title: Predmet T-560/12: Rješenje Općeg suda od 6. lipnja 2016. – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej protiv ECHA-e

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/67

         Rješenje Općeg suda od 6. lipnja 2016. – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej protiv ECHA-e
   (Predmet T-560/12) (1)

   (2016/C 270/72)
   Jezik postupka: poljski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 79, 16. 3. 2013.


title: Predmet C-379/13 P: Žalba koju je 3. srpnja 2013. podnio Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 19. travnja 2013. u predmetu T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) protiv Komisije

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/23

         Žalba koju je 3. srpnja 2013. podnio Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 19. travnja 2013. u predmetu T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) protiv Komisije
   (Predmet C-379/13 P)
   2013/C 260/59
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Žalitelj: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (zastupnici: N. Morais Sarmento i L. Pinto Monteiro, advogados)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjevi

   Žalitelj zahtijeva od Suda da:

               —

               u cijelosti ukine presudu Općeg suda;

               —

               u cijelosti poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži Komisiji da snosi vlastite troškove kao i troškove žalitelja.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Nedonošenje odluke u razumnom roku

   (i.)   Zastara pokretanja postupka
   Žalitelj smatra da je pobijana odluka donesena nakon isteka roka od četiri godine za pokretanje postupka koji je propisan člankom 3. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 (1). Također je, čak i u slučaju da je nastupio prekid roka zastare za pokretanje postupka, proteklo razdoblje dvostrukog roka zastare u kojem nije donesena nikakva odluka sukladno članku 3. stavku 1. točki 4. spomenute Uredbe. S obzirom na zastaru prava na pokretanje postupka pobijanu odluku treba proglasiti nezakonitom i nepodobnom za izvršenje.
   (ii.)   Povreda načela pravne sigurnosti
   Žalitelj drži da činjenica da je Komisija dopustila da protekne više od 20 godina između navedenih nepravilnosti i donošenja pobijane odluke predstavlja povredu načela pravne sigurnosti. Ovo temeljno načelo pravnog poretka Europske unije predviđa da svaka osoba ima pravo na to da institucije Europske unije odluče o njenim zahtjevima u razumnom roku.
   (iii.)   Povreda prava na obranu
   Žalitelj tvrdi da mu je povrijeđeno pravo na obranu utoliko što je prošlo više od 20 godina između navedenih nepravilnosti i donošenja konačne odluke, čime mu je bilo uskraćeno pravo da iznese vlastita stajališta u razumnom roku, tj. u razdoblju u kojem su mu još uvijek bili dostupni dokumenti koji su mu mogli omogućiti opravdanje troškova koje je Komisija smatrala neprihvatljivima.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 5.).


title: Spojeni predmeti C-533/12 P i C-536/12 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 4. rujna 2014. – Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA protiv Corsica Ferries France SAS, Europske komisije, Francuske Republike (C-533/12), Francuska Republika protiv Corsica Ferries France SAS, Europske komisije, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12 P) (Žalba — Potpora za restrukturiranje — Margina prosudbe Europske komisije — Doseg sudskog nadzora Općeg suda Europske unije — Test privatnog ulagača u tržišnom gospodarstvu — Zahtjev za sektorsku i geografsku analizu — Dovoljno utvrđena praksa — Izgledi za dugoročnu isplativost — Plaćanje dodatnih otpremnina)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/6

      Presuda Suda (peto vijeće) od 4. rujna 2014. – Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA protiv Corsica Ferries France SAS, Europske komisije, Francuske Republike (C-533/12), Francuska Republika protiv Corsica Ferries France SAS, Europske komisije, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12 P)
      (Spojeni predmeti C-533/12 P i C-536/12 P) (1)

      ((Žalba - Potpora za restrukturiranje - Margina prosudbe Europske komisije - Doseg sudskog nadzora Općeg suda Europske unije - Test privatnog ulagača u tržišnom gospodarstvu - Zahtjev za sektorsku i geografsku analizu - Dovoljno utvrđena praksa - Izgledi za dugoročnu isplativost - Plaćanje dodatnih otpremnina))
      (2014/C 395/07)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

      (Predmet C-533/12 P)

         Žalitelj: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (zastupnici: A. Winckler i F.-C. Laprévote, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Corsica Ferries France SAS (zastupnici: S. Rodrigues i C. Bernard-Glanz, odvjetnici), Europska komisija, Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, N. Rouam i J. Rossi, agenti)
      (Predmet C-536/12 P)

         Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam i J. Rossi, agenti)

         Druge stranke u postupku: Corsica Ferries France SAS (zastupnici: S. Rodrigues i C. Bernard-Glanz, odvjetnici), Europska komisija, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (zastupnici: A. Winckler i F.-C. Laprévote, odvjetnici)

         Izreka

                  1.

                  Žalbe se odbijaju.

                  2.

                  Nalaže se Société nationale maritime Corse-Méditérrannée (SNCM) SA i Francuskoj Republici snošenje vlastitih troškova kao i troškova Corsica Ferries Francuska SAS, u jednakom omjeru.

         (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet T-432/12: Presuda Općeg suda od 30. travnja 2015. – VTZ i dr. protiv Vijeća („Damping — Uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, podrijetlom iz Rusije i Ukrajine — Konačna antidampinška pristojba — Revizija nakon isteka — Vjerojatnost ponavljanja štete — Interes Unije — Očita pogreška u ocjeni — Obveza obrazlaganja”)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/30

         Presuda Općeg suda od 30. travnja 2015. – VTZ i dr. protiv Vijeća
   (Predmet T-432/12) (1)

   ((„Damping - Uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, podrijetlom iz Rusije i Ukrajine - Konačna antidampinška pristojba - Revizija nakon isteka - Vjerojatnost ponavljanja štete - Interes Unije - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja”))
   (2015/C 198/39)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Volžskij trubnji zavod OAO (VTZ OAO) (Volžskij, Rusija); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Rusija); Sinarskij trubnj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Uralski, Rusija); i Severskij trubnj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoj, Rusija) (zastupnici: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo i C. Van Hemelrijck, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert, agent, uz asistenciju G. Berrischa i A. Polcyna, a zatim A. Polcyna i D. Geradina, odvjetnici)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: M. França i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 585/2012 od 26. lipnja o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika, podrijetlom iz Rusije i Ukrajine, nakon revizije nakon isteka mjere prema članku 11. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009, i prekidu revizije nakon isteka mjere vezane uz uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika podrijetlom iz Hrvatske (SL L 174, str. 5.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 127., str. 154.) u mjeri u kojoj se to tiče tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Volžskij trubnji zavod OAO (VTZ OAO), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO), Sinarskij trubnj zavod OAO (SinTZ OAO) i Severskij trubnj zavod OAO (STZ OAO) snosit će vlastite troškove, kao i troškove Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 366, 24.11.2012.


title: Predmet C-199/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. travnja 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Ciclat Soc. Coop. protiv Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. travnja 2015. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Ciclat Soc. Coop. protiv Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (Predmet C-199/15)
   (2015/C 262/02)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ciclat Soc. Coop.

      Tuženici: Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Prethodno pitanje

   Je li nacionalno zakonodavstvo koje, u okviru postupka nadmetanja čija vrijednost prelazi prag relevantnosti, dopušta da se po službenoj dužnosti zahtijeva dostava potvrde institucija socijalnog osiguranja (DURC) i obvezuje javnog naručitelja da potvrdu iz koje proizlazi prethodna povreda obveze uplate doprinosa, osobito one koja je postojala u trenutku vođenja postupka, za čije postojanje gospodarski subjekt nije znao, premda je sudjelovao u postupku na temelju pozitivnog dokumenta DURC koji je bio u postupku potvrđivanja, i koja, u svakom slučaju, nije više postojala u vrijeme donošenja odluke ili potvrđivanja po službenoj dužnosti, smatra razlogom za isključenje, protivno članku 45. Direktive 18/2004 (1), tumačenom i s obzirom na načelo razumnosti, te člancima 49. i 56. UFEU-a.

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134., str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)


title: Predmet T-98/15: Tužba podnesena 25. veljače 2015. – Tubes Radiatori protiv OHIM-a – Antrax It (Grijaći radijatori)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/60

         Tužba podnesena 25. veljače 2015. – Tubes Radiatori protiv OHIM-a – Antrax It (Grijaći radijatori)
   (Predmet T-98/15)
   (2015/C 138/78)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Tubes Radiatori Srl (Resana, Italija) (zastupnici: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, P. Menapace, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Antrax It Srl (Resana, Italija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog dizajna: Tužitelj

      Sporni dizajn u pitanju: Dizajn Zajednice za proizvode „grijaći radijatori” – Dizajn Zajednice br. 000169 370-0002

      Pobijana odluka: Odluka trećeg žalbenog vijeća OHIM-a od 9. prosinca 2015. u predmetu R 1643/2014-3

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i, slijedom toga, utvrdi i proglasi valjanost dizajna Zajednice br. 000169370-0002 čiji je nositelj TUBES RADIATORI s.r.l., u onoj mjeri u kojoj je nov i u kojoj ima individualni karakter;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, u skladu s čl. 87. Poslovnika Općeg suda od 2. svibnja 1991.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda čl. 1.d Uredbe (EZ) br. 216/96, načela kontradiktornosti, kao i obveze obrazlaganja.

