title: Predmet T-321/17: Rješenje Općeg suda od 20. prosinca 2021. – Niemelä i dr./ESB („Tužba za poništenje – Ekonomska i monetarna politika – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – Posebne nadzorne zadaće povjerene ESB-u – Odluka o oduzimanju odobrenja za rad kreditnoj instituciji – Zamjena pobijanog akta tijekom postupka – Prestanak postojanja predmeta spora – Gubitak pravnog interesa – Obustava postupka – Tužba za naknadu štete – Očita nedopuštenost”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/21

      Rješenje Općeg suda od 20. prosinca 2021. – Niemelä i dr./ESB
      (Predmet T-321/17) (1)

      („Tužba za poništenje - Ekonomska i monetarna politika - Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama - Posebne nadzorne zadaće povjerene ESB-u - Odluka o oduzimanju odobrenja za rad kreditnoj instituciji - Zamjena pobijanog akta tijekom postupka - Prestanak postojanja predmeta spora - Gubitak pravnog interesa - Obustava postupka - Tužba za naknadu štete - Očita nedopuštenost”)
      (2022/C 109/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Heikki Niemelä (Ohain, Belgija), Mika Lehto (Espoo, Finska), Nemea plc (St. Julians, Malta), Nevestor SA (Ohain), Nemea Bank plc (St. Julians) (zastupnik: A. Meriläinen, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: C. Hernández Saseta i A. Witte, agenti, uz asistenciju B. Schneidera, odvjetnika)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: A. Steiblytė i A. Nijenhuis, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke ESB/SSM/2017-213800JENPXTUY75VSO/1 WHD-2017-0003 Europske središnje banke od 23. ožujka 2017. kojom se društvu Nemea Bank plc oduzima odobrenje za obavljanje djelatnosti kreditne institucije i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevu za poništenje.

                  2.

                  Zahtjev za naknadu štete odbacuje se kao očito nedopušten.

                  3.

                  Heikki Niemelä, Mika Lehto, Nemea plc, Nevestor SA, Nemea Bank plc i Europska središnja banka (ESB) snosit će svaka svoje troškove u vezi sa zahtjevom za poništenje.

                  4.

                  Heikki Niemelä, Mika Lehto, Nemea, Nevestor i Nemea Bank snosit će vlastite troškove i troškove ESB-a u vezi sa zahtjevom za naknadu štete.

                  5.

                  Europska komisija snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 283 od 28. 8. 2017.


title: Predmet T-682/20: Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Cipela) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje cipelu – Raniji nacionalni dizajni i dizajni Zajednice dostavljeni nakon podnošenja zahtjeva za proglašenje dizajna ništavim – Članak 28. stavak 1. točka (b) podtočka v. Uredbe (EZ) br. 2245/2002 – Razlozi ništavosti – Nepostojanje novosti – Nepostojanje individualnog karaktera – Stupanj slobode dizajnera – Nepostojanje različitog ukupnog dojma – Članci 5. i 6. te članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/22

      Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Cipela)
      (Predmet T-682/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje cipelu - Raniji nacionalni dizajni i dizajni Zajednice dostavljeni nakon podnošenja zahtjeva za proglašenje dizajna ništavim - Članak 28. stavak 1. točka (b) podtočka v. Uredbe (EZ) br. 2245/2002 - Razlozi ništavosti - Nepostojanje novosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Stupanj slobode dizajnera - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članci 5. i 6. te članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 109/29)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Austrija) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Rieker Schuh AG (Thayngen, Švicarska) (zastupnik: A. Schabenberger, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. rujna 2020. (predmet R 1650/2019-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava Legero Schuhfabrik i Rieker Schuh.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Legero Schuhfabrik GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet T-683/20: Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Cipela) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje cipelu – Raniji nacionalni dizajni i dizajni Zajednice dostavljeni nakon podnošenja zahtjeva za proglašenje dizajna ništavim – Članak 28. stavak 1. točka (b) podtočka v. Uredbe (EZ) br. 2245/2002 – Razlozi ništavosti – Nepostojanje novosti – Nepostojanje individualnog karaktera – Stupanj slobode dizajnera – Nepostojanje različitog ukupnog dojma – Članci 5. i 6. te članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/22

      Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Cipela)
      (Predmet T-683/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje cipelu - Raniji nacionalni dizajni i dizajni Zajednice dostavljeni nakon podnošenja zahtjeva za proglašenje dizajna ništavim - Članak 28. stavak 1. točka (b) podtočka v. Uredbe (EZ) br. 2245/2002 - Razlozi ništavosti - Nepostojanje novosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Stupanj slobode dizajnera - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članci 5. i 6. te članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 109/30)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Austrija) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Rieker Schuh AG (Thayngen, Švicarska) (zastupnik: A. Schabenberger, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. rujna 2020. (predmet R 1648/2019-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava Legero Schuhfabrik i Rieker Schuh.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Legero Schuhfabrik GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet T-684/20: Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Cipela) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje cipelu – Raniji nacionalni dizajni i dizajni Zajednice dostavljeni nakon podnošenja zahtjeva za proglašenje dizajna ništavim – Članak 28. stavak 1. točka (b) podtočka v. Uredbe (EZ) br. 2245/2002 – Razlozi ništavosti – Nepostojanje novosti – Nepostojanje individualnog karaktera – Stupanj slobode dizajnera – Nepostojanje različitog ukupnog dojma – Članci 5. i 6. te članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/23

      Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Cipela)
      (Predmet T-684/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje cipelu - Raniji nacionalni dizajni i dizajni Zajednice dostavljeni nakon podnošenja zahtjeva za proglašenje dizajna ništavim - Članak 28. stavak 1. točka (b) podtočka v. Uredbe (EZ) br. 2245/2002 - Razlozi ništavosti - Nepostojanje novosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Stupanj slobode dizajnera - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Članci 5. i 6. te članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 109/31)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Austrija) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Rieker Schuh AG (Thayngen, Švicarska) (zastupnik: A. Schabenberger, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. rujna 2020. (predmet R 1649/2019-3), koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava Legero Schuhfabrik i Rieker Schuh.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Legero Schuhfabrik GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet T-734/20: Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Boquoi Handels/EUIPO (Prikaz ledenog kristala na plavoj kružnoj pozadini) („Žig Europske unije – Prijava za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje ledeni kristal na plavoj kružnoj pozadini – Djelomično odbijanje prijave – Povlačenje prijave za registraciju – Obustava postupka”)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/23

      Rješenje Općeg suda od 15. prosinca 2021. – Boquoi Handels/EUIPO (Prikaz ledenog kristala na plavoj kružnoj pozadini)
      (Predmet T-734/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje ledeni kristal na plavoj kružnoj pozadini - Djelomično odbijanje prijave - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”)
      (2022/C 109/32)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Boquoi Handels OHG (Grünwald, Njemačka) (zastupnik: S. Lorenz, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Graul i E. Markakis, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. rujna 2020. (predmet R 522/2020-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje ledeni kristal na plavoj kružnoj pozadini kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Društvu Boquoi Handels OHG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 53, 15. 2. 2021.


title: Predmet T-785/21: Tužba podnesena 20. prosinca 2021. – SC Ha Ha Ha Production/EUIPO – The Smiley Company (SMILEY)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/24

      Tužba podnesena 20. prosinca 2021. – SC Ha Ha Ha Production/EUIPO – The Smiley Company (SMILEY)
      (Predmet T-785/21)
      (2022/C 109/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: SC Ha Ha Ha Production SRL (Calinesti, Rumunjska) (zastupnik: O. Anghel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: The Smiley Company SPRL (Brisel, Belgija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije SMILEY – prijava za registraciju br. 17 569 641

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. rujna 2021. u predmetu R 2936/2019-5 o opozivu njegove odluke od 15. siječnja 2021. i odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. listopada 2021. u predmetu R 2936/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. rujna 2021. o opozivu njegove odluke od 15. siječnja 2021.;

                  —

                  poništi odluku petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. listopada 2021. kako bi registrirao kao žig Europske unije prijavljeni znak SMILEY, br. 17 569 641, za usluge iz razreda 41.;

                  —

                  naloži tuženiku i, prema potrebi, drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem, snošenje troškova postupka, uključujući troškove žalbenog postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 103. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda općih načela prava Unije.


title: Predmet T-803/21: Tužba podnesena 27. prosinca de 2021. — NQ/Vijeće i dr.

