title: Predmet T-236/21: Tužba podnesena 3. svibnja 2021. – FZ i dr./Komisija

text:
               21.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 242/54

      Tužba podnesena 3. svibnja 2021. – FZ i dr./Komisija
      (Predmet T-236/21)
      (2021/C 242/76)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: FZ i 15 drugih tužitelja (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Komisijinu Odluku o utvrđivanju obračuna tužiteljevih plaća za srpanj 2020. jer su u njoj prvi puta primijenjeni novi koeficijenti ispravaka primjenjivi na njihove plaće s retroaktivnim učinkom od 1. listopada 2019. i od 1. siječnja 2020.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu povredu članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju, načela jednakog postupanja u pogledu istovjetnosti kupovne moći, očitu pogrešku u ocjeni i povredu načela pravne sigurnosti te dužnosti skrbi.
      Za utvrđivanje koeficijenta ispravaka primjenjivog na plaće tužitelja raspoređenih izvan Unije, Eurostat mora prikupiti podatke specifične za mjesto njihova rada, u skladu s pravilima primjene članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju, utvrđenima u njegovu Prilogu XI. Prikupljanje podataka koji se uzimaju u obzir za utvrđivanje koeficijenta ispravaka izvršava se u okviru međunarodnog sporazuma o suradnji između EUROSTAT-a, OECD-a i UN-a.
      Koeficijenti utvrđeni na osnovi tih podataka naglo su se smanjili od siječnja 2018. do siječnja 2019. s 239,7 na 94,0 dok su, u istom razdoblju, koeficijenti primjenjivi na plaće osoblja UN-a uvećani kako bi se uzela u obzir inflacija.
      Kongoanski franak (CDF) je 2017. bio znatno devalviran u odnosu na dolar (USD) i euro što je, uz visoku inflaciju, rezultiralo značajnim povećanjem cijena u USD-u, prema analizama MMF-a. Usto, statistički podaci Središnje banke Konga, kao i oni UN-a i MMF-a, utvrđuju usporedan rast USD-a i CDF-a u odnosu na euro.


title: Predmet T-238/21: Tužba podnesena 4. svibnja 2021. – Ryanair/Komisija

text:
               21.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 242/54

      Tužba podnesena 4. svibnja 2021. – Ryanair/Komisija
      (Predmet T-238/21)
      (2021/C 242/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating i I. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku tuženika od 17. kolovoza 2020. o državnoj potpori SA.57543 – Danska i SA.58342 – Švedska – COVID-19: Dokapitalizacija SAS AB (1); i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik pogrešno primijenio Privremeni okvir državnih potpora za poticanje gospodarstva u trenutnoj COVID-19 pandemiji i članak 107. stavak 3. točku (b) UFEU-a time što je utvrdio da društvo SAS AB ima pravo na državnu potporu i time što je propustio ocijeniti postoje li prikladnije i manje narušavajuće mjere osim dokapitalizacije. Tužitelj također prigovara da je tuženik pogrešno primijenio Privremeni okvir državnih potpora za poticanje gospodarstva u trenutnoj COVID-19 pandemijii i članak 107. stavak 3. točku (b) UFEU-a time što je utvrdio da je iznos dokapitalizacije proporcionalan, time što je propustio primijeniti prave uvjete u vezi s povlačenjem države, time što je propustio uredno ocijeniti značajnu tržišnu moć primatelja potpore i primijeniti primjenjiva pravna sredstva, time što je propustio spriječiti agresivno tržišno širenje, time što je prekršio svoju obvezu procjene korisnih učinaka državne potpore u odnosu na negativne učinke uvjete trgovanja i održavanje nenarušenog tržišnog natjecanja (tj. „test ravnoteže”), i, konačno, zahtijevajući kasno podnošenje plana restrukturiranja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik prekršio posebne odredbe UFEU-a i opća načela europskog prava na kojima se temelji liberalizacija zračnog prijevoza u EU od kasnih 1980-ih godina (tj. nediskriminacija, sloboda pružanja usluga – primijenjena na zračni prijevoz Uredbom (EZ) br. 1008/2008 (2) – i sloboda poslovnog nastana).

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik propustio pokrenuti službeni istražni postupak unatoč ozbiljnim poteškoćama te je povrijedio tužiteljeva postupovna prava.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio obvezu obrazlaganja.

         (1)  SL 2021 C 50, str. 3-5.

         (2)  Uredba (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici (preinaka) (Tekst značajan za EGP) (SL 2008., L 293, str. 3.–20.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 164.).


title: Predmet T-239/21: Tužba podnesena 30. travnja 2021. – Dana Astra/Vijeće

text:
               21.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 242/55

      Tužba podnesena 30. travnja 2021. – Dana Astra/Vijeće
      (Predmet T-239/21)
      (2021/C 242/78)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dana Astra IOOO (Minsk, Bjelorusija) (zastupnici: M. Lester, G. Forwood, i M. Vangenechten, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (CFSP) 2021/353 od 25. veljače 2021. o izmjeni odluke 2012/642/CFSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelorusije i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/339 od 25. veljače 2021. o provedbi članka 8.a Uredbe (EZ) br. 765/2006 u mjeri u kojoj se odnose na tužitelja; i

                  —

                  naloži Vijeću snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog koji se temelji na pogreškama u ocjeni i nepostojanju obrazloženja utvrđenja da Dana Holdings/Dana Astra ima koristi od Lukašenkova režima ili ga podupire.


title: Predmet T-246/21: Tužba podnesena 3. svibnja 2021. – FJ i dr./ESVD

text:
               21.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 242/56

      Tužba podnesena 3. svibnja 2021. – FJ i dr./ESVD
      (Predmet T-246/21)
      (2021/C 242/79)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: FJ i 6 drugih tužitelja (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Komisijinu odluku o utvrđivanju obračuna tužiteljevih plaća za srpanj 2020. jer su u njoj prvi puta primijenjeni novi koeficijenti ispravaka primjenjivi na njihove plaće s retroaktivnim učinkom od 1. listopada 2019. i od 1. siječnja 2020.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu povredu članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju, načela jednakog postupanja u pogledu istovjetnosti kupovne moći, očitu pogrešku u ocjeni te povredu načela pravne sigurnosti i povredu dužnosti skrbi.
      Za utvrđivanje koeficijenta ispravaka primjenjivog na plaće tužitelja koji su raspoređeni izvan Unije Eurostat mora prikupiti podatke specifične za mjesto njihova rada, u skladu s pravilima za primjenu članaka 64. i 65. Pravilnika o osoblju utvrđenima u njegovu Prilogu XI. Prikupljanje podataka koji se uzimaju u obzir za utvrđivanje koeficijenta ispravaka izvršava se u okviru međunarodnog sporazuma o suradnji između EUROSTAT-a, OECD-a i UN-a.
      Koeficijenti utvrđeni na osnovi tih podataka naglo su se smanjili od siječnja 2018. do siječnja 2019. s 239,7 na 94,0, dok su u istom razdoblju koeficijenti primjenjivi na plaće osoblje UN-a povećani kako bi se u obzir uzela inflacija.
      Kongoanski franak (CDF) je 2017. bio znatno devalviran u odnosu na dolar (USD) i euro, što je, uz visoku inflaciju, rezultiralo značajnim povećanjem cijena u dolarima prema analizama MMF-a. Usto, statistički podaci i Središnje banke Konga i UN-a i MMF-a utvrđuju usporedan rast USD-a i CDF-a u odnosu na euro.


title: Predmet C-594/20: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Markkinaoikeus – Finska) – Kuluttaja-asiamies/MiGame Oy („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Direktiva 2011/83/EU – Potrošački ugovori – Članak 21. – „Komunikacija telefonom” – Telefonska linija kojom raspolaže strane trgovac kako bi ga potrošači mogli zvati u vezi sa sklopljenim ugovorom – Stavljanje na raspolaganje od strane društva, u okviru postprodajne usluge u vezi sa sklopljenim ugovorima, dviju telefonskih linija, odnosno fiksne linije za koju se plaća dodatna naknada i besplatne mobilne linije – Sadržaj komunikacijskih materijala namijenjenih klijentima – Dopuštenost telefonske linije za korisničku podršku zbog koje se klijentima naplaćuje viša tarife od osnovne – Pojam „osnovna tarifa””)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/19

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 15. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Markkinaoikeus – Finska) – Kuluttaja-asiamies/MiGame Oy
      (Predmet C-594/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Direktiva 2011/83/EU - Potrošački ugovori - Članak 21. - „Komunikacija telefonom” - Telefonska linija kojom raspolaže strane trgovac kako bi ga potrošači mogli zvati u vezi sa sklopljenim ugovorom - Stavljanje na raspolaganje od strane društva, u okviru postprodajne usluge u vezi sa sklopljenim ugovorima, dviju telefonskih linija, odnosno fiksne linije za koju se plaća dodatna naknada i besplatne mobilne linije - Sadržaj komunikacijskih materijala namijenjenih klijentima - Dopuštenost telefonske linije za korisničku podršku zbog koje se klijentima naplaćuje viša tarife od osnovne - Pojam „osnovna tarifa””)
      (2021/C 289/27)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Markkinaoikeus

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Kuluttaja-asiamies

         Tuženik: MiGame Oy

         Izreka

      Članak 21. prvi stavak Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, treba tumačiti na način da mu se protivi to da trgovac svojim klijentima, osim telefonskog broja na koji se primjenjuje tarifa koja ne premašuje osnovnu tarifu, stavlja na raspolaganje telefonski broj na koji se primjenjuje tarifa koja je viša od potonje tarife, a kojim se mogu koristiti potrošači koji su s tim trgovcem sklopili ugovor.