               —

               Također se ističe prigovor pravomoćno presuđene stvari.


title: Predmet T-51/12: Presuda Općeg suda od 30. rujna 2014. – Scooters India protiv OHIM-a – Brandconcern (LAMBRETTA) („Žig Zajednice — Postupak opoziva — Verbalni žig Zajednice LAMBRETTA — Stvarna uporaba žiga — Djelomični opoziv — Članak 51. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/34

      Presuda Općeg suda od 30. rujna 2014. – Scooters India protiv OHIM-a – Brandconcern (LAMBRETTA)
      (Predmet T-51/12) (1)

      ((„Žig Zajednice - Postupak opoziva - Verbalni žig Zajednice LAMBRETTA - Stvarna uporaba žiga - Djelomični opoziv - Članak 51. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
      (2014/C 395/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Scooters India Ltd (Lucknow, Indija) (zastupnik: B. Brandreth, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Brandconcern BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: G. Casucci, N. Ferretti i C. Galli, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 1. prosinca 2011. (predmet R 2312/2010-1) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Brandconcern BV i Scooters India Ltd.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 1. prosinca 2011. (predmet R 2312/2010-1).

                  2.

                  OHIM snosit će svoje vlastite troškove i troškove Scooters India Ltd, uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem.

                  3.

                  Brandconcern BV snosit će svoje vlastite troškove.

         (1)  SL C 109, 14.4.2012.


title: Predmet F-100/11: Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. lipnja 2013. — Marcuccio protiv Komisije

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/30

         Rješenje Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. lipnja 2013. — Marcuccio protiv Komisije
   (Predmet F-100/11) (1)

   2013/C 252/86

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 25 od 28.1.2012., str. 67.


title: Predmet T-535/14: Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – The Cookware Company protiv OHIM-a – Fissler (VITA+VERDE) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice VITA+VERDE — Raniji verbalni žig VITAVIT — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/17

         Presuda Općeg suda od 14. siječnja 2016. – The Cookware Company protiv OHIM-a – Fissler (VITA+VERDE)
   (Predmet T-535/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice VITA+VERDE - Raniji verbalni žig VITAVIT - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2016/C 078/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Cookware Company Ltd (Hong Kong, Kina) (zastupnik: K. Manhaeve, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Njemačka) (zastupnici: A. Späth i V. Töbelmann, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 15. travnja 2014. (predmet R 1082/2013-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Fissler GmbH i The Cookware Company Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu The Cookware Company Ltd nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet C-313/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Italija) — Giuseppa Romeo protiv Regione Siciliana (Nacionalni upravni postupak — Potpuno unutarnja situacija — Upravni akti — Obveza obrazlaganja — Mogućnost da se izostanak obrazlaganja ispravi u sudskom postupku protiv upravnog akta — Tumačenje članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje o temeljnim pravima Europske unije — Nenadležnost Suda)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/11

         Presuda Suda (peto vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Italija) — Giuseppa Romeo protiv Regione Siciliana
   (Predmet C-313/12) (1)

   (Nacionalni upravni postupak - Potpuno unutarnja situacija - Upravni akti - Obveza obrazlaganja - Mogućnost da se izostanak obrazlaganja ispravi u sudskom postupku protiv upravnog akta - Tumačenje članka 296. stavka 2. UFEU-a i članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje o temeljnim pravima Europske unije - Nenadležnost Suda)
   2014/C 9/15
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Giuseppa Romeo

      Tuženik: Regione Siciliana

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Corte dei Conti (Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana) — Tumačenje članka 296. UFEU-a i članka 41., stavka 2., točke c), Povelje o temeljnim pravima Europske unije — Nacionalni propisi kojima se predviđa mogućnost da javna uprava ne obrazloži svoje akte u određenim okolnostima ili da se izostanak obrazlaganja upravnog akta ispravi u sudskom postupku pokrenutom protiv tog akta — Nacionalno pravo koje upućuje na pravo Unije za uređenje potpuno unutarnjih situacija — Mogućnost da nacionalni sud tumači i primjenuje odredbe i načela nacionalnog prava na drugačiji način s obzirom na tumačenje koje je dao Sud

      Izreka

               1.

               Prvo pitanje koje je postavio Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Italija), odlukom od 19. lipnja 2012., je nedopušteno.

               2.

               Sud Europske unije nije nadležan za davanje odgovora na drugo i treće pitanje koje je postavio Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana, odlukom od 19. lipnja 2012.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet C-332/13: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Kúrije – Mađarska) – Ferenc Weigl protiv Nemzeti Innovációs Hivatal (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 30. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Primjena prava Unije — Odsutnost — Očita nenadležnost Suda)

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/20

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 16. siječnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Kúrije – Mađarska) – Ferenc Weigl protiv Nemzeti Innovációs Hivatal
   (Predmet C-332/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 30. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Primjena prava Unije - Odsutnost - Očita nenadležnost Suda))
   2014/C 112/24
   Jezik postupka: mađarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ferenc Weigl

      Tuženik: Nemzeti Innovációs Hivatal

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Kúria – Tumačenje članka 6. UEU-a i članaka 30. i 51. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Zaštita radnika u slučaju neopravdanog otkaza – Otkaz bez navedenog razloga – Službenik tijela javne uprave koji je otpušten na temelju odredbe nacionalnog zakonodavstva o službenicima

      Izreka

   Sud Europske unije očito je nenadležan odgovoriti na pitanja koja je postavila Kúria (Mađarska) odlukom od 5. lipnja 2013. kako je upotpunjena dopunskom odlukom od 18. srpnja 2013.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet C-642/15 P: Žalba koju je 2. prosinca 2015. podnio Toni Klement protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 24. rujna 2015. u predmetu T-211/14, Toni Klement protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

text:
               22.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 68/22

         Žalba koju je 2. prosinca 2015. podnio Toni Klement protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 24. rujna 2015. u predmetu T-211/14, Toni Klement protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
   (Predmet C-642/15 P)
   (2016/C 068/30)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Toni Klement (zastupnik: J. Weiser, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu Općeg suda od 24. rujna 2015. u predmetu T-211/14,

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj ističe tri žalbena razloga:

               1.

               Nesporno je da se sporni žig koristio isključivo zajedno s dodatnim verbalnim elementom „Bullerjan”. Žalitelj tvrdi da su prilikom ocjene razlikovnog karaktera dodanog elementa „Bullerjan” iskrivljeni dokazi. Opći sud je razlikovni karakter dodanog elementa kvalificirao (samo) normalnim. Podneseni dokazi ne podupiru kvalifikaciju razlikovnog karaktera (samo) normalnim, jer ne pružaju podatke o opsegu, trajanju i intenzitetu elementa „Bullerjan”, koji je sam registriran kao žig.

               2.

               U drugom žalbenom razlogu, žalitelj ističe da je obrazloženje Općeg suda u pogledu utvrđenja da sporni žig ima visoki razlikovni karakter kontradiktorno. Opći sud je u svojem obrazloženju naveo, s jedne strane, da sporni žig ima „neobičan oblik”, a s druge strane da drugi proizvođači prodaju peći koje imaju vrlo sličan oblik. Daljnja kontradiktornost leži u pretpostavki Općeg suda, s jedne strane, da je visoki razlikovni karakter spornog žiga neovisan od njezine eventualne funkcionalnosti i, s druge strane, da vrlo sličan oblik drugih peći ne dovodi u pitanje taj visoki razlikovni karakter, jer to može biti posljedica želje da se postigne određeni tehnički rezultat. Slijedom toga, obrazloženje Općeg suda kontradiktorno je u dva pogleda te stoga sadrži pogrešku koja se tiče prava.

               3.