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/25

      Tužba podnesena 27. prosinca de 2021. — NQ/Vijeće i dr.
      (Predmet T-803/21)
      (2022/C 109/34)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Tužitelj: NQ (zastupnici: R. Leandro Vasconcelos i M. Martins Pereira, odvjetnici)

         Tuženici: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Službe za instrumente vanjske politike (FPI) Komisije od 1. prosinca 2021. i odluku da se ne preporuče buduće misije Europske unije za promatranje izbora (EU EOM) tijekom pet godina;

         podredno, u slučaju da se utvrdi da nije riječ o aktu koji se može pobijati:

                  —

                  poništi izvješće o ocjeni od 16. listopada;

         još podrednije, u slučaju da se utvrdi da nijedan od navedenih akata nije akt koji se može pobijati:

                  —

                  poništi odluku zamjenika glavnog promatrača (Deputy Chief Observer) od 22. listopada.

                  —

                  naloži Europskoj komisiji i, prema potrebi, ESVD-u i Vijeću Europske unije, da, osim vlastitih, snose i tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje
                  Prilikom provedbe postupka ocjene, u okviru kojeg je 16. listopada 2021. doneseno izvješće o ocjeni, povrijeđeno je tužiteljevo pravo da ga se sasluša u vezi s nacrtom izvješća o ocjeni, odnosno prije donošenja konačne odluke. To pravo proizlazi iz prava na dobru upravu, zajamčenog člankom 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja
                  FPI je pri donošenju pobijane odluke povrijedio svoju obvezu obrazlaganja. Ta je obveza, kao prvo, utvrđena člankom 296. drugim stavkom UFEU-a, a potvrđena je člankom 41. stavkom 2. trećom alinejom Povelje. U obrazloženju pobijane odluke nije moguće utvrditi razloge na kojima se temelji odluka da se ne preporuče misije i mjera isključenja od pet godina.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti
                  Pri donošenju pobijane odluke povrijeđeno je načelo pravne sigurnosti. To je načelo opće načelo prava Unije. Pobijana odluka ne upućuje na pravni temelj mjere isključenja niti se on može utvrditi iz ostalih elemenata odluke.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti
                  Nalaganje mjere kojom se ne preporučuju buduće misije tijekom pet godina neproporcionalno je, s obzirom na to da navodne povrede Kodeksa ponašanja o kojima je riječ nisu teške.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na privatan i obiteljski život
                  Pobijanom odlukom povrjeđuje se pravo na privatan i obiteljski život, zajamčeno člankom 7. Povelje i člankom 8. Europske konvencije o ljudskim pravima (u daljnjem tekstu: EKLJP). Tužitelj tvrdi da ga njegove obiteljske obveze nisu sprječavale da dovrši zadaće koje je još trebao izvršiti.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi slobode izražavanja
                  Pobijanom odlukom povrjeđuje se tužiteljeva sloboda izražavanja. Ta je sloboda zajamčena člankom 11. Povelje i člankom 10. EKLJP-a. Podrazumijeva slobodu usmenog ili pisanog izražavanja različitih ili manjinskih mišljenja u odnosu na ona koja zastupa institucija koja zapošljava dužnosnike i službenike Unije.


title: Predmet T-4/22: Tužba podnesena 4. siječnja 2022. – Puma/EUIPO – Doosan Machine Tools (PUMA)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/26

      Tužba podnesena 4. siječnja 2022. – Puma/EUIPO – Doosan Machine Tools (PUMA)
      (Predmet T-4/22)
      (2022/C 109/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Doosan Machine Tools Co. Ltd (Seongsan-gu, Changwon-si, Južna Koreja)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije PUMA – prijava za registraciju br. 11 376 209

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. listopada 2021. u predmetu R 1677/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Doosan Machine Tools Co., Ltd snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-11/22: Tužba podnesena 7. siječnja 2022. – Medivet Group/EUIPO (MEDIVET)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/27

      Tužba podnesena 7. siječnja 2022. – Medivet Group/EUIPO (MEDIVET)
      (Predmet T-11/22)
      (2022/C 109/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Medivet Group Ltd (Watford, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Kloth, R. Briske i M. Tillwich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije MEDIVET – prijava za registraciju br. 18 132 743

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. listopada 2021. u predmetu R 1066/2021-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-12/22: Tužba podnesena 7. siječnja 2022. – Hasco TM/EUIPO – Esi (NATURCAPS)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/27

      Tužba podnesena 7. siječnja 2022. – Hasco TM/EUIPO – Esi (NATURCAPS)
      (Predmet T-12/22)
      (2022/C 109/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Hasco TM sp. z o.o. sp.k. (Wrocław, Poljska) (zastupnik: M. Krekora, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Esi Srl (Albisola Superiore, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije NATURCAPS – žig Europske unije br. 16 289 795

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9 studenoga 2021. u predmetu R 617/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati tužbu i proglasi je osnovanom;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova postupka pred Općim sudom.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 64. stavka 2., članka 47. stavka 2. i članka 33. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 2. stavkom 1. Sporazuma iz Nice o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za registraciju žigova, članka 1. stavka 2. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001., članka 2. točke (a) Direktive 2002/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. lipnja 2002. i članka 24. Ugovora o pristupanju Češke Republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Mađarske, Malte, Poljske, Slovenije i Slovačke (2003.);

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkama (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-22/22: Tužba podnesena 13. siječnja 2022. – AL/Vijeće

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/28

      Tužba podnesena 13. siječnja 2022. – AL/Vijeće
      (Predmet T-22/22)
      (2022/C 109/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AL (zastupnik: R. Rata, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  kao prvo, poništi tuženikovu odluku od 27. rujna 2021. kojom je tužitelj smijenjen sa svojeg radnog mjesta;

                  —

                  vrati tužitelja kao dužnosnika u Glavnom tajništvu Vijeća na njegovo prijašnje radno mjesto;

                  —

                  ponovno pošalje spis GTV-u radi ponovnog otvaranja stegovnog postupka u skladu s člankom 28. Priloga IX. Pravilnika o osoblju u svjetlu svih činjenica utvrđenih u odlukama tijela za imenovanje koje su donesene nakon pobijane odluke;

                  —

                  po službenoj dužnosti istakne bilo koje pitanje od javnog interesa koje smatra korisnim;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje vlastitih troškova i troškova koji su nastali tužitelju.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe trinaest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o tome da je Vijeće povrijedilo članak 22. stavak 1. Priloga IX. Pravilnika o osoblju te o nepravilnostima u postupanju.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (a) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) kazna nije proporcionalna naravi pretpostavljene povrede dužnosti (s obzirom na naknade primljene za tužiteljevu majku koja se tretira kao uzdržavano dijete) i okolnostima u kojim je došlo do navodne povrede dužnosti; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (a) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) izrečena kazna nije proporcionalna naravi povrede dužnosti (s obzirom na naknade koje su primljene za udomiteljsku skrb osoba A i B) i okolnostima u kojim je došlo do navodne povrede dužnosti; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (a) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) izrečena kazna nije proporcionalna naravi povrede dužnosti (s obzirom na zahtjeve podnesene 2014. za dodjelu statusa uzdržavanog djeteta za osobe C i D) i okolnostima u kojim je došlo do navodne povrede dužnosti; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (b) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) pretpostavljena povreda dužnosti nije negativno utjecala na GTV-ov integritet, ugled ili interese; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (c) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) povreda dužnosti nije uključivala namjerne radnje, već nepažnju; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni i povrede članka 85. Pravilnika o osoblju zbog nepostojanja bilo kakve namjere da se administrativno tijelo dovede u zabludu.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (d) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) su obrazloženje povrede dužnosti prvenstveno bili najbolji interes i dobrobit djece; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (e) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) su tužiteljev razred i radni staž bili umjereni do niski; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (g) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) je stupanj tužiteljevih odgovornosti i dužnosti bio umjeren do niski; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (h) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) povreda dužnosti nije uključivala ponavljane radnje ili ponašanja; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. točke (i) Priloga IX. Pravilnika o osoblju, u dijelu u kojem (i) je tužiteljevo ponašanje tijekom njegove karijere bilo besprijekorno; (ii) pobijana odluka nije obrazložena; (iii) pobijanom odlukom se zanemaruje pretpostavka nedužnosti; i u kojem (iv) je pobijana odluka rezultat očite pogreške u ocjeni.

