title: Predmet C-307/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2015. uputio Audiencia Provincial de Alicante (Španjolska) – Ana María Palacios Martínez protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. lipnja 2015. uputio Audiencia Provincial de Alicante (Španjolska) – Ana María Palacios Martínez protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Predmet C-307/15)
   (2015/C 279/29)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Audiencia Provincial de Alicante

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ana María Palacios Martínez

      Tuženik: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li sukladno s načelom neobvezatnosti nepoštenih odredbi iz članka 6. stavka 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. (1) o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, da restitucijski učinak koji proizlazi iz utvrđenja ništetnosti zbog nepoštenosti klauzule o najnižoj kamatnoj stopi koja se nalazi u ugovoru u zajmu koja djeluje retroaktivno ne od datuma sklapanja ugovora već od kasnijeg datuma?

               2.

               Je li kriterij dobre vjere zainteresiranih krugova koji djeluje kao temelj ograničenja retroaktivnog učinka nepoštene klauzule autonomni pojam prava Unije koji treba ujednačeno tumačiti u svim državama članicama?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora, koje elemente treba uzeti u obzir kako bi se ocijenilo postojanje dobre vjere u zainteresiranim krugovima?

               4.

               U svakom slučaju, je li u skladu s dobrom vjerom zainteresiranih krugova postupanje profesionalca koje je tijekom sastavljanja ugovora dovelo do nedostatka transparentnosti koja je uzrokovala nepoštenost klauzule?

               5.

               Je li rizik ozbiljnih povreda koji djeluje kao temelj ograničenja retroaktivnog učinka nepoštene klauzule autonomni pojam prava Unije koji treba ujednačeno tumačiti u svim državama članicama?

               6.

               U slučaju pozitivnog odgovora, koje kriterije treba uzeti u obzir?

               7.

               Treba li rizik ozbiljnih povreda ocijeniti uzimajući u obzir samo eventualni rizik za profesionalca ili također treba uzeti u obzir štetu nanesenu potrošačima time što nisu vraćeni cijeli iznosi na temelju navedene klauzule o najnižoj kamatnoj stopi?

      (1)  SL L 95, str. 29.


title: Predmet C-406/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Petya Milkova protiv Izpalnitelen direktor na Agentsiata za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom — Članci 5. i 27. — Direktiva 2000/78/EZ — Članak 7. — Povećana zaštita u slučaju otkazivanja zaposlenicima s invaliditetom — Nepostojanje takve zaštite za državne službenike s invaliditetom — Opće načelo jednakog postupanja)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/7

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Petya Milkova protiv Izpalnitelen direktor na Agentsiata za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol
   (Predmet C-406/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom - Članci 5. i 27. - Direktiva 2000/78/EZ - Članak 7. - Povećana zaštita u slučaju otkazivanja zaposlenicima s invaliditetom - Nepostojanje takve zaštite za državne službenike s invaliditetom - Opće načelo jednakog postupanja))
   (2017/C 144/08)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Petya Milkova

      Tuženik: Izpalnitelen direktor na Agentsiata za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

      Izreka

               1.

               Članak 7. stavak 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja, zajedno s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom koja je odobrena u ime Europske zajednice Odlukom Vijeća 2010/48/EZ od 26. studenoga 2009. i općim načelom jednakog postupanja, iz članaka 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da dopušta propis države članice, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se zaposlenicima s određenom vrstom invaliditeta pruža posebna ex ante zaštita u slučaju otkazivanja a da pritom takvu zaštitu ne pruža državnim službenicima s istom vrstom invaliditeta, osim ako se utvrdi povreda načela jednakog postupanja, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri. Prilikom te provjere usporedba situacija mora se temeljiti na analizi svih pravila nacionalnog prava kojima je uređen položaj radnika zaposlenika s određenim invaliditetom, s jedne strane, i državnih službenika s istim invaliditetom, s druge strane, imajući u vidu predmet zaštite od otkazivanja o kojemu je riječ u glavnom postupku.

               2.

               Ako se članku 7. stavku 2. Direktive 2000/78, u vezi s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom i općim načelom jednakog postupanja, protivi propis države članice, poput onog o kojemu je riječ u glavnom postupku, obveza poštovanja prava Unije zahtijeva da se proširi područje primjene nacionalnih pravila kojima se štite zaposlenici s određenom vrstom invaliditeta kako bi se ta pravila zaštite mogla primijeniti i na državne službenike s istom vrstom invaliditeta.

      (1)  SL C 337, 12. 10. 2015.


title: Predmet C-692/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Security Service Srl protiv Ministero dell’Interno i dr.

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Security Service Srl protiv Ministero dell’Interno i dr.
   (Predmet C-692/15)
   (2016/C 106/22)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Security Service Srl

      Tuženici: Ministero dell’Interno, Questura di Napoli, Questura di Roma

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li se presuda Suda Europske unije Komisija/Italija, C 465/2005, EU:C:2007:781 kojom je Sud utvrdio da je talijanska država povrijedila načela iz članaka 43. i 49. UEZ-a (sloboda poslovnog nastana i pružanja usluga) predvidjevši da:

                           (a)

                           je obavljanje privatne zaštitarske djelatnosti moguće samo uz prethodno polaganje prisege vjernosti Talijanskoj Republici;

                           (b)

                           pružatelji usluga sa sjedištem u drugoj državi članici mogu obavljati privatnu zaštitarsku djelatnost samo uz dozvolu koju izdaje Prefetto (upravitelj pokrajine) s ograničenom teritorijalnom valjanošću, pri čemu se ne uzimaju u obzir obveze koje ti pružatelji već imaju u državi članici porijekla;

                           (c)

                           ta dozvola ima ograničenu teritorijalnu valjanost te se prilikom njezina izdavanja uzimaju u obzir brojnost i veličina privatnih zaštitarskih poduzetnika koji već djeluju na području o kojem je riječ;

                           (d)

                           privatni zaštitarski poduzetnici moraju imati operativno sjedište u svim pokrajinama u kojima obavljaju svoju djelatnost;

                           (e)

                           osoblje navedenih poduzetnika mora imati pojedinačnu dozvolu za obavljanje privatne zaštitarske djelatnosti, pri čemu se nadzor i provjere već izvršene u državi članici porijekla ne uzimaju u obzir;

                           (g)

                           privatni zaštitarski poduzetnici moraju imati minimalan i/ili maksimalan broj zaposlenih kako bi dobili dozvolu;

                           (h)

                           poduzetnici o kojima je riječ moraju položiti jamstvo pri Cassa depositi e prestiti (depozitna banka);

                           (i)

                           cijene usluga privatne zaštitarske djelatnosti utvrđuje Prefetto unutar unaprijed određenog stupnja oscilacije[,]
                           tumačiti na način da, sama po sebi, isključuje ovlast Pokrajinskog tijela za javnu sigurnost (Questore) da utvrđuje pravila u vezi usluga poput onih o kojima je riječ, sukladno kojima je za pružanje određenih usluga obvezno zaposliti minimalan broj zaštitara (i to dvoje);

               2.

               Iako je riječ o novom pitanju, može li se ono smatrati dovoljno sličnim da dovede do istog rješenja, s obzirom na navedene članke 43. i 49. UEZ-a?


title: Predmet C-105/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2017. uputio Administrativen Sad – Varna (Bugarska) – Komisia za zashtita na potrebitelite protiv Eveline Kamenove

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2017. uputio Administrativen Sad – Varna (Bugarska) – Komisia za zashtita na potrebitelite protiv Eveline Kamenove
   (Predmet C-105/17)
   (2017/C 144/41)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen Sad – Varna

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Komisia za zashtita na potrebitelite (Komisija za zaštitu potrošača)

      Tuženik: Evelina Kamenova

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 2. točku (b) i (d) Direktive 2005/29/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi tumačiti na način da je djelatnost fizičke osobe, koja je registrirana na internetskoj stranici za prodaju proizvoda i koja je na internetskoj stranici objavila istovremeno osam oglasa za prodaju različite robe, poslovna djelatnost u smislu pravne definicije iz članka 2. točke (b), da predstavlja poslovnu praksu prema potrošačima u smislu članka 2. točke (d) i da spada u područje primjene Direktive u skladu s njezinim člankom 3. stavkom 1.?