         (1)  SL C 35, 1. 2. 2021.


title: Predmet C-325/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – BEMH, Conseil national des centres commerciaux / Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2006/123/EZ – Članak 14. točka 6. – Sloboda poslovnog nastana – Ovlaštenje za komercijalno iskorištavanje koje izdaje kolegijalno tijelo – Tijelo koje se osobito sastoji od kvalificiranih predstavnika gospodarske strukture – Osobe koje mogu biti konkurentni operatori podnositelju zahtjeva za ovlaštenje ili njihovi predstavnici – Zabrana”)

text:
               30.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 349/11

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – BEMH, Conseil national des centres commerciaux / Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales
      (Predmet C-325/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2006/123/EZ - Članak 14. točka 6. - Sloboda poslovnog nastana - Ovlaštenje za komercijalno iskorištavanje koje izdaje kolegijalno tijelo - Tijelo koje se osobito sastoji od kvalificiranih predstavnika gospodarske strukture - Osobe koje mogu biti konkurentni operatori podnositelju zahtjeva za ovlaštenje ili njihovi predstavnici - Zabrana”)
      (2021/C 349/14)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: BEMH, Conseil national des centres commerciaux

         Tuženici: Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales

         Izreka

      Članak 14. točku 6. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim je predviđeno da u kolegijalnom tijelu nadležnom za davanje mišljenja o izdavanju ovlaštenja za komercijalno iskorištavanje budu prisutne kvalificirane osobe koje predstavljaju gospodarsku strukturu u relevantnom području obuhvata, i to čak ako one ne sudjeluju u glasovanju o zahtjevu za izdavanje ovlaštenja, nego samo iznose stanje te gospodarske strukture i učinak predmetnog projekta na tu strukturu, pod uvjetom da postojeći ili potencijalni konkurenti podnositelja zahtjeva sudjeluju u imenovanju navedenih osoba.

         (1)  SL C 339, 12. 10. 2020.


title: Predmet C-267/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2021. uputio Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – Uniqa Asigurări SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               30.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 349/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2021. uputio Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – Uniqa Asigurări SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Predmet C-267/21)
      (2021/C 349/19)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Uniqa Asigurări SA

         Tuženici: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Prethodna pitanja

      Mogu li prilikom tumačenja odredbi članka 59. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), usluge upravljanja štetama i likvidacije šteta koje, u ime i za račun osiguravajućeg društva, pružaju društva koja obavljaju funkciju predstavnika osiguranja za određeno osiguravajuće društvo, biti obuhvaćene kategorijom usluga konzultanata, inženjera, konzultantskih biroa, odvjetnika, računovođa i ostalih sličnih usluga kao i obrade podataka i pružanja informacija?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. l.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9.. svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-320/21 P: Žalba koju je 21. svibnja 2021. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 14. travnja 2021. u predmetu T-379/20, Ryanair/Komisija (SAS, Švedska; Covid-19)

text:
               30.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 349/16

      Žalba koju je 21. svibnja 2021. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 14. travnja 2021. u predmetu T-379/20, Ryanair/Komisija (SAS, Švedska; Covid-19)
      (Predmet C-320/21 P)
      (2021/C 349/20)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Ryanair DAC (zastupnici: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating, I.-G. Metaxas-Maranghidis i V. Blanc, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Francuska Republika, Kraljevina Švedska, SAS AB

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  u skladu s člancima 263. i 264. UFEU-a utvrdi da je Odluka Komisije C(2020) 2784 final od 24. travnja 2020. o državnoj potpori SA.57061 (2020/N) – Švedska – Naknada štete koju je društvu Scandinavian Airlines uzrokovala pandemija bolesti COVID-19 ništava; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova, kao i troškova društva Ryanair te naloži intervenijentima u prvostupanjskom postupku i onima u žalbenom postupku (ako ih ima) snošenje vlastitih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe šest žalbenih razloga.
      Prvi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je odbacio žaliteljev argument o tome da je Komisija povrijedila zahtjev prema kojemu potpora dodijeljena u skladu s člankom 107. stavkom 2. točkom (b) UFEU-a ne smije biti namijenjena naknadi štete koju je pretrpio samo jedan oštećenik.
      Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice time što je primijenio članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a i načelo proporcionalnosti vezano za štetu koju je društvu SAS AB uzrokovala pandemija bolesti COVID-19.
      Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je odbacio žaliteljev argument da je načelo nediskriminacije neopravdano povrijeđeno.
      Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava te je očito iskrivio činjenice time što je odbacio žaliteljev argument o povredi slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga.
      Peti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava te je očito iskrivio činjenice vezano za to što nije pokrenut formalni istražni postupak.
      Šesti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava te je očito iskrivio činjenice vezano za nepostojanje obrazloženja.


title: Predmet C-354/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – R.J. R./Valstybės įmonė Registrų centras

text:
               30.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 349/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – R.J. R./Valstybės įmonė Registrų centras

      (Predmet C-354/21)
      (2021/C 349/24)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: R.J. R.

         Tuženik: Valstybės įmonė Registrų centras

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 1. stavak 2. točku (l) i članak 69. stavak 5. Uredbe (EU) br. 650/2012 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju tumačiti na način da im se ne protive pravna pravila države članice u kojoj se nalazi nepokretna imovina prema kojima se prava vlasništva mogu upisati u zemljišne knjige na temelju Europske potvrde o nasljeđivanju samo ako su svi podaci potrebni za upis navedeni u Europskoj potvrdi o nasljeđivanju?

         (1)  SL 2012 L 201, str. 107.


title: Predmet C-742/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – B. K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo) („Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Organizacija radnog vremena – Pripadnici oružanih snaga – Primjenjivost prava Unije – Članak 4. stavak 2. UEU-a – Direktiva 2003/88/EZ – Područje primjene – Članak 1. stavak 3. – Direktiva 89/391/EEZ – Članak 2. stavak 2. – Aktivnosti vojnih osoba – Pojam „radno vrijeme” – Razdoblje straže – Postupak koji se odnosi na plaću radnika”)

text:
               30.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 349/5

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – B. K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)
      (Predmet C-742/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika - Organizacija radnog vremena - Pripadnici oružanih snaga - Primjenjivost prava Unije - Članak 4. stavak 2. UEU-a - Direktiva 2003/88/EZ - Područje primjene - Članak 1. stavak 3. - Direktiva 89/391/EEZ - Članak 2. stavak 2. - Aktivnosti vojnih osoba - Pojam „radno vrijeme” - Razdoblje straže - Postupak koji se odnosi na plaću radnika”)
      (2021/C 349/05)
      Jezik postupka: slovenski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: B. K.

         Tuženik: Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)

         Izreka

                  1.

                  Članak 1. stavak 3. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena, u vezi s člankom 4. stavkom 2. UEU-a, treba tumačiti na način da je stražarska aktivnost koju obavlja vojnik isključena iz područja primjene te direktive:

                              —

                              ako se ta aktivnost obavlja u okviru njegove temeljne obuke, operativne vježbe ili vojne operacije u užem smislu, ili

                              —

                              ako predstavlja aktivnost koja je u tolikoj mjeri specifična da nije moguće uspostaviti sustav rotacije osoblja koji osigurava poštovanje zahtjeva te direktive, ili

                              —

                              ako iz svih relevantnih okolnosti proizlazi da se ta aktivnost obavlja u okviru izvanrednih događaja, čija težina i razmjer zahtijevaju usvajanje mjera nužnih za zaštitu života, zdravlja kao i sigurnosti zajednice te čije bi pravilno izvršenje bilo ugroženo kad bi se morala poštovati sva pravila predviđena navedenom direktivom, ili

                              —

                              kad bi se primjena te direktive na takvu aktivnost, putem nametanja dotičnim tijelima obveze uspostave sustava rotacije ili planiranja radnog vremena, mogla provesti samo na štetu dobrog provođenja vojnih operacija u užem smislu.

