title: Predmet T-874/16: Tužba podnesena 9. prosinca 2016. – RA protiv Revizorskog suda

text:
               13.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/22

         Tužba podnesena 9. prosinca 2016. – RA protiv Revizorskog suda
   (Predmet T-874/16)
   (2017/C 046/25)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: RA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

      Tuženik: Revizorski sud Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku od 4. ožujka 2016. o tome da se tužitelja ne promakne u razred AD 11;

               —

               naloži Revizorskom sudu snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, kojim tužitelj ističe prigovor nezakonitosti sustava promaknuća koji je na snazi u Revizorskom sudu Europske unije, uspostavljenog Odlukom 53-2014 koja se odnosi na promaknuća jer utjecala na sposobnost tijela za imenovanje (AIPN) da metodički otkrije razlike u načinu ocjenjivanja dužnosnika kakav primjenjuju različiti ocjenjivači prema svojoj subjektivnoj prosudbi.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je odlukom od 4. ožujka 2016. o nepromicanju tužitelja u razred AD 11 povrijeđen članak 45. Pravilnika o osoblju Europske unije jer AIPN nije proveo usporedbu njegovih zasluga na ravnopravnoj i objektivnoj osnovi na temelju usporedivih izvora informacija ili podataka.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je u obrazloženju podneska o odgovoru na podnesak o odbijanju prigovora navedeno da pobijana odluka sadrži više očitih pogrešaka u ocjeni.


title: Predmet T-203/15: Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a (WORLD OF BINGO)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/46

         Tužba podnesena 23. travnja 2015. – Zitro IP protiv OHIM-a (WORLD OF BINGO)
   (Predmet T-203/15)
   (2015/C 198/63)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: A. Canela Giménez, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „WORLD OF BINGO” – prijava za registraciju br. 12 552 162

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. veljače 2015. u predmetu R 1900/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet F-147/12: Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Sommier protiv Komisije

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/45

         Rješenje Službeničkog suda od 29. travnja 2016. – Sommier protiv Komisije
   (Predmet F-147/12) (1)

   (2016/C 222/60)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 55, 23. 2. 2013., str. 26


title: Predmet T-167/12 P: Presuda Općeg suda od 8. listopada 2013. — Vijeće protiv AY ( „Žalba — Javna služba — Službenici — Napredovanje — Razdoblje ocjenjivanja 2010. — Usporedno ispitivanje uspješnosti — Strukovno usavršavanje — Uspješan završetak programa osposobljavanja službenika funkcijske skupine AST u postupku potvrđivanja za napredovanje u funkcijsku skupinu AD — Iskrivljivanje dokaza” )

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/54

         Presuda Općeg suda od 8. listopada 2013. — Vijeće protiv AY
   (Predmet T-167/12 P) (1)

   (Žalba - Javna služba - Službenici - Napredovanje - Razdoblje ocjenjivanja 2010. - Usporedno ispitivanje uspješnosti - Strukovno usavršavanje - Uspješan završetak programa osposobljavanja službenika funkcijske skupine AST u postupku potvrđivanja za napredovanje u funkcijsku skupinu AD - Iskrivljivanje dokaza)
   2013/C 344/96
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i A. Jensen, agenti)

      Druga stranka u postupku: AY (Bousval, Belgija) (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 8. veljače 2012., AY/Vijeće (F-23/11,), s ciljem djelomičnog poništenja te presude.

      Izreka

               1.

               Presuda Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 8. veljače 2012., AY/Vijeće (F 23/11), ukida se u dijelu u kojem je Službenički sud poništio odluku kojom je Vijeće Europske unije odbilo promaknuti AY u razred AST 9 na temelju razdoblja ocjenjivanja 2010. i u dijelu u kojem je naložio Vijeću snošenje svih troškova (točke 1. i 4. izreke te presude).

               2.

               Predmet se vraća na ponovno odlučivanje Službeničkom sudu.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 180, 27.7.2012.


title: Predmet T-730/16: Tužba podnesena 13. listopada 2016. –Espírito Santo Financial Group protiv ESB-a

text:
               12.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/35

         Tužba podnesena 13. listopada 2016. –Espírito Santo Financial Group protiv ESB-a
   (Predmet T-730/16)
   (2016/C 462/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Espírito Santo Financial Group, SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: R. Oliveira i S. Estima Martins, lawyers)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske središnje banke (ESB) od 31. kolovoza 2016. donesenu na temelju Odluke ECB/2004/3 o uskraćivanju neograničenog pristupa Odluci ESB-a od 1. kolovoza kojom se suspendira status Banco Espírito Santo S.A. partnerau monetarnoj politici Eurosustava, obvezuje ju se da u potpunosti plati svoj dug Eurosustavu, te joj se odbija neograničeni pristup povezanim dokumentima odnosno odlukama tijela ESB-a;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da pobijanu odluku kojom se odbija pristup zatraženim informacijama, uključenima u odluke Upravnog vijeća, treba poništiti zbog povrede obveze obrazlaganja.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da pobijanu odluku kojom se odbija pristup zatraženim informacijama, uključenima u odluke Upravnog vijeća, treba poništiti jer se njome pogrešno tumače i time krše prva, druga i sedma alineja članka 4. stavka 1. točke (a) Odluke ESB/2004/3.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da pobijanu odluku kojom se odbija pristup dodatnim informacijama sadržanim u prijedlozima Izvršnog odbora treba poništiti zbog povrede obveze obrazlaganja.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na tome da pobijanu odluku kojom se odbija pristup dodatnim informacijama sadržanim u prijedlozima Izvršnog odbora treba poništiti jer se njome pogrešno tumače i time krše druga i sedma alineja članka 4. stavka 1. Odluke ESB/2004/3.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na tome da pobijanu odluku kojom se odbija pristup dodatnim informacijama sadržanim u prijedlozima Izvršnog odbora treba poništiti jer se njome pogrešno tumači i time krši prva alineja članka 4. stavka 2. Odluke ESB/2004/3.

               6.

               Šesti tužbeni razlog temelji se na tome da pobijanu odluku kojom se odbija pristup dodatnim informacijama sadržanim u prijedlozima Izvršnog odbora treba poništiti jer se njome pogrešno tumači i time krši članak 4. stavak 3. Odluke ESB/2004/3.


title: Predmet C-186/15: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Münster – Njemačka) – Kreissparkasse Wiedenbrück protiv Finanzamt Wiedenbrück (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Odbitak pretporeza — Članak 173. stavak 1. — Roba i usluge koje se koriste i za oporezive i za izuzete transakcije (roba i usluge mješovite namjene) — Utvrđivanje iznosa odbitka poreza na dodanu vrijednost — Udio za odbitak — Članak 174. — Udio za odbitak izračunat upotrebom načina raspodjele prema prometu — Članak 173. stavak 2. — Sustav odstupanja — Članak 175. — Pravilo o zaokruživanju udjela za odbitak — Članci 184. i 185. — Ispravci odbitaka)

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/9

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. lipnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Münster – Njemačka) – Kreissparkasse Wiedenbrück protiv Finanzamt Wiedenbrück
   (Predmet C-186/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Odbitak pretporeza - Članak 173. stavak 1. - Roba i usluge koje se koriste i za oporezive i za izuzete transakcije (roba i usluge mješovite namjene) - Utvrđivanje iznosa odbitka poreza na dodanu vrijednost - Udio za odbitak - Članak 174. - Udio za odbitak izračunat upotrebom načina raspodjele prema prometu - Članak 173. stavak 2. - Sustav odstupanja - Članak 175. - Pravilo o zaokruživanju udjela za odbitak - Članci 184. i 185. - Ispravci odbitaka))
   (2016/C 305/13)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Münster

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Kreissparkasse Wiedenbrück

      Tuženik: Finanzamt Wiedenbrück

      Izreka

               1.

               Članak 175. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost valja tumačiti na način da države članice nisu obvezne primijeniti pravilo o zaokruživanju iz te odredbe kad se udio za odbitak izračunava prema jednoj od metoda odstupanja iz članka 173. stavka 2. te direktive.

               2.

               Članke 184. i prateće članke Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da su države članice dužne primijeniti pravilo o zaokruživanju iz članka 175. stavka 1. te direktive u slučaju ispravka kad je na temelju njihova nacionalnog zakonodavstva udio za odbitak izračunat prema jednoj od metoda iz članka 173. stavka 2. te direktive ili članka 17. stavka 5. trećeg podstavka Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, samo ako je to pravilo primijenjeno za određivanje početnog iznosa odbitka.

      (1)  SL C 254, 3. 8. 2015.


title: Predmet C-437/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) dana 2. kolovoza 2013. — Unitrading Ltd, druga stranka u postupku Staatssecretaris van Financiën

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/12

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) dana 2. kolovoza 2013. — Unitrading Ltd, druga stranka u postupku Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-437/13)
   2013/C 325/21
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke u glavnom postupku

      Žalitelj u kasacijskom postupku: Unitrading Ltd

      Druga stranka u postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodna pitanja

               1.

               Ukoliko se carinska tijela s ciljem utvrđivanja podrijetla uvezene robe žele osloniti na rezultate ispitivanja treće osobe, a koja treća osoba odbija dati objašnjenja i carinskim tijelima i deklarantu, čime se ovome otežava ili onemogućava ispitivanje točnosti izvedenih zaključaka, a sudu otežava ispunjenje njegove zadaće ispitivanja rezultata, proizlazi li iz prava navedenih u članku 47. Povelje (1) (temeljnih prava Europske unije) da se rezultate ispitivanja ne smije uvažiti na sudu? Je li za odgovor na to pitanje značajna činjenica da treća osoba ne želi dati tražene informacije carinskim tijelima niti carinskom dužniku uz objašnjenje da je riječ o „law enforcement sensitive information” (sigurnosno osjetljivim informacijama) a za koji se navod ne pruža podrobnije objašnjenje?

