. Hartwig, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke pred žalbenim vijećem: Effect Management & Holding GmbH (Vöcklabruck, Austrija)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 10. rujna 2013. donesenu u predmetu R 1881/2012-4;

               —

               naloži tuženiku i drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem, ako ona intervenira u ovom postupku, snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za proglašavanje žiga ništavim: Figurativni žig koji sadrži verbalni element „HOT” za proizvode iz razreda 3., 5., 16. i 25. — međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 797 277

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Stranka koja zahtijeva proglašenje žiga Zajednice ništavim: tužitelj

      Obrazloženje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim: Razlozi su navedeni u članku 52. stavku 1. točki (a) u vezi člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009

      Odluka odjela za poništaje: djelomično usvajanje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je djelomično odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 52. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) i člankom 8. stavkom (3) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-352/15: Tužba podnesena 29. lipnja 2015. – DEI protiv Komisije

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/10

         Tužba podnesena 29. lipnja 2015. – DEI protiv Komisije
   (Predmet T-352/15)
   (2015/C 328/09)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atena, Grčka) (zastupnici: E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, Ch. Tagaras, Ch. Synodinos i Ε. Salaka, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda traži da:

               —

               poništi odluku Komisije C(2015)1942 final od 25. ožujka 2015. u predmetu SA.38101, u dijelu u kojem je navedenom utvrđeno da nikakva državna potpora nije dodijeljena Alouminionu i da stoga Komisija ne treba pokrenuti formalni postupak ispitivanja iz članka 108. stavka 2. UFEU-a,

               —

               poništi odluku Komisije C(2015)1942 final od 25. ožujka 2015. u predmetu SA.34991, u dijelu u kojem je navedenom utvrđeno da je prigovor DEI-a u vezi s državnom potporom koja proizlazi iz obrazloženja Odluke 346/2012 nadležnog grčkog tijela za regulaciju energije (Rythmistiki Archi Energeias, Grèce) postao bespredmetan nakon pravorijeka 1/2013 arbitražnog tribunala, i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova DEI-a.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi tužitelj navodi šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi bitnih postupovnih pravila, jer pobijani akt ne ispunjava postupovne uvjete za donošenje takve odluke.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na nedostatnom objašnjenju, kontradiktornosti i povredi obveze ispitivanja svih relevantnih pravnih i činjeničnih elemenata u odnosu na ocjenu da su arbitražnim pravorijekom definirani „jasni i objektivni parametri” koji „su ograničili ovlasti ocijene arbitara” i čija je logična posljedica bila da je tarifa za električnu energiju konačno utvrđena.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci koja se tiče prava u tumačenju i primjeni kriterija razumnog privatnog ulagača u tržišnom gospodarstvu i članaka 107. stavka 1. i 108. stavka 2. UFEU-a u vezi sa zaključkom prema kojem tarifa za električnu energiju određena arbitražnim pravorijekom predstavlja „logičnu posljedicu parametara koji su pravilno definirani u arbitražnom pravorijeku”.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci koja se tiče prava u tumačenju i primjeni članaka 107. i 108. UFEU-a u vezi sa zaključkom prema kojem Komisija nije morala provesti složene ekonomske procijene kao i na očitoj pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocijeni činjenica u dijelu u kojem je Komisija propustila ispitati odlučujuće okolnosti u vezi s utvrđivanjem postojanja ili nepostojanja državne potpore.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci koja se tiče prava u primjeni članaka 107. stavka 1. i 108. stavka 2. UFEU-a i očitoj pogrešci u ocijeni činjenica u vezi s primjenom kriterija razumnog privatnog ulagača u tržišnom gospodarstvu.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci koja se tiče prava u tumačenju i primjeni članka 107. stavka 1. UEU-a, povredi obveze dostatnog obrazloženja i očitoj pogrešci u ocijeni u dijelu koji se odnosi na odluku Komisije da dalje ne istražuje navode iz prigovora DEI-a iz 2012. sukladno članku 108. stavku 2. UFEU-a, na temelju zaključka da je prigovor „postao bespredmetan” nakon donošenja pravorijeka 1/2013 arbitražnog tribunala.


title: Predmet T-512/12: Presuda Općeg suda od 10. prosinca 2015. – Front Polisario protiv Vijeća („Vanjski odnosi — Sporazum u obliku razmjene pisama između Unije i Maroka — Uzajamna liberalizacija u području poljoprivrednih proizvoda, prerađenih poljoprivrednih proizvoda, ribe i proizvoda ribarstva — Front Polisario — Tužba za poništenje — Procesna legitimacija — Izravni i osobni utjecaj — Dopuštenost — Usklađenost s međunarodnim pravom — Obveza obrazlaganja — Pravo na obranu”)

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/26

         Presuda Općeg suda od 10. prosinca 2015. – Front Polisario protiv Vijeća
   (Predmet T-512/12) (1)

   ((„Vanjski odnosi - Sporazum u obliku razmjene pisama između Unije i Maroka - Uzajamna liberalizacija u području poljoprivrednih proizvoda, prerađenih poljoprivrednih proizvoda, ribe i proizvoda ribarstva - Front Polisario - Tužba za poništenje - Procesna legitimacija - Izravni i osobni utjecaj - Dopuštenost - Usklađenost s međunarodnim pravom - Obveza obrazlaganja - Pravo na obranu”))
   (2016/C 068/33)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (zastupnici: C.-E. Hafiz i G. Devers, a zatim G. Devers, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Kyriakopoulou, A. Westerhof Löfflerová i N. Rouam, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, E. Paasivirta i D. Stefanov, a zatim F. Castillo de la Torre i E. Paasivirta, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2012/497/EU od 8. ožujka 2012. o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o uzajamnoj liberalizaciji mjera za poljoprivredne proizvode, prerađene poljoprivredne proizvode, ribu i proizvode ribarstva, zamjeni protokola 1, 2 i 3 i njihovih priloga i izmjeni Euro-mediteranskog sporazuma o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane (SL L 241, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 118., str. 249.).

