title: Predmet C-234/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) protiv Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
   (Predmet C-234/16)
   (2016/C 260/28)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Tuženik: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 49. i 54. UFEU-a tumačiti na način da im je protivan regionalni porez koji se primjenjuje na poslovanje velikih trgovačkih centara s korisnom površinom prodajnih i izložbenih prostora od 4 000 m2 ili većom zbog njihova učinka na to područje, okoliš i strukturu trgovine u gradskim sredinamate regije, i to neovisno o tome nalaze li se ti centri izvan ili unutar utvrđenih gradskih područja, pri čemu ga u većini slučajeva snose poduzetnici iz drugih država članica, s obzirom na to da se on (i) ne odnosi na trgovce koji imaju nekoliko pojedinačnih trgovina ili više trgovina zajedno s korisnom površinom prodajnih i izložbenih prostora manjom od 4 000 m2, bez obzira na to kolika je ukupna korisna površina prodajnih i izložbenih prostora svih njihovih trgovina i (ii) da se ne primjenjuje na pojedinačne velike trgovačke centre s korisnom površinom prodajnih i izložbenih prostora koja ne prelazi 10 000 m2 ako se isključivo bave djelatnostima vrtnih centara, prodaje vozila, građevinskog materijala, strojeva i industrijskih zaliha?

               2.

               Treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da je izuzimanje pojedinačnih trgovina ili više trgovina zajedno s korisnom površinom prodajnih i izložbenih prostora manjom od 4 000 m2 i pojedinačnih velikih trgovačkih centara s korisnom površinom prodajnih i izložbenih prostora koja ne prelazi 10 000 m2, ako se isključivo bave djelatnostima vrtnih centara, prodaje vozila, građevinskog materijala, strojeva i industrijskih zaliha, od oporezivanja asturijskim IGEC-om državna potpora zabranjena tom odredbom?


title: Spojeni predmeti C-184/13 do C-187/13, C-194/13, C-195/13 i C-208/13: Presuda Suda (peto vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – API -Anonima Petroli Italiana SpA protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-184/13), ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti i dr. (C-185/13), Air Liquide Italia SpA i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-186/13), Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico (C-187/13), Esso Italiana Srl protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-194/13), Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-195/13), Autorità garante della concorrenza e del mercato protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-208/13) (Zahtjev za prethodnu odluku — Cestovni prijevoz — Iznos najnižih troškova poslovanja koji odredi predstavničko tijelo zainteresiranih gospodarskih subjekata — Udruženje poduzetnika — Ograničavanje tržišnog natjecanja — Cilj općeg interesa — Sigurnost cestovnog prometa — Proporcionalnost)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/12

      Presuda Suda (peto vijeće) od 4. rujna 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – API -Anonima Petroli Italiana SpA protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-184/13), ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti i dr. (C-185/13), Air Liquide Italia SpA i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-186/13), Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico (C-187/13), Esso Italiana Srl protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico (C-194/13), Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana i dr. protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-195/13), Autorità garante della concorrenza e del mercato protiv Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo económico (C-208/13)
      (Spojeni predmeti C-184/13 do C-187/13, C-194/13, C-195/13 i C-208/13) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Cestovni prijevoz - Iznos najnižih troškova poslovanja koji odredi predstavničko tijelo zainteresiranih gospodarskih subjekata - Udruženje poduzetnika - Ograničavanje tržišnog natjecanja - Cilj općeg interesa - Sigurnost cestovnog prometa - Proporcionalnost))
      (2014/C 395/15)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

      (Predmet C-184/13)

         Tužitelj: API – Anonima Petroli Italiana SpA

         Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico

         uz sudjelovanje: FEDIT – Federazione Italiana Trasportatori, Bertani Remo di Silvio Bertani e C. Srl, Transfrigoroute Italia Assotir, Confartigianato Trasporti
      (Predmet C-185/13)

         Tužitelji: ANCC-Coop – Associazione Nazionale Cooperative di Consumatori, ANCD – Associazione Nazionale Cooperative Dettaglianti, Sviluppo Discount SpA, Centrale Adriatica Soc. coop., Coop Consorzio Nord Ovest Soc. cons. arl, Coop Italia Consorzio Nazionale non Alimentari Soc. coop., Coop Centro Italia Soc. coop., Tirreno Logistica Srl, Unicoop Firenze Soc. coop., Conad – Consorzio Nazionale Dettaglianti Soc. coop., Conad Centro Nord Soc. coop., Commercianti Indipendenti Associati Soc. coop., Conad del Tirreno Soc. coop., Pac2000A Soc. coop., Conad Adriatico Soc. coop., Conad Sicilia Soc. coop., Sicilconad Mercurio Soc. coop.

         Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico, Consulta generale per l’autotrasporto e la logistica, Osservatorio sulle attività di autotrasporto, Autorità garante della concorrenza e del mercato

         uz sudjelovanje: Unatras – Unione Nazionale Associazioni Autostrasporto Merci, Brt SpA, Coordinamento Interprovinciale FAI, FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionali
      (Predmet C-186/13)

         Tužitelji: Air Liquide Italia SpA e.a., Omniatransit Srl, Rivoira SpA, SIAD – Società Italiana Acetilene e Derivati SpA

         Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         uz sudjelovanje: TSE Group Srl
      (Predmet C-187/13)

         Tužitelji: Confetra – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica, Fedespedi – Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali, Assologistica – Associazione Italiana Imprese di Logistica Magazzini Generali Frigoriferi Terminal Operators Portuali, FISI – Federazione Italiana Spedizionieri Industriali, Federagenti – Federazione Nazionale Agenti Raccomandatari Marittimi e Mediatori Marittimi, Assofer – Associazione Operatori Ferroviari e Intermodali, Anama – Associazione Nazionale Agenti Merci Aeree, ACA Trasporti Srl, Automerci Srl, Eurospedi Srl, Safe Watcher Srl, Sogemar SpA, Number 1 Logistic Group SpA

         Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Osservatorio sulle Attività di Trasporto, Ministero dello Sviluppo economico,

         uz sudjelovanje: Legacoop Servizi, Mancinelli Due Srl, Intertrasporti Srl, Confartigianato Trasporti
      (Predmet C-194/13)

         Tužitelj: Esso Italiana Srl

         Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         uz sudjelovanje: Autosped G SpA, Transfrigoroute Italia Assotir, Confartigianato Trasporti
      (Predmet C-195/13)

         Tužitelji: Confindustria – Confederazione generale dell’industria italiana, Unione Petrolifera, AITEC – Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento, ANCE – Associazione Nazionale Costruttori Edili, ANFIA – Associazione Nazionale Filiera Industria Automobilistica, Assocarta – Associazione Italiana Fra Industriali della Carta Cartoni e Paste per Carta, Assografici – Associazione Nazionale Italiana Industrie Grafiche Cartotecniche e Trasformatrici, Assovetro – Associazione Nazionale degli Industriali del Vetro, Confederazione Italiana Armatori, Confindustria Ceramica, Federacciai – Federazione imprese siderurgiche italiane, Federalimentare – Federazione Italiana Industria Alimentare, Federchimica – Federazione Nazionale Industria Chimica, Italmopa – Associazione Industriale Mugnai d’Italia, Burgo Group SpA, Cartesar SpA, Carteria Lucchese SpA, Cartiera del Garda SpA, Cartiera Modesto Cardella SpA, Eni SpA, Polimeri Europa SpA, Reno De Medici SpA, Sca Packaging Italia SpA, Shell Italia SpA, Sicem Saga SpA, Tamoil Italia SpA, Totalerg SpA

         Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         uz sudjelovanje: FEDIT – Federazione Italiana Trasporti, Autosped G SpA, Consorzio Trasporti Europei Genova, Transfrigoroute Italia Assotir, Coordinamento Interprovinciale FAI, FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionali, Semenzin Fabio Autotrasporti, Conftrasporto, Confederazione generale italiana dell’artigianato
      (Predmet C-208/13)

         Tužitelj: Autorità garante della concorrenza e del mercato

         Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo economico,

         uz sudjelovanje: Legacoop Servizi, Mancinelli Due Srl, Intertrasporti Srl, Roquette Italia SpA, Coordinamento Interprovinciale FAI, Conftrasporto, Confartigianato Trasporti, Transfrigoroute Italia Assotir, FIAP – Federazione Italiana Autotrasporti Professionali

         Izreka

      Članak 101. UFEU-a, u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU-a, treba tumačiti na način da mu je protivan nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnim postupcima, sukladno kojem naknada za usluge cestovnog prijevoza robe u unajmljenom prijevozu ne smije biti niža od najnižih troškova poslovanja koje određuje tijelo sastavljeno pretežno od predstavnika gospodarskih subjekata o kojima je riječ.

