title: Predmet C-16/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2020. uputio Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Badajoz (Španjolska) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables) protiv Liberbank SA

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/33

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. siječnja 2020. uputio Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz (Španjolska) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables) protiv Liberbank SA
      (Predmet C-16/20)
      (2020/C 137/46)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)

         Tuženik: Liberbank SA

         Prethodna pitanja

      Prethodna pitanja istovjetna su prvom, drugom, trećem, petom i šestom prethodnom pitanju u predmetu C-224/19 (1).

         (1)  SL 2019., C 246, str. 4.


title: Predmet C-34/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. siječnja 2020. uputio Verwaltungsgericht Köln (Njemačka) – Telekom Deutschland GmbH protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/34

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. siječnja 2020. uputio Verwaltungsgericht Köln (Njemačka) – Telekom Deutschland GmbH protiv Savezne Republike Njemačke
      (Predmet C-34/20)
      (2020/C 137/47)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Köln

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Telekom Deutschland GmbH

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka

         Prethodna pitanja

                  1.

                              a)

                              Treba li članak 3. stavak 2. Uredbe (EU) 2015/2120 (1) tumačiti na način da dogovori o značajkama usluga pristupa internetu u smislu članka 3. stavka 2. Uredbe 2015/2120 trebaju ispunjavati zahtjeve iz članka 3. stavka 3. te uredbe u slučaju kada se tarifa pokretne komunikacijske mreže, u kojoj se za mobilni podatkovni promet predviđa ukupna mjesečna količina podataka nakon čije se potrošnje smanjuje brzina prijenosa, može proširiti besplatnom tarifnom opcijom na temelju koje se mogu koristiti određene usluge partnera telekomunikacijskog poduzeća koji pružaju sadržaj, a da se količina podataka koja se potroši korištenjem tih usluga ne uračunava u ukupnu mjesečnu količinu podataka predviđenu tarifom pokretne komunikacijske mreže, ali krajnji korisnik pritom pristane na ograničenje širine frekvencijskog područja za internetski prijenos videosadržaja na najviše 1,7 Mbit/s, neovisno o tome je li riječ o internetskom prijenosu videosadržaja partnera koji pružaju sadržaj ili o internetskom prijenosu videosadržaja drugih davatelja?

                              b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1. (a): treba li članak 3. stavak 3. treći podstavak Uredbe 2015/2120 tumačiti na način da u situaciji, kao što je ona o kojoj je riječ u predmetnom slučaju, ograničenje širine frekvencijskog područja valja smatrati usporavanjem jedne kategorije usluga?

                              c)

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1. (b): treba li pojam predstojećeg zagušenja mreže u smislu članka 3. stavka 3. trećeg podstavka točke (c) Uredbe 2015/2120 tumačiti na način da se njime obuhvaćaju samo (predstojeća) iznimna ili privremena zagušenja mreže?

                              d)

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1. (b): treba li članak 3. stavak 3. treći podstavak točku (c) Uredbe 2015/2120 tumačiti na način da se u situaciji kao što je ona o kojoj je riječ u ovom postupku načelu jednakog postupanja s istovjetnim kategorijama prometa protivi ograničenje širine frekvencijskog područja, koje se primjenjuje samo u slučaju dodatne opcije, ali ne u slučaju drugih tarifa pokretne komunikacijske mreže i usto vrijedi samo za internetski prijenos videosadržaja?

                              e)

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 1. (b): treba li članak 3. stavak 3. treći podstavak Uredbe 2015/2120 tumačiti na način da u situaciji kao što je ona o kojoj je riječ u ovom postupku ograničenje širine frekvencijskog područja, čija primjena ovisi o aktivaciji dodatne opcije i koju krajnji korisnik usto može deaktivirati u bilo kojem trenutku u roku od 24 sata, ispunjava zahtjev u skladu s kojim se kategorija usluge može usporavati samo onoliko dugo koliko je potrebno kako bi se ostvarili ciljevi članka 3. stavka 3. trećeg podstavka točaka (a) do (c) te uredbe?

                  2.

                              a)

                              Ako je odgovor na pitanje 1. (b) negativan: treba li članak 3. stavak 3. drugi podstavak drugu rečenicu Uredbe 2015/2120 tumačiti na način da se u situaciji kao što je ona o kojoj je riječ u ovom postupku ograničenje širine frekvencijskog područja koje vrijedi samo za internetski prijenos videosadržaja temelji na objektivno različitim zahtjevima u vezi s tehničkom kvalitetom usluge za određene kategorije prometa?

                              b)

                              U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 2. (a): treba li članak 3. stavak 3. drugi podstavak treću rečenicu Uredbe 2015/2120 tumačiti na način da identifikacija podatkovnog prometa, koji se odnosi na internetski prijenos videosadržaja, na temelju IP-adresa, protokola, URL-ova i SNI-jeva, kao i na temelju podudaranja uzoraka (pattern matching) u okviru kojeg se određene informacije iz zaglavlja uspoređuju s vrijednostima koje su tipične za internetski prijenos videosadržaja, predstavlja praćenje konkretnog sadržaja prometa?

                  3.

                  Ako je odgovor na pitanje 1. (a) negativan: treba li članak 3. stavak 1. Uredbe 2015/2120 tumačiti na način da se u situaciji kao što je ona o kojoj je riječ u ovom postupku ograničavanjem širine frekvencijskog područja koje vrijedi samo za internetski prijenos videosadržaja ograničava pravo krajnjih korisnika u smislu članka 3. stavka 1. te uredbe (EU) 2015/2120?

         (1)  Uredba 2015/2120 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o utvrđivanju mjera u vezi s pristupom otvorenom internetu te o izmjeni Direktive 2002/22/EZ o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama i Uredbe (EU) br. 531/2012 o roamingu u javnim pokretnim komunikacijskim mrežama u Uniji (SL 2015., L 310, str. 1.)


title: Predmet C-36/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2020. uputio Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana (Španjolska) – Postupak protiv VL-a

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/35

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. siječnja 2020. uputio Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana (Španjolska) – Postupak protiv VL-a
      (Predmet C-36/20)
      (2020/C 137/48)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Instrucción de San Bartolomé de Tirajana

         Stranke glavnog postupka

      VL

         Druga stranka u postupku: Ministerio Fiscal

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Člankom 6. stavkom 1. drugim podstavkom Direktive 2013/32/EU (1) utvrđuje se da, u slučaju u kojem su zahtjevi za međunarodnu zaštitu podnesen[i] drugim tijelima koja nisu nadležna za njihovo evidentiranje prema nacionalnom pravu, države članice osiguravaju da se zahtjev evidentira najkasnije šest radnih dana od podnošenja zahtjeva.
                  Treba li tu odredbu tumačiti na način da valja smatrati da su istražni suci i sutkinje nadležni za odlučivanje o zadržavanju stranaca u skladu sa španjolskim nacionalnim zakonom kao jedno od tih „drugih tijela” kojima, iako nisu nadležna za evidentiranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu, podnositelji zahtjeva mogu izraziti svoju namjeru traženja te zaštite?

                  2.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, treba li članak 6. stavak 1. Direktive 2013/32/EU tumačiti na način da istražni sudac ili sutkinja podnositelje zahtjeva treba obavijestiti o tome gdje i kako podnositi zahtjeve za međunarodnu zaštitu i da ih u slučaju njihova podnošenja trebaju proslijediti sudu, koji je u skladu s nacionalnim zakonom nadležan za evidentiranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu i odlučivanje o njemu, i nadležnom upravnom tijelu kako bi se na podnositelja zahtjeva primijenile mjere prihvata iz članka 17. Direktive 2013/33/EU (2)?

                  3.

                  Treba li članak 26. Direktive 2013/32/EU i članak 8. Direktive 2013/33/EU tumačiti na način da se državljanina treće države ne smije zadržati osim ako su ispunjeni zahtjevi iz članka 8. stavka 3. Direktive 2013/33/EU, zato što je podnositelj zahtjeva zaštićen načelom zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja nakon što je istražnom sucu ili sutkinji izrazio navedenu namjeru?