      Izreka

               1.

               Odluka Vijeća 2012/497/EU od 8. ožujka 2012. o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o uzajamnoj liberalizaciji mjera za poljoprivredne proizvode, prerađene poljoprivredne proizvode, ribu i proizvode ribarstva, zamjeni protokola 1, 2 i 3 i njihovih priloga i izmjeni Euro-mediteranskog sporazuma o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane, poništava se s obzirom na to da ona odobrava primjenu navedenog sporazuma na zapadnu Saharu.

               2.

               Vijeće Europske unije i Europska komisija snosit će vlastite troškove kao i troškove Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario).

      (1)  SL C 55, 23. 2. 2013.


title: Predmet T-603/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Drex Technologies protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/21

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Drex Technologies protiv Vijeća
   (Predmet T-603/14)
   2014/C 361/31
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Drex Technologies SA (Tortola, Britanski Djevičanski otoci) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužiteljeva tužba dopuštena i osnovana,

               —

               slijedom toga, naloži Europskoj uniji da nadoknadi cjelokupnu štetu koju je tužitelj pretrpio u visini 10.000 eura,

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koja su u osnovi istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-592/14, Makhlouf/Vijeće.


title: Predmet T-866/16: Tužba podnesena 22. prosinca 2016. – Silver Tours protiv EUIPO-a (billiger-mietwagen.de)

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/33

         Tužba podnesena 22. prosinca 2016. – Silver Tours protiv EUIPO-a (billiger-mietwagen.de)
   (Predmet T-866/16)
   (2017/C 053/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: SilverTours GmbH (Freiburg im Breisgau, Njemačka) (zastupnik: P. Neuwald, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „billiger-mietwagen.de” – prijava za registraciju br. 14 343 099

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. studenoga 2016. u predmetu R 206/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 76. stavka 1. prve rečenice Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;


title: Predmet C-657/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. prosinca 2013. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) — Verder LabTec GmbH & Co. KG protiv Finanzamt Hilden

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. prosinca 2013. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) — Verder LabTec GmbH & Co. KG protiv Finanzamt Hilden
      (Predmet C-657/13)
      (2014/C 71/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Verder LabTec GmbH & Co. KG

         Tuženik: Finanzamt Hilden

         Prethodno pitanje

      Je li sukladno slobodi poslovnog nastana iz članka 49. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ako nacionalno zakonodavstvo određuje da je u slučaju prijenosa gospodarskog dobra iz tuzemne u inozemnu poslovnu jedinicu istog poduzeća riječ o poslovno nepriznatom rashodu što ima za posljedicu da zbog otkrivanja skrivenih rezervi dolazi do nastanka dobiti od nepriznatih rashoda, dok drugo nacionalno zakonodavstvo daje mogućnost ravnomjernog raspoređivanja dobiti od nepriznatih rashoda na pet ili deset poslovnih godina?


title: Spojeni predmeti C-400/13 i C-408/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe – Njemačka) – Sophia Marie Nicole Sanders, koju zastupa Marianne Sanders, protiv Davida Verhaegena (C-400/13), Barbara Huber protiv Manfreda Hubera (C-408/13) (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Suradnja u građanskim stvarima — Uredba br. 4/2009 — Članak 3. — Nadležnost za odlučivanje o tužbi u vezi s obvezom uzdržavanja osobe s prebivalištem u drugoj državi članici — Nacionalni propisi kojima se uspostavlja koncentracija nadležnosti)

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/8

         Presuda Suda (treće vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe – Njemačka) – Sophia Marie Nicole Sanders, koju zastupa Marianne Sanders, protiv Davida Verhaegena (C-400/13), Barbara Huber protiv Manfreda Hubera (C-408/13)
   (Spojeni predmeti C-400/13 i C-408/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Suradnja u građanskim stvarima - Uredba br. 4/2009 - Članak 3. - Nadležnost za odlučivanje o tužbi u vezi s obvezom uzdržavanja osobe s prebivalištem u drugoj državi članici - Nacionalni propisi kojima se uspostavlja koncentracija nadležnosti))
   (2015/C 065/11)
   Jezik postupka: njemački

      Sudovi koji su uputili zahtjeve

   Amtsgericht Düsseldorf, Amtsgericht Karlsruhe

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Sophia Marie Nicole Sanders, koju zastupa Marianne Sanders (C-400/13), Barbara Huber (C-408/13)

      Tuženici: David Verhaegen (C-400/13), Manfred Huber (C-408/13)

      Izreka

   Članak 3. točku (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obveze uzdržavanja treba tumačiti tako da mu je protivan nacionalni propis poput onog u glavnom postupku kojim se u korist prvostupanjskog suda nadležnog prema sjedištu žalbenog suda uspostavlja koncentracija sudske nadležnosti u stvarima koje se odnose na prekogranične obveze uzdržavanja, osim ako to pravilo pridonosi ostvarenju cilja dobrog sudovanja i zaštićuje interes uzdržavanih osoba unapređujući učinkovitu naplatu njihovih potraživanja, što su, međutim, dužni provjeriti sudovi koji su uputili zahtjev.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet C-46/13: Rješenje predsjednika Suda od 27. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Datenschutzbehörde (nekadašnja Datenschutzkommission) – Austrija) – H protiv E

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/17

         Rješenje predsjednika Suda od 27. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Datenschutzbehörde (nekadašnja Datenschutzkommission) – Austrija) – H protiv E
   (Predmet C-46/13) (1)

   2014/C 261/27
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 147, 25.5.2013.