               U trećem žalbenom razlogu, žalitelj tvrdi da je u nekoliko pogleda počinjena pogreška koja se tiče prava prilikom tumačenja i primjene članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe o žigu (1). Kao prvo, Opći sud prilikom obveznog ispitivanja razlikovnog karaktera na temelju članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe o žigu, nije postupio u skladu sa sudskom praksom Suda o ocjeni razlikovnog karaktera trodimenzionalnog žiga u obliku proizvoda. Protivno sudskoj praksi Suda, Opći sud nije obavio usporedbu, koja je u tom pogledu potrebna, spornog žiga s oblicima peći koji se obično koriste u tom sektoru. Kao drugo, Opći sud je pretpostavio da eventualna funkcionalnost oblika spornog žiga nije relevantna za ocjenu njegovog razlikovnog karaktera. Opći sud je time povrijedio priznato načelo da se prilikom ocjene razlikovnog karaktera trebaju uzeti u obzir sve relevantne okolnosti pojedinog slučaja. Kao treće, Opći sud nije postupio u skladu sa sudskom praksom Suda o uporabi u svrhu očuvanja prava na temelju registriranog žiga kao dijela složenog žiga. Opći sud je u tom pogledu smatrao dovoljnim da se žig koji se koristi kao dio složenog žiga još uvijek priznaje kao oznaka podrijetla. On je stoga zanemario činjenicu da se prema nedvosmislenom sadržaju članka 15. stavka 1. Uredbe o žigu i sudskoj praksi Suda uvijek mora ispitati postoji li utjecaj na razlikovni karakter registriranog žiga. Opći sud nije proveo takvo ispitivanje.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009 o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet T-147/17: Tužba podnesena 2. ožujka 2017. – Anastassopoulos i dr. protiv Vijeća i Komisije

text:
               26.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/20

         Tužba podnesena 2. ožujka 2017. – Anastassopoulos i dr. protiv Vijeća i Komisije
   (Predmet T-147/17)
   (2017/C 202/34)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Nikolaos Anastassopoulos (Nea Erythraia, Grčka), Aristeidis Anastassopoulos (Nea Erythraia), Alexia Anastassopoulos (Nea Erythraia), Maria-Myrto Anastassopoulos (Nea Erythraia), Sophie Velliou (Kifissia, Grčka) (zastupnici: K. Floros i M. Meng-Papantoni, odvjetnici)

      Tuženici: Vijeće Europske unije i Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom;

               —

               udovolji njihovim zahtjevima za naknadu štete, dodjeljujući prvom tužitelju iznos od 123 442 eura, svakom od troje sljedećih iznos od 61 721 eura i petome iznos od 120 900 ili podredno, iznose od 38 227,20 eura, 19 107,60 eura i 37 440 eura, uvećane, u svim slučajevima, za zatezne kamate;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka, neovisno o ishodu spora

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog tužbi, tužitelji ističu povredu temeljnog načela zabrane diskriminacije u njegovu dijelu kojim se zahtijeva različito postupanje u različitim situacijama, kao i povredu članka 21. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (u daljnjem tekstu „Povelja”), koji konkretizira navedeno načelo.
   Pozivajući se na znatne financijske gubitke zbog primjene zakona 4050/12, poznatog i kao „PSI” (Private Sector Investment), na njihove državne obveznice, žale se da se prema njima postupalo jednako (uključujući istu stopu haircuta), kao i prema pravnim osobama, osobito bankama i namjenskim fondovima, unatoč njihovim bitnim razlikama.
   Navedeno pripisuju predsjedniku Eurogrupe i/ili Eurogrupi kao takvoj, koja je zabranila ne samo izuzimanje fizičkih osoba od haircuta, već i svaku kasniju kompenzacijsku mjeru, kao i Komisiji koja je dala svoju suglasnost i odobrenje za takvu povredu navedenog načela i članka 21. Povelje, usprkos obvezi koju joj nameće članak 17. UEU-a, kao što je tumačeno u presudi od 20. rujna 2016., Ledra Advertising i dr./Komisija i BCE (C-8/15 P do C-10/15 P, EU:C:2016:701).


title: Predmet C-668/16: Tužba podnesena 23. prosinca 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke

text:
               6.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 70/11

         Tužba podnesena 23. prosinca 2016. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-668/16)
   (2017/C 070/18)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes, A. C. Becker, D. Kukovec, ovlašteni zastupnici)

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:
   utvrdi da je Savezna Republika Njemačka povrijedila svoje obveze iz Direktive 2006/40/EZ (1) (Direktiva o sustavima za klimatizaciju) i Direktive 2007/46/EZ (2) (Okvirna direktiva):

               —

               jer nije poduzela potrebne mjere za ponovno uspostavljanje sukladnosti vozila tipa 246, 176 i 117 sa svojim homologiranim tipom (članak 12. i 30. Okvirne direktive);

               —

               jer nije donijela mjere potrebne mjere za provedbu sankcija (članak 46. u vezi s člancima 5. i 18. Okvirne direktive); i

               —

               jer je 17. svibnja 2013. prihvatila zahtjev društva Daimler AG za proširenje postojećeg tipa vozila 245G na vozila za koje je prethodno već dodijeljena druga homologacija na koju se primjenjuju zahtjevi iz Direktive o sustavima za klimatizaciju i time zaobišla primjenu te direktive.

         naloži Saveznoj Republici Njemačkoj snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U skladu s člankom 12. i Prilogom X. Okvirne direktive države članice moraju u slučaju odstupanja od sukladnosti u pogledu proizvodnje poduzeti potrebne mjere kako bi osigurali da su proizvedena vozila u skladu s homologiranim tipom. Isto tako, u skladu s člankom 30. Okvirne direktive, ako nova vozila odstupaju od homologiranih tipova, moraju se poduzeti mjere potrebne radi ponovnog uspostavljanja sukladnosti. Proizvodni postupak određenog tipa vozila i dovršena nova vozila tog tipa društva Daimler AG odstupili su od homologiranih tipova s obzirom na primjenu određenog sredstva za hlađenje. Protivno člancima 12. i 30. Okvirne direktive, njemačka tijela nisu poduzela potrebne mjere za ponovno uspostavljanje sukladnosti.
   Osim toga, njemačka tijela povrijedila su članak 46. Okvirne direktive jer nisu odredila sankcije zbog povrede članka 5. stavka 1. i članka 18. Okvirne direktive od strane društva Daimler AG.
   Naposljetku, njemačka tijela su proširenjem starijih tipova vozila na gore navedene tipove vozila na nedopušteni način zaobišli Direktivu o sustavima za klimatizaciju.

      (1)  Direktiva 2006/40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2006. o emisijama iz sustava za klimatizaciju u motornim vozilima i o izmjeni Direktive Vijeća 70/156/EEZ, SL 2006., L 161, str. 12. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 102.)

      (2)  Direktiva 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila, SL 2007., L 263, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 103.)


               10.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/3

         Postupak koji je 29. srpnja 2015. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Kneževine Lihtenštajna
   (Predmet E-19/15)
   (2015/C 410/03)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Markus Schneider, Clémence Perrin i Marlene Lie Hakkebo, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgija, pokrenulo je 29. srpnja 2015. pred Sudom EFTA-e postupak protiv Kneževine Lihtenštajna.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da:

               1.

               ustvrdi da je Kneževina Lihtenštajn prekršila svoje obveze koje proizlaze iz članaka 9., 10., 13. i 16. Akta iz točke 1. Priloga X. Sporazumu o EGP-u (Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1. i, s obzirom na to da su poslovni nastani i pružanje prekograničnih usluga izvan područja primjene tog Akta, svoje obveze iz članaka 31. i 36. Sporazuma o EGP-u zbog toga što:

                           (a)

                           održava na snazi članak 7. lihtenštajnskog Zakona o trgovini kojim je uspostavljen sustav prethodnog ovlaštenja za poduzetnike koji namjeravaju uspostaviti poslovni nastan u Lihtenštajnu; te

                           (b)

                           održava na snazi članak 8. stavak 1. lihtenštajnskog Zakona o trgovini kojim se uspostavljaju uvjeti koji nisu jasni i nedvoznačni za dodjelu prethodnog ovlaštenja za poduzetnike koji namjeravaju uspostaviti poslovni nastan u Lihtenštajnu (tj. da je obavezno imati potrebno osoblje i adekvatno vladati njemačkim jezikom); te

                           (c)

                           nije osigurala uvjete da ne dolazi do udvostručenja zahtjeva koji su, s obzirom na njihovu svrhu, istovrijedni ili bitno usporedivi sa zahtjevima kojima je pružatelj u postupku prethodnog ovlaštenja za poduzetnike koji žele uspostaviti poslovni nastan u Lihtenštajnu već bio podvrgnut u drugoj ili istoj državi članici EGP-a te da su jasno utvrđeni postupak i formalnosti u pogledu sustava ovlaštenja iz Zakona o trgovini; te

                           (d)

                           održava na snazi članak 21. lihtenštajnskog Zakona o trgovini kojim je uspostavljen sustav prethodnog ovlaštenja za poduzetnike koji žele pružati prekogranične usluge u Lihtenštajnu; te

               2.

               Kneževini Lihtenštajnu naloži plaćanje troškova postupka.

      Pravna pozadina i činjenična osnova te navedeni razlozi:

               —

               Tužba se odnosi na zahtjeve iz Zakona o trgovini od 22. lipnja 2006. („Zakon o trgovini”), posebno na članke 7. i 21. u skladu s kojima poduzetnici koji žele uspostaviti poslovni nastan ili pružati prekogranične usluge u Lihtenštajnu moraju dobiti ovlaštenje od nacionalnih nadležnih tijela prije uspostave poslovnog nastana ili pružanja prekograničnih usluga.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra, među ostalim, da takvi zahtjevi odgovaraju sustavima ovlaštenja koji se ne mogu opravdati na temelju članka 9. Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu („Direktiva o uslugama”) u slučaju uspostavljanja poslovnog nastana i članka 16. Direktive o uslugama u slučaju pružanja prekograničnih usluga.