                  12.

                  Dvanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zaštite legitimnih interesa i načela dobre uprave.

                  13.

                  Trinaesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti vođenja računa o dobrobiti dužnosnika i osoba koje on uzdržava.


title: Predmet T-26/22: Tužba podnesena 13. siječnja 2022. – CIMV/Komisija

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/30

      Tužba podnesena 13. siječnja 2022. – CIMV/Komisija
      (Predmet T-26/22)
      (2022/C 109/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Compagnie industrielle de la matière végétale (CIMV) (Neuilly-sur-Seine, Francuska) (zastupnici: B. Le Bret, R. Rard i P. Renié, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  podredno, poništi članak 3. pobijane odluke u dijelu u kojem se predviđa prisilno izvršenje;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe podnesene protiv Odluke Europske komisije C(2021) 7932 final od 28. listopada 2021. o povratu iznosa od 5 888 214,59 eura uvećanog za kamate, koji duguje CIMV, tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj materijalnoj pogrešci koja je rezultat činjenice da nije uzet u obzir plan otplate koji je predložio CIMV i da pobijana odluka nije dostatno obrazložena.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zaštite legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane, prava na saslušanje i načela dobre uprave.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i cilja učinkovite zaštite financijskih interesa Unije.


title: Predmet T-27/22: Tužba podnesena 18. siječnja 2022. – Innovaciones Cosmético Farmacéuticas/EUIPO – Benito Oliver (th pharma)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/30

      Tužba podnesena 18. siječnja 2022. – Innovaciones Cosmético Farmacéuticas/EUIPO – Benito Oliver (th pharma)
      (Predmet T-27/22)
      (2022/C 109/40)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Innovaciones Cosmético Farmacéuticas SL (Alhama de Murcia, Španjolska) (zastupnik: J. Oria Sousa-Montes, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Miguel Ángel Benito Oliver (Pont D’Inca-Marratxi, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije „th pharma” – Prijava za registraciju br. 17 916 522

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. studenoga 2021. u predmetu R 1605/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku,

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 47. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-28/22: Tužba podnesena 14. siječnja 2022. – Ryanair/Komisija

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/31

      Tužba podnesena 14. siječnja 2022. – Ryanair/Komisija
      (Predmet T-28/22)
      (2022/C 109/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, S. Rating i G.-I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu Odluku od 26. srpnja 2021. o državnoj potpori SA.63203 (2021/N) – Njemačka – Potpora za restruktiriranje društva Condor; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe deset tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio povredu koja se tiče prava i da pobijana potpora nije obuhvaćena materijalnim područjem primjene Smjernica za sanaciju i restrukturiranje (1), jer društvo Condor Flugdienst GmbH (u daljnjem tekstu: društvo Condor) preuzima veća poslovna grupa i njegove teškoće nisu unutarnje naravi i rezultat su arbitrarnog prijenosa troškova.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tuženik nije dokazao tržišni nedostatak i socijalni problem.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tuženik nije dostavio usporedbu s vjerodostojnim alternativnim scenarijem koji ne uključuje državnu potporu i nije utvrdio da je društvo Condor iscrpilo sve tržišne mogućnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da u pobijanoj odluci nije utvrđeno da je plan restrukturiranja realističan, koherentan i dalekosežan i da može vratiti dugoročnu održivost društva Condor bez posezanja za daljnjom državnom potporom u razumnom vremenskom roku.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da u pobijanoj odluci nije utvrđena primjerenost državne potpore s obzirom na štetu nastalu uslijed krize uzrokovane bolešću COVID-19.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da u pobijanoj odluci nije utvrđena proporcionalnost između državne potpore i štete nastale uslijed krize uzrokovane bolešću COVID-19.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se u pobijanoj odluci ne razmatraju negativni učinci državne potpore.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom odlukom krše posebne odredbe UFEU-a i opća načela prava Unije na kojima se temeljila liberalizacija zračnog prometa Unije od kasnih 1980-ih (tj. nediskriminacija, slobodno pružanje usluga – koje se na zračni promet primjenjuje Uredbom 1008/2008 (2) – i sloboda poslovnog nastana).

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tuženik nije pokrenuo službeni istražni postupak unatoč ozbiljnim poteškoćama te da je povrijedio tužiteljeva postupovna prava.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio svoju obvezu obrazlaganja.

         (1)  Smjernice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje nefinancijskih poduzetnika u teškoćama (SL 2014., C 249, str. 1.).

         (2)  Uredba (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici (preinaka) (Tekst značajan za EGP) (SL 2008., L 293, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 164.).


title: Predmet T-32/22: Tužba podnesena 19. siječnja 2022. – Vyatsky Plywood Mill/Komisija

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/32

      Tužba podnesena 19. siječnja 2022. – Vyatsky Plywood Mill/Komisija
      (Predmet T-32/22)
      (2022/C 109/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Vyatsky Plywood Mill OOO (Kirov, Rusija) (zastupnici: M. Krestiyanova i N. Tuominen, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2021/1930 od 8. studenoga 2021. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz brezovih šperploča podrijetlom iz Rusije (1) u cijelosti, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka i troškova nastalih ovim postupkom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članke 3. i 4. Osnovne uredbe (2), počinila očitu pogrešku u ocjeni time što nije uzela u obzir podneske udruga proizvođača šperploča Europske unije prilikom određivanja opsega proizvoda, sastava i definicije industrije Unije te povrijedila načelo dobre uprave. Kao nepristrano tijelo koje provodi ispitni postupak, Komisija se zapravo trebala usredotočiti na dokaze koje su udruge proizvođača šperploča Europske unije dostavile samoinicijativno, ispitati ih i pravilno izvršiti činjeničnu i pravnu ocjenu u kontekstu opsega proizvoda, što je osnovni element bilo kojeg antidampinškog ispitnog postupka koji utječe na sva utvrđenja. Komisija je također zapravo odbila sve dokaze ili argumente tužitelja u pogledu podneska udruga proizvođača šperploča Europske unije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 3. Osnovne uredbe time što je provela pogrešnu analizu cijena u kontekstu štete i uzročno-posljedične veze. Kao prvo, Komisija je zanemarila razvoj cijena nakon istražnog postupka i nije dovoljno uzela u obzir očitu segmentaciju tržišta. Kao drugo, Komisija nije ocijenila učinak pristupa industrije Unije glavnoj sirovini, utjecaj uvoza iz trećih zemalja i ikakve moguće diskriminacije prema Rusiji.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 21. Osnovne uredbe jer je uvođenje antidampinških mjera na uvoz brezovih šperploča podrijetlom iz Rusije protivno općem interesu Unije. Industrija Unije, nepovezani uvoznici i korisnici bit će izloženi nestašici visokokvalitetnih, ekološki i cjenovno prihvatljivih brezovih šperploča.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome – podredno, ako bi Opći sud smatrao da bi se pobijana uredba trebala održati na snazi – da je Komisija počinila očitu pogrešku u ocjeni time što je uvela mjeru u njezinu trenutačnom obliku, što je protivno interesu Unije. Za doseg postupka bilo bi svrhovitije da su mjere donesene u obliku promjenjive pristojbe na temelju pristojbe ad valorem ograničene minimalnom uvoznom cijenom.

         (1)  SL 2021., L 394, str. 7.

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: Predmet T-34/22: Tužba podnesena 20. siječnja 2022. – Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses i dr./Komisija

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/33

      Tužba podnesena 20. siječnja 2022. – Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses i dr./Komisija
      (Predmet T-34/22)
      (2022/C 109/43)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses (Borgo, Francuska) i ostalih devet tužitelja (zastupnici: T. de Haan i V. Le Meur-Baudry, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2021/1879 od 26. listopada 2021. o odbijanju triju zahtjeva za zaštitu naziva kao oznaka zemljopisnog podrijetla u skladu s člankom 52. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća („Jambon sec de l’Île de Beauté” (ZOZP), „Lonzo de l’Île de Beauté” (ZOZP), „Coppa de l’Île de Beauté” (ZOZP)) (1);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi, s jedne strane, članaka 49., 50. i 52. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL 2012., L 343, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, svezak 15., poglavlje 25., str. 31. i ispravak SL 2015., L 191, str. 9.) i, s druge strane, općeg pravnog načela pravomoćnosti, s obzirom na to da je Komisija prekoračila granice ovlasti koje ima na temelju te uredbe.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 7. i 13. Uredbe br. 1151/2012 s obzirom na to da je Komisija počinila pogreške prilikom primjene tih odredbi.