               2.

               Proizlazi li iz prava navedenih u članku 47. Povelje da se carinska tijela, u mjeri u kojoj se to od njih može razumno očekivati, u slučaju da provedeno ispitivanje na kojemu temelje svoju pretpostavku o porijeklu robe ne mogu obrazložiti — pa su rezultati istrage dvojbeni — moraju složiti sa zahtjevom carinskog dužnika da na svoj trošak provede ispitivanje i/ili uzimanje uzoraka u državi koju je naveo kao državu podrijetla?

               3.

               Je li od značaja za odgovor na prvo i drugo pitanje to što su nakon obavještavanja dužnika o carinskom dugu još jedno ograničeno vrijeme postojali uzorci robe koje se moglo staviti na raspolaganje dužniku za provođenje ispitivanja u drugom laboratoriju, čak i ako rezultati takvog ispitivanja ništa ne bi promijenili na činjenici da rezultati laboratorija angažiranog od carinskih tijela nisu mogli biti provjereni, tako da niti sud — ukoliko bi drugi laboratorij utvrdio porijeklo kakvo je naznačio dužnik — ne bi mogao usporediti rezultate oba laboratorija kako bi utvrdio njihovu pouzdanost. Ako je odgovor potvrdan, moraju li carinska tijela upozoriti carinskog dužnika da još uvijek postoje dijelovi uzoraka robe te da ih može zahtijevati za svoje ispitivanje?

      (1)  SL 2000, C 364, str. 1.


title: Predmet F-109/13: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 3. prosinca 2014. – DG protiv ENISA-e (Javna služba — Privremeno osoblje — Raskid ugovora — Odsutnost obrazloženja — Nepoštovanje postupka ocjenjivanja — Očita pogreška u ocjeni)

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/43

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 3. prosinca 2014. – DG protiv ENISA-e
   (Predmet F-109/13) (1)

   ((Javna služba - Privremeno osoblje - Raskid ugovora - Odsutnost obrazloženja - Nepoštovanje postupka ocjenjivanja - Očita pogreška u ocjeni))
   (2015/C 026/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: DG (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost mreža i podataka (ENISA) (zastupnici: u početku P. Empadinhas, agent, C. Meidanis, odvjetnik, zatim P. Empadinhas i S. Purser, agenti, C. Meidanis, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke o otkazu tužiteljevog ugovora o radu, vraćanje na posao i isplatu novčanog davanja koja mu pripada od dana otkaza njegovog ugovora, uz odbitak tužiteljevog eventualnog prihoda za isto razdoblje, uvećanog za zatezne kamate koje se računaju prema stopi Europske središnje banke uvećanoj za 3 boda, i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene nematerijalne štete.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               DG snosi svoje troškove i nalaže mu se snošenje troškova Europske agencije za sigurnost mreža i podataka (ENISA).

      (1)  SL C 15, 18.1.2014., str. 21.


title: Predmet C-553/12 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 17. srpnja 2014. – Europska komisija protiv Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Helenska Republika, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.) (Žalba — Tržišno natjecanje — Članak 82. UEZ-a i članak 86. stavak 1. UEZ-a — Zadržavanje privilegiranih prava koja je Helenska Republika dodijelila u korist javnog poduzeća za traženje i vađenje lignita — Korištenje tim pravima — Konkurentska prednost na tržištima opskrbe lignitom i trgovine na veliko električnom energijom — Održavanje, proširivanje ili jačanje vladajućeg položaja)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/6

         Presuda Suda (treće vijeće) od 17. srpnja 2014. – Europska komisija protiv Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Helenska Republika, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.)
   (Predmet C-553/12 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Članak 82. UEZ-a i članak 86. stavak 1. UEZ-a - Zadržavanje privilegiranih prava koja je Helenska Republika dodijelila u korist javnog poduzeća za traženje i vađenje lignita - Korištenje tim pravima - Konkurentska prednost na tržištima opskrbe lignitom i trgovine na veliko električnom energijom - Održavanje, proširivanje ili jačanje vladajućeg položaja))
   2014/C 315/08
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou i A. Antoniadis, agenti, uz asistenciju A. Oikonomou, dikigoros)

      Druge stranke u postupku: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (zastupnik: P. Anestis, dikigoros), Helenska Republika (zastupnici: M.-T. Marinos, P. Mylonopoulos i K. Boskovits, agenti), Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.)

      Intervenijenti koji podržavaju tužitelja: Mytilinaios AE, Protergia AE, Alouminion AE (zastupnici: N. Korogiannakis, I. Zarzoura, D. Diakopoulos i E. Chrisafis, dikigoroi)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije DEI/Komisija (T-169/08, EU:T:2012:448).

               2.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije kako bi odlučio o tužbenim razlozima koji su pred njim istaknuti, a o kojima Sud Europske unije nije odlučivao.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet C-206/15 P: Žalba koju su 14. travnja 2015. podnijeli Sun Mark Ltd i Bulldog Energy Drink Ltd protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 5. veljače 2015. u predmetu T-78/13, Red Bull protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/7

         Žalba koju su 14. travnja 2015. podnijeli Sun Mark Ltd i Bulldog Energy Drink Ltd protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 5. veljače 2015. u predmetu T-78/13, Red Bull protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-206/15 P)
   (2016/C 048/11)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Sun Mark Ltd i Bulldog Energy Drink Ltd (zastupnici: A. Meskarian, Solicitor, S. Zaiwalla, Solicitor, T. Sampson, Barrister)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   Rješenjem od 24. studenoga 2015. Sud (deseto vijeće) je odlučio da je žalba nedopuštena.


title: Predmet F-1/14: Tužba podnesena 6. siječnja 2014. — ZZ protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/54

         Tužba podnesena 6. siječnja 2014. — ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-1/14)
   2014/C 52/108
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: F. Frabetti, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke EPSO-a kojom tužitelju nije dozvoljeno sudjelovanje u postupku procjene kandidata zbog njegove razine obrazovanja koja ne odgovara završenom sveučilišnom studiju u trajanju od najmanje tri godine za što mu je dodijeljena diploma s obzirom na opis radnog mjesta, ili profesionalnom osposobljavanju/kvalifikaciji s obzirom na opis radnog mjesta i istovrijednu razinu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništiti odluku odbora za odabir od 3. listopada 2013.;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje iznosa od 1 000 EUR za nematerijalnu štetu koju je pretrpio tužitelj;

               —

               odlučiti o troškovima i nagradama te s obzirom na odluku tuženika o odbijanju kojom se zloupotrebljava pravo, naložiti Komisiji njihovo snošenje.


title: Predmet T-384/16: Tužba podnesena 20. srpnja 2016. – Tri-Ocean Trading protiv Vijeća

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/30

         Tužba podnesena 20. srpnja 2016. – Tri-Ocean Trading protiv Vijeća
   (Predmet T-384/16)
   (2016/C 326/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Tri-Ocean Trading (George Town, Kajmanski otoci) (zastupnik: P. Saini, QC, R. Mehta, Barrister, i N. Sheikh, Solicitor)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2016/850 od 27. svibnja 2016. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2016 L 141, str. 125.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja,

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2016/840 od 27. svibnja 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2016 L 141, str. 30.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja,

               —

               naloži Vijeću snošenje tužiteljevih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na neispunjenju pretpostavki za uvrštavanje na popis iz priloga pobijanoj odluci i uredbi, na temelju članka 28. stavka 1. Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije („izvorna odluka”) i članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe Vijeća (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji („izvorna uredba”)

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi prava obrane i prava na djelotvornu sudsku zaštitu.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na okolnosti da Vijeće nije ispunilo svoju obvezu obrazlaganja, kako u pobijanoj odluci tako i u pobijanoj uredbi.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na neosnovanom i neproporcionalnom ograničavanju tužiteljeva prava vlasništva i ugleda.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci u ocjeni.


title: Predmet T-254/14: Tužba podnesena 18. travnja 2014. – Warenhandelszentrum protiv OHIM-a – Baumarkt Max Bahr (NEW MAX)

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/31

         Tužba podnesena 18. travnja 2014. – Warenhandelszentrum protiv OHIM-a – Baumarkt Max Bahr (NEW MAX)
   (Predmet T-254/14)
   2014/C 194/40
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Warenhandelszentrum Ltd. (Neu-Ulm, Njemačka) (zastupnik: F. Hirschel, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Baumarkt Max Bahr GmbH & Co. KG (Hamburg, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. siječnja 2014. u predmetu R 2035/2012-1 i dopusti prijavu žiga tužitelja;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalne elemente „NEW MAX”, za proizvode i usluge iz razreda 3, 5 i 37 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 1 06  474

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Baumarkt Max Bahr GmbH & Co. KG

      Navedeni žig ili znak: figurativni žig koji sadrži element „MAX”, za usluge iz razreda 35

      Odluka Odjela za prigovore: odbijanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: odluka Odjela za prigovore je poništena i prijava žiga je u cijelosti odbijena

      Tužbeni razlozi: u pogledu dvaju suprotstavljenih žigova ne postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu


title: Predmet F-76/15: Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – ZZ protiv Vijeća