         (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet T-480/16: Tužba podnesena 30. kolovoza 2016. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Amedei (For you)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/50

         Tužba podnesena 30. kolovoza 2016. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Amedei (For you)
   (Predmet T-480/16)
   (2016/C 402/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnik: A. Berger, M. Wolter, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Amedei Srl (Pontedera, Italija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije koji sadrži verbalne elemente „For you” – prijava za registraciju br. 12 267 571

      Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. travnja 2016. u predmetu R 851/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i odbije prigovor br. B 2 342 452 podnesen protiv prijave za registraciju žiga Europske unije br. 12 267 571;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova;

               —

               naloži intervenijentu snošenje troškova postupka pred EUIPO-om.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-317/14: Tužba podnesena 7. svibnja 2014. – Klement protiv OHIM-a – Bullerjan (oblik pećnice)

text:
               11.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/24

         Tužba podnesena 7. svibnja 2014. – Klement protiv OHIM-a – Bullerjan (oblik pećnice)
   (Predmet T-317/14)
   2014/C 261/47
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Toni Klement (Dippoldiswalde, Njemačka) (zastupnik: J. Weiser, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               preinači odluku prvog žalbenog vijeća donesenu 27. veljače 2014. u predmetu R 1656/2013-1 na način da prihvati žalbu tužitelja i u cijelosti opozove žig Zajednice 4 0 87  731;

               —

               podredno, poništi osporavanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u i, ako je primjenjivo, nositelju žiga Zajednice/mogućem intervenijentu snošenje troškova ovog postupka i postupka pred OHIM-om.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Registrirani žig Zajednice protiv kojeg je podnesen zahtjev za opoziv: trodimenzionalni žig koji predstavlja pećnicu, za proizvode iz razreda 11 – registracija žiga Zajednice br. 4 0 87  731

      Nositelj žiga Zajednice: Bullerjan GmbH

      Stranka koja zahtijeva opoziv žiga Zajednice: tužitelj

      Odluka Odjela za poništaje: zahtjev za opoziv odbijen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 u vezi s člankom 15. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-514/14 P: Žalba koju je 14. studenoga 2014. podnio Éditions Odile Jacob SAS protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 5. rujna 2014. u predmetu T-471/11, Odile Jacob protiv Komisije

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/14

         Žalba koju je 14. studenoga 2014. podnio Éditions Odile Jacob SAS protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) donesene 5. rujna 2014. u predmetu T-471/11, Odile Jacob protiv Komisije
   (Predmet C-514/14 P)
   (2015/C 026/19)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Éditions Odile Jacob SAS (zastupnici: J.-F. Bellis, O. Fréget i L. Eskenazi, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Lagardère SCA, Wendel.

      Žalbeni zahtjev

               —

               proglasiti ovu žalbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               ukinuti presudu Općeg suda od 5. rujna 2014. u predmetu T-471/11, Editions Odile Jacob SAS c. Commission européenne, i odlučiti o predmetnom sporu;

               —

               prihvatiti zahtjeve koje je žalitelj podnio u prvostupanjskom postupku i stoga ukinuti odluku br. SG-Greffe(2011) D/C(2011)3503 od 13. svibnja 2011., donesenu u predmetu COMP/M.2978 Lagardère/Natexis/VUP nakon presude Općeg suda od 13. rujna 2010. u predmetu T-452/04, Editions Odile Jacob/Commission européenne, a kojom je Komisija ponovno odobrila Wendela kao preuzimatelja imovine prenesene na temelju obveza iz Komisijine odluke od 7. siječnja 2004. kojom se o dopušta koncentracija Lagardere/Natexis/VUP;

               —

               naložiti Europskoj Komisiji i intervenijentima snošenje troškova postupaka u oba stupnja, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite i ispravnog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe tri žalbena razloga.
   Kao prvo, žalitelj smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, propustivši utvrditi da je Komisija povrijedila članak 266. UFEU-a i članak 47. Povelje o temeljnim pravima. Nedostatak koji je utjecao na zakonitost prve odluke o odobravanju također je doveo do nezakonitosti pobijane odluke, jer tom odlukom nisu otklonjeni negativni učinci nepostojanja neovisnosti mandatara tijekom cijelog trajanja njegove misije. Slijedom toga, Komisijino usvajanje pobijane odluke predstavlja, prema mišljenju žalitelja, povredu pravila pravičnog suđenja i narušava učinkovitost sudskog nadzora njezinih akata.
   Kao drugo, žalitelj smatra da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava utvrdivši da odluka o uvjetnom odobrenju može predstavljati zakonsku osnovu za novu odluku o odobrenju.
   Naposljetku, žalitelj prigovara da je Opći sud nije poštovao zakonske kriterije za ocjenu neovisnosti cesionara prenesene imovine u odnosu na cedenta i počinio pogreške koje se tiču prava te iskrivio činjenice vezane uz tu ocjenu.


title: Predmet C-84/14 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 14. srpnja 2015. – Forgital Italy SpA protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Tužba za poništenje — Članak 263. stavak 4. UFEU-a — Pravo na žalbu — Aktivna procesna legitimacija — Fizičke ili pravne osobe — Regulatorni akt koji sadrži provedbene mjere — Carinska uredba kojom se izmjenjuju uvjeti tarifne suspenzije — Mogućnost tužbe pred nacionalnim sudovima)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/4

         Rješenje Suda (deseto vijeće) od 14. srpnja 2015. – Forgital Italy SpA protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
   (Predmet C-84/14 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Tužba za poništenje - Članak 263. stavak 4. UFEU-a - Pravo na žalbu - Aktivna procesna legitimacija - Fizičke ili pravne osobe - Regulatorni akt koji sadrži provedbene mjere - Carinska uredba kojom se izmjenjuju uvjeti tarifne suspenzije - Mogućnost tužbe pred nacionalnim sudovima))
   (2015/C 320/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Forgital Italy SpA (zastupnici: V. Turinetti di Priero i R. Mastroianni, avvocati)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Florindo Gijón i K. Pellinghelli, agenti), Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros i D. Recchia, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Forgital Italy SpA snosit će troškove.

      (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet C-57/13: Rješenje predsjednika Suda od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal Central Administrativo Norte – Portugal) – Marina da Conceição Pacheco Almeida protiv Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/23

         Rješenje predsjednika Suda od 13. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunal Central Administrativo Norte – Portugal) – Marina da Conceição Pacheco Almeida protiv Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP
   (Predmet C-57/13) (1)

   2014/C 184/34
   Jezik postupka: portugalski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 108, 13.4.2013.


title: Predmet C-87/14: Tužba podnesena 18. veljače 2014. – Europska komisija protiv Irske

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/27

         Tužba podnesena 18. veljače 2014. – Europska komisija protiv Irske
   (Predmet C-87/14)
   2014/C 102/37
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Enegren, M. van Beek, agenti)

      Tuženik: Irska

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da:
               Irska nije ispunila svoje obveze iz članka 3., 5., 6., 17.(2.) i 17.(5.) Direktive time što nije primijenila odredbe Direktive 2003/88/EC (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena u odnosu na liječnike na osposobljavanju (non-consultant hospital doctors)

               —

               naloži Irskoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Članak 3.
   Irska nije osigurala, u odnosu na liječnike na osposobljavanju, da im se omogući dnevni odmor u trajanju od najmanje 24 sata.
   Članak 5.
   Irska nije osigurala da se liječnicima na osposobljavanju omogući minimalni neprekinuti odmor za svako razdoblje od sedam dana.
   Članak 6.
   Irska nije osigurala da prosječno radno vrijeme za svako vremensko razdoblje od sedam dana ne prelazi 48 sati.
   Članak 17.(2.)
   Irska nije osigurala da se liječnicima na osposobljavanju omogući jednako zamjensko vrijeme za odmor, u slučaju kada trebaju raditi bez primjene odmora iz članaka 3. i 5..
   Članak 17.(5.)
   Irska nije osigurala da liječnici na osposobljavanju ne rade dulje od tjednog radnog vremena, nakon kraja prijelaznog razdoblja navedenog u članku 17.(5.).

      (1)  SL L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet T-433/13: Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2015. – Petropars Iran i dr. protiv Vijeća (Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja nuklearne proliferacije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Obveza obrazlaganja — Pogreška u ocjeni — Prigovor nezakonitosti — Pravo izvršavanja gospodarske djelatnosti — Pravo vlasništva — Zaštita javnog zdravlja, sigurnosti i okoliša — Načelo opreznosti — Proporcionalnost — Prava na obranu)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/29

         Presuda Općeg suda od 5. svibnja 2015. – Petropars Iran i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-433/13) (1)

   ((Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja nuklearne proliferacije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Pogreška u ocjeni - Prigovor nezakonitosti - Pravo izvršavanja gospodarske djelatnosti - Pravo vlasništva - Zaštita javnog zdravlja, sigurnosti i okoliša - Načelo opreznosti - Proporcionalnost - Prava na obranu))
   (2015/C 205/38)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Petropars Iran Co. (Kish Island, Iran); Petropars Oilfields Services Co. (Kish Island); Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Teheran, Iran); Petropars Resources Engineering Kish Co. (Teheran) (zastupnici: S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, solicitors, R. Blakeley, G. Beck, barristers, i M. Brindle, QC)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i M. Bishop, agenti)

      Predmet

   S jedne strane, zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2013/270/ZVSP od 6. lipnja 2013. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 156, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 317.) kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 522/2013 od 6. lipnja 2013. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 156, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 312.) i, s druge strane, zahtjev za proglašenje neprimjenjivosti članka 20. stavka 1. točke (c) Odluke Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, str. 39.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 220.) kao i članka 23. stavka 2. točke (d) Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.)