         (1)  SL 2021., L 383, str. 1.


title: Predmet T-45/22: Tužba podnesena 24. siječnja 2022. – Weider Germany/EUIPO – Den i Nosht (YIPPIE!)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/34

      Tužba podnesena 24. siječnja 2022. – Weider Germany/EUIPO – Den i Nosht (YIPPIE!)
      (Predmet T-45/22)
      (2022/C 109/44)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Weider Germany GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: T. Pfeifer i N. Böhmer, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Den i Nosht Ltd (Gorna Oryahovitsa, Bugarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije YIPPIE! – žig Europske unije br. 12 411 567

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. studenoga 2021. u predmetu R 2227/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  prihvati žalbu protiv odluke Odjela za poništaje u predmetu 36 243 C; i

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Općim sudom, a eventualnom intervenijentu („Den i Nosht” Limited) snošenje troškova postupka za brisanje i troškova žalbenog postupka pred EUIPO-om.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 64. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-46/22: Tužba podnesena 25. siječnja 2022. – Esedra/Parlament

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/34

      Tužba podnesena 25. siječnja 2022. – Esedra/Parlament
      (Predmet T-46/22)
      (2022/C 109/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Esedra (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Vastmans, odvjetnica)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je tužba za poništenje dopuštena i osnovana;
                  posljedično:

                              —

                              poništi odluku Europskog parlamenta o dodjeli predmetnog ugovora društvu SAS PEOPLE & BABY i odbijanju ponude društva SRL ESEDRA;

                              —

                              društvu SRL ESEDRA naknadi štetu pretrpljenu zbog te nezakonite odluke;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe podnesene protiv odluke Europskog parlamenta od 26. studenoga 2021. o odbijanju tužiteljeve ponude u okviru postupka javne nabave br. PE PERS 2021 027, koji se odnosi na cjelokupno upravljanje ustanovom za skrb o maloj djeci Europskog parlamenta u Bruxellesu, u ulici Wayenberg, i o dodjeli ugovora društvu SAS People & Baby, tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, povredi članka 170. UFEU-a, povredi članka 16.1. dokumentacije za nadmetanje, povredi općih pravnih načela, konkretno, načela temeljitosti, formalnog obrazloženja i patere legem ipse fecisti te očitoj pogrešci u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3.13. dokumentacije za nadmetanje, povredi Uredbe od 21. veljače 2019. o poboljšanju kvalitete i dostupnosti skrbi o maloj djeci u Francuskoj zajednici i povredi Odluke Vlade Francuske zajednice od 2. svibnja 2019. o utvrđivanju pravila za izdavanje odobrenja i dodjelu subvencija za vrtiće, službe dječje skrbi i samostalne (su)odgajatelje djece i/ili povredi Odluke Flamanske vlade od 22. studenoga 2013. o uvjetima za izdavanje odobrenja za rad i o politici kvalitete u pružanju obiteljske i grupne skrbi za dojenčad i malu djecu, povredi općih pravnih načela, konkretno načela temeljitosti i načela patere legem ipse fecisti te očitoj pogrešci u ocjeni.


title: Predmet T-836/19: Rješenje Općeg suda od 20. prosinca 2021. – Première Vision/EUIPO – Vente Privee.com (PV)

text:
               7.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 109/35

      Rješenje Općeg suda od 20. prosinca 2021. – Première Vision/EUIPO – Vente Privee.com (PV)
      (Predmet T-836/19) (1)

      (2022/C 109/46)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik petoga vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet T-132/22: Tužba podnesena 10. ožujka 2022. – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE)

text:
               10.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/33

      Tužba podnesena 10. ožujka 2022. – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE)
      (Predmet T-132/22)
      (2022/C 191/43)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švicarska) (zastupnici: A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann i C. Elkemann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Impossible Foods Inc. (Redwood City, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije IMPOSSIBLE SAUSAGE – žig Europske unije br. 18 061 982

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. prosinca 2021. u predmetu R 972/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Općim sudom, a intervenijentu snošenje troškova pred EUIPO-om.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. druge rečenice, u vezi s člankom 70. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 95. stavka 1. prve rečenice, u vezi s trećom rečenicom, Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Spojeni predmeti C-798/18 i C-799/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie), i dr. (C-798/18), Athesia Energy Srl i dr. (C-799/18) / Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA („Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Članci 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja – Ugovor o energetskoj povelji – Članak 10. – Primjenjivost – Direktiva 2009/28/EZ – Članak 3. stavak 3. točka (a) – Promicanje uporabe energije iz obnovljivih izvora – Proizvodnja električne energije u fotonaponskim solarnim postrojenjima – Izmjena programa potpora”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie), i dr. (C-798/18), Athesia Energy Srl i dr. (C-799/18) / Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (Spojeni predmeti C-798/18 i C-799/18) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Članci 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja - Ugovor o energetskoj povelji - Članak 10. - Primjenjivost - Direktiva 2009/28/EZ - Članak 3. stavak 3. točka (a) - Promicanje uporabe energije iz obnovljivih izvora - Proizvodnja električne energije u fotonaponskim solarnim postrojenjima - Izmjena programa potpora”)
      (2021/C 217/02)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie), i dr., (C-798/18), Athesia Energy Srl i dr. (C-799/18)

         Tuženici: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         uz sudjelovanje: Elettricità Futura Unione delle imprese elettriche italiane, Confederazione generale dell’agricoltura italiana – Confagricoltura

         Izreka

      Pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev, uzimajući u obzir sve relevantne elemente, članak 3. stavak 3. točku (a) Direktive 2009/28 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ i članke 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s načelima pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se predviđa smanjenje ili odgoda isplate poticaja za energiju proizvedenu u solarnim fotonaponskim postrojenjima koji su ranije dodijeljeni upravnom odlukom i potvrđeni posebnim ugovorima sklopljenima između upravitelja tih postrojenja i javnog društva, kad se taj propis odnosi na poticaje koji su već predviđeni, ali koji se još uvijek ne duguju.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: Predmet C-30/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta domstolen – Švedska) – Diskrimineringsombudsmannen / Braathens Regional Aviation AB („Zahtjev za prethodnu odluku – Jednako postupanje prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo – Direktiva 2000/43/EZ – Članak 7. – Zaštita pravâ – Članak 15. – Sankcije – Tužba za naknadu štete na temelju navodne diskriminacije – Tuženikovo priznanje zahtjeva za naknadu štete bez priznavanja navodne diskriminacije – Veza između plaćene naknade štete i navodne diskriminacije – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu – Nacionalna postupovna pravila koja sprečavaju sud kojem je podnesena tužba da odluči o postojanju navodne diskriminacije unatoč tužiteljevu izričitom zahtjevu”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta domstolen – Švedska) – Diskrimineringsombudsmannen / Braathens Regional Aviation AB
      (Predmet C-30/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Jednako postupanje prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo - Direktiva 2000/43/EZ - Članak 7. - Zaštita pravâ - Članak 15. - Sankcije - Tužba za naknadu štete na temelju navodne diskriminacije - Tuženikovo priznanje zahtjeva za naknadu štete bez priznavanja navodne diskriminacije - Veza između plaćene naknade štete i navodne diskriminacije - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Nacionalna postupovna pravila koja sprečavaju sud kojem je podnesena tužba da odluči o postojanju navodne diskriminacije unatoč tužiteljevu izričitom zahtjevu”)
      (2021/C 217/03)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Högsta domstolen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Diskrimineringsombudsmannen

         Tuženik: Braathens Regional Aviation AB

         Izreka

      Članke 7. i 15. Direktive Vijeća 2000/43/EZ od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo, u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da im se protivi nacionalno zakonodavstvo koje sprečava sud kojem je podnesena tužba za naknadu štete na temelju navodno počinjene diskriminacije, zabranjene tom direktivom, da ispita zahtjev za utvrđenje postojanja te diskriminacije, kada tuženik pristane isplatiti potraživanu naknadu štete a da pritom nije priznao postojanje navedene diskriminacije. Na nacionalnom je sudu pred kojim se vodi spor između pojedinaca da u okviru svojih ovlasti osigura pravnu zaštitu koja za pojedince proizlazi iz članka 47. Povelje o temeljnim pravima, prema potrebi izuzimajući iz primjene svaku protivnu odredbu nacionalnog zakonodavstva.