         (1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL 2013., L 180, str. 60.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)

         (2)  Direktiva 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (SL 2013., L 180, str. 96.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 137.)


title: Predmet C-38/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceute y Melilla (Španjolska) – ZP protiv Delegación del Gobierno en Melilla

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/36

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. siječnja 2020. uputio Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceute y Melilla (Španjolska) – ZP protiv Delegación del Gobierno en Melilla
      (Predmet C-38/20)
      (2020/C 137/49)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ZP

         Tuženik: Delegación del Gobierno en Melilla

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li smatrati da se člancima 18., 49., 63. i 65. UFEU-a protive nacionalna pravila poput onih iz članaka 18., 4. i 29. Leya 8/1975, de 12 de marzo, de Zonas e Instalaciones de Interés para la Defensa Nacional (Zakon 8/1975 od 12. ožujka o područjima i objektima od značaja za nacionalnu obranu) i članka 37. RD-a 689/1978, de 10 de febrero, por el que se aprueba el Reglamento de zonas e instalaciones de interés militar (Kraljevska uredba 689/1978 od 10. veljače kojom se potvrđuje Uredba o područjima i objektima od značaja za nacionalnu obranu kojom se provodi Zakon 8/1975 od 12. ožujka o područjima i objektima od značaja za nacionalnu obranu), jer se njime stranim državljanima propisuju ozbiljna ograničenja za ostvarivanje prava vlasništva – uključujući obvezu ishođenja vojne suglasnosti za potpuno ostvarivanje tog prava, pri čemu je za nepoštovanje te obveze propisano izricanje upravne kazne, od koje su u svakom slučaju izuzeti španjolski državljani – ako se takva ograničenja propisuju u pogledu državljana trećih zemalja premda aktivnosti na koje se odnose ograničenja provode zajedno s državljanima Europske unije?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje, treba li smatrati da se člancima 18., 49., 63. i 65. UFEU-a protive nacionalna pravila poput onih iz članaka 18., 4. i 29. Ley 8/1975, de 12 de marzo, de Zonas e Instalaciones de Interés para la Defensa Nacional (Zakon 8/1975 od 12. ožujka o područjima i objektima od značaja za nacionalnu obranu) i članka 37. Real Decreta 689/1978, de 10 de febrero, por el que se aprueba el Reglamento de zonas e instalaciones de interés militar (Kraljevska uredba 689/1978 od 10. veljače kojom se potvrđuje Uredba o područjima i objektima od značaja za nacionalnu obranu), kojom se provodi Zakon 8/1975 jer se njime u pogledu stranih državljana propisuju ozbiljna ograničenja za ostvarivanje prava vlasništva – uključujući obvezu ishođenja vojne suglasnosti za potpuno ostvarivanje tog prava, pri čemu je za nepoštovanje te obveze propisano izricanje upravne kazne, od koje su u svakom slučaju izuzeti španjolski državljani – ako se takva ograničenja opravdavaju važnim razlozima u općem interesu povezanima s nacionalnom obranom, uzimajući u obzir isključivo značaj koji javni interesi u odnosu na nacionalnu obranu imaju u zaštiti područjâ od posebnog strateškog značaja?


title: Predmet C-49/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2020. uputio Rajonen sad –Pazardzhik (Bugarska) – SF protiv Teritorialne direkcie na Nacionalna agencia za prihodite – Plovdiv

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/37

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. siječnja 2020. uputio Rajonen sad –Pazardzhik (Bugarska) – SF protiv Teritorialne direkcie na Nacionalna agencia za prihodite – Plovdiv
      (Predmet C-49/20)
      (2020/C 137/50)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rajonen sad – Pazardzhik

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SF

         Tuženik: Teritorialna direkcia na Nacionalna agencia za prihodite – Plovdiv

         Prethodna pitanja

      Prvo pitanje:
      Treba li članak 2. stavak 1. Direktive (EU) 2015/849 (1), uzimajući u obzir njezinu uvodnu izjavu 6. i članke 4. i 5., tumačiti na način da mu se protivi opći nacionalni propis, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, u skladu s kojim se tuzemna plaćanja u iznosu od 10 000 leva (BGN) ili višem smiju izvršiti samo prijenosom sredstava ili uplatom na platni račun i kojim se pri gotovinskim plaćanjima ne pravi razlika ovisno o osobi ili osnovi, nego su njime obuhvaćena sva gotovinska plaćanja između fizičkih i pravnih osoba?
      Drugo pitanje:
      Treba li se u svrhu postizanja ciljeva Direktive, uzimajući u obzir uvodnu izjavu 59., osloniti isključivo na iznos plaćanja, neovisno o naplatnom ili nenaplatnom karakteru operacije?
      Treće pitanje:
      Na temelju kojih se kriterija određuje stupanj osjetljivosti transakcija ili to da predstavljaju visoki rizik?

         (1)  Direktiva (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (SL 2015., L 141, str. 73.).


title: Predmet C-71/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2020. uputio Østre Landsret (Danska) – Anklagemyndigheden protiv VAS Shipping ApS

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/37

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2020. uputio Østre Landsret (Danska) – Anklagemyndigheden protiv VAS Shipping ApS
      (Predmet C-71/20)
      (2020/C 137/51)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Østre Landsret

         Stranke glavnog postupka

         Druga stranka u postupku: Anklagemyndigheden

         Žalitelj: VAS Shipping ApS

         Prethodno pitanje

      Protivi li se članku 49. UFEU-a zakonodavstvo države članice kojim se od članova posade iz trećih zemalja na plovilu koje vije zastavu države članice i koje je u vlasništvu brodovlasnika koji je državljanin druge države članice Europske unije, zahtijeva da imaju radnu dozvolu, osim u slučajevima kada plovilo uplovi u luke države članice najviše 25 puta tijekom kontinuiranog razdoblja od jedne godine?


title: Predmet C-75/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2020. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Lifosa AB protiv Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/38

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2020. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Lifosa AB protiv Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Predmet C-75/20)
      (2020/C 137/52)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj i žalitelj: Lifosa AB

         Tuženik i druga stranka u žalbenom postupku: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 29. stavak 1. i članak 32. stavak 1. točku (e) podtočku (i) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (1) od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice i članak 70. stavak 1. i članak 71. stavak 1. točku (e) podtočku (i) Uredbe (EU) br. 952/2013 (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije tumačiti na način da se transakcijska (carinska) vrijednost mora prilagoditi kako bi uključila sve troškove koji su stvarno nastali prodavatelju (proizvođaču) pri prijevozu robe do mjesta na kojem je roba unesena u carinsko područje Europske unije (Zajednice) ako, kao u ovom slučaju, (1) u skladu s uvjetima isporuke (Incoterms 2000 – DAF) obvezu snošenja tih troškova ima prodavatelj (proizvođač) i (2) ti troškovi prijevoza premašuju dogovorenu cijenu koju je kupac (uvoznik) stvarno platio (trebao platiti), ali (3) cijena koju je kupac (uvoznik) stvarno platio (trebao platiti) odgovara pravoj vrijednosti robe, čak i ako ta cijena ne pokriva sve troškove prijevoza koji su nastali prodavatelju (proizvođaču)?

         (1)  SL 1992., L 302, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)

         (2)  SL 2013., L 269, str. 1. i ispravci SL 2013., L 287, str. 90., SL 2015., L 70, str. 64.. SL 2016., L 267, str. 2. i SL 2018., L 294, str. 44.


title: Predmet C-77/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2020. uputio Court of Appeal (Irska) – K. M. protiv Director of Public Prosecutions

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/38

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2020. uputio Court of Appeal (Irska) – K. M. protiv Director of Public Prosecutions
      (Predmet C-77/20)
      (2020/C 137/53)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: K. M.

         Druga stranka u postupku: Director of Public Prosecutions

         Prethodno pitanje

      Je li, u okviru provedbe zajedničke ribarstvene politike i odredbi članka 32. Uredbe Vijeća (EZ) br. 850/1998 (1) i u okviru kaznenog progona pokrenutog radi primjene njezinih odredbi, nacionalna odredba koja, nakon osude na temelju optužnice, uz novčanu kaznu predviđa obvezno oduzimanje sve ribe i svog ribolovnog alata pronađenog na brodu na koji se odnosi prekršaj, u skladu s odredbama Uredbe Vijeća (EZ) 1224/2009 (2), posebice njezinim člancima 89. i 90. i s načelom proporcionalnosti iz Ugovorâ o Europskoj uniji i članka 49. stavka 3. Povelje o temeljnim pravima?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 850/98 od 30. ožujka 1998. o očuvanju ribolovnih resursa putem tehničkih mjera za zaštitu nedoraslih morskih organizama (SL 1998., L 125, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 2., str. 50.).

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009. o uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike, o izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ) br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ) br. 509/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ) br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i o stavljanju izvan snage uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006 (SL 2009., L 343, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 1., str. 113. i ispravak SL 2015., L 149, str. 23.)


title: Predmet C-86/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. veljače 2020. uputio Krajský soud v Brně (Češka Republika) – Vinařství U Kapličky s.r.o. protiv Státní zemědělská a potravinářská inspekce

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/39

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. veljače 2020. uputio Krajský soud v Brně (Češka Republika) – Vinařství U Kapličky s.r.o. protiv Státní zemědělská a potravinářská inspekce
      (Predmet C-86/20)
      (2020/C 137/55)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský soud v Brně

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Vinařství U Kapličky s.r.o.

