title: Predmet T-160/13: Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2016. – Bank Mellat protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana — Ograničenja prijenosa financijskih sredstava iranskih financijskih institucija — Nadležnost Općeg suda — Tužba za poništenje — Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere — Izravni utjecaj — Pravni interes — Dopuštenost — Proporcionalnost — Obveza obrazlaganja — Pravna jamstva iz članka 215. stavka 3. UFEU-a — Pravna sigurnost — Zabrana proizvoljnosti — Povreda temeljnih prava”)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/21

         Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2016. – Bank Mellat protiv Vijeća
   (Predmet T-160/13) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana - Ograničenja prijenosa financijskih sredstava iranskih financijskih institucija - Nadležnost Općeg suda - Tužba za poništenje - Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere - Izravni utjecaj - Pravni interes - Dopuštenost - Proporcionalnost - Obveza obrazlaganja - Pravna jamstva iz članka 215. stavka 3. UFEU-a - Pravna sigurnost - Zabrana proizvoljnosti - Povreda temeljnih prava”))
   (2016/C 251/22)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bank Mellat (Teheran, Iran) (zastupnici: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian, solicitors, D. Wyatt, QC, R. Blakeley i G. Beck, barristers, zatim S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, D. Wyatt, R. Blakeley i G. Beck)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i I. Rodios, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: D. Gauci i M. Konstantinidis, agenti); i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: S. Behzadi-Spencer, L. Christie i C. Brodie, zatim C. Brodie i V. Kaye, agenti, uz asistenciju S. Lee, barrister)

      Predmet

   Zahtjev za poništenjem članka 1. točke 15. Uredbe Vijeća (EU) br. 1263/2012 od 21. prosinca 2012. o izmjeni Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 34.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 91.), odnosno za poništenje navedene odredbe u dijelu u kojem ne predviđa iznimku koja se primjenjuje u tužiteljevu slučaju i zahtjeva da se članak 1. točka 6. Odluke Vijeća 2012/635/ZVSP od 15. listopada 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 282, str. 58.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 129.) proglasi neprimjenjivim.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Bank Mellat snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Vijeća Europske unije.

               3.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 147, 25. 5. 2013.


title: Predmet C-244/16 P: Žalba koju je 27. travnja 2016. podnio Industrias Químicas del Vallés, S.A. protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 16. veljače 2016. u predmetu T-296/15, Industrias Químicas del Vallés protiv Komisije

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/25

         Žalba koju je 27. travnja 2016. podnio Industrias Químicas del Vallés, S.A. protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 16. veljače 2016. u predmetu T-296/15, Industrias Químicas del Vallés protiv Komisije
   (Predmet C-244/16 P)
   (2016/C 260/32)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Industrias Químicas del Vallés, S.A. (zastupnici: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine rješenje Općeg suda Europske unije od 16. veljače 2016. u predmetu T-296/15, Industrias Químicas del Vallés, S.A. (IQV) protiv Europske komisije

               —

               da utvrdi da je dopuštena IQV-ova tužba za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 2015/408 (1)

               —

               predmet vrati Općem sudu Europske unije na ponovno suđenje radi donošenja meritorne odluke u predmetu T-296/15

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               (i)

               Opći sud počinio je povredu koja se tiče prava kada je u pobijanom rješenju zaključio da je sporna uredba regulatorni akt koji u odnosu na tužitelja podrazumijeva provedbene mjere u smislu članka 263. stavka 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               (ii)

               Opći sud počinio je povredu koja se tiče prava kada je u pobijanom rješenju zaključio da nedopuštenost tužbe protiv sporne uredbe IQV-u ne uskraćuje djelotvornu sudsku zaštitu.

               (iii)

               Opći sud počinio je povredu koja se tiče prava kada je u pobijanom rješenju zaključio da se sporna uredba osobno ne odnosi na IQV.

      (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/408 od 11. ožujka 2015. o provedbi članka 80. stavka 7. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i izradi popisa kandidata za zamjenu (SL L 67, str. 18.).


title: Predmet C-529/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2014. uputio Finanzgerichts Hamburg (Njemačka) – YARA Brunsbüttel GmbH protiv Hauptzollamt Itzehoe

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2014. uputio Finanzgerichts Hamburg (Njemačka) – YARA Brunsbüttel GmbH protiv Hauptzollamt Itzehoe
   (Predmet C-529/14)
   (2015/C 065/30)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: YARA Brunsbüttel GmbH

      Tuženik: Hauptzollamt Itzehoe

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se članak 1. Direktive 2003/96/EZ (1) poreznoj olakšici u državi članici za energente koji se koriste za toplinsko odzračivanje ili se ta direktiva ne primjenjuje na te energente u skladu s člankom 2. stavkom 4. točkom (b) drugom alinejom Direktive 2003/96/EZ jer je korištenje za toplinsko odzračivanje drukčija namjena korištenja od korištenja kao pogonsko gorivo ili loživo ulje te je stoga u njihovom slučaju riječ o dvojnom korištenju energenata u smislu te odredbe?

               2.

               Je li za energente koji se koriste za toplinsko odzračivanje porezna olakšica prema potrebi dopuštena samo ako se oni u okviru toplinskog odzračivanja unose i kao sirovina, osnovni materijal ili pomoćni materijal u proizvod koji nastaje prilikom odzračivanja?

               3.

               Je li porezna olakšica za energente koji se koriste za toplinsko odzračivanje isključena ako se toplinska energija oslobođena prilikom odzračivanja dijelom koristi za grijanje odnosno sušenje? Vrijedi li to isključenje prema potrebi i ako je za grijanje odnosno sušenje potrebno manje energije od energije koja postoji u ispušnom zraku i koja se oslobađa prilikom toplinskog odzračivanja tog zraka?

      (1)  Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL L 283, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 75.).


title: Predmet C-63/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 7. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – Mehrdad Ghezelbash protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EU) br. 604/2013 — Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje — Članak 12. — Izdavanje dozvola boravka ili viza — Članak 27. — Pravni lijek — Opseg sudskog nadzora)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/12

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 7. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemska) – Mehrdad Ghezelbash protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-63/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EU) br. 604/2013 - Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje - Članak 12. - Izdavanje dozvola boravka ili viza - Članak 27. - Pravni lijek - Opseg sudskog nadzora))
   (2016/C 296/16)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Mehrdad Ghezelbash

      Tuženik: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Izreka

   Članak 27. stavak 1. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva, u vezi s uvodnom izjavom 19. te uredbe, treba tumačiti na način da se u situaciji poput one u glavnom postupku tražitelj azila može u okviru pravnog lijeka protiv odluke o svojem transferu pozvati na nepravilnu primjenu kriterija za određivanje odgovornosti iz poglavlja III. spomenute uredbe, osobito kriterija koji se odnosi na izdavanje vize, utvrđenog u članku 12. te uredbe.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet F-44/15: Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 7. travnja 2016. – Spadafora protiv Komisije („Službenički sud — Službenici — Zapošljavanje načelnika odjela — Oglas za slobodno radno mjesto — Postupak odabira — Komisija za predodabir — Razgovor s komisijom za predodabir — Neulazak u uži izbor kandidata predloženih za završni razgovor s tijelom za imenovanja — Regularnost postupka odabira — Prednost pri zapošljavanju kandidata s državljanstvom određene države članice — Postupanje predsjednika komisije za predodabir — Jezična diskriminacija — Zahtjev za naknadu štete — Članak 81. Poslovnika”)

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/34

         Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 7. travnja 2016. – Spadafora protiv Komisije
   (Predmet F-44/15) (1)

   ((„Službenički sud - Službenici - Zapošljavanje načelnika odjela - Oglas za slobodno radno mjesto - Postupak odabira - Komisija za predodabir - Razgovor s komisijom za predodabir - Neulazak u uži izbor kandidata predloženih za završni razgovor s tijelom za imenovanja - Regularnost postupka odabira - Prednost pri zapošljavanju kandidata s državljanstvom određene države članice - Postupanje predsjednika komisije za predodabir - Jezična diskriminacija - Zahtjev za naknadu štete - Članak 81. Poslovnika”))
   (2016/C 175/40)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Sergio Spadafora (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija) (zastupnik: G. Belotti, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o imenovanju druge osobe na mjesto načelnika odjela C4 („Pravno savjetovanje”), a koja nije tužitelj, koji je tu dužnost obnašao od odlaska prethodnog načelnika odjela.

      Izreka rješenja

               1.

               Tužba se odbija kao djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neutemeljena.

               2.