         (1)  SL C 103, 18. 3. 2019.


title: Predmet C-194/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – H. A. / État belge („Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EU) br. 604/2013 – Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu – Članak 27. – Pravni lijek – Uzimanje u obzir elemenata koji su nastali nakon odluke o transferu – Djelotvorna sudska zaštita”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – H. A. / État belge
      (Predmet C-194/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EU) br. 604/2013 - Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Članak 27. - Pravni lijek - Uzimanje u obzir elemenata koji su nastali nakon odluke o transferu - Djelotvorna sudska zaštita”)
      (2021/C 217/04)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: H. A.

         Tuženik: État belge

         Izreka

      Članak 27. stavak 1. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 19., kao i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis kojim se predviđa da sud pred kojim je pokrenut postupak povodom tužbe za poništenje odluke o transferu ne može, u okviru ispitivanja te tužbe, uzeti u obzir okolnosti nastale nakon donošenja te odluke koje su odlučujuće za pravilnu primjenu te uredbe, osim ako taj propis predviđa poseban pravni lijek koji obuhvaća ex nunc razmatranje situacije predmetne osobe čiji su rezultati obvezujući za nadležna tijela te koji se može podnijeti nakon nastanka takvih okolnosti i, osobito, ne ovisi o tome je li dotična osoba lišena slobode ni hoće li izvršenje dotične odluke o transferu neposredno uslijediti.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-221/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Gdańsku – Poljska) – AV („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka 2008/909/PUP – Članak 8. stavci 2. do 4. – Članak 17. stavci 1. i 2. – Članak 19. – Poštovanje, u okviru donošenja presude kojom se izriče jedinstvena kazna, osuđujuće presude koja je donesena u nekoj drugoj državi članici, a treba se izvršiti u državi članici u kojoj se donosi prvonavedena presuda – Pretpostavke – Okvirna odluka 2008/675/PUP – Članak 3. stavak 3. – Koncept „[zadiranja u osuđujuću] presud[u] ili njezino izvršavanje” koji se mora poštovati u novom kaznenom postupku pokrenutom u državi članici različitoj od one u kojoj je ta odluka donesena”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/4

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Okręgowy w Gdańsku – Poljska) – AV
      (Predmet C-221/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Okvirna odluka 2008/909/PUP - Članak 8. stavci 2. do 4. - Članak 17. stavci 1. i 2. - Članak 19. - Poštovanje, u okviru donošenja presude kojom se izriče jedinstvena kazna, osuđujuće presude koja je donesena u nekoj drugoj državi članici, a treba se izvršiti u državi članici u kojoj se donosi prvonavedena presuda - Pretpostavke - Okvirna odluka 2008/675/PUP - Članak 3. stavak 3. - Koncept „[zadiranja u osuđujuću] presud[u] ili njezino izvršavanje” koji se mora poštovati u novom kaznenom postupku pokrenutom u državi članici različitoj od one u kojoj je ta odluka donesena”)
      (2021/C 217/05)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Stranke glavnog postupka

      AV

         uz sudjelovanje: Pomorski Wydział Zamiejscowy Departamentu do Spraw Przestępczości Zorganizowanej i Korupcji Prokuratury Krajowej

         Izreka

                  1.

                  Odredbe članka 8. stavaka 2. do 4., u vezi s člankom 17. stavcima 1. i 2. i člankom 19. Okvirne odluke Vijeća 2008/909 od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da dopuštaju donošenje presude kojom se izriče jedinstvena kazna koja obuhvaća ne samo jednu ili više kazni ranije izrečenih osobi o kojoj je riječ u državi članici u kojoj se spomenuta presuda donosi nego i jednu ili više kazni koje su toj osobi izrečene u drugoj državi članici, a izvršavaju se, u skladu s tom okvirnom odlukom, u prvoj državi članici. Međutim, takva presuda kojom se izriče jedinstvena kazna ne smije dovesti do promjene trajanja ili vrste tih kazni na način da se prekorače stroge granice predviđene člankom 8. stavcima 2. do 4. te okvirne odluke ni do povrede obveze da se ukupno razdoblje oduzimanja slobode koje je osoba o kojoj je riječ eventualno već odslužila u državi izdavateljici oduzme od ukupnog trajanja oduzimanja slobode koje treba izvršiti u državi izvršiteljici, a koja obveza proizlazi iz članka 17. stavka 2. te okvirne odluke, ili pak do revizije kazni koje su toj osobi izrečene u drugoj državi članici, što bi bilo protivno članku 19. stavku 2. spomenute okvirne odluke.

                  2.

                  Članak 3. stavak 3. Okvirne odluke Vijeća 2008/675/PUP od 24. srpnja 2008. o poštovanju [osuđujućih] presuda među državama članicama Europske unije u novom kaznenom postupku, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 14., treba tumačiti na način da dopušta donošenje presude kojom se izriče jedinstvena kazna koja obuhvaća ne samo jednu ili više kazni ranije izrečenih osobi o kojoj je riječ u državi članici u kojoj se spomenuta presuda donosi nego i jednu ili više kazni koje su toj osobi izrečene u drugoj državi članici, a izvršavaju se, u skladu s Okvirnom odlukom 2008/909, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, u prvoj državi članici, pod uvjetom da se prilikom donošenja te presude kojom se izriče jedinstvena kazna u pogledu spomenutih kazni poštuju pretpostavke i granice iz članka 8. stavaka 2. do 4., članka 17. stavka 2. i članka 19. stavka 2. te okvirne odluke 2008/909, kako je izmijenjena.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: Predmet C-470/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Friends of the Irish Environment Ltd/Commissioner for Environmental Information („Zahtjev za prethodnu odluku – Aarhuška konvencija – Direktiva 2003/4/EZ – Pravo na pristup informacijama o okolišu koje posjeduju tijela javne vlasti – Članak 2. stavak 2. – Pojam „tijelo javne vlasti” – Tijela ili institucije koje djeluju u pravosudnom svojstvu – Informacije sadržane u spisu zaključenog sudskog postupka”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) – Irska) – Friends of the Irish Environment Ltd/Commissioner for Environmental Information
      (Predmet C-470/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Aarhuška konvencija - Direktiva 2003/4/EZ - Pravo na pristup informacijama o okolišu koje posjeduju tijela javne vlasti - Članak 2. stavak 2. - Pojam „tijelo javne vlasti” - Tijela ili institucije koje djeluju u pravosudnom svojstvu - Informacije sadržane u spisu zaključenog sudskog postupka”)
      (2021/C 217/06)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court (Irska)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Friends of the Irish Environment Ltd

         Tuženik: Commissioner for Environmental Information

         uz sudjelovanje: Courts Service of Ireland

         Izreka

      Članak 2. stavak 2. Direktive 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o okolišu i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/313/EEZ treba tumačiti na način da se njime ne uređuje pristup informacijama o okolišu koje su sadržane u sudskim spisima, s obzirom na to da ni sudovi ni tijela ili institucije pod njihovim nadzorom i stoga u uskoj vezi s njima ne čine „tijela javne vlasti” u smislu te odredbe i stoga nisu obuhvaćeni područjem primjene te direktive.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: Predmet C-511/19: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Areios Pagos – Grčka) – AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 2000/78/EZ – Načelo jednakog postupanja u pitanjima zapošljavanja i rada – Zabrana diskriminacije na temelju dobi – Radnici stavljeni na čekanje do raskida njihova ugovora o radu – Smanjenje plaće i smanjenje ili gubitak otpremnine – Pravila koja se primjenjuju na zaposlene u javnom sektoru koji su blizu odlaska u punu mirovinu – Smanjenje troškova plaća u javnom sektoru – Članak 6. stavak 1. – Legitimni cilj socijalne politike – Stanje gospodarske krize”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/6

      Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Areios Pagos – Grčka) – AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis
      (Predmet C-511/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Načelo jednakog postupanja u pitanjima zapošljavanja i rada - Zabrana diskriminacije na temelju dobi - Radnici stavljeni na čekanje do raskida njihova ugovora o radu - Smanjenje plaće i smanjenje ili gubitak otpremnine - Pravila koja se primjenjuju na zaposlene u javnom sektoru koji su blizu odlaska u punu mirovinu - Smanjenje troškova plaća u javnom sektoru - Članak 6. stavak 1. - Legitimni cilj socijalne politike - Stanje gospodarske krize”)
      (2021/C 217/07)
      Jezik postupka: grčki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Areios Pagos

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AB

         Tuženik: Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis

         Izreka

      Članak 2. i članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis u skladu s kojim se zaposleni u javnom sektoru koji tijekom određenog razdoblja ispunjavaju uvjete za primanje pune mirovine stavljaju na čekanje do raskida njihova ugovora o radu, što dovodi do smanjenja njihove plaće, gubitka eventualnog napredovanja i smanjenja ili čak ukidanja otpremnine koju su mogli tražiti u trenutku kada im je prestao radni odnos, pod uvjetom da taj propis slijedi legitimni cilj politike zapošljavanja i da su sredstva za postizanje tog cilja primjerena i nužna.