         Druga stranka u postupku: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li dokument V. I. 1. koji je izdan na temelju Uredbe Komisije (EZ) br. 555/2008 (1) od 27. lipnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 479/2008 o zajedničkoj organizaciji tržišta vina u vezi s programima potpore, trgovinom s trećim zemljama, proizvodnim potencijalom i o nadzoru u sektoru vina, koji obuhvaća potvrdu odobrenog tijela treće zemlje da je proizvod proizveden u skladu s enološkim postupcima koje je preporučio i objavio OIV (Međunarodna organizacija za vinovu lozu i vino) ili koje je odobrila Zajednica, smatrati samo administrativnim uvjetom za uvoz vina na područje Europske unije?

                  2.

                  Protivi li se pravu Unije načelo nacionalnog prava prema kojem osoba koja trguje vinom uvezenim iz Moldove može biti oslobođena odgovornosti za upravni prekršaj koji uključuje stavljanje na tržište vina koje je podvrgnuto enološkim postupcima koji nisu odobreni u Uniji, ako nacionalna tijela u odnosu na tu osobu nisu osporavala pretpostavku da je vino proizvedeno u skladu s enološkim postupcima koje je odobrila Europska unija, a osoba je tu pretpostavku mogla prihvatiti s obzirom na dokument V. I. 1. koji su izdala moldavska tijela na temelju Uredbe Komisije (EZ) br. 555/2008 od 27. lipnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 479/2008 o zajedničkoj organizaciji tržišta vina u vezi s programima potpore, trgovinom s trećim zemljama, proizvodnim potencijalom i o nadzoru u sektoru vina?

         (1)  SL C 2008., L 170, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 28., str. 156.


title: Predmet C-98/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. veljače 2020. uputio Obvodní soud pro Prahu 8 (Češka Republika) – mBank S.A. protiv PA

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/40

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. veljače 2020. uputio Obvodní soud pro Prahu 8 (Češka Republika) – mBank S.A. protiv PA
      (Predmet C-98/20)
      (2020/C 137/56)
      Jezik postupka: češki

         Sud koji je uputio zahtjev

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: mBank S.A.

         Tuženik: PA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam „domicil potrošača” u skladu s člankom 17. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, u verziji koja je na snazi od 10. siječnja 2015., tumačiti na način da znači domicil potrošača na dan podnošenja tužbe ili pak na dan nastanka obveznog odnosa između potrošača i druge ugovorne stranke (odnosno, na primjer, na dan sklapanja ugovora), ili, ako je riječ o potrošačkom ugovoru u smislu članka 17. stavka 1. točke (c) navedene uredbe, i u slučaju kada potrošač na dan podnošenja tužbe ima domicil na području države članice koja nije država u kojoj druga ugovorna stranka obavlja profesionalnu ili gospodarsku djelatnost?

                  2.

                  Može li potrošač s domicilom u drugoj državi članici u skladu s člankom 7. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, u verziji koja je na snazi od 10. siječnja 2015., biti tužen pred sudom mjesta u kojem je izvršena ili je trebala biti izvršena obveza (neovisno o članku 18. stavku 2. i članku 26. stavku 2. te uredbe) zbog toga što druga ugovorna stranka ne obavlja profesionalnu ili gospodarsku djelatnost u državi u kojoj potrošač ima domicil na dan podnošenja tužbe?

         (1)  SL 2012., L 351, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.


title: Predmet C-115/20 P: Žalba koju je 29. veljače 2020. podnio Vanda Pharmaceuticals Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 19. prosinca 2019. u predmetu T-211/18, Vanda Pharmaceuticals protiv Komisije

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/41

      Žalba koju je 29. veljače 2020. podnio Vanda Pharmaceuticals Ltd protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 19. prosinca 2019. u predmetu T-211/18, Vanda Pharmaceuticals protiv Komisije
      (Predmet C-115/20 P)
      (2020/C 137/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Vanda Pharmaceuticals Ltd (zastupnici: M. Meulenbelt, S. De Knop, B. Natens, advocaten, C. Muttin, avocate)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda u predmetu T-211/18;

                  —

                  prihvati zahtjev u prvostupanjskom postupku i poništi Provedbenu odluku Europske komisije „C(2018) 252 final” kojom je odbijeno izdavanje odobrenja za stavljanje lijeka u promet u skladu s Uredbom (EZ) br. 726/2004 (1) za lijek za humanu uporabu Fanaptum – iloperidon;

                  —

                  naloži drugoj stranci u postupku snošenje žaliteljevih i njegovih vlastitih troškova u prvostupanjskom i žalbenom postupku;

            Podredno, žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda u predmetu T-211/18;

                  —

                  uputi predmet nazad Općem sudu na odlučivanje;

                  —

                  odgodi odluku o troškovima u prvostupanjskom i žalbenom postupku do donošenja presude Općeg suda;

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: Opći sud je pogrešno protumačio i primijenio primjenjive standarde sudskog preispitivanja i iskrivio dokaze.
      Drugi žalbeni razlog: Opći sud je pogrešno protumačio i primijenio Smjernicu CHMP/ICH/2/04 o kliničkoj procjeni rizika od produljenja QT/QTc 2 intervala i proaritmičkog učinka povezanog s lijekovima koji nisu antiaritmički („QT Smjernica”).
      Treći žalbeni razlog: Opći sud nije ocijenio žaliteljev drugi tužbeni razlog u njegovoj cijelosti.
      Četvrti žalbeni razlog: Opći sud iskrivio je dokaze i pogrešno primijenio načelo jednakog postupanja.
      Peti žalbeni razlog: Opći sud pogrešno je protumačio članak 5. stavke 1., 2. i 3. Ugovora o Europskoj uniji te članak 12. i članak 81. stavak 2. Uredbe br. 726/2004.

         (1)  Uredba (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL 2004., L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 31., str. 18.)


title: Predmet C-682/16: Rješenje predsjednika Suda od 7. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vestre Landsret – Danska) – BEI ApS protiv Skatteministeriet

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/42

      Rješenje predsjednika Suda od 7. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vestre Landsret – Danska) – BEI ApS protiv Skatteministeriet
      (Predmet C-682/16) (1)

      (2020/C 137/58)
      Jezik postupka: danski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 70, 6. 3. 2017.


title: Predmet C-324/18: Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 21. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Sicilville Srl protiv Comune di Brescia, uz sudjelovanje: Consorzio Stabile A.L.P.I. s.c.a.r.l.

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/42

      Rješenje predsjednika devetog vijeća Suda od 21. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Sicilville Srl protiv Comune di Brescia, uz sudjelovanje: Consorzio Stabile A.L.P.I. s.c.a.r.l.
      (Predmet C-324/18) (1)

      (2020/C 137/59)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: Predmet C-668/18: Rješenje predsjednika Suda od 3. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – BP protiv Uniparts SARL

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/42

      Rješenje predsjednika Suda od 3. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy – Poljska) – BP protiv Uniparts SARL
      (Predmet C-668/18) (1)

      (2020/C 137/60)
      Jezik postupka: poljski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 44, 4. 2. 2019.


title: Predmet C-676/18: Rješenje predsjednika Suda od 3. prosinca 2019. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/43

      Rješenje predsjednika Suda od 3. prosinca 2019. – Europska komisija protiv Kraljevine Belgije
      (Predmet C-676/18) (1)

      (2020/C 137/61)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet C-85/19: Rješenje predsjednika Suda od 17. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španjolska) – Agencia Estatal de la Administración Tributaria protiv RK

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/43

      Rješenje predsjednika Suda od 17. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španjolska) – Agencia Estatal de la Administración Tributaria protiv RK
      (Predmet C-85/19) (1)

      (2020/C 137/62)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-109/19: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus protiv Comune di Cisternino, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, uz sudjelovanje: La Scintilla Soc. Coop. Soc.

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/43

      Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus protiv Comune di Cisternino, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, uz sudjelovanje: La Scintilla Soc. Coop. Soc.
      (Predmet C-109/19) (1)

      (2020/C 137/63)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-110/19: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. – (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus protiv Comune di Ostuni, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, uz sudjelovanje: La Scintilla Soc. Coop. Soc.