               Sergiu Spadafori nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 221, 6. 7. 2015., str. 27.


title: Predmet T-271/16: Tužba podnesena 30. svibnja 2016. – Pempe protiv EUIPO-a – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/45

         Tužba podnesena 30. svibnja 2016. – Pempe protiv EUIPO-a – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)
   (Predmet T-271/16)
   (2016/C 251/52)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Yusuf Pempe (Créteil, Francuska) (zastupnik: A. Vivès-Albertini, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Marshall Amplification plc (Milton Keynes, Ujedinjena Kraljevina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije koji sadrži verbalne elemente THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS – prijava za registraciju br. 11 570 264

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. ožujka 2016. u predmetu R 376/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               odbije prigovor u cijelosti;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda odredbi Uredbe br. 207/2009 u vezi s dokazivanjem uporabe i vjerojatnosti dovođenja u zabludu između znakova.


title: Predmet F-31/16: Tužba podnesena 22. lipnja 2016. – ZZ protiv CEDEFOP-a

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/47

         Tužba podnesena 22. lipnja 2016. – ZZ protiv CEDEFOP-a
   (Predmet F-31/16)
   (2016/C 296/59)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europski centar za razvoj strukovnog osposobljavanja (CEDEFOP)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke tijela za imenovanje o neuvrštavanju tužiteljevog imena na popis dužnosnika promaknutih u okviru godišnjeg postupka promaknuća 2015. g. Europskog centra za razvoj strukovnog osposobljavanja (CEDEFOP) i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske i neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku tijela za imenovanje od 4. studenoga 2015. da se tužitelja ne promakne u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

               —

               naložiti agenciji CEDEFOP naknadu pretrpljene štete;

               —

               naložiti CEDEFOP-u snošenje troškova postupka.


title: Predmet C-35/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Kraft Foods Italia SpA protiv Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino” i dr. (Poljoprivreda — Poljoprivredni i prehrambeni proizvodi — Uredba (EEZ) br. 2081/92 — Članak 2. — Zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti — Materijalno područje primjene — Zaštita na državnom području — Nepostojanje registracije na razini Zajednice — Posljedice — Zaštita naziva koji se odnose na proizvode kod kojih ne postoji posebna veza između njihovih obilježja i zemljopisnog podrijetla — Uvjeti)

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/8

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 8. svibnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Kraft Foods Italia SpA protiv Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino” i dr.
   (Predmet C-35/13) (1)

   ((Poljoprivreda - Poljoprivredni i prehrambeni proizvodi - Uredba (EEZ) br. 2081/92 - Članak 2. - Zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti - Materijalno područje primjene - Zaštita na državnom području - Nepostojanje registracije na razini Zajednice - Posljedice - Zaštita naziva koji se odnose na proizvode kod kojih ne postoji posebna veza između njihovih obilježja i zemljopisnog podrijetla - Uvjeti))
   2014/C 202/09
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Kraft Foods Italia SpA

      Tuženik: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino”, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl, Salumificio B.R.B. Snc

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Corte suprema di cassazione – Tumačenje članka 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2081/92 od 14. srpnja 1992. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL L 208, str. 1.) – Zaštićena oznaka izvornosti koja nije registrirana i za koju ne postoji pravno obvezujući akt u kojem su definirane granice zemljopisnog područja proizvodnje, specifikacije o proizvodnji i eventualni uvjeti koje proizvođači moraju ispuniti kako bi se mogli koristiti pravom na upotrebu predmetne oznake – Mogućnost da se na državnom području zabrani upotreba te oznake za domaće proizvode koji ne potječu iz mjesta koja su navedena u oznaci zbog toga što je riječ o radnji nepoštenog tržišnog natjecanja

      Izreka

   Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2081/92 od 14. srpnja 1992. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL L 208, str. 1.), kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 535/97 od 17. ožujka 1997. treba tumačiti u smislu da ona ne pruža zaštitu zemljopisnom nazivu koji nije registriran na razini Zajednice, ali da taj naziv može, u slučaju potrebe, biti zaštićen na temelju nacionalnog propisa o zemljopisnim nazivima koji se odnose na proizvode za koje ne postoji posebna veza između njihovih obilježja i njihovog zemljopisnog podrijetla pod uvjetom da, ipak, s jedne strane, implementacija tog propisa ne ugrožava ciljeve postavljene Uredbom br. 2081/92 i da, s druge strane, ne ugrožava slobodno kretanje robe predviđeno člankom 28. UEZ-a, provjera čega je na nacionalnom sudu.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet T-228/14: Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – CBM protiv OHIM-a – Aeronautica Militare (TRECOLORE) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice TRECOLORE — Raniji verbalni i figurativni nacionalni i žigovi Zajednice FRECCE TRICOLORI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/48

         Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – CBM protiv OHIM-a – Aeronautica Militare (TRECOLORE)
   (Predmet T-228/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice TRECOLORE - Raniji verbalni i figurativni nacionalni i žigovi Zajednice FRECCE TRICOLORI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 398/60)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zurich, Švicarska) (zastupnici: U. Lüken, M. Grundmann i N. Kerger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rim, Italija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. siječnja 2014. (predmet R 594/2013-1) o postupku povodom prigovora između Aeronautica Militare – Stato Maggiore i CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo CBM Creative Brands Marken GmbH snosit će troškove.

      (1)  SL C 245, 28. 7. 2014.


title: Predmet C-206/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2016. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Marco Tronchetti Provera SpA i dr. protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               11.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 251/6

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2016. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Marco Tronchetti Provera SpA i dr. protiv Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Predmet C-206/16)
   (2016/C 251/08)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Marco Tronchetti Provera SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, UniCredit SpA, Lauro Sessantuno SpA

      Tuženik: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prethodno pitanje

   Protivi li se pravilnoj primjeni članka 5. stavka 4. podstavka 2. Direktive 2004/25/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje, s obzirom na opća načela utvrđena u članku 3. stavku 1. te direktive, kao i pravilnoj primjeni općih načela europskog prava, to jest pravne sigurnosti, zaštite legitimnih očekivanja, proporcionalnosti, razumnosti, transparentnosti i nediskriminacije nacionalni propis, poput članka 106. stavka 3. točke (d) podtočke 2. Zakonodavne uredbe br. 58 od 24. veljače 1998. (Konsolidacija odredbi u području financijskog posredovanja, u smislu članaka 8. i 21. Zakona br. 52 od 6. veljače 1996.) i kasnijih izmjena, te članka 47. octies odluke Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob br. 11971 od 14. svibnja 1999. (Pravilnik o provedbi zakonodavne uredbe br. 58 od 24. veljače 1998. koja se odnosi na regulaciju izdavatelja) i kasnijih izmjena, u dijelu u kojem se navedenim odredbama Consob ovlašćuje da povisi ponudu za preuzimanje iz navedenog članka 106. kada se pojavi okolnost „postojanja sporazuma između ponuditelja ili osoba koje zajednički djeluju s njime i s jednim ili više prodavatelja”, a da nisu utvrđena posebna postupanja koja predstavljaju takav sporazum te da, stoga, nisu jasno utvrđene okolnosti u kojima i kriteriji prema kojima je Consob ovlašten povisiti cijenu ponude za preuzimanje?

      (1)  Direktiva 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje (SL L 142, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 141.)


title: Predmet C-326/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. srpnja 2015. uputio Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – AS „DNB Banka” protiv Valsts ieņēmumu dienests

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. srpnja 2015. uputio Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) – AS „DNB Banka” protiv Valsts ieņēmumu dienests
   (Predmet C-326/15)
   (2015/C 311/32)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administratīvā apgabaltiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: AS „DNB Banka”

      Druga stranka u postupku: Valsts ieņēmumu dienests

      Prethodna pitanja

               1.

               Može li postojati nezavisna grupa osoba u smislu članka 132. stavka 1. točke (f) Direktive (1) kad njezini članovi imaju poslovne nastane u različitim državama članicama Europske unije, u kojima je navedena odredba direktive prenesena uz različite uvjete koji su međusobno nespojivi?

               2.

               Može li država članica ograničiti pravo poreznog obveznika da koristi izuzeće predviđeno u članku 132. stavku 1. točki (f) Direktive kad je porezni obveznik ispunio sve uvjete za primjenu izuzeća u svojoj državi članici, dok je u nacionalnim zakonodavstvima država članica drugih članova grupe navedena odredba prenesena s ograničenjima koja umanjuju mogućnost poreznih obveznika iz drugih država članica da u vlastitoj državi članici primijene odgovarajuće izuzeće od poreza na dodanu vrijednost?

               3.

               Je li dopušteno primijeniti izuzeće iz članka 132. stavka 1. točke (f) Direktive na usluge u državi članici primatelja usluga, obveznika poreza na dodanu vrijednost, kad je pružatelj usluga, također obveznik poreza na dodanu vrijednost, u drugoj državi članici primijenio porez na dodanu vrijednost na te usluge u skladu s općim uređenjem, odnosno smatrajući da se porez na dodanu vrijednost za takve usluge duguje u državi članici njihovog primatelja, u skladu s člankom 196. Direktive?

               4.

