title: Predmet C-522/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 10. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – OE/VY („Zahtjev za prethodnu odluku – Valjanost – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost za odlučivanje o zahtjevu za razvod braka – Članak 18. UFEU-a – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Članak 3. stavak 1. točka (a) peta i šesta alineja – Razlika u duljini trajanja razdoblja boravka koja se zahtijevaju za određivanje nadležnog suda – Razlikovanje između državljanina države članice suda pred kojim je postupak pokrenut i osobe koja nije njezin državljanin – Diskriminacija na temelju državljanstva – Nepostojanje”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/5

      Presuda Suda (treće vijeće) od 10. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – OE/VY
      (Predmet C-522/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Valjanost - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost za odlučivanje o zahtjevu za razvod braka - Članak 18. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Članak 3. stavak 1. točka (a) peta i šesta alineja - Razlika u duljini trajanja razdoblja boravka koja se zahtijevaju za određivanje nadležnog suda - Razlikovanje između državljanina države članice suda pred kojim je postupak pokrenut i osobe koja nije njezin državljanin - Diskriminacija na temelju državljanstva - Nepostojanje”)
      (2022/C 148/07)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: OE

         Tuženik: VY

         Izreka

      Načelo nediskriminacije na temelju državljanstva, utvrđeno u članku 18. UFEU-a, treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da je nadležnost sudova države članice na čijem se državnom području nalazi uobičajeno boravište podnositelja zahtjeva, kako je ono predviđeno člankom 3. stavkom 1. točkom (a) šestom alinejom Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000, uvjetovana minimalnim trajanjem boravka podnositelja zahtjeva, neposredno prije podnošenja njegova zahtjeva, koje je šest mjeseci kraće od onog predviđenog člankom 3. stavkom 1. točkom (a) petom alinejom te uredbe jer je dotična osoba državljanin te države članice.

         (1)  SL C 35 od 1.2.2021.


title: Predmet T-93/22: Tužba podnesena 18. veljače 2022. – Ramazani Shadary/Vijeće

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/43

      Tužba podnesena 18. veljače 2022. – Ramazani Shadary/Vijeće
      (Predmet T-93/22)
      (2022/C 148/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. (1) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 9. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. (2) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 9. Priloga I. toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su, u bitnome, identični ili slični onima navedenima u predmetu T-90/22, Kande Mupompa/Vijeće.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2021., L 443, str. 75.)

         (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2021., L 443, str. 3.)


title: Predmet T-736/20: Rješenje Općeg suda od 11. veljače 2022. – OP/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Postupak zapošljavanja – Otvoreni natječaj EPSO/AST/147/19 – Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata na natječaju – Obveza obrazlaganja – Jednako postupanje”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/24

      Rješenje Općeg suda od 11. veljače 2022. – OP/Komisija
      (Predmet T-736/20) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Postupak zapošljavanja - Otvoreni natječaj EPSO/AST/147/19 - Odluka o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata na natječaju - Obveza obrazlaganja - Jednako postupanje”)
      (2022/C 148/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: OP (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: I. Melo Sampaio i L. Vernier, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke povjerenstva za odabir otvorenog natječaja EPSO/AST/147/19 od 5. veljače 2020. o neuvrštavanju tužiteljeva imena na popis uspješnih kandidata na navedenom natječaju.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Osobi OP nalaže se snošenje troškova..

         (1)  SL C 79, 8. 3. 2021.


title: Predmet C-564/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička ribarstvena politika – Uredba (EZ) br. 1224/2009 – Sustav kontrole – Članak 33. stavak 2. točka (a) i članak 34. – Evidentiranje ulova i ribolovnog napora – Slanje informacija o količinama ulovljenih škampa Europskoj komisiji – Mogućnost korištenja podataka različitih od onih sadržanih u očevidniku o ribolovu – Opravdana i znanstveno valjana metoda za obradu i provjeru podataka – Zabrana ribolova”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/6

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 10. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority
      (Predmet C-564/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička ribarstvena politika - Uredba (EZ) br. 1224/2009 - Sustav kontrole - Članak 33. stavak 2. točka (a) i članak 34. - Evidentiranje ulova i ribolovnog napora - Slanje informacija o količinama ulovljenih škampa Europskoj komisiji - Mogućnost korištenja podataka različitih od onih sadržanih u očevidniku o ribolovu - Opravdana i znanstveno valjana metoda za obradu i provjeru podataka - Zabrana ribolova”)
      (2022/C 148/08)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supreme Court

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: PF, MF

         Druga stranka u postupku: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

         Izreka

      Članak 33. stavak 2. točku (a) i članak 34. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009. o uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike, o izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ) br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ) br. 509/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ) br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i o stavljanju izvan snage uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006, kako je izmijenjena Uredbom (EU) 2015/812 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015., treba tumačiti na način da jedinstveno kontrolno tijelo države članice ne samo da je dužno Europskoj komisiji dostaviti podatke koje su zapovjednici ribarskih plovila zabilježili u očevidniku o ribolovu u skladu s člancima 14. i 15. te uredbe nego se može prilikom obrade tih podataka koristiti opravdanom i znanstveno valjanom metodom, kao što je metoda „provedenog vremena”, kako bi se uvjerilo u točnost brojčanih podataka koji se odnose na ulov, a koje to tijelo dostavlja Komisiji.

         (1)  SL C 19, 18. 1. 2021.


title: Predmet T-67/21: Rješenje Općeg suda od 4. veljače 2022. – ultra air/EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international) („Žig Europske unije – Postupci za proglašenje žiga ništavim i za opoziv – Verbalni žig Europske unije ultrafilter international – Zahtjev za pretvaranje u prijavu nacionalnog žiga – Postupak opoziva koji je postao bespredmetan – Očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/24

      Rješenje Općeg suda od 4. veljače 2022. – ultra air/EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
      (Predmet T-67/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupci za proglašenje žiga ništavim i za opoziv - Verbalni žig Europske unije ultrafilter international - Zahtjev za pretvaranje u prijavu nacionalnog žiga - Postupak opoziva koji je postao bespredmetan - Očito pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 148/33)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: ultra air GmbH (Hilden, Njemačka) (zastupnik: C. König, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Markakis, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Njemačka) (zastupnik: N. Siebertz, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. studenoga 2020. (predmet R 271/2020-2), u vezi s postupkom opoziva između društava ultra air i Donaldson Filtration Deutschland.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu ultra air GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 88, 15. 3. 2021.


title: Predmet C-595/20: Presuda Suda (osmo vijeće) od 10. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – UE/ShareWood Switzerland AG, VF („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Pravo koje se primjenjuje na ugovorne obveze – Uredba (EZ) br. 593/2008 (Rim I) – Potrošački ugovori – Izbor mjerodavnog prava – Članak 6. stavak 4. točka (c) – Isključenje ugovora koji se odnose na stvarno pravo nad nekretninama odnosno na najam ili zakup nekretnina – Kupoprodajni ugovor koji uključuje ugovor o zakupu i ugovor o pružanju usluga, a odnosi se na stabla posađena isključivo s ciljem njihove sječe radi stjecanja dobiti”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/7

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 10. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – UE/ShareWood Switzerland AG, VF
      (Predmet C-595/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Pravo koje se primjenjuje na ugovorne obveze - Uredba (EZ) br. 593/2008 (Rim I) - Potrošački ugovori - Izbor mjerodavnog prava - Članak 6. stavak 4. točka (c) - Isključenje ugovora koji se odnose na stvarno pravo nad nekretninama odnosno na najam ili zakup nekretnina - Kupoprodajni ugovor koji uključuje ugovor o zakupu i ugovor o pružanju usluga, a odnosi se na stabla posađena isključivo s ciljem njihove sječe radi stjecanja dobiti”)
      (2022/C 148/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UE

         Tuženik: ShareWood Switzerland AG, VF

         Izreka

      Članak 6. stavak 4. točku (c) Uredbe (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) treba tumačiti na način da kupoprodajni ugovor koji uključuje ugovor o zakupu i ugovor o pružanju usluga, a odnosi se na stabla posađena na zakupljenom zemljištu isključivo s ciljem njihove sječe radi stjecanja dobiti nije „ugovor koji se odnosi na stvarno pravo nad nekretninama odnosno na najam ili zakup nekretnina” u smislu te odredbe.

         (1)  SL C 35, 1. 2. 2021.


title: Predmet T-94/22: Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Mutondo/Vijeće

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/44

      Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Mutondo/Vijeće
      (Predmet T-94/22)
      (2022/C 148/58)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021 (1) u dijelu u kojem se njome tužitelja zadržava na br. 10 Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021 (2) u dijelu u kojem se njome tužitelja zadržava na br. 10 Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su u bitnome istovjetni ili slični onima iz predmeta T-90/22, Kande Mupompa/Vijeće.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2021., L 443, str. 75.)