                  2.

                  Članak 2. Direktive 2003/88 treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se razdoblje straže tijekom kojeg je vojnik dužan boraviti u krugu vojarne u koju je raspoređen, ali ondje ne obavlja stvarni posao, plati različito od razdoblja straže tijekom kojeg on stvarno ispunjava radne obveze.

         (1)  SL C 19, 20. 1. 2020.


title: Predmet T-527/20: Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2021. – Aldi/EUIPO (CUCINA) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije CUCINA – Apsolutni razlozi za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               30.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 349/37

      Presuda Općeg suda od 14. srpnja 2021. – Aldi/EUIPO (CUCINA)
      (Predmet T-527/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije CUCINA - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 349/51)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, C. Fürsen i M. Minkner, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Bosse i A. Söder, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. lipnja 2020. (predmet R 463/2020-2), povodom prijave za registraciju figurativnog znaka CUCINA kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Aldi GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 329, 5. 10. 2020.


title: Predmet C-272/20 P: Žalba koju je 19. lipnja 2020. podnio Sebastian Veit protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 2. travnja 2020. u predmetu T-474/18, Sebastian Veit protiv Europske središnje banke

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/6

      Žalba koju je 19. lipnja 2020. podnio Sebastian Veit protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 2. travnja 2020. u predmetu T-474/18, Sebastian Veit protiv Europske središnje banke
      (Predmet C-272/20 P)
      (2020/C 371/03)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Sebastian Veit (zastupnik: K. Kujath, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska središnja banka

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda (deseto vijeće) od 2. travnja 2020. u predmetu T-474/18;

                  —

                  poništi odluku Europske središnje banke od 3. siječnja 2018. o njegovu razvrstavanju s učinkom od 1. siječnja 2018., koja je potvrđena odlukom te institucije od 25. svibnja 2018.;

                  —

                  naloži Europskoj središnjoj banci snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Pobijanom presudom povređuje se pravo Unije. Opći sud pogrešno je protumačio opće načelo jednakog postupanja utvrđeno u članku 20., članku 51. stavku 1. i članku 52. stavku 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
      Opći sud pogrešno je ocijenio da je različito postupanje Europske središnje banke prema unutarnjim i vanjskim kandidatima prilikom razvrstavanja u pojedini platni razred na temelju različitih sustava opravdano i proporcionalno.
      Sudska praksa Suda u vezi s tumačenjem odredbi Pravilnika o osoblju koje se odnose na razvrstavanje u stupanj aktivnog dužnosnika – koju je Opći sud po analogiji primijenio u ovom predmetu – irelevantna je u okolnostima koje su dovele do spora.


title: Predmet C-430/20 P: Žalba koju je 11. rujna 2020. podnio Christoph Klein protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 2. srpnja 2020. u predmetu T-562/19, Christoph Klein protiv Europske komisije

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/7

      Žalba koju je 11. rujna 2020. podnio Christoph Klein protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 2. srpnja 2020. u predmetu T-562/19, Christoph Klein protiv Europske komisije
      (Predmet C-430/20 P)
      (2020/C 371/04)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Christoph Klein (zastupnik: H.-J. Ahlt, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine rješenje Općeg suda (deveto vijeće) od 2. srpnja 2020. u predmetu T-562/19;

                  —

                  utvrdi da je žalba dopuštena i da je Europska komisija povrijedila Ugovor time što je propustila djelovati u postupku zaštitne klauzule koji je Savezna Republika Njemačka pokrenula 7. siječnja 1998. u vezi s medicinskim proizvodom oznake CE „Inhaler Broncho-Air” i time što nije donijela odluku na temelju članka 8. stavka 2. Direktive 93/42/EEZ (1);

                  —

                  podredno, ukine rješenje Općeg suda i vrati mu predmet na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj tvrdi da je Opći sud iskrivio činjenice i dokaze, da je pogrešno kvalificirao činjenice i povrijedio pravo Unije, osobito članak 265. UFEU-a i načelo saslušanja stranaka time što je podnošenje tužbe ocijenio nepravodobnim i samoinicijativno utvrdio da žalitelj nema aktivnu procesnu legitimaciju.
      Nadalje, Opći je sud, prema žaliteljevu mišljenju, pogrešno tumačio pravo Unije i povrijedio članak 8. stavak 2. Direktive 93/42.
      Naposljetku, pobijano rješenje Općeg suda sadržava nedostatak u obrazloženju.

         (1)  Direktiva Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (SL 1993., L 169, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 5.)


title: Predmeti T-778/16 i T-892/16: Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Irska i dr. protiv Komisije („Državne potpore – Potpora koju je provela Irska – Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nezakonitom te se nalaže njezin povrat – Porezna rješenja (tax rulings) – Selektivne porezne olakšice – Načelo nepristrane transakcije”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/8

      Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Irska i dr. protiv Komisije
      (Predmeti T-778/16 i T-892/16) (1)

      („Državne potpore - Potpora koju je provela Irska - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nezakonitom te se nalaže njezin povrat - Porezna rješenja (tax rulings) - Selektivne porezne olakšice - Načelo nepristrane transakcije”)
      (2020/C 371/05)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj u predmetu T-778/16: Irska (zastupnici: K. Duggan, M. Browne, J. Quaney, A. Joyce, agenti, uz asistenciju P. Gallaghera, M. Collinsa, SC, P. Bakera, QC, S. Kingstona, C. Donnellya, A. Goodmana i B. Dohertya, barristers)

         Tužitelji u predmetu T-892/16: Apple Sales International (Cork, Irska), Apple Operations Europe (Cork) (zastupnici: A. von Bonin, E. van der Stok, odvjetnici, D. Beard, QC, A. Bates, L. Osepciu i J. Bourke, barristers)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P.-J. Loewenthal i R. Lyal, agenti)

         Intervenijent u predmetu T-778/16, u potporu tužitelju: Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnici: T. Uri, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i S. Naudina, odvjetnici)

         Intervenijent u predmetu T-892/16, u potporu tužiteljima: Irska (zastupnici: K. Duggan, J. Quaney, M. Browne, A. Joyce, uz asistenciju P. Gallaghera, M. Collinsa, P. Bakera, S. Kingstona, C. Donnellya, i B. Dohertya)

         Intervenijent u predmetu T-778/16, u potporu tuženiku: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz i A. Kramarczyk-Szaładzińska, agenti)

         Intervenijent u predmetu T-892/16, u potporu tuženiku: Nadzorno tijelo EFTA-e (zastupnici: C. Zatschler, M. Sánchez Rydelski i C. Simpson, agenti)

         Predmet

      Zahtjevi na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije (EU) 2017/1283 od 30. kolovoza 2016. koja se odnosi na državnu potporu SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) koju je Irska dodijelila društvu Apple (SL 2017., L 187., str. 1).

         Izreka

                  1.

                  Predmeti T-778/16 i T-892/16 spajaju se u svrhu donošenja ove presude.

                  2.

                  Poništava se Odluka Komisije (EU) 2017/1283 od 30. kolovoza 2016. koja se odnosi na državnu potporu SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) koju je Irska dodijelila društvu Apple.

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove, kao i troškove Irske u okviru predmeta T-778/16, te troškove društva Apple Sales International i Apple Operations Europe.

                  4.

                  Irska, u okviru predmeta T-892/16, te Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Republika Poljska i Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 38, 6. 2. 2017.


title: Predmet T-371/19: Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Itinerant Show Room protiv EUIPO-a – Save the Duck (FAKE DUCK) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije FAKE DUCK – Raniji figurativni žig Europske unije SAVE THE DUCK – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Relevantna javnost – Sličnost proizvoda i usluga – Sličnost znakova – Sveobuhvatna procjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/9

      Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2020. – Itinerant Show Room protiv EUIPO-a – Save the Duck (FAKE DUCK)
      (Predmet T-371/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije FAKE DUCK - Raniji figurativni žig Europske unije SAVE THE DUCK - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Relevantna javnost - Sličnost proizvoda i usluga - Sličnost znakova - Sveobuhvatna procjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 371/07)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italija) (zastupnici: A. Visentin, M. Cartella i B. Cartella, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Capostagno, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Save the Duck SpA (Milano, Italija) (zastupnik: M. De Vietro, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. travnja 2019. (predmet R 1117/2018-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Forest Srl i Itinerant Show Room.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Itinerant Show Room S.r.l. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 263, 5. 8. 2019.


title: Predmet T-376/17: Rješenje Općeg suda od 17. kolovoza 2020. – Poljska protiv Komisije („EFJP i EPFRR – Suspenzija financijske potpore – Potpore za prethodno priznavanje skupina proizvođača u sektoru voća i povrća – Gubitak pravnog interesa – Obustava postupka”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/10

      Rješenje Općeg suda od 17. kolovoza 2020. – Poljska protiv Komisije
      (Predmet T-376/17) (1)

      („EFJP i EPFRR - Suspenzija financijske potpore - Potpore za prethodno priznavanje skupina proizvođača u sektoru voća i povrća - Gubitak pravnog interesa - Obustava postupka”)
      (2020/C 371/08)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna, B. Paziewska, M. Pawlicka i K. Straś, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: X. Lewis, M. Kaduczak i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije C(2017) 2104 final od 4. travnja 2017. o produženju suspenzije mjesečnih isplata Republici Poljskoj potpore za prethodno priznavanje skupina proizvođača u sektoru voća i povrća u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP).