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/43

      Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. – (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus protiv Comune di Ostuni, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, uz sudjelovanje: La Scintilla Soc. Coop. Soc.
      (Predmet C-110/19) (1)

      (2020/C 137/64)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-111/19: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Industria Italiana Autobus SpA protiv Comune di Palermo: uz sudjelovanje: Irisbus Italia SpA

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/44

      Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Industria Italiana Autobus SpA protiv Comune di Palermo: uz sudjelovanje: Irisbus Italia SpA
      (Predmet C-111/19) (1)

      (2020/C 137/65)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-491/19: Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Emberi Erőforrások Minisztériuma protiv Borbála Kórház

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/44

      Rješenje predsjednika Suda od 22. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Emberi Erőforrások Minisztériuma protiv Borbála Kórház
      (Predmet C-491/19) (1)

      (2020/C 137/66)
      Jezik postupka: mađarski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 348, 14. 10. 2019.


title: Predmet C-497/19: Rješenje predsjednika Suda od 6. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Audiencia Provincial de Zaragoza – Španjolska) – Ibercaja Banco, SA protiv SO, TP

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/44

      Rješenje predsjednika Suda od 6. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Audiencia Provincial de Zaragoza – Španjolska) – Ibercaja Banco, SA protiv SO, TP
      (Predmet C-497/19) (1)

      (2020/C 137/67)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-541/19: Rješenje predsjednika Suda od 26. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – XW protiv Eurowings GmbH

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/44

      Rješenje predsjednika Suda od 26. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – XW protiv Eurowings GmbH
      (Predmet C-541/19) (1)

      (2020/C 137/68)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Predmet C-635/19: Rješenje predsjednika Suda od 15. studenoga 2019.(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi – Španjolska) – Confederación Sindical Comisiones Obreras de Euskadi protiv Ayuntamiento de Arrigorriaga

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/45

      Rješenje predsjednika Suda od 15. studenoga 2019.(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi – Španjolska) – Confederación Sindical Comisiones Obreras de Euskadi protiv Ayuntamiento de Arrigorriaga
      (Predmet C-635/19) (1)

      (2020/C 137/69)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet C-648/19: Rješenje predsjednika Suda od 26. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Erding – Njemačka) – EUflight.de GmbH protiv Eurowings GmbH

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/45

      Rješenje predsjednika Suda od 26. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Erding – Njemačka) – EUflight.de GmbH protiv Eurowings GmbH
      (Predmet C-648/19) (1)

      (2020/C 137/70)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet C-691/19: Rješenje predsjednika Suda od 6. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Alicante – Španjolska) – Banco Santander, SA protiv VF, WD

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/45

      Rješenje predsjednika Suda od 6. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Alicante – Španjolska) – Banco Santander, SA protiv VF, WD
      (Predmet C-691/19) (1)

      (2020/C 137/71)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 423, 16. 12. 2019.


title: Predmet T-251/18: Presuda Općeg suda od 10. ožujka 2020. – IFSUA protiv Vijeća („Ribolov – Očuvanje morskih bioloških resursa – Uredba (EU) 2018/120 – Mjere koje se odnose na ribolov lubina (Dicentrarchus labrax) – Tužba za poništenje koju je podnijela udruga – Članak 263. UFEU-a – Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere – Izravni utjecaj na članove udruge – Dopuštenost – Nadležnost Unije za uređenje rekreacijskog ribolova – Pravna sigurnost – Zaštita legitimnih očekivanja – Jednako postupanje – Načelo nediskriminacije – Proporcionalnost – Načelo opreznosti – Sloboda udruživanja i sloboda poduzetništva”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/46

      Presuda Općeg suda od 10. ožujka 2020. – IFSUA protiv Vijeća
      (Predmet T-251/18) (1)

      („Ribolov - Očuvanje morskih bioloških resursa - Uredba (EU) 2018/120 - Mjere koje se odnose na ribolov lubina (Dicentrarchus labrax) - Tužba za poništenje koju je podnijela udruga - Članak 263. UFEU-a - Regulatorni akt koji ne podrazumijeva provedbene mjere - Izravni utjecaj na članove udruge - Dopuštenost - Nadležnost Unije za uređenje rekreacijskog ribolova - Pravna sigurnost - Zaštita legitimnih očekivanja - Jednako postupanje - Načelo nediskriminacije - Proporcionalnost - Načelo opreznosti - Sloboda udruživanja i sloboda poduzetništva”)
      (2020/C 137/72)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: T. Gui Mori i R. Agut Jubert, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: F. Naert i P. Plaza García, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: M. Morales Puerta, F. Moro i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično poništenje Uredbe Vijeća (EU) 2018/120 od 23. siječnja 2018. o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za ribarska plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije i o izmjeni Uredbe (EU) 2017/127 (SL 2018., L 27, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Udruzi International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) nalaže se snošenje vlastitih troškova i onih nastalih Vijeću Europske unije, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: Predmet T-688/18: Presuda Općeg suda od 5. ožujka 2020. – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf protiv EUIPO-a – Brigade Electronics Group (CORNEREYE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije CORNEREYE – Raniji verbalni žig Europske unije BACKEYE – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Razlikovni karakter ranijeg žiga stečen uporabom – Dokazi – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti – Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/47

      Presuda Općeg suda od 5. ožujka 2020. – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf protiv EUIPO-a – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)
      (Predmet T-688/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije CORNEREYE - Raniji verbalni žig Europske unije BACKEYE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Razlikovni karakter ranijeg žiga stečen uporabom - Dokazi - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti - Članak 95. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2020/C 137/73)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV (Barneveld, Nizozemska) (zastupnici: R. Pansch, S. Klopschinski i M. von Rospatt, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Lukošiūtė i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Brigade Electronics Group plc (Kent, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: M. Hicks, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. srpnja 2018. (predmet R 1966/2017-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Brigade Electronics Group i Exploitatiemaatschappij De Berghaaf.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 24. srpnja 2018. (predmet R 1966/2017-1)

                  2.

                  EUIPO će, osim vlastitih troškova, snositi i troškove društva Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV, uključujući nužne troškove društva Exploitatiemaatschappij De Berghaaf u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

                  3.

                  Društvo Brigade Electronics Group plc snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 24, 21. 1. 2019.


title: Predmet T-80/19: Presuda Općeg suda od 5. ožujka 2020. – Dekoback protiv EUIPO-a – DecoPac (DECOPAC) („Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije DECOPAC – Stvarna uporaba žiga – Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokazi – Članak 75. druga rečenica Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. stavak 1. druga rečenica Uredbe 2017/1001) – Pravo na saslušanje”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/47

      Presuda Općeg suda od 5. ožujka 2020. – Dekoback protiv EUIPO-a – DecoPac (DECOPAC)
      (Predmet T-80/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Verbalni žig Europske unije DECOPAC - Stvarna uporaba žiga - Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokazi - Članak 75. druga rečenica Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 94. stavak 1. druga rečenica Uredbe 2017/1001) - Pravo na saslušanje”)
      (2020/C 137/74)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Dekoback GmbH (Helmstadt-Bargen, Njemačka) (zastupnik: V. von Moers, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: P. Sipos, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: DecoPac, Inc. (zastupnik: Anoka, Minnesota, Sjedinjene Američke Države)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. studenoga 2018. (predmet R 1795/2017-5) u vezi s postupkom opoziva između društava Dekoback i DecoPac.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Dekoback GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 122, 1.4.2019.


title: Predmet T-625/18: Rješenje Općeg suda od 6. veljače 2020. – FT protiv ESMA-e („Javna služba – Povlačenje obavijesti o terećenju koju je izdala ESMA – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/48

      Rješenje Općeg suda od 6. veljače 2020. – FT protiv ESMA-e
      (Predmet T-625/18) (1)

      („Javna služba - Povlačenje obavijesti o terećenju koju je izdala ESMA - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2020/C 137/75)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: FT (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (zastupnici: G. Filippa i F. Barzanti, agenti)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 263. UFEU-a kojom se zahtijeva poništenje, s jedne strane, dopisa ESMA-e od 9. kolovoza 2018. o kojem je tužitelj obaviješten 10. kolovoza 2018. kojim je to tijelo zatražilo plaćanje iznosa od 12 000 eura na ime troškova u predmetu u kojem je donesena presuda od 8. listopada 2015., FT/ESMA (F-39/14, EU:F:2015:117) i, s druge strane, obavijesti o terećenju br. 4440180170, koju je ESMA izdala 10. kolovoza 2018. radi plaćanja navedenog iznosa.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom ove tužbe.

                  2.