               Treba li „nezavisnu grupu osoba” u smislu članka 132. stavka 1. točke (f) Direktive smatrati zasebnom pravnom osobom, čije se postojanje mora dokazati pomoću posebnog sporazuma o osnivanju nezavisne grupe osoba?
               Ako je odgovor na ovo pitanje da se nezavisna grupa ne treba smatrati zasebnim subjektom, treba li nezavisnu grupu osoba smatrati grupom povezanih poduzetnika u kojoj oni, u sklopu svoje uobičajene ekonomske aktivnosti, međusobno pružaju usluge potpore za obavljanje svojih komercijalnih aktivnosti te može li se postojanje takve grupe dokazati pomoću sklopljenih ugovora o uslugama ili dokumentacijom o cijenama prijenosa?

               5.

               Može li država članica ograničiti pravo poreznog obveznika da koristi izuzeće od poreza na dodanu vrijednost predviđeno u članku 132. stavku 1. točki (f) Direktive kad je porezni obveznik na transakcije primijenio dodatni porez u skladu sa zakonodavstvom u području izravnog oporezivanja države članice u kojoj ima poslovni nastan?

               6.

               Je li izuzeće iz članka 132. stavka 1. točke (f) Direktive primjenjivo na usluge koje se primaju iz trećih zemalja? Drugim riječima, može li član nezavisne grupe osoba, u smislu navedene odredbe direktive, koji unutar grupe pruža usluge drugim njezinim članovima, biti porezni obveznik iz treće zemlje?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-575/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2013. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) — Thomas Etzold i dr. protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               18.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 15/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. studenoga 2013. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) — Thomas Etzold i dr. protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-575/13)
   2014/C 15/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold

      Tuženik: Condor Flugdienst GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Mora li se izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (1) izravno odnositi na rezervirani let?

               2.

               U slučaju da su za kasniji let bitne i izvanredne okolnosti koje nastupaju kod prethodnih letova: Moraju li se razumne mjere koje treba poduzeti stvarni zračni prijevoznik sukladno članku 5. stavku 3. Uredbe odnositi samo na sprečavanje izvanredne okolnosti ili i na izbjegavanje dugog kašnjenja?

               3.

               Trebaju li se intervencije trećih osoba koje djeluju na vlastitu odgovornost i na kojima su povjereni zadaci koji spadaju u operacije zračnog prijevoznika smatrati izvanrednim okolnostima u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe?

               4.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje br. 3., je li za procjenu značajno tko je dao nalog trećoj osobi (zrakoplovna tvrtka, operator zračne luke itd.)?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91; SL, L 46, str. 1.


title: Predmet T-389/16: Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – AIA protiv EUIPO-a – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/49

         Tužba podnesena 22. srpnja 2016. – AIA protiv EUIPO-a – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)
   (Predmet T-389/16)
   (2016/C 335/65)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Agricola italiana alimentare SpA (AIA) (San Martino Buon Albergo, Italija) (zastupnik: S. Rizzo, odvjenik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Casa Montorsi Srl (Vignola, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: Verbalni žig Europske unije „MONTORSI F. & F.” – Žig Europske unije br. 5 681 663

      Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

      Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2016. u predmetu R 1239/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 53. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               Povreda članka 53. stavka 3. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-267/12: Presuda Općeg suda od 29. veljače 2016. – Deutsche Bahn i dr. protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Usluge međunarodnog zračnog provoza — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Određivanje cijena — Dodatne pristojbe i mehanizmi određivanja cijena koji imaju utjecaj na konačnu cijenu — Dokazi iz zahtjeva za oslobođenje — Zaštita povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i klijenata — Etička pravila o obvezi lojalnosti i zabrane dvostrukog zastupanja — Fiducijarne obveze — Pripisivanje protupravnog ponašanja — Izbor društava — Novčane kazne — Proporcionalnost — Težina povrede — Olakotne okolnosti — Jednako postupanje — Suradnja — Djelomično oslobođenje od novčane kazne — Neograničena nadležnost — Transakcije — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006.”)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/27

         Presuda Općeg suda od 29. veljače 2016. – Deutsche Bahn i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-267/12) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Usluge međunarodnog zračnog provoza - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Određivanje cijena - Dodatne pristojbe i mehanizmi određivanja cijena koji imaju utjecaj na konačnu cijenu - Dokazi iz zahtjeva za oslobođenje - Zaštita povjerljivosti komunikacije između odvjetnika i klijenata - Etička pravila o obvezi lojalnosti i zabrane dvostrukog zastupanja - Fiducijarne obveze - Pripisivanje protupravnog ponašanja - Izbor društava - Novčane kazne - Proporcionalnost - Težina povrede - Olakotne okolnosti - Jednako postupanje - Suradnja - Djelomično oslobođenje od novčane kazne - Neograničena nadležnost - Transakcije - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006.”))
   (2016/C 136/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Bahn AG (Berlin, Njemačka), Schenker AG (Essen, Njemačka), Schenker China Ltd (Shanghai, Kina) i Schenker International (HK) Ltd (Hong Kong, Kina) (zastupnici: F. Montag, B. Kacholdt, F. Hoseinian, odvjetnici, D. Colgan i T. Morgan, solicitors)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Dawes i N. von Lingen, zatim A. Dawes i G. Meessen, agenti, uz asistenciju B. Kennellyja i H. Mussa, barristera)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2012) 1959 final od 28. ožujka 2012. o postupku primjene članka 101. [UFEU-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39462 – Provoz) u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje, kao i zahtjev za preinaku novčanih kazni koje su im izrečene u okviru te odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvima Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd i Schenker International (HK) Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 243, 11. 8. 2012.


title: Predmet T-862/16: Tužba podnesena 7. prosinca 2016. – fritz-kulturgüter protiv EUIPO-a – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/48

         Tužba podnesena 7. prosinca 2016. – fritz-kulturgüter protiv EUIPO-a – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)
   (Predmet T-862/16)
   (2017/C 038/63)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: fritz-kulturgüter GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: G Schindler, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sumol + Compal Marcas, SA (Oeiras Carnaxide, Portugal)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „fritz-wasser” – prijava za registraciju br. 12 314 753

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. listopada 2016. u predmetu R 1510/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni pobijanu odluku na način da u cijelosti odbije žalbu;

               —

               odobri prijavu registracije br. 012 314 753;

               —

               naloži podnositelju prigovora snošenje troškova žalbenog postupka; naloži tuženiku snošenje ostalih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda čl. 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-667/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht protiv Paula Adriaensena, Wernera De Kesela, The Right Frequency VZW (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktiva 2005/29/EZ — Nepoštena poslovna praksa poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču — Zavaravajuća poslovna praksa — Piramidalni sustav promidžbe — Ulozi koje su uplatili novi članovi i naknade koje su dobili članovi koji su već otprije u sustavu — Neizravna financijska veza)

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/8

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 15. prosinca 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht protiv Paula Adriaensena, Wernera De Kesela, The Right Frequency VZW
   (Predmet C-667/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2005/29/EZ - Nepoštena poslovna praksa poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču - Zavaravajuća poslovna praksa - Piramidalni sustav promidžbe - Ulozi koje su uplatili novi članovi i naknade koje su dobili članovi koji su već otprije u sustavu - Neizravna financijska veza))
   (2017/C 046/11)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van beroep te Antwerpen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht

      Tuženici: Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW

      Izreka

   Točku 14. Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi) treba tumačiti na način da ta odredba omogućava da se poslovna praksa kvalificira kao „piramidalni sustav promidžbe”, čak i u slučaju kada postoji samo neizravna veza između uloga koje su uplatili novi članovi takvog sustava i naknada koje su dobili članovi koji su već otprije u sustavu.

      (1)  SL C 106, 21. 3. 2016.


title: Predmet C-141/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2016. uputio Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italija) – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani protiv Agenzia delle dogane e dei Monopoli

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2016. uputio Commissione Tributaria Regionale di Milano (Italija) – Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani protiv Agenzia delle dogane e dei Monopoli
   (Predmet C-141/16)
   (2016/C 191/15)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Regionale di Milano

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani

      Druga strana u postupku: Agenzia delle dogane e dei Monopoli

      Prethodna pitanja

   Protivi li se člancima 56. i 52. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, kako su protumačeni u sudskoj praksi Suda Europske unije u području igara na sreću i klađenja, na koje se odnose presude Gambelli, Placanica te Costa i Cifone, te u području porezne diskriminacije, na koje se odnose presude Lindman, Komisija protiv Španjolske te Bianco i Fabretti, kao i načelima prava Unije koja se odnose na jednako postupanje, nediskriminaciju i legitimna očekivanja, nacionalni propis, poput onog talijanskog o kojemu se raspravlja u glavnom postupku, kojime je predviđeno da su podvrgnuti plaćanju, i s retroaktivnim učinkom, jedinstvenog poreza na klađenje i igre na sreću iz članaka 1. do 3. Zakonodavne uredbe br. 504. od 23. prosinca 1998., kako su izmijenjeni člankom 1. stavkom 66. točkom (b) Zakona o proračunu, nacionalni posrednici u prijenosu podataka igre, koji taj prijenos vrše za račun organizatora klađenja koji imaju sjedište u drugoj državi članici Europske unije, a osobito oni koji imaju odlike društva Stanleybet Malta Ltd. i eventualno sami organizatori klađenja solidarno s njihovim nacionalnim posrednicima.