      (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.).


title: Predmet T-703/14: Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2017. – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net protiv Komisije („Arbitražna klauzula — Ugovor Firerob sklopljen u okviru Sedmog okvirnog program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) — Prihvatljivi troškovi — Zahtjev za povrat iznosa isplaćenih tužitelju — Delegiranje ovlasti — Dopuštenost — Zlouporaba ugovornih prava — Legitimna očekivanja — Proporcionalnost”)

text:
               13.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/20

         Presuda Općeg suda od 26. siječnja 2017. – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net protiv Komisije
   (Predmet T-703/14) (1)

   ((„Arbitražna klauzula - Ugovor Firerob sklopljen u okviru Sedmog okvirnog program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007-2013) - Prihvatljivi troškovi - Zahtjev za povrat iznosa isplaćenih tužitelju - Delegiranje ovlasti - Dopuštenost - Zlouporaba ugovornih prava - Legitimna očekivanja - Proporcionalnost”))
   (2017/C 078/26)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEVE (Kaisariani, Grčka) (zastupnici: K. Damis i E. Chrysochoïdou, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, M. Konstantinidis i A. Kyratsou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 272. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, da Opći sud utvrdi da je Komisija povrijedila svoje ugovorne obveze izdavanjem obavijesti o terećenju br. 3241409008 od 25. srpnja 2014., i da su troškovi koje je tužitelj prijavio u okviru ugovora FP7-SME-2007-222303 koji se odnosi na ostvarenje projekta „FIREROB – Autonomous Fire-Fighting Robotic Vehicle” prihvatljivi i, s druge strane, naloži Komisiji izdavanje obavijesti o dugovanju u iznosu od 64 574,73 eura.

      Izreka

               1.

               Odbija se prigovor nedopuštenosti.

               2.

               Postupak o predmetnoj tužbi treba obustaviti u dijelu u kojem se odnosi na zahtjev za povrat troškova u iznosu koji prelazi 37 247,05 eura uvećan za kamate računajući od 9. rujna 2014.

               3.

               Europska komisija povrijedila je svoje obveze koje proizlaze iz ugovora FP7-SME-2007-222303 koji se odnosi na ostvarenje projekta „FIREROB – Autonomous Fire-Fighting Robotic Vehicle” zahtijevajući od društva Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEVE da joj vrati iznos koji prelazi 9 007 eura uvećan za kamate računajući od 9. rujna 2014.

               4.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               5.

               Komisija će snositi tri četvrtine vlastitih troškova kao i tri četvrtine troškova društva Diktyo Amyntikon Viomichanion Net, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

               6.

               Društvo Diktyo Amyntikon Viomichanion Net snosit će četvrtinu vlastitih troškova kao i četvrtinu troškova Komisije, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet T-134/10: Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2014. – FESI protiv Vijeća ( „Tužba za poništenje  — Damping  — Proširenje konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Vijetnama i Kine na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Makaa  — Udruga koja predstavlja nezavisne uvoznike  — Nedostatak osobnog interesa — Regulatorni akt koji sadrži mjere izvršenja  — Nedopuštenost” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/34

         Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2014. – FESI protiv Vijeća
   (Predmet T-134/10) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Damping - Proširenje konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Vijetnama i Kine na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Makaa - Udruga koja predstavlja nezavisne uvoznike - Nedostatak osobnog interesa - Regulatorni akt koji sadrži mjere izvršenja - Nedopuštenost”))
   2014/C 135/42
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Fédération européenne de l’industrie du sport (FESI) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: E. Vermulst i Y. van Gerven, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku J. P. Hix i B. Driessen, agenti, uz asistenciju G. Berrisch, odvjetnik, i N. Chesaites, barrister, zatim J. P. Hix i B. Driessen, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Europska komisija (zastupnici: H. van Vliet i M. França, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene Uredbe Vijeća (EU) br. 1294/2009 od 22. prosinca 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama i podrijetlom iz Narodne Republike Kine, kako je proširena na uvoz određene obuće s gornjištima od kože koja se otprema iz Posebnog upravnog područja Makaa, bez obzira na to je li prijavljena kao proizvod koji se otprema iz Posebnog upravnog područja Makaa ili nije, nakon revizije nakon isteka mjera prema članku 11. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 384/96 (SL L 352, str. 1.) [neslužbeni prijevod].

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Nalaže se Fédération européenne de l’industrie du sport (FESI) snošenje vlastitih troškova kao i troškova Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 148, 5.6.2010.


title: Predmet T-67/15: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2016. – Polo Club protiv EUIPO-a – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN — Raniji figurativni žigovi Europske unije BEVERLY HILLS POLO CLUB — Relativni razlog za odbijanje — Opasnost od dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Podnošenje dodatnih dokaza — Diskrecijska ovlast dodijeljena člankom 76. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Djelomično vraćanje predmeta Odjelu za prigovore — Članak 64. stavci 1. i 2. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/33

         Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2016. – Polo Club protiv EUIPO-a – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)
   (Predmet T-67/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN - Raniji figurativni žigovi Europske unije BEVERLY HILLS POLO CLUB - Relativni razlog za odbijanje - Opasnost od dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Podnošenje dodatnih dokaza - Diskrecijska ovlast dodijeljena člankom 76. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Djelomično vraćanje predmeta Odjelu za prigovore - Članak 64. stavci 1. i 2. Uredbe br. 207/2009”))
   (2017/C 006/40)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Polo Club (Gassin, France) (zastupnik: D. Masson, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: V. Melgar i H. Kunz, a zatim H. O’Neil, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: D. Russo i V. Wellens, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. studenoga 2014. (predmet R 1882/2013-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Lifestyle Equities i Polo Club.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Polo Club nalaže se snošenje troškova ovog postupka.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet C-77/14: Rješenje predsjednika Suda od 27. veljače 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/20

         Rješenje predsjednika Suda od 27. veljače 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-77/14) (1)

   (2015/C 213/33)
   Jezik postupka: grčki
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 102, 7. 4. 2014.


title: Predmet T-449/13: Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2015. – CEDC International protiv OHIM-a – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT) („Žig Zajednice — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice WISENT — Raniji trodimenzionalni nacionalni žig ŹUBRÓWKA — Relativni razlozi za odbijanje — Sličnost žigova — Članak 53. stavak 1. točka (a), članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/20

         Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2015. – CEDC International protiv OHIM-a – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)
   (Predmet T-449/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice WISENT - Raniji trodimenzionalni nacionalni žig ŹUBRÓWKA - Relativni razlozi za odbijanje - Sličnost žigova - Članak 53. stavak 1. točka (a), članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 007/27)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Poljska) (zastupnici: M. Siciarek, J. Mrozowski i G. Rząsa, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fabryka Wódek Polmos Łańcut SA (Łańcut, Poljska) (zastupnik: A. Gorzkiewicz, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. lipnja 2013. (predmet R 33/2012-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim među Przedsiębiorstwo Polmos Białystok i Fabryka Wodek Polmos Łańcut SA.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 10. lipnja 2013. (predmet R 33/2012-4).

               2.

               OHIM i Fabryka Wódek Polmos Łańcut SA snosit će svoje troškove kao i troškove CEDC International sp. z o.o.

      (1)  SL C 304, 19. 10. 2013.


title: Predmet T-757/16: Tužba podnesena 28. listopada 2016. – Société générale protiv ESB-a

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/44

         Tužba podnesena 28. listopada 2016. – Société générale protiv ESB-a
   (Predmet T-757/16)
   (2017/C 006/55)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Société générale (Pariz, Francuska) (zastupnici: A. Gosset-Grainville, C. Renner i P. Kupka, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske središnje banke br. ECB/SSM/2016-02RNE8IBXP4ROTD8PU41/72 od 24. kolovoza 2016.;

               —

               u svakom slučaju, naloži Europskoj središnjoj banci snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti kojom je zahvaćena odluka Europske središnje banke (ESB) od 24. kolovoza 2016. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za isključenje izloženosti prema Caisse des dépôt et consignations, koje proizlaze iz centraliziranih fondova prikupljenih u okviru regulirane štednje, iz izračuna omjera financijske poluge (u daljnjem tekstu: pobijana odluka), jer ESB nije bio nadležan za odbijanje dodjele zahtijevanog isključenja nakon što je utvrdio da su ispunjeni svi uvjeti utvrđeni primjenjivim odredbama Unije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na više pogrešaka koje se tiču prava koje je počinio tuženik. Naime, tužitelj smatra da pobijana odluka, čak i da je ESB bio nadležan za njezino donošenje, nije valjana jer sadrži više pogrešaka koje se tiču prava u odnosu na Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 2013., L 176, str. 1.; u daljnjem tekstu: Uredba br. 575/2013) i namjere zakonodavca Europske unije zbog pogrešnog načina na koji je ESB tumačio predmetni propis i tako donio odluku koja:

                           —

                           je u suprotnosti s ciljevima i svrhom pravila o omjeru financijske poluge jer ne uzima u obzir ne samo cilj samog propisa o omjeru financijske poluge, već ni namjeru zakonodavca izraženu donošenjem članka 429. stavka 14. Uredbe br. 575/2013;

                           —

                           mijenja osnovnu odredbu uzimajući u obzir dva nova uvjeta koji nisu predmet odredbe o kojoj je riječ;