         (2)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2021., L 443, str. 3.)


title: Predmet C-156/21: Presuda Suda (Plenarna skupština) od 16. veljače 2022. – Mađarska/Europski parlament, Vijeće Europske unije („Tužba za poništenje – Uredba (UE, Euratom) 2020/2092 – Opći režim uvjetovanosti za zaštitu proračuna Unije – Zaštita proračuna Unije u slučaju povrede načelâ vladavine prava u državi članici – Pravna osnova – Članak 322. stavak 1. točka (a) UFEU-a – Navodno zaobilaženje članka 7. UEU-a i članka 269. UFEU-a – Navodne povrede članka 4. stavka 1. i članka 5. stavka 2. i članka 13. stavka 2. UEU-a, kao i načelâ pravne sigurnosti, proporcionalnosti i jednakosti država članica pred Ugovorima”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/7

      Presuda Suda (Plenarna skupština) od 16. veljače 2022. – Mađarska/Europski parlament, Vijeće Europske unije
      (Predmet C-156/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Uredba (UE, Euratom) 2020/2092 - Opći režim uvjetovanosti za zaštitu proračuna Unije - Zaštita proračuna Unije u slučaju povrede načelâ vladavine prava u državi članici - Pravna osnova - Članak 322. stavak 1. točka (a) UFEU-a - Navodno zaobilaženje članka 7. UEU-a i članka 269. UFEU-a - Navodne povrede članka 4. stavka 1. i članka 5. stavka 2. i članka 13. stavka 2. UEU-a, kao i načelâ pravne sigurnosti, proporcionalnosti i jednakosti država članica pred Ugovorima”)
      (2022/C 148/10)
      Jezik postupka: madžarski

         Stranke

         Tužitelj: Mađarska (zastupnici: Z. Fehér i M. M. Tátrai, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Republika Poljska (zastupnici: M. B. Majczyna i S. Żyrek, agenti)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: F. Drexler, R. Crowe, U. Rösslein, T. Lukácsi i A. Pospíšilová Padowska, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás i A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet, M. Jacobs i L. Van den Broeck, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: M. Søndahl Wolff i M. J. Nymann-Lindegren, a zatim M. Søndahl Wolff i V. Pasternak Jørgensen, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller i R. Kanitz, agenti), Irska (zastupnici: M. Browne, J. Quaney i A. Joyce, agenti, uz asistenciju D. Fennellyja, BL), Kraljevina Španjolska (zastupnici: J. Rodríguez de la Rúa Puig i S. Centeno Huerta, a zatim J. Rodríguez de la Rúa Puig i A. Gavela Llopis, agenti), Repubila Francuska (zastupnici: A.-L. Desjonquères, A.-C. Drouant i E. Leclerc, agenti), Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnici: A. Germeaux i T. Uri, a zatimA. Germaux, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman i J. Langer, agenti), Republika Finska (zastupnici: H. Leppo i S. Hartikainen, agenti), Kraljevina Švedska (zastupnici: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder i R. Shahsavan Eriksson, agenti), Europska komisija (zastupnici: D. Calleja Crespo, J.–P. Keppenne, J. Baquero Cruz i A. Tokár, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Mađarskoj nalaže se, osim vlastitih, žsnošenje troškova Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Kraljevina Belgija, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Irska, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Republika Finska, Kraljevina Švedska i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 138, 19. 4. 2021.


title: Predmet T-459/21: Rješenje Općeg suda od 11. veljače 2022. – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije Sunwhite – Raniji nacionalni figurativni žig Sunwhite – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/25

      Rješenje Općeg suda od 11. veljače 2022. – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)
      (Predmet T-459/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Sunwhite - Raniji nacionalni figurativni žig Sunwhite - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2022/C 148/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Calrose Rice (Sofija, Bugarska) (zastupnik: H. Raychev, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Hamel i J. Crespo Carrillo, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ricegrowers Ltd (Leeton, Novi Južni Wales, Australija) (zastupnici: C. Menebröcker i C. Böhmer, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2021. (predmet R 2465/2020-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Ricegrowers i Calrose Rice.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Calrose Rice nalaže se snošenje troškova ovog postupka.

         (1)  SL C 382, 20. 9. 2021.


title: Predmet T-81/22: Tužba podnesena 11. veljače 2022. – Euranimi/Komisija

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/37

      Tužba podnesena 11. veljače 2022. – Euranimi/Komisija
      (Predmet T-81/22)
      (2022/C 148/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler i V. Villante, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2021/2012 od 17. studenoga 2021. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz hladnovaljanih plosnatih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije i Indonezije (1), kako je objavljena u Službenom listu Europske unije18. studenoga 2021., u pogledu mjera usvojenih u okviru antidampinškog postupka AD670;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih pravnih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. stavka 4. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća (2) s obzirom na kumulativnu procjenu učinaka uvoza iz predmetnih zemalja, povredi tužiteljevih prava obrane i očitoj pogrešci u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. stavka 2. Uredbe (EU) 2016/1036 u vezi s ocjenom štete i uzročnosti za proizvode podrijetlom iz Indije i Indonezije te očitoj pogrešci u ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnoj ocjeni Unijina interesa kojim se opravdava uvođenje antidampinških pristojbi.

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2021/2012 od 17. studenoga 2021. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz hladnovaljanih plosnatih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije i Indonezije (SL 2021., L 410, str. 153.)

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.)


title: Predmet T-95/22: Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Kanyama/Vijeće

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/44

      Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Kanyama/Vijeće
      (Predmet T-95/22)
      (2022/C 148/59)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Célestin Kanyama (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021 (1) u dijelu u kojem se njome tužitelja zadržava na br. 4 Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021 (2) u dijelu u kojem se tužitelja zadržava na br. 4 Priloga toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su u bitnome istovjetni ili slični onima iz predmeta T-90/22, Kande Mupompa/Vijeće.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2021., L 443, str. 75.)

         (2)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2021., L 443, str. 3.)


title: Predmet T-82/22: Tužba podnesena 15. veljače 2022. – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/38

      Tužba podnesena 15. veljače 2022. – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)
      (Predmet T-82/22)
      (2022/C 148/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bambu Sales, Inc. (Secaucus, New Jersey, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: T. Stein, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije „BAMBU” – prijava za registraciju br. 18 105 815

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. prosinca 2021. u predmetu R 1702/2020-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u cijelosti;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-464/21: Rješenje Općeg suda od 7. veljače 2022. – Faller i dr./Komisija („Tužba za poništenje – Lijekovi za humanu uporabu – Izmjena uvjetnog odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu uporabu Comirnaty – Nepostojanje pravnog interesa – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nepostojanje pojedinačnog utjecaja – Nedopuštenost”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/26

      Rješenje Općeg suda od 7. veljače 2022. – Faller i dr./Komisija
      (Predmet T-464/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Lijekovi za humanu uporabu - Izmjena uvjetnog odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu uporabu Comirnaty - Nepostojanje pravnog interesa - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nepostojanje pojedinačnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2022/C 148/35)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Sonja Faller (Bressanone, Italija) i 74 drugih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnik: R. Holzeisen, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije C(2021) 4034 final od 31. svibnja 2021. o izmjeni uvjetnog odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu uporabu Comirnaty – mRNA cjepivo (s modificiranim nukleozidom) protiv bolesti COVID-19 koje je dodijeljeno Provedbenom odlukom C(2020) 9598 final.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijele osoba TR i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II., osoba YI i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II., osoba EW i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II. te Arnošt Komárek i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II.

                  3.

                  Sonji Faller i ostalim tužiteljima navedenima u Prilogu I. nalaže se snošenje troškova.

                  4.