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom ove tužbe.

                  2.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 269, 14. 8. 2017.


title: Predmet T-755/18: Rješenje Općeg suda od 20. kolovoza 2020. – FL Brüterei M-V i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje i naknadu štete – Ekološki uzgoj – Uzgoj životinja – Pravila uzgoja u izuzetnim slučajevima koji se odnose na nedostupnost sirovina s ekoloških poljoprivrednih gospodarstava – Upotreba neekološki uzgojenih životinja – Produljenje razdoblja primjene pravila uzgoja u iznimnim slučajevima – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nepostojanje dovoljno ozbiljne povrede pravnog pravila kojim se pojedincima dodjeljuju prava – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/10

      Rješenje Općeg suda od 20. kolovoza 2020. – FL Brüterei M-V i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-755/18) (1)

      („Tužba za poništenje i naknadu štete - Ekološki uzgoj - Uzgoj životinja - Pravila uzgoja u izuzetnim slučajevima koji se odnose na nedostupnost sirovina s ekoloških poljoprivrednih gospodarstava - Upotreba neekološki uzgojenih životinja - Produljenje razdoblja primjene pravila uzgoja u iznimnim slučajevima - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nepostojanje dovoljno ozbiljne povrede pravnog pravila kojim se pojedincima dodjeljuju prava - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)
      (2020/C 371/09)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: FL Brüterei M-V GmbH (Finkenthal, Njemačka), Erdegut GmbH (Finkenthal), Ökofarm Groß Markow GmbH (Lelkendorf, Njemačka) (zastupnik: H. Schmidt, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Dawes, B. Eggers i B. Hofstötter, agents)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje članka 1. stavka 4. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2018/1584 od 22. listopada 2018. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 889/2008 o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda s obzirom na ekološku proizvodnju, označivanje i kontrolu (SL 2018., L 264, str. 1.) i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se zahtijeva, kao prvo, naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli donošenjem navedenog članka i, kao drugo, štete koju je navodno pretrpjelo društvo FL Brüterei M-V jer je Komisija propustila osigurati poštovanje tijela Kraljevine Nizozemske članka 42. Uredbe Komisije (EZ) br. 889/2008 od 5. rujna 2008. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda s obzirom na ekološku proizvodnju, označivanje i kontrolu (SL 2008., L 250, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 173.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvima FL Brüterei M-V GmbH, Erdegut GmbH i Ökofarm Groß Markow GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: Predmet T-22/19: Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Noguer Enríquez i dr. protiv Komisije („Tužba za naknadu štete – Monetarni sporazum koji su sklopili Europska unija i Kneževina Andora – Navodni nemar Komisije u vezi sa sadržajem sporazuma – Navodni nemar Komisije u praćenju provedbe Sporazuma – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/11

      Rješenje Općeg suda od 25. lipnja 2020. – Noguer Enríquez i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-22/19) (1)

      („Tužba za naknadu štete - Monetarni sporazum koji su sklopili Europska unija i Kneževina Andora - Navodni nemar Komisije u vezi sa sadržajem sporazuma - Navodni nemar Komisije u praćenju provedbe Sporazuma - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2020/C 371/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelji: Roser Noguer Enríquez (Andorra la Vella, Andora), TB, Successors d’Higini Cierco García, SA (Andorra la Vella), Cierco Martínez 2 2003, SL (Andorra la Vella) (zastupnici: J. Álvarez González i S. San Felipe Menéndez, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i J. Baquero Cruz, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a i kojim se zahtijeva naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog, s jedne strane, Komisijinog nemara u praćenju primjene monetarnog sporazuma sklopljenog 30. lipnja 2011. između Europske unije i Kneževine Andore, i, s druge strane, Komisijinog nemara u pogledu sadržaja sporazuma.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Roser Noguer Enríquez, TB, Successors d’Higini Cierco García, SA i Cierco Martínez 2 2003, SL, nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 82, 4. 3. 2019.


title: Predmet T-190/19: Rješenje Općeg suda od 17. kolovoza 2020. – BF protiv Komisije („Tužba zbog propusta – Državne potpore – Iskorištavanje infrastrukture vodoopskrbe i odvodnje – Prethodno ispitivanje navodne državne potpore koju su dodijelila njemačka tijela – Drugi poziv na djelovanje – Komisijino zauzimanje stajališta – Članak 12. stavak 1. drugi podstavak Uredbe (EU) 2015/1589 – Članak 24. stavak 2. Uredbe 2015/1589 – Rok za podnošenje tužbe – Očita nedopuštenost”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/12

      Rješenje Općeg suda od 17. kolovoza 2020. – BF protiv Komisije
      (Predmet T-190/19) (1)

      („Tužba zbog propusta - Državne potpore - Iskorištavanje infrastrukture vodoopskrbe i odvodnje - Prethodno ispitivanje navodne državne potpore koju su dodijelila njemačka tijela - Drugi poziv na djelovanje - Komisijino zauzimanje stajališta - Članak 12. stavak 1. drugi podstavak Uredbe (EU) 2015/1589 - Članak 24. stavak 2. Uredbe 2015/1589 - Rok za podnošenje tužbe - Očita nedopuštenost”)
      (2020/C 371/11)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: BF (zastupnici: S. Gesterkamp, odvjetnik, i C. Koenig, profesor)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Němečková i K.-P. Wojcik, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a kojim se zahtijeva utvrđenje da je Komisija nezakonito propustila donijeti odluku kojom se zaključuje prethodno ispitivanje u vezi s navodnom državnom potporom koju su dodijelila njemačka tijela u korist društva A, s jedne strane, i društva B, s druge strane.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  BF snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: Predmet T-272/19: Rješenje Općeg suda od 31. srpnja 2020. – TO protiv ESVD-a („Tužba za poništenje i naknadu štete – Javna služba – Ugovorno osoblje – Odbijanje zapošljavanja zbog nesposobnosti za obavljanje dužnosti – Rokovi za podnošenje tužbe – Kogentna narav – Nepravodobnost – Računanje roka – Utvrđivanje datuma od kojeg se zainteresirana osoba mogla upoznati sa sadržajem odluke – Očita nedopuštenost”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/12

      Rješenje Općeg suda od 31. srpnja 2020. – TO protiv ESVD-a
      (Predmet T-272/19) (1)

      („Tužba za poništenje i naknadu štete - Javna služba - Ugovorno osoblje - Odbijanje zapošljavanja zbog nesposobnosti za obavljanje dužnosti - Rokovi za podnošenje tužbe - Kogentna narav - Nepravodobnost - Računanje roka - Utvrđivanje datuma od kojeg se zainteresirana osoba mogla upoznati sa sadržajem odluke - Očita nedopuštenost”)
      (2020/C 371/12)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: TO (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spac, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi, s jedne strane, poništenja, kao prvo, odluke ESVD-a od 15. lipnja 2018. kojom se tužiteljicu obavještava da ne ispunjava sve uvjete za zapošljavanje predviđene u članku 82. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije i da se ne može zaposliti kao članica ESVD-ova ugovornog osoblja, te, kao drugo, odluke tog istog tijela od 14. siječnja 2019. o odbijanju njezine žalbe od 14. rujna 2018., te, s druge strane, radi naknade štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                  Osobi TO nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: Predmet T-604/19: Rješenje Općeg suda od 3. kolovoza 2020. – Inova Semiconductors protiv EUIPO-a – Venta Servicio LED (ISELED) („Žig Europske unije – Odricanje od naznačivanja Europske unije u međunarodnoj registraciji – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/13

      Rješenje Općeg suda od 3. kolovoza 2020. – Inova Semiconductors protiv EUIPO-a – Venta Servicio LED (ISELED)
      (Predmet T-604/19) (1)