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/51

         Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – ZZ protiv Vijeća
   (Predmet F-76/15)
   (2015/C 245/64)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke ureda za obračun u Bruxellesu kojom je odbijen zahtjev za produženje priznavanja bolesti sina tužitelja kao teške bolesti, te zahtjev za podmirivanje u stopostotnom iznosu zdravstvenih troškova vezanih uz tu bolest.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

   Tužitelj od Službeničkog suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku voditelja ureda za obračun u Bruxellesu od 8. travnja 2014. kojom se odbija zahtjev za produženje priznavanja bolesti njegova sina kao teške bolesti, uključujući i njegov zahtjev za podmirivanje u stopostotnom iznosu zdravstvenih troškova vezanih uz tu bolest;

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova.


title: Predmet C-387/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Presidenza del Consiglio dei Ministri protiv Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

text:
               9.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2017. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Presidenza del Consiglio dei Ministri protiv Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA
   (Predmet C-387/17)
   (2017/C 338/04)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Druga strana u postupku: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

      Prethodna pitanja

   Sudu Europske unije postavljena su sljedeća pitanja (u okolnostima iz glavnog postupka, koje uključuju tužbu za naknadu štete protiv države članice kao zakonodavca, u kojoj se tvrdi da je u razdoblju od 1976. do 1980., u skladu sa zakonom te države članice (Zakon br. 684/1974), ona stvarno dodijelila brodarskom društvu bespovratna sredstva koja su državna potpora u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ-u (bivši članak 92. stavak 1. i sada članak 107. UFEU-a) koja nije bila prijavljena (Komisiji) niti odobrena u skladu s člankom 88. Ugovora o EZ-u (bivši članak 93. i sada članak 108. UFEU-a), u kontekstu tržišta koje u to vrijeme nije bilo liberalizirano (pomorska kabotaža)):

               1.

               Za potrebe određivanja te potpore (kao „zatečene” i, stoga, kao potpore koja nije „nova” potpora), primjenjuje li se članak 1. točka (b) podtočka v. Uredbe br. 659/1999 (1), prema kojem „v. potpora […] se smatra zatečenom potporom jer je moguće ustanoviti da u trenutku kada je započela njezina primjena nije predstavljala potporu, ali je kasnije, zbog razvoja zajedničkog tržišta, postala potporom iako ju dotična država članica nije izmijenila. U slučaju kada određene mjere postanu potporom slijedom liberalizacije neke djelatnosti na temelju odredaba prava Zajednice, takve se mjere ne smatraju postojećom potporom nakon datuma utvrđenog za provedbu liberalizacije”, i, u slučaju pozitivnog odgovora, u skladu s kojim uvjetima; ili se primjenjuje načelo — (koje je formalno drugačijega opsega od gore navedene odredbe) koje je Opći sud uspostavio u svojoj presudi od 15. lipnja 2000. u spojenim predmetima T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/9 do T-607/97, T-1/98, T 3/98 do T-6/98 i T-23/98 (Alzetta i dr./Komisija, t. 143.), i koje je sud Europske unije potvrdio presudom od 29. travnja 2004., koja je relevantna u ovom predmetu, C-298/00 P (t. 66. do 69.) — u skladu s kojim „[…] sustav potpore uspostavljen na tržištu koje je prvotno bilo zatvoreno za tržišno natjecanje, kada se to tržište liberalizira, treba smatrati sustavom zatečene potpore, jer u vrijeme kada je on uspostavljan nije bio u dosegu članka 92. stavka 1. Ugovora (koji je nakon toga postao članak 87. stavak 1.), koji se, uzimajući u obzir uvjete iz te odredbe u vezi s utjecajem na trgovinu među državama članicama i posljedicama za tržišno natjecanje, primjenjuje samo na sektore otvorene za tržišno natjecanje” — i, u slučaju pozitivnog odgovora, u skladu s kojim uvjetima?

               2.

               Za potrebe određivanja predmetne potpore, primjenjuje li se članak 1. točka (b) podtočka iv. Uredbe br. 659/1999, prema kojem je „zatečena” potpora „potpora koja se smatra postojećom potporom u skladu s člankom 15.” — pri čemu članak 15. propisuje da povrat nezakonite potpore podliježe roku zastare od deset godina — i, u slučaju pozitivnog odgovora, u skladu s kojim uvjetima; ili se primjenjuju dobro poznata načela, uspostavljena sudskom praksom Suda, o zaštiti legitimnih očekivanja i pravnoj sigurnosti, i, u slučaju pozitivnog odgovora, u skladu s kojim uvjetima (bez obzira na to jesu li ili nisu slični načelu iz gore navedene odredbe materijalnog prava)?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999., L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: Predmet T-825/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2016. – IREPA protiv Komisije i Revizorskog suda („Tužba za poništenje — Ribolov — Talijanski nacionalni program za prikupljanje podataka u sektoru ribarstva za razdoblje 2009.-2010. — Povrat dijela predujmova isplaćenih tužitelju — Preliminarno izvješće Revizorskog suda — Akt koji se ne može pobijati — Pripremni akt — Prethodne obavijesti — Obavijest o terećenju — Članak 263. stavak 4. UFEU-a — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/44

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2016. – IREPA protiv Komisije i Revizorskog suda
   (Predmet T-825/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Ribolov - Talijanski nacionalni program za prikupljanje podataka u sektoru ribarstva za razdoblje 2009.-2010. - Povrat dijela predujmova isplaćenih tužitelju - Preliminarno izvješće Revizorskog suda - Akt koji se ne može pobijati - Pripremni akt - Prethodne obavijesti - Obavijest o terećenju - Članak 263. stavak 4. UFEU-a - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   (2016/C 270/50)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus (Salerne, Italija) (zastupnik: F. Tedeschini, odvjetnik)

      Tuženici: Europska komisija (zastupnici: F. Moro, D. Nardi i K. Walkerová, agenti) i Europski revizorski sud (zastupnici: N. Scafarto i L. Massocchi, agenti)

      Predmet

   Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje odluke koja sadrži obavijest o terećenju od 30. rujna 2014. koju je Komisija izdala u svrhu povrata iznosa od 458 347,35 eura, izvješća Revizorskog suda od 27. veljače 2013., Komisijinih dopisa od 12. srpnja 2013. i 6. kolovoza 2014. i svih drugih prethodnih, povezanih ili u svakom slučaju naknadnih akata, uključujući nepoznate akte koji utječu na tužiteljevu imovinsku pravnu situaciju.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije i Revizorskog suda Europske unije.

      (1)  SL C 65, 23. 2. 2015.


title: Predmet T-239/15: Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – Cryo-Save protiv OHIM-a – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/44

         Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – Cryo-Save protiv OHIM-a – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)
   (Predmet T-239/15)
   (2015/C 236/59)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Cryo-Save AG (Freienbach, Švicarska) (zastupnik: C. Onken, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „Cryo-Save” – žig Zajednice br. 4 625 216

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. ožujka 2015. u predmetu R 2567/2013-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               izmijeni pobijanu odluku na način da ukine odluku odjela za poništaje od 30. listopada 2013. i odbije zahtjev za opoziv žiga Zajednice br. 4 625 216;
               podredno: poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 56. stavka 2. Uredbe br. 207/2009 u vezi s pravilom 37. točkom (b) podtočkom iv. Uredbe br. 2868/95;

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-473/12: Presuda Suda (treće vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Cour constitutionnelle — Belgija) — Institut professionnel des agents immobiliers (IPI) protiv Geoffreyja Engleberta, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte (Obrada osobnih podataka — Direktiva 95/46/EZ — Članci 10. i 11. — Obveza obavještavanja — Članak 13. stavak 1. točke (d) i (g) — Iznimke — Opseg iznimaka — Privatni detektivi koji djeluju za nadzorno tijelo zakonom uređene djelatnosti — Direktiva 2002/58/EZ — Članak 15. stavak 1.)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/13

         Presuda Suda (treće vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Cour constitutionnelle — Belgija) — Institut professionnel des agents immobiliers (IPI) protiv Geoffreyja Engleberta, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte
   (Predmet C-473/12) (1)

   (Obrada osobnih podataka - Direktiva 95/46/EZ - Članci 10. i 11. - Obveza obavještavanja - Članak 13. stavak 1. točke (d) i (g) - Iznimke - Opseg iznimaka - Privatni detektivi koji djeluju za nadzorno tijelo zakonom uređene djelatnosti - Direktiva 2002/58/EZ - Članak 15. stavak 1.)
   2014/C 9/19
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour constitutionnelle

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)

      Tuženik: Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte

      Uz sudjelovanje: Union professionnelle nationale des détectives privés de Belgique (UPNDP), Association professionnelle des inspecteurs et experts d’assurances ASBL (APIEA), Conseil des ministres

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Cour constitutionnelle (Belgija) — Tumačenje članka 11. stavka 1. i članka 13. stavka 1. točaka (d) i (g) Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.) kao i članka 6. stavka 3. UEU-a — Potpuna usklađenost ? — Mogućnost države članice da propiše ograničenje ili iznimku od obveze neposrednog obavještavanja osobe čiji se podaci obrađuju — Opseg iznimke te obveze — Uključivanje profesionalnih aktivnosti privatnih detektiva — U slučaju negativnog odgovora, usklađenost članka 13. Direktive 95/46/EZ s člankom 6. stavkom 3. UEU-a, točnije u pogledu načela jednakosti i nediskriminacije

      Izreka

   Članak 13. stavak 1. Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka, treba tumačiti na način da države članice nemaju obvezu, nego mogućnost prenijeti u svoje nacionalno pravo jednu ili više iznimaka od obveze obavještavanja osobe čiji se podaci obrađuju o obradi njihovih osobnih podataka, koje su predviđene tim stavkom. Aktivnost privatnog detektiva koji djeluje za račun profesionalnog tijela kako bi istražio kršenje etike u zakonom uređenim djelatnostima, u ovom slučaju profesije trgovca nekretninama, spada pod iznimku iz članka 13. stavka 1. točke (d) Direktive 95/46.