         (1)  SL C 319, 23. 9. 2019.


title: Predmet C-515/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Eutelsat SA / Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures SE, prije Inmarsat Ventures Ltd („Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje zakonodavstava – Sektor telekomunikacija – Usklađena uporaba radiofrekvencijskog spektra u frekvencijskim pojasevima 2 GHz za uvođenje sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga – Odluka br. 626/2008/EZ – Članak 2. stavak 2. točke (a) i (b) – Članak 4. stavak 1. točka (c) podtočka ii. – Članak 7. stavci 1. i 2. – Članak 8. stavci 1. i 3. – Pokretni satelitski sustavi – Pojam „pokretna zemaljska postaja” – Pojam „dodatne komponente na tlu” – Pojam „zatražena kvaliteta” – Uloga satelitskih i zemaljskih komponenti – Obveza odabranog operatora pokretnih satelitskih sustava u pogledu pokrivanja određenog postotka stanovništva i područja – Nepoštovanje – Utjecaj”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/6

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Eutelsat SA / Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures SE, prije Inmarsat Ventures Ltd
      (Predmet C-515/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Sektor telekomunikacija - Usklađena uporaba radiofrekvencijskog spektra u frekvencijskim pojasevima 2 GHz za uvođenje sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga - Odluka br. 626/2008/EZ - Članak 2. stavak 2. točke (a) i (b) - Članak 4. stavak 1. točka (c) podtočka ii. - Članak 7. stavci 1. i 2. - Članak 8. stavci 1. i 3. - Pokretni satelitski sustavi - Pojam „pokretna zemaljska postaja” - Pojam „dodatne komponente na tlu” - Pojam „zatražena kvaliteta” - Uloga satelitskih i zemaljskih komponenti - Obveza odabranog operatora pokretnih satelitskih sustava u pogledu pokrivanja određenog postotka stanovništva i područja - Nepoštovanje - Utjecaj”)
      (2021/C 217/08)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Eutelsat SA

         Tuženici: Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures SE, prije Inmarsat Ventures Ltd

         uz sudjelovanje: Viasat Inc., Viasat UK Ltd

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. stavak 2. točke (a) i (b) Odluke br. 626/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2008. o odabiru i odobrenju sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS), u vezi s člankom 8. stavcima 1. i 3. te odluke, treba tumačiti na način da se pokretni satelitski sustav ne mora ponajprije temeljiti, u smislu kapaciteta prenesenih podataka, na satelitskoj komponenti tog sustava i da dodatne komponente na tlu pokretnih satelitskih sustava mogu biti postavljene tako da pokrivaju cjelokupno područje Europske unije, s obzirom na okolnost da ta komponenta ne omogućava komunikaciju ni u jednom dijelu tog područja uz „zatraženu kvalitetu” u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) navedene odluke, koja se shvaća kao razina kvalitete nužna za pružanje usluge koju operator tog sustava nudi, pod uvjetom da tržišno natjecanje ne bude narušeno i da navedena satelitska komponenta pruža stvarnu i konkretnu korist, u smislu da takva komponenta mora biti nužna za funkcioniranje pokretnog satelitskog sustava, uz iznimku samostalnog funkcioniranja dodatnih komponenti na tlu u slučaju kvara na satelitskoj komponenti, što ne smije trajati duže od osamnaest mjeseci.

                  2.

                  Pojam „pokretna zemaljska postaja” u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) Odluke br. 626/2008 treba tumačiti na način da, kako bi takva postaja bila obuhvaćena tim pojmom, nije potrebno to da ona može bez posebne opreme komunicirati i s dodatnom komponentom na tlu i sa satelitom.

                  3.

                  Članak 8. stavak 1. Odluke br. 626/2008 u vezi s člankom 7. stavkom 1. te odluke treba tumačiti na način da, kada se utvrdi da operator koji je odabran u skladu s glavom II. navedene odluke i koji je ovlašten upotrebljavati radiofrekvencijski spektar na temelju članka 7. te odluke, nije pružio pokretne satelitske usluge posredstvom pokretnog satelitskog sustava do isteka krajnjeg roka predviđenog člankom 4. stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. Odluke br. 626/2008, nadležna tijela država članica nisu ovlaštena tom operatoru odbiti dodjelu odobrenja nužnih za pribavljanje dodatnih komponenti na tlu mobilnih satelitskih sustava, uz obrazloženje da nije poštovao obveze koje je preuzeo u svojoj prijavi.

         (1)  SL C 295, 2. 9. 2019.


title: Predmet C-593/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz – Austrija) – SK Telecom Co. Ltd./Finanzamt Graz-Stadt („Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Određivanje mjesta pružanja telekomunikacijskih usluga – Roaming državljana treće zemlje na mobilnim komunikacijskim mrežama u Europskoj uniji – Članak 59.a prvi stavak točka (b) – Mogućnost država članica da premjeste mjesto pružanja telekomunikacijskih usluga na svoje državno područje”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/7

      Presuda Suda (peto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz – Austrija) – SK Telecom Co. Ltd./Finanzamt Graz-Stadt
      (Predmet C-593/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Određivanje mjesta pružanja telekomunikacijskih usluga - Roaming državljana treće zemlje na mobilnim komunikacijskim mrežama u Europskoj uniji - Članak 59.a prvi stavak točka (b) - Mogućnost država članica da premjeste mjesto pružanja telekomunikacijskih usluga na svoje državno područje”)
      (2021/C 217/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SK Telecom Co. Ltd.

         Tuženik: Finanzamt Graz-Stadt

         Izreka

      Članak 59.a prvi stavak točku (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je, od 1. siječnja 2010., izmijenjena Direktivom Vijeća 2008/8/EZ od 12. veljače 2008., treba tumačiti na način da se za usluge roaminga, koje operater mobilne telefonije s poslovnim nastanom u trećoj zemlji pruža svojim klijentima koji također imaju poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište u toj trećoj zemlji a čime im se omogućava korištenje tuzemnom mobilnom komunikacijskom mrežom države članice u kojoj se privremeno nalaze, treba smatrati da se „stvarno koriste ili uživaju” na državnom području te države članice, u smislu te odredbe, tako da navedena država članica može smatrati da se mjesto pružanja tih usluga roaminga nalazi na njezinu državnom području u slučaju kada – bez obzira na porezni tretman koji se na te usluge primjenjuje na temelju domaćeg poreznog prava navedene treće zemlje – korištenje takvom mogućnošću dovodi do sprečavanja neoporezivanja navedenih usluga unutar Unije.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet C-694/19 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 15. travnja 2021. – Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft/Europska komisija („Žalba – Tržišno natjecanje – Zabranjeni sporazum – Tržište prehrambene ambalaže za maloprodaju – Pripisivanje protupravnog ponašanja – Uvjeti za dodjeljivanje imuniteta – Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. – Vrijednost prihoda od prodaje – Gornja granica novčane kazne – Trajanje upravnog postupka – Razuman rok – Sposobnost plaćanja”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/8

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 15. travnja 2021. – Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft/Europska komisija
      (Predmet C-694/19 P) (1)

      („Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazum - Tržište prehrambene ambalaže za maloprodaju - Pripisivanje protupravnog ponašanja - Uvjeti za dodjeljivanje imuniteta - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Vrijednost prihoda od prodaje - Gornja granica novčane kazne - Trajanje upravnog postupka - Razuman rok - Sposobnost plaćanja”)
      (2021/C 217/10)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelji: Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft (zastupnik: F. Moretti, odvjetnica)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: P. Rossi, T. Vecchi, zatim P. Rossi, G. Conte i C. Sjödin, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o. i Petruzalek kft snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 372, 4. 11. 2019.


title: Predmet C-729/19: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal in Northern Ireland – Ujedinjena Kraljevina) – TKF/Department of Justice for Northern Ireland („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obveze uzdržavanja – Uredba (EZ) br. 4/2009 – Vremensko područje primjene – Članak 75. – Odluke koje je donio sud države članice prije pristupanja Europskoj uniji”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/9

      Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal in Northern Ireland – Ujedinjena Kraljevina) – TKF/Department of Justice for Northern Ireland
      (Predmet C-729/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obveze uzdržavanja - Uredba (EZ) br. 4/2009 - Vremensko područje primjene - Članak 75. - Odluke koje je donio sud države članice prije pristupanja Europskoj uniji”)
      (2021/C 217/11)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal in Northern Ireland

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TKF

         Tuženik: Department of Justice for Northern Ireland

         Izreka

                  1.