                           —

                           lišava korisnog učinka članak 429. stavak 14. Uredbe br. 575/2013.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na više očitih pogrešaka u ocjeni kojima je zahvaćena pobijana odluka, osobito kad je riječ o prirodi centraliziranih fondova regulirane štednje, posljedicama upisivanja fondova u bilancu banke i učincima mehanizma prilagodbe centraliziranih iznosa.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi više općih načela prava Unije, odnosno načela proporcionalnosti, načela pravne sigurnosti i načela dobre uprave jer je ESB povrijedio svoju obvezu dužne pažnje.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju pobijane odluke jer je ESB imao posebno naglašenu obvezu obrazlaganja, a navedena odluka je nedostatno i dvosmisleno obrazložena.


title: Predmet C-37/14: Tužba podnesena 24. siječnja 2014. – Europska komisija protiv Francuske Republike

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/18

         Tužba podnesena 24. siječnja 2014. – Europska komisija protiv Francuske Republike
   (Predmet C-37/14)
   2014/C 102/25
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i B. Stromsky, agenti)

      Tuženik: Francuska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da nepoduzimanjem, u propisanim rokovima, svih potrebnih mjera za povrat od korisnika državnih potpora koje su člankom 1. Odluke Komisije 2009/402/CE od 28. siječnja 2009. o „kriznim planovima” koje Francuska provodi u sektoru voća i povrća (1) proglašene nezakonitim i nespojivim s unutrašnjim tržištem, te neizvješćivanjem Komisije, u određenom roku, o mjerama poduzetima u svrhu poštovanja te odluke, Francuska Republika nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 288. stavka 4. UFEU-a i na temelju članaka 2., 3. i 4. navedene odluke.

               —

               naložiti Francuskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Odlukom određeni rok za povrat državnih potpora koje su proglašene nezakonitima je istekao bez da je došlo do potpunog povrata tih potpora.
   Na dan podnošenja ove tužbe, tuženik još nije usvojio potrebne mjere za povrat dodijeljenih potpora od poduzetnika koji su se njima koristili, niti je Komisiji priopćio sve tražene informacije.

      (1)  SL L 127, str. 11.


title: Predmet C-671/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Cour de cassation (Francuska) – Président de l’Autorité de la concurrence protiv Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. prosinca 2015. uputio Cour de cassation (Francuska) – Président de l’Autorité de la concurrence protiv Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
   (Predmet C-671/15)
   (2016/C 090/10)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Président de l’Autorité de la concurrence

      Tuženici: Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique

      Prethodna pitanja

               1.

               Mogu se li sporazumi, odluke ili praksa proizvođačkih organizacija, udruženja proizvođačkih organizacija i strukovnih organizacija koji se mogu kvalificirati kao protivni tržišnom natjecanju u smislu članka 101. UFEU-a izuzeti iz zabrane propisane tim člankom samo zbog činjenice da se mogu povezati sa zadacima koji su im dodijeljeni u okviru zajedničke organizacije tržišta čak i ako se na njih ne primjenjuje ni jedno od općih odstupanja redom predviđenih u čanku 2. Uredbe (EEZ) br. 26 od 4. travnja 1962. (1) i (EZ) br. 1184/2006 od 24. srpnja 2006. (2) i članku 176. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. (3)?

               2.

               Ako je odgovor potvrdan, mogu li se članak 11. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 2200/1996 (4), članak 3. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1182/2007 (5) i članak 122. prvi podstavak Uredbe (EZ) br. 1234/2007, koji među ciljevima proizvođačkih organizacija i njihovih udruženja utvrđuju stabilizaciju cijena proizvodnje i prilagodbu proizvodnje potražnji, osobito u pogledu količine, tumačiti na način da su djelovanja zajedničkog utvrđivanja najniže cijene, usklađivanja u pogledu količina koje se stavljaju na tržište ili razmjene strateških informacija koje provode te organizacije ili njihova udruženja, izuzeti iz zabrane zabranjenih sporazuma ako je njihov smisao postizanje tih ciljeva?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 26. od 4. travnja 1962. o primjeni pravila tržišnog natjecanja na proizvodnju i trgovinu poljoprivrednim proizvodima

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1184/2006 od 24. srpnja 2006. o primjeni pravila tržišnog natjecanja na proizvodnju i trgovinu poljoprivrednim proizvodima (SL L 214, str. 7) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 40., str. 188.).

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (SL L 299, str. 1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.).

      (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2200/96 od 28. listopada 1996. o zajedničkom uređenju tržišta voća i povrća (SL L 297, str. 1.).

      (5)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1182/2007 od 26. rujna 2007. o utvrđivanju posebnih pravila za sektor voća i povrća, o izmjeni direktiva 2001/112/EZ i 2001/113/EZ i uredaba (EEZ) br. 827/68, (EZ) br. 2200/96, (EZ) br. 2201/96, (EZ) br. 2826/2000, (EZ) br. 1782/2003 i (EZ) br. 318/2006 te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2202/96 (SL L 273, str. 1.).


title: Predmet T-651/13: Tužba podnesena 12. prosinca 2013. — Time protiv OHIM-a (InStyle)

text:
               1.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/10

         Tužba podnesena 12. prosinca 2013. — Time protiv OHIM-a (InStyle)
   (Predmet T-651/13)
   2014/C 61/17
   Jezik postupka na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Time Inc. (New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: D. Cañadas Arcas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 20. rujna 2013. u predmetu R 827/2013-2;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključivo s troškovima žalbenog postupka pred Uredom.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Figurativni žig za proizvode i usluge iz razreda 9, 16 i 41 — prijava žiga Zajednice br. 11 264 223

      Odluka ispitivača: prijava se djelomično odbija

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbija

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točki (b) i (c) i članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-531/15: Tužba podnesena 11. rujna 2015. – Coveris Rigid (Auneau) France protiv Komisije

text:
               7.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 406/34

         Tužba podnesena 11. rujna 2015. – Coveris Rigid (Auneau) France protiv Komisije
   (Predmet T-531/15)
   (2015/C 406/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Francuska) (zastupnici: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg i L. Titze, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. stavak 5. odluke Europske komisije C(2015) 4336 final od 24. lipnja 2015. donesene u predmetu AT.39563 – Prehrambena ambalaža za maloprodaju – u mjeri u kojoj je utvrđeno da je tužitelj, u razdoblju navedenom u članku 1. stavku 5. točki (d) Odluke Komisije, povrijedio članak 101. UFEU-a sudjelujući u jedinstvenoj i trajnoj povredi koja se sastoji od više odvojenih povreda u sektoru pjenastih poslužavnika za prehrambene ambalaže za maloprodaju na teritoriju Francuske;

               —

               poništi članak 2. stavak 5. Odluke Europske komisije C(2015) 4336 final od 24. lipnja 2015. donesene u predmetu AT.39563 – Prehrambena ambalaža za maloprodaju u mjeri u kojoj tužitelju nameće plaćanje kazne u iznosu od 4 7 56  000 eura; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na činjenici da je Komisija pogrešno primijenila načelo osobne odgovornosti smatrajući Coveris odgovornim za navodno sudjelovanje u jedinstvenoj i trajnoj povredi u sektoru pjenastih poslužavnika za prehrambene ambalaže za maloprodaju u Francuskoj. Iznimne okolnosti predmeta jamčile su primjenu cjelovitog pristupa u odnosu na dvije faze otkupa društva ONO Packaging od strane uprave ili, alternativno, primjenu načela gospodarskog kontinuiteta u odnosu na dio transakcije koji se odnosi na imovinu. Na tom temelju, Coveris se ne može smatrati odgovornim za navodnu povredu.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da je Komisija povrijedila načelo jednakog postupanja čineći razliku između dvije faze otkupa društva ONO Packaging od strane uprave: one koja se odnosi na imovinu te one koja se odnosi na dionice, što je dovelo do podjele odgovornosti između pravnih subjekata (tj. između Coverisa i ONO Packaging Portugal SA) koji su dijelovi odvojenih društava prilikom pripisivanja odgovornosti za navodne povrede koje je počinilo jedno te isto društvo koje je ostalo netaknuto nakon otkupa društva od strane uprave.


title: Predmet F-141/15: Tužba podnesena 23. ožujka 2016. – ZZ protiv Komisije

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/66

      Tužba podnesena 23. ožujka 2016. – ZZ protiv Komisije
      (Predmet F-141/15)
      (2016/C 211/81)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

         Tuženik: Komisija

         Predmet i opis spora

      Poništenje odluke Komisije kojom odbija tužitelju vratiti odbitke od plaće na temelju članka 24. stavka 4. Priloga IX. Pravilnika o osoblju.