title: Predmet C-474/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – Thi Ly Pham protiv Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik (Područje slobode, sigurnosti i pravde — Direktiva 2008/115/EZ — Zajednički standardi i postupci država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom — Članak 16. stavak 1. — Zadržavanje s ciljem udaljavanja — Zadržavanje u zatvorskoj ustanovi — Mogućnost da se zadržanog državljanina treće zemlje, uz njegov pristanak, smjesti s redovnim zatvorenicima)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/23

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 17. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Bundesgerichtshof – Njemačka) – Thi Ly Pham protiv Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik
   (Predmet C-474/13) (1)

   ((Područje slobode, sigurnosti i pravde - Direktiva 2008/115/EZ - Zajednički standardi i postupci država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Članak 16. stavak 1. - Zadržavanje s ciljem udaljavanja - Zadržavanje u zatvorskoj ustanovi - Mogućnost da se zadržanog državljanina treće zemlje, uz njegov pristanak, smjesti s redovnim zatvorenicima))
   2014/C 315/34
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Thi Ly Pham

      Tuženik: Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik

      Izreka

   Članak 16. stavak 1. drugu rečenicu Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, treba tumačiti na način da državi članici ne dopušta da državljanina treće zemlje, zadržanog s ciljem udaljavanja, smjesti u zatvorsku ustanovu s redovnim zatvorenicima, čak i kad taj državljanin pristaje na takav smještaj.

      (1)  SL C 336, 16.11.2013.


title: Predmet C-5/13: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 10. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio Szombathelyi Törvényszék, Mađarska) – Ferenc Tibor Kovács protiv Vas Megyei Rendőr-főkapitányság (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 45. UFEU-a — Slobodno kretanje radnika — Nacionalni propisi koji pod prijetnjom novčane kazne propisuju da je vozač koji koristi vozilo stranih registarskih pločica prilikom policijske kontrole dužan na licu mjesta predočiti dokaz da se njime propisno koristi)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/8

         Rješenje Suda (deveto vijeće) od 10. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koju je uputio Szombathelyi Törvényszék, Mađarska) – Ferenc Tibor Kovács protiv Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Predmet C-5/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 45. UFEU-a - Slobodno kretanje radnika - Nacionalni propisi koji pod prijetnjom novčane kazne propisuju da je vozač koji koristi vozilo stranih registarskih pločica prilikom policijske kontrole dužan na licu mjesta predočiti dokaz da se njime propisno koristi))
   2014/C 102/09
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Szombathelyi Törvényszék

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ferenc Tibor Kovács

      Tuženik: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Szombathelyi Törvényszék – Tumačenje načela slobodnog kretanja osoba i zabrane diskriminacije te prava na pravičan postupak – Nacionalni propis iz područja cestovnog prometa koji propisuje da se na cestama unutar državnog područja mogu kretati vozila koja imaju dozvolu i registarske pločice koje izdaje administracija te države članice, te da se postojanje uvjeta koji dopuštaju izuzeće od tog pravila može utvrditi jedino prilikom kontrole – Obveza osobe koja boravi u državi članici A, a radi u državi članici B i za potrebe odlaska na radno mjesto na raspolaganju ima vozilo registarskih pločica države B koje pripada poslodavcu, da prilikom policijske kontrole dokaže da se propisno koristi vozilom u državi članici A – Nepostojanje mogućnosti za vozača da dokaz o poštivanju propisa predoči naknadno u administrativnom postupku

      Izreka

   Članak 45. UFEU-a treba tumačiti u smislu da je s njime u suprotnosti propis države članice, kao što je propis o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se predviđa da se cestama te države članice u načelu mogu kretati samo vozila koja imaju administrativnu dozvola i registarske pločice koje je izdala ta ista država članica te da se osoba koja boravi u toj državi članici i želi se pozvati na izuzeće od tog pravila na osnovu toga što koristi vozilo koje mu je na raspolaganje dao njegov poslodavac s poslovnim nastanom u istoj državi članici, prilikom policijske kontrole mora biti u stanju na licu mjesta dokazati da ispunjava uvjete za primjenu tog izuzeća, kako su predviđeni predmetnim nacionalnim propisom, pod prijetnjom trenutnog izricanja novčane kazne bez mogućnosti oslobađanja, iznos koje odgovara onom u slučaju kršenja obveze registracije.

      (1)  SL C 114, 20.4.2013.


title: Predmet T-335/12: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2017. – T & L Sugars et Sidul Açúcares protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/60

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2017. – T & L Sugars et Sidul Açúcares protiv Komisije
   (Predmet T-335/12) (1)

   (2017/C 144/81)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 287, 22. 9. 2012.


title: Predmet T-444/13 P: Žalba koju je 20. kolovoza 2013. podnijela Europska agencija za lijekove (EMA) protiv presude Službeničkog suda od 26. lipnja 2013. u spojenim predmetima F-135/11, F-51/12 i F-110/12, BU/EMA

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/38

         Žalba koju je 20. kolovoza 2013. podnijela Europska agencija za lijekove (EMA) protiv presude Službeničkog suda od 26. lipnja 2013. u spojenim predmetima F-135/11, F-51/12 i F-110/12, BU/EMA
   (Predmet T-444/13 P)
   2013/C 325/67
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska agencija za lijekove (EMA) (zastupnici: T. Jabłoński i N. Rampal Olmedo, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Druga stranka u postupku: BU (London, Ujedinjena Kraljevina)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda u predmetima F-135/11, F-51/12 i F-110/12 u dijelu u kojem ukida odluku EMA-e da ne produži ugovor s protustrankom žalitelja i naloži EMA-i snošenje troškova postupka BU u predmetima F-135/11 i F-51/12;

               —

               prihvati zahtjeve koje je žalitelj istaknuo u prvostupanjskom postupku, tj. da odbije tužbu kao u cijelosti neosnovanu;

               —

               protustranci žalitelja naloži snošenje troškova ovog postupka, kao i postupka pred Službeničkim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe četiri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog prema kojem je Službenički sud povrijedio zabranu odlučivanja ultra vires time što je ocijenio da je nadležan za ispitivanje nisu li razlozi zbog kojih je uprava odbila produžiti ugovor takve naravi da dovode u pitanje osnovne kriterije i uvjete koje je propisao zakonodavac u Pravilniku o službenicima Europske unije s ciljem da se ugovornim djelatnicima jamči mogućnost da s vremenom uživaju određeni kontinuitet u zaposlenju (u vezi s točkama 57. do 62. pobijane presude). EMA smatra da nadležnost, na koju se Službenički sud poziva, nema nikakvu pravnu osnovu.

               2.

               Drugi žalbeni razlog prema kojem je Službenički sud pogrešno primijenio pravo time što je prilikom tumačenja članka 8. stavka 1. Uvjeta zapošljavanja ostalih djelatnika Europske unije smatrao da nadležno tijelo ima dužnost istražiti postoji li radno mjesto za koje bi imalo smisla zaposliti ili produžiti ugovor privremenom djelatniku čiji se ugovor bliži kraju.

               3.

               Treći žalbeni razlog prema kojem je Službenički sud pogrešno primijenio pravo jer je izvrnuo smisao pojma interes službe, u mjeri u kojoj bi tumačenje Službeničkog suda stvaralo presumpciju prema kojoj djelatnik zadržava posao, osim ako nadležno tijelo vlasti može dokazati da ne postoji nijedno radno mjesto za koje bi imalo smisla zaposliti ili produžiti ugovor privremenom djelatniku čiji se ugovor bliži kraju.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog prema kojem je Službenički sud pogrešno primijenio pravo kada je EMA-i naložio snošenje troškova u predmetu F-51/12, iako je tužba u tom predmetu odbačena kao nedopuštena.


title: Predmet C-14/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Société Euro Park Service, pravni sljednik društva Cairnbulg Nanteuil protiv Ministre des finances et des comptes publics (Zahtjev za prethodnu odluku — Izravno oporezivanje — Društva iz različitih država članica — Zajednički sustav oporezivanja — Spajanje preuzimanjem — Prethodno odobrenje porezne uprave — Direktiva 90/434/EEZ — Članak 11. stavak 1. točka (a) — Utaja ili izbjegavanje plaćanja poreza — Sloboda poslovnog nastana)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/11

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 8. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Société Euro Park Service, pravni sljednik društva Cairnbulg Nanteuil protiv Ministre des finances et des comptes publics
   (Predmet C-14/16) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Izravno oporezivanje - Društva iz različitih država članica - Zajednički sustav oporezivanja - Spajanje preuzimanjem - Prethodno odobrenje porezne uprave - Direktiva 90/434/EEZ - Članak 11. stavak 1. točka (a) - Utaja ili izbjegavanje plaćanja poreza - Sloboda poslovnog nastana))
   (2017/C 144/15)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Société Euro Park Service, pravni sljednik društva Cairnbulg Nanteuil

      Tuženik: Ministre des finances et des comptes publics

      Izreka

               1.