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra i da članak 21. lihtenštajnskog Zakona o trgovini, kojim se od poduzetnika koji žele pružati prekogranične usluge u Lihtenštajnu zahtijeva da prethodno o tome, u pisanom obliku, obavijeste lihtenštajnska nadležna tijela i da jednom godišnje obnove takvu obavijest, odgovara sustavu ovlaštenja kojim se krši članak 16. Direktive o uslugama.

               —

               U skladu s podnescima Nadzornog tijela EFTA-e Lihtenštajn tvrdi da su njegovi sustavi prethodnog ovlaštenja, u načelu, u skladu s Direktivom o uslugama jer oni mogu biti opravdani na temelju članaka 9. i 16. ili, alternativno, članka 33. Sporazuma o EGP-u (ili na temelju glavnih razloga u vezi s javnim interesom navedenih u tom članku).


title: Predmet T-542/14: Rješenje Općeg suda od 8. svibnja 2015. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik okruglog peciva za sendvič)

text:
               13.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 228/26

         Rješenje Općeg suda od 8. svibnja 2015. – Grupo Bimbo protiv OHIM-a (Oblik okruglog peciva za sendvič)
   (Predmet T-542/14) (1)

   (2015/C 228/38)
   Jezik postupka: španjolski
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 339, 29.9.2014.


title: Predmet T-655/13: Tužba podnesena 9. prosinca 2013. — Enercon protiv OHIM-a (nijanse zelene boje)

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 39/26

         Tužba podnesena 9. prosinca 2013. — Enercon protiv OHIM-a (nijanse zelene boje)
   (Predmet T-655/13)
   2014/C 39/47
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Enercon GmbH (Aurich, Njemačka) (zastupnik: R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 11. rujna 2013. u predmetu R 0247/2013-1;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji prikazuje nijanse zelene boje, za proizvode iz razreda 7, 16 i 28 prijava žiga Zajednice br. 11 055 811

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet C-546/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Udine – Italija) – postupak koji je pokrenuo Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., u stečaju (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — PDV — Članak 4. stavak 3. UEU-a — Direktiva 2006/112/EZ — Insolventnost — Postupak nagodbe s vjerovnicima — Djelomična isplata dugova s osnove PDV-a)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/15

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Udine – Italija) – postupak koji je pokrenuo Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., u stečaju
      (Predmet C-546/14) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - PDV - Članak 4. stavak 3. UEU-a - Direktiva 2006/112/EZ - Insolventnost - Postupak nagodbe s vjerovnicima - Djelomična isplata dugova s osnove PDV-a))
      (2016/C 211/17)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Udine

         Stranka glavnog postupka

      Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., u stečaju

         uz sudjelovanje: Pubblico Ministero presso il Tribunale di Udine

         Izreka

      Članku 4. stavku 3. UEU-a, kao i članku 2., članku 250. stavku 1. i članku 273. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost nije protivan nacionalni propis, poput onoga u glavnom postupku, tumačen na način da insolventni trgovac može pred sudom podnijeti zahtjev za otvaranje postupka nagodbe s vjerovnicima kako bi otplatio svoje dugove likvidacijom svoje imovine, u kojoj predlaže samo djelomično plaćanje duga s osnove PDV-a tvrdeći na temelju stručnog mišljenja neovisnog stručnjaka da taj dug ne bi bio u većoj mjeri podmiren u slučaju stečaja tog trgovca.

         (1)  SL C 81, 9. 3. 2015.


title: Predmet C-285/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Marta Gentile i Marcel Gentile protiv TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. svibnja 2017. uputio Amtsgericht Hannover (Njemačka) – Marta Gentile i Marcel Gentile protiv TUIfly GmbH
   (Predmet C-285/17)
   (2017/C 283/28)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Hannover

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Marta Gentile, Marcel Gentile

      Tuženik: TUIfly GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li izostanak zbog bolesti značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1)? U slučaju pozitivnog odgovora na prvo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li spontani izostanak značajnog dijela osoblja stvarnog zračnog prijevoznika, potrebnog za izvođenje letova, zbog prekida rada koje nije u skladu s propisima radnog prava i kolektivnim ugovorima („nezakoniti štrajk”) izvanredna okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004? U slučaju pozitivnog odgovora na drugo pitanje: koliki mora biti postotak izostanka da bi se priznala takva okolnost?

               3.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: mora li sama izvanredna okolnost postojati u trenutku otkazanog leta ili stvarni zračni prijevoznik može na temelju poslovnih razloga uspostaviti novi raspored letenja?

               4.

               U slučaju pozitivnog odgovora na prvo ili drugo pitanje: odnosi li se pojam neizbježnosti na izvanrednu okolnost ili na posljedice nastanka izvanredne okolnosti?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-132/14: Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2015. – Albis Plastic protiv OHIM-a – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR) („Žig Zajednice — Zahtjev za proglašenje žiga ništavim — Povlačenje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim — Obustava postupka”)

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/27

         Rješenje Općeg suda od 11. ožujka 2015. – Albis Plastic protiv OHIM-a – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)
   (Predmet T-132/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Zahtjev za proglašenje žiga ništavim - Povlačenje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim - Obustava postupka”))
   (2015/C 155/32)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Albis Plastic GmbH (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: u početku C. Klawitter, zatim C. Klawitter i P. Nagel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: u početku G. Schneider, zatim G. Schneider i D. Botis, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a: IQAP Masterbatch Group, SL (Masíes de Roda, Španjolska)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 3. prosinca 2013. (predmet R 1015/2012-2) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između IQAP Masterbatch Group, SL i Albis Plastic GmbH.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Tužitelju se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 135, 5.5.2014.


title: Predmet F-77/13: Tužba podnesena 9. kolovoza 2013. — ZZ protiv Europola

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/26

         Tužba podnesena 9. kolovoza 2013. — ZZ protiv Europola
   (Predmet F-77/13)
   2013/C 352/53
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: W. Brouwer, odvjetnik)

      Tuženik: Europol

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o određivanju kamata na iznos isplaćen na temelju potpune nesposobnosti za rad nakon dvaju nesreća koje su se dogodile tijekom dvaju službenih putovanja i isplata naknade štete i kamata za navodno pretrpljenu štetu.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               poništenje odluke od 15. listopada 2012. u vezi s odlukom od 13. ožujka 2012. i odlukom od 18. prosinca 2012.;

               —

               poništenje implicitne odluke od 10. svibnja 2013. o odbijanju prigovora od 10. siječnja 2013.;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje kamata koje duguje na iznos od 170 074,39 EUR isplaćenih tužitelju 14. svibnja 2013., to jest:

                           —

                           u prvom redu: kamate koje duguje za razdoblje od 21. veljače 2001. do 14. svibnja 2013. procijenjene na 138 331,75 EUR;

                           —

                           podredno: kamate koje duguje za razdoblje od 27. siječnja 2004. do 14. svibnja 2013. procijenjene na 83 154,25 EUR;

                           —

                           nadalje podredno: najmanje, kamate koje duguje za razdoblje od 27. siječnja 2004. do 1. veljače 2013. procijenjene na 80 356,75 EUR, najmanje od datuma kojeg će pravično odrediti Opći sud, a od kojeg su kamate postale ovršne, ili dosuditi tužitelju iznos naknade štete na teret tuženika koji odražava propuste tuženika;

               —

               naložiti tuženiku plaćanje:

                           —

                           u prvom redu: kamate koje tuženik duguje na iznose isplaćene u okviru police WBA&I 2600914, 3. svibnja 2010., to jest:

                                       —

                                       kamate koje se računaju od nastanka tražbine zbog oštećenja sluha (5 % AMA, 11 344,50 EUR), za razdoblje od 11. prosinca 2002. manje 15 dana (odjeljak 4B police) do 3. svibnja 2010. koje kamate iznose 4 875,28 EUR;

                                       —

                                       kamate koje se računaju od nastanka tražbine zbog ozljede gležnja (9 % AMA, 20 420,12 EUR), za razdoblje od datuma nastanka odgovornosti Europola, 27. siječnja 2004. manje 15 dana (odjeljak 4B police), do 3. svibnja 2010. koje kamate iznose6 878,71 EUR;

                                       —

                                       kamate koje se računaju od nastanka tražbine zbog kognitivnog oštećenja (16 % AMA, 36 302,41 EUR), za razdoblje od datuma nastanka odgovornosti Europola, 27. siječnja 2004. manje 15 dana (odjeljak 4B police) do 3. svibnja 2010. koje kamate iznose 12 228,81 EUR;

                           —

                           podredno: dosuditi tužitelju iznos naknade štete na teret tuženika koji odražava propuste tuženika;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova postupka, što uključuje i troškove zastupanja.


title: Predmet C-522/12: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht — Njemačka) — Tevfik Isbir protiv DB Services GmbH (Prethodni postupak — Sloboda pružanja usluga — Upućivanje radnika — Direktiva 96/71/EZ — Minimalna plaća — Paušalni iznosi i doprinos koji poslodavac uplaćuje u dugoročni plan štednje u korist svojih zaposlenika)

text:
               11.1.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/14