         Tužbeni zahtjev tužitelja

                  —

                  Poništiti odluku Komisije od 13. ožujka 2015. kojom se odbija zahtjev tužitelja za povrat iznosa odbijenih od plaće u skladu s odlukom od 14. prosinca 2006.;

                  —

                  Naložiti Komisiji da tužitelju vrati navedene odbitke uvećane za složenu kamatu po stopi određenoj u članku 12. Priloga XII. Pravilnika o osoblju;

                  —

                  Naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-551/15: Rješenje Općeg suda od 19. travnja 2016. – Portugal protiv Komisije („Tužba za poništenje — EFJP i EPFRR — Rok za tužbu — Dan od kojega rok počinje teći — Nepravodobnost — Nedopuštenost”)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/24

         Rješenje Općeg suda od 19. travnja 2016. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-551/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - EFJP i EPFRR - Rok za tužbu - Dan od kojega rok počinje teći - Nepravodobnost - Nedopuštenost”))
   (2016/C 200/34)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão i J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisije (zastupnici: P. Guerra e Andrade i J. Guillem Carrau, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/1119 od 22. lipnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2015., L 182, str. 39.), u dijelu u kojem se njome isključuju određeni izdaci nastali za Portugalsku Republiku.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Portugalskoj Republici nalaže se snošenje vlastitih troškova i onih Europske komisije.

      (1)  SL C 389, 23. 11. 2015.


title: Predmet F-78/14: Tužba podnesena 7. kolovoza 2014. – ZZ i dr. protiv ESVD-a

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/31

         Tužba podnesena 7. kolovoza 2014. – ZZ i dr. protiv ESVD-a
   (Predmet F-78/14)
   2014/C 388/39
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnici: Dario de Abreu Caldas, Micael de Abreu Caldas i Jean-Noël Louis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odlukâ da se tužitelje ne promakne u viši razred u postupku promaknuća za 2013. godinu Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD).

      Tužbeni zahtjev tužiteljâ

   Tužitelji od Službeničkog suda zahtijevaju da:

               —

               poništi odluke od 9. i 14.listopada 2013. kojima se utvrđuje lista dužnosnika promaknutih u postupku promaknuća za 2013. godinu,

               —

               naloži ESVD-u snošenje troškova.


title: Predmet C-444/11 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2013. — Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd, Team Relocations Ltd protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Karteli — Članci 81. UEZ-a i 53. Sporazuma o EGP-u — Tržište usluga međunarodnih selidaba u Belgiji — Neposredno i posredno utvrđivanje cijena, podjela tržišta i manipuliranje postupcima podnošenja ponuda — Jedinstvena i trajna povreda — Pripisivost — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) — Vrijednost prihoda od prodaje — Pojam — Omjer — Dodatni iznos — Olakotne okolnosti — Obveza obrazlaganja — Pripisivost protupravnog ponašanja društvu majci — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 23. stavak 2. — Gornja granica od 10 % — Proporcionalnost)

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/9

         Presuda Suda (treće vijeće) od 11. srpnja 2013. — Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd, Team Relocations Ltd protiv Europske komisije
   (Predmet C-444/11 P) (1)

   (Žalba - Tržišno natjecanje - Karteli - Članci 81. UEZ-a i 53. Sporazuma o EGP-u - Tržište usluga međunarodnih selidaba u Belgiji - Neposredno i posredno utvrđivanje cijena, podjela tržišta i manipuliranje postupcima podnošenja ponuda - Jedinstvena i trajna povreda - Pripisivost - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni (2006.) - Vrijednost prihoda od prodaje - Pojam - Omjer - Dodatni iznos - Olakotne okolnosti - Obveza obrazlaganja - Pripisivost protupravnog ponašanja društvu majci - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 23. stavak 2. - Gornja granica od 10 % - Proporcionalnost)
   2013/C 252/14
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Team Relocations NV (zastupnici: H. Gilliams, J. Bocken i L. Gyselen, avocaten), Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd, Team Relocations Ltd

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Bouquet i N. von Lingen kao i A. Antoniadis, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 16. lipnja 2011., Team Relocations NV i dr. protiv Komisije (T-204/08 i T-212/08), kojom je Opći sud odbio tužbu za djelomično poništenje odluke Komisije C(2008) 926 final od 11. ožujka 2008. koja se odnosi na postupak primjene čl. 81. UEZ-a i čl. 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38.543 — Usluge međunarodnih selidaba), vezanu za kartel na belgijskom tržištu usluga međunarodnih selidaba, koji ima za cilj neposredno i posredno utvrđivanje cijena, podjelu tržišta i manipuliranje postupcima podnošenja ponuda kao i ukidanje novčane kazne izrečene žaliteljima ili, podredno, smanjenje iste.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd i Team Relocations Ltd solidarno snošenje troškova.

      (1)  SL C 347, 26.11.2011.


title: Nalog Suda od 31. listopada 2013. u predmetu E-2/12 – INT, HOB-vín ehf. (Tumačenje presude – Savjetodavno mišljenje – Očita nedopustivost zahtjeva)

text:
               20.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/14

      NALOG SUDA

   od 31. listopada 2013.
   u predmetu E-2/12
   INT, HOB-vín ehf.
   (Tumačenje presude – Savjetodavno mišljenje – Očita nedopustivost zahtjeva)
   2014/C 81/14
   U predmetu E-2/12 INT, HOB-vín ehf. – ZAHTJEV na temelju članka 39. Statuta Suda i članka 95. Poslovnika u vezi s tumačenjem presude Suda od 11. prosinca 2012. u predmetu E-2/12 HOB-vín (2012.), Izvješće Suda EFTA-e br. 1092, Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik, Per Christiansen (sudac-izvjestitelj) i Páll Hreinsson, suci, donio je 31. listopada 2013. nalog kao u izreci:
   Zahtjev se odbacuje kao očito nedopušten.


title: Predmet T-623/16: Tužba podnesena 31. kolovoza 2016. – Volkswagen protiv EUIPO-a – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)

text:
               17.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/23

         Tužba podnesena 31. kolovoza 2016. – Volkswagen protiv EUIPO-a – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
   (Predmet T-623/16)
   (2016/C 383/33)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnici: H. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus i J. Engberding, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Finska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima „MAIN AUTO WHEELS” – prijava za registraciju br. 12 863 643

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. srpnja 2016. u predmetu R 2189/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-148/15 R: Rješenje predsjednika Službeničkog suda od 20. siječnja 2016. – Brouillard protiv Komisije (Javna služba — Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima na natječaju — Privremena pravna zaštita — Zahtjev za određivanje privremenih mjera — Hitnost — Nepostojanje)

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/27

         Rješenje predsjednika Službeničkog suda od 20. siječnja 2016. – Brouillard protiv Komisije
   (Predmet F-148/15 R)
   ((Javna služba - Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima na natječaju - Privremena pravna zaštita - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Hitnost - Nepostojanje))
   (2016/C 090/36)
   Jezik postupka:francuski

      Stranke

      Tužitelj: Alain Laurent Brouillard (Forest, Belgija) (zastupnik: P. Vande Casteele, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i F. Simonetti, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke odbora za odabir natječaja EPSO/AD/306/15 – Pravnici lingvisti za francuski jezik (AD7) o tome da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u slijedećoj fazi natječaja zbog toga što ne posjeduje stupanj obrazovanja koja odgovara punom pravnom obrazovanju u belgijskoj, francuskoj ili luksemburškoj ustanovi visokog obrazovanja.

      Izreka rješenja

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu koji je podnio Alain Laurent Brouillard.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-177/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Demarchi Gino S.a.s. protiv Ministero della Giustizia

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. travnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) – Demarchi Gino S.a.s. protiv Ministero della Giustizia
   (Predmet C-177/17)
   (2017/C 277/30)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Demarchi Gino S.a.s.