               U mjeri u kojoj se člankom 11. stavkom 1. točkom (a) Direktive Vijeća 90/434/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na spajanja, podjele, prijenose imovine i zamjenu dionica društava različitih država članica ne provodi iscrpno usklađivanje, pravo Unije omogućava ocjenu usklađenosti nacionalnog propisa, poput onog u glavnom postupku, u odnosu na primarno pravo, kad je taj propis donesen radi prenošenja u unutarnje pravo mogućnosti sadržane u toj odredbi.

               2.

               Članak 49. UFEU-a i članak 11. stavak 1. točku (a) Direktive 90/434 treba tumačiti tako da im se protivi nacionalni propis, poput onog u glavnom postupku, koji, u slučaju prekograničnog spajanja, podvrgava dodjelu poreznih olakšica primjenjivih na takav postupak na temelju te direktive, u predmetnom slučaju odgodu oporezivanja kapitalnih dobitaka od imovine koju je francusko društvo prenijelo na društvo sa sjedištem u drugoj državi članici, postupku prethodnog odobrenja u okviru kojeg, kako bi dobio to odobrenje, porezni obveznik mora dokazati da je predmetni postupak opravdan gospodarskim razlogom, da mu glavni cilj ili jedan od glavnih ciljeva nije utaja ili izbjegavanje plaćanja poreza i da način njegove provedbe omogućava buduće oporezivanje kapitalnih dobitaka čije je oporezivanje odgođeno, dok se u slučaju spajanja unutar države takva odgoda dodjeljuje a da porezni obveznik nije podvrgnut takvom postupku.

      (1)  SL C 106, 21. 3. 2016.


title: Predmet T-620/15: Tužba podnesena 9. studenoga 2015. – Orthema Service protiv OHIM-a (Gehen wie auf Wolken)

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/32

         Tužba podnesena 9. studenoga 2015. – Orthema Service protiv OHIM-a (Gehen wie auf Wolken)
   (Predmet T-620/15)
   (2016/C 007/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Orthema Service GmbH (Rotkreuz, Švicarska) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Gehen wie auf Wolken” – prijava za registraciju br. 13 121 868

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. rujna 2015. u predmetu R 404/2015-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-173/16: Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Wöhlke protiv EUIPO-a – Danielle Roches (ALIQUA)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/62

         Rješenje Općeg suda od 7. ožujka 2017. – Wöhlke protiv EUIPO-a – Danielle Roches (ALIQUA)
   (Predmet T-173/16) (1)

   (2017/C 144/93)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 232, 27. 6. 2016.


title: Predmet T-770/14: Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2016. – Italija protiv Komisije („EFRR — Uredba (EZ) br. 1083/2006 — Prekogranični program suradnje „Italija-Malta – 2007-2013” — Nepoštovanje rokova — Automatski opoziv — Proporcionalnost — Načelo suradnje — Načelo partnerstva — Viša sila — Obveza obrazlaganja — Tužba koja je očito pravno neosnovana”)

text:
               12.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 335/46

         Rješenje Općeg suda od 19. srpnja 2016. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-770/14) (1)

   ((„EFRR - Uredba (EZ) br. 1083/2006 - Prekogranični program suradnje „Italija-Malta – 2007-2013” - Nepoštovanje rokova - Automatski opoziv - Proporcionalnost - Načelo suradnje - Načelo partnerstva - Viša sila - Obveza obrazlaganja - Tužba koja je očito pravno neosnovana”))
   (2016/C 335/60)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri i P. Gentili, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann i D. Recchia, agenti)

      Predmet

   Zahtjev utemeljen na članku 263. UFEU-a kojim se, s jedne strane, zahtjeva poništenje obavijesti Komisije Ares (2014) 2975571 od 11. rujna 2014. kojom je Komisija Talijanskoj Republici priopćila automatsko povlačenje dijela sredstava, koja se tiču obveza Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) iz Programa prekograničnog suradnje „Italija – Malta 2007-2013” na dan 31. prosinca 2013., i, s druge strane, da Opći sud proglasi da su troškovi vezani za projekte ImaGenX, Simit i PIM Energethica prihvatljivi za financiranje.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Talijanskoj Republici se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 26, 26. 1. 2015.


title: Predmet F-40/14: Rješenje Službeničkog suda od 2. svibnja 2016. – Schmidt protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/48

         Rješenje Službeničkog suda od 2. svibnja 2016. – Schmidt protiv Komisije
   (Predmet F-40/14) (1)

   (2016/C 222/72)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 292, 1. 9. 2014., str. 60


title: Predmet T-833/14: Rješenje Općeg suda od 6. travnja 2016. – Søndagsavisen protiv Komisije

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/45

         Rješenje Općeg suda od 6. travnja 2016. – Søndagsavisen protiv Komisije
   (Predmet T-833/14) (1)

   (2016/C 191/59)
   Jezik postupka: danski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 138, 27. 4. 2015.


title: Predmet C-295/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Landgericht Darmstadt (Njemačka) 28. svibnja 2013. — H, odvjetnik (stečajni upravitelj imovine G.T. d.o.o.) protiv H.K.

text:
               3.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 226/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Landgericht Darmstadt (Njemačka) 28. svibnja 2013. — H, odvjetnik (stečajni upravitelj imovine G.T. d.o.o.) protiv H.K.
   (Predmet C-295/13)
   (2013/C 226/07)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet T-725/14: Tužba podnesena 14. listopada 2014. – Aalberts Industries protiv Komisije i Suda Europske unije

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/43

         Tužba podnesena 14. listopada 2014. – Aalberts Industries protiv Komisije i Suda Europske unije
   (Predmet T-725/14)
   (2014/C 431/67)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Aalberts Industries NV (Utrecht, Nizozemska) (zastupnici: R. Wesseling i M. Tuurenhout, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija i Sud Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               Europsku uniju, zastupanu po Sudu ili Europskoj komisiji, osudi na naknadu štete u korist društvu Aalberts Industries, nastale zbog povrede njegovih prava, i to u iznosu od 1 0 41  863 eura za imovinsku štetu i 5 0 40  000 eura za neimovinsku štetu ili u pravičnom iznosu koji utvrdi Opći sud, uvećano u oba slučaja za kompenzacijske kamate za razdoblje od 13. siječnja 2010. do dana objave presude o ovoj tužbi po kamatnoj stopi koju je ESB odredio za glavne poslove refinanciranja, a koja je vrijedila za razdoblje o kojem je riječ, uvećano za dva postotna boda ili odgovarajuću kamatu koju utvrdi Opći sud;

               —

               Europskoj uniji, zastupanoj po Sudu ili Europskoj komisiji, naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj ističe da je Opći sud u postupku Aalberts Industries N. V. i dr./Komisija (T-385/06), koji je tužitelj pokrenuo protiv Odluke Komisije C(2006) 4180 final od 20. rujna 2006. u postupku na temelju članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/F-1/38.121 – cijevni nastavci), povrijedio njegovo pravo na odlučivanje u razumnom roku.
   Tužitelj ističe da je postupak trajao četiri godine i tri mjeseca iako odlučivanje Općeg suda o njegovoj tužbi s obzirom na sve okolnosti slučaja nije smjelo trajati duže od tri godine. Opći sud je povrijedio članak 47. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, koji sudovima Unije nameće obvezu da o predmetima odluče u razumnom roku, te članak 6. stavak 1. EKLJP-a, koji svakom pojedincu daje pravo da se njegov slučaj ispita u razumnom roku.
   Tužitelj je zbog činjenice da Opći sud nije završio postupak o tužbi unutar razdoblja od tri godine pretrpio stvarnu i izvjesnu imovinsku štetu. Tu štetu čine troškovi koji su mu nastali zbog refinanciranja bankarskog jamstva nakon što je postupanje po tužbi trajalo dulje od tri godine.
   Tužitelj je pretrpio neimovinsku štetu jer je predodžba da je on član kartela zbog predugog trajanja postupka pred Općim sudom dugo postojala. Naknada štete u iznosu od 5 % izvorno utvrđene novčane kazne odgovara naknadi štete koju je Sud u usporedivim slučajevima znatnog prekoračenja roka smatrao prikladnom prilikom ocjene novčanih kazni u kartelnim postupcima.
   S obzirom na sve navedeno, tužitelj tvrdi da postoji izravna uzročna veza između tražene naknade štete i povrede pravne norme koju je počinila Unija, a koja ima za cilj pojedincu dodijeliti prava. Stoga su ispunjene pretpostavke za izvanugovornu odgovornost Unije u skladu s člankom 340. stavkom 2. UFEU-a.