      („Žig Europske unije - Odricanje od naznačivanja Europske unije u međunarodnoj registraciji - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2020/C 371/14)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Inova Semiconductors GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: T. Schmidpeter, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Venta Servicio LED, SL (Martorell, Španjolska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. lipnja 2019. (predmet R 2149/2018-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Venta Servicio LED i Inova Semiconductors.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Društvo Inova Semiconductors GmbH snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet T-613/19: Rješenje Općeg suda od 2. rujna 2020. – ENIL Brussels Office i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje – EFRR – Operativni program „Regije u rastu” – Prioritetna os 5 (Regionalna socijalna infrastruktura) – Bespovratna sredstva u potporu deinstitucionalizaciji usluga za starije osobe i osobe s invaliditetom – Odbijanje suspenzije poziva za dostavu prijedloga projekata na zahtjev organizacija za obranu i zastupanje osoba s invaliditetom – Akt protiv kojeg nije dopušten pravni lijek – Nedopuštenost”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/14

      Rješenje Općeg suda od 2. rujna 2020. – ENIL Brussels Office i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-613/19) (1)

      („Tužba za poništenje - EFRR - Operativni program „Regije u rastu” - Prioritetna os 5 (Regionalna socijalna infrastruktura) - Bespovratna sredstva u potporu deinstitucionalizaciji usluga za starije osobe i osobe s invaliditetom - Odbijanje suspenzije poziva za dostavu prijedloga projekata na zahtjev organizacija za obranu i zastupanje osoba s invaliditetom - Akt protiv kojeg nije dopušten pravni lijek - Nedopuštenost”)
      (2020/C 371/15)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office) (Bruxelles, Belgija), Validity Foundation-Mental Disability Advocacy Centre (Budimpešta, Mađarska), Center for Independent Living Association (Sofija, Bugarska) (zastupnici: B. Van Vooren i L. Gorywoda, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: S. Pardo Quintillán i J. Hradil, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje dopisa Komisije od 24. svibnja 2019. kojim je ta institucija zauzela stajalište o pozivu na djelovanje koji su joj na temelju članka 265. UFEU-a uputili tužitelji dopisom od 26. travnja 2019. koji se u biti odnosio na to da Komisija obustavi poziv za dostavu prijedloga pri dodjeli bespovratnih sredstava u okviru postupka „Potpora deinstitucionalizaciji usluga za starije osobe i osobe s invaliditetom” (BG16RFOP0001-5.002) i svih plaćanja u vezi s tim.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvima European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office), Validity Foundation-Mental Disability Advocacy Centre i Center for Independent Living Association nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 413, 9. 12. 2019.


title: Predmet T-801/19: Rješenje Općeg suda od 2. rujna 2020. – DTE Systems protiv EUIPO-a– Speed-Buster (PedalBox +) („Tužba za poništenje – Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavnim – Verbalni žig Europske unije PedalBox + – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Zlouporaba prava – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/15

      Rješenje Općeg suda od 2. rujna 2020. – DTE Systems protiv EUIPO-a– Speed-Buster (PedalBox +)
      (Predmet T-801/19) (1)

      („Tužba za poništenje - Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavnim - Verbalni žig Europske unije PedalBox + - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Zlouporaba prava - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2020/C 371/16)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: DTE Systems GmbH (Recklinghausen, Njemačka) (zastupnik: U. Vietmeyer, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Speed-Buster GmbH & Co. KG (Sinzig, Njemačka) (zastupnik: C. Gries, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2019. (predmet R 1934/2018-1), koja se odnosi postupak za proglašavanje ništavosti između društava Speed-Buster i DTE Systems.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu DTE Systems GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet T-162/20 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. kolovoza 2020. – Indofil Industries (Nizozemska) protiv EFSA-e („Privremena pravna zaštita – Sredstva za zaštitu bilja – Uredba (EZ) br. 1107/2009 – Objava zaključaka ispitivanja koje je provela EFSA o preispitivanju odobrenja za aktivnu tvar mankozeba – Zahtjev za povjerljivost određenih odlomaka – Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Nepostojanje fumus boni juris”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/15

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. kolovoza 2020. – Indofil Industries (Nizozemska) protiv EFSA-e
      (Predmet T-162/20 R)
      („Privremena pravna zaštita - Sredstva za zaštitu bilja - Uredba (EZ) br. 1107/2009 - Objava zaključaka ispitivanja koje je provela EFSA o preispitivanju odobrenja za aktivnu tvar mankozeba - Zahtjev za povjerljivost određenih odlomaka - Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje fumus boni juris”)
      (2020/C 371/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Indofil Industries (Nizozemska) BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: C. Mereu i S. Englebert, odvjetnici)

         Tuženik: Europska agencija za sigurnost hrane (zastupnici: D. Detken i S. Gabbi, agenti, uz asistenciju G. Rusconia i O. Cesana, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za suspenziju primjene EFSA-ine Odluke EFSA/LA/DEC/22911258/2020 od 28. siječnja 2020. koja se odnosi na zahtjev za interno preispitivanje odluke o tužiteljevim zahtjevima za povjerljivo postupanje sa zaključcima stručnog pregleda ocjene opasnosti povezane s aktivnom tvari mankozeba.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  Ukida se rješenje od 7. travnja 2020. doneseno u predmetu T-162/20 R.

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-358/20 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. kolovoza 2020. – Net Technologies Finland protiv REA-e („Privremena pravna zaštita – Sporazum o bespovratnim sredstvima sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) – Povrat isplaćenih iznosa – Obavijesti o terećenju – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/16

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. kolovoza 2020. – Net Technologies Finland protiv REA-e
      (Predmet T-358/20 R)
      („Privremena pravna zaštita - Sporazum o bespovratnim sredstvima sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. – 2013.) - Povrat isplaćenih iznosa - Obavijesti o terećenju - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 371/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Net Technologies Finland Oy (Helsinki, Finska) (zastupnici: S. Pappas i N. Kyriazopoulou, odvjetnici)

         Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (zastupnici: S. Payan-Lagrou i V. Canetti, agenti, uz asistenciju M. Le Berrea, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za suspenziju primjene dvaju REA-inih obavijesti o terećenju od 7. svibnja 2020. kojima se od tužitelja potražuje isplata ukupnog iznosa od 188 477,27 eura s dospijećem 22. lipnja 2020.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  Ukida se rješenje od 18. lipnja 2020., Net Technologies Finland/REA (T-358/20 R).

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-494/20: Tužba podnesena 27. srpnja 2020. – Satabank protiv ESB-a

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/16

      Tužba podnesena 27. srpnja 2020. – Satabank protiv ESB-a
      (Predmet T-494/20)
      (2020/C 371/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Satabank plc (St. Julians, Malta) (zastupnik: O. Behrends, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 15. svibnja 2020. kojom je ESB odbio preuzeti izravni nadzor i dati upute nadležnoj osobi kako bi osigurao da se Banci više ne uskraćuje pristup njenim uredima, podacima, sustavima, datotekama, dokumentima, osoblju i sredstvima;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB pogrešno pretpostavio da zatraženo djelovanje nije u njegovoj nadležnosti, te da također nije pružio prikladno obrazloženje za svoju odluku.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pobijanom odlukom krše tužiteljeva prava prema članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB prekršio tužiteljeva prava prema članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB prekršio tužiteljeva prava prema članku 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB prekršio tužiteljeva prava prema članku 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB prekršio svoje obveze prema članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 (1) i članak 67. Uredbe Europske središnje banke (EU) br. 468/2014 (2).

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB povrijedio načelo prema kojem ESB treba djelovati na način koji omogućuje poštovanje regulatornih obveza.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je ESB počinio zloporabu ovlasti (détournement de pouvoir).

         (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.).