      Tuženik: Ministero della Giustizia

      Prethodno pitanje

   Protivi li se nacionalni propis, poput onog talijanskog sadržanog u članku 5. sexies Zakona br. 89/2001 – koji subjektima za koje je već utvrđeno da su vjerovnici talijanske države u odnosu na iznose koji se duguju na ime „pravične naknade” zbog nerazumno dugog trajanja sudskih postupaka, nalaže da ispune niz uvjeta kako bi dobili isplatu kao i da pričekaju da protekne rok iz navedenog članka 5. sexies stavka 5. Zakona br. 89/2001, a da u međuvremenu ne mogu poduzeti nijednu sudsku izvršnu radnju i da naknadno ne mogu tražiti naknadu štete povezane sa zakašnjelim plaćanjem, uključujući i u slučajevima u kojima je „pravična naknada” dosuđena u vezi s nerazumno dugim trajanjem građanskog postupaka s prekograničnim implikacijama ili, u svakom slučaju, u području koje je obuhvaćeno nadležnošću Europske unije i/ili u području za koje Europska unija predviđa uzajamno priznavanje pravosudnih odluka – načelu iz članka 47. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 6. stavka 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, prema kojem svatko ima pravo da nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj, to jest načelu koje je ušlo u pravo Unije člankom 6. trećim stavkom [UEU-a], u vezi s načelom iz članka 67. UFEU-a u skladu s kojim Unija predstavlja zajedničko područje pravde s poštovanjem temeljnih prava, kao i s načelom koje se izvodi iz članaka 81. i 82. UFEU-a, u skladu s kojim Unija razvija pravosudnu suradnju u građanskim i kaznenim stvarima s prekograničnim implikacijama na temelju načela uzajamnog priznavanja sudskih i izvansudskih odluka?


title: Presuda Suda od 28. siječnja 2015. u predmetu E-15/14 – Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda (Propust ugovorne stranke da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Uredba (EU) br. 1007/2011 o nazivima tekstilnih vlakana i povezanom označivanju i obilježavanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda – Delegirana uredba Komisije (EU) br. 286/2012)

text:
               18.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 201/9

         PRESUDA SUDA
   od 28. siječnja 2015.
   u predmetu E-15/14
   Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda
   (Propust ugovorne stranke da ispuni svoje obveze – Neprovedba – Uredba (EU) br. 1007/2011 o nazivima tekstilnih vlakana i povezanom označivanju i obilježavanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda – Delegirana uredba Komisije (EU) br. 286/2012)
   (2015/C 201/09)
   U predmetu E-15/14, Nadzorno tijelo EFTA-e protiv Islanda – ZAHTJEV za izjavu da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u zbog toga što nije u predviđenom roku donio mjere potrebne kako bi učinio dijelom svojeg unutarnjeg pravnog poretka akt iz točke 4.d Poglavlja XI. Priloga II. tom Sporazumu (Uredba (EU) br. 1007/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2011. o nazivima tekstilnih vlakana i povezanom označivanju i obilježavanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 73/44/EEZ te direktiva 96/73/EZ i 2008/121/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 286/2012 od 27. siječnja 2012. o izmjeni, radi uključivanja naziva novih tekstilnih vlakna, Priloga I., i, za potrebe njihove prilagodbe tehničkom napretku, Priloga VIII. i IX. Uredbi (EU) br. 1007/2011 Europskog parlamenta i Vijeća o nazivima tekstilnih vlakana i povezanom označivanju i obilježavanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., Sud, u sastavu Carl Baudenbacher, predsjednik i sudac-izvjestitelj, Per Christiansen i Páll Hreinsson, suci, presudio je 28. siječnja 2015. kao u izreci:
   Sud:

               1.

               Izjavljuje da Island nije ispunio svoje obveze iz članka 7. Sporazuma o EGP-u zbog toga što nije u predviđenom roku donio mjere potrebne kako bi učinio dijelom svojeg unutarnjeg pravnog poretka akt iz točke 4.d Poglavlja XI. Priloga II. tom Sporazumu (Uredba (EU) br. 1007/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2011. o nazivima tekstilnih vlakana i povezanom označivanju i obilježavanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 73/44/EEZ te direktiva 96/73/EZ i 2008/121/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 286/2012 od 27. siječnja 2012. o izmjeni, radi uključivanja naziva novih tekstilnih vlakna, Priloga I., i, za potrebe njihove prilagodbe tehničkom napretku, Priloga VIII. i IX. Uredbi (EU) br. 1007/2011 Europskog parlamenta i Vijeća o nazivima tekstilnih vlakana i povezanom označivanju i obilježavanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda), prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1.

               2.

               Nalaže Islandu plaćanje troškova postupka.


title: Predmet C-185/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) dana 12. travnja 2013. — ANCC-Coop Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori e a. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti e a.

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) dana 12. travnja 2013. — ANCC-Coop Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori e a. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti e a.
   (Predmet C-185/13)
   (2013/C 207/10)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Spojeni predmeti C-512/11 i C-513/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Työtuomioistuin — Finska) — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry protiv Terveyspalvelualan Liitto ry (C-512/11), Ylemmät Toimihenkilöt (YTN) ry protiv Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy (C-513/11) (Socijalna politika — Direktiva 92/85/EEZ — Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika — Trudne radnice, radnice koje su nedavno rodile ili doje na radnom mjestu — Rodiljni dopust — Redovna naknada plaće i/ili pravo na odgovarajuće davanje — Direktiva 96/34/EZ — Okvirni sporazum o roditeljskom dopustu — Individualno pravo na roditeljski dopust zbog rođenja ili posvojenja djeteta — Uvjeti rada i naknade plaće — Nacionalni kolektivni ugovor — Radnice koje koriste rodiljni dopust nakon prekida neplaćenog roditeljskog dopusta — Odbijanje isplate plaće tijekom rodiljnog dopusta)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/2

         Presuda Suda (treće vijeće) od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Työtuomioistuin — Finska) — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry protiv Terveyspalvelualan Liitto ry (C-512/11), Ylemmät Toimihenkilöt (YTN) ry protiv Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy (C-513/11)
   (Spojeni predmeti C-512/11 i C-513/11) (1)

   (Socijalna politika - Direktiva 92/85/EEZ - Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika - Trudne radnice, radnice koje su nedavno rodile ili doje na radnom mjestu - Rodiljni dopust - Redovna naknada plaće i/ili pravo na odgovarajuće davanje - Direktiva 96/34/EZ - Okvirni sporazum o roditeljskom dopustu - Individualno pravo na roditeljski dopust zbog rođenja ili posvojenja djeteta - Uvjeti rada i naknade plaće - Nacionalni kolektivni ugovor - Radnice koje koriste rodiljni dopust nakon prekida neplaćenog roditeljskog dopusta - Odbijanje isplate plaće tijekom rodiljnog dopusta)
   2014/C 93/02
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Työtuomioistuin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry (C-512/11), Ylemmät Toimihenkilöt (YTN) ry (C-513/11)

      Tuženici: Terveyspalvelualan Liitto ry (C-512/11), Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy (C-513/11)

      Uz sudjelovanje: Mehiläinen Oy (C-512/11)

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Työtuomioistuin — Tumačenje Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006 o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (SL L 204, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.) i Direktive 92/85/EEZ Vijeća od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (SL L 348, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 73.) — Kolektivni ugovor koji predviđa pravo radnica na isplatu plaće u punom iznosu tijekom rodiljnog dopusta pod uvjetom da su bile zaposlene tijekom najmanje tri mjeseca neprekidno prije početka rodiljnog dopusta — Neisplata plaće tijekom rodiljnog dopusta sukladno tom kolektivnom ugovoru radnicama koje uzmu rodiljni dopust odmah nakon neplaćenog roditeljskog dopusta.

      Izreka

   Direktivu Vijeća 96/34/EZ od 3. lipnja 1996. o Okvirnom sporazumu o roditeljskom dopustu koji su zaključili UNICE, CEEP i ETUC valja tumačiti u smislu da joj je protivna odredba nacionalnog prava, poput one predviđene odredbama kolektivnih ugovora o kojima je riječ u glavnim postupcima, a prema kojoj trudna radnica koja prekine neplaćeni roditeljski dopust u smislu te direktive da bi odmah uzela rodiljni dopust u smislu Direktive Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (deseta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) nema pravo na redovnu naknadu plaće na koju bi imala pravo da je tom rodiljnom dopustu prethodilo minimalno razdoblje povratka na rad.

      (1)  SL C 347, 26.11.2011.


title: Predmet T-247/12: Presuda Općeg suda od 20. svibnja 2014. – Argo Group International Holdings protiv OHIM-a – Arisa Assurances (ARIS) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice ARIS — Raniji figurativni žig Zajednice ARISA ASSURANCES S.A. — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Istodobno postojanje ranijih žigova na tržištu — Načelo američkog prava poznato pod nazivom, Morehouse defense’ — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/20

         Presuda Općeg suda od 20. svibnja 2014. – Argo Group International Holdings protiv OHIM-a – Arisa Assurances (ARIS)
   (Predmet T-247/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice ARIS - Raniji figurativni žig Zajednice ARISA ASSURANCES S.A. - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Istodobno postojanje ranijih žigova na tržištu - Načelo američkog prava poznato pod nazivom, Morehouse defense’ - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 202/25
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Argo Group International Holdings Ltd (Hamilton, Bermudski otoci, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: R. Hoy, S. Levine i N. Edbrooke, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Arisa Assurances SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: H. Bock, avocat)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. ožujka 2012. (predmet R 193/2011-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Arisa Assurances SA i Argo Group International Holdings Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Argo Group International Holdings Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 243, 11.8.2012.


title: Predmet T-149/16: Tužba podnesena 11. travnja 2016. – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor protiv Komisije