title: Predmet C-252/14: Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Pensioenfonds Metaal en Techniek protiv Skatteverket (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje kapitala — Članak 63. UFEU-a — Oporezivanje dobiti mirovinskih fondova — Razlika u tretmanu rezidentnih i nerezidentnih mirovinskih fondova — Paušalno obračunavanje poreza na rezidentne mirovinske fondove na osnovi fiktivnog prinosa — Porez po odbitku koji se primjenjuje na prihode od dividendi isplaćene nerezidentnim mirovinskim fondovima — Usporedivost)

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/4

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Pensioenfonds Metaal en Techniek protiv Skatteverket
   (Predmet C-252/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje kapitala - Članak 63. UFEU-a - Oporezivanje dobiti mirovinskih fondova - Razlika u tretmanu rezidentnih i nerezidentnih mirovinskih fondova - Paušalno obračunavanje poreza na rezidentne mirovinske fondove na osnovi fiktivnog prinosa - Porez po odbitku koji se primjenjuje na prihode od dividendi isplaćene nerezidentnim mirovinskim fondovima - Usporedivost))
   (2016/C 287/05)
   Jezik postupka: švedski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Pensioenfonds Metaal en Techniek

      Tuženik: Skatteverket

      Izreka

   Članak 63. UFEU-a treba tumačiti na način da:

               —

               mu nije protivan nacionalni propis na temelju kojega se na dividende koje isplaćuje društvo rezident plaća porez po odbitku, i kada se te dividende isplaćuju nerezidentnom mirovinskom fondu, a kada se te dividende isplaćuju rezidentnom mirovinskom fondu, oporezuju se porezom koji se obračunava paušalno na temelju fiktivnog prinosa, za koji je predviđeno da s vremenom odgovara redovnom porezu na svu dobit od kapitala prema sustavu iz općih propisa.

               —

               da se međutim protivi tomu da mirovinski fondovi kao porezni obveznici nerezidenti ne mogu uzeti u obzir moguće poslovne troškove izravno povezane s naplatom dividendi kada metoda izračunavanja porezne osnovice rezidentnih mirovinskih fondova predviđa da se oni uzmu u obzir, što je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi.

      (1)  SL C 235, 21. 7. 2014.


title: Predmet T-260/15: Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Iberdrola protiv Komisije

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/16

         Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Iberdrola protiv Komisije
   (Predmet T-260/15)
   (2015/C 254/19)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Iberdrola, SA (Bilbao, Španjolska) (zastupnici: J. Ruiz Calzado i J. Domínguez Pérez, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članak 1.;

               —

               poništi stavak 1. članka 4. odluke u dijelu u kojem je Kraljevini Španjolskoj naloženo da prekine program potpora naveden u članku 1.;

               —

               poništi stavke 2., 3., 4. i 5. članka 4. odluke u dijelu u kojem je naložen povrat državne potpore koju je utvrdila Komisija;

               —

               podredno, ograniči obvezu povrata potpore određenu Kraljevini Španjolskoj stavkom 2. članka 4. odluke na isti način na koji je ona ograničena u prvoj i drugoj odluci,

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Pobijana odluka u ovom postupku ista je kao i ona u predmetima T-12/15, Banco de Santander i Santusa/Komisija i T-252/15, Ferrovial SA i dr./Komisija.
   Navedeni tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima već iznesenima u tim predmetima.


title: Predmet C-159/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Franz Lesar

text:
               3.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 254/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Franz Lesar
   (Predmet C-159/15)
   (2015/C 254/02)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Franz Lesar

      Tuženik: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a) i članak 6. stavak (1) Uredbe Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (1) tumačiti na način da im je protivna nacionalna odredba, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u skladu s kojom se razdoblja naukovanja i zaposlenja člana ugovornog osoblja u državnoj službi za koja su trebali platiti doprinosi za obvezno mirovinsko osiguranje u svrhu stjecanja službeničke mirovine

               (a)

               uračunavaju kao mirovinska primanja prije stupanja u javnu službu, ako su ostvarena nakon 18.-e godine života, u kojem slučaju državi nadležno tijelo za socijalno osiguranje isplaćuje dogovoreni iznos u skladu s odredbama zakona o socijalnom osiguranju za ta razdoblja; nasuprot čemu

               (b)

               se ne uračunavaju kao mirovinska primanja prije stupanja u javnu službu, akosu ostvarena prije 18.-e godine života, pri čemu se u slučaju neuračunavanja za ta razdoblja saveznoj vladi ne isplaćuje dogovoreni iznos i osiguraniku se nadoknađuju doprinosi za mirovinsko osiguranje, posebice kada se uzme u obzir da bi u slučaju naknadnog uračunavanja tog razdoblja primjenom pravnih pravila Unije nadležno tijelo za socijalno osiguranje moglo zahtijevati od dužnosnika povrat nadoknađenih iznosa kao i naknadni nastanak obveze nadležnog tijela za socijalno osiguranje da isplati dogovoreni iznos državi?

      (1)  SL L 303, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)


title: Predmet C-321/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 8. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour constitutionnelle – Luksemburg) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA protiv Velikog Vojvodstva Luksemburga (Zahtjev za prethodnu odluku — Okoliš — Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije — Direktiva 2003/87/EZ — Članak 3. točka (a) — Članci 11. i 12. — Prekid aktivnosti postrojenja — Predaja neiskorištenih emisijskih jedinica — Razdoblje od 2008. do 2012. — Nepostojanje naknade — Opća struktura sustava trgovanja emisijskim jedinicama)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 8. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour constitutionnelle – Luksemburg) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA protiv Velikog Vojvodstva Luksemburga
   (Predmet C-321/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Europske unije - Direktiva 2003/87/EZ - Članak 3. točka (a) - Članci 11. i 12. - Prekid aktivnosti postrojenja - Predaja neiskorištenih emisijskih jedinica - Razdoblje od 2008. do 2012. - Nepostojanje naknade - Opća struktura sustava trgovanja emisijskim jedinicama))
   (2017/C 144/04)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour constitutionnelle

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA

      Tuženik: Veliko Vojvodstvo Luksemburg

      Izreka

   Direktivu 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 219/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009., treba tumačiti na način da joj nije protivno nacionalno zakonodavstvo koje dopušta nadležnom tijelu da zahtijeva predaju bez cjelokupne ili djelomične naknade neiskorištenih emisijskih jedinica koje su nepravilno izdane operateru kao posljedica njegove povrede obveze pravodobnog obavješćivanja nadležnog tijela o prekidu rada postrojenja.
   Emisijske jedinice izdane nakon što je operater prekinuo aktivnosti koje je obavljao u postrojenju na koje se te jedinice odnose a da o tome nije prethodno obavijestio nadležno tijelo ne mogu se kvalificirati kao emisijske „jedinice” u smislu članka 3. točke (a) Direktive 2003/87, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 219/2009.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet C-371/12: Presuda Suda (drugo vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Tivoli — Italija) — Enrico Petillo, Carlo Petillo protiv Unipola (Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila — Direktive 72/166/EEZ, 84/5/EEZ, 90/232/EEZ i 2009/103/EEZ — Prometna nezgoda — Nematerijalna šteta — Naknada štete — Nacionalne odredbe koje za prometne nezgode uvode posebne načine izračuna, koji su za žrtve nepovoljniji od onih predviđenih općim sustavom građanskopravne odgovornosti — Usklađenost s tim direktivama)

text:
               22.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 85/5

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 23. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Tivoli — Italija) — Enrico Petillo, Carlo Petillo protiv Unipola
   (Predmet C-371/12) (1)

   (Obvezno osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila - Direktive 72/166/EEZ, 84/5/EEZ, 90/232/EEZ i 2009/103/EEZ - Prometna nezgoda - Nematerijalna šteta - Naknada štete - Nacionalne odredbe koje za prometne nezgode uvode posebne načine izračuna, koji su za žrtve nepovoljniji od onih predviđenih općim sustavom građanskopravne odgovornosti - Usklađenost s tim direktivama)
   2014/C 85/09
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Tivoli

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Enrico Petillo, Carlo Petillo

      Tuženik: Unipol

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale di Tivoli — Tumačenje Direktive Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti (SL L 103, str. 1.), Direktive Vijeća 84/5/EEZ od 30. prosinca 1983. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL 1984, L 8, str. 17.), Direktive Vijeća 90/232/EEZ od 14. svibnja 1990. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL L 129, str. 33.) i Direktive 2009/103/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti (SL L 263, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 114.) — Osiguranje od građanskopravne automobilske odgovornosti — Određivanje štete koja je obvezno pokrivena osiguranjem — Nacionalno zakonodavstvo koje u slučaju nezgode u cestovnom prometu predviđa niži iznos naknade psihološke štete u odnosu na iznos predviđen općim sustavom građanskog prava

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. Direktive Vijeća 72/166/EEZ od 24. travnja 1972. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti i članak 1. stavke 1. i 2. Druge direktive Vijeća 84/5/EEZ od 30. prosinca 1983. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila, kako je izmijenjena Direktivom 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005., treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo, poput onoga u glavnom postupku, koje predviđa poseban sustav naknade nematerijalne štete nastale zbog lakših tjelesnih ozljeda uzrokovanih prometnim nezgodama u cestovnom prometu, ograničavajući naknadu navedene štete u odnosu na ono što je dopušteno na području naknade istovjetne štete uzrokovane na drukčiji način, a ne tim nezgodama.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet C-260/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2014. uputio Curtea de Apel Bacău (Rumunjska) – Județul Neamț protiv Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. svibnja 2014. uputio Curtea de Apel Bacău (Rumunjska) – Județul Neamț protiv Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Predmet C-260/14)
   2014/C 292/19
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Bacău

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Județul Neamț

      Tuženik: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Prethodna pitanja

               1.