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. studenog 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht — Njemačka) — Tevfik Isbir protiv DB Services GmbH
   (Predmet C-522/12) (1)

   (Prethodni postupak - Sloboda pružanja usluga - Upućivanje radnika - Direktiva 96/71/EZ - Minimalna plaća - Paušalni iznosi i doprinos koji poslodavac uplaćuje u dugoročni plan štednje u korist svojih zaposlenika)
   2014/C 9/21
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesarbeitsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Tevfik Isbir

      Tuženik: DB Services GmbH

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Bundesarbeitsgericht — Tumačenje članka 3. stavka 1., prve alineje, točke (c) Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (SL 1997, L 18, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.) — Izračun minimalne plaće — Eventualno uključivanje doprinosa koji poslodavac uplaćuje u dugoročni plan štednje u korist svojih zaposlenika — Situacija u kojoj zaposlenici ne mogu raspolagati tom imovinom tijekom većeg broja godina

      Izreka

   Članak 3. stavak 1. drugi podstavak točku c) Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga treba tumačiti tako da ne sprečava da minimalna plaća sadrži elemente osobnog dohotka koji ne mijenjaju odnos između prestacije radnika, s jedne strane, i protučinidbe koju on prima po osnovi osobnog dohotka za tu prestaciju, s druge strane. Na sudu koji je uputio zahtjev jest da utvrdi je li to slučaj i s elementima osobnog dohotka o kojima se raspravlja u glavnom postupku.

      (1)  SL C 32, 2.2.2013.


title: Predmet C-80/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 28. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – Robert Fuchs AG protiv Hauptzollamt Lörrach (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Zajednička carinska tarifa — Postupak privremenog uvoza s oslobođenjem od carine — Uredba (EEZ) br. 2454/93 — Uvjeti utvrđeni za potpuno oslobođenje od uvoznih carina — Prijevozna sredstva namijenjena zračnom prometu, registrirana izvan carinskog područja Unije koja koristi osoba s poslovnim nastanom izvan tog područja — Članak 555. stavak 1. točka (a) — Komercijalna uporaba — Pojam — Uporaba helikoptera od strane zrakoplovne škole za naplatne letove za obuku, kojima upravljaju instruktor i učenik — Isključenje)

text:
               26.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/5

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 28. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg – Njemačka) – Robert Fuchs AG protiv Hauptzollamt Lörrach
   (Predmet C-80/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Zajednička carinska tarifa - Postupak privremenog uvoza s oslobođenjem od carine - Uredba (EEZ) br. 2454/93 - Uvjeti utvrđeni za potpuno oslobođenje od uvoznih carina - Prijevozna sredstva namijenjena zračnom prometu, registrirana izvan carinskog područja Unije koja koristi osoba s poslovnim nastanom izvan tog područja - Članak 555. stavak 1. točka (a) - Komercijalna uporaba - Pojam - Uporaba helikoptera od strane zrakoplovne škole za naplatne letove za obuku, kojima upravljaju instruktor i učenik - Isključenje))
   (2016/C 350/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Robert Fuchs AG

      Tuženik: Hauptzollamt Lörrach

      Izreka

   Članak 555. stavak 1. točku (a) Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 2286/2003 od 18. prosinca 2003., treba tumačiti na način da naplatne letove za obuku upravljanja helikopterom, na kojima se nalaze pilot učenik i instruktor letenja, ne treba smatrati komercijalnom uporabom prijevoznog sredstva u smislu te odredbe.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


               2.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/22

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 11. veljače 2015. podnio sud Eidsivating lagmannsrett u predmetu Matja Kumba T. M’bye i drugi protiv Stiftelsen Fossumkollektiveta
   (Predmet E-5/15)
   (2015/C 217/08)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 11. veljače 2015., zaprimljenim u pisarnicu Suda 13. veljače 2015., Prizivni sud u Eidsivatingu (Eidsivating lagmannsrett), Norveška, podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Matja Kumba T. M’bye i drugi protiv Stiftelsen Fossumkollektiveta o sljedećim pitanjima:

               1.

               Predstavlja li prosječno tjedno radno vrijeme od 84 sata („model kružnog zapošljavanja 7/7”) u zajedničkim kućanstvima za mlade kršenje članka 6., vidjeti i članak 22. stavak 1. točku (a), Direktive o radnom vremenu (Direktiva 2003/88/EZ)?

               2.

               Je li nacionalna odredba, u skladu s kojom se pristanak zaposlenika na rad u trajanju od više od 60 sati tjedno u zajedničkim kućanstvima za mlade ne može opozvati, usklađena s pravima zaposlenika u skladu s člankom 6., vidjeti i članak 22., Direktive o radnom vremenu?

               3.

               Je li otkaz zbog nepostizanja dogovora o reguliranju radnog vremena koje iznosi više od 48 sati u sedmodnevnom razdoblju sankcija ili „šteta” u smislu članka 22. stavka 1. točke (a), vidjeti i (b), Direktive o radnom vremenu?


title: Predmet C-631/15: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo – Španjolska) – Carlos Álvarez Santirso protiv Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Direktiva 1999/70/EZ — Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP — Članak 4. — Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru — Nesveučilišno obrazovanje — Nacionalni propis — Odobravanje dodatka plaći — Pretpostavka — Pozitivan rezultat u postupku ocjenjivanja — Profesori zaposleni kao privremeni službenici — Isključenje — Načelo nediskriminacije)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/14

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 21. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo – Španjolska) – Carlos Álvarez Santirso protiv Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias
      (Predmet C-631/15) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članak 4. - Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme u javnom sektoru - Nesveučilišno obrazovanje - Nacionalni propis - Odobravanje dodatka plaći - Pretpostavka - Pozitivan rezultat u postupku ocjenjivanja - Profesori zaposleni kao privremeni službenici - Isključenje - Načelo nediskriminacije))
      (2016/C 454/26)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Carlos Álvarez Santirso

         Tuženik: Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

         Izreka

      Članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, poput onog u glavnom postupku, koji bez ikakva opravdanja iz objektivnih razloga, uključenje u plan ocjenjivanja funkcije nastavnika i, u slučaju pozitivne ocjene, primanje financijskog poticaja koji iz tog proizlazi, pridržava samo nastavnicima koji su zaposleni u okviru radnog odnosa na neodređeno vrijeme kao karijerni službenici, a isključuje one koji su zaposleni u okviru radnog odnosa na određeno vrijeme u svojstvu privremenih službenika.

         (1)  SL C 68, 22. 2. 2016.


title: Predmet C-90/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. veljače 2016. uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – The English Bridge Union Limited protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               25.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 145/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. veljače 2016. uputio Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ujedinjena Kraljevina) – The English Bridge Union Limited protiv Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Predmet C-90/16)
   (2016/C 145/29)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: The English Bridge Union Limited

      Tuženik: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prethodna pitanja

               1.

               Koje su osnovne karakteristike koje mora imati neka aktivnost kako bi se mogla smatrati „sportom” u smislu članka 132. stavka 1. točke (m) Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. (Direktiva o PDV-u)? Točnije, mora li aktivnost imati značajan (ili ne beznačajni) fizički element koji je odlučujući za njezin ishod ili je dovoljno da ima značajan misaoni element koji je odlučujući za njezin ishod?

               2.

               Je li turnirski ugovorni bridž „sport” u smislu članka 132. stavka 1. točke (m) Direktive o PDV-u?

      (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost

      SL L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-503/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. rujna 2016. uputio Tribunal da Relação de Évora (Portugal) – Luis Isidro Delgado Mendes protiv Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, S.A.

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. rujna 2016. uputio Tribunal da Relação de Évora (Portugal) – Luis Isidro Delgado Mendes protiv Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, S.A.
      (Predmet C-503/16)
      (2016/C 454/33)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal da Relação de Évora

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Luis Isidro Delgado Mendes

         Tuženik: Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, S.A.

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Zajednice a osobito članku 12. stavku 3. i članku 13. stavku 1. Direktive 2009/103/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća, isključenje po nacionalnom pravu svake naknade pješaku iz razloga što je potonji vlasnik vozila i ugovaratelj osiguranja, u slučaju prometne nezgode koja je rezultirala tjelesnim ozljedama i oštećenjem stvari za pješaka koji je namjerno pregažen motornim vozilom čiji je vlasnik, a koji je vozila osoba koja ga je ukrala.

         (1)  Direktiva 2009/103/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. u odnosu na osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila i izvršenje obveze osiguranja od takve odgovornosti (SL 2009, L 263, str. 11) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 7., str. 114.)


title: Predmet C-609/13 P: Žalba koju je 25. studenoga 2013. podnio Duravit AG i dr. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. donesene u predmetu T-364/10, Duravit AG i dr. protiv Europske komisije

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/4

      Žalba koju je 25. studenoga 2013. podnio Duravit AG i dr. protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. donesene u predmetu T-364/10, Duravit AG i dr. protiv Europske komisije
      (Predmet C-609/13 P)
      (2014/C 71/07)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelji: Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA (zastupnici: U. Soltész, i C. von Köckritz, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Vijeće Europske unije

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

                  1.