                  Članak 75. stavak 2. točku (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja treba tumačiti na način da se primjenjuje samo na odluke koje su nacionalni sudovi donijeli u državama koje su već bile članice Europske unije na dan donošenja tih odluka.

                  2.

                  Uredbu br. 4/2009 treba tumačiti na način da nijedna njezina odredba ne dopušta da se odluke u stvarima koje se odnose na obveze uzdržavanja, donesene u državi prije njezina pristupanja Europskoj uniji i prije datuma početka primjene navedene uredbe, priznaju i izvršavaju, nakon pristupanja te države Uniji, u drugoj državi članici.

         (1)  SL C 423, 16. 12. 2019.


title: Predmet C-733/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. travnja 2021. – Kraljevina Nizozemska/Vijeće Europske unije, Europski parlament („Tužba za poništenje – Zajednička ribarstvena politika – Uredba (EU) br. 1380/2013 – Očuvanje i održivo iskorištavanje ribolovnih resursa – Zaštita morskih ekosustava – Uredba (EU) 2019/1241 – Tehničke mjere – Prilog V., dio D – Zabrana ribolova povlačnim mrežama (koćama) s električnim impulsima – Načelo proporcionalnosti – Načelo opreznosti”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/9

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. travnja 2021. – Kraljevina Nizozemska/Vijeće Europske unije, Europski parlament
      (Predmet C-733/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Zajednička ribarstvena politika - Uredba (EU) br. 1380/2013 - Očuvanje i održivo iskorištavanje ribolovnih resursa - Zaštita morskih ekosustava - Uredba (EU) 2019/1241 - Tehničke mjere - Prilog V., dio D - Zabrana ribolova povlačnim mrežama (koćama) s električnim impulsima - Načelo proporcionalnosti - Načelo opreznosti”)
      (2021/C 217/12)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman, M. Noort i P. Huurnink, agenti)

         Tuženici: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Naert i A. Maceroni, agenti), Europski parlament (zastupnici: R. van de Westelaken, I. Liukkonen i K. Zejdová, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženicima: Francuska Republika (zastupnici: A.-L. Desjonquères i M. J.-L. Carré, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Kraljevina Nizozemska snosit će, osim vlastitih, i troškove Vijeća Europske unije i Europskog parlamenta.

                  3.

                  Francuska Republika snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 423, 16. 12. 2019.


title: Predmet C-736/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – ZS „Plaukti” („Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) – Uredba (EZ) br. 1698/2005 – Uredba (EU) br. 65/2011 – Članak 16. stavak 5. treći podstavak – Uredba (EZ) br. 73/2009 – Članci 4. i 6. – Uredba (EZ) br. 1122/2009 – Potpora ruralnom razvoju – Agro-okolišna plaćanja – Potpora za očuvanje bioraznolikosti na pašnjacima – Nepoštovanje uvjeta za dodjelu tih plaćanja – Preuranjena košnja – Smanjenje i isključenje navedenih plaćanja – Propisani standardi – Regulatorni zahtjevi u pogledu upravljanja – Minimalni zahtjevi za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete – Obveze koje nadilaze propisane standarde, minimalne zahtjeve i ostale mjerodavne zahtjeve propisane nacionalnim zakonodavstvom”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/10

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – ZS „Plaukti”
      (Predmet C-736/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) - Uredba (EZ) br. 1698/2005 - Uredba (EU) br. 65/2011 - Članak 16. stavak 5. treći podstavak - Uredba (EZ) br. 73/2009 - Članci 4. i 6. - Uredba (EZ) br. 1122/2009 - Potpora ruralnom razvoju - Agro-okolišna plaćanja - Potpora za očuvanje bioraznolikosti na pašnjacima - Nepoštovanje uvjeta za dodjelu tih plaćanja - Preuranjena košnja - Smanjenje i isključenje navedenih plaćanja - Propisani standardi - Regulatorni zahtjevi u pogledu upravljanja - Minimalni zahtjevi za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete - Obveze koje nadilaze propisane standarde, minimalne zahtjeve i ostale mjerodavne zahtjeve propisane nacionalnim zakonodavstvom”)
      (2021/C 217/13)
      Jezik postupka: latvijski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Stranka glavnog postupka

      ZS „Plaukti”

         uz sudjelovanje: Lauku atbalsta dienests

         Izreka

                  1.

                  Članak 16. stavak 5. treći podstavak Uredbe Komisije (EU) br. 65/2011 od 27. siječnja 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 vezano uz primjenu postupaka kontrole, kao i uvjeta višestruke sukladnosti u vezi s mjerama ruralnog razvoja treba tumačiti na način da se ne primjenjuje u slučaju u kojem podnositelj zahtjeva za potporu nije ispunio agro-okolišne obveze u pogledu košnje, a na skupini usjeva nije utvrđena nikakva promjena.

                  2.

                  Članke 4. i 6. Uredbe Vijeća br. 73/2009 (EZ) od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003, u vezi s člankom 39. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 od 20. rujna 2005. o potporama ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis u skladu s kojim isti zahtjev može istodobno činiti minimalni zahtjev za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete i zahtjev koji nadilazi te minimalne zahtjeve, to jest zahtjev za isplatu agro-okolišnih plaćanja.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet C-786/19: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Köln – Njemačka) – The North of England P & I Association Ltd., pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern (Zahtjev za prethodnu odluku – Izravno osiguranje osim životnog osiguranja – Druga direktiva 88/357/EEZ – Članak 2. točka (d) druga alineja – Direktiva 92/49/EEZ – Članak 46. stavak 2. prvi podstavak – Porez na premije osiguranja – Pojam „država članica u kojoj se nalazi rizik” – Vozilo bilo koje vrste – „Pojam država članica u kojoj je vozilo registrirano” – Osiguranje pomorskih plovila – Brod koji je upisan u upisnik brodova države članice, ali koji plovi pod zastavom druge države članice ili treće zemlje na temelju odobrenja za privremenu promjenu zastave)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/11

      Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Köln – Njemačka) – The North of England P & I Association Ltd., pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern
      (Predmet C-786/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Izravno osiguranje osim životnog osiguranja - Druga direktiva 88/357/EEZ - Članak 2. točka (d) druga alineja - Direktiva 92/49/EEZ - Članak 46. stavak 2. prvi podstavak - Porez na premije osiguranja - Pojam „država članica u kojoj se nalazi rizik” - Vozilo bilo koje vrste - „Pojam država članica u kojoj je vozilo registrirano” - Osiguranje pomorskih plovila - Brod koji je upisan u upisnik brodova države članice, ali koji plovi pod zastavom druge države članice ili treće zemlje na temelju odobrenja za privremenu promjenu zastave)
      (2021/C 217/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: The North of England P & I Association Ltd., pravni sljednik društva Marine Shipping Mutual Insurance Company

         Tuženik: Bundeszentralamt für Steuern

         Izreka

      Članak 46. stavak 2. prvi podstavak Direktive Vijeća 92/49/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na izravno osiguranje osim životnog osiguranja te kojom se izmjenjuje Direktiva 73/239/EEZ i Direktiva 88/357/EEZ (Treća direktiva o neživotnom osiguranju) u vezi s člankom 2. točkom (d) drugom alinejom Druge Direktive Vijeća 88/357/EEZ od 22. lipnja 1988. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na izravno osiguranje osim životnog osiguranja, koja propisuje odredbe kako bi se olakšalo učinkovito ostvarivanje slobode pružanja usluga i izmjeni Direktive 73/239/EEZ, treba tumačiti na način da u slučaju kada se ugovori o osiguranju odnose na pokrivanje različitih opasnosti povezanih s iskorištavanjem pomorskih plovila upisanih u upisnik brodova koji vodi država članica, ali koji plove pod zastavom druge države članice ili treće države u skladu s odobrenjem za privremenu promjenu zastave, treba smatrati da je „država članica u kojoj je vozilo registrirano” i stoga „država članica u kojoj se nalazi rizik”, u smislu tih odredaba, i koja ima isključivu ovlast oporezivanja naplaćenih premija na temelju navedenih ugovora o osiguranju, ona država članica koja vodi upisnik brodova u koji je taj brod upisan primarno u svrhu dokazivanja vlasništva navedenog broda.