                  Svaka stranka snosit će svoje troškove.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Predmet T-180/19: Rješenje Općeg suda od 4. ožujka 2020. – Bibita Group protiv EUIPO-a– Benkomers (Boca za pića) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja bocu za pića – Raniji međunarodni dizajn – Opoziv pobijane odluke – Prestanak postojanja predmeta spora – Obustava postupka”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/49

      Rješenje Općeg suda od 4. ožujka 2020. – Bibita Group protiv EUIPO-a– Benkomers (Boca za pića)
      (Predmet T-180/19) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja bocu za pića - Raniji međunarodni dizajn - Opoziv pobijane odluke - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2020/C 137/76)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bibita Group SHPK (Tirana, Albanija) (zastupnik: C. Seyfert, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Benkomers OOD (Sofija, Bugarska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. siječnja 2019. (predmet R 1070/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između društava Bibita Group i Benkomers.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) snosit će vlastite troškove kao i troškove društva Bibita Group SHPK.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet T-326/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. veljače 2020. – Gerber protiv Parlamenta i Vijeća („Privremena pravna zaštita – Carinsko područje Unije – Uredba (EU) 2019/474 – Direktiva (EU) 2019/475 – Uključivanje općine Campione d’Italia i talijanskih voda jezera Lugano – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Očita nedopuštenost glavne tužbe – Nedopuštenost”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/49

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. veljače 2020. – Gerber protiv Parlamenta i Vijeća
      (Predmet T-326/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Carinsko područje Unije - Uredba (EU) 2019/474 - Direktiva (EU) 2019/475 - Uključivanje općine Campione d’Italia i talijanskih voda jezera Lugano - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Očita nedopuštenost glavne tužbe - Nedopuštenost”)
      (2020/C 137/77)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Tibor Gerber (Campione d’Italia, Italija) (zastupnik: N. Amadei, odvjetnik)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio i C. Biz, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: A. Lo Monaco i E. Ambrosini, agenti)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 278. UFEU-a kojom se zahtjeva suspenzija primjene, s jedne strane, Uredbe (EU) 2019/474 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2019. kojom je izmijenjena Uredba (EU) br. 952/2013 o Carinskom zakoniku Unije (SL 2019., L 83, str. 38.) i, s druge strane, Direktive Vijeća (EU) 2019/475 od 18. veljače 2019. kojom su izmijenjene Direktive 2006/112/EZ i 2008/118/EZ u vezi s uključivanjem talijanske općine Campione d’Italia i talijanskih voda jezera Lugano u carinsko područje Unije i područje teritorijalne primjene Direktive 2008/118/EZ (SL 2019., L 83, str. 42.).

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-368/19: Rješenje Općeg suda od 2. ožujka 2020. – Datenlotsen Informationssysteme protiv Komisije („Državne potpore – Porezne olakšice i javno financiranje – Pritužba – Odluka o pokretanju službenog istražnog postupka – Tužba zbog propusta – Komisijino zauzimanje stajališta kojim se okončava propuštanje – Odluka o zaključenju službenog istražnog postupka – Obustava postupka”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/50

      Rješenje Općeg suda od 2. ožujka 2020. – Datenlotsen Informationssysteme protiv Komisije
      (Predmet T-368/19) (1)

      („Državne potpore - Porezne olakšice i javno financiranje - Pritužba - Odluka o pokretanju službenog istražnog postupka - Tužba zbog propusta - Komisijino zauzimanje stajališta kojim se okončava propuštanje - Odluka o zaključenju službenog istražnog postupka - Obustava postupka”)
      (2020/C 137/78)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: T. Lübbig, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Herrmann i K. Blanck, agenti)

         Predmet

      Tužba na temelju članka 265. UFEU-a kojom se zahtijeva utvrđenje da je Komisija, nastavno na pritužbu podnesenu 15. ožujka 2012., nezakonito propustila zaključiti u razumnom roku službeni istražni postupak donošenjem odluke na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a ili članka 9. stavka 1. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. [UFEU-a] (SL 2015., L 248, str. 9.).

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove kao i troškove društva Datenlotsen Informationssysteme GmbH.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet T-795/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 5. ožujka 2020. – HB protiv Komisije („Privremena pravna zaštita – Ugovori o javnoj nabavi usluga – Nepravilnosti u postupku dodjele ugovora – Povrat iznosa koji su već isplaćeni – Obavijest o terećenju – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/50

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 5. ožujka 2020. – HB protiv Komisije
      (Predmet T-795/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Nepravilnosti u postupku dodjele ugovora - Povrat iznosa koji su već isplaćeni - Obavijest o terećenju - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 137/79)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HB (zastupnici: M. Vandenbussche i L. Levi, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà i A. Katsimerou, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene Odluke Komisije C(2019) 7319 final od 15. listopada 2019. o smanjenju iznosa koji se duguju na temelju ugovora CARDS/2008/166-429 i o povratu nezakonito isplaćenih iznosa.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-796/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 5. ožujka 2020. – HB protiv Komisije („Privremena pravna zaštita – Javna nabava usluga – Nepravilnosti u postupku dodjele ugovora – Povrat iznosa koji su već isplaćeni – Obavijest o terećenju – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/51

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 5. ožujka 2020. – HB protiv Komisije
      (Predmet T-796/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Javna nabava usluga - Nepravilnosti u postupku dodjele ugovora - Povrat iznosa koji su već isplaćeni - Obavijest o terećenju - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 137/80)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: HB (zastupnici: M. Vandenbussche i L. Levi, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà i A. Katsimerou, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije primjene Komisijine odluke C(2019) 7318 final od 15. listopada 2019. u vezi sa smanjenjem iznosa koji se treba platiti na temelju ugovora TACIS/2006/101-510 i vraćanjem neutemeljeno isplaćenih iznosa.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-797/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 7. veljače 2020. – Anglo Austrian AAB Bank i Belegging-Maatschappij „Far-East” protiv ESB-a („Privremena pravna zaštita – Uredba (EU) br. 1024/2013 – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – Odluka o oduzimanju odobrenja kreditnoj instituciji – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/51

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 7. veljače 2020. – Anglo Austrian AAB Bank i Belegging-Maatschappij „Far-East” protiv ESB-a
      (Predmet T-797/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Uredba (EU) br. 1024/2013 - Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama - Odluka o oduzimanju odobrenja kreditnoj instituciji - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 137/81)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Anglo Austrian AAB Bank AG (Beč, Austrija), Belegging-Maatschappij „Far-East BV” (Velp, Nizozemska) (zastupnici: M. Fischer, J. Willheim i M. Ketzer, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: C. Hernández Saseta, E. Yoo i V. Hümpfner, agenti)

         Predmet

      Suspenzija primjene odluke od 14. studenoga 2019., Ref. ECB-SSM-2019-AT-8, WHD-2019-0009, kojom je Europska središnja banka oduzela odobrenje kreditne institucije društvu Anglo Austrian AAB Bank AG od dana obavijesti o odluci.

         Izreka

                  1.

                  Zahtjev se odbija.

                  2.

                  Ukida se rješenje od 20. studenoga 2019., Anglo Austrian AAB Bank i Belegging Maatschappij „Far-East” protiv ESB-a (T-797/19 R, neobjavljeno, EU:T:2019:801).

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-24/20 R: Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 3. ožujka 2020. – Junqueras i Vies protiv Parlamenta („Privremena pravna zaštita – Institucionalno pravo – Članovi Parlamenta – Prestanak dužnosti – Parlamentarni imunitet – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Djelomična nedopuštenost – Nepostojanje fumus boni juris”)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/52

      Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 3. ožujka 2020. – Junqueras i Vies protiv Parlamenta
      (Predmet T-24/20 R)
      („Privremena pravna zaštita - Institucionalno pravo - Članovi Parlamenta - Prestanak dužnosti - Parlamentarni imunitet - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Djelomična nedopuštenost - Nepostojanje fumus boni juris”)
      (2020/C 137/82)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španjolska) (zastupnik: A. Van den Eynde, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz i C. Burgos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a osobito radi suspenzije primjene odluke Parlamenta od 13. siječnja 2020. o oslobađanju zastupničkog mjesta tužitelja od 3. siječnja 2020. i o odbijanju zahtjeva za donošenje hitnih mjera za zaštitu njegovog parlamentarnog imuniteta podnesenog 20. prosinca 2019.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-94/20: Tužba podnesena 19. veljače 2020. – Campine i Campine Recycling protiv Komisije

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/52

      Tužba podnesena 19. veljače 2020. – Campine i Campine Recycling protiv Komisije
      (Predmet T-94/20)
      (2020/C 137/83)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Campine (Beerse, Belgija), Campine Recycling (Beerse) (zastupnici: C. Verdonck, B. Gielen i Q. Silvestre, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži Komisiji plaćanje naknade koja odgovara zateznim kamatama kako bi postupila u skladu s presudom Općeg suda u predmetu Campine (1) za razdoblje od dana Campineove privremene uplate novčane kazne do 11. prosinca 2019. Te zatezne kamate bi trebalo izračunati po stopi koja odgovara primjenjivoj stopi ESB-a za refinanciranje uvećanoj za 3,5 postotna poena – tj. u iznosu od EUR 300 637,32 ili, alternativno, po kamatnoj stopi koju odredi Sud;

                  —

                  naloži Komisiji da plati zatezne kamate na iznos pod (a), tj. na naknadu koja odgovara zateznim kamatama za dio novčane kazne koji je poništen. Te zatezne kamate bi trebalo izračunati po stopi koja odgovara primjenjivoj stopi ESB-a za refinanciranje uvećanoj za 3,5 postotna poena (izračunanoj za naknadu od 300 637,32 eura, koja iznosi EUR 28,83 po danu) ili, alternativno, po kamatnoj stopi koju odredi Sud. Te zatezne kamate treba izračunati za razdoblje koje započinje na dan Komisijina povrata glavnice 11. prosinca 2019. ili, alternativno, od dana donošenja presude Općeg suda u ovom postupku, ili, daljnje alternativno, za razdoblja koje počinje na dan koji odredi Sud;