               Predstavlja li nepoštivanje, od strane javnog naručitelja koji je korisnik potpore iz strukturnih fondova, odredbi koje se odnose na javnu nabavu čija je procijenjena vrijednost manja od praga predviđenog člankom 7. točkom (a) Direktive [2004/18/EEZ] (1), u vezi sa dodjeljivanjem ugovora koji imaju za predmet izvršavanje subvencionirane djelatnosti, „nepravilnost” (na rumunjskom: abatere) u smislu članka 1. Uredbe (EZ) br. 2988/1995 (2) ili „nepravilnost” (na rumunjskom: neregularitate) u smislu članka [2.] točke 7. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 (3)?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, potrebno je utvrditi treba li članak 98. stavak 2. drugu rečenicu Uredbe (EZ) br. 1083/2006 tumačiti na način da su financijski ispravci država članica, u slučaju kada se primjenjuju na sufinancirane troškove strukturnih fondova zbog nepoštivanja odredbi u području javnih nabava, upravne mjere u smislu članka 4. Uredbe (EZ) br. 2988/1995 ili upravne kazne u smislu članka 5. točke (c) te uredbe.

               3.

               U slučaju da odgovor na drugo pitanje glasi da su financijski ispravci država članica upravne kazne, treba utvrditi primjenjuje li se načelo retroaktivne primjene manje stroge kazne iz članka 2. stavak 2. druge rečenice Uredbe (EZ) br. 2988/1995.

               4.

               Je li, u situaciji u kojoj su financijski ispravci primijenjeni na sufinancirane troškove strukturnih fondova zbog nepoštovanja odredbi u području javnih nabava, u suprotnosti s člankom 2. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 2988/1995 u vezi s člankom 98. stavkom 2. drugom rečenicom Uredbe (EZ) br. 1083/2006, uzimajući u obzir također načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, to što država članica primjenjuje financijske ispravke propisane unutarnjim propisom koji je stupio na snagu nakon što je utvrđeno da je došlo do navodne povrede pravila o javnoj nabavi?

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str 156.)

      (2)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 5.)

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999 (SL L 210, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 120.)


title: Predmet T-168/16: Tužba podnesena 18. travnja 2016. – Grizzly Tools protiv Komisije

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/45

         Tužba podnesena 18. travnja 2016. – Grizzly Tools protiv Komisije
   (Predmet T-168/16)
   (2016/C 270/52)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Grizzly Tools GmbH & Co. KG (Großostheim, Njemačka) (zastupnik: H. Fischer, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2016/175 od 8. veljače 2016. o mjeri koju je poduzela Španjolska u skladu s Direktivom 2006/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća kojom zabranjuje stavljanje na tržište jednog tipa visokotlačnog čistača (SL 2016., L 33, str. 12.),

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: bitne povrede postupka
               Tužitelj ističe da pobijana odluka krši obvezu obrazlaganja iz članka 296. stavka 2. jer su uvodne izjave proturječne i nejasne.
               Usto pobijana odluka krši načelo prema kojem je Komisija dužna pravilno utvrditi činjenično stanje. U uvodnoj izjavi 4. Komisija je pogrešno navela da je tužitelj u EZ izjavi o sukladnosti uputio na normu EN 60335-2-67-2009, što je netočno.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda članka 11. Direktive 2006/42/EZ (1)

         S tim u vezi se ističe da je Komisija pogrešno smatrala opravdanom mjeru koju je Španjolska poduzela radi zabrane stavljanja na tržište.
   Naime, španjolska tijela i Komisija klasificirali su visokotlačni čistač kao uređaj koji ima dvojnu uporabu, odnosno da se može upotrebljavati kao prenosivi uređaj, ali i kao ručni uređaj. Stoga su smatrali da je nužan viši stupanj zaštite iako visokotlačni čistač nije namijenjen da se upotrebljava kao ručni uređaj i njegova uporaba kao ručnog uređaja nije razumno predvidiva nepravilna uporaba u smislu članka 11. stavka 1. Direktive 2006/42/EZ.

      (1)  Direktiva 2006/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2006. o strojevima [i] o izmjeni Direktive 95/16/EZ (SL 2006., L 57, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 39., str. 74.)


title: Predmet T-45/14: Tužba podnesena 20. siječnja 2014. — HTTS i Bateni protiv Vijeća

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/27

      Tužba podnesena 20. siječnja 2014. — HTTS i Bateni protiv Vijeća
      (Predmet T-45/14)
      (2014/C 71/50)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Njemačka); i Naser Bateni (Hamburg) (zastupnici: M. Schlingmann i F. Lautenschlager, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Prvi tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem se odnosi na njega;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem se odnosi na njega;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova postupka, posebice onih koje je izložio prvi tužitelj.

            Drugi tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća 2013/661/ZVSP od 15. studenoga 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem se odnosi na njega;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1154/2013 od 15. studenoga 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana, u dijelu u kojem se odnosi na njega;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova postupka, posebice onih koje je izložio drugi tužitelj.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na nezakonitosti i neprimjenjivosti izmijenjene verzije Odluke 2010/413/ZVSP i Uredbe (EU) br. 267/2012 (1) u skladu s člankom 277. UFEU-a.
                  U tom pogledu, tužitelji između ostalog ističu da je Vijeće izmijenilo pravni temelj upisa tužitelja na popise osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja kako bi im mogao nametnuti navedene mjere. Stoga je Vijeće izmijenivši pravni temelj očito zlorabilo svoju diskrecijsku ovlast.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi prava na učinkovitu sudsku zaštitu i obvezu obrazlaganja.
                  Tužitelji u biti smatraju da Vijeće nije dovoljno obrazložilo njihovo uvrštavanje na popise osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja. Bitni elementi na kojima Vijeće temelji svoju odluku nisu ničime obrazloženi.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na nepostojanju temelja za uvrštavanje tužitelja na popise osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja.
                  Ovim tužbenim razlogom tužitelji ističu da obrazloženje koje je dalo Vijeće u biti ne opravdava njihovo ponovno uvrštavanje na popise osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi prava vlasništva, prava na poduzetničku slobodu, prava na poštivanje obiteljskog života kao i načela proporcionalnosti.
                  Zaključno, tužitelji ističu da je njihovo ponovno uvrštavanje na popise osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja povrijedilo njihovo pravo vlasništva i pravo na poduzetničku slobodu kao i pravo na poštivanje obiteljskog života drugog tužitelja. Smatraju da je njihovo uvrštavanje na popise osoba na koje se primjenjuju mjere ograničavanja neproporcionalno interveniranje očito neprikladno za ostvarenje ciljeva osporavanih akata i koje u svakom slučaju izlazi iz okvira onoga što je nužno za postizanje navedenih ciljeva.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanja izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.).


title: Predmet C-383/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Raad van State (Nizozemska) 5. srpnja 2013. — M. G., N. R. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Raad van State (Nizozemska) 5. srpnja 2013. — M. G., N. R. protiv Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-383/13)
   2013/C 260/62
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je postavio prethodno pitanje

   Raad van State

      Stranke u glavnom postupku

   Žalitelji: N. R.
   M. G.
   Protivnik žalbe: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prethodna pitanja

               1.

               Znači li povreda općeg načela poštivanja prava na obranu, koje se također očituje u članku 41. stavku 2. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (1), a koju je počinila nacionalna administracija pri donošenju odluke o produženju u smislu članka 15. stavka 6. Direktive 2008/115/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, bezuvjetno i u svim slučajevima prestanak zadržavanja?

               2.

               Dopušta li to opće načelo poštivanja prava na obranu da se pristupi vaganju interesa u okviru kojega se, pored ozbiljnosti povrede navedenog načela i štete interesima stranca koji iz tog načela proizlaze, uzimaju u obzir i interesi države članice kojoj služi produženje zadržavanja?

      (1)  SL 2000, C 364, str. 1.