                  Ukine presudu Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. rujna 2013. u predmetu T-364/10 u dijelu u kojem se odbija tužba žalitelja;

                  2.

                  U potpunosti poništi članak 1. stavak 1., članak 2. i članak 3. Odluke Komisije C(2010) 4185 final od 23. lipnja 2010. u predmetu COMP/39.092 — kupaonska oprema, u skladu s člankom 263., stavkom 4. UFEU-a u dijelu u kojem se odnosi na žalitelje;

                  3.

                  Podredno (drugome žalbenom zahtjevu) poništi ili razumno smanji novčane kazne određene žaliteljima ranije navedenom odlukom;

                  4.

                  Dodatno podredno (drugome i trećem žalbenom zahtjevu) vrati predmet na ponovno suđenje Općem sudu kako bi mogao ponovno odlučivati u skladu s tumačenjem prava iz presude Suda;

                  5.

                  U svakom slučaju naloži Komisiji snošenje troškova postupaka pred Općim sudom i Sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti žalbe, žalitelji ističu šest žalbenih razloga.

                  Kao prvo, Opći sud je povrijedio članak 31. Uredbe br. 1/2003, presumpciju nevinosti i pravo na pravično suđenje (kombinirane odredbe članka 47. i članka 48. s člankom 52. stavkom 3. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (u daljnjem tekstu: Povelja) i članak 6. stavak 1. i 2. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (u daljnjem tekstu: Konvencija) jer je odbio provesti izrijekom zatraženu kontrolu pune nadležnosti pobijane odluke, jer je presumirao točnima Komisijina utvrđenja činjenica i prava i jer nije u dovoljnoj mjeri koristio vlastito ovlaštenje za određivanje novčanih kazni.

                  Kao drugo, Opći sud je povrijedio članak 263. UFEU-a, pravo na učinkoviti pravni lijek (članak 47., stavak 1. Povelje) i načelo jednakosti oružja nedovoljno provodeći kontrolu zakonitosti i prelazeći granice potonjeg na štetu žalitelja.

                  Kao treće, Opći sud je u više pogleda iskrivio sadržaj spisa i na način koji je mogao imati utjecaj na ishod spora te je povrijedio načela kojima se uređuje izvođenje dokaza.

                  Kao četvrto, Opći sud počinio je pogreške u postupku i povrijedio članak 48. stavak 2. Poslovnika, prava na obranu žalitelja, kao i njihovo pravo na pravično suđenje te načelo jednakosti oružja koristeći na njihovu štetu neupotrebljive i zakašnjele dokaze kao i razlog na koji se sa zakašnjenjem pozvala Komisija, te je pogrešno i bez dodatnog obrazloženja odbio sva izvođenja dokaza koja su žalitelji zatražili.

                  Kao peto, Opći sud je pogrešno primijenio članak 101. UFEU-a i nije ispunio svoju obvezu obrazlaganja utvrdivši da je Komisija s pravom prigovorila žaliteljima da su sudjelovali u jedinstvenoj povredi koja se odnosila na više proizvoda, sanitarne armature, vrata za kade i sanitarnu keramiku.

                  Kao šesto, Opći sud je pogrešno primijenio članak 101. UFEU-a uzimajući pogrešan kriterij za ocjenu razmjene informacija u cilju članka 101. stavka 1. UFEU-a, procijenivši da su se žalitelji trebali distancirati od diskusija koje su se vodile među poduzetnicima koji im nisu bili konkurenti i smatrajući da su navodni „pokušaji savjetovanja” unutar udruženja za više proizvoda prilikom određenih događanja činili povredu članka 101. UFEU-a.


title: Predmet C-639/15 P: Žalba koju je 1. prosinca 2015. podnio Gat Microencapsulation GmbH (ranije Gat Microencapsulation AG) protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 30. rujna 2015. u predmetu T-720/13: Gat Microencapsulation protiv EUIPO-a

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/8

         Žalba koju je 1. prosinca 2015. podnio Gat Microencapsulation GmbH (ranije Gat Microencapsulation AG) protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 30. rujna 2015. u predmetu T-720/13: Gat Microencapsulation protiv EUIPO-a
   (Predmet C-639/15 P)
   (2016/C 314/12)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Gat Microencapsulation GmbH (ranijeGat Microencapsulation AG) (zastupnici: S. Soler Lerma, Agent, M. C. March Cabrelles, abogada)

      Druga stranka u postupku: European Union Intellectual Property Office (EUIPO)
   Rješenjem od 26. svibnja 2016. Sud (osmo vijeće) je proglasio žalbu nedopuštenom.


title: Predmet T-215/14: Tužba podnesena 8. travnja 2014. – Gmina Miasto Gdynia und Port Lotniczy Gdynia Kosakowo protiv Komisije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/48

         Tužba podnesena 8. travnja 2014.– Gmina Miasto Gdynia und Port Lotniczy Gdynia Kosakowo protiv Komisije
   (Predmet T-215/14)
   2014/C 175/67
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelji: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Poljska) i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (zastupnik: T. Koncewicz, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku Europske komisije od 11. veljače 2014. u predmetu SA. 35388, kojom se Poljskoj nalaže vraćanje nezakonito isplaćenih državnih potpora zračnoj luci Gdynia-Kosakowo;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu sljedeće tužbene razloge.

               1.

               Prvi tužbeni razlog:

                           —

                           Arbitrarnost i očita pogreška pri utvrđivanju činjeničnog stanja koje je služilo kao osnova za usvajanje pobijane odluke i, slijedom toga, zloporaba diskrecijskih ovlasti od strane Komisije te očito pogrešna ocjena dokaza.

               2.

               Drugi tužbeni razlog:

                           —

                           Izostanak ispitivanja čimbenika i okolnosti koje su relevantne za pravnu ocjenu ulaganja u zračnu luku Gdynia-Kosakowo od strane Komisije.

               3.

               Treći tužbeni razlog:

                           —

                           Zloporaba ovlasti od strane Komisije u smislu sudske prakse prema kojoj je institucija koja ima diskrecijsku ovlast dužna obrazložiti na temelju kojeg razloga je određene dokaze i činjenice uvažila, a druge odbila.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog:

                           —

                           Povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a u vezi s općim načelom europskog prava – načelom pravne sigurnosti i lojalnosti institucija prema pravnim subjektima – zbog pogrešne primjene i tumačenja.

               5.

               Peti tužbeni razlog:

                           —

                           Povreda zbog pogrešne pravne kvalifikacije činjenica i dokaza, uslijed čega je pobijanom odlukom učinjena povreda članka 107. stavka 1. UFEU-a, tako što se u toj odluci pošlo od zaključka da u ovom slučaju nisu ispunjene pretpostavke za utvrđenje da je postupanje tužitelja bilo u skladu s kriterijem privatnog ulagača i da nije dokazano da bi privatni ulagač ušao u takav ulagački projekt, zbog čega su ulaganja u zračnu luku Gdynia-Kosakowo ocijenjena kao nezakonita državna potpora.


title: Predmet T-460/17: Tužba podnesena 20. srpnja 2017. – Bopp protiv EUIPO-a (prikaz jednakokutnog osmerokuta)

text:
               11.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 300/38

         Tužba podnesena 20. srpnja 2017. – Bopp protiv EUIPO-a (prikaz jednakokutnog osmerokuta)
   (Predmet T-460/17)
   (2017/C 300/47)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Carsten Bopp (Glashütten, Njemačka) (zastupnik: F. Pröckl, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig (prikaz jednakokutnog osmerokuta) – prijava za registraciju br. 11 005 196

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. svibnja 2017. u predmetu R 1954/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-485/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španjolska) 10. rujna 2013. — Caixabank SA protiv Joséa Labelle Crespa i drugih

text:
               30.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španjolska) 10. rujna 2013. — Caixabank SA protiv Joséa Labelle Crespa i drugih
   (Predmet C-485/13)
   2013/C 352/09
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Caixabank SA

      Tuženici: José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat, Manuela Márquez Rodríguez

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li nacionalni sudac, u skladu s Direktivom Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito s člankom 6. stavkom 1. Direktive, kada utvrdi postojanje nepoštenog uvjeta koji se odnosi na zatezne kamate kod hipotekarnih zajmova, a s ciljem da zajamči zaštitu potrošača i korisnika u skladu s načelima ekvivalentnosti i djelotvornosti, proglasiti taj uvjet ništavim i neobvezujućim ili, suprotno tome, treba ublažiti uvjet u pogledu kamata, nalažući vjerovniku koji traži izvršenje ili zajmodavcu da ponovno obračuna kamate?

               2.

               Ne predstavlja li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. jasno ograničenje zaštite interesa potrošača time što implicitno nameće tijelu sudbene vlasti obvezu da ublaži uvjet zatezne kamate koji se može ocijeniti nepoštenim, ponovno obračunavajući ugovorene kamate i održavajući na snazi nepoštenu ugovornu odredbu, umjesto da proglasi uvjet ništavim i neobvezujućim za potrošača?