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet F-131/15: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. srpnja 2016. – Stips protiv Komisije (Javna služba — Član privremenog osoblja plaćen iz fondova za istraživanje i investicije — Članak 2. točka (d) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika — Ugovor na neodređeno vrijeme — Razvrstavanje u viši razred — Postupak razvrstavanja za 2013. godinu — Okončanje postupka nakon 1. siječnja 2014. — Stupanje na snagu Uredbe br. 1023/2013 — Način pristupa razredu AD 13 — Primjena analogijom članka 45. stavka 1. i Priloga I. Odjeljka A točke 1. Pravilniku o osoblju — Odbijanje razvrstavanja člana privremenog osoblja iz razreda AD 12 — Prikladnost za razvrstavanje — Načela pravne sigurnosti i zabrane retroaktivnosti — Pravo na dobru upravu)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/38

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 19. srpnja 2016. – Stips protiv Komisije
      (Predmet F-131/15) (1)

      ((Javna služba - Član privremenog osoblja plaćen iz fondova za istraživanje i investicije - Članak 2. točka (d) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Ugovor na neodređeno vrijeme - Razvrstavanje u viši razred - Postupak razvrstavanja za 2013. godinu - Okončanje postupka nakon 1. siječnja 2014. - Stupanje na snagu Uredbe br. 1023/2013 - Način pristupa razredu AD 13 - Primjena analogijom članka 45. stavka 1. i Priloga I. Odjeljka A točke 1. Pravilniku o osoblju - Odbijanje razvrstavanja člana privremenog osoblja iz razreda AD 12 - Prikladnost za razvrstavanje - Načela pravne sigurnosti i zabrane retroaktivnosti - Pravo na dobru upravu))
      (2016/C 364/46)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Adolf Stips (Besozzo, Italija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i C. Berardis-Kayser, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke Komisije da tužitelja ne razvrsta u razred AD13 na temelju postupka razvrstavanja za 2013. godinu.

         Izreka presude

                  1.

                  Poništava se odluka od 21. siječnja 2015. kojom Europska komisija nije razvrstala Adolfa Stipsa u razred AD 13 na temelju postupka razvrstavanja za 2013. godinu.

                  2.

                  Europska komisija snosi vlastite troškove te joj se nalaže snošenje troškova A. Stipsa.

         (1)  SL C 414, 14. 12. 2015., str. 45.


title: Predmet T-746/16: Tužba podnesena 28. listopada 2016. – Andreassons Åkeri i dr. protiv Komisije

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/34

         Tužba podnesena 28. listopada 2016. – Andreassons Åkeri i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-746/16)
   (2017/C 038/47)
   Jezik postupka: švedski

      Stranke

      Tužitelji: Andreassons Åkeri i Veddige AB (Veddige, Švedska), Luke Transport AB (Laholm, Švedska), Zimit Transportförmedling AB i konkurs (Veddige) (zastupnici: A. Broch i C.M. von Quitzow)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

               —

               Poništiti Komisijinu odluku (Ares (2016) 4309876) od 10. kolovoza o zatvaranju predmeta EU-Pilot 7504/15/EMPL

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: tužitelji su, na temelju građanskopravnih ugovora, zaposlili samozaposlene osobe iz Poljske s poslovnim nastanom u Poljskoj koji su zatim pružali tužiteljima usluge. Nakon što su ugovorene usluge pružene, te samozaposlene osobe vratile su se u Poljsku gdje imaju boravište za potrebe prava socijalnog osiguranja. Nakon toga, nakon što je izvršio posebnu procjenu (poreznu procjenu), švedski Skatteverket (Porezni odbor) zatražio je od tužitelja plaćanje doprinosa u sustav socijalne sigurnosti koji je propisan za švedske poslodavce u odnosu na poljske samozaposlene radnike i odredio je tužiteljima posebne novčane kazne. To je u suprotnosti s Uredbom Vijeća (EEZ) br. 574/72 koja je zamijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 987/2009.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: na temelju članka 4. Uredbe br. 574/72, koja se primjenjivala u vrijeme pristupanja Švedske Europskoj uniji, švedska vlada odredila Försäkringskassan (Zavod za socijalno osiguranje) kao švedsko nadležno tijelo za odgovore na pitanja iz područja prava socijalne sigurnosti koja se odnose na provedbu mjerodavnih pravila prava EU-a. Skatteverket (Porezni odbor) je, međutim, na temelju švedskog nacionalnog prava nadležan za prikupljanje doprinosa poslodavca u sustav socijalne sigurnosti.

               3.

               Treći tužbeni razlog: doprinosi u sustav socijalne sigurnosti naplaćeni su dva puta, a upravo to se namjerava izbjeći predmetnim uredbama.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: da bi se mogla nametnuti obveza plaćanja doprinosa poslodavca za samozaposlene osobe, zahtjeva se da svaki pojedinac mora biti prijavljen pri švedskom Försäkringskassan (Zavod za socijalno osiguranje). Skatteverket (Porezni odbor) nije ispitao te navode. Treba smatrati protivnom pravu EU-a okolnost da su, u skladu s navedenim, doprinosi u sustav socijalne sigurnosti naplaćivani, a da pritom, kao u brojnim državama članicama, nisu bili uplaćivani s obzirom na određenu osobu.


title: Predmet T-449/15: Presuda Općeg suda od 27. rujna 2016. – Satkirit Holdings protiv EUIPO-a – Advanced Mailing Solutions (luvo) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije luvo — Raniji verbalni žig Europske unije luvo — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/16

         Presuda Općeg suda od 27. rujna 2016. – Satkirit Holdings protiv EUIPO-a – Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Predmet T-449/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije luvo - Raniji verbalni žig Europske unije luvo - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 410/21)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, otok Man) (zastupnik: M. Vanhegan, barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Sliwinska i J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. svibnja 2015. (predmet R 877/2014-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Advanced Mailing Solutions i Satkirit Holdings.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Satkirit Holdings Ltd snosit će troškove.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015.


title: Predmet C-472/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2017. uputio Giudice di pace di L’Aquila (Italija) – Gabriele Di Girolamo protiv Ministero della Giustizia

text:
               16.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 347/15

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2017. uputio Giudice di pace di L’Aquila (Italija) – Gabriele Di Girolamo protiv Ministero della Giustizia
   (Predmet C-472/17)
   (2017/C 347/19)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Giudice di pace di L’Aquila

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Gabriele Di Girolamo

      Tuženik: Ministero della Giustizia

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li službena tužiteljeva djelatnost suca izmiritelja obuhvaćena pojmom „radnik koji radi na određeno vrijeme” iz članka 1. stavka 3. i članka 7. Direktive 2003/88 (1) u vezi s člankom 2. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, uvedenog Direktivom 1999/70 (2), i člankom 31. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, za potrebe primjene članka 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme uvedenog Direktivom 1999/70, može li se [redovne] pravosudne dužnosnike, dakle one „u togama”, smatrati radnicima zaposlenim na neodređeno vrijeme usporedivima s radnicima zaposlenima na određeno vrijeme u svojstvu „sudaca izmiritelja”?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, je li postojanje razlike između postupka za stalni prijam u službu redovnih pravosudnih dužnosnika i zakonom propisanih postupaka za privremeni prijam u službu sudaca izmiritelja, objektivni razlog u smislu članka 4. stavka 1. i/ili stavka 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, uvedenog Direktivom 1999/70/EZ, kojim Opća sjednica [Corte Suprema di] Cassazione u presudi br. 13721/2017 i Consiglio di Stato u mišljenju br. 464/2017 od 8. travnja 2017., kao „živo pravo”, opravdavaju neprimjenu na suce izmiritelje, kao u slučaju tužitelja zaposlenog na određeno vrijeme, istih radnih uvjeta koji se primjenjuju i na usporedive redovne pravosudne dužnosnike zaposlene na neodređeno vrijeme; te kojim opravdavaju neprimjenu mjera za prevenciju i sankcioniranje zlouporaba ugovora na određeno vrijeme predviđenih člankom 5. navedenog okvirnog sporazuma uvedenog Direktivom 1999/70/EZ, i unutarnjeg propisa iz članka 5. stavka 4.bis Zakonodavne uredbe br. 368/2001? Sve to u okolnostima nepostojanja temeljnog načela unutarnjeg pravnog sustava ili ustavnopravne norme koji bi mogli opravdati bilo diskriminaciju u pogledu radnih uvjeta, bilo apsolutnu zabranu pretvaranja ugovora sudaca izmiritelja u ugovore o radu na neodređeno vrijeme, te s obzirom na prijašnji unutarnji propis (članak 1. Zakona br. 217/1974) koji je već bio predviđao izjednačavanje radnih uvjeta i uspostavu stalnog radnog odnosa u slučaju uzastopnih sklapanja ugovora o radu na određeno vrijeme počasnih sudaca?

               4.