         (2)  Uredba (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (SL 2014., L 141, str. 1.).


title: Predmet T-533/20: Tužba podnesena 24. kolovoza 2020. – Green Power Technologies protiv Komisije i zajedničkog poduzeća ECSEL

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/17

      Tužba podnesena 24. kolovoza 2020. – Green Power Technologies protiv Komisije i zajedničkog poduzeća ECSEL
      (Predmet T-533/20)
      (2020/C 371/20)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Green Power Technologies, S.L. (Bollullos de la Mitación, Španjolska) (zastupnici: A. León González i A. Martínez Solís, odvjetnici)

         Tuženici: Europska komisija i zajedničko poduzeće ECSEL

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi i odluči da je Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) –izvješćem od 9. srpnja 2018., odlukom u obliku poruke elektroničke pošte od 12. lipnja 2020. kojom potvrđuje to izvješće i postupanjem u ovom predmetu –povrijedio pravnu stečevinu Unije te, posljedično, poništi navedeno izvješće;

                  —

                  utvrdi i odluči da je GPTECH pravilno ispunio ugovorne obveze koje ima u okviru projekata POLLUX (100205), IoE (269374), MOTORBRAIN (270693) i AGATE (325630); posljedično, ocijeni prihvatljivima troškove čiji iznos ECSEL potražuje u svojoj opomeni dužniku 4440200016;

                  —

                  na temelju prethodno navedenog, odluči da je ECSEL-ovo potraživanje iznosa od 200 930,35 eura neosnovano i nezakonito i, slijedom toga, poništi njegovu opomenu dužniku kao i prethodni informativni dopis od 20. siječnja 2019. na kojem se ta opomena temelji;

                  —

                  podredno, u slučaju neponištavanja opomene dužniku, utvrdi Komisijinu odgovornost za stjecanje bez osnove;

                  —

                  naloži Komisiji i ECSEL-u snošenje troškova postupka odnosno da ne naloži snošenje tih troškova tužitelju ako ne prihvati njegove zahtjeve, a s obzirom na složenost ovog predmeta te na činjenične i pravne dvojbe koje se u njemu pojavljuju.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U okviru tužbe iznose se zahtjevi za poništenje i zahtjevi na temelju članka 272. UFEU-a. Kad je riječ o potonjima, tužitelj od Općeg suda traži da ocijeni neosnovanim zahtjev za povrat navodno dugovanih iznosa i plaćanje naknade štete naznačene u ECSEL-ovoj opomeni dužniku.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na OLAF-ovoj i ECSEL-ovoj povredi temeljnih prava koje priznaje Europska unija s obzirom na opći doseg navedenih prava koji ima za posljedicu to da nijedan od navedenih subjekata ne može postupati protivno temeljnim pravima i Unijinoj karakterističnoj pravnoj stečevini.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je OLAF zanemario GPTECH-ovo uobičajeno poslovanje te se nije koristio uslugama stručnjaka specijaliziranih za i + d, što bi omogućilo razumijevanje tog poslovanja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da OLAF nije uzeo u obzir GPTECH-ove argumente i nije dostavio priloge na kojima zasniva svoju odluku, što čini povredu prava na dobru upravu (članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima) i povredu prava obrane (članci 47. i 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima).

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na prihvatljivosti troškova čiji se povrat zahtijeva predmetnom opomenom dužniku i na povredi članka II.4., članka II.7. stavka 1.; članka II.14. stavka 1. točaka (a), (b), (c) i (f) i članka II.15. Sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava iz Sedmog okvirnog programa za istraživanje.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na ECSEL-ovom stjecanju bez osnove, s obzirom na to da su projekti izvršeni u zadanim rokovima.


title: Predmet T-552/20: Tužba podnesena 2. rujna 2020. – MD protiv Komisije

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/18

      Tužba podnesena 2. rujna 2020. – MD protiv Komisije
      (Predmet T-552/20)
      (2020/C 371/21)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: MD (zastupnik: A. Ricci, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku,

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova je tužba podnesena protiv odluke da se tužitelja ne promakne u razred AD14 tijekom postupka promaknuća za 2019. (upravna obavijest br. 32-2019 od 14. 11. 2019.).
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na nedovoljnom obrazloženju odluke o odbijanju njegove žalbe. U tom pogledu se iznosi:

                              —

                              u odluci o odbijanju žalbe tijelo za imenovanje ne iznosi individualni i relevantni razlog koji opravdava odluku da ga se ne promakne;

                              —

                              potpuni izostanak obrazloženja u vezi drugog dijela žalbe (povreda jednakog postupanja, osobito u usporednom ispitivanju);

                              —

                              nedovoljno obrazloženje u vezi s trećim dijelom žalbe (povreda članka 6. stavka 2. Statuta).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 45. Statuta, osobito zbog izostanka stvarnog usporednog ispitivanja zasluga dužnosnika. U tom pogledu se ističe:

                              —

                              očita pogreška u ocjeni u pogledu razine odgovornosti koju je tužitelj imao tijekom cijelog referentnog razdoblja u odnosu na druge promaknute osobe koje su navedene u tužbi;

                              —

                              očita pogreška u ocjeni koja se tiče kriterija korištenja, u vršenju svojih dužnosti, jezika različitih od materinjeg jezika u odnosu na druge promaknute osobe koje su navedene u tužbi.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na diskriminaciji na osnovi dobi, u vezi s navodnim „korisnim učinkom” svakog promaknuća. U tom pogledu se ističe:

                              —

                              navodno opravdanje izostanka promaknuća nedostatkom ekonomske prednosti tog promaknuća zbog dobi tužitelja koji se bliži mirovini;

                              —

                              zabrana diskriminacije na osnovi dobi i uvođenje, među podredne kriterije za promaknuće, nezakonitog ekonomskog kriterija.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 6. stavka 2. Statuta. U tom pogledu se ističe:

                              —

                              nepoštovanje prosječne stope promaknuća za razred AD14 za petogodišnje razdoblje;

                              —

                              podaci u pogledu poštovanja članka 6. stavka 2. koji nisu priopćeni ni osoblju Komisije ni tužitelju kao odgovor na njegovu žalbu;

                              —

                              s obzirom na specifičan kontekst, teret dokaza na strani tužene uprave.


title: Predmet T-556/20: Tužba podnesena 4. rujna 2020. – D&A Pharma protiv Komisije i EMA-e

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/19

      Tužba podnesena 4. rujna 2020. – D&A Pharma protiv Komisije i EMA-e
      (Predmet T-556/20)
      (2020/C 371/22)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Pariz, Francuska) (zastupnici: N. Viguié i D. Krzisch, odvjetnici)

         Tuženici: Europska komisija i Europska agencija za lijekove

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi provedbenu odluku Komisije od 6. srpnja 2020. kojom se odbija odobrenje za stavljanje u promet lijeka koji se rabi u humanoj medicini „Hopveus – natrijev oksibat” na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji i EMA-i snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi, s jedne strane, članka 62. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove i, s druge strane, članka 11. poslovnika Stalnog odbora za lijekove za humanu uporabu (u daljnjem tekstu: Stalni odbor). Tužitelj tvrdi da je postupak koji je doveo do mišljenja Stalnog odbora nepravilan jer se Stalni odbor trebao, kada se to od njega tražilo u okviru postupka preispitivanja zahtjeva za uvjetno odobrenje za stavljanje u promet (u daljnjem tekstu: odobrenje) Hopveusa, savjetovati sa znanstveno savjetodavnom skupinom „Scientific Advisory Group on Psychiatry”, nadležnim i neovisnim tijelom. Međutim, on to nije učinio.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 63. stavka 2. Uredbe br. 726/2004 s obzirom na to da postupak pred Stalnim odborom nije bio nepristran zbog sukoba interesa određenih stručnjaka u ad hoc stručnoj skupini koju je sazvao Stalni odbor. Tužitelj smatra da stručnjaci koji rade, posebno, kao savjetnici farmaceutskih društava u okviru razvoja terapija koje mogu konkurirati Hopveusu ne mogu sudjelovati u ad hoc stručnim skupinama. Stoga, njihovim sudjelovanjem nije se poštovalo načelo objektivne nepristranosti, kako ga je definirao Sud Europske unije i Europski sud za ljudska prava, te je to dovelo do osnovane sumnje u pogledu neutralnog i objektivnog ispitivanja zahtjeva za uvjetno odobrenje koji je podnio tužitelj.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da zapisnik sa sastanka ad hoc stručne skupine od 6. travnja 2020. ne poštuje odredbe članka 3.7. EMA-inog dokumenta „Mandat, ciljevi i poslovnik znanstveno savjetodavnih skupina (SAG) i ad hoc stručnih skupina”.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je odbijanjem dodjele uvjetnog odobrenja zbog toga što „omjer koristi/opasnosti Hopveusa nije [bio] povoljan” Europska komisija povrijedila okvir utvrđen Uredbom Komisije br. 507/2006 od 29. ožujka 2006. o uvjetnom odobrenju za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu koji su obuhvaćeni Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća te da zbog te činjenice pobijana odluka sadržava povredu načela jednakog postupanja i nediskriminacije. Prema mišljenju tužitelja, taj zaključak temelji se na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni jer Uredba br. 507/2006 ne uvjetuje dodjelu uvjetnog odobrenja time da kandidat podnese iscrpne podatke dobivene kliničkim ispitivanjima bez metodoloških ograničenja. Uvjetna odobrenja „temelje se na manje iscrpnim ispitivanjima od onih koja se uobičajeno zahtijevaju te su podvrgnuta posebnim obvezama”. U ovom slučaju, ta ispitivanja pregledao je čak i Odbor za procjenu rizika u području farmakovigilancije (u daljnjem tekstu: PRAC) i Stalni odbor u okviru godišnje ocjene lijekova na bazi natrijeva oksibata, te je njihovu valjanost stoga potvrdio i taj subjekt i Europska komisija u pogledu bioekvivalentnog lijeka Alcover. Tužitelj zaključuje da EMA stoga nije mogla smatrati da ispitivanja koja je podnio tužitelj, a neka od njih su bila potvrđena u znanstvenom mišljenju iz 2010., imaju značajna i odlučujuća ograničenja, s obzirom na to da se radilo o uvjetnom odobrenju i da se slične kritike nisu istaknule u okviru bezuvjetnih odobrenja dodijeljenih konkurentima.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je odbijanjem dodjele uvjetnog odobrenja zbog toga što „omjer koristi/opasnosti Hopveusa nije [bio] povoljan”, Europska komisija u svojoj odluci povrijedila načelo jednakog postupanja i nediskriminacije, te uz to počinila očitu pogrešku u ocjeni i povrijedila članak 16. Uredbe br. 726/2004. Tužitelj tvrdi da su EMA-ini subjekti (Stalni odbor i PRAC) donijeli suprotna mišljenja o izvješćima u pogledu koristi/opasnosti u odnosu na Alcover i Hopveus, iako je bioekvivalentnost tih lijekova utvrđena te su oba ta lijeka namijenjena liječenju iste patologije. Ta različita mišljenja ne mogu se objasniti nikakvom objektivnom razlikom, posebno u pogledu ciljeva europskog zakonodavstva koje se odnosi na lijekove. Usto, izvješće u pogledu koristi/opasnosti ne može se razlikovati u analizama prije i poslije odobrenja.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka ne poštuje načela jednakog postupanja i dosljednosti mišljenja subjekata EMA-e, kao i načelo dobre uprave, s obzirom na to da su Stalni odbor i PRAC redovito donosili suprotna mišljenja u pogledu ambulantnog ili bolničkog okvira primjene Hopveusa i Alcovera.