      Izreka

               1.

               Poništavaju se, u mjeri u kojoj se odnose na Petropars Aria Kish Operation and Management Co. i Petropars Resources Engineering Kish Co.:

                           —

                           Odluka 2013/270/ZVSP o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana;

                           —

                           Provedbena uredba (EU) br. 522/2013 o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana.

               2.

               Održavaju se na snazi učinci Odluke 2013/270 i Uredbe br. 522/2013 u odnosu na Petropars Aria Kish Operation and Management Co. i Petropars Resources Engineering Kish Co. do isteka roka za žalbu predviđenog u članku 56. prvom stavku Statuta Suda Europske unije, odnosno ako je u tom roku podnesena žalba do odbijanja žalbe.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Svaka će stranka snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 313, 26.10.2013.


title: Predmet T-551/08: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – H&R ChemPharm protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište parafinskog voska — Odluka kojom se utvrđuje postojanje povrede članka 81. UEZ-a — Utvrđivanje cijena — Dokaz o povredi — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Referentno razdoblje — Izračun vrijednosti prihoda od prodaje — Težina povrede — Koncentracija tijekom razdoblja vremena trajanja povrede — Jednako postupanje — Proporcionalnost” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/39

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – H&R ChemPharm protiv Komisije
   (Predmet T-551/08) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište parafinskog voska - Odluka kojom se utvrđuje postojanje povrede članka 81. UEZ-a - Utvrđivanje cijena - Dokaz o povredi - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Referentno razdoblje - Izračun vrijednosti prihoda od prodaje - Težina povrede - Koncentracija tijekom razdoblja vremena trajanja povrede - Jednako postupanje - Proporcionalnost”))
   (2015/C 046/46)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: H&R ChemPharm GmbH (Salzbergen, Njemačka) (zastupnici: M. Klusmann, odvjetnik, i S. Thomas, profesor, zatim M. Klusmann)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Antoniadis i R. Sauer, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije C (2008) 5476 final od 1. listopada 2008. o postupku primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/39.181 – Vosak za svijeće) [neslužbeni prijevod], u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelja, i podredno, zahtjev za smanjenje iznosa novčane kazne koja je izrečena tužitelju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo H&R ChemPharm GmbH snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

               3.

               Nalaže se društvu H&R ChemPharm da Općem sudu isplati iznos od 10  000 eura na temelju članka 90. Poslovnika tog suda.

      (1)  SL C 55, 7.3.2009.


title: Predmet C-224/12 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Nizozemske, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV (Žalba — Financijski sektor — Ozbiljan poremećaj u gospodarstvu države članice — Državna potpora u korist bankarske grupe — Oblik — Ulaganje u kapital u sklopu plana restrukturiranja — Odluka — Usklađenost potpore sa zajedničkim tržištem — Pretpostavke — Izmjena uvjeta za otplatu potpore — Kriterij privatnog ulagača)

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/3

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. travnja 2014. – Europska komisija protiv Kraljevine Nizozemske, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV
   (Predmet C-224/12 P) (1)

   ((Žalba - Financijski sektor - Ozbiljan poremećaj u gospodarstvu države članice - Državna potpora u korist bankarske grupe - Oblik - Ulaganje u kapital u sklopu plana restrukturiranja - Odluka - Usklađenost potpore sa zajedničkim tržištem - Pretpostavke - Izmjena uvjeta za otplatu potpore - Kriterij privatnog ulagača))
   2014/C 159/03
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, S. Noë i H. van Vliet, agenti)

      Druge stranke u postupku: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. de Ree, C. Wissels i J. Langer, agenti, uz asistenciju P. Glazenera, odvjetnika), ING Groep NV (zastupnici: O. W. Brouwer i J. Blockx, odvjetnici, kao i M. O’Regan, solicitor), De Nederlandsche Bank NV (zastupnici: S. Verschuur i H. Gornall, odvjetnici, kao i M. Petite, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 2. ožujka 2012. – Nizozemska i ING Groep/Komisija (spojeni predmeti T-29/10 i T-33/10), kojom je Opći sud usvojio tužbu radi djelomičnog poništenja Odluke Komisije 2010/608/EZ od 18. studenoga 2009. o državnoj potpori C 10/09 (ex N 138/09), koju je Nizozemska dodijelila u sklopu režima pomoći nelikvidnoj imovini i plana restrukturiranja ING-a (SL 2010 L 274, str. 139.)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

               3.

               DE Nederlandsche Bank NV snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 258, 25.8.2012.


title: Predmet T-320/16: Tužba podnesena 24. lipnja 2016. – Make up for ever protiv EUIPO-a – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)

text:
               16.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 296/28

         Tužba podnesena 24. lipnja 2016. – Make up for ever protiv EUIPO-a – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)
   (Predmet T-320/16)
   (2016/C 296/37)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Make up for ever (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Caron, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: L’Oréal SA (Pariz, Francuska)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „MAKE UP FOR EVER” – žig Europske unije br. 3 416 443

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. ožujka 2016. u predmetu R 985/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi valjanost verbalnog žiga Zajednice „MAKE UP FOR EVER” br. 003416443 za sve ostale proizvode i usluge navedene u prijavi;

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               predmet vrati EUIPO-u na odlučivanje, ako je to potrebno;

               —

               naloži društvu L’Oréal snošenje troškova postupka pred Odjelom za poništaje EUIPO-a, Žalbenim vijećem EUIPO-a i troškove ovog postupka pred Općim sudom.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 3. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-802/14: Tužba podnesena 4. prosinca 2014. – Laboratorios ERN protiv OHIM-a – michelle menard (Lenah.C)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/58

         Tužba podnesena 4. prosinca 2014. – Laboratorios ERN protiv OHIM-a – michelle menard (Lenah.C)
   (Predmet T-802/14)
   (2015/C 046/75)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Laboratorios ERN, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: S. Correa, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: michelle menard GmbH – Berlin cosmetics (Berlin, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave za sporni žig: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Sporni žig: verbalni žig Zajednice „Lenah.C” – prijava za registraciju br. 1 0 4 26  617

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. rujna 2014. u predmetu R 2260/2013-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u i, ako je primjenjivo, drugoj stranci pred žalbenim vijećem snošenje troškova (zajedno ili odvojeno).

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-227/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2016. uputio Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, zittingsplaats Arnhem (Nizozemska) – Jan Theodorus Arts protiv Veevoederbedrijf Alpuro BV

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2016. uputio Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, zittingsplaats Arnhem (Nizozemska) – Jan Theodorus Arts protiv Veevoederbedrijf Alpuro BV
   (Predmet C-227/16)
   (2016/C 279/15)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden, zittingsplaats Arnhem

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Jan Theodorus Arts

      Druga stranka u postupku: Veevoederbedrijf Alpuro BV

      Prethodna pitanja

               1.

               S obzirom na ciljeve Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (1) od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, a koji su postizanje prihvatljivog životnog standarda za poljoprivrednike pomoću izravne potpore dohotku te unapređivanje javnog zdravlja, zdravlja životinja, okoliša i dobrobiti životinja, je li valjan skup ugovornih odredbi u ugovoru sklopljenom između uzgajivača teladi i integriranog proizvođača čiji je učinak da se jedinstveno plaćanje koje je dodijeljeno uzgajivaču teladi vraća integriranom proizvođaču kroz umanjenje cijene uzgojene teladi?

               2.

               U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, imaju li nacionalni sudovi, uzimajući u obzir postojeću povredu ciljeva Uredbe br. 73/2009, ovlast izmijeniti ugovor na temelju načela klauzule rebus-sic-stantibus, na način da se šteta koja uslijed ništavosti nastaje za integriranog proizvođača u cijelosti ili djelomično neutralizira, osobito smanjenjem cijena uzgojene teladi?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003 (SL L 30, 31.1.2009., str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).


title: Predmet C-2/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation — Francuska) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières protiv Humeau Beaupreau SAS (Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Poglavlje 64. — Uvoz dijelova potrebnih za proizvodnju obuće namijenjene za sportske aktivnosti — Tarifni broj 6404 — Obuća s vanjskim potplatima od gume, plastične mase, od kože ili umjetne kože i gornjim dijelom od tekstilnog materijala — Tarifni broj 6406 — Dijelovi obuće — Opće pravilo 2. točka a) za tumačenje Kombinirane nomenklature — Necjelovit ili nedovršen proizvod koji posjeduje „bitne značajke cjelovitog ili dovršenog proizvoda” — Proizvod „podnesen u rastavljenom ili nesastavljenom stanju” — Napomena s objašnjenjem za tumačenje Harmoniziranog sustava — Postupci „sastavljanja” osim „postupaka obrade koji dovršavaju proizvodnju dijelova namijenjenih spajanju” )

text:
               29.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 93/15

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 6. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation — Francuska) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières protiv Humeau Beaupreau SAS
   (Predmet C-2/13) (1)