                  Osoba TR i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II., osoba YI i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II., osoba EW i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II. te A. Komárek i ostale fizičke osobe navedene u Prilogu II. snosit će vlastite troškove u vezi sa zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 368, 13. 9. 2021.


title: Predmet C-157/21: Presuda Suda (Plenarna skupština) od 16. veljače 2022. – Republika Poljska/Europski parlament, Vijeće Europske unije („Tužba za poništenje – Uredba (UE, Euratom) 2020/2092 – Opći režim uvjetovanosti za zaštitu proračuna Unije – Zaštita proračuna Unije u slučaju povrede načelâ vladavine prava u državi članici – Pravna osnova – Članak 322. stavak 1. točka (a) UFEU-a – Članak 311. UFEU-a – Članak 312. UFEU-a – Navodno zaobilaženje članka 7. UEU-a i članka 269. UFEU-a – Navodne povrede članka 4. stavka 1., članka 5. stavka 2. i članka 13. stavka 2. UEU-a i članka 296. drugog stavka UFEU-a i Protokola br. 2 o primjeni načela supsidijarnosti i proporcionalnosti, kao i načela dodjeljivanja, pravne sigurnosti, proporcionalnosti i jednakosti država članica pred Ugovorima – Tvrdnja o zlouporabi ovlasti”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/8

      Presuda Suda (Plenarna skupština) od 16. veljače 2022. – Republika Poljska/Europski parlament, Vijeće Europske unije
      (Predmet C-157/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Uredba (UE, Euratom) 2020/2092 - Opći režim uvjetovanosti za zaštitu proračuna Unije - Zaštita proračuna Unije u slučaju povrede načelâ vladavine prava u državi članici - Pravna osnova - Članak 322. stavak 1. točka (a) UFEU-a - Članak 311. UFEU-a - Članak 312. UFEU-a - Navodno zaobilaženje članka 7. UEU-a i članka 269. UFEU-a - Navodne povrede članka 4. stavka 1., članka 5. stavka 2. i članka 13. stavka 2. UEU-a i članka 296. drugog stavka UFEU-a i Protokola br. 2 o primjeni načela supsidijarnosti i proporcionalnosti, kao i načela dodjeljivanja, pravne sigurnosti, proporcionalnosti i jednakosti država članica pred Ugovorima - Tvrdnja o zlouporabi ovlasti”)
      (2022/C 148/11)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i S. Żyrek, agenti)

         Intervenijenti u potporu tužiteljima: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér i M. M. Tátrai, agenti)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: R. Crowe, F. Drexler, U. Rösslein, T. Lukácsi i A. Pospíšilová Padowska, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás i A. Sikora-Kalėda, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Kraljevina Belgija (zastupnici: M. Jacobs, C. Pochet i L. Van den Broeck, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: M. Søndahl Wolff i J. Nymann-Lindegren, a zatim M. Søndahl Wolff i V. Pasternak Jørgensen, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller i R. Kanitz, agenti), Irska (zastupnici: M. Browne, J. Quaney i A. Joyce, agenti, uz asistenciju D. Fennelly, BL), Kraljevina Španjolska (zastupnici: J. Rodríguez de la Rúa Puig i S. Centeno Huerta, a zatim J. Rodríguez de la Rúa Puig i A. Gavela Llopis, agenti), Republika Francuska (zastupnici: A.-L. Desjonquères, A.–C. Drouant i E. Leclerc, agenti), Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnici: A. Germeaux i T. Uri, a zatim A. Germeaux, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman i J. Langer, agenti), Republika Finska (zastupnici: H. Leppo i S. Hartikainen, agenti), Kraljevina Švedska (zastupnici: O. Simonsson, J. Lundberg i C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder i R. Shahsavan Eriksson, agenti), Europska komisija (zastupnici: D. Calleja Crespo, J.–P. Keppenne, J. Baquero Cruz i K. Herrmann, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Republici Poljskoj nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Kraljevina Belgija, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Irska, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska, Kraljevina Švedska i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 138, 19. 4. 2021.


title: Predmet T-739/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 7. veljače 2022. – Eurecna/Komisija („Privremena pravna zaštita – Ugovori o javnoj nabavi usluga – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/26

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 7. veljače 2022. – Eurecna/Komisija
      (Predmet T-739/21 R)
      („Privremena pravna zaštita - Ugovori o javnoj nabavi usluga - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2022/C 148/36)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Eurecna SpA (Venecija, Italija) (zastupnik: R. Sciaudone, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Estrada de Solà i S. Romoli, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se, s jedne strane, traži suspenzija primjene odluka Komisije od 10., 16. i 30. rujna 2021. kojima se tužitelju nalaže prijeboj potraživanja i, s druge strane, nalaže Komisiji da tužitelju plati odgovarajuće iznose.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno..


title: Predmet T-96/22: Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Kampete/Vijeće

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/45

      Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Kampete/Vijeće
      (Predmet T-96/22)
      (2022/C 148/60)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. (1) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 1. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. (2) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja zadržava na broju 1. Priloga I. toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su, u bitnome, identični ili slični onima istaknutima u predmetu T-90/22, Kande Mupompa/Vijeće.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2021., L 443, str. 75.)

         (2)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2021., L 443, str. 3.)


title: Predmet C-674/21 P: Žalba koju je 10. studenoga 2021. podnio Residencial Palladium, S.L. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 1. rujna 2021. u predmetu T-566/20, Residencial Palladium/EUIPO – Palladium Gestión (Palladium Hotel Garden Beach)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/9

      Žalba koju je 10. studenoga 2021. podnio Residencial Palladium, S.L. protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 1. rujna 2021. u predmetu T-566/20, Residencial Palladium/EUIPO – Palladium Gestión (Palladium Hotel Garden Beach)
      (Predmet C-674/21 P)
      (2022/C 148/12)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Residencial Palladium, S.L. (zastupnik: D. Solana Giménez, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Palladium Gestión, S.L.
      Rješenjem od 22. veljače 2022., Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) nije dopustio žalbu i naložio je društvu Residencial Palladium, S.L. snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet T-53/22 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 11. veljače 2022. – Collard/Parlament i ID („Privremena pravna zaštita – Institucionalno pravo – Član Europskog parlamenta – Suspenzija i isključenje zastupnika iz njegovog kluba zastupnika – Zahtjev za suspenziju primjene – Povreda formalnih zahtjeva – Nedopuštenost”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/27

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 11. veljače 2022. – Collard/Parlament i ID
      (Predmet T-53/22 R)
      („Privremena pravna zaštita - Institucionalno pravo - Član Europskog parlamenta - Suspenzija i isključenje zastupnika iz njegovog kluba zastupnika - Zahtjev za suspenziju primjene - Povreda formalnih zahtjeva - Nedopuštenost”)
      (2022/C 148/37)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Gilbert Collard (Vauvert, Francuska) (zastupnik: B. Kuchukian, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament, Klub zastupnika Identitet i demokracija (ID)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži suspenzija primjene Odluke odbora kluba zastupnika „Identitet i demokracija” (ID) Parlamenta od 22. siječnja 2022. kojom je tužitelj suspendiran iz tog kluba i odluke članova kluba zastupnika ID od 25. siječnja 2022. kojom je tužitelj isključen iz tog kluba.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-675/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenoga 2021. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A./2045-Empresa de Segurança, S.A., FL

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. studenoga 2021. uputio Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) – Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A./2045-Empresa de Segurança, S.A., FL
      (Predmet C-675/21)
      (2022/C 148/13)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal de Justiça

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A.

         Druge stranke u postupku: 2045-Empresa de Segurança, S.A., FL

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li i dalje moguće tvrditi da je nepostojanje ugovorne veze između uzastopnih pružatelja usluga indicija koja upućuje na to da nije izvršen prijenos u smislu Direktive 2001/23/EZ (1), iako, kao i ostale indicije, sama za sebe nije ključna i ne može se razmatrati zasebno (presuda od 11. ožujka 1997., Ayse Süzen, C-13/95, t. 11.) (2)?

                  2.

                  Može li se – u okviru djelatnosti kao što je privatna zaštita industrijskih postrojenja, u kojoj je novi pružatelj preuzeo samo jednog od četiriju zaposlenika koji su činili gospodarsku jedinicu (pa stoga nije preuzeo većinu), u kojoj nema elemenata na temelju kojih bi se moglo zaključiti da je dotični zaposlenik imao specifična znanja i vještine kako bi se moglo tvrditi da je pružatelju prenesen ključan dio zaposlenika u pogledu znanja, i u kojoj nije izvršen prijenos nematerijalnih dobara – zaključiti da ne postoji prijenos gospodarskog subjekta, čak i ako klijent novom pružatelju usluga i dalje daje na raspolaganje određenu opremu (alarme, televiziju zatvorenog kruga, računalo), s obzirom na to da je, s jedne strane, ekonomska vrijednost koju ta oprema ima u čitavoj aktivnosti relativno niska i, s druge strane, da s ekonomskog stajališta ne bi bilo razumno (presuda od 27. veljače 2020., Grafe i Pohle, C-298/18, t. 32.) (3) od klijenta zahtijevati njezinu zamjenu?

                  3.