                  —

                  podredno, poništi Komisijin dopis od 13. siječnja 2020. ili, alternativno, Komisijin e-mail od 10. prosinca 2019., u kojem Komisija odbija platiti zatezne kamate tužiteljima na temelju presude Općeg suda u predmetu T-240/17 i naloži Komisiji da plati naknadu štete na temelju članka 340. UFEU-a, ili, alternativno, da donese primjerene mjere kako bi se osiguralo postupanje u skladu s presudom Općeg suda od 7. studenoga 2019. u skladu sa zahtjevima članka 266. stavka 1. UFEU-a;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da bi Komisija trebala platiti naknadu na temelju članka 266. stavka 2. UFEU-a i članka 340. stavka 2. UFEU-a. Tužitelji tvrde da je Komisija, na temelju presude Općeg suda u predmetu Campine, u skladu s člankom 266. stavkom 1. UFEU-a kako ga tumači sudska praksa, u smislu mjera postupanja u skladu s tom presudom, trebala vratiti ne samo iznos glavnice novčane kazne već i platiti zatezne kamate kao naknadu po uobičajenoj stopi zbog uskrate korištenja tog iznosa za vrijeme referentnog razdoblja (tj. razdoblja između privremene uplate tužitelja i Komisijina povrata) i da Komisija nema nikakvu diskreciju ovlast u tom pogledu. S obzirom na retroaktivni učinak presude o poništenju, Komisija bi trebala platiti naknadu koja odgovara zateznim kamatama kako bi postupila u skladu s presudom Općeg suda u predmetu Campine.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da bi Komisija trebala platiti zatezne kamate na naknadu koju treba platiti. Tužitelji tvrde da načelo restitutio in integrum podrazumijeva da Komisija plati zatezne kamate na naknadu koja odgovara zateznim kamatama za dio novčane kazne koji je poništen.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da su Komisijin dopis od 13. siječnja 2020. ili, alternativno, Komisijin e-mail od 10. prosinca 2019., u kojem Komisija odbija platiti zatezne kamate, nezakoniti te bi stoga trebali biti poništeni. Tužitelji smatraju da su ti akti nezakoniti zbog povrede članka 266. stavka 1. UFEU-a i članka 296. stavka 1. UFEU-a.

         (1)  Presuda od 7. studenoga 2019., Campine i Campine Recycling protiv Komisije, T-240/17 (ECLI:EU:T:2019:778).


title: Predmet T-112/20: Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Intis protiv EUIPO-a – Televes (TELEVEND)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/54

      Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Intis protiv EUIPO-a – Televes (TELEVEND)
      (Predmet T-112/20)
      (2020/C 137/84)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Intis d.o.o. (Zagreb, Hrvatska) (zastupnik: T. Nagy, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Televes, SA (Santiago de Compostela, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije TELEVEND – žig Europske unije br. 15 547 871

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. prosinca 2019. u predmetu R 1923/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-124/20: Tužba podnesena 25. veljače 2020. – M/S. Indeutsch International protiv EUIPO-a – Crafts Americana Group (Prikaz uzorka u obliku slova V (chevron) između dvije paralelne crte)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/54

      Tužba podnesena 25. veljače 2020. – M/S. Indeutsch International protiv EUIPO-a – Crafts Americana Group (Prikaz uzorka u obliku slova V (chevron) između dvije paralelne crte)
      (Predmet T-124/20)
      (2020/C 137/85)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: M/S. Indeutsch International (Noida, Indija) (zastupnici: D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli, K. Hughes, Solicitors i S. Malynicz, QC)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Crafts Americana Group, Inc. (Vancouver, Washington, Sjedinjene Američke države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (Prikaz uzorka u obliku slova V (chevron) između dvije paralelne crte) – žig Europske unije br. 8 884 264

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka velikog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. prosinca 2019. u predmetu R 2672/2017-G

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  pogrešna primjena kriterija razlikovnog karaktera za trodimenzionalne i slične žigove.


title: Predmet T-564/18: Rješenje Općeg suda od 6. veljače 2020. – Bernis i dr. protiv ESB

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/55

      Rješenje Općeg suda od 6. veljače 2020. – Bernis i dr. protiv ESB
      (Predmet T-564/18) (1)

      (2020/C 137/86)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik desetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: Predmet T-582/19: Rješenje Općeg suda od 13. veljače 2020. – Victoria’s Secret Stores Brand Management protiv EUIPO-a – Lacoste (LOVE PINK)

text:
               27.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 137/55

      Rješenje Općeg suda od 13. veljače 2020. – Victoria’s Secret Stores Brand Management protiv EUIPO-a – Lacoste (LOVE PINK)
      (Predmet T-582/19) (1)

      (2020/C 137/87)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 348, 14. 10. 2019.


title: Predmet T-155/19: Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2020. – AP protiv EIF-a („Tužba za poništenje i naknadu štete – Javna služba – Osoblje EIF-a – Podnošenje ostavke člana osoblja zbog osobnih razloga – Dopust zbog teške bolesti koja je započela prije datuma isteka ugovora o radu koji je izabrao član osoblja – Zahtjev za povlačenje ostavke nakon datuma isteka ugovora o radu koji je izabrao član osoblja – Odbijanje EIF-a da prihvati retroaktivno povlačenje ostavke – Odgoda datuma isteka ugovora o radu zbog bolovanja – Primjena članka 33. Pravilnika o osoblju EIF-a – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               8.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/14

      Rješenje Općeg suda od 31. ožujka 2020. – AP protiv EIF-a
      (Predmet T-155/19) (1)

      („Tužba za poništenje i naknadu štete - Javna služba - Osoblje EIF-a - Podnošenje ostavke člana osoblja zbog osobnih razloga - Dopust zbog teške bolesti koja je započela prije datuma isteka ugovora o radu koji je izabrao član osoblja - Zahtjev za povlačenje ostavke nakon datuma isteka ugovora o radu koji je izabrao član osoblja - Odbijanje EIF-a da prihvati retroaktivno povlačenje ostavke - Odgoda datuma isteka ugovora o radu zbog bolovanja - Primjena članka 33. Pravilnika o osoblju EIF-a - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)
      (2020/C 191/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AP (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europski investicijski fond (zastupnici: M. Leander, N. Panayotopoulos i F. Dascalescu, agenti, uz asistenciju P-E. Partsch i T. Evans, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije kojim se traži, najprije, poništenje EIF-ovih dopisa od 30. kolovoza i 3. listopada 2018. kojima se odbija tužiteljev zahtjev od 20. lipnja 2018., kao drugo, da se EIF-u naloži plaćanje naknada predviđenih člankom 33. Pravilnika o osoblju EIF-a i, kao treće, naknada neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao djelomično očito nedopuštena i odbija kao djelomično očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Osobi AP nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet C-682/19 P: Žalba koju je 15. rujna 2019. podnio BP protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 11. srpnja 2019. u predmetu T-917/16 REV, BP protiv FRA

text:
               15.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 201/2

      Žalba koju je 15. rujna 2019. podnio BP protiv rješenja Općeg suda (peto vijeće) od 11. srpnja 2019. u predmetu T-917/16 REV, BP protiv FRA
      (Predmet C-682/19 P)
      (2020/C 201/03)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: BP (zastupnik: E. Lazar, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA)
      Sud (osmo vijeće) je rješenjem od 19. ožujka 2020. utvrdio da je žalba djelomično nedopuštena i djelomično očito neosnovana.
      Žalitelju je naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-779/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Poljska) – Mikrokasa S.A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty protiv XO (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Ugovori o potrošačkim kreditima – Direktiva 2008/48/EZ – Članak 3. točka (g), članak 10. stavak 2. i članak 22. stavak 1. – Razina usklađivanja – Pojam‚ nekamatni troškovi kredita’ – Direktiva 93/13/EEZ – Članak 1. stavak 2. – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Gornja granica ukupnih nekamatnih troškova kredita – Ugovorne odredbe koje su odraz obaveznih zakonskih ili regulatornih odredaba – Isključenost)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/15

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Poljska) – Mikrokasa S.A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty protiv XO
      (Predmet C-779/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Ugovori o potrošačkim kreditima - Direktiva 2008/48/EZ - Članak 3. točka (g), članak 10. stavak 2. i članak 22. stavak 1. - Razina usklađivanja - Pojam‚ nekamatni troškovi kredita’ - Direktiva 93/13/EEZ - Članak 1. stavak 2. - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Gornja granica ukupnih nekamatnih troškova kredita - Ugovorne odredbe koje su odraz obaveznih zakonskih ili regulatornih odredaba - Isključenost)
      (2020/C 215/17)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Mikrokasa S.A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty

         Tuženik: XO

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. točku (g), članak 10. stavak 2. i članak 22. stavak 1. Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji predviđa metodu izračuna najvišeg iznosa nekamatnih troškova kredita koji se mogu nametnuti potrošaču, pod uvjetom da taj propis ne sadržava dodatne obveze informiranja koje se odnose na te nekamatne troškove kredita uz one predviđene navedenim člankom 10. stavkom 2.