               U svakom slučaju, je li u okolnostima kao u ovom predmetu u suprotnosti s člankom 47. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i pojmom neovisnog i nepristranog suda predviđenog pravom Europske unije, djelatnost suca izmiritelja koji bi, s obzirom na interes za određeno rješenje spora u korist tužitelja koji obavlja istu pravosudnu dužnost kao isključivu službenu djelatnost, mogao preuzeti ulogu suda koji je nadležan na temelju zakona, zbog odbijanja najvišeg tijela unutarnjeg pravosudnog sustava – Opće sjednice [Corte Suprema di] Cassazione – da osigura djelotvornu zaštitu traženih prava, te tako sudu nadležnom na temelju zakona nametnuti da odbije, kad je to zatraženo, vlastitu nadležnost za priznavanje traženog prava, unatoč tome što se to pravo – kao što je to slučaj s plaćenim godišnjim odmorom u glavnom postupku – temelji na primarnom i izvedenom pravu Europske unije u slučaju izravne vertikalne primjene propisa „Zajednice” u odnosu na državu članicu? U slučaju da Sud utvrdi da je prekršen članak 47. Povelje, od njega se dalje traži da navede kojim unutarnjim pravnim sredstvima se može izbjeći kršenje normi primarnog prava Unije te spriječiti da u unutarnjem pravnom poretku dođe do apsolutnog odbijanja da se u konkretnom slučaju zaštite temeljna subjektivna prava zajamčena pravom Unije?

      (1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

      (2)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: Predmet F-34/13: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 14. svibnja 2014. – Alexandrou protiv Komisije (Javna služba — Opći natječaj — Obavijest o natječaju EPSO/AD/231/12 — Nepozivanje na sudjelovanje u pristupnim testovima — Pristup dokumentima)

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/40

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 14. svibnja 2014. – Alexandrou protiv Komisije
   (Predmet F-34/13) (1)

   ((Javna služba - Opći natječaj - Obavijest o natječaju EPSO/AD/231/12 - Nepozivanje na sudjelovanje u pristupnim testovima - Pristup dokumentima))
   2014/C 194/59
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Christodoulos Alexandrou (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: R. Duta, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Eggers i G. Gattinara, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke odbora za odabir natječaja EPSO/AD/231/12 da ne pozove tužitelja na testove za procjenu u okviru navedenog natječaja.

      Izreka presude

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               C. Alexandrou snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Europske komisije.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013. str.58.


title: Predmet T-850/14: Rješenje Općeg suda od 18. prosinca 2015. – CompuGroup Medical protiv OHIM-a – Schatteiner (SAM) („Tužba za poništenje — Žig Zajednice — Rok za tužbu — Polazišna točka — Dostava odluke žalbenog vijeća putem elektroničkog računa kojeg punomoćnik tužitelja ima pri OHIM-u — Nepravodobnost — Nepostojanje više sile ili nepredvidivih okolnosti — Očita nedopuštenost”)

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/28

         Rješenje Općeg suda od 18. prosinca 2015. – CompuGroup Medical protiv OHIM-a – Schatteiner (SAM)
   (Predmet T-850/14)
   ((„Tužba za poništenje - Žig Zajednice - Rok za tužbu - Polazišna točka - Dostava odluke žalbenog vijeća putem elektroničkog računa kojeg punomoćnik tužitelja ima pri OHIM-u - Nepravodobnost - Nepostojanje više sile ili nepredvidivih okolnosti - Očita nedopuštenost”))
   (2016/C 068/36)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: CompuGroup Medical AG (Koblenz, Njemačka) (zastupnik: B. Dix, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: H. Kunz, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Simon Schatteiner (Beč, Austrija) (zastupnici: F. Schulz i H. Pernez, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. srpnja 2014. (predmet R 818/2013-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Simona Schatteinera i društva CompuGroup Medical AG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se CompuGroup Medical AG snošenje troškova.


title: Predmet C-442/15 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 22. rujna 2016. – Pensa Pharma, SA protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Žalba — Žig Europske unije — Verbalni žig PENSA PHARMA — Figurativni žig pensa — Zahtjevi za proglašenje žiga ništavim nositeljâ verbalnih žigova pentasa — Proglašavanje žiga ništavim — Postupak pred EUIPO-om — Izmjena predmeta spora — Novi razlog pred Općim sudom)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/22

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 22. rujna 2016. – Pensa Pharma, SA protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S
   (Predmet C-442/15 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Verbalni žig PENSA PHARMA - Figurativni žig pensa - Zahtjevi za proglašenje žiga ništavim nositeljâ verbalnih žigova pentasa - Proglašavanje žiga ništavim - Postupak pred EUIPO-om - Izmjena predmeta spora - Novi razlog pred Općim sudom))
   (2016/C 419/28)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Pensa Pharma, SA (zastupnici: R. Kunze i G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (zastupnici: I. Fowler, solicitor i D. Slopek, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Pensa Pharma SA snosit će troškove.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


title: Predmet T-173/11: Presuda Općeg suda od 27. studenoga 2014. – Hesse i Lutter & Partner protiv OHIM-a – Porsche (Carrera) („Žig Zajednice – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Zajednice Carrera – Raniji verbalni žig Zajednice i raniji nacionalni verbalni žig CARRERA – Relativan razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 – Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 – Djelomična zamjena stranke u sporu”)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/29

      Presuda Općeg suda od 27. studenoga 2014. – Hesse i Lutter & Partner protiv OHIM-a – Porsche (Carrera)
      (Predmet T-173/11) (1)

      („Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice Carrera - Raniji verbalni žig Zajednice i raniji nacionalni verbalni žig CARRERA - Relativan razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 - Djelomična zamjena stranke u sporu”)
      (2015/C 016/47)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Kurt Hesse (Nürnberg, Njemačka) (zastupnik: M. Krogmann, odvjetnik) i Lutter & Partner GmbH (Garching, Njemačka) (zastupnik: H. Lindner, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Schneider, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: E. Stolz, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. siječnja 2011. (predmet R 306/2010-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Dr. Ing. h.c. F. Porschea AG i Kurta Hessea.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Kurtu Hesseu i društvu Lutter & Partner GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova te svakome od njih snošenje polovine troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i polovine troškova Dr. Ing. h.c. F. Porschea AG.

         (1)  SL C 145, 14.5.2011.


title: Predmet T-71/14: Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2015. – Swatch protiv OHIM-a – Panavision Europe (SWATCHBALL) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice SWATCHBALL — Verbalni i figurativni žigovi Zajednice i međunarodni verbalni i figurativni žigovi SWATCH i swatch — Relativni razlog za odbijanje — Narušavanje ugleda — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/34

         Presuda Općeg suda od 19. svibnja 2015. – Swatch protiv OHIM-a – Panavision Europe (SWATCHBALL)
   (Predmet T-71/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice SWATCHBALL - Verbalni i figurativni žigovi Zajednice i međunarodni verbalni i figurativni žigovi SWATCH i swatch - Relativni razlog za odbijanje - Narušavanje ugleda - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 213/57)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Swatch AG (Biel, Švicarska) (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: Panavision Europe Ltd (Greenford, Ujedinjena Kraljevina)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. studenoga 2013. (predmet R 470/2012-2), u odnosu na postupak povodom prigovora između Swatch AG i Panavision Europe Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Swatch AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 129, 28. 4. 2014.


title: Predmet C-514/15 P: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 7. srpnja 2016. – HIT Groep BV protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište za prenapregnuti čelik — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 23. stavak 2. — Izračun visine novčane kazne — Gornja granica novčane kazne — Prihod ostvaren u „prethodnoj poslovnoj godini” — Upućivanje na poslovnu godinu koja je različita od one koja je prethodila donošenju pobijane odluke — Načelo proporcionalnosti)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/9

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 7. srpnja 2016. – HIT Groep BV protiv Europske komisije
      (Predmet C-514/15 P) (1)

      ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište za prenapregnuti čelik - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 23. stavak 2. - Izračun visine novčane kazne - Gornja granica novčane kazne - Prihod ostvaren u „prethodnoj poslovnoj godini” - Upućivanje na poslovnu godinu koja je različita od one koja je prethodila donošenju pobijane odluke - Načelo proporcionalnosti))
      (2016/C 364/03)
      Jezik postupka: nizozemski

         Stranke

         Žalitelj: HIT Groep BV (zastupnici: G. van der Wal i L. Parret, advocaten)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel, S. Noë i V. Bottka, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvu Hit Groep BV nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet T-259/16: Rješenje Općeg suda od 14. studenoga 2016. – Trost Auto Service Technik protiv EUIPO-a (AUTOSERVICE.COM)

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/60

         Rješenje Općeg suda od 14. studenoga 2016. – Trost Auto Service Technik protiv EUIPO-a (AUTOSERVICE.COM)
   (Predmet T-259/16) (1)

   (2017/C 022/80)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet T-425/16: Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Hoffmann protiv EUIPO-a (Genius)

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/46

         Tužba podnesena 29. srpnja 2016. – Hoffmann protiv EUIPO-a (Genius)
   (Predmet T-425/16)
   (2016/C 343/62)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Karl Hoffmann (Bad Schwalbach, Njemačka) (zastupnik: C. Jonas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „Genius” – prijava za registraciju br. 13 509 071

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. ožujka 2016. u predmetu R 1631/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-553/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. listopada 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Undis Servizi Srl protiv Comune di Sulmona

text:
               25.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. listopada 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Undis Servizi Srl protiv Comune di Sulmona
   (Predmet C-553/15)
   (2016/C 027/12)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Undis Servizi Srl

      Tuženik: Comune di Sulmona

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li prilikom utvrđenja glavne djelatnosti nadziranog tijela također voditi računa i o djelatnosti koju je javno tijelo koje nije dioničar nadziranog tijela naložilo u korist javnih subjekata koji nisu dioničari nadziranog tijela?