                  Ako „to pitanje nacionalni sud treba ocijeniti in concreto, u svjetlu kriterija koje je utvrdio Sud ([…] presud[a] od 7. kolovoza 2018., Colino Siguënza, C-472/16, EU:C:2018:646, t. 45. (4) [i presuda Grafe i Pohle, t. 27.]) i ciljeva koji se nastoje postići Direktivom 2001/23, kako su navedeni, među ostalim, u njezinoj uvodnoj izjavi 3.”, treba li uzeti u obzir to da „[c]ilj Direktive 2001/23 nije jedino zaštita interesa zaposlenika prilikom prijenosa poduzeća, nego ona također treba osigurati pravednu ravnotežu između interesa zaposlenika, s jedne strane, i interesa preuzimatelja, s druge strane” (točka 26. presude ISS Facility Services NV od 26. ožujka 2020., predmet C-344/18 (5), u kojoj se preuzima tvrdnja već iznesena u presudi od 18. srpnja 2013., Alemo-Herron, C-426/11, t. 25.) (6)?

         (1)  Direktiva Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (SL 2001., L 82, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 151.)

         (2)  EU:C:1997:141

         (3)  EU:C:2020:121

         (4)  EU:C:2018:646

         (5)  EU:C:2020:239

         (6)  EU:C:2013:521


title: Predmet T-97/22: Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Ilunga Luyoyo/Vijeće

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/45

      Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Ilunga Luyoyo/Vijeće
      (Predmet T-97/22)
      (2022/C 148/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. (1) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 3. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. (2) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 3. Priloga I. toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga, koja su, u bitnome, identična ili slična onima istaknutima u predmetu T-90/22, Kande Mupompa/Vijeće.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2021., L 443, str. 75.)

         (2)  Provedbena Uredba Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2021., L 443, str. 3.)


title: Predmet T-83/22: Tužba podnesena 14. veljače 2022. – Selimfiber/EUIPO – Qureshi (SPETRA)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/38

      Tužba podnesena 14. veljače 2022. – Selimfiber/EUIPO – Qureshi (SPETRA)
      (Predmet T-83/22)
      (2022/C 148/51)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Selimfiber Co. Ltd (Gimpo-si, Republika Koreja) (zastupnici: J. Klaus i M. Odink, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mohammad Sohail Qureshi (Bradford, Ujedinjena Kraljevina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije „SPETRA” – prijava za registraciju br. 18 271 624

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. studenoga 2021. u predmetu R 684/2021-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova zbog ove tužbe i druge nastale troškove; podredno, ako druga stranka pred EUIPO-om intervenira, da se njoj i tuženiku solidarno naloži snošenje tih troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-98/22: Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Boshab/Vijeće

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/46

      Tužba podnesena 21. veljače 2022. – Boshab/Vijeće
      (Predmet T-98/22)
      (2022/C 148/62)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratska Republika Kongo) (zastupnici: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme i T. Payan, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. (1) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 6. Priloga toj odluci;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. (2) u dijelu u kojem se njome zadržava tužitelja na broju 6. Priloga I. toj uredbi;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe dva tužbena razloga, koji su, u bitnome, identični ili slični onima navedenima u predmetu T-90/22, Kande Mupompa/Vijeće.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/2181 od 9. prosinca 2021. o izmjeni Odluke 2010/788/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Demokratske Republike Konga (SL 2021., L 443, str. 75.)

         (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2021/2177 od 9. prosinca 2021. o provedbi članka 9. Uredbe (EZ) br. 1183/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv osoba koje krše embargo na oružje u odnosu na Demokratsku Republiku Kongo (SL 2021., L 443, str. 3.)


title: Predmet T-84/22: Tužba podnesena 15. veljače 2022. – Credit Suisse Group i dr./Komisija

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/39

      Tužba podnesena 15. veljače 2022. – Credit Suisse Group i dr./Komisija
      (Predmet T-84/22)
      (2022/C 148/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Credit Suisse Group AG (Zurich, Švicarska), Credit Suisse AG (Zurich), Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: R. Wesseling i F. Brouwer, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije C(2021) 8612 final od 2. prosinca 2021. u predmetu AT.40135 – FOREX (Sterling Lads) (u daljnjem tekstu: odluka) u skladu s člankom 263. UFEU-a;

                  —

                  podredno, djelomično poništi članak 1. odluke u skladu s člankom 263. UFEU-a i snizi iznos novčane kazne izrečene u članku 2. odluke u skladu s člankom 261. UFEU-a;

                  —

                  u svakom slučaju, snizi iznos novčane kazne izrečene u članku 2. odluke u skladu s člankom 261. UFEU-a;

                  —

                  naloži Komisiji, u okviru mjere upravljanja postupkom ili izvođenja dokazâ iz članka 88. stavka 1. i članka 89. stavka 3. točke (d) odnosno članka 91. točke (b) Poslovnika Općeg suda, da podnese odluku o nagodbi;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ odnosno, podredno, odgovarajućeg dijela njihovih troškova u skladu s člankom 134. Poslovnika.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a te da nije dovoljno obrazložila svoj zaključak da chatovi za razmjenu informacija čine sporazume i/ili usklađene prakse. Konkretno,

                              —

                              Komisija nije podnijela potrebne dokaze za utvrđivanje postojanja temeljnog sporazuma, a time ni toga da chatovi za razmjenu informacija čine sporazum i/ili usklađenu praksu u smislu članka 101. UFEU-a;

                              —

                              podredno, dokazima na koje se oslanja Komisija nije moguće u dovoljnoj mjeri dokazati da chatovi za razmjenu informacija čine sporazum i/ili usklađenu praksu u smislu članka 101. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a te da nije dovoljno obrazložila zaključak da je svrha chatova za razmjenu informacija, promatranih zasebno ili kao dijela navodne jedinstvene i trajne povrede koja obuhvaća druga navodna postupanja za koja CS nije odgovoran, bila ograničiti i/ili narušiti tržišno natjecanje. Konkretno,

                              —

                              Komisija nije uspjela dokazati, u skladu sa svojom obvezom na temelju članka 101. UFEU-a, da chatovi za razmjenu informacija ograničavaju tržišno natjecanje s obzirom na cilj;

                              —

                              Komisija je počinila pogrešku koja se tiče prava kada je zaključila da su legitimno objašnjenje za postupanje i pozitivni učinci na tržišno natjecanje na temelju članka 101. stavka 1. UFEU-a irelevantni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 101. UFEU-a te da nije dovoljno obrazložila primjenu koncepta jedinstvene i trajne povrede. Konkretno,

                              —

                              Komisija nije uspjela dokazati postojanje općeg plana kojim se nastoji postići zajednički cilj kojem je CS namjeravao doprinijeti, kojeg je bio svjestan ili kojeg je mogao predvidjeti, niti je pružila dovoljno obrazloženje za zaključak o postojanju tog plana;

                              —

                              Komisija je počinila pogrešku koja se tiče prava kada je zaključila da temeljni sporazum čini sastavni dio navodne jedinstvene i trajne povrede.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 23. Uredbe 1/2003, Smjernice o metodi za izračunavanje kazni, načela proporcionalnosti i jednakog postupanja te obvezu obrazlaganja. Konkretno,

                              —

                              Komisija je utvrdila procjenu vrijednosti prodaje kojom je znatno i proizvoljno precijenila CS-ovu vrijednost prodaje te stoga i ekonomsku važnost navodne povrede, čime je odstupila od koncepta „vrijednosti prodaje” iz Smjernica o metodi za izračunavanje kazni;

                              —

                              sniženje iznosa novčane kazne koje je CS-u odobreno zbog olakotnih okolnosti učinjeno je u nerazmjerno malom iznosu te prilikom tog sniženja nisu uzete u obzir ostale olakotne okolnosti;

                              —

                              novčana kazna izrečena CS-u znatno je veća od težine navodne povrede;

                              —

                              novčanom kaznom izrečenom CS-u povrijeđeno je načelo jednakog postupanja;

                              —

                              Komisijino obrazloženje ne omogućava Sudu da ocijeni je li izračun novčane kazne izrečene CS-u proporcionalan izračunu novčane kazne izrečene stranama koje su se nagodile.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave i CS-ova prava obrane jer nije provela temeljitu i nepristranu istragu.


title: Predmet T-54/22 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 11. veljače 2022. – Rivière/Parlament i ID („Privremena pravna zaštita – Institucionalno pravo – Zastupnik u parlamentu – Suspenzija i isključenje zastupnika iz njegova kluba zastupnika – Zahtjev za suspenziju primjene – Povreda formalnih zahtjeva – Nedopuštenost”)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/27