                  2.

                  Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da iz njezina područja primjene nije isključena ugovorna odredba kojom se utvrđuju ukupni nekamatni troškovi kredita uz poštovanje gornje granice predviđene nacionalnom odredbom a da se pritom nužno ne uzimaju u obzir stvarno nastali troškovi.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-2/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Riigikohus – Estonija) – kazneni postupak protiv A. P. (Zahtjev za prethodnu odluku – Okvirna odluka 2008/947/PUP – Uzajamno priznavanje presuda i probacijskih odluka – Područje primjene – Presuda kojom se izriče kazna zatvora uz primjenu uvjetne osude – Probacijska mjera – Obveza nepočinjenja novog kaznenog djela – Zakonska obveza)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/17

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Riigikohus – Estonija) – kazneni postupak protiv A. P.
      (Predmet C-2/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okvirna odluka 2008/947/PUP - Uzajamno priznavanje presuda i probacijskih odluka - Područje primjene - Presuda kojom se izriče kazna zatvora uz primjenu uvjetne osude - Probacijska mjera - Obveza nepočinjenja novog kaznenog djela - Zakonska obveza)
      (2020/C 215/19)
      Jezik postupka: estonski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Riigikohus

         Stranka glavnog kaznenog postupka

      A. P.

         Izreka

      Članak 1. stavak 2. Okvirne odluke Vijeća 2008/947/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja na presude i probacijske odluke s ciljem nadzora probacijskih mjera i alternativnih sankcija, u vezi s njezinim člankom 4. stavkom 1. točkom (d), treba tumačiti na način da priznavanje presude kojom je izrečena kazna zatvora čije je izvršenje odgođeno pod jedinim uvjetom da se poštuje zakonska obveza nepočinjenja novog kaznenog djela unutar roka kušnje ulazi u područje primjene te okvirne odluke, ako ta zakonska obveza proizlazi iz te presude ili probacijske odluke donesene na temelju te presude, a što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

         (1)  SL C 93, 11. 3. 2019.


title: Predmet C-66/19: Presuda Suda (šesto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Saarbrücken – Njemačka) – JC protiv Kreissparkasse Saarlouis („Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 2008/48/EZ – Ugovori o potrošačkim kreditima – Pravo na povlačenje – Rok za ostvarivanje tog prava – Zahtjevi u pogledu informacija koje treba uključiti u ugovor – Obavijest o informacijama koje se ograničavaju na višestruko upućivanje na nacionalne odredbe”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/17

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Saarbrücken – Njemačka) – JC protiv Kreissparkasse Saarlouis
      (Predmet C-66/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2008/48/EZ - Ugovori o potrošačkim kreditima - Pravo na povlačenje - Rok za ostvarivanje tog prava - Zahtjevi u pogledu informacija koje treba uključiti u ugovor - Obavijest o informacijama koje se ograničavaju na višestruko upućivanje na nacionalne odredbe”)
      (2020/C 215/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Saarbrücken

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: JC

         Tuženik: Kreissparkasse Saarlouis

         Izreka

                  1.

                  Članak 10. stavak 2. točku (p) Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ treba tumačiti na način da informacije koje treba jasno i sažeto navesti u ugovoru o kreditu, primjenom te odredbe, uključuju načine izračuna roka za povlačenje navedene u članku 14. stavku 1. drugom podstavku te direktive.

                  2.

                  Članak 10. stavak 2. točku (p) Direktive 2008/48 treba tumačiti na način da mu se protivi to da ugovor o kreditu, kada je riječ o informacijama iz članka 10. te direktive, upućuje na odredbu nacionalnog prava, koja pak dalje upućuje na druge odredbe prava predmetne države članice.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet C-94/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – San Domenico Vetraria SpA protiv Agenzia delle Entrate („Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Šesta direktiva 77/388/EEZ – Članci 2. i 6. – Područje primjene – Oporezive transakcije – Obavljanje usluga uz naknadu – Upućivanje osoblja matičnog društva svojem društvu kćeri – Naknada ograničena na nastale troškove koju plaća društvo kći”)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/18

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – San Domenico Vetraria SpA protiv Agenzia delle Entrate
      (Predmet C-94/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Šesta direktiva 77/388/EEZ - Članci 2. i 6. - Područje primjene - Oporezive transakcije - Obavljanje usluga uz naknadu - Upućivanje osoblja matičnog društva svojem društvu kćeri - Naknada ograničena na nastale troškove koju plaća društvo kći”)
      (2020/C 215/21)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: San Domenico Vetraria SpA

         Tuženik: Agenzia delle Entrate

         uz sudjelovanje: Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Izreka

      Članak 2. točku 1. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo sukladno kojem se za potrebe poreza na dodanu vrijednost ne smatraju mjerodavnima posudbe ili upućivanja osoblja matičnog društva u svoje društvo kćer, izvršeni uz naknadu kojom se pokriva samo s time povezani trošak, ako su iznosi koje društvo kći isplaćuje u korist svojega matičnog društva, s jedne strane, i te posudbe ili upućivanja, s druge strane, međusobno uvjetovani.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet C-192/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gerechtshof Amsterdam – Nizozemska) – Rensen Shipbuilding BV (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Tarifno razvrstavanje – Tarifni broj 8901 – Brodski trup – Plovidba morem – Plovila konstruirana za plovidbu [otvorenim] morem – Pojam)

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/19

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Gerechtshof Amsterdam – Nizozemska) – Rensen Shipbuilding BV
      (Predmet C-192/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifno razvrstavanje - Tarifni broj 8901 - Brodski trup - Plovidba morem - Plovila konstruirana za plovidbu [otvorenim] morem - Pojam)
      (2020/C 215/23)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Gerechtshof Amsterdam

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Rensen Shipbuilding BV

         Uz sudjelovanje: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

         Izreka

      Dodatnu napomenu 1. poglavlja 89. Kombinirane nomenklature koja je sadržana u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verziji koja proizlazi iz Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1031/2008 od 19. rujna 2008., treba tumačiti na način da pojmom „plovila konstruirana za plovidbu [otvorenim] morem” iz te dodatne napomene nisu obuhvaćena plovila koja zbog osobina svojstvenih njihovoj konstrukciji mogu ploviti samo na oko 21 nautičku milju od obale u teškim vremenskim uvjetima.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-123/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. ožujka 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Ferrari SpA protiv Mansory Design & Holding GmbH, WH

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. ožujka 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Ferrari SpA protiv Mansory Design & Holding GmbH, WH
      (Predmet C-123/20)
      (2020/C 215/24)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Ferrari SpA

         Tuženik: Mansory Design & Holding GmbH, WH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se otkrivanjem cjelokupne slike proizvoda stvoriti neregistrirani dizajn Zajednice za pojedine dijelove proizvoda u skladu s člankom 11. stavkom 1. i člankom 11. stavkom 2. prvom rečenicom Uredbe (EZ) br. 6/2002 (1)?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
                  Koji pravni kriterij valja primijeniti u okviru ocjene individualnog karaktera u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) i člankom 6. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 6/2002 prilikom utvrđivanja ukupnog dojma sastavnog dijela, poput dijela karoserije vozila, koji je ugrađen u složeni proizvod? Može li osobito biti mjerodavno to što se vanjski izgled sastavnog dijela u percepciji upućenog korisnika nije u potpunosti izgubio u izgledu složenog proizvoda, nego je u određenom smislu neovisan i jedinstven, što omogućuje da se ukupan estetski dojam utvrdi neovisno o ukupnom izgledu?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (SL 2002., L 3, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.)


title: Predmet C-136/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. ožujka 2020. uputio Zalaegerszegi Járásbíróság (Mađarska) – Kazneni postupak protiv LU

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. ožujka 2020. uputio Zalaegerszegi Járásbíróság (Mađarska) – Kazneni postupak protiv LU
      (Predmet C-136/20)
      (2020/C 215/26)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Zalaegerszegi Járásbíróság

         Stranka glavnog postupka

      LU

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pravilo iz članka 5. stavka 1. Okvirne odluke Vijeća Europske unije 2005/214/PUP o primjeni načela uzajamnog priznavanja na novčane kazne (1) tumačiti na način da ako država članica izdavateljica utvrdi postojanje nekog od ponašanja navedenih u toj odredbi, tijelo države članice izvršiteljice ne raspolaže nikakvom dodatnom marginom prosudbe za odbijanje izvršenja nego mora izvršiti [odluku o sankciji]?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, može li tijelo države članice izvršiteljice tvrditi da ponašanje navedeno u odluci države članice izdavateljice ne odgovara ponašanju opisanom na tom popisu?