      (2)  SL L 348, str. 98.; SL, posebno izdanje na hrvatskom, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.


title: Predmet T-436/12: Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2015. – Deutsche Rockwool Mineralwoll protiv OHIM-a – Ceramicas del Foix (Rock & Rock) („Žig Zajednice — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Zajednice Rock & Rock — Raniji nacionalni verbalni žigovi MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK i CEILROCK — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               24.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/30

         Presuda Općeg suda od 8. srpnja 2015. – Deutsche Rockwool Mineralwoll protiv OHIM-a – Ceramicas del Foix (Rock & Rock)
   (Predmet T-436/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Zajednice Rock & Rock - Raniji nacionalni verbalni žigovi MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK i CEILROCK - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 279/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Njemačka) (zastupnik: J. Krenzel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ceramicas del Foix, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: M. Pérez Serrres i R. Guerras Mazón, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. srpnja 2012. (predmet R 495/2011-2), u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG i Ceramicas del Foix, SA.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG snošenje troškova.

      (1)  SL C 379, 8. 12. 2012.


title: Predmet F-132/14: Tužba podnesena 17. studenoga 2014. – ZZ protiv Europskog parlamenta

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/52

         Tužba podnesena 17. studenoga 2014. – ZZ protiv Europskog parlamenta
   (Predmet F-132/14)
   (2015/C 034/64)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Parlament

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka Europskog parlamenta o izvršenju presude Službeničkog suda od 12. prosinca 2013. u predmetu F-129/12, CH protiv Parlamenta, kojima se odbija pokretanje administrativne istrage u vezi s prijavom tužiteljice za uznemiravanje, isplata dodatnog iznosa financijske naknade tužiteljici te svih koristi i dodataka u vezi s njezinim ugovorom o radu akreditirane parlamentarne asistentice, čiji je otkaz stavljen izvan snage spomenutom presudom Općeg suda i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene materijalne i nematerijalne štete.

      Tužbeni zahtjevi tužitelja

               —

               Poništiti odluke Europskog parlamenta od 3. ožujka 2014. u dijelu u kojem se njome odbija pokretanja administrativne istrage u vezi s prijavom tužiteljice za uznemiravanje i od 2. travnja 2014. u dijelu u kojem se njome odbija isplata tužiteljici iznosa u visini od 5  686 EUR, u kojima su navedene mjere koje je institucija donijela protiv nje, a koje se, prema mišljenju tužiteljice, odnose na izvršenje presude Službeničkog suda od 12. prosinca 2013. u predmetu F-129/12, CH protiv Parlamenta;

               —

               poništiti odluku Europskog parlamenta od 4. kolovoza 2014., zaprimljenu 7. kolovoza 2014., o odbijanju žalbe tužiteljice od 16. travnja 2014., u dijelu u kojem se njome odbija isplata tužiteljici iznosa u visini od 5  686 EUR, naknada štete nastale zbog kasnog dobivanja iskaznice, službene elektroničke adrese i pristupa intranetu Europskog parlamenta, pokretanje administrativne istrage u vezi s njezinom prijavom za uznemiravanje i naknada za pretrpljenu nematerijalnu štetu koja proizlazi iz prethodno navedenog odbijanja;

               —

               naložiti tuženiku naknadu materijalne štete tužiteljici određenu u visini od 1 44  000 EUR;

               —

               naložiti tuženiku naknadu nematerijalne štete tužiteljici određenu ex aequo et bono u visini od 60  000 EUR;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje zateznih kamata obračunatih na iznose od 5  686 EUR i 1 44  000 EUR prema stopi Europske središnje banke uvećanoj za 2 boda;

               —

               naložiti tuženiku snošenje svih troškova.


title: Predmet T-441/11: Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Peftiev protiv Vijeća ( „Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa — Zamrzavanje financijskih sredstava — Obveza obrazlaganja — Prava na obranu — Pravo na saslušanje — Pogreška u ocjeni” )

text:
               2.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 34/31

         Presuda Općeg suda od 9. prosinca 2014. – Peftiev protiv Vijeća
   (Predmet T-441/11) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa - Zamrzavanje financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Prava na obranu - Pravo na saslušanje - Pogreška u ocjeni”))
   (2015/C 034/34)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Vladimir Peftiev (Minsk, Bjelarus) (zastupnici: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, odvjetnici, i M. Shenk, solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i F. Naert, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Europska komisija (zastupnici: T. Scharf i E. Paasivirta, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2011/357/ZVSP od 20. lipnja 2011. o izmjeni Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih dužnosnika Bjelarusa (SL L 161, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 64.), Uredbe Vijeća (EU) br. 588/2011 od 20. lipnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja protiv predsjednika Lukašenka i određenih dužnosnika Bjelarusa (SL L 161, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4. str. 183.), Odluke Vijeća 2011/666/ZVSP od 10. listopada 2011. o izmjeni Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 265, str. 17.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1000/2011 od 10. listopada 2011. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 265, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 14.), Odluke Vijeća 2012/642/ZVSP od 15. listopada 2012. o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL L 285, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 257.), Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1017/2012 od 6. studenoga 2012. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 307, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 11., str. 209.), Odluke Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP (SL L 288, str. 69.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL L 288, str. 1.) u dijelu u kojem se ti akti odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Odluka Vijeća 2011/357/ZVSP od 20. lipnja 2011. o izmjeni Odluke Vijeća 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih dužnosnika Bjelarusa, Uredba Vijeća (EU) br. 588/2011 od 20. lipnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja protiv predsjednika Lukašenka i određenih dužnosnika Bjelarusa, Odluka Vijeća 2011/666/ZVSP od 10. listopada 2011. o izmjeni Odluke 2010/639/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa, Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1000/2011 od 10. listopada 2011. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus, Odluka Vijeća 2012/642/ZVSP od 15. listopada 2012., o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa i Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1017/2012 od 6. studenoga 2012. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus se poništavaju u dijelu u kojem se odnose na Vladimira Peftijeva.

               2.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena u dijelu u kojem se odnosi, s jedne strane, na Odluku Vijeća 2013/534/ZVSP od 29. listopada 2013. o izmjeni Odluke 2012/642/ZVSP i, s druge strane, Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1054/2013 od 29. listopada 2013. o provedbi članka 8a. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus.

               3.

               Vijeće Europske unije snosit će, pored vlastitih troškova, troškove Vladimira Peftijeva.

               4.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 290, 1.10.2011.


title: Predmet C-234/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2017. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – XC i dr.

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2017. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – XC i dr.
   (Predmet C-234/17)
   (2017/C 239/33)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelji prijedloga za ponavljanje postupka: XC, YB, ZA

      Prethodna pitanja

   Treba li pravo Unije, osobito članak 4. stavak 3. UEU-a u vezi načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, tumačiti na način da obvezuje Oberster Gerichtshof (Vrhovni sud, Austrija) da na zahtjev zainteresirane osobe preispita pravomoćnu odluku kaznenog suda o navodnoj povredi prava Unije (u predmetnom slučaju članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 54. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma), ako nacionalno pravo (članak 363.a Strafprozessordnunga (Zakon o kaznenom postupku)) predviđa takvo preispitivanje samo u slučaju navodne povrede EKLJP-a ili jednog od njezinih protokola?


title: Predmet T-564/14: Tužba podnesena 28. srpnja 2014. – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen protiv OHIM-a

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/15

         Tužba podnesena 28. srpnja 2014. – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen protiv OHIM-a
   (Predmet T-564/14)
   2014/C 380/20
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ahmed Mohamed Saleh Baeshen & Co. (Jeddah, Saudijska Arabija) (zastupnik: M. Vanhegan, Barrister)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 19. svibnja 2014. u predmetu R 687/2014-2;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za opoziv: verbalni žig „TEAVANA” za usluge iz razreda 35 – žig Zajednice br. 4 0 98  588

      Nositelj žiga Zajednice: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem, Teavana Corporation

      Stranka koja zahtijeva opoziv žiga Zajednice: tužitelj

      Odluka Odjela za poništaje: u cijelosti se opozivaju prava nositelja žiga Zajednice u pogledu žiga Zajednice br. 4 0 98  588

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se odbacuje kao nedopuštena

      Tužbeni razlozi: povreda članaka 51. stavka 1. točke (a), 59. i 75. Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-560/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2014. uputio Supreme Court (Irska) – MM protiv Minister for Justice and Equality, Irska i Attorney General

text:
               9.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 81/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2014. uputio Supreme Court (Irska) – MM protiv Minister for Justice and Equality, Irska i Attorney General
   (Predmet C-560/14)
   (2015/C 081/06)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court, Irska

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: MM

      Tuženici: Minister for Justice and Equality, Irska i Attorney General

      Prethodna pitanja

               1.

               Zahtijeva li pravo „biti saslušan” u pravu Europske unije da se podnositelju zahtjeva za supsidijarnu zaštitu na temelju Direktive Vijeća 2004/83/EZ (1), odobri da usmeno iznese taj zahtjev, uključujući priznanje prava da pozove ili unakrsno ispita svjedoke, kad je taj zahtjev podnesen u okolnostima u kojima dotična država članica sukcesivno provodi dva odvojena postupka za ispitivanje zahtjeva za status izbjeglice odnosno zahtjeva za supsidijarnu zaštitu?

      (1)  Direktiva Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite, (SL L 304, str. 12.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19, svezak 12, str. 64.)