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 11. veljače 2022. – Rivière/Parlament i ID
      (Predmet T-54/22 R)
      („Privremena pravna zaštita - Institucionalno pravo - Zastupnik u parlamentu - Suspenzija i isključenje zastupnika iz njegova kluba zastupnika - Zahtjev za suspenziju primjene - Povreda formalnih zahtjeva - Nedopuštenost”)
      (2022/C 148/38)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jérôme Rivière (Pariz, Francuska) (zastupnik: B. Kuchukian, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament, Klub zastupnika Identitet i demokracija (ID)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži suspenzija primjene Odluke predsjedništva kluba zastupnika „Identitet i demokracija” (ID) Parlamenta od 21. siječnja 2022. kojom je tužitelj suspendiran iz tog kluba i odluke članova kluba zastupnika ID od 25. siječnja 2022. kojom je isključen iz tog kluba.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-100/22: Tužba podnesena 18. veljače 2022. – Ciar/EUIPO – Motion (Uređaj za rukovanje)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/47

      Tužba podnesena 18. veljače 2022. – Ciar/EUIPO – Motion (Uređaj za rukovanje)
      (Predmet T-100/22)
      (2022/C 148/63)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Ciar SpA (Pesaro, Italija) (zastupnici: L. Goglia, S. Lavagnini, B. Villa, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Motion SpA (Forlì, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice (uređaj za rukovanje) – dizajn Zajednice br. 002 237 495-0009

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja dizajna ništavim

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. prosinca 2021. u predmetu R 50/2017-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i, slijedom toga, potvrdi odluku Odjela za poništaje i, u svakom slučaju, proglasi sporni dizajn Zajednice ništavim;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda i pogrešna primjena članka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda i pogrešna primjena članka 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 63. stavaka 1. i 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: Predmet T-711/21: Tužba podnesena 4. studenoga 2021. – ID i dr./Parlament

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/28

      Tužba podnesena 4. studenoga 2021. – ID i dr./Parlament
      (Predmet T-711/21)
      (2022/C 148/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: ID i šest drugih tužitelja (zastupnici: P. de Bandt, M. Gherghinaru i L. Panepinto, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži poništenje odluke Predsjedništva Europskog parlamenta od 27. listopada 2021. o izvanrednim pravilima u području zdravlja i sigurnosti koja uređuju pristup zgradama Europskog parlamenta na njegovim trima lokacijama;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova, uključujući one u vezi sa zahtjevom za suspenziju primjene pobijane odluke.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju valjane pravne osnove za pobijanu odluku koja bi omogućila obradu medicinskih podataka tužiteljâ. Tužitelji osporavaju da članak 1.e stavak 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike te članak 10. stavak 1., članak 80. stavak 4. i članak 126. stavak 2. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije čine valjanu pravnu osnovu za donošenje pobijane odluke i stoga za nametanje sporne mjere u odnosu na njih. Nadalje, ističu da odluka Predsjedništva, poput pobijane odluke, ne može utemeljiti mjere koje podrazumijevaju obradu vrlo osjetljivih podataka jer, u skladu s člankom 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), bitni elementi takve obrade podataka moraju biti predviđeni „zakonom”, što nije odluka Predsjedništva Parlamenta.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općih načela o obradi osobnih podataka. Taj je tužbeni razlog podijeljen na dva dijela.

                              —

                              Prvi dio, koji se temelji na povredi načela ograničenja svrha obrade podataka i načela jednakosti. Naime, u dijelu u kojem se osobni podaci koji se nalaze u digitalnim COVID potvrdama EU-a tužiteljâ mogu upotrijebiti za odobravanje njihova pristupa zgradama Parlamenta, zakonski se zahtijeva da su oni prikupljeni u tu svrhu. U nedostatku pravne osnove koja izričito dopušta obradu medicinskih podataka u vezi s cijepljenjem, testovima ili preboljenjem u svrhu uvjetovanja pristupa radnom mjestu i parlamentarnim skupštinama, ni u kojem slučaju nije na Predsjedništvu Parlamenta da odobri takvu obradu podataka, a fortiori putem norme koja nije zakon u formalnom smislu.

                              —

                              Drugi dio, koji se temelji na povredi načela lojalnosti, transparentnosti i minimiziranja jer u trenutku prikupljanja njihovih osobnih podataka tužitelji nisu bili obaviješteni da će ti podaci biti upotrijebljeni za odobravanje ili odbijanje njihova pristupa svojem radnom mjestu.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka neopravdano ugrožava pravo na privatnost i na osobne podatke, pravo na fizički integritet, pravo na slobodu i na sigurnost kao i pravo na jednakost i na nediskriminaciju. Taj je tužbeni razlog podijeljen na dva dijela.

                              —

                              Prvi dio, koji se temelji na povredi prava na fizički integritet tužiteljâ, njihova prava na slobodu i na sigurnost, njihova prava na jednakost i na nediskriminaciju kao i njihova prava na poštovanje privatnosti i osobnih podataka.

                              —

                              Drugi dio, koji se temelji na tome da se ugrožavanjem putem pobijane odluke prava i načela navedenih u prvom dijelu povređuje načelo proporcionalnosti predviđeno člankom 52. stavkom 1. Povelje jer sporna mjera nije nužna, prikladna i proporcionalna za postizanje postavljenih ciljeva.


title: Predmet T-125/22: Tužba podnesena 8. ožujka 2022. – RT France/Vijeće

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/47

      Tužba podnesena 8. ožujka 2022. – RT France/Vijeće
      (Predmet T-125/22)
      (2022/C 148/64)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: RT France (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnik: E. Piwnica, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2022/351 od 1. ožujka 2022. o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini;

                  —

                  poništi Uredbu Vijeća (EU) 2022/350 od 1. ožujka 2022. o izmjeni Uredbe (EU) br. 833/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini;

                  —

                  naloži Vijeću Europske unije snošenje svih troškova;

            sa svim pravnim posljedicama.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio prava obrane i načelo kontradiktornosti, zajamčena člancima 41. i 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio slobodu izražavanja i informiranja zajamčenu člankom 11. Povelje o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio slobodu poduzetništva zaštićenu člankom 16. Povelje o temeljnim pravima.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio načelo nediskriminacije koje proizlazi iz članka 21. Povelje o temeljnim pravima.


title: Predmet T-491/20: Rješenje Općeg suda od 8. veljače 2022. – El Corte Inglés/EUIPO – Ou (-Vpro)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/48

      Rješenje Općeg suda od 8. veljače 2022. – El Corte Inglés/EUIPO – Ou (-Vpro)
      (Predmet T-491/20) (1)

      (2022/C 148/65)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednica devetoga vijeća odredila je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 313, 21. 9. 2020.


title: Predmet T-665/21: Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2022. – Civitta Eesti/Komisija

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/48

      Rješenje Općeg suda od 15. veljače 2022. – Civitta Eesti/Komisija
      (Predmet T-665/21) (1)

      (2022/C 148/66)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 490, 6. 12. 2021.


title: Predmet T-707/21: Rješenje Općeg suda od 8. veljače 2022. – Hoteles Olivencia/EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)

text:
               4.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/48

      Rješenje Općeg suda od 8. veljače 2022. – Hoteles Olivencia/EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)
      (Predmet T-707/21) (1)

      (2022/C 148/67)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 24, 17. 1. 2022.


title: Presuda Suda od 14. prosinca 2021. u predmetu E-1/21 ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH protiv Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung i Liechtensteinische Familienausgleichskasse (Socijalna sigurnost – Uredba (EZ) br. 883/2004 – Uredba (EZ) br. 987/2009 – registrirano sjedište ili mjesto poslovanja – privremena odluka – članak 3. Sporazuma o EGP-u – načelo lojalne suradnje) 2022/C 153/09

text:
               7.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 153/15

      PRESUDA SUDA
      od 14. prosinca 2021.
      u predmetu E-1/21
      ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH protiv Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung i Liechtensteinische Familienausgleichskasse

            (Socijalna sigurnost – Uredba (EZ) br. 883/2004 – Uredba (EZ) br. 987/2009 – registrirano sjedište ili mjesto poslovanja – privremena odluka – članak 3. Sporazuma o EGP-u – načelo lojalne suradnje)

      (2022/C 153/09)
      U predmetu E-1/21, ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH protiv Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung, i Liechtensteinische Familienausgleichskasse – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda, koji je podnio Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) u pogledu tumačenja Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti i Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik (sudac izvjestitelj), Per Christiansen i Bernd Hammermann, suci, presudio je 14. prosinca 2021. kao u izreci:

         1.

            Točku (b) podtočku i. članka 13. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, u vezi s člankom 14. stavkom 5.a Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, treba tumačiti na način da sama prisutnost registriranog sjedišta poduzeća nije dovoljna za potrebe te odredbe. Kako bi se odredilo gdje se donose temeljne odluke poduzeća i gdje se izvršavaju funkcije njegove središnje uprave u skladu s člankom 14. stavkom 5.a Uredbe (EZ) br. 987/2009, treba uzeti u obzir nekoliko čimbenika. Ti čimbenici uključuju registrirano sjedište, mjesto središnje uprave, mjesto gdje se sastaju njegovi direktori i mjesto gdje se određuje opća politika tog poduzeća, koje je obično isto. Možda će biti potrebno uzeti u obzir i druge čimbenike, kao što su mjesto boravišta glavnih direktora, mjesto održavanja skupština, mjesto držanja administrativnih i računovodstvenih dokumenata te mjesto gdje se uglavnom odvijaju financijske i osobito bankovne transakcije poduzeća.