         (1)  SL C 45, 10. 2. 2020.


title: Predmet C-846/19: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'arrondissement – Luksemburg) – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA („Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Gospodarska aktivnost – Isporuke usluga uz naknadu – Članak 2. stavak 1. točka (c) i članak 9. stavak 1. – Izuzeća – Članak 132. stavak 1. točka (g) – Isporuke usluga koje su usko povezane sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom – Usluge koje pruža odvjetnik u okviru ovlaštenja za zaštitu punoljetnih osoba lišenih poslovne sposobnosti – Tijelo priznato kao tijelo posvećeno socijalnoj dobrobiti”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/11

      Presuda Suda (treće vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'arrondissement – Luksemburg) – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA
      (Predmet C-846/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Gospodarska aktivnost - Isporuke usluga uz naknadu - Članak 2. stavak 1. točka (c) i članak 9. stavak 1. - Izuzeća - Članak 132. stavak 1. točka (g) - Isporuke usluga koje su usko povezane sa socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom - Usluge koje pruža odvjetnik u okviru ovlaštenja za zaštitu punoljetnih osoba lišenih poslovne sposobnosti - Tijelo priznato kao tijelo posvećeno socijalnoj dobrobiti”)
      (2021/C 217/15)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal d'arrondissement

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: EQ

         Tuženik: Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA

         Izreka

                  1.

                  Članak 9. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da su isporuke usluga – koje se obavljaju u korist punoljetnih osoba lišenih poslovne sposobnosti s ciljem njihove zaštite u građanskopravnim poslovima, a čije obavljanje je povjereno pružatelju usluga na temelju zakona i čija se naknada utvrđuje na paušalnoj osnovi ili na temelju procjene u svakom slučaju zasebno, osobito uzimajući u obzir financijsku situaciju osobe lišene poslovne sposobnosti, pri čemu tu naknadu može pokriti država u slučaju da ta osoba nema osnovna sredstva za život – gospodarska aktivnost u smislu te odredbe, kada se one obavljaju naplatno, pružatelj usluga od njih ostvaruje prihode na kontinuiranoj osnovi te se ukupna razina naknade za tu aktivnost određuje prema kriterijima kojima se jamči pokriće troškova rada koje je taj pružatelj usluga imao.

                  2.

                  Članak 132. stavak 1. točku (g) Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da, s jedne strane, „isporuka usluga usko povezanih s socijalnom skrbi i socijalnom zaštitom” znači isporuka usluga punoljetnim osobama lišenim poslovne sposobnosti s ciljem njihove zaštite u građanskopravnim poslovima i, s druge strane, da odvjetnik koji pruža takve usluge može, u svrhu svojeg poslovanja i u granicama navedenih usluga, biti priznat kao tijelo koje je posvećeno socijalnoj dobrobiti, pri čemu pak takvo priznanje mora dodijeliti pravosudno tijelo samo ako je dotična država članica odbijanjem takvog priznanja prekoračila granice diskrecijske ovlasti koju u tom pogledu uživa.

                  3.

                  Načelu zaštite legitimnih očekivanja ne protivi se to da porezna uprava podvrgne porezu na dodanu vrijednost (PDV) određene transakcije koje se odnose na već zaključeno razdoblje, u situaciji u kojoj je ta uprava tijekom više godina prihvaćala prijave PDV-a poreznog obveznika u kojima transakcije iste naravi nisu bile uključene u oporezive transakcije i u kojoj porezni obveznik nije u mogućnosti naplatiti dugovani PDV od onih koji su platili te transakcije, pri čemu se smatra da već plaćene naknade uključuju taj PDV.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet C-868/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – M-GmbH/Finanzamt für Körperschaften („Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 9. – Porezni obveznici – Članak 11. – Mogućnost država članica da jedinstvenim poreznim obveznikom smatra osobe koje, iako pravno samostalne, su međusobno usko povezane financijskim, gospodarskim i organizacijskim vezama („grupa obveznika PDV-a”) – Pojam „uska financijska povezanost” – Nacionalni propis koji isključuje mogućnost članstva u grupi obveznika PDV-a društva osoba čiji članovi, na strani nositelja, nisu isključivo osobe financijski integrirane u poduzeće nositelja – Pravna sigurnost – Mjere za sprečavanje izbjegavanja ili utaje poreza – Proporcionalnost – Neutralnost PDV-a”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/12

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – M-GmbH/Finanzamt für Körperschaften
      (Predmet C-868/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 9. - Porezni obveznici - Članak 11. - Mogućnost država članica da jedinstvenim poreznim obveznikom smatra osobe koje, iako pravno samostalne, su međusobno usko povezane financijskim, gospodarskim i organizacijskim vezama („grupa obveznika PDV-a”) - Pojam „uska financijska povezanost” - Nacionalni propis koji isključuje mogućnost članstva u grupi obveznika PDV-a društva osoba čiji članovi, na strani nositelja, nisu isključivo osobe financijski integrirane u poduzeće nositelja - Pravna sigurnost - Mjere za sprečavanje izbjegavanja ili utaje poreza - Proporcionalnost - Neutralnost PDV-a”)
      (2021/C 217/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M-GmbH

         Tuženik: Finanzamt für Körperschaften

         Izreka

      Članak 11. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, uzimajući u obzir načela pravne sigurnosti, proporcionalnosti i porezne neutralnosti, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji uvjetuje mogućnost društva osoba time da zajedno s poduzećem nositelja tvori grupu osoba koje se mogu smatrati jedinstvenim poreznim obveznikom poreza na dodanu vrijednost uvjetu da su članovi društva osoba, na strani nositelja, isključivo osobe financijski integrirane u to poduzeće.

         (1)  SL C 77, 9. 3. 2020.


title: Predmet C-875/19 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. – FV/Vijeće Europske unije („Žalba – Tužba za poništenje – Javna služba – Izvješće o ocjeni – Kriteriji za ocjenu – Redovitost obavljanja rada – Kašnjenja – Predočenje liječničke potvrde – Dužnost brižnog postupanja”)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/13

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. – FV/Vijeće Europske unije
      (Predmet C-875/19 P) (1)

      („Žalba - Tužba za poništenje - Javna služba - Izvješće o ocjeni - Kriteriji za ocjenu - Redovitost obavljanja rada - Kašnjenja - Predočenje liječničke potvrde - Dužnost brižnog postupanja”)
      (2021/C 217/17)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: FV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Osobi FV nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 77, 9. 3. 2020.


title: Predmet C-877/19 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. – FV/Vijeće Europske unije (Žalba – Tužba za poništenje – Javna služba – Izvješće o ocjeni – Kriteriji za ocjenu – Redovitost obavljanja rada – Kašnjenja – Predočenje liječničke potvrde – Dužnost brižnog postupanja)

text:
               7.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/13

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. – FV/Vijeće Europske unije
      (Predmet C-877/19 P) (1)

      (Žalba - Tužba za poništenje - Javna služba - Izvješće o ocjeni - Kriteriji za ocjenu - Redovitost obavljanja rada - Kašnjenja - Predočenje liječničke potvrde - Dužnost brižnog postupanja)
      (2021/C 217/18)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: FV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i R. Meyer, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Osoba FV snosit će, osim vlastitih, i troškove Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 77, 9. 3. 2020.