title: Predmet T-558/20: Tužba podnesena 8. rujna 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT10)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/21

      Tužba podnesena 8. rujna 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Huawei Technologies (GT10)
      (Predmet T-558/20)
      (2020/C 371/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz QC, i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GT10 – prijava za registraciju br. 14 738 306

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. srpnja 2020. u predmetu R 2554/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci da snose vlastite i tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nije navedena relevantna javnost;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nisu u obzir uzeti dokazi o tome kako je relevantna javnost vjerojatno percipirala raniji žig Europske unije;

                  —

                  neuzimanje u obzir drugih elemenata prigovora na temelju prethodno navedenog članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 5.;

                  —

                  neprimjena nacionalnih pravila na temelju članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća jer nisu uzeti u obzir drugi elementi prema propisima o zavaravajućem označivanju.


title: Predmet T-559/20: Tužba podnesena 7. rujna 2020. – Yadex International protiv EUIPO-a – Sütas süt ürünleri (PINAR Süzme Peynir)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/22

      Tužba podnesena 7. rujna 2020. – Yadex International protiv EUIPO-a – Sütas süt ürünleri (PINAR Süzme Peynir)
      (Predmet T-559/20)
      (2020/C 371/24)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Yadex International GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: N. Johnson, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Sütas süt ürünleri AS (Bursa, Turska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga PINAR Süzme Peynir u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija br. 1 394 295

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. srpnja 2020. u predmetu R 2127/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i prihvati žalbu koju je tužitelj podnio 23. rujna 2019. protiv odluke Odjela za prigovore od 23. srpnja 2019;

            naloži snošenje troškova drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem, uključujući troškove tog postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-560/20: Tužba podnesena 7. rujna 2020. – Yadex International protiv EUIPO-a – Sütas süt ürünleri (PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/22

      Tužba podnesena 7. rujna 2020. – Yadex International protiv EUIPO-a – Sütas süt ürünleri (PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz)
      (Predmet T-560/20)
      (2020/C 371/25)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Yadex International GmbH (Frankfurt na Majni, Njemačka) (zastupnik: N. Johnson, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Sütas süt ürünleri AS (Bursa, Turska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija br. 1 396 036

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. srpnja 2020. u predmetu R 2126/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i prihvati žalbu koju je tužitelj podnio 23. rujna 2019. protiv odluke Odjela za prigovore od 23. srpnja 2019;

                  —

                  naloži snošenje troškova drugoj stranci u postupku pred žalbenim vijećem, uključujući troškove tog postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-561/20: Tužba podnesena 8. rujna 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Vieta Audio (Vita)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/23

      Tužba podnesena 8. rujna 2020. – Sony Interactive Entertainment Europe protiv EUIPO-a – Vieta Audio (Vita)
      (Predmet T-561/20)
      (2020/C 371/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz QC, i P. Ruess, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Vita” – žig Europske unije br. 9 993 361

         Postupak pred EUIPO-om: postupak brisanja

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. lipnja 2020. u predmetu R 425/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci da snose vlastite i tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-562/20: Tužba podnesena 10. rujna 2020. – Upper Echelon Products protiv EUIPO-a (Everlasting Comfort)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/24

      Tužba podnesena 10. rujna 2020. – Upper Echelon Products protiv EUIPO-a (Everlasting Comfort)
      (Predmet T-562/20)
      (2020/C 371/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Upper Echelon Products LLC (Austin, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Izquierdo Blanco, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija verbalnog žiga Everlasting Comfort u kojoj je naznačena Europska unija – prijava za registraciju br. 11 429 637

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. srpnja 2020. u predmetu R 952/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i odobri žig br. 11 429 637 za sve zatražene proizvode;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 75. Uredbe Vijeća br. 207/2009;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-566/20: Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Residencial Palladium protiv EUIPO-a – Fiesta Hotels & Resorts (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/24

      Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Residencial Palladium protiv EUIPO-a – Fiesta Hotels & Resorts (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)
      (Predmet T-566/20)
      (2020/C 371/28)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španjolska) (zastupnik: D. Solana Giménez, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH – žig Europske unije br. 8 564 701

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. lipnja 2020. u predmetu R 1542/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi i proglasi neprimjenjivom pobijanu odluku te proglasi ništavim žig Europske unije br. 8 564 701;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj tvrdi da je žalbeno vijeće počinilo pogrešku time što je svoju odluku utemeljilo na ocjeni da on nije propisno dokazao uporabu i važnost ranijeg neregistriranog znaka GRAND HOTEL PALLADDIUM, koji nisu isključivo lokalnog karaktera.


title: Predmet T-570/20: Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Kedrion protiv EMA-e

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/26

      Tužba podnesena 11. rujna 2020. – Kedrion protiv EMA-e
      (Predmet T-570/20)
      (2020/C 371/30)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Kedrion SpA (Barga, Italija) (zastupnik: V. Salvatore, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za lijekove

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku; i

                  —

                  naloži Europskoj agenciji za lijekove da naknadi troškove tužitelja u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova je tužba podnesena protiv odluke o odbijanju tužiteljeva ponovnog zahtjeva za pristup dokumentima, koju je donijela Europska agencija za lijekove u skladu s člankom 8. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (1) (doc.: EMA/336464/2020). Predmet tog zahtjeva bili su dokumenti koje je podnio novi pružatelj usluga, a tiču se prikupljanja i fragmentacije plazme u Italiji, koje pružaju talijanski centri.
      Dopunjujući razloge za odbijanje pristupa traženim dokumentima, koji su već izneseni u prvotnoj odluci o odbijanju zahtjeva i djelomično ponovljeni u pobijanoj odluci, EMA je naknadno precizirala da se odbijanje pristupa trebalo smatrati opravdanim uzimajući u obzir okolnost da traženi dokument sadržava podatke koji su sadržani također i u formularu 3.2.S zahtjeva za izdavanje odobrenja za stavljanje u promet („AIC”) lijeka i također podatke koji se odnose na ugovore i sporazume između nositelja PMF-a (Plasma Master File) i centara, ponovno naglašavajući potrebu zaštite takvih informacija koje su klasificirane kao osjetljive poslovne informacije
      U prilog tužbi, tužitelj navodi dva razloga.

                  1.