         2.

            Kako bi privremena odluka postala konačnom u skladu s člankom 16. stavcima 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 987/2009, imenovana ustanova mjesta boravišta mora obavijestiti ustanovu imenovanu u svakoj državi EGP-a u kojoj se djelatnost obavlja. Za potrebe članka 16. stavaka 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 987/2009 nije dovoljno da privremena odluka dođe do ustanove imenovane u državi EGP-a u kojoj se djelatnost obavlja u bilo kojem obliku, primjerice preko poduzeća ili dotične osobe.

         3.

            Članak 16. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 987/2009 treba tumačiti na način da ustanova imenovana u državi EGP-a i dalje može pobijati privremenu odluku koja je postala konačnom u skladu s člankom 16. stavkom 3. te uredbe zbog isteka roka od dva mjeseca u kojem on nije iskorišten. Primjena postupka iz članka 16. stavka 4. može dovesti do naknadnog ukidanja odluke koja je postala konačnom u skladu s člankom 16. stavkom 3. te uredbe.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 8. prosinca 2021. podnio Héraðsdómur Reykjavíkur u predmetu Anna Bryndís Einarsdóttir protiv islandske riznice (Predmet E-5/21) 2022/C 153/07

text:
               7.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 153/13

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 8. prosinca 2021. podnio Héraðsdómur Reykjavíkur u predmetu Anna Bryndís Einarsdóttir protiv islandske riznice
      (Predmet E-5/21)
      (2022/C 153/07)
      Dopisom od 8. prosinca 2021., zaprimljenim u pisarnici Suda 13. prosinca 2021., Héraðsdómur Reykjavíkur (Okružni sud u Reykjaviku) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Anna Bryndís Einarsdóttir protiv islandske riznice o sljedećim pitanjima:
      Obvezuje li članak 6. Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (usp. i članak 21. stavak 3. te uredbe) državu EGP-a da pri izračunu isplata povezanih s rodiljnim/očinskim dopustom izračuna referentni dohodak na temelju ukupne plaće osobe na tržištu rada u cijelom Europskom gospodarskom prostoru? Krše li se navedena odredba i načela Sporazuma o EGP-u (vidjeti, primjerice, članak 29. Sporazuma o EGP-u) ako se u obzir uzima samo ukupna plaća osobe na domaćem tržištu rada?


title: Presuda Suda od 14. prosinca 2021. u predmetu E-2/21 Norep AS protiv Haugen Gruppen AS (Samozaposleni trgovački zastupnici – Direktiva 86/653/EEZ – članak 1. stavak 2. – pojam „trgovački zastupnik” – posredovanjem pri prodaji ili kupnji robe za nalogodavca) 2022/C 153/08

text:
               7.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 153/14

      PRESUDA SUDA
      od 14. prosinca 2021.
      u predmetu E-2/21
      Norep AS protiv Haugen Gruppen AS

            (Samozaposleni trgovački zastupnici – Direktiva 86/653/EEZ – članak 1. stavak 2. – pojam „trgovački zastupnik” – posredovanjem pri prodaji ili kupnji robe za nalogodavca)

      (2022/C 153/08)
      U predmetu E-2/21, Norep As protiv Haugen Gruppen AS – ZAHTJEV Sudu na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o osnivanju Nadzornog tijela i Suda, koji je podnio Vrhovni sud Norveške (Norges Høyesterett) u vezi s tumačenjem Direktive Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih trgovačkih zastupnika, Sud, u sastavu Páll Hreinsson, predsjednik (sudac izvjestitelj), Per Christiansen i Bernd Hammermann, suci, presudio je 14. prosinca 2021. kao u izreci:

                  1.

                  Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih trgovačkih zastupnika, a posebno pojam „posredovanje”, trebalo bi tumačiti na način da se nužno ne pretpostavlja zastupnikovo izravno uključivanje u slanje naloga stranke nalogodavcu ili isključuje scenarij u kojem stranka izravno upućuje nalog nalogodavcu.

                  2.

                  Prodajna aktivnost trebala bi se smatrati posredovanjem za potrebe članka 1. stavka 2. Direktive Vijeća 86/653/EEZ ako je poduzeta posebno s ciljem ostvarivanja sklapanja ugovora o prodaji ili kupnji robe od strane nalogodavca i ako zastupnik djeluje kao posrednik između nalogodavca i njegovih stranaka.


title: Predmet C-710/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2021. uputio Obersten Gerichtshofs (Austrija) – IEF Service GmbH/HB

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2021. uputio Obersten Gerichtshofs (Austrija) – IEF Service GmbH/HB
      (Predmet C-710/21)
      (2022/C 165/31)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: IEF Service GmbH

         Druga stranka u revizijskom postupku: HB

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 9. stavak 1. Direktive 2008/94/EZ (1) tumačiti na način da se aktivnost nekog poduzeća u smislu tog članka odvija na području najmanje dviju država članica već ako poduzeće u drugoj državi članici nudi svoje usluge, u tu svrhu u toj državi članici zaposli prodajnog inženjera u obliku slobodnog zanimanja, a zaposlenik zaposlen u sjedištu poduzeća redovito svaki drugi tjedan radi od kuće u drugoj državi članici?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
                  Treba li članak 9. stavak 1. Direktive 2008/94/EZ tumačiti na način da zaposlenik u takvom poduzeću koji svoje boravište ima u drugoj državi članici i u toj državi članici podliježe obvezi socijalnog osiguranja, ali naizmjence radi tjedan dana u državi članici u kojoj poslodavac ima svoje sjedište, a potom tjedan dana u državi članici u kojoj on ima svoje boravište i podliježe socijalnom osiguranju, u smislu tog članka „uobičajeno” radi u obje države članice?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje:
                  Treba li članak 9. stavak 1. Direktive 2008/94/EZ tumačiti na način da je za isplatu nepodmirenih potraživanja zaposlenika koji radi, ili uobičajeno radi, u dvije države članice

                              a)

                              nadležna jamstvena ustanova države članice čijem on zakonodavstvu podliježe u okviru koordinacije sustava socijalne sigurnosti (socijalnom osiguranju) ako su jamstvene ustanove u skladu s člankom 3. Direktive 2008/94/EZ u obje države organizirane na način da se doprinosi koje poslodavci uplaćuju osiguravatelju u svrhu financiranja moraju platiti kao dio obveznih doprinosa za socijalno osiguranje,

                              b)

                              ili jamstvena ustanova druge države članice, u kojoj svoje sjedište ima insolventno poduzeće, ili

                              c)

                              su nadležne jamstvene ustanove obiju država članica i zaposlenik prilikom podnošenja zahtjeva može odabrati kojoj će se ustanovi obratiti?

         (1)  Direktiva 2008/94/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca (SL 2008., L 283, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5. svezak 2., str. 128.)


title: Predmet C-590/20: Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Presidenza del Consiglio dei Ministri i dr./UK i dr. („Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje odredbi utvrđenih zakonima i drugim propisima u vezi s djelatnosti liječnika – Direktive 75/363/EEZ i 82/76/EEZ – Specijalističko usavršavanje liječnika – Odgovarajuća naknada – Primjena Direktive 82/76/EEZ na usavršavanja koja su započela prije datuma njezina stupanja na snagu i koja su se nastavila nakon isteka roka za prenošenje”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/19

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Presidenza del Consiglio dei Ministri i dr./UK i dr.
      (Predmet C-590/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje odredbi utvrđenih zakonima i drugim propisima u vezi s djelatnosti liječnika - Direktive 75/363/EEZ i 82/76/EEZ - Specijalističko usavršavanje liječnika - Odgovarajuća naknada - Primjena Direktive 82/76/EEZ na usavršavanja koja su započela prije datuma njezina stupanja na snagu i koja su se nastavila nakon isteka roka za prenošenje”)
      (2022/C 165/21)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Presidenza del Consiglio dei Ministri i dr.

         Tuženici: UK i dr.