   (Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Poglavlje 64. - Uvoz dijelova potrebnih za proizvodnju obuće namijenjene za sportske aktivnosti - Tarifni broj 6404 - Obuća s vanjskim potplatima od gume, plastične mase, od kože ili umjetne kože i gornjim dijelom od tekstilnog materijala - Tarifni broj 6406 - Dijelovi obuće - Opće pravilo 2. točka a) za tumačenje Kombinirane nomenklature - Necjelovit ili nedovršen proizvod koji posjeduje „bitne značajke cjelovitog ili dovršenog proizvoda” - Proizvod „podnesen u rastavljenom ili nesastavljenom stanju” - Napomena s objašnjenjem za tumačenje Harmoniziranog sustava - Postupci „sastavljanja” osim„postupaka obrade koji dovršavaju proizvodnju dijelova namijenjenih spajanju”)
   2014/C 93/24
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Directeur général des douanes et droits indirects i Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Tuženik: Humeau Beaupreau SAS

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Cour de cassation (Francuska) — Tumačenje članka 2. točke (a) općeg pravila za tumačenje kombinirane nomenklature i točke 7. Napomena s objašnjenjem Harmoniziranog sustava — Zajednička carinska tarifa — Tarifno razvrstavanje — Kombinirana nomenklatura — Proces proizvodnje obuće — Postupci stavljanja ili postupci obrade koji dovršavaju proizvodnju

      Izreka

   Opće pravilo 2. točku a) za tumačenje kombinirane nomenklature koje je sadržano u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o zajedničkoj carinskoj tarifi, u verziji koja je na snazi u trenutku nastanka činjenica, treba tumačiti u smislu da gornji dio, vanjski i unutarnji potplat, kao proizvodi podneseni u nesastavljenom stanju koji sadrže bitne značajke obuće, spadaju pod tarifni broj 6404 KN-a kada nakon njihovog uvoza stražnji dio mora biti umetnut u gornji dio i kada vanjski potplat i gornji dio moraju proći postupak grebenanja radi njihovog spajanja.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet C-264/15 P: Žalba koju je 2. lipnja 2015. podnio Makro autoservicio mayorista SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 12. ožujka 2015. u predmetu T-269/12: Makro autoservicio mayorista protiv Komisije

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/23

         Žalba koju je 2. lipnja 2015. podnio Makro autoservicio mayorista SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 12. ožujka 2015. u predmetu T-269/12: Makro autoservicio mayorista protiv Komisije
   (Predmet C-264/15 P)
   (2015/C 294/29)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Makro autoservicio mayorista SA (zastupnici: P. De Baere i P. Muñiz, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Španjolska

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti ukine presudu Općeg suda u predmetu T-269/12;

               —

               proglasi žalbu dopuštenom;

               —

               vrati predmet pred Opći sud radi ponovnog odlučivanja o meritumu;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka i postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Ovu žalbu je podnio Makro Autoservicio Mayorista S.A. protiv presude od 12. ožujka 2015. u predmetu T-269/12, Makro Autoservicio Mayorista S.A. protiv Komisije, u kojem je Opći sud odbacio kao nedopuštenu tužbu za poništenje Odluke Komisije COM (2010) 22 final, iz razloga što se Odluka Komisije ne odnosi izravno na tužitelja.
   Žalitelj navodi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava jer španjolske vlasti ne raspolažu marginom prosudbe u pogledu rezultata kada provode Odluku Komisije, i ona se stoga odnosi izravno na žalitelja.
   Konkretno, žalitelj iznosi slijedeće žalbene razloge:

               —

               Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava kada je smatrao da nacionalna tijela raspolažu marginom prosudbe u provedbi osporavane odluke u odnosu na žalitelja.

               —

               Čak i da nacionalna tijela raspolažu marginom prosudbe, quod non, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava jer njeno samo postojanje nije dovoljno da isključi izravnu primjenu.

               —

               Opći sud je pogriješio u pravnoj klasifikaciji dokaza ili je iskrivio dokazne elemente.


title: Predmet T-426/17: Tužba podnesena 5. srpnja 2017. – Item Industrietechnik protiv EUIPO-a (EFUSE)

text:
               21.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 277/59

         Tužba podnesena 5. srpnja 2017. – Item Industrietechnik protiv EUIPO-a (EFUSE)
   (Predmet T-426/17)
   (2017/C 277/83)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Njemačka) (zastupnici: G. Hasselblatt, V. Töbelmann i M. Vitt, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „EFUSE” – prijava za registraciju br. 15 463 003

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. travnja 2017. u predmetu R 1881/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-231/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Merck KGaA protiv Merck & Co. Inc. i dr.

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2016. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Merck KGaA protiv Merck & Co. Inc. i dr.
   (Predmet C-231/16)
   (2016/C 279/16)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Hamburg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Merck KGaA

      Tuženik: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme Corp, MSD Sharp & Dohme GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li pojam „na istom razlogu” iz članka 109. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije (1) tumačiti na način da održavanje i korištenje na svjetskoj, a time i na EU razini, istovjetne internetske pojavnosti pod istom domenom, zbog koje su između istih stranaka pokrenute tužbe zbog povreda pred sudovima različitih država članica, od kojih se u jednoj poziva na povredu žiga Unije, a u drugoj na povredu nacionalnog žiga, ispunjava taj činjenični opis?

               2.

               Treba li pojam „na istom razlogu” iz članka 109. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije tumačiti na način, da održavanje i korištenje na svjetskoj, a time i na EU razini istovjetnog sadržaja na Internetu pod domenama „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com”– s obzirom na dotične domene „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com” – pod istim korisničkim imenima, zbog kojih su između istih stranaka pokrenute tužbe zbog povreda pred sudovima različitih država članica, od kojih se u jednoj poziva na povredu žiga Unije, a u drugoj na povredu nacionalnog žiga, ispunjava taj činjenični opis?

               3.

               Treba li članak 109. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije tumačiti na način, da se „sud koji nije prvi pokrenuo postupak” povodom „tužbe zbog povrede prava” mora- radi povrede žiga Unije zbog održavanja na svjetskoj, a time i EU razini istovjetne internetske pojavnosti pod istom domenom, jedne države članice, pred kojim se temeljem članaka 97. stavak 2. i 98. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 o žigu Unije rješavaju zahtjevi vezani uz povrede koje su počinjene ili je prijetilo njihovo počinjenje na državnom području bilo koje države članice, temeljem članka 109. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije, u opsegu u kojem su žigovi istovjetni te obuhvaćaju istovjetne proizvode i usluge- odreći nadležnosti samo za državno područje države članice, u kojoj je sud „prvi” započeo postupak zbog povrede nacionalnog žiga, koji je istovjetan žigu Unije, a koji je potvrđen pred „sudom koji nije prvi pokrenuo postupak” i koji je istovjetan i obuhvaća istovjetne proizvode kao i nacionalni žig kroz održavanje i korištenje na svjetskoj i na EU razini istovjetne internetske pojavnosti na istoj domeni, ili je „sud koji nije prvi započeo postupak” dužan u toj situaciji, u opsegu u kojem su žigovi istovjetni te obuhvaćaju istovjetne proizvode i usluge za koje su registrirani, odreći se nadležnosti za sve zahtjeve koji se temeljem članka 97. stavka 2. i članka 98. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 o žigu Unije pred njime rješavaju zbog povreda koje su počinjene ili je prijetilo njihovo počinjenje na državnom području bilo koje države članice, prema tome za zahtjeve za cijelu Uniju koji se pred njime rješavaju?

               4.

               Treba li članak 109. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije tumačiti na način, da se „sud koji nije prvi pokrenuo postupak” povodom „tužbe zbog povrede prava” mora- radi povrede žiga Unije zbog održavanja i korištenja na svjetskoj, a time i EU razini istovjetnog sadržaja na Internetu pod domenama „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com”– s obzirom na dotične domene „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com” – pod istim korisničkim imenima jedne države članice, pred kojim se temeljem članaka 97. stavak 2. i 98. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 o žigu Unije rješavaju zahtjevi vezani uz povrede koje su počinjene ili je prijetilo njihovo počinjenje na državnom području bilo koje države članice, temeljem članka 109. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije, u opsegu u kojem su žigovi istovjetni te obuhvaćaju istovjetne proizvode i usluge- odreći nadležnosti samo za državno područje države članice, u kojoj je sud „prvi” započeo postupak zbog povrede nacionalnog žiga koji je istovjetan žigu Unije, a koji je potvrđen pred „sudom koji nije prvi pokrenuo postupak” i koji je istovjetan i obuhvaća istovjetne proizvode kao i nacionalni žig zbog održavanja i korištenja na svjetskoj, a time i EU razini istovjetnog sadržaja na Internetu pod domenama „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com”– s obzirom na dotične domene „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com” – pod istim korisničkim imenima dostupnim po cijelom svijetu i stoga u cijeloj Uniji- ili je „sud koji nije prvi započeo postupak” dužan u toj situaciji, u opsegu u kojem su žigovi istovjetni te obuhvaćaju istovjetne proizvode i usluge za koje su registrirani, odreći se nadležnosti za sve zahtjeve koji se temeljem članka 97. stavka 2. i članka 98. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009 o žigu Unije pred njime rješavaju zbog povreda koje su počinjene ili je prijetilo njihovo počinjenje na državnom području bilo koje države članice, prema tome za zahtjeve za cijelu Uniju koji se pred njime rješavaju?