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/56

      Tužba podnesena 11. travnja 2016. – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor protiv Komisije
      (Predmet T-149/16)
      (2016/C 211/70)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: P. Glazener, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije C(2015) 5274 od 31. srpnja 2015. o utvrđivanju popisa prijedloga koji su izabrani za primanje financijske pomoći Europske unije u okviru Instrumenta za povezivanje Europe (CEF) – Prometni sektor, koja je donesena nakon poziva za podnošenje prijedloga objavljenog 11. rujna 2014. na temelju Višegodišnjeg radnog programa;

                  —

                  naloži Komisiji da donese novu odluku u odnosu na tužiteljev prijedlog, u skladu s presudom Općeg suda, u roku tri mjeseca do dana donošenja presude;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni

                              —

                              Ocjena tužiteljeva prijedloga nepravilna je u pogledu kriterija dodjele koji se odnose na značaj, utjecaj i kvalitetu. Na temelju pravilne ocjene tih kriterija dodjele prijedlog je trebao biti izabran za sufinanciranje iz sredstava Europske unije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja

                              —

                              Komisija je donošenjem pobijane odluke prekršila načelo jednakog postupanja, s obzirom na to da nije izabrala tužiteljev prijedlog, dok je izabrala druge slične prijedloge koji se odnose na tehnologije smanjivanja emisija.


title: Predmet C-442/12: Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Jan Sneller protiv DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV (Osiguranje troškova pravne zaštite — Direktiva 87/344/EEZ — Članak 4. stavak 1. — Slobodan izbor odvjetnika od strane osigurane osobe — Klauzula predviđena u općim odredbama primjenjivim na ugovor koja jamči pravnu pomoć u sudskim i upravnim postupcima od strane zaposlenika osiguravatelja — Troškovi u svezi pravne pomoći pružene od strane vanjskog pravnog savjetnika koji se nadoknađuju isključivo u slučaju potrebe, procijenjene od strane osiguravatelja, da se predmet povjeri vanjskom pravnom savjetniku)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/13

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. studenoga 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Jan Sneller protiv DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
   (Predmet C-442/12) (1)

   (Osiguranje troškova pravne zaštite - Direktiva 87/344/EEZ - Članak 4. stavak 1. - Slobodan izbor odvjetnika od strane osigurane osobe - Klauzula predviđena u općim odredbama primjenjivim na ugovor koja jamči pravnu pomoć u sudskim i upravnim postupcima od strane zaposlenika osiguravatelja - Troškovi u svezi pravne pomoći pružene od strane vanjskog pravnog savjetnika koji se nadoknađuju isključivo u slučaju potrebe, procijenjene od strane osiguravatelja, da se predmet povjeri vanjskom pravnom savjetniku)
   2014/C 9/18
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Jan Sneller

      Tuženik: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska — Tumačenje članka 4. stavka 1. Direktive Vijeća 87/344/EEZ od 22. lipnja 1987. o usklađivanju zakona i drugih propisa o osiguranju troškova pravne zaštite (SL L 185, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 55.) — Sloboda izbora odvjetnika od strane osigurane osobe

      Izreka

               1.

               Članak 4. stavak 1. Direktive Vijeća 87/344/EEZ od 22. lipnja 1987. o usklađivanju zakona i drugih propisa o osiguranju troškova pravne zaštite treba tumačiti u smislu da mu je protivna ugovorna odredba prema kojoj osiguravatelj pravne zaštite, koji u svojim ugovorima o osiguranju predviđa da pravnu pomoć u načelu pružaju njegovi suradnici, također predvidi da će snositi troškove pravne pomoći pružene od strane odvjetnika ili zastupnika kojeg ugovaratelj osiguranja slobodno izabere samo ako osiguravatelj procijeni da se predmet mora povjeriti vanjskom savjetniku.

               2.

               Obvezatnost ili neobvezatnost pravne pomoći prema nacionalnom pravu u sudskom ili upravnom postupku u pitanju ne utječe na odgovor dan na prvo pitanje.

      (1)  SL C 9, 12.1.2013.


title: Predmet C-491/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2017. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – Hoteles Piñero Canarias, S.L. protiv Keefea (po skrbniku Eytonu)

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2017. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – Hoteles Piñero Canarias, S.L. protiv Keefea (po skrbniku Eytonu)
   (Predmet C-491/17)
   (2017/C 347/24)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Hoteles Piñero Canarias, S.L.

      Druga stranka u postupku: Keefe (po skrbniku Eytonu)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li se na temelju članka 11. stavka 3. tužba oštećenika protiv ugovaratelja osiguranja/osiguranika odnositi na stvari koje se tiču osiguranja, na način da se time postavlja pitanje valjanosti ili učinka police osiguranja (1)?

               2.

               Treba li na temelju članka 11. stavka 3. postojati opasnost od nesuglasnih presuda ako se proširenje tužbe ne dopusti?

               3.

               Ima li sud diskrecijsko pravo dopustiti proširenje tužbe iz članka 11. stavka 3.?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001., L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


title: Predmet C-437/12: Presuda Suda (osmo vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch — Nizozemska) — u postupku koji je pokrenuo X (Nacionalni porezi — Članak 110. UFEU-a — Porez na registraciju motornog vozila — Slični domaći proizvodi — Neutralnost poreza između uvezenih rabljenih automobila i sličnih vozila koja se već nalaze na nacionalnom tržištu)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/18

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch — Nizozemska) — u postupku koji je pokrenuo X
   (Predmet C-437/12) (1)

   (Nacionalni porezi - Članak 110. UFEU-a - Porez na registraciju motornog vozila - Slični domaći proizvodi - Neutralnost poreza između uvezenih rabljenih automobila i sličnih vozila koja se već nalaze na nacionalnom tržištu)
   2014/C 52/29
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Stranke glavnog postupka

   X

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch — Nizozemska — Tumačenje članka 110. UFEU-a — Nacionalni porezi — Nacionalni propisi kojima se određuje porez na registraciju motornog vozila prilikom prvog korištenja vozila u nacionalnoj cestovnoj mreži — Iznos poreza čija visina od 2010. ovisi o emisijama CO2 — Vozilo pušteno u promet u 2006. u inozemstvu i registrirano u 2010. na nacionalnom državnom području

      Izreka

               1.

               Za potrebe primjene članka 110. UFEU-a, slični nacionalni proizvodi, usporedivi s rabljenim vozilom kakvo je ono o kojemu je riječ u glavnom predmetu, koje je prvi put korišteno prije 1. veljače 2008. i bilo je uvezeno i registrirano u Nizozemskoj 2010., vozila su koja se već nalaze na nizozemskom tržištu, koja imaju značajke najbliže onima koje ima spomenuto vozilo o kojemu je riječ.

               2.

               Članak 110. UFEU-a treba tumačiti na način da mu je protivan porez poput BPM-a („belasting personenauto’s en motorrijwielen”) na snazi 2010., ukoliko i u mjeri u kojoj iznos tog poreza koji se primjenjuje na uvezena rabljena vozila prilikom njihova registriranja u Nizozemskoj prelazi njegov najniži preostali iznos, uključen u vrijednost sličnih rabljenih vozila već registriranih u toj istoj državi članici.

      (1)  SL C 399, 22.12.2012.


title: Predmet C-528/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Bonn — Njemačka) — Mömax Logistik GmbH protiv Bundesamt für Justiz (Prethodno pitanje — Pravo društava — Direktiva 78/660/EEZ — Objavljivanje konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja za određene vrste trgovačkih društava — Primjena pravila o objavljivanju tih izvještaja na trgovačka društva koja podliježu pravu jedne države članice, a pripadaju grupi čije društvo majka podliježe pravu druge države članice)

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/14

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Bonn — Njemačka) — Mömax Logistik GmbH protiv Bundesamt für Justiz
   (Predmet C-528/12) (1)

   (Prethodno pitanje - Pravo društava - Direktiva 78/660/EEZ - Objavljivanje konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja za određene vrste trgovačkih društava - Primjena pravila o objavljivanju tih izvještaja na trgovačka društva koja podliježu pravu jedne države članice, a pripadaju grupi čije društvo majka podliježe pravu druge države članice)
   2014/C 93/21
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Bonn

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mömax Logistik GmbH

      Tuženik: Bundesamt für Justiz

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Landgericht Bonn — Tumačenje članka 49. UFEU-a kao i članka 57. stavka 1. Četvrte direktive Vijeća 78/660/EEZ od 25. srpnja 1978. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava (SL L 222, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 16.) — Pravo država članica da na ovisna društva unutar grupe koja podliježu njihovom nacionalnom pravu ne primjenjuju odredbe Direktive 78/660/EEZ o sadržaju, reviziji i objavljivanju godišnjih financijskih izvještaja, ako vladajuće društvo unutar grupe podliježe pravu jedne od država članica — Propisi države članice koji tu mogućnost predviđaju ako vladajuće društvo podliježe njezinom pravu, a isključuju je ako to društvo podliježe pravu neke druge države članice

      Izreka

   Članak 57. Četvrte direktive Vijeća 78/660/EEZ od 25. srpnja 1978. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava, kako je izmijenjena Direktivom 2006/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006., treba tumačiti na način da mu se protive propisi države članice koji iz primjene odredaba navedene direktive o sadržaju, reviziji i objavljivanju godišnjih financijskih izvještaja izuzimaju društvo kćer koje podliježe pravu te države samo ako i njegovo društvo majka podliježe tom pravu.