               3.

               Krši li druga prijelazna odredba zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013. Direktivu Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, osobito članak 6. stavak 1. navedene direktive, time što onemogućava primjenu načela ekvivalentnosti i djelotvornosti u području zaštite potrošača i izbjegava primjenu sankcije ništavosti i neobveznosti uvjetâ zateznih kamata koji se mogu ocijeniti nepoštenima, a koji su ugovoreni prilikom sklapanja hipotekarnih zajmova prije stupanja na snagu zakona 1/2013 od 14. svibnja 2013.?

      (1)  (SL L 95, str. 29) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: Predmet T-710/14: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Herbert Smith Freehills protiv Vijeća („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti u vezi s raspravama koje prethode donošenju direktive o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda — Odbijanje pristupa — Izuzeće u pogledu zaštite pravnog savjetovanja — Prava obrane — Prevladavajući javni interes”)

text:
               31.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 402/39

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2016. – Herbert Smith Freehills protiv Vijeća
   (Predmet T-710/14) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti u vezi s raspravama koje prethode donošenju direktive o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda - Odbijanje pristupa - Izuzeće u pogledu zaštite pravnog savjetovanja - Prava obrane - Prevladavajući javni interes”))
   (2016/C 402/43)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Herbert Smith Freehills LLP (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: P. Wytinck, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: E. Rebasti, M. Veiga i J. Herrmann, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz i F. Clotuche-Duvieusart, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje na temelju članka 263. UFEU-a protiv Odluke Vijeća 18/c/01/14 od 23. srpnja 2014. o odbijanju pristupa određenim dokumentima povezanima s donošenjem Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (SL 2014., L 127, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Herbert Smith Freehills LLP snosit će vlastite troškove, kao i troškove Vijeća Europske unije.

               3.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


title: Predmet C-302/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2016. uputio Rechtbank Noord-Nederland, Groningen (Nizozemska) – B.J.A. Krijgsman protiv Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               5.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 326/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2016. uputio Rechtbank Noord-Nederland, Groningen (Nizozemska) – B.J.A. Krijgsman protiv Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV
   (Predmet C-302/16)
   (2016/C 326/18)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Noord-Nederland, Groningen

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: B.J.A. Krijgsman

      Tuženik: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

      Prethodno pitanje

   Koji (formalni i materijalni) zahtjevi vrijede za ispunjenje obveze obavješćivanja u smislu članka 5. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 261/2004 (1) kad je ugovor o prijevozu sklopljen posredstvom putnog agenta ili je rezervacija izvršena preko internetske stranice?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet C-476/11: Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Vestre Landsret — Danska) — HK Danmark djelujući za Glennie Kristensen protiv Experian A/S (Načelo zabrane diskriminacije na temelju dobi — Povelja o temeljnim pravima Europske unije — Članak 21. stavak 1. — Direktiva 2000/78/EZ — Članak 6. stavak 1. i 2. — Mirovinski sustav — Progresivno povećanje iznosa doprinosa na temelju dobi)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/12

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 26. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Vestre Landsret — Danska) — HK Danmark djelujući za Glennie Kristensen protiv Experian A/S
   (Predmet C-476/11) (1)

   (Načelo zabrane diskriminacije na temelju dobi - Povelja o temeljnim pravima Europske unije - Članak 21. stavak 1. - Direktiva 2000/78/EZ - Članak 6. stavak 1. i 2. - Mirovinski sustav - Progresivno povećanje iznosa doprinosa na temelju dobi)
   2013/C 344/18
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vestre Landsret

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: HK Danmark djelujući za Glennie Kristensen

      Tuženik: Experian A/S

      Uz sudjelovanje: Beskæftigelsesministeriet

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Vestre Landsret — Tumačenje članka 6. stavka 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) — Opravdano različito postupanje na temelju dobi — Utvrđivanje starosne dobi za umirovljenje ili stjecanje prava na starosnu ili invalidsku mirovinu, za potrebe sustava socijalne sigurnosti vezanog za rad — Opće izuzeće sustava socijalne sigurnosti vezanog za rad uz uvjet izbjegavanja diskriminacija na temelju spola ili izuzimanje isključivo sudjelovanja u sustavima socijalne sigurnosti — Nacionalni pravni sustav na temelju kojeg poslodavac može uplaćivati, kao dio plaće, mirovinske doprinose progresivne na temelju dobi zaposlenika

      Izreka

   Načelo zabrane diskriminacije na temelju dobi ugrađeno u članak 21. Povelje o temeljnim pravima Europske unije i detaljnije razrađeno u Direktivi Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja, te, konkretnije, članak 2. i 6. stavak 1. ove Direktive treba tumačiti na način da im nije protivan mirovinski sustav na temelju kojega poslodavac kao dio plaće uplaćuje mirovinske doprinose progresivne na temelju dobi, pod uvjetom da je različito postupanje na temelju dobi koje iz toga proizlazi primjereno i nužno za ostvarivanje legitimnog cilja, a što je na nacionalnom sudu da utvrdi.

      (1)  SL C 340, 19.11.2011.


title: Predmet C-358/12: Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. srpnja (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici protiv Comune di Milano (Prethodno pitanje — Ugovori o javnoj nabavi — Ugovori čija je vrijednost niža od praga predviđenog Direktivom 2004/18/EZ — Članak 49. UFEU-a i članak 56. UFEU-a — Načelo proporcionalnosti — Razlozi isključenja iz postupka za sklapanje ugovora — Kriteriji za kvalitativni odabir koji se odnose na osobnu situaciju ponuditelja — Obveze vezane uz plaćanje doprinosa za socijalno osiguranje — Pojam 'teške povrede' — Razlika između dužnih i plaćenih iznosa koja je veća od 100 eura i od 5 % dužnih iznosa)

text:
               15.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 315/4

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 10. srpnja (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici protiv Comune di Milano
   (Predmet C-358/12) (1)

   ((Prethodno pitanje - Ugovori o javnoj nabavi - Ugovori čija je vrijednost niža od praga predviđenog Direktivom 2004/18/EZ - Članak 49. UFEU-a i članak 56. UFEU-a - Načelo proporcionalnosti - Razlozi isključenja iz postupka za sklapanje ugovora - Kriteriji za kvalitativni odabir koji se odnose na osobnu situaciju ponuditelja - Obveze vezane uz plaćanje doprinosa za socijalno osiguranje - Pojam 'teške povrede' - Razlika između dužnih i plaćenih iznosa koja je veća od 100 eura i od 5 % dužnih iznosa))
   2014/C 315/05
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Tuženik: Comune di Milano

      Uz sudjelovanje: Pascolo Srl

      Izreka

   Članci 49. i 56. UFEU-a kao i načelo proporcionalnosti moraju se tumačiti tako da se ne protive nacionalnom propisu koji, u odnosu na postupke za sklapanje ugovora o javnim radovima čija je vrijednost manja od praga određenog u članku 7. točki (c) Direktive Europskoga parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe i ugovora o javnim uslugama, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1177/2009 od 30. studenoga 2009., obvezuje javne naručitelje da isključe iz postupka za sklapanje takvog ugovora ponuditelja koji je odgovoran za povredu u području plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje ako je razlika između dužnih i plaćenih iznosa istovremeno veća od 100 eura i 5 % dužnih iznosa.

      (1)  SL C 311, 13.10.2012.


title: Predmet F-30/14: Tužba podnesena 28. ožujka 2014 . – ZZ protiv Komisije

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/56

         Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-30/14)
   2014/C 175/81
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: V. Wellens, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke o određivanju tužitelju stegovne mjere nazadovanja na niži stupanj. disciplinske sankcije nazadovanja.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku kojom je tužitelju određeno nazadovanje na niži stupanj jer nije prijavio Komisiji da je, osim obiteljske naknade za uzdržavanje djece iz članka 67. stavka 2. Pravilnika o osoblju, primao istovrsnu nacionalnu naknadu.

               —

               Naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-366/12: Presuda Općeg suda od 15. svibnja 2014. – Katjes Fassin protiv OHIM-a (Yoghurt-Gums) ( „Žig Zajednice — Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice Yoghurt-Gums — Apsolutni razlozi za odbijanje — Razlikovni karakter — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               30.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 202/21

         Presuda Općeg suda od 15. svibnja 2014. – Katjes Fassin protiv OHIM-a (Yoghurt-Gums)
   (Predmet T-366/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava za registraciju figurativnog žiga Zajednice Yoghurt-Gums - Apsolutni razlozi za odbijanje - Razlikovni karakter - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 202/26
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Njemačka) (zastupnik: T. Schmitz, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. lipnja 2012. (predmet R 523/2012-4) koja se odnosi na registraciju figurativnog znaka Yoghurt-Gums kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Katjes Fassin GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 319, 20.10.2012.


title: Predmet C-118/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. ožujka 2014. uputio Amtsgerichts Rüsselsheim (Njemačka) – Peggy Kieck protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. ožujka 2014. uputio Amtsgerichts Rüsselsheim (Njemačka) – Peggy Kieck protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-118/14)
   2014/C 184/15
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Peggy Kieck

      Tuženik: Condor Flugdienst GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Postoji li pravo na odštetu iz članka 7. Uredbe (1) i onda kad je rezervirani let u polasku kasnio više od 3 sata i kad je putnik rezervirao let pri drugom zračnom prijevozniku čime je znatno smanjeno kašnjenje, pri čemu prvotno rezervirani let i zamjenski let oba stignu na odredište s mnogo više od 3 sata zakašnjenja?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: Je li za primjenu članka 8. stavka 1. Uredbe odlučno da je vrijeme od 5 sati naznačeno u članku 6. stavku 1. (iii) proteklo?