                  Prvi razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1049/2001

                              —

                              U tom pogledu navodi se da pravo na pristup dokumentima usto predstavlja jedan od načina putem kojih se provodi i jamči načelo transparentnosti, jedno od temeljnih načela na kojima se temelji sama Unija, tako da je ono propisano i u prvom članku Ugovora o Europskoj uniji. Posljedično, institucija kojoj je podnesen zahtjev ne može samo reći da neće dati pristup dokumentu jer sadržava povjerljive podatke, već mora provesti detaljno i precizno ispitivanje njegova sadržaja kako bi zatim odobrila pristup dokumentu nakon što je eventualno izmijenila dijelove ili podatke koji se smatraju komercijalno osjetljivima kako bi očuvala njihovu povjerljivost. Agencija se ne može općenito pozivati na očuvanje komercijalnih dogovora ili sporazuma koji bi se mogli odražavati u PMF-u zbog straha od štete za interese nositelja, kada takav prigovor nije relevantan u odnosu na zahtjev za pristup dijelu dokumenta koji sadrži popis centara za prikupljanje.

                  2.

                  Drugi razlog temelji se na nezakonitosti pobijane odluke zbog zlouporabe ovlasti, zbog nedostatnosti, nelogičnosti i proturječnosti u obrazloženju.

                              —

                              U tom pogledu ističe se da članak 4. stavak 2. Uredbe br. 1049/2001 predviđa da, kada traženi dokument sadržava komercijalno povjerljive podatke, pristup se može odobriti ako postoji prevladavajući javni interes za otkrivanje podataka koje sadržava. U tom pogledu, tuženik, pozivajući se na sudsku praksu, navodi da je na tužitelju da konkretno navede okolnosti na kojima se temelji prevladavajući javni interes koji opravdava otkrivanje dokumenata koji sadržavaju komercijalno povjerljive podatke. To međutim, s jedne strane, ne može osloboditi traženu instituciju obveze da prizna prevladavajući javni interes koji bi opravdao otkrivanje dokumenta kada je on lako prepoznatljiv, niti, s druge strane, opravdava zaključak – slijedom činjenica koje je iznio tužitelj – da se, s obzirom na to da za ispitivanja koja su provedena u prošlosti nije bilo evaluacija, mora smatrati da se izmjenjivanje poduzetnika uključenih u upravljanje uslugom vađenja plazme proizvedene u transfuzijskim ustanovama, kao i proizvodnja, skladištenje i isporuka lijekova od plazme, mogu redovno odvijati bez štete za javni interes.

         (1)  SL 2001, L 145, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet T-572/20: Tužba podnesena 7. rujna 2020. – Spisto protiv Komisije

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/27

      Tužba podnesena 7. rujna 2020. – Spisto protiv Komisije
      (Predmet T-572/20)
      (2020/C 371/31)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Amanda Spisto (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 24. rujna 2019. o odbijanju njezina zahtjeva za preispitivanje natječaja EPSO/AD/371/19 – Field 1;

                  —

                  poništi, ako je potrebno, odluku o odbijanju pritužbe od 26. svibnja 2020.;

                  —

                  naloži snošenje troškova tuženiku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti obavijesti o natječaju na temelju koje je donesena pobijana odluka jer ona povređuje načela pravne sigurnosti, transparentnosti i predvidljivosti, ne samo u ocjeni kriterija odabira već i ocjeni „relevantnosti” koju su morali izvršiti EPSO-ovi članovi povjerenstva za odabir u okviru testa „probir talenata” i o navedenoj relevantnosti odlučiti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja pobijane odluke. Tužiteljica tvrdi da se nakon odluke EPSO-ova povjerenstva za odabir na temelju pobijane odluke ne može zaključiti na koji način je izvršena ocjena, na temelju kojih kriterija te na koji način je ocijenjena relevantnost pitanja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni koju sadržava pobijana odluka.


title: Predmet T-573/20: Tužba podnesena 14. rujna 2020. – MG protiv EIB–a

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/28

      Tužba podnesena 14. rujna 2020. – MG protiv EIB–a
      (Predmet T-573/20)
      (2020/C 371/32)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: MG (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

            posljedično:

                  —

                  poništi odluku EIB-a od 11. listopada 2018. kojom je tužitelj lišen prava na obiteljske doplatke (uključujući osobito troškove ustanove za skrb o djeci poslije nastave i nakon praznika i troškove CPE-a koje je BEI neopravdano odbijao od tužiteljeve plaće do studenoga 2019.) i izvedenih financijskih prava (uključujući osobito porezne olakšice i povrat zdravstvenih troškova djece koju tužitelj uzdržava);

                  —

                  prema potrebi, poništi dopis/odluku od 7. siječnja 2019. kojom se tužiteljevi zahtjevi u cijelosti odbijaju;

                  —

                  prema potrebi, poništi odluku EIB-a od 30. srpnja 2020. kojom je utvrđeno odsustvo mirenja i potvrđuje se odluka od 11. listopada 2018.;

                  —

                  nadoknadi imovinsku i neimovinsku štetu tužitelju;

                  —

                  tuženiku naloži snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi prava na saslušanje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni. Podredno, tužitelj navodi prigovor nezakonitosti upravnih odredbi koje se odnose na obiteljske doplatke jer su u suprotnosti s načelima jednakog postupanja i proporcionalnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se, s jedne strane, na povredi članka 3. stavka 4. Uredbe Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 260/68 od 29. veljače 1968. o utvrđivanju uvjeta i postupka za primjenu poreza u korist Europskih zajednica (SL 1968., L 56, , str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 15., str. 12.) i, s druge strane, očitoj pogrešci u ocjeni.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. Uredbe (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018., L 295, str. 39.), članka 12. Pravilnika o osoblju i načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja. U prilog tom razlogu, tužitelj ističe nezakonit pristup njegovim osobnim podacima, odbijanje tuženika da pokrene istragu i neprimjerenu potporu potonjeg njegovoj bivšoj supruzi.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 41. Pravilnika o osoblju, načela dobre uprave i dužnosti brižnog postupanja.


title: Predmet T-581/20: Tužba podnesena 21. rujna 2020. – YP protiv Komisije

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/29

      Tužba podnesena 21. rujna 2020. – YP protiv Komisije
      (Predmet T-581/20)
      (2020/C 371/33)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: YP (zastupnici: J. Van Rossum i J.-N. Louis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Komisije od 14. studenoga o nepromicanju tužitelja u razred AD 14 u postupku promaknuća za 2019.;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 45. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju). Tužitelj tvrdi da Komisija pri usporedbi zasluga nije uzela u obzir da se on služi brojnim jezičnim kombinacijama.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pretpostavke nedužnosti. Tužitelj prigovara da ga se u pobijanoj odluci automatski isključilo s liste dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće primjenom upravne prakse koja se sastoji od automatskog brisanja s liste za promaknuća imena svih članova osoblja koji su predmet istrage ili kojima je određena upravna ili disciplinska sankcija. Prema mišljenju tužitelja takva praksa povređuje načelo pretpostavke nedužnosti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi nagodbe o mirnom rješenju spora od 18. rujna 2019. koja je sklopljena u predmetima T-562/18, YP/Komisija i T-563/18, YP/Komisija. Tužitelj smatra da ta nagodba obvezuje stranke i da su one obvezne poštovati sve njezine odredbe.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. stavka 3. Priloga IX. Pravilnika o osoblju. Tužitelj smatra da na temelju tog članka jedna pogreška može dovesti samo do jedne disciplinske sankcije. Međutim, iako automatsko isključivanje s liste dužnosnika predloženih za promaknuće i promaknutih dužnosnika nije samo po sebi disciplinska sankcija, ono je ipak izravna posljedica pokretanja istrage, disciplinskog postupka ili disciplinske sankcije.


title: Predmet T-299/19: Rješenje Općeg suda od 24. srpnja 2020. – VG protiv Komisije

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/30

      Rješenje Općeg suda od 24. srpnja 2020. – VG protiv Komisije
      (Predmet T-299/19) (1)

      (2020/C 371/34)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik petoga vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 230, 8. 7. 2019.


title: Predmet T-8/20: Rješenje Općeg suda od 25. kolovoza 2020. – Češka Republika protiv Komisije

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/30

      Rješenje Općeg suda od 25. kolovoza 2020. – Češka Republika protiv Komisije
      (Predmet T-8/20) (1)

      (2020/C 371/35)
      Jezik postupka: češki
      Predsjednik desetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 77, 9. 3. 2020.


title: Predmet T-76/20: Rješenje Općeg suda od 25. kolovoza 2020. – Češka Republika protiv Komisije

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/30

      Rješenje Općeg suda od 25. kolovoza 2020. – Češka Republika protiv Komisije
      (Predmet T-76/20) (1)

      (2020/C 371/36)
      Jezik postupka: češki
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 103, 30. 3. 2020.


title: Predmet T-450/20: Rješenje Općeg suda od 25. kolovoza 2020. – Tempora protiv Parlamenta

text:
               3.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/30

      Rješenje Općeg suda od 25. kolovoza 2020. – Tempora protiv Parlamenta
      (Predmet T-450/20) (1)

      (2020/C 371/37)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.