               2.

               Treba li prilikom utvrđenja glavne djelatnosti nadziranog tijela također voditi računa i o dodjelama ugovora javnim subjektima koji su dioničari nadziranog tijela prije nego li što je bio ispunjen uvjet tzv. sličnog nadzora?


               10.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/7

         Postupak koji je 17. kolovoza 2015. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Kneževine Lihtenštajna
   (Predmet E-22/15)
   (2015/C 410/06)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Markus Schneider, Clémence Perrin i Íris Ísberg, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles/Brussel, Belgique/België, pokrenulo je 17. kolovoza 2015. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Kneževine Lihtenštajna.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva:

               1.

               da ustvrdi da, zbog toga što u predviđenom roku nije donio mjere potrebne za provedbu Akta iz točke 15.q poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (Direktiva 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi, u svrhu prevencije unosa krivotvorenih lijekova u legalni opskrbni lanac te Direktiva 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije), prilagođenog Sporazumu njegovim Protokolom 1., Lihtenštajn nije ispunio svoje obveze iz članka 2. akata i članka 7. Sporazuma o EGP-u;

               2.

               da Lihtenštajnu naloži da snosi troškove tog postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 11. travnja 2015. Kneževina Lihtenštajn nije uskladila s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 11. veljače 2015. o propustu Kneževine Lihtenštajna da u svoj nacionalni pravni poredak provede Direktivu 2011/62/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice koji se odnosi na lijekove za primjenu kod ljudi, u svrhu prevencije unosa krivotvorenih lijekova u legalni opskrbni lanac

               i

                  Direktivu 2012/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u pogledu farmakovigilancije, u skladu s točkom 15.q poglavlja XIII. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio sve mjere potrebne za provedbu akata u predviđenom roku, Lihtenštajn nije ispunio svoje obveze iz članka 2. akata i članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet C-476/12: Presuda Suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof — Austrija) — Österreichischer Gewerkschaftsbund protiv Verband Österreichischer Banken und Bankiers (Prethodno pitanje — Socijalna politika — Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom — Načelo zabrane diskriminacije — Kolektivni ugovor koji predviđa doplatak za uzdržavano dijete — Izračun doplatka koji se isplaćuje radnicima s nepunim radnim vremenom prema načelu prorata temporis)

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/2

         Presuda Suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof — Austrija) — Österreichischer Gewerkschaftsbund protiv Verband Österreichischer Banken und Bankiers
   (Predmet C-476/12) (1)

   ((Prethodno pitanje - Socijalna politika - Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom - Načelo zabrane diskriminacije - Kolektivni ugovor koji predviđa doplatak za uzdržavano dijete - Izračun doplatka koji se isplaćuje radnicima s nepunim radnim vremenom prema načelu prorata temporis))
   (2015/C 007/02)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Tuženik: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

      Izreka

   Članak 4. stavak 2. Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom zaključenog 6. lipnja 1997., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 97/81/EZ od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 98/23/EZ od 7. travnja 1998., treba tumačiti na način da se načelo prorata temporis primjenjuje na izračun iznosa doplatka za uzdržavano dijete koji radniku s nepunim radnim vremenom isplaćuje poslodavac izvršavajući kolektivni ugovor poput ovoga koji se primjenjuje na austrijske zaposlenike banaka i bankare.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet T-102/14: Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Deutsche Post protiv OHIM-a – PostNL Holding (TPG POST) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice TPG POST — Raniji verbalni nacionalni žig i žig Zajednice POST i Deutsche Post — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/35

         Presuda Općeg suda od 13. svibnja 2015. – Deutsche Post protiv OHIM-a – PostNL Holding (TPG POST)
   (Predmet T-102/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice TPG POST - Raniji verbalni nacionalni žig i žig Zajednice POST i Deutsche Post - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 213/58)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Post AG (Bonn, Njemačka) (zastupnici: K. Hamacher i C. Giersdorf, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Schneider i S. Hanne, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: PostNL Holding BV (Haag, Nizozemska)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. prosinca 2013. (predmet R 2108/2012-1), u odnosu na postupak povodom prigovora između PostNL Holding BV i Deutsche Post AG.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Deutsche Post AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet C-327/17 P: Žalba koju je 31. svibnja 2017. podnio Cryo-Save AG protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 23. ožujka 2017. u predmetu T-239/15, Cryo-Save AG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               2.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 330/2

         Žalba koju je 31. svibnja 2017. podnio Cryo-Save AG protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 23. ožujka 2017. u predmetu T-239/15, Cryo-Save AG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-327/17 P)
   (2017/C 330/03)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Cryo-Save AG (zastupnik: C. Onken, odvjetnica)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da,

               —

               ukine presudu Općeg suda od 23. ožujka 2017. u predmetu T-239/15;

               —

               naloži tuženiku u prvostupanjskom postupku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe jedan žalbeni razlog, koji se odnosi na povredu članka 64. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (Uredba o žigu) (1), pravila 50. stavka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice (Provedbena uredba) (2) u vezi s člankom 56. stavkom 2. Uredbe o žigu i pravilima 37. i 39. Provedbene uredbe, člankom 76. stavkom 1. Uredbe o žigu. Povreda se temelji na tome što je Opći sud prvi tužbeni razlog tužitelja, i sadašnjeg žalitelja, smatrao nedopuštenim.
   Svojim prvim tužbenim razlogom tužitelj i žalitelj je prigovorio da je zahtjev za opoziv njegovog žiga Unije nedopušten. Kao obrazloženje iznio je da zahtjev protivno članku 56. stavku 2. Uredbe o žigu i pravilu 37. točki (b) podtočki iv Provedbene uredbe nije bio dostatno obrazložen.
   Opći sud je odlučio da je prvi tužbeni razlog tužitelja i žalitelja nedopušten, s obzirom na to da tužitelj i žalitelj nije naveo povredu formalnih zahtjeva iz članka 56. stavka 2. Uredbe o žigu u vezi s pravilom 37. točkom (b) podstavkom iv u postupku pred žalbenim vijećem, da je ispitivanje u žalbenom postupku bilo ograničeno samo na ispitivanje stvarne uporabe i da žalbeno vijeće zato nije obvezno moralo ispitivati pravilnost zahtjeva za opoziv. Ispitivanje prvog tužbenog razloga od strane Općeg suda predstavljalo bi, prema njegovom mišljenju, proširenje činjeničnog i pravnog okvira u odnosu na onaj kojim se bavilo žalbeno vijeće.
   Tužitelj i žalitelj se tome protivi argumentom da dopuštenost zahtjeva za opoziv predstavlja pretpostavku za meritorno odlučivanje, koju tuženik u svakom stadiju postupka mora ispitivati po službenoj dužnosti, članak 76. stavak 2. podstavak 1. Uredbe o žigu, pravilo 39. stavak 1. i pravilo 40. stavak 1. podstavak 2. Provedbene uredbe, članak 64., stavak 1. Uredbe o žigu, pravilo 50. stavak 1. Provedbene uredbe. Stoga nije od važnosti je li tužitelj i žalitelj pred žalbenim vijećem posebno iznosio pitanje dopuštenosti zahtjeva za opoziv.
   Osim toga, Odjel za poništaje tuženika je po službenoj dužnosti ispitivao dopuštenost zahtjeva za opoziv te je izričito smatrao da su pretpostavke iz članka 56. stavka 2. Uredbe o žigu i pravila 37. Provedbene uredbe ispunjene. Načelo funkcionalnog kontinuiteta priznato u sudskoj praksi Suda nalaže potpuno preispitivanje odluke Odjela za prigovore, uključujući ocjenu dopuštenosti zahtjeva za opoziv, od strane žalbenog vijeća. Kako bi potkrijepio svoje argumente tužitelj se poziva, između ostalog, na sudsku praksu Općeg suda u predmetima Kleencare, presuda od 23. rujna 2003., T-308/01, t. 24.-26., 28., 29. i 32. (3), i Hooligan, presuda od 01. veljače 2005., T-57/03, t. 22. i 25. (4).
   Zaključno, tužitelj i žalitelj je, čak i ako drugačijim riječima, u svakom slučaju prigovorio dopuštenosti zahtjeva za opoziv, kako u postupku pred Odjelom za opoziv, tako i u postupku pred žalbenim vijećem.
   Prema sva tri prethodno navedena razloga je pitanje dopuštenosti zahtjeva za opoziv dio činjeničnog i pravog okvira postupka pred žalbenim vijećem. Ispitivanje dopuštenosti zahtjeva za opoziv pred Općim sudom nije izašlo izvan tih okvira. U tom se pogledu razlikuje prigovor nedopuštenosti zahtjeva za opoziv od isticanja novih razloga za opoziv ili ništavost odnosno zakašnjelog zahtijevanja dokaza stvarne uporabe ranijeg žiga.

      (1)  SL L 78, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1. str. 226.

      (2)  SL L 303, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.

      (3)  ECLI:EU:T:2003:241.