               3.

               Je li važno to je li izmjenu rezervacije putnik izvršio sam ili uz pomoć tužitelja?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004.o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, SL L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet T-638/13: Rješenje Općeg suda od 28. kolovoza 2015. – Bimbo protiv OHIM-a – Kimbo (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/58

         Rješenje Općeg suda od 28. kolovoza 2015. – Bimbo protiv OHIM-a – Kimbo (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)
   (Predmet T-638/13) (1)

   (2015/C 381/70)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 52, 22. 2. 2014.


title: Predmet T-153/12: Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2013. — Microsoft protiv OHIM-a — Sky IP International (SKYDRIVE) ( „Žig Zajednice — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka” )

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/55

         Rješenje Općeg suda od 16. rujna 2013. — Microsoft protiv OHIM-a — Sky IP International (SKYDRIVE)
   (Predmet T-153/12) (1)

   (Žig Zajednice - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka)
   2013/C 344/99
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: A. Carboni i J. Colbourn, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: G. Panayotis, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sky IP International Ltd (Isleworth, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: V. Baxter, D. Rose, solicitors i P. Roberts, barrister)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 19. siječnja 2012. (predmet R 2293/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Sky IP International Ltd i Microsoft Corp.

      Izreka

               1.

               Postupak po tužbi se obustavlja.

               2.

               Nalaže se tužitelju i intervenijentu da snose vlastite troškove, kao i da svaki od njih pojedinačno snosi polovicu troškova tuženika.

      (1)  SL C 184, 23.6.2012.


title: Predmet T-527/13: Presuda Općeg suda od 24. lipnja 2015. – Italija protiv Komisije („Državne potpore — Pristojbe na mlijeko — Potpore koje je Italija dodijelila proizvođačima mlijeka — Sustav potpora vezan za povrat pristojbi na mlijeko — Uvjetna odluka — Nepoštovanje uvjeta na temelju kojeg je pomoć smatrana usklađenomi s unutarnjim tržištem — Potpora de minimis — Postojeća potpora — Nova potpora — Izmjena postojeće potpore — Postupak nadzora državnih potpora — Obveza obrazlaganja — Teret dokazivanja”)

text:
               10.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/19

         Presuda Općeg suda od 24. lipnja 2015. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-527/13) (1)

   ((„Državne potpore - Pristojbe na mlijeko - Potpore koje je Italija dodijelila proizvođačima mlijeka - Sustav potpora vezan za povrat pristojbi na mlijeko - Uvjetna odluka - Nepoštovanje uvjeta na temelju kojeg je pomoć smatrana usklađenomi s unutarnjim tržištem - Potpora de minimis - Postojeća potpora - Nova potpora - Izmjena postojeće potpore - Postupak nadzora državnih potpora - Obveza obrazlaganja - Teret dokazivanja”))
   (2015/C 262/25)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju S. Fiorentina i P. Grassa, odvjetnika)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Grespan, D. Nardi i P. Němečková, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije br. 2013/665/EU od 17. srpnja 2013. koja se odnosi na sustav državnih potpora SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] koje je Italija odobrila (odgoda plaćanja pristojbi na mlijeko u Italiji) (SL L 309, str. 40.).

      Izreka

               1.

               Poništava se članak 1. stavak 2. Odluke Komisije br. 2013/665/EU od 17. srpnja 2013. koja se odnosi na sustav državnih potpora SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] koje je Italija odobrila (odgoda plaćanja pristojbi na mlijeko u Italiji).

               2.

               Poništavaju se članci 2. do 4. te odluke u dijelu u kojem se odnose, s jedne strane, na sustav potpora iz članka 1. stavka 2. i, s druge strane, na pojedinačne potpore dodijeljene u skladu s tim sustavom potpora.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Talijanska Republika i Europska komisija snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 344, 23. 11. 2013.


title: Predmet T-301/17: Tužba podnesena 17. svibnja 2017. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)

text:
               17.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 231/45

         Tužba podnesena 17. svibnja 2017. – Sata protiv EUIPO-a – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
   (Predmet T-301/17)
   (2017/C 231/56)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Njemačka) (zastupnik: M.-C. Simon, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: znak „2000” – žig Europske unije br. 12 511 069

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. ožujka 2017. u predmetu R 651/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova;

               —

               u slučaju intervencije druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem, toj stranci naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda načela jednakog postupanja i načela dobre uprave.


title: Predmet C-66/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. veljače 2017. uputio Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu (Poljska) – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś protiv DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/8

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. veljače 2017. uputio Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu (Poljska) – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś protiv DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
   (Predmet C-66/17)
   (2017/C 161/10)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś

      Tuženik: DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 4. točku 1. u vezi s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 805/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uvođenju europskog naloga za izvršenje za nesporne tražbine (1) tumačiti na način da potvrda europskog naloga za izvršenje može biti izdana za sudsku odluku o naknadi troškova postupka koja je sadržana u dekretu o utvrđenju nekog prava?

      (1)  SL 2004., L 143, str 15. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 172.)


title: Predmet C-686/16 P: Žalba koju je 28. prosinca 2016. podnio Meissen Keramik GmbH protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 18. listopada 2016. u predmetu T-776/15, Meissen Keramik GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               22.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 161/6

         Žalba koju je 28. prosinca 2016. podnio Meissen Keramik GmbH protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 18. listopada 2016. u predmetu T-776/15, Meissen Keramik GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-686/16 P)
   (2017/C 161/07)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Meissen Keramik GmbH (zastupnici: M. Vohwinkel i dr. M. Bagh, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine presudu Općeg suda Europske unije od 18. listopada 2016. (T-776/15);

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 28. listopada 2015. (predmet R 0531/2015-1);

               —

               poništi odluku Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 13. siječnja 2015.;

               —

               naloži Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) snošenje troškova postupaka u svim instancama;

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalba se temelji na pogrešnom tumačenju članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe o žigu Zajednice (1), u vezi s povredom članka 135. stavka 4. Poslovnika Općeg suda.
   Prigovor povrede Poslovnika temelji se na tome da Opći sud svoju presudu nije utemeljio na shvaćanju verbalnog elementa žiga kako je ono utvrđeno u odluci žalbenog vijeća, nego je primijenio vlastito shvaćanje verbalnog elementa i time izmijenio predmet spora.
   Prigovor pogrešnog tumačenja članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe o žigu Zajednice temelji se na tome da Opći sud podatak o zemljopisnom podrijetlu određene vrste proizvoda označene njezinim glavnim materijalom (Meissen Keramik – keramika iz Meissena) smatra opisnim i za takvu robu koja sadržava bilo koje – pa i nevažne – sastavne dijelove iz tog materijala ili koja može biti povezana s robom opisane vrste proizvoda.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)


title: Predmet C-284/13 P: Žalba od 24. svibnja 2013. koju je podnio Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) donesenog 7. ožujka 2013. u predmetu 64/12, Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France protiv Europske Komisije

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/6

         Žalba od 24. svibnja 2013. koju je podnio Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) donesenog 7. ožujka 2013. u predmetu 64/12, Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France protiv Europske Komisije
   (Predmet C-284/13 P)
   2013/C 215/13

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-408/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2014. uputio Tribunal du travail de Bruxelles (Belgija) – Aliny Wojciechowski protiv Office national des pensions (ONP)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2014. uputio Tribunal du travail de Bruxelles (Belgija) – Aliny Wojciechowski protiv Office national des pensions (ONP)
   (Predmet C-408/14)
   2014/C 421/27
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Aliny Wojciechowski

      Tuženik: Office national des pensions (ONP)

      Prethodno pitanje

   Protivi li se načelu lojalne suradnje i članku 4. stavku 3. UEU-a s jedne strane, i članku 34. stavku 1. Povelje o temeljnim pravima s druge strane, to da država članica smanji, odnosno odbije isplatiti starosnu mirovinu koju zaposlenoj osobi duguje na temelju obavljenog rada sukladno zakonodavstvu te države članice, kad ukupan iznos godina radnog staža te osobe u toj državi članici i u europskim institucijama premašuje maksimalni broj godina radnog staža od 45 godina iz članka 10.a Kraljevske odluke br. 50. od 24. listopada 1967. o starosnoj i obiteljskoj mirovini zaposlenih osoba?