      (1)  SL C 63, 2.3.2013.


title: Predmet F-9/14: Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015. – De Nicola protiv EIB-a (Javna služba — Osoblje EIB-a — Ocjenjivanje — Izvješće o ocjeni 2012. — Nezakonitost odluke žalbenog odbora — Obustava postupka)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/91

         Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 18. prosinca 2015. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet F-9/14) (1)

   ((Javna služba - Osoblje EIB-a - Ocjenjivanje - Izvješće o ocjeni 2012. - Nezakonitost odluke žalbenog odbora - Obustava postupka))
   (2016/C 048/102)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksembourg) (zastupnik: L. Isola, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Nuvoli i F. Martin, agenti, A. Dal Ferro, odvjetnik)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje izvješća o ocjeni tužitelja o izvršavanju poslova za 2012. u odnosu na njegove dijelove „ocjena”, „procjena” i „određivanje ciljeva za 2013.” te u dijelu u kojemu tužitelj nije predložen za promaknuće za poslove skupine D, zatim za poništenje ili proglašenje neprimjenjivom obavijesti osoblju br. 722 od 5. prosinca 2012., kao i vodiča kroz postupak ocjene osoblja 2012. te, s druge strane, da se utvrdi postojanje moralnog uznemiravanja u odnosu na njega. Konačno, zahtjev da se EIB-u naloži da naknadi pretrpljenu nematerijalnu i materijalnu štetu.

      Izreka presude

               1.

               Poništava se odluka žalbenog obora Europske investicijske banke od 23. listopada 2013.

               2.

               Obustavlja se postupak u odnosu na tužbeni zahtjev za poništenje izvješća o ocjeni koje se odnosi na 2012. i svih povezanih, naknadnih i prethodnih akata.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Europska investicijska banka snosit će vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova Carla De Nicolae.

      (1)  SL C 212, 7. 7. 2014., str. 44.


title: Predmet T-78/15: Presuda Općeg suda od 17. ožujka 2016. – Mudhook Marketing protiv OHIM-a (IPVanish) („Žig Zajednice — Prijava verbalnog žiga Zajednice IPVanish — Apsolutni razlog za odbijanje — Izostanak razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/40

         Presuda Općeg suda od 17. ožujka 2016. – Mudhook Marketing protiv OHIM-a (IPVanish)
   (Predmet T-78/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava verbalnog žiga Zajednice IPVanish - Apsolutni razlog za odbijanje - Izostanak razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 156/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: H. Eckermann i A. Dellmeier, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014. (predmet R 1417/2014-2), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog žiga IPVanish kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Mudhook Marketing, Inc. snošenje troškova.

      (1)  SL C 127, 20. 4. 2015.


title: Predmet C-690/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2015. uputio Cour administrative d'appel de Douai (Francuska) – Wenceslas de Lobkowicz protiv Ministère des Finances et des Comptes publics

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2015. uputio Cour administrative d'appel de Douai (Francuska) – Wenceslas de Lobkowicz protiv Ministère des Finances et des Comptes publics
   (Predmet C-690/15)
   (2016/C 098/27)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour administrative d'appel de Douai

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Wenceslas de Lobkowicz

      Tuženik: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelo prava Unije tomu da dužnosnik Europske komisije bude podvrgnut općem socijalnom doprinosu, socijalnom davanju i dodatnim doprinosima uz socijalno davanje u visini od 0,3 % i od 1,1 % na dohodak od nekretnina ostvarenog u državi članice Europske unije?


title: Predmet T-564/12: Presuda Općeg suda od 8. rujna 2015. – Ministry of Energy of Iran protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana u cilju sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Obveza obrazlaganja — Prava na obranu — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Pogreška u ocjeni — Povreda temeljnih prava — Proporcionalnost”)

text:
               19.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 346/15

         Presuda Općeg suda od 8. rujna 2015. – Ministry of Energy of Iran protiv Vijeća
   (Predmet T-564/12) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana u cilju sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Prava na obranu - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Pogreška u ocjeni - Povreda temeljnih prava - Proporcionalnost”))
   (2015/C 346/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ministry of Energy of Iran (Teheran, Iran) (zastupnik: M. Lester, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i A. de Elera, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 58.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 129.), i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 945/2012 od 15. listopada 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 16.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 122.)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Ministry of Energy of Iran se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 55, 23. 2. 2013.


title: Predmet T-126/14: Tužba podnesena 21. veljače 2014. – Nizozemska protiv Komisije

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/61

         Tužba podnesena 21. veljače 2014. – Nizozemska protiv Komisije
   (Predmet T-126/14)
   2014/C 112/78
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i J. Langer)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1. pobijane Odluke kao i njezin prilog, u dijelu u kojem se odnose na kamate u iznosu od 4 703 231,78 eura, koje Nizozemska protupravno nije obračunala na dodatne pristojbe plaćene sa zakašnjenjem i protupravno isplaćene izvozne subvencije;

               —

               podredno, da poništi članak 1. pobijane Odluke kao i njezin prilog, u dijelu u kojem se odnose na kamate u iznosu od 3 208 935,04 eura, koje Nizozemska protupravno nije obračunala na dodatne pristojbe plaćene sa zakašnjenjem;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbom se zahtijeva djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije 2013/763/EU оd 12. prosinca 2013. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice na temelju Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskoga poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 338, str. 81.)
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog se temelji na povredi obveze obrazlaganja, iz razloga što pobijana Odluka nije obrazložena na smislen i razumljiv način.

               2.

               Drugi tužbeni razlog se temelji na povredi članka 13. stavka 2. UEU-a zbog izmjene kamatne stope bez pravnog temelja u pravu Unije i/ili zbog pogrešne primjene načela ekvivalentnosti utvrđenjem da je Nizozemska u navedenom periodu obračunavala kamate za slične tražbine utemeljene na nacionalnom pravu

               3.

               Treći tužbeni razlog se temelji na povredi obveze dužne pažnje u vezi s člankom 8. stavkom 2. Uredbe (EEZ) br. 729/70 (1) i člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EEZ) br. 595/91 (2), zato jer odluka o podnesenim zahtjevima nije donesena do 16. listopada 2006.

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 729/70 od 21. travnja 1970. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 94, str. 13.).

      (2)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 595/91 od 4. ožujka 1991. o nepravilnostima i povratu pogrešno plaćenih iznosa u vezi s financiranjem zajedničke poljoprivredne politike i organizacije informatičkog sustava u ovom području, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EEZ) br. 283/72 (SL L 67, str. 11.).


title: Predmet T-164/16: Tužba podnesena 18. travnja 2016. – Piper Verlag protiv EUIPO-a (THE TRAVEL EPISODES)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/31

         Tužba podnesena 18. travnja 2016. – Piper Verlag protiv EUIPO-a (THE TRAVEL EPISODES)
   (Predmet T-164/16)
   (2016/C 200/44)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Piper Verlag GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: F. Oster, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-m

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Unije s verbalnim elementima „THE TRAVEL EPISODES” – prijava za registraciju br. 13 687 371

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2016. u predmetu R 1099/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmjeni pobijanu odluku na način da naloži registraciju verbalnog/figurativnog žiga „THE TRAVEL EPISODES” kao žiga Europske unije pri Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-413/17: Tužba podnesena 29. lipnja 2017. – Karl Storz protiv EUIPO-a (3D)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/52

         Tužba podnesena 29. lipnja 2017. – Karl Storz protiv EUIPO-a (3D)
   (Predmet T-413/17)
   (2017/C 277/75)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Karl Storz GmbH & Co. KG (Tuttlingen, Njemačka) (zastupnik: S. Gruber, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: međunarodna registracija figurativnog žiga u kojoj je naznačena Europska unija s verbalnim elementom „3D” – međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 272 627

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. travnja 2017. u predmetu R 1502/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo od 11. travnja 2017. u predmetu R 1502/2016-2 i registrira žig „3D”, međunarodna registracija žiga u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 272 627, za sve proizvode obuhvaćene prijavom, uključujući i one na koje još uvijek utječe pobijana odluka;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-306/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2017. uputio Tatabányai Törvényszék (Mađarska) – Éva Nothartová protiv Józsefa Boldizsaára Sámsona

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2017. uputio Tatabányai Törvényszék (Mađarska) – Éva Nothartová protiv Józsefa Boldizsaára Sámsona
   (Predmet C-306/17)
   (2017/C 269/11)
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tatabányai Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Éva Nothartová

      Tuženik: József Boldizsár Sámson

      Prethodno pitanje

   Je li u slučaju kada protutužba ne proizlazi iz istog činjeničnog stanja ili ugovora kao što su oni na kojima se temelji tužba, radi utvrđivanja sudske nadležnosti za odlučivanje o protutužbi

               a)

               primjenjiv samo članak 8. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (u daljnjem tekstu: Briselska uredba I.a) (1) jer se samo ta odredba odnosi na protutužbu, ili

               b)

               se članak 8. stavak 3. Briselske uredbe I.a odnosi samo na protutužbu koja proizlazi iz istog činjeničnog stanja ili ugovora kao i tužba, zbog čega se ne primjenjuje na protutužbu koja ne proizlazi iz istog činjeničnog stanja ili ugovora kao tužba i zato u skladu s drugim pravilima o nadležnosti propisanima Briselskom uredbom I.a treba utvrditi da je sudsko tijelo nadležno odlučivati o tužbi također nadležno odlučivati o protutužbi?