         Izreka

      Članak 2. stavak 1. točku (c), članak 3. stavke 1. i 2. te Prilog Direktivi Vijeća 75/363/EEZ od 16. lipnja 1975. o usklađivanju odredbi utvrđenih zakonima i drugim propisima u vezi s djelatnostima liječnika, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 82/76/EEZ od 26. siječnja 1982., treba tumačiti na način da se za sva specijalistička usavršavanja liječnika u punom ili nepunom radnom vremenu koja su započela prije stupanja na snagu Direktive 82/76, odnosno prije 29. siječnja 1982., a koja su se nastavila nakon isteka roka za njezino prenošenje, odnosno nakon 1. siječnja 1983., mora isplatiti odgovarajuća naknada za razdoblje tog usavršavanja od 1. siječnja 1983. do kraja tog specijalističkog usavršavanja, u smislu navedenog priloga, pod uvjetom da se predmetna specijalistička usavršavanja odnose na specijalizacije liječnika zajedničke svim državama članicama ili dvjema ili više njih i koje su navedene u člancima 5. ili 7. Direktive Vijeća 75/362/EEZ od 16. lipnja 1975. o uzajamnom priznavanju diploma, svjedodžbi i drugih dokaza o formalnim kvalifikacijama u medicini, uključujući o mjerama za lakše ostvarivanje prava na poslovni nastan i slobode pružanja usluga.

         (1)  Datum podnošenja: 10.11.2020.


title: Predmet C-817/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2021. uputila Curtea de Apel Bucureşti (Rumunjska) – R. I./Inspecţia Judiciară, N. L.

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/25

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2021. uputila Curtea de Apel Bucureşti (Rumunjska) – R. I./Inspecţia Judiciară, N. L.
      (Predmet C-817/21)
      (2022/C 165/32)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Bucureşti

         Stranke

         Tužitelj: R. I.

         Tuženici: Inspecţia Judiciară, N. L.

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 2. i članak 19. stavak 1. drugi podstavak Ugovora o Europskoj uniji, Odluku 2006/928 (o uspostavi mehanizma za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije) (1) te jamstva neovisnosti i nepristranosti propisana na temelju prava Europske unije, tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji glavnom inspektoru Pravosudne inspekcije dopušta donošenje upravnih akata regulatorne prirode (podzakonske snage) i/ili pojedinačne prirode kojima samostalno odlučuje o organizaciji institucionalnog okvira Pravosudne inspekcije za odabir pravosudnih inspektora i ocjenu njihova rada, obavljanju inspekcijskih aktivnosti te o imenovanju zamjenika glavnog inspektora u slučaju kad su te osobe na temelju organskog zakona jedine ovlaštene poduzeti, odobriti ili osporiti mjere stegovne istrage koja se vodi protiv glavnog inspektora?

         (1)  Odluka Komisije 2006/928 od 13. prosinca 2006. o uspostavi mehanizma za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije (SL 2006., L 354, str. 56.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 65., str. 53.)


title: Predmet C-605/20: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda / Autoridade Tributária e Aduaneira („Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 2. stavak 1. točka (c) – Primjenjivost ratione temporis – Isporuke koje podliježu PDV-u – Isporuka usluga uz naknadu – Kriteriji – Odnos unutar grupe – Isporuke koje se sastoje od popravka ili zamjene sastavnih dijelova vjetroagregata pod jamstvom i sastavljanja izvješća o neusklađenosti – Obavijesti o terećenju koje je izdao isporučitelj bez navođenja PDV-a – Isporučiteljev odbitak PDV-a za proizvode i usluge za koje su mu račun izdali njegovi podizvođači na osnovi istih isporuka”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/19

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda / Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-605/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 2. stavak 1. točka (c) - Primjenjivost ratione temporis - Isporuke koje podliježu PDV-u - Isporuka usluga uz naknadu - Kriteriji - Odnos unutar grupe - Isporuke koje se sastoje od popravka ili zamjene sastavnih dijelova vjetroagregata pod jamstvom i sastavljanja izvješća o neusklađenosti - Obavijesti o terećenju koje je izdao isporučitelj bez navođenja PDV-a - Isporučiteljev odbitak PDV-a za proizvode i usluge za koje su mu račun izdali njegovi podizvođači na osnovi istih isporuka”)
      (2022/C 165/22)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Izreka

      Članak 2. stavak 1. točku (c) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da transakcije koje ulaze u ugovorni okvir u kojem se određuje dobavljač usluga, stjecatelj tih usluga i priroda predmetnih usluga, koje je porezni obveznik uredno knjižio, a koje imaju naziv koji potvrđuje da je riječ o uslugama, i koje su dovele do naknade koju je primio pružatelj usluge, a koja čini stvarnu protuvrijednost navedenih usluga u obliku obavijesti o terećenju, čine isporuku usluga uz naknadu, u smislu te odredbe, neovisno o tome što, s jedne strane, porezni obveznik možda nije ostvario dobit i, s druge strane, postoji jamstvo koje se odnosi na proizvode koji su predmet navedenih isporuka.

         (1)  SL C 44, 8. 2. 2021.


title: Predmet C-827/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2021. uputila Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – Banca A/ANA., Predsjednik ANAF-a

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. prosinca 2021. uputila Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – Banca A/ANA., Predsjednik ANAF-a
      (Predmet C-827/21)
      (2022/C 165/33)
      Jezik postupka: rumunjska

         Sud koji je uputio zahtjev

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Stranke

      Podnositelj prijedloga za ponavljanje postupka: Banca A
      Druge stranke u postupku povodom prijedloga za ponavljanje postupka: ANAF, Predsjednik ANAF-a

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li nacionalno pravosudno tijelo dužno tumačiti nacionalno porezno pravno pravilo koje se primjenjuje na nacionalne situacije i kojim se uređuje neoporezivanje kapitalnih dobitaka koji se ostvaruju u slučaju ukidanja udjela koje društvo preuzimatelj drži u kapitalu društva koje se prenosi, na način koji je u skladu s Direktivom Vijeća 2009/133/EZ (1) u okolnostima poput onih koje se ispituju i u kojima:

                              —

                              je nacionalni zakonodavac različitim pravnim pravilima uredio nacionalne postupke i slične prekogranične postupke i ta pravna pravila nisu jednaka;

                              —

                              se nacionalno pravno pravilo koje se primjenjuje na nacionalne postupke primjenjuje, međutim, na temelju pojmova iz Direktive, kao što su pojmovi spajanje, prijenos imovine i obveza, ukidanje udjela;

                              —

                              se obrazloženje nacionalnog poreznog zakona može tumačiti na način da je zakonodavac namjeravao utvrditi isto porezno rješenje za nacionalne postupke i za prekogranične postupke, koji se uređuju prenošenjem Direktive kako bi poštovao načelo porezne neutralnosti spajanja na nediskriminirajući način i kako bi se spriječilo narušavanje tržišnog natjecanja?

                  2.

                  Treba li članak 7. Direktive Vijeća 2009/133/EZ tumačiti na način da se pravo na neoporezivanje kapitalnih dobitaka koji proizlaze iz postupka ukidanja udjela koje jedno društvo drži u drugom društvu nakon prijenosa dijelova imovine i obveza drugonavedenog društva prvonavedenom društvu, ne može uskratiti uz obrazloženje da postupak o kojem je riječ ne ispunjava sve uvjete koji se nacionalnim pravnim pravilom predviđaju kako bi se taj postupak kvalificirao kao spajanje?

                  3.

                  Treba li članak 7. Direktive Vijeća 2009/133/EZ tumačiti na način da se pravo na neoporezivanje primjenjuje na dobit ostvarenu povoljnom kupnjom, koja se iskazuje u računu dobiti i gubitka društva preuzimatelja?

         (1)  Direktiva Vijeća 2009/133/EZ od 19. listopada 2009. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na spajanja, podjele, djelomične podjele, prijenose imovine i zamjene dionica društava iz različitih država članica te na prijenos sjedišta SE-a ili SCE-a iz jedne države članice u drugu (SL 2009., L 310, str. 34.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 317.)


title: Spojeni predmeti C-52/21 i 53/21: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Liège – Belgija) – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL / État belge (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL / État belge (C-53/21), (Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno pružanje usluga – Članak 56. UFEU-a – Ograničenja – Porezno zakonodavstvo – Porez na dobit – Obveza kupaca usluga da sastave i proslijede poreznoj upravi popratnu dokumentaciju koja se odnosi na iznose koje su naplatili pružatelji usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi članici – Nepostojanje takve obveze glede pružanja usluga isključivo u jednoj državi članici – Opravdanje – Učinkovitost poreznog nadzora – Proporcionalnost)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/20

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Liège – Belgija) – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL / État belge (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL / État belge (C-53/21),
      (Spojeni predmeti C-52/21 i 53/21) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno pružanje usluga - Članak 56. UFEU-a - Ograničenja - Porezno zakonodavstvo - Porez na dobit - Obveza kupaca usluga da sastave i proslijede poreznoj upravi popratnu dokumentaciju koja se odnosi na iznose koje su naplatili pružatelji usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi članici - Nepostojanje takve obveze glede pružanja usluga isključivo u jednoj državi članici - Opravdanje - Učinkovitost poreznog nadzora - Proporcionalnost)
      (2022/C 165/23)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL (C-53/21),

         Druga stranka u postupku: État belge

         Izreka

      Članak 56. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice koji svakom društvu s poslovnim nastanom na državnom području te prve države članice nameće obvezu da poreznoj upravi proslijedi izvješća u vezi s plaćanjima za usluge kupljene od pružatelja usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi članici, u kojoj se na potonje primjenjuje zakonodavstvo u području knjigovodstvene evidencije za poduzetnike i obveza izdavanja računa u skladu s propisima koji se odnose na porez na dodanu vrijednosti to pod prijetnjom obračunavanja poreza na dobit u visini od 50 % ili 100 % iznosa koji odgovara vrijednosti tih usluga, ako u skladu s administrativnom praksom navedena prva država članica ne propisuje nikakvu istovjetnu obvezu ako navedene usluge pružaju pružatelji s poslovnim nastanom na njezinu državnom području.