               5.

               Treba li članak 109. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije tumačiti na način, da se „sud koji nije prvi pokrenuo postupak” temeljem članka 109. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije- u opsegu u kojem su žigovi istovjetni te obuhvaćaju istovjetne proizvode i usluge za koje su registrirani zbog povlačenja tužbe zbog povrede žiga Unije radi održavanja na svjetskoj, a time i EU razini istovjetne internetske pojavnosti pod istom domenom koja se prvotno rješavala pred nacionalnim „sudom koji nije prvi pokrenuo postupak” pred kojim su temeljem članaka 97. stavak 2. i 98. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 o žigu Unije prvo podneseni zahtjevi zbog povreda koje su počinjene ili je prijetilo njihovo počinjenje na državnom području bilo koje države članice- ne smije odreći nadležnosti za državno područje države članice u kojoj je sud „prvi” započeo postupak zbog povrede nacionalnog žiga, koji je istovjetan žigu Unije, a koji je potvrđen pred „sudom koji nije prvi pokrenuo postupak” i koji je istovjetan i obuhvaća istovjetne proizvode kao i nacionalni žig kroz održavanje i korištenje na svjetskoj i na EU razini istovjetne internetske pojavnosti na istoj domeni?

               6.

               Treba li članak 109. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije tumačiti na način, da se „sud koji nije prvi pokrenuo postupak” temeljem članka 109. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije- u opsegu u kojem su žigovi istovjetni te obuhvaćaju istovjetne proizvode i usluge za koje su registrirani zbog povlačenja tužbe zbog povrede žiga Unije, radi održavanja i korištenja na svjetskoj, a time i EU razini istovjetnog sadržaja na Internetu pod domenama „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com”– s obzirom na dotične domene „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com” – pod istim korisničkim imenima koja se prvotno rješavala pred nacionalnim „sudom koji nije prvi pokrenuo postupak” pred kojim su temeljem članaka 97. stavak 2. i 98. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 o žigu Unije prvo podneseni zahtjevi zbog povreda koje su počinjene ili je prijetilo njihovo počinjenje na državnom području bilo koje države članice- ne smije odreći nadležnosti za državno područje države članice u kojoj je sud „prvi” započeo postupak zbog povrede nacionalnog žiga, koji je istovjetan žigu Unije, a koji je potvrđen pred „sudom koji nije prvi pokrenuo postupak”, zbog održavanja i korištenja na svjetskoj i na EU razini istovjetnog sadržaja na Internetu pod domenama „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com” s obzirom na dotične domene „facebook.com” i/ili „youtube.com” i/ili „twitter.com” – pod istim korisničkim imenima u opsegu u kojem su žigovi istovjetni te obuhvaćaju istovjetne proizvode i usluge?

               7.

               Treba li članak 109. stavak 1. točku (a) Uredbe (EZ) Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Unije tumačiti na način, da je „sud koji nije prvi pokrenuo postupak” prema formulaciji „kad su odnosni žigovi istovjetni i kad odnose se na istovjetne proizvode ili usluge”, u slučaju kada su žigovi istovjetni, nadležan samo ako su žig Unije i raniji nacionalni žig registrirani za iste proizvode i/ili usluge, ili je „sud koji nije prvi pokrenuo postupak” potpuno nenadležan, čak i kada se žigom Unije koji je potvrđen pred tim sudom također štite drugi proizvodi ili usluge koji nisu zaštićeni drugim nacionalnim žigom, za kojega postupanja koja se pobijaju mogu biti istovjetna ili slična?

      (1)  SL L 78, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.


title: Predmet C-229/13 P: Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio GE.AL.VE. Srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. u spojenim predmetima od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Alberto Quattro Fontane i dr. protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/5

         Žalba od 29. travnja 2013. koju je podnio GE.AL.VE. Srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. u spojenim predmetima od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Alberto Quattro Fontane i dr. protiv Komisije
   (Predmet C-229/13 P)
   (2013/C 207/27)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Spojeni predmeti T-432/11, T-490/11, T-649/11, T-651/11, T-97/12, T-99/12 do T-102/12 i T-446/12: Rješenje Općeg suda od 12. lipnja 2014. – Makhlouf i dr. protiv Vijeća

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/57

         Rješenje Općeg suda od 12. lipnja 2014. – Makhlouf i dr. protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-432/11, T-490/11, T-649/11, T-651/11, T-97/12, T-99/12 do T-102/12 i T-446/12) (1)

   2014/C 303/68
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje spojenih predmeta.

      (1)  SL C 290, 1.10.2011.


title: Predmet F-22/14: Rješenje Službeničkog suda od 27. lipnja 2016. – Gyarmathy protiv OEDT-a

text:
               8.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/37

         Rješenje Službeničkog suda od 27. lipnja 2016. – Gyarmathy protiv OEDT-a
   (Predmet F-22/14) (1)

   (2016/C 287/45)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 235, 21. 7. 2014., str. 34.


title: Predmet C-209/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshofa — Njemačka) — Walter Endress protiv Allianz Lebensversicherungs AG (Zahtjev za prethodnu odluku — Direktive 90/619/EEZ i 92/96/EEZ — Izravno životno osiguranje — Pravo na otkaz — Neobavještavanje o uvjetima korištenja tim pravom — Prestanak prava na otkaz godinu dana nakon uplate prve premije — Usklađenost s direktivama 90/619/EEZ i 92/96/EEZ)

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/10

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. prosinca 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshofa — Njemačka) — Walter Endress protiv Allianz Lebensversicherungs AG
   (Predmet C-209/12) (1)

   (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktive 90/619/EEZ i 92/96/EEZ - Izravno životno osiguranje - Pravo na otkaz - Neobavještavanje o uvjetima korištenja tim pravom - Prestanak prava na otkaz godinu dana nakon uplate prve premije - Usklađenost s direktivama 90/619/EEZ i 92/96/EEZ)
   2014/C 52/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Walter Endress

      Tuženik: Allianz Lebensversicherungs AG

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Bundesgerichtshof — Tumačenje članka 15. stavka 1. prve alineje Direktive Vijeća 90/619/EEZ od 8. studenoga 1990. o usklađivanju zakona i drugih propisa povezanih s izravnim životnim osiguranjem i o utvrđivanju odredaba za olakšavanje učinkovitog ostvarivanja slobode pružanja usluga i izmjeni Direktive 79/267/EEZ (SL L 330, str. 50.), u vezi s člankom 31. stavkom 1. Direktive 92/96/EEZ Vijeća od 10. studenoga 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o izravnom životnom osiguranju i izmjeni direktiva 79/267/CEE i 90/619/CEE (SL L 360, str. 1.) — Rentno osiguranje — Pravo ugovaratelja osiguranja na otkaz — Rok — Obveza obavještavanja ugovaratelja osiguranja — Nacionalno zakonodavstvo koje propisuje da ugovaratelj osiguranja gubi sva prava na otkaz godinu dana nakon uplate prve premije, čak i ako nije pravilno obaviješten o uvjetima korištenja tog prava

      Izreka

   Članak 15. stavak 1. Druge direktive Vijeća 90/619/EEZ od 8. studenoga 1990. o usklađivanju zakona i drugih propisa povezanih s izravnim životnim osiguranjem i o utvrđivanju odredaba za olakšavanje učinkovitog ostvarivanja slobode pružanja usluga i izmjeni Direktive 79/267/EEZ (SL L 330, str. 50.), kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 92/96/EEZ od 10. studenoga 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o izravnom životnom osiguranju i izmjeni direktiva 79/267/EEZ i 90/619/EEZ, u vezi s člankom 31. potonje direktive, treba tumačiti tako da je s njim u suprotnosti nacionalna odredba, kao što je predmetna u glavnom postupku, koja ugovaratelju osiguranja, kada o tom pravu nije bio obaviješten, priznaje pravo na otkaz najdulje godinu nakon uplate prve premije.