         (1)  SL 2005., L 76, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 69.)


title: Predmet C-126/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2020. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – ExxonMobil Production Deutschland GmbH protiv Savezne Republike Njemačke, koju zastupa Umweltbundesamt

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2020. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – ExxonMobil Production Deutschland GmbH protiv Savezne Republike Njemačke, koju zastupa Umweltbundesamt
      (Predmet C-126/20)
      (2020/C 215/25)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Berlin

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ExxonMobil Production Deutschland GmbH

         Tuženik: Savezna Republika Njemačka, koju zastupa Umweltbundesamt

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u slučaju CO2 izdvojenog iz smjese plinova i ispuštenog u atmosferu, u kontekstu obrade prirodnog plina (koji je u obliku kiselog plina) tijekom „Clausova postupka” koji podrazumijeva izdvajanje CO2 koji je prisutan u prirodnom plinu, riječ o emisijama koje u smislu članka 3. točke (h) prve rečenice Odluke 2011/278/EU (1) nastaju zbog postupka navedenog u članku 3. točki (h) podtočki v.?

                  2.

                  Mogu li emisije CO2 u smislu članka 3. točke (h) prve rečenice Odluke 2011/278/EU „nastati” zbog postupka tijekom kojeg se CO2 koji se prirodno nalazi u sirovini ispušta u atmosferu a da se tim postupkom usto ne stvara dodatni CO2 ili ta odredba pak nužno zahtijeva da CO2 ispušten u atmosferu prvi put nastane kao rezultat tog postupka?

                  3.

                  Je li riječ o „korištenju” sirovina koje sadržavaju ugljik, u smislu članka 3. točke (h) podtočke v. Odluke 2011/278/EU, ako se prirodni plin u svojem izvornom stanju koristi za proizvodnju sumpora tijekom tzv. Clausova postupka i ako se u tom kontekstu CO2 koji je prirodno prisutan u prirodnom plinu ispušta u atmosferu a da pritom ne sudjeluje u kemijskoj reakciji u postupku ili pojam „korištenje” pak nužno podrazumijeva da ugljik sudjeluje u kemijskoj reakciji do koje dolazi, odnosno da je čak nužan za kemijsku reakciju do koje dolazi?

                  4.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo, drugo i treće pitanje:
                  Prema kojoj će se referentnoj vrijednosti dodjeljivati besplatne emisijske jedinice kada postrojenje koje podliježe obvezi trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova ispunjava materijalne uvjete za potpostrojenje s referentnom vrijednosti za toplinu kao i materijalne uvjete za potpostrojenje s procesnim emisijama? Ima li pravo na dodjelu emisijskih jedinica na temelju referentne vrijednosti za toplinu prednost pred pravom na dodjelu na temelju procesnih emisija ili pak pravo na dodjelu emisijskih jedinica na temelju procesnih emisija, zbog načela specijalnosti, ima prednost pred pravom na dodjelu na temelju referentne vrijednosti za toplinu i na temelju referentne vrijednosti za gorivo?

                  5.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo, drugo, treće i četvrto pitanje:
                  Mogu li se prava na višestruku dodjelu besplatnih emisijskih jedinica za treće razdoblje trgovanja nakon završetka tog razdoblja trgovanja ostvariti emisijskim jedinicama iz četvrtog razdoblja trgovanja ako se postojanje takvog prava na dodjelu sudski utvrđuje tek nakon isteka trećeg razdoblja trgovanja ili pak sa završetkom trećeg razdoblja trgovanja prava na dodjelu koja još nisu ostvarena prestaju?

         (1)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2011., L 130, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.)


title: Predmet C-147/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. ožujka 2020. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Novartis Pharma GmbH protiv Abacus Medicine A/S

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. ožujka 2020. uputio Landgericht Hamburg (Njemačka) – Novartis Pharma GmbH protiv Abacus Medicine A/S
      (Predmet C-147/20)
      (2020/C 215/27)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Novartis Pharma GmbH

         Tuženik: Abacus Medicine A/S

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li doći do umjetne podjele tržišta u smislu sudske prakse Suda EU-a ako se sigurnosne oznake izvornog vanjskog pakiranja koje su predviđene prema članku 54. točki (o) i članku 47.a Direktive 2001/83 (1) mogu zamijeniti zadržavanjem tog izvornog pakiranja od strane paralelnog distributera uz poštovanje članka 47.a stavka 1. točke (b) Direktive 2001/83/EZ samo na način da ostanu vidljivi tragovi otvaranja nakon čega su izvorno postojeće sigurnosne oznake djelomično ili u cijelosti uklonjene i/ili prekrivene?

                  2.

                  Je li za davanje odgovora na prvo pitanje važno to jesu li tragovi otvaranja vidljivi tek ako su veleprodaje i/ili osobe koje su ovlaštene izdavati lijekove stanovništvu, primjerice ljekarne, temeljito provjerile lijek u okviru ispunjavanja svoje obveze prema člancima 10., 24. i 30. Uredbe 2016/161 (2), ili to da ih se prilikom površinskog pregleda može previdjeti?

                  3.

                  Je li za davanje odgovora na prvo pitanje važno to da tragovi otvaranja postaju vidljivi tek kada pakiranje lijeka npr. otvori pacijent?

                  4.

                  Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe 2016/161 tumačiti na način da barkod koji sadržava jedinstveni identifikator u smislu članka 3. stavka 2. točke (a) Uredbe 2016/161 mora biti otisnut izravno na pakiranju, to jest da stavljanje jedinstvenog identifikatora s dodatnom vanjskom naljepnicom na vanjsko izvorno pakiranje od strane paralelnog distributera nije u skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe 2016/161?

         (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL 2001., L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/161 od 2. listopada 2015. o dopuni Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća utvrđivanjem detaljnih pravila za sigurnosne oznake na pakiranjima lijekova za humanu primjenu (SL 2016., L 32, str. 1.)


title: Predmet C-153/20 P: Žalba koju je 27. ožujka 2020. podnijela Republika Litva protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 22. siječnja 2020. u predmetu T-19/18, Litva protiv Komisije

text:
               29.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/23

      Žalba koju je 27. ožujka 2020. podnijela Republika Litva protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 22. siječnja 2020. u predmetu T-19/18, Litva protiv Komisije
      (Predmet C-153/20 P)
      (2020/C 215/28)
      Jezik postupka: litavski

         Stranke

         Žalitelj: Republika Litva (zastupnici: R. Dzikovič, K. Dieninis)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Republika Češka

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 22. siječnja 2020. u predmetu T-19/18, Litva protiv Komisije, EU:T:2020:4 kojom je odbijena tužba Republike Litve od 19. siječnja 2018. za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/2014 оd 8. studenoga 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR);

                  —

                  vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu ili odluči u predmetu s obzirom na žalbene razloge i donese konačnu presudu o poništenju Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/2014 оd 8. studenoga 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR);

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Republika Litva traži od Suda da ukine presudu Općeg suda u predmetu T-19/18 (u daljnjem tekstu: pobijana presuda) i navodi sljedeće žalbene razloge:

                  (1)

                  pogrešno tumačenje članka 24. stavka 1. Uredbe br. 65/2011 (1) i povreda obveze obrazlaganja zato što Opći sud, prilikom odlučivanja u točkama 61. do 80. pobijane presude o kriterijima koji su primijenjeni kako bi se odlučilo imaju li tužitelji status SME-ova, nije jasno i nedvosmisleno obrazložio svoje stajalište;

                  (2)

                  povreda članka 256. stavka 2. UFEU-a i načela pravne sigurnosti jer je u točkama 81. do 90. pobijane presude Opći sud prilikom odlučivanja o učinkovitosti nadzora rizičnih projekata zauzeo stajalište suprotno onome Suda Europske unije u prethodnim sličnim predmetima i pogrešno ocijenio dokaze, jer u točkama 88. do 92. pobijane presude nije točno utvrdio činjenice;

                  (3)

                  pogrešno tumačenje članka 26. Uredbe br. 65/2011 i iskrivljavanje dokaza zato što je Opći sud, prilikom odlučivanja u točkama 178. do 188. pobijane presude o kriterijima kvalitete za provjere na terenu, dao kontradiktorno obrazloženje i tako neopravdano proširio članak 26. Uredbe br. 65/2011, dok je u točkama 181. do 191. pobijane presude pogrešno ocijenio dokaze;

                  (4)

                  povreda članaka 263. i 256. UFEU-a i pogrešna ocjena dokaza jer u točkama 195. do 212. pobijane presude Opći sud nije provjerio jesu li Komisijine informacije o neadekvatnosti provjera troškova projekta bile točne, pouzdane i dosljedne, što predstavlja nedostatak u ocjeni zakonitosti Komisije odluke.

         (1)  Uredba Komisije (EU) br. 65/2011 od 27. siječnja 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 vezano uz primjenu postupaka kontrole, kao i uvjeta višestruke sukladnosti u vezi s mjerama ruralnog razvoja (SL 2011., L 25, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 52., str. 289.)