      (4)  ECLI:EU:T:2005:29.


title: Predmet C-566/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. studenoga 2015. uputio Kammergericht Berlin (Njemačka) – Konrad Erzberger protiv TUI AG

text:
               7.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 90/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. studenoga 2015. uputio Kammergericht Berlin (Njemačka) – Konrad Erzberger protiv TUI AG
   (Predmet C-566/15)
   (2016/C 090/04)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kammergericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj zahtjeva: Konrad Erzberger

      Druga stranka u postupku: TUI AG

      Prethodna pitanja

   Je li s člankom 18. UFEU-a (nediskriminacija) i člankom 45. UFEU-a (sloboda kretanja radnika) spojivo da država članica aktivno i pasivno biračko pravo predstavnika radnika u nadzorno tijelo društva priznaje samo onim radnicima koji su zaposleni u poslovnim jedinicama društva ili povezanim društvima u tuzemstvu?


title: Predmet F-74/13: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 2. kolovoza 2016. – Mommer protiv Komisije (Javna služba — Dužnosnici — Mirovine — Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku — Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih mirovinskih sustava — Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku — Članak 81. Poslovnika — Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana tužba)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/45

      Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 2. kolovoza 2016. – Mommer protiv Komisije
      (Predmet F-74/13) (1)

      ((Javna služba - Dužnosnici - Mirovine - Članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku - Prijenos u mirovinski sustav Unije mirovinskih prava stečenih na temelju drugih mirovinskih sustava - Odluka o priznavanju godina mirovinskog staža u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku - Članak 81. Poslovnika - Djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana tužba))
      (2016/C 364/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Anne Mommer (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi, J.-N. Louis i D. de Abreu Caldas, odvjetnici, zatim S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku C. Ehrbar i G. Gattinara, agenti, zatim J. Currall i Gattinara, agenti, te naposljetku G. Gattinara, agent)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke o prijenosu mirovinskih prava tužiteljice u mirovinski sustav Unije u kojoj se primjenjuju nove opće provedbene odredbe (DGE) koje se odnose na članke 11. i 12. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.

         Izreka rješenja

                  1.

                  Tužba se odbija kao djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana.

                  2.

                  Svaka stranka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 274, 21. 9. 2013., str. 33.


title: Predmet C-413/14 P: Žalba koju je 28. kolovoza 2014. podnio Intel Corporation protiv presude Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 12. lipnja 2014. u predmetu T-286/09: Intel Corporation protiv Europske komisije

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/25

      Žalba koju je 28. kolovoza 2014. podnio Intel Corporation protiv presude Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 12. lipnja 2014. u predmetu T-286/09: Intel Corporation protiv Europske komisije
      (Predmet C-413/14 P)
      (2014/C 395/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Intel Corporation (zastupnici: D. M. Beard, QC, A. N. Parr i R. W. Mackenzie, solicitors)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija,
      Association for Competitive Technology, Inc.,
      Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  u potpunosti ili djelomično ukine pobijanu presudu;

                  —

                  u potpunosti ili djelomično poništi spornu odluku;

                  —

                  poništi ili znatno smanji izrečenu novčanu kaznu;

                  —

                  podredno, predmet uputi Općem sudu na ponovno odlučivanje u skladu s presudom Suda;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka i postupka pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj u okviru prvog žalbenog razloga, koji se dijeli na tri dijela, tvrdi da je Opći sud prilikom ocjene zakonitosti njegovog ponašanja primijenio pogrešan pravni standard za ocjenu zakonitosti njegovog postupanja na temelju članka 82. UEZ-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u:

                  Opći sud pogrešno je smatrao da je postupanju u pitanju svojstveno to da je moglo ograničiti tržišno natjecanje, i da je ono prema tome protivno članku 82. UEZ-a i članku 54. Sporazuma o EGP-u a da pritom nije potrebno razmotriti sve relevantne činjenice i okolnosti povezane s tim postupanjem.

                  Opći sud pogrešno je smatrao da se u svrhu utvrđenja povrede članka 82. UEZ-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u mogućnost ograničenja tržišnog natjecanja može ocijeniti na temelju apstraktnih elemenata, a ne na temelju vjerojatnih ili stvarnih učinaka.

                  Opći sud pogriješio je podredno utvrdivši da je postupanje u pitanju moglo ograničiti tržišno natjecanje jer je pogrešno uzeo u obzir čimbenike na temelju kojih se ne može dokazati ta mogućnost, a zanemario niz relevantnih čimbenika koje je trebao razmotriti, kao što su pokrivenost tržišta praksom, trajanje navodnih praksi, stvarni tržišni dokazi o brzom padu cijena i nepostojanju isključivanja, te zaključci koje je trebalo izvesti iz testa jednako učinkovitog konkurenta (as-efficient competitor test) koji je Komisija provela tijekom upravnog postupka.

            Žalitelj u okviru drugog žalbenog razloga tvrdi da je Opći sud pogrešno utvrdio postojanje povrede u zadnje dvije godine navodnog razdoblja povrede, s obzirom na to da bi pokrivenost tržišta postupanjem tijekom tih godina u najboljem slučaju iznosila tek 3,5 % mjerodavnog tržišta.
      Žalitelj u okviru trećeg žalbenog razloga tvrdi da je Opći sud njegovo postupanje u odnosu na HP i Lenovo pogrešno kvalificirao „rabatom za isključivost”, iako je to postupanje obuhvaćalo samo 28 % odnosno 42 % (ili manje) ukupne kupovine predmetnog proizvoda tih kupaca, što je puno manje od „svih ili znatnog dijela” potreba spomenutih kupaca.
      Žalitelj u okviru četvrtog žalbenog razloga tvrdi da je Opći sud povrijedio načela djelotvorne sudske zaštite i pravičnog postupka u vezi s petosatnim ispitivanjem jednog od glavnih Dellovih rukovoditelja o pitanjima koja su bila objektivno povezana s meritumom istrage, tijekom kojeg je taj rukovoditelj pružio vrlo detaljna pojašnjenja. Opći sud pogrešno je zaključio da je bilo dovoljno da Komisija otkrije samo popis tema o kojima se prilikom tog ispitivanja raspravljalo, umjesto zapisa ili sažetka ispitanikovih izjava u vezi s tim temama. Opći sud također je pogrešno smatrao da je žalitelj bio dužan podnijeti prima facie dokaz o tome da je Komisija propustila zabilježiti elemente korisne obrani; naime žalitelj je samo bio dužan dokazati da se ne može isključiti da su ti elementi mogli koristiti obrani, što je on u ovom predmetu nedvojbeno dokazao.
      Žalitelj u okviru petog žalbenog razloga, koji se dijeli na tri dijela, tvrdi da je Opći sud nepravilno utvrdio postojanje nadležnosti Zajednice nad sporazumima s Lenovom iz 2006. i 2007:

                  Opći sud pogrešno je smatrao da je to postupanje „primjenjivano” u EGP-u jer Intel Lenovu u EGP-a nije prodavao proizvode u skladu s tim sporazumima.

                  Opći sud pogrešno je smatrao da je test „određenih učinaka” prikladna osnova za nadležnost Zajednice u pogledu postupanja o kojem je riječ.

                  Opći sud pogrešno je primijenio testove „određenih učinaka” jer se nije moglo predvidjeti da će Intelovi sporazumi s Lenovom o isporuci CPU-ova x86 kupcima u Kini imati trenutačan i bitan učinak unutar EGP-a.

            U okviru šestog žalbenog razloga, koji se dijeli na dva dijela, žalitelj tvrdi da je Opći sud počinio različite greške prilikom izračuna izrečene novčane kazne:

                  Novčana kazna očito je neproporcionalna.

                  Opći sud povrijedio je temeljna načela prava Unije jer je Komisijine Smjernice o metodi utvrđivanja kazni iz 2006. primijenio na postupanje koje je prethodilo njihovom donošenju.


title: Predmet C-198/14: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hovioikeus – Finlande) – Valev Visnapuu protiv Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus (Zahtjev za prethodnu odluku — Članci 34. i 110. UFEU-a — Direktiva 94/62/EZ — Članak 1. stavak 1., članci 7. i 15. — Prodaja i prijevoz alkoholnih pića na daljinu iz druge države članice — Trošarina na određenu ambalažu pića — Izuzeće u slučaju uključivanja ambalaža u sustav kaucije i povrata — Članci 34., 36. i 37. UFEU-a — Zahtijevanje odobrenja za maloprodaju alkoholnih pića — Monopol maloprodaje alkoholnih pića — Opravdanje — Zaštita zdravlja)

text:
               18.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/8

         Presuda Suda (peto vijeće) od 12. studenoga 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hovioikeus – Finlande) – Valev Visnapuu protiv Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus
   (Predmet C-198/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 34. i 110. UFEU-a - Direktiva 94/62/EZ - Članak 1. stavak 1., članci 7. i 15. - Prodaja i prijevoz alkoholnih pića na daljinu iz druge države članice - Trošarina na određenu ambalažu pića - Izuzeće u slučaju uključivanja ambalaža u sustav kaucije i povrata - Članci 34., 36. i 37. UFEU-a - Zahtijevanje odobrenja za maloprodaju alkoholnih pića - Monopol maloprodaje alkoholnih pića - Opravdanje - Zaštita zdravlja))
   (2016/C 016/08)
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Helsingin hovioikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Valev Visnapuu

      Tuženik: Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

      Izreka

               1.

               Članak 110. UFEU-a kao i članak 1. stavak 1., članak 7. te 15. Direktive 94/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 1994. o ambalaži i ambalažnom otpadu treba tumačiti na način da im nije protivan propis države članice, kao što je onaj o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji uvodi trošarinu na određene ambalaže pića, ali predviđa iznimku u slučaju uključivanja tih ambalaža u operativni sustav povrata.