      (1)  SL C 200, 7.7.2012.


title: Predmet T-56/15: Tužba podnesena 2. veljače 2015. – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft protiv OHIM-a (Brauwelt)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/34

         Tužba podnesena 2. veljače 2015. – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft protiv OHIM-a (Brauwelt)
   (Predmet T-56/15)
   (2015/C 118/43)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Njemačka) (zastupnik: M. Höfler, odvjetnica)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: Verbalni žig Zajednice „Brauwelt” – prijava br. 1 2 0 38  551

      Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 4. prosinca 2014. u predmetu R 1121/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda čl. 7. st. 1. t. (b) i (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda čl. 7. st. 3. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-132/13: Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Köln – Njemačka) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV protiv ILME GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku  — Usklađivanje zakonodavstva  — Direktiva 2006/95/EZ  — Pojam  „električne opreme”  — Oznaka sukladnosti CE  — Kutije za višepolarne električne spojnice)

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/15

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. ožujka 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Köln – Njemačka) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV protiv ILME GmbH
   (Predmet C-132/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstva - Direktiva 2006/95/EZ - Pojam „električne opreme” - Oznaka sukladnosti CE - Kutije za višepolarne električne spojnice))
   2014/C 135/16
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Köln

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Tuženik: ILME GmbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Landgericht Köln – Tumačenje članaka 1., 8. i 10., kao i Priloga II. do IV. Direktive 2006/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na električnu opremu namijenjenu za uporabu unutar određenih naponskih granica (SL L 374, str. 10) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 129.) – Pojam „električne opreme” – Zabrana stavljanja oznake sukladnosti „CE” na kutije za višepolarne električne spojnice koje se prodaju u odvojenim dijelovima

      Izreka

   Članak 1. Direktive 2006/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na električnu opremu namijenjenu za uporabu unutar određenih naponskih granica treba tumačiti na način da su kutije za višepolarne spojnice za industrijsku namjenu, kao što su one o kojima je riječ u glavnom postupku, obuhvaćene pojmom „električna oprema” u smislu te odredbe i stoga trebaju nositi oznaku CE ako njihovo ispravno ugrađivanje koje je sukladno njihovoj namjeni ni na koji način ne može izmijeniti njihovu sukladnost sa sigurnosnim zahtjevima s obzirom na koje su bile kontrolirane.

      (1)  SL C 164, 8.6.2013.


title: Predmet C-389/15: Tužba podnesena 17. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/42

         Tužba podnesena 17. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-389/15)
   (2015/C 311/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre, J. Guillem Carrau, B. Hartmann, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Vijeća od 7. svibnja 2015. o odobravanju otvaranja pregovora o revidiranom Ugovoru iz Lisabona o oznakama podrijetla i oznakama zemljopisnog podrijetla u vezi s pitanjima koja ulaze u nadležnost Europske Unije;

               —

               po potrebi, održi na snazi učinke pobijane odluke do stupanja na snagu, u razumnom roku nakon donošenja ove presude, nove odluke koju Vijeće Europske unije treba donijeti na temelju članka 218. stavaka 3., 4. i 8. UFEU-a,

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Pravi tužbeni razlog: pobijanom se odlukom priznaje postojanje nadležnosti država članica čime se povređuje članak 3. UFEU-a jer se pregovori odnose na sporazum koji ulazi u isključivu nadležnost Unije

      Drugi tužbeni razlog: povreda članka 207. stavka 3. i članka 218. stavaka 3., 4. i 8. UFEU-a time što je Vijeće odredilo države članice kao „pregovarače” u području koje ulazi u nadležnost Unije i time što pobijanu odluku nije donijelo potrebnom većinom


title: Predmet F-73/13: Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — ZZ protiv ESB-a

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/25

         Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — ZZ protiv ESB-a
   (Predmet F-73/13)
   2013/C 274/55
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska središnja banka

      Predmet i opis spora

   Zahtjev za poništenje odluke ESB-a od 28. svibnja 2013. kojom je tužitelju u stegovnom postupku određen otkaz i za naknadu nematerijalne štete koju je pretrpio.

      Tužbeni zahtjev

               —

               Poništiti odluku Europske središnje banke od 28. svibnja 2013. kojom je u stegovnom postupku određen otkaz s učinkom od 31. kolovoza 2013.;

               —

               slijedom navedenog, naložiti potpuni povratak tužitelja na radno mjesto uz primjerenu objavu u cilju zaštite njegovog ugleda;

               —

               u svakom slučaju, nadoknaditi nematerijalnu štetu koju je tužitelj pretrpio u iznosu procijenjenom ex aequo et bono na 20 000 eura;

               —

               naložiti ESB-u snošenje troškova.


title: Predmet F-113/14: Tužba podnesena 20. listopada 2014. – ZZ i dr. protiv Komisije

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/55

         Tužba podnesena 20. listopada 2014. – ZZ i dr. protiv Komisije
   (Predmet F-113/14)
   (2015/C 007/68)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnici: T. Bontinck i A. Guillerme, odvjetnici)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Utvrđenje nezakonitosti članka 45. i Priloga I. Pravilniku o osoblju kao i prijelaznih mjera koje se na njih odnose te poništenje odluka tijela nadležnog za imenovanja, kako općeg tako i pojedinačnog značenja, koje se odnose promaknuće osam tužitelja, dužnosnika razreda AD 12 i AD 13, u okviru godišnjeg promaknuća za 2014. godinu.

      Tužbeni zahtjevi

               —

               glavni zahtjev: utvrditi nezakonitost članka 45. Pravilnika i Priloga I. kao i prijelaznih mjera koje se na njih odnose;

               —

               poništiti odluke tijela nadležnog za imenovanja, kako općeg tako i pojedinačnog značenja, o onemogućavanju ikakvog promaknuća tužiteljâ, kao dužnosnika razreda AD 12 ili AD 13, u okviru godišnjeg promaknuća za 2014. godinu;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova;

               —

               podredni zahtjev: poništiti odluke tijela nadležnog za imenovanja, kako općeg tako i pojedinačnog značenja, o onemogućavanju ikakvog promaknuća tužiteljâ, kao dužnosnika razreda AD 12 ili AD 13, u okviru godišnjeg promaknuća za 2014. godinu;

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet F-98/13: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. rujna 2014. – Moriarty protiv Parlamenta (Javna služba — Promaknuće — Postupak promaknuća za 2012. — Neupisivanje na listu promaknutih dužnosnika — Očito pravno neosnovana tužba)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/57

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 9. rujna 2014. – Moriarty protiv Parlamenta
   (Predmet F-98/13) (1)

   ((Javna služba - Promaknuće - Postupak promaknuća za 2012. - Neupisivanje na listu promaknutih dužnosnika - Očito pravno neosnovana tužba))
   2014/C 421/81
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Rainer Moriarty (Colmar-Berg, Luksemburg) (zastupnici: A. Salerno i B. Cortese, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: E. Despotopoulou i E. Taneva, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o sastavljanju popisa dužnosnika promaknutih u 2012., u dijelu u kojem, s jedne strane ne spominje ime tužitelja među dužnosnicima iz razreda AST6, koji nisu certificirani, a promaknuti su u razred AST7, a, s druge strane, sadrži ime drugog dužnosnika.

      Izreka rješenja

               1.

               Odbija se tužba R. Moriartyja kao očito pravno neosnovana.

               2.

               R. Moriarty snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europskog parlamenta.

      (1)  SL C 367, 14.12.2013., str. 40.


title: Predmet T-447/13 P: Rješenje Općeg suda 2. listopada 2014. – Marcuccio protiv Komisije ( „Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Naknada troškova čiju je naknadu moguće tražiti — Članak 92. stavak 1. Poslovnika Službeničkog suda — Prigovor usporedne tužbe — Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana žalba” )

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/43

         Rješenje Općeg suda 2. listopada 2014. – Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet T-447/13 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Naknada troškova čiju je naknadu moguće tražiti - Članak 92. stavak 1. Poslovnika Službeničkog suda - Prigovor usporedne tužbe - Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana žalba”))
   2014/C 421/61
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i J. Baquero Cruz, a zatim C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferroa, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (sudac pojedinac) od 18. lipnja 2013., Marcuccio/Komisija (F-143/11, Zb. SS, EU:F:2013:81), kojom se zahtijeva poništenje tog rješenja.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Luigi Marcuccio snosi vlastite troškove i troškove Europske komisije nastale u okviru ovog predmeta.

      (1)  SL C 291, 5.10.2013.


title: Predmet C-401/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) 16. srpnja 2013. — Vasiliki Balazs protiv Casa Județeană de Pensii Cluj

text:
               12.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 298/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj (Rumunjska) 16. srpnja 2013. — Vasiliki Balazs protiv Casa Județeană de Pensii Cluj
   (Predmet C-401/13)
   2013/C 298/03
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Curtea de Apel Cluj

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Vasiliki Balazs

      Tuženik: Casa Județeană de Pensii Cluj

      Prethodno pitanje

   Treba li odredbe članka 7. stavka 2. točke (c) Uredbe (EEZ) br. 1408/71 (1) tumačiti na način da u njihovo područje primjene ulazi bilateralni sporazum koji su dvije države članice sklopile prije stupanja na snagu navedene Uredbe, a kojim su se sporazumjele o prestanku obveza vezanih uz davanja iz socijalnog osiguranja koje jedna država duguje državljanima druge države koji su imali status političkih izbjeglica na području prve države, te su vraćeni na područje druge države, u zamjenu za plaćanje od strane prve države paušalnog iznosa namijenjenog isplati mirovina i pokrivanju razdoblja tijekom kojega su doprinosi za socijalno osiguranje bili uplaćivani u prvoj državi članici?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice (SL L 149. str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.)


title: Predmet T-457/17: Tužba podnesena 19. srpnja 2017. – Medisana protiv EUIPO-a (happy life)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/37

         Tužba podnesena 19. srpnja 2017. – Medisana protiv EUIPO-a (happy life)
   (Predmet T-457/17)
   (2017/C 300/46)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Medisana AG (Neuss, Njemačka) (zastupnici: J. Bühling i D. Graetsch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „happy life” – prijava za registraciju br. 15 164 023

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. svibnja 2017. u predmetu R 1965/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) i stavka 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-675/13 P: Žalba koju je 16. prosinca 2013. podnio Zoo Sport Ltd protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 16. listopada 2013. u predmetu T-455/12, Zoo Sport Ltd protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) i intervenijenta pred Općim sudom K-2 Corp.