      (1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.).


title: Predmet C-448/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 9. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Davitas GmbH protiv Stadt Aschaffenburg (Zahtjev za prethodnu odluku — Nova hrana i sastojci nove hrane — Uredba (EZ) br. 258/97 — Članak 1. stavak 2. točka (c) — Pojam hrane i sastojaka hrane s „novom primarnom molekularnom strukturom”)

text:
               9.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 6/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 9. studenoga 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Davitas GmbH protiv Stadt Aschaffenburg
   (Predmet C-448/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Nova hrana i sastojci nove hrane - Uredba (EZ) br. 258/97 - Članak 1. stavak 2. točka (c) - Pojam hrane i sastojaka hrane s „novom primarnom molekularnom strukturom”))
   (2017/C 006/03)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Davitas GmbH

      Tuženik: Stadt Aschaffenburg

      uz sudjelovanje: Landesanwaltschaft Bayern

      Izreka

   Članak 1. stavak 2. točku (c) Uredbe (EZ) br. 258/97 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. siječnja 1997. o novoj hrani i sastojcima nove hrane, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 596/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009., treba tumačiti na način da se izraz „nova primarna molekularna struktura” odnosi na hranu ili sastojke koji nisu bili predmet ljudske prehrane na području Europske unije prije 15. svibnja 1997.

      (1)  SL C 448, 15. 12. 2014.


title: Predmet T-803/14: Presuda Općeg suda od 28. travnja 2016. – Gervais Danone protiv EUIPO-a – Mahou (B’lue) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije B'lue — Raniji verbalni žig Europske unije BLU DE SAN MIGUEL — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/47

      Presuda Općeg suda od 28. travnja 2016. – Gervais Danone protiv EUIPO-a – Mahou (B’lue)
      (Predmet T-803/14) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije B'lue - Raniji verbalni žig Europske unije BLU DE SAN MIGUEL - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
      (2016/C 211/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Compagnie Gervais Danone (Pariz, Francuska) (zastupnik: A. Lakits-Josse, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: M. Rajh, agent)

         Intervenijent u postupku pred Općim sudom, pravni sljednik društva San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA, druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Mahou, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: A. Gómez-López, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. rujna 2014. (predmet R 1382/2013-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA i društva Compagnie Gervais Danone.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Compagnie Gervais Danone nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet C-487/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španjolska) 10. rujna 2013. — Caixabank SA protiv Alberta Galána Lune i Dominga Galána Lune

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španjolska) 10. rujna 2013. — Caixabank SA protiv Alberta Galána Lune i Dominga Galána Lune
   (Predmet C-487/13)
   2013/C 352/11
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Caixabank SA

      Tuženici: Alberto Galán Luna i Domingo Galán Luna

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li nacionalni sudac, u skladu s Direktivom Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito s člankom 6. stavkom 1. Direktive, kada utvrdi postojanje nepoštenog uvjeta koji se odnosi na zatezne kamate kod hipotekarnih zajmova, a s ciljem da zajamči zaštitu potrošača i korisnika u skladu s načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, proglasiti taj uvjet ništavim i neobvezujućim ili, suprotno tome, treba ublažiti uvjet u pogledu kamata, nalažući vjerovniku koji traži izvršenje ili zajmodavcu da ponovno obračuna kamate?

               2.

               Ne predstavlja li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. jasno ograničenje zaštite interesa potrošača time što implicitno nameće tijelu sudbene vlasti obvezu da ublaži uvjet zatezne kamate koji se može ocijeniti nepoštenim, ponovno obračunavajući ugovorene kamate i održavajući na snazi nepoštenu ugovornu odredbu, umjesto da proglasi uvjet ništavim i neobvezujućim za potrošača?

               3.

               Krši li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. Direktivu Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito članak 6. stavak 1. navedene direktive, time što onemogućava primjenu načela ekvivalentnosti i djelotvornosti u području zaštite potrošača i izbjegava primjenu sankcije ništavosti i neobveznosti uvjetâ zateznih kamata koji se mogu ocijeniti nepoštenima, a koji su ugovoreni prilikom sklapanja hipotekarnih zajmova prije stupanja na snagu zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013.?

      (1)  (SL L 95, str. 29) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-451/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Gigaset AG protiv SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/41

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. kolovoza 2013. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) — Gigaset AG protiv SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG
   (Predmet C-451/13)
   2013/C 344/71
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Gigaset AG

      Tuženici: SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li Komisija obvezna, u odluci kojom radi povrede članka 101. UFEU-a izriče novčanu kaznu većem broju fizičkih ili pravnih osoba kao solidarnim dužnicima, također odrediti i u kojem se omjeru novčana kazna interno dijeli između solidarnih dužnika?

               2.

               U slučaju da je odgovor na prvo pitanje potvrdan:

                           (a)

                           Treba li odluku Komisije koja ne sadrži izričito određenje o načinu raspodjele kazne između dužnika tumačiti na način da novčanu kaznu svi solidarni dužnici trebaju snositi na jednake dijelove?

                           (b)

                           U slučaju da se na pitanje 2.a dade odričan odgovor:
                           Mogu li sudovi država članica samostalno popuniti pravnu prazninu koja nastaje u slučaju kada Komisija ne uredi internu raspodjelu novčane kazne među dužnicima, bez da je za to potrebna dopunska odluka Komisije?

               3.

               U slučaju da na pitanje 1. treba dati odričan odgovor ili na pitanje 2.b potvrdan: sadrži li pravo Unije smjernice o načinu raspodjele novčane kazne u internom odnosu između solidarnih dužnika?

               4.

               U slučaju da na pitanje 1. ili pitanje 3. treba dati potvrdan odgovor:
               Ima li solidarni dužnik koji je u cijelosti ili djelomično platio novčanu kaznu, pravo zahtijevati naknadu od drugih dužnika već i prije nego što je donesena pravomoćna odluka o pravnom sredstvu podnesenom protiv odluke o utvrđivanju novčane kazne?


title: Predmet C-668/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2013. uputio Curtea de Apel Suceava (Rumunjska) — Casa Județeană de Pensii Botoșani protiv Evangeli Paraskevopoulou

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. prosinca 2013. uputio Curtea de Apel Suceava (Rumunjska) — Casa Județeană de Pensii Botoșani protiv Evangeli Paraskevopoulou
   (Predmet C-668/13)
   2014/C 85/23
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Suceava

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Tuženik: Evangeli Paraskevopoulou

      Prethodna pitanja

   Treba li odredbe članka 7. stavka 2. točke (c) Uredbe (EEZ) br. 1408/71 (1) tumačiti na način da se primjenjuju na bilateralni sporazum koji je između dvije države članice zaključen prije stupanja na snagu navedene Uredbe, a temeljem kojeg su te države ugovorile ukidanje obveze jedne države po osnovi davanja iz sustava socijalne sigurnosti prema državljanima druge države koji su na području prve države imali status političkih izbjeglica i koji su vraćeni na područje druge države, u zamjenu za isplatu od strane prve države paušalnog iznosa radi isplate mirovina i pokrivanja razdoblja kroz koje su socijalni doprinosi uplaćivani u prvoj državi članici?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice (SL L 149, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.).


title: Predmet F-121/11: Rješenje Službeničkog suda od 31. ožujka 2014. – BO protiv Komisije

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/64

         Rješenje Službeničkog suda od 31. ožujka 2014. – BO protiv Komisije
   (Predmet F-121/11) (1)

   2014/C 421/94
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća naložio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012., str. 72.


title: Predmet C-603/12: Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 18. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Hannover – Njemačka) – Pia Braun protiv Region Hannover

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/23

         Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 18. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Hannover – Njemačka) – Pia Braun protiv Region Hannover
   (Predmet C-603/12) (1)

   2014/C 184/33
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 101, 6.4.2013.