               2.

               Članke 34. i 36. UFEU-a treba tumačiti na način da im nije protivan propis države članice, kao što je onaj o kojemu je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg se zahtijeva da prodavatelj sa sjedištem u drugoj državi članici mora imati odobrenje za maloprodaju radi uvoza alkoholnih pića kako bi ih prodavao na malo potrošačima koji borave u prvonavedenoj državi članici, u slučaju kada taj prodavatelj osigurava prijevoz tih pića ili njihov prijevoz povjerava trećemu, pod uvjetom da je taj propis prikladan za jamčenje ostvarenja zadanog cilja, a koji je u ovom slučaju zaštita zdravlja i javnog poretka, da se taj cilj ne može barem jednako učinkovito postići manje ograničavajućim mjerama i da taj propis nije sredstvo samovoljne diskriminacije ili prikrivenog ograničavanja trgovine među državama članicama, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 202, 30. 6. 2014.


title: Predmet T-83/14: Tužba podnesena 4. veljače 2014. – LTJ Diffusion protiv OHIM-a – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/51

         Tužba podnesena 4. veljače 2014. – LTJ Diffusion protiv OHIM-a – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
   (Predmet T-83/14)
   2014/C 112/65
   Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

      Stranke

      Tužitelj: LTJ Diffusion (Colombes, Francuska) (zastupnik: S. Lederman, avocat)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Arthur et Aston SAS (Giberville, Francuska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) donesenu 2. prosinca 2013. u predmetu R 1963/2012-1 u dijelu u kojem utvrđuje da uporaba ranijeg žiga „ARTHUR” br. 17731 nije u skladu s odredbom članka 15. stavka 1. drugog podstavka točke (a) Uredbe br. 207/2009;

               —

               u slučaju da Opći sud u skladu sa svojom praksom (TUE, 4. lipnja 2013., T-514/11 , „DECATHLON”), smatra da nije ovlašten odlučivati o utemeljenosti prigovora podnesenog dana 14. travnja 2011. od društva LTJ DIFFUSION budući da žalbeno vijeće ni samo nije donijelo odluku, zahtijeva se: vratiti predmet nadležnom tijelu kako bi se odlučilo o utemeljenosti prigovora kojeg je podnijelo društvo LTJ DIFFUSION dana 14. travnja 2011. protiv prijave registracije žiga Zajednice br. 9509911, koji se sastoji od verbalnog znaka „ARTHUR & ASTON”, za označavanje proizvoda iz razreda 3, 9, 14 i 25, a osobito „obuća, čizme i cipele”.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Arthur et Aston SAS

      Predmetni žig Zajednice: Verbalni žig „ARTHUR & ASTON” za proizvode iz razreda 3, 9, 14 i 25 (prijava žiga Zajednice br. 9 509 911)

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Tužitelj

      Navedeni žig ili znak: Polu-figurativni nacionalni žig koji sadrži verbalni element „Arthur” za proizvode iz razreda 25

      Odluka Odjela za prigovore: Odbacivanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: Povreda članka 15. stavka 1. drugog podstavka točke (a) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-655/15: Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – van der Parre protiv Parlamenta

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/68

         Tužba podnesena 13. studenoga 2015. – van der Parre protiv Parlamenta
   (Predmet T-655/15)
   (2016/C 048/76)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Hugo van der Parre (Huizen, Nizozemska) (zastupnik: N. Pirc Musar, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku A(2015)8334 C Europskog parlamenta od 14. rujna 2015. o odbijanju ponovnog zahtjeva tužitelja za pristup određenim dokumentima u vezi s informacijama o putnim troškovima, dnevnicama, naknadama za opće izdatke i troškovima za osoblje zastupnika Europskog parlamenta;

               —

               naloži Parlamentu snošenje troškova tužitelja u skladu s člancima 134. i 140. Poslovnika Općeg suda, uključujući troškove intervenijenata.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 (1) u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001 (2), s obzirom na to da zatraženi osobni podaci nisu zaštićeni na temelju zakonodavstva Zajednice.

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 1. točke (b) Uredbe 1049/2001 u vezi s člankom 8. točkom (b) Uredbe 45/2001, s obzirom na to da je pristup zatraženim informacijama odbijen iako su uvjeti za njihovo otkrivanje ispunjeni.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na povredi opće obveze ispitivanja svakog pojedinačnog dokumenta, koja proizlazi iz članaka 2. i 4. Uredbe 1049/2001 povezanih s člankom 6. stavkom 3. Uredbe 1049/2001.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi članka 4. stavka 6. Uredbe 1049/2001, jer odbijanje djelomičnog pristupa nije opravdano.

               5.

               Peti tužbeni razlog temelji se na povredi obveze obrazlaganja kako je to propisano člankom 7. stavkom 1. i člankom 8. stavkom 1. Uredbe 1049/2001, jer se Parlament nije osvrnuo na sve tužiteljeve argumente.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.).


title: Predmet C-359/15 P: Rješenje predsjednika sedmog vijeća Suda od 1. lipnja 2016. – The National Iranian Gas Company protiv Vijeća Europske unije

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/19

         Rješenje predsjednika sedmog vijeća Suda od 1. lipnja 2016. – The National Iranian Gas Company protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-359/15 P) (1)

   (2016/C 326/33)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 294, 7. 9. 2015.


title: Predmet C-525/15: Rješenje predsjednika Suda od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Álava – Španjolska) – Laboral Kutxa protiv Esmeralde Martínez Quesade

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/12

         Rješenje predsjednika Suda od 9. veljače 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Audiencia Provincial de Álava – Španjolska) – Laboral Kutxa protiv Esmeralde Martínez Quesade
   (Predmet C-525/15) (1)

   (2017/C 129/15)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 414, 14. 12. 2015.


title: Predmet T-725/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 29. veljače 2016. – Chemtura Netherlands protiv EFSA-e („Privremena pravna zaštita — Postupak stavljanja na tržište proizvoda za zaštitu bilja — Objavljivanje dokumenata koji se odnose na uvrštenje aktivne tvari — Odbijanje zahtjeva za postupanje s određenim podacima kao povjerljivim — Zahtjev za privremenim mjerama — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/32

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 29. veljače 2016. – Chemtura Netherlands protiv EFSA-e
   (Predmet T-725/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Postupak stavljanja na tržište proizvoda za zaštitu bilja - Objavljivanje dokumenata koji se odnose na uvrštenje aktivne tvari - Odbijanje zahtjeva za postupanje s određenim podacima kao povjerljivim - Zahtjev za privremenim mjerama - Nepostojanje hitnosti”))
   (2016/C 191/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Chemtura Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: C. Mereu i K. Van Maldegem, odvjetnici)

      Tuženik: Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) (zastupnici: D. Detken i S. Gabbi, agenti, uz asistenciju R. van der Houta i C. Wagnera, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene odluke Europske agencije za sigurnost hrane („EFSA”) od 10. prosinca 2015. u vezi s objavom određenih dijelova EFSA-inog Zaključka o stručnoj ocjeni preispitivanja odobrenja aktivne tvari diflubenzurona u vezi s metabolitom 4-kloranilinom (PCA) u odnosu na koju je tužitelj zatražio djelomičnu povjerljivost.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               Ukida se rješenje od 15. prosinca 2015. doneseno u predmetu T 725/15 R.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-175/15: Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunjska) – Taser International Inc. protiv SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu (Zahtjev za prethodnu odluku — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EZ) br. 44/2001 — Ugovori kojima se predviđa obveza rumunjskog poduzetnika da ustupi pravo na žigove poduzetniku koji ima sjedište u trećoj zemlji — Odbijanje — Klauzula o dogovaranju nadležnosti u korist treće zemlje — Upuštanje tuženika u postupak pred rumunjskim sudovima bez osporavanja — Primjenjiva pravila o nadležnosti)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/19

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. ožujka 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunjska) – Taser International Inc. protiv SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu
   (Predmet C-175/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EZ) br. 44/2001 - Ugovori kojima se predviđa obveza rumunjskog poduzetnika da ustupi pravo na žigove poduzetniku koji ima sjedište u trećoj zemlji - Odbijanje - Klauzula o dogovaranju nadležnosti u korist treće zemlje - Upuštanje tuženika u postupak pred rumunjskim sudovima bez osporavanja - Primjenjiva pravila o nadležnosti))
   (2016/C 156/26)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Taser International Inc.

      Tuženici: SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

      Izreka

               1.

               Članak 23. stavak 5. i članak 24. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da, u okviru spora koji se odnosi na neispunjenje ugovorne obveze u kojem je tužitelj pokrenuo postupak pred sudovima države članice u kojoj tuženik ima sjedište, nadležnost tih sudova može proizlaziti iz članka 24. te uredbe ako tuženik ne osporava njihovu nadležnost iako ugovor između tih dviju stranaka sadržava klauzulu o dogovaranju nadležnosti u korist sudova treće zemlje.

               2.

               Članak 24. Uredbe br. 44/2001 treba tumačiti na način da se, u okviru spora između stranaka ugovora koji sadržava klauzulu o dogovaranju nadležnosti u korist sudova treće zemlje, protivi tomu da se sud države članice u kojoj tuženik ima sjedište i pred kojim je pokrenut postupak proglasi nenadležnim po službenoj dužnosti iako tuženik ne osporava njegovu nadležnost.

      (1)  SL C 236, 20. 7. 2015.