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/2

         Žalba koju je 16. prosinca 2013. podnio Zoo Sport Ltd protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) donesene 16. listopada 2013. u predmetu T-455/12, Zoo Sport Ltd protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) i intervenijenta pred Općim sudom K-2 Corp.
   (Predmet C-675/13 P)
   2014/C 303/02
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Zoo Sport Ltd (zastupnik: I. Rungg, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) i K-2 Corp.
   Rješenjem od 15. srpnja 2014. Sud (šesto vijeće) je proglasio žalbu nedopuštenom.


title: Predmet T-779/16: Tužba podnesena 7. studenog 2016. – Rühland protiv EUIPO-a – 8 seasons design (Leuchten)

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/46

         Tužba podnesena 7. studenog 2016. – Rühland protiv EUIPO-a – 8 seasons design (Leuchten)
   (Predmet T-779/16)
   (2017/C 014/56)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lothar Rühland (Wendeburg, Njemačka) (zastupnici: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus i J. Engberding, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: 8 seasons design GmbH (Eschweiler, Njemačka)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog dizajna: tužitelj

      Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice „Leuchten” – dizajn Zajednice br. 1 402 341-0006

      Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. srpnja 2016. u predmetu R 878/2015-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtjeva da

               —

               ukine pobijanu odluku;

               —

               odbije zahtjev za proglašavanje ništavim dizajna Zajednice br. 0010402341-0006;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući i troškove nastale pred žalbenim vijećem.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda čl. 25. st. 1. t. (b) u vezi s čl. 6. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet C-351/12: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský soud v Plzni – Češka Republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) protiv Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s. (Direktiva 2001/29/EZ — Autorsko pravo i srodna prava u informacijskom društvu — Pojam „priopćavanja javnosti”  — Emitiranje djelâ u sobama termalnog lječilišta — Izravan učinak odredaba direktive — Članci 56. i 102. UFEU-a — Direktiva 2006/123/EZ — Sloboda pružanja usluga — Tržišno natjecanje — Isključivo pravo kolektivnog ostvarivanja autorskih prava)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/5

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 27. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský soud v Plzni – Češka Republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) protiv Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s.
   (Predmet C-351/12) (1)

   ((Direktiva 2001/29/EZ - Autorsko pravo i srodna prava u informacijskom društvu - Pojam „priopćavanja javnosti” - Emitiranje djelâ u sobama termalnog lječilišta - Izravan učinak odredaba direktive - Članci 56. i 102. UFEU-a - Direktiva 2006/123/EZ - Sloboda pružanja usluga - Tržišno natjecanje - Isključivo pravo kolektivnog ostvarivanja autorskih prava))
   2014/C 112/06
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Krajský soud v Plzni

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA)

      Tuženik: Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s.

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Krajský soud v Plzni – Tumačenje članaka 3. i 5. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.), članaka 56., 101. i 102. UFEU-a, i članaka 14. i 16. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 47., str. 160.) – Iznimke i ograničenja pravâ reproduciranja i priopćavanja – Djelâ emitirana putem televizijskih i radijskih uređaja u sobama pacijenata termalnog lječilišta – Izravan učinak odredaba direktive – Nacionalno zakonodavstvo koje podnositelju zahtjeva dodjeljuje isključivo pravo kolektivnog ostvarivanja autorskih prava na nacionalnom području

      Izreka

               1.

               Članak 3. stavak 1. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti na način da se protivi propisu države članice koji autorima oduzima pravo davanja ovlaštenja ili zabrane priopćavanja njihovih djela od strane termalnog lječilišta, koje djeluje kao trgovačko poduzeće, namjernom distribucijom signala putem televizijskih ili radijskih prijamnika u sobe pacijenata tog lječilišta. Članak 5. stavak 2. točka (e), stavak 3. točka (b) i stavak 5. ove direktive nisu takve naravi da bi mogli utjecati na ovo tumačenje.

               2.

               Članak 3. stavak 1. Direktive 2001/29 treba tumačiti na način da se na njega ne može pozvati društvo za kolektivno ostvarivanje u sporu između pojedinaca kako bi se iz primjene izuzeo propis države članice koji je protivan toj odredbi. Međutim, sud koji postupa u takvom sporu obvezan je tumačiti navedeni propis, u najvećoj mogućoj mjeri, u svjetlu teksta kao i cilja te iste odredbe radi postizanja rješenja usklađenog s njegovim ciljem.

               3.

               Članak 16. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu, kao i članke 56. i 102. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne protive propisu države članice, kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, koji ograničava kolektivno ostvarivanje autorskih prava u vezi s određenim zaštićenim djelima na njezinom području na samo jedno društvo za kolektivno ostvarivanje, onemogućavajući tako korisnika tih djela, kao što je termalno lječilište o kojem je riječ u glavnom postupku, da koristi usluge koje isporučuje društvo za kolektivno ostvarivanje sa sjedištem u drugoj državi članici.

         Međutim, članak 102. UFEU-a treba tumačiti na način da na zlouporabu vladajućeg položaja upućuju činjenice da je to društvo za kolektivno ostvarivanje nametnulo raspone naknada za svoje usluge koje su osjetno više od onih koje se zaračunavaju u drugim državama članicama, pod uvjetom da je provedena dosljedna usporedba razina naknada, ili da su korištene previsoke cijene koje su bez opravdanog odnosa s gospodarskom vrijednošću isporučene usluge.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet T-139/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – PT Wilmar Bioenergi Indonesia i PT Wilmar Nabati Indonesia protiv Vijeća („Damping — Uvoz biodizela podrijetlom iz Indonezije — Konačna antidampinška pristojba — Članak 2., stavci 3. i 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 — Uobičajena vrijednost — Troškovi proizvodnje”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/33

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – PT Wilmar Bioenergi Indonesia i PT Wilmar Nabati Indonesia protiv Vijeća
   (Predmet T-139/14) (1)

   ((„Damping - Uvoz biodizela podrijetlom iz Indonezije - Konačna antidampinška pristojba - Članak 2., stavci 3. i 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 - Uobičajena vrijednost - Troškovi proizvodnje”))
   (2016/C 402/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Medan, Indonezija) i PT Wilmar Nabati Indonesia (Medan) (zastupnik: P. Vander Schueren, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: u početku S. Boelaert, zatim H. Marcos Fraile, agenti, uz asistenciju R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnici)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti) i European Biodiesel Board (EBB) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Prost i M.-S. Dibling, odvjetnici)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a za poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013, L 315, str. 2.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se članci 1. i 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije u dijelu u kojem se odnose na društva PT Wilmar Bioenergi Indonesia i PT Wilmar Nabati Indonesia.

               2.

               Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove kao i troškove društava PT Wilmar Bioenergi Indonesia i PT Wilmar Nabati Indonesia.

               3.

               Europska komisija i European Biodiesel Board (EBB) snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 151, 19. 5. 2014.


title: Predmet C-690/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Efeteio Thrakis – Grčka) – Trapeza Eurobank Ergasias AE protiv Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE), Pavlos Sidiropoulos (Zahtjev za prethodnu odluku — Državne potpore — Pojam — Članak 87. stavak 1. UEZ-a — Povlastice dodijeljene bankovnoj ustanovi — Društvo koje izvršava obveze javne usluge — Zatečene potpore i nove potpore — Članak 88. stavak 3. UEZ-a — Ovlasti nacionalnog suda)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/9

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. travnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Efeteio Thrakis – Grčka) – Trapeza Eurobank Ergasias AE protiv Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE), Pavlos Sidiropoulos
   (Predmet C-690/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Državne potpore - Pojam - Članak 87. stavak 1. UEZ-a - Povlastice dodijeljene bankovnoj ustanovi - Društvo koje izvršava obveze javne usluge - Zatečene potpore i nove potpore - Članak 88. stavak 3. UEZ-a - Ovlasti nacionalnog suda))
   (2015/C 198/12)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Efeteio Thrakis

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Trapeza Eurobank Ergasias AE

      Tuženici: Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE), Pavlos Sidiropoulos

      Izreka

               1.

               Članak 87. stavak 1. UEZ-a treba tumačiti u smislu da povlastice poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, na temelju kojih banka ima pravo jednostranog upisa hipoteke na nekretninama poljoprivrednika ili drugih osoba koje obavljaju djelatnost povezanu s poljoprivrednom djelatnošću, pravo izvršenja prisilne naplate na temelju obične privatne isprave i pravo oslobađanja od svih troškova i pristojbi povezanih s tim upisom, mogu ulaziti u njegovo područje primjene. Međutim, na sudu koji je uputio zahtjev jest da ocijeni je li to slučaj u glavnom predmetu.

               2.

               Na odgovor na prvo pitanje pod (a) može utjecati činjenica da su povlastice poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, koje je nacionalno zakonodavstvo dodijelilo nezavisnoj javnoj banci prilikom njezinog osnivanja radi dodjeljivanja poljoprivrednih kredita i obavljanja posebnih zadaća koje su joj bile povjerene, ostale na snazi i nakon što je djelatnost te banke bila proširena na obavljanje svih bankovnih djelatnosti te nakon što je spomenuta banka postala dioničko društvo. Na sudu je koji je uputio zahtjev da ispita jesu li, s obzirom sve relevantne pravne i činjenične okolnosti, ispunjena četiri kumulativna uvjeta pod kojima se u skladu sa sudskom praksom Suda može smatrati da su spomenute povlastice naknada za usluge koje je ta banka pružila u okviru izvršavanja obveza javne usluge i da stoga nisu državne potpore.

               3.

               Članak 87. stavak 1. UEZ-a treba tumačiti u smislu da ako povlastice poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku ulaze u područje primjene te odredbe, država članica koja ih je uvela dužna je postupiti u skladu s postupkom prethodne provjere predviđenim člankom 88. stavkom 3. UEZ-a, pod uvjetom da su te povlastice postale nova potpora nakon stupanja na snagu Ugovora u državi članici u pitanju i da nije protekao rok zastare iz članka 15. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka [88. UEZ-a], što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

               4.

               Članak 87. stavak 1. UEZ-a i članak 88. stavak 3. UEZ-a treba tumačiti u smislu da ako sud koji je uputio zahtjev ocijeni da su predmetne povlastice, ovisno o odgovoru na drugo pitanje, nove državne potpore, on mora izuzeti iz primjene nacionalne odredbe kojima su takve povlastice uspostavljene zbog njihove neusklađenosti s tim odredbama Ugovora.

      (1)  SL C 78, 15.3.2014.


title: Predmet T-613/14: Tužba podnesena 14. kolovoza 2014. – Industrias Tomás Morcillo protiv OHIM-a – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits)

text:
               29.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 339/27

         Tužba podnesena 14. kolovoza 2014. – Industrias Tomás Morcillo protiv OHIM-a – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits)
   (Predmet T-613/14)
   2014/C 339/33
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Industrias Tomás Morcillo, SL (Albuixech, Španjolska) (zastupnik: A. Sanz-Bermell y Martínez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Aucar Trailer, SL (Premia de Mar, Španjolska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 7. svibnja 2014. u predmetu R 1735/2012-1, odbijajući prigovor Aucar Trailer S.L. i dopuštajući nastavak postupka registracije žiga Zajednice br. 9 6 90  314„Polycart A Whole Cart Full of Benefits” za proizvode iz zahtjeva za ograničenje popisa proizvoda od 16. studenog 2012. i odbijajući prigovor protiv njega;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig s verbalnim elementima „Polycart A Whole Cart Full of Benefits” za proizvode iz razreda 12, 17 i 20 – prijava za registraciju žiga Zajednice br. 9 6 90  314

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig s verbalnim elementom „POLICAR” za proizvode i usluge iz razreda 12, 35 i 37

      Odluka Odjela za prigovore: prihvaćanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-33/13: Presuda Općeg suda od 5. veljače 2015. – Türkiye Garanti Bankasi protiv OHIM-a – Card & Finance Consulting (bonus & more) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice bonus & more — Raniji međunarodni figurativni žig bonus net — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/14

         Presuda Općeg suda od 5. veljače 2015. – Türkiye Garanti Bankasi protiv OHIM-a – Card & Finance Consulting (bonus & more)
   (Predmet T-33/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice bonus & more - Raniji međunarodni figurativni žig bonus net - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 096/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Türkiye Garanti Bankasi AS (Istanbul, Turska) (zastupnik: J. Güell Serra, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: A. Pohlmann, a zatim A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Card & Finance Consulting GmbH (Nuremberg, Njemačka)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 12. studenoga 2012. (predmet R 1890/2011-4), u vezi postupka povodom prigovora između Türkiye Garanti Bankasi AS i Card & Finance Consulting GmbH.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 12. studenoga 2012. (predmet R 1890/2011-4).

               2.

               OHIM snosi vlastite troškove kao i troškove Türkiye Garanti Bankasi AS.

      (1)  SL C 86, 23.3.2013.


title: Predmet T-804/16: Tužba podnesena 16. rujna 2016. – LG Electronics protiv EUIPO-a (Dual Edge)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/46

         Tužba podnesena 16. rujna 2016. – LG Electronics protiv EUIPO-a (Dual Edge)
   (Predmet T-804/16)
   (2017/C 022/63)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LG Electronics, Inc. (Seul, Republika Koreja) (zastupnik: M. Graf, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Dual Edge” – prijava za registraciju br. 14 463 178

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. rujna 2016. u predmetu R 832/2016-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-195/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Helga Krüsemann i dr. protiv TUIfly GmbH

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Helga Krüsemann i dr. protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-195/17)
   (2017/C 221/12)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Helga Krüsemann, Gabriele Heidenreich, Doris Manneck, Rita Juretschke

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koje nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga uspostaviti novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam neizbježnosti na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet C-629/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. prosinca 2013. uputio Sąd Okręgowy w Gliwicach (Poljska) — Adarco Invest Sp. z o.o. sa sjedištem u Petrosani (Rumunjska), poljska podružnica u Tarnowskie Góry

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. prosinca 2013. uputio Sąd Okręgowy w Gliwicach (Poljska) — Adarco Invest Sp. z o.o. sa sjedištem u Petrosani (Rumunjska), poljska podružnica u Tarnowskie Góry
      (Predmet C-629/13)
      (2014/C 71/10)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Gliwicach

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Adarco Invest sp. z o.o. sa sjedištem u Petrosani (Rumunjska), poljska podružnica u Tarnowskie Góry

         Prethodna pitanja

      Protive li se članci 49. i 54. UFEU-a kao i članak 1. Jedanaeste direktive Vijeća o zahtjevima objavljivanja podataka u vezi s podružnicama koje su u nekoj državi članici otvorile određene vrste trgovačkih društava na koje se primjenjuje pravo druge države (1), tome da u jednoj državi članici brisanje podružnice društva sa sjedištem u drugoj državi članici iz Krajowy Rejestr Sądowy [registar trgovačkih društava] bude odbijeno iz razloga što likvidacija te podružnice nije obavljena sukladno postupku predviđenom za likvidaciju društva s ograničenom odgovornošću u državi [registra], kada takav postupak nije predviđen za brisanje podružnice društva sa sjedištem u toj državi s obzirom da se u slučaju nacionalnih društava podružnice upisuju samo u registar koji se tiče društava osnovanih po nacionalnom pravu, a potonje je obvezno podnijeti konsolidirane godišnje financijske izvještaje koji uključuju društvo majku i njene podružnice, dok se podružnice stranih društava upisuju u Krajowy Rejestr Sądowy [registar trgovačkih društava] i u registar podnose samo financijske izvještaje podružnice?

         (1)  SL L 395 od 30. prosinca 1989., str. 36. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 3.)


title: Predmet T-632/14: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Intercon protiv Komisije („Arbitražna klauzula — Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.) — Komisijina odluka kojom zahtijeva povrat iznosa isplaćenih tužitelju — Ugovorna narav spora — Članak 44. stavak 1. točka (c) i stavak 5.a Poslovnika Općeg suda od 2. svibnja 1991. — Dopuštenost — Opseg revizije — Dokumenti i očitovanja podneseni nakon isteka određenih rokova”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/12

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Intercon protiv Komisije
   (Predmet T-632/14) (1)

   ((„Arbitražna klauzula - Sedmi okvirni program za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.-2013.) - Komisijina odluka kojom zahtijeva povrat iznosa isplaćenih tužitelju - Ugovorna narav spora - Članak 44. stavak 1. točka (c) i stavak 5.a Poslovnika Općeg suda od 2. svibnja 1991. - Dopuštenost - Opseg revizije - Dokumenti i očitovanja podneseni nakon isteka određenih rokova”))
   (2016/C 410/15)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Intercon sp. z o.o. (Łódź, Poljska) (zastupnik: B. Eger, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Herbout-Borczak i S. Lejeune, agenti)

      Predmet

   Prvenstveno, zahtjev koji se temelji na članku 272. UFEU-a kojim se traži da se utvrdi da je Komisija povrijedila odredbe Ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava br. 224297 u vezi s financiranjem projekta ARTreat, i poništenje Komisijina dopisa od 28. srpnja 2014. kojom je tužitelja na temelju interne revizije obavijestila da zahtijeva povrat iznosa od 258 479,21 eura koji mu je neosnovano isplaćen kao financijski doprinos Europske unije, i podredno, zahtjev koji se temelji na članku 272. UFEU-a, kojim se traži da se utvrdi da isplaćeni iznosi predstavljaju prihvatljive troškove i da ih stoga nije potrebno vratiti.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Intercon sp. z o.o. snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 380, 27, 10. 2014.