         (1)  SL C 128, 12. 4. 2021.


title: Predmet C-15/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2022. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – RF/Finanzamt G

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. siječnja 2022. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – RF/Finanzamt G
      (Predmet C-15/22)
      (2022/C 165/34)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositeljica revizije: RF

         Druga stranka u revizijskom postupku: Finanzamt G

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 4. stavak 3. Ugovora o Europskoj uniji i članak 208. u vezi s člankom 210. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da im se protivi nacionalna upravna praksa prema kojoj se ne odobrava izuzimanje od oporezivanja u svim slučajevima u kojima se projekt razvojne suradnje financira u okviru Europskog razvojnog fonda, dok se pod određenim uvjetima od oporezivanja izuzima plaća radnika na temelju postojećeg radnog odnosa za djelatnost u vezi s njemačkom službenom razvojnom pomoći u okviru tehničke ili financijske suradnje koju u iznosu od najmanje 75 % financira savezno ministarstvo nadležno za razvojnu suradnju ili privatno društvo za razvojnu pomoć u državnom vlasništvu?


title: Predmet C-430/21: Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Craiova – Rumunjska) – postupak koji je pokrenuo RS („Zahtjev za prethodnu odluku – Vladavina prava – Neovisnost pravosuđa – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Nadređenost prava Unije – Nepostojanje ovlaštenja nacionalnog suda da ispituje usklađenost s pravom Unije nacionalnog zakonodavstva za koje je ustavni sud dotične države članice utvrdio da je u skladu s ustavom – Stegovni postupak”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/21

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 22. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Craiova – Rumunjska) – postupak koji je pokrenuo RS
      (Predmet C-430/21) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Vladavina prava - Neovisnost pravosuđa - Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Nadređenost prava Unije - Nepostojanje ovlaštenja nacionalnog suda da ispituje usklađenost s pravom Unije nacionalnog zakonodavstva za koje je ustavni sud dotične države članice utvrdio da je u skladu s ustavom - Stegovni postupak”)
      (2022/C 165/24)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Craiova

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: RS

         Izreka

                  1.

                  Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a u vezi s člankom 2. i člankom 4. stavcima 2. i 3. UEU-a, člankom 267. UFEU-a te načelom nadređenosti prava Unije treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis ili praksa koji podrazumijevaju da redovni sudovi države članice nisu ovlašteni ispitivati usklađenost s pravom Unije nacionalnog zakonodavstva za koje je ustavni sud te države članice ocijenio da je u skladu s nacionalnom ustavnom odredbom kojom se nalaže poštovanje načela nadređenosti prava Unije.

                  2.

                  Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a u vezi s člankom 2. i člankom 4. stavcima 2. i 3. UEU-a, člankom 267. UFEU-a te načelom nadređenosti prava Unije treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis ili praksa koji omogućuju pokretanje stegovne odgovornosti nacionalnog suca zbog toga što je primijenio pravo Unije, kako ga tumači Sud, odstupivši od sudske prakse ustavnog suda odnosne države članice koja nije u skladu s načelom nadređenosti prava Unije.

         (1)  SL C 371, 3. 11. 2020.


title: Predmet C-86/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Papier Mettler Italia S.r.l. / Ministero della Transizione Ecologica (già Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/32

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Papier Mettler Italia S.r.l. / Ministero della Transizione Ecologica (già Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico
      (Predmet C-86/22)
      (2022/C 165/41)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Papier Mettler Italia S.r.l.

         Tuženik: Ministero della Transizione Ecologica (già Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se članku 114. stavcima 5. i 6 UFEU-a te članku 16. stavku 1. Direktive 94/62/EZ (1), i članku 8. Direktive 98/34/EZ (2), primjena nacionalne odredbe kao što je ona koja se predviđa spornom međuministarskom uredbom i kojom se zabranjuje prodaja jednokratnih vrećica za nošenje izrađenih od materijala koji nisu biorazgradivi, ali koje ispunjavaju druge zahtjeve utvrđene Direktivom 94/62/EZ, u slučaju kad država članica prethodno nije obavijestila Europsku komisiju o tom nacionalnom zakonodavstvu koje sadržava tehničke propise koji su stroži u odnosu na zakonodavstvo Zajednice, nego ju je o tom zakonodavstvu izvijestila samo nakon što je ono doneseno i prije nego što je objavljena odluka?

                  2.

                  Treba li članke 1. i 2., članak 9. stavak 1. i članak 18. Direktive 94/62/EZ, koji su dopunjeni pravnim pravilima iz točaka 1., 2. i 3. Priloga II. Direktivi, tumačiti na način da im se protivi donošenje nacionalnog pravnog pravila kojim se zabranjuje prodaja jednokratnih vrećica za nošenje izrađenih od materijala koji nisu biorazgradivi, ali koje ispunjavaju druge zahtjeve utvrđene Direktivom 94/62/EZ, ili se dodatne tehničke norme utvrđene nacionalnim zakonodavstvom mogu opravdati na temelju cilja koji se odnosi na osiguravanje višeg stupnja zaštite okoliša, pri čemu se, kad je to primjenjivo, uzima u obzir posebnost problematike prikupljanja otpada u državi članici i potrebe same države da provede i obveze Zajednice koje se predviđaju u tom povezanom području?

                  3.

                  Treba li članke 1. i 2., članak 9. stavak 1. i članak 18. Direktive 94/62/EZ, koji su dopunjeni pravnim pravilima iz točaka 1., 2. i 3. Priloga II. Direktivi, tumačiti na način da predstavljaju jasno i precizno pravno pravilo kojim se može zabraniti bilo kakvo sprečavanje prodaje vrećica koje su u skladu sa zahtjevima utvrđenim Direktivom i koje može dovesti do toga da sva državna tijela, uključujući javnu upravu, provedu potrebno izuzimanje iz primjene eventualno neusklađenog nacionalnog zakonodavstva?

                  4)

                  Naposljetku, može li predstavljati grubu i očitu povredu članka 18. Direktive 94/62/EZ donošenje nacionalnog zakonodavstva o zabrani prodaje jednokratnih vrećica za nošenje koje nisu biorazgradive, ali koje su izrađene u skladu sa zahtjevima utvrđenim Direktivom 94/62/EZ, u slučaju kad to zakonodavstvo nije opravdano ciljevima koji se odnose na osiguravanje višeg stupnja zaštite okoliša, posebnošću problematike prikupljanja otpada u državi članici i potrebe same države da provede i obveze Zajednice koje se predviđaju u tom povezanom području?

         (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 94/62/EZ od 20. prosinca 1994. o ambalaži i ambalažnom otpadu (SL 1994., L 365, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 12.)

         (2)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih normi i pravila (SL 1998., L 204, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 42., str. 58.)


title: Predmet C-364/20 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. veljače 2022. – Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA/Jedinstveni sanacijski odbor, Europska središnja banka („Žalba – Ekonomska i monetarna unija – Bankovna unija – Oporavak i sanacija kreditnih institucija i investicijskih društava – Jedinstveni sanacijski mehanizam za kreditne institucije i određena investicijska društva (SRM) – Uredba (EU) br. 806/2014 – Članak 18. – Postupak sanacije – Izjava Europske središnje banke o propadanju ili vjerojatnoj propasti subjekta – Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) da ne donosi sanacijski program – Nepostojanje javnog interesa – Likvidacija u skladu s nacionalnim pravom – Dioničari – Nepostojanje izravnog utjecaja – Neopuštenost”)

text:
               19.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 165/11

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. veljače 2022. – Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA/Jedinstveni sanacijski odbor, Europska središnja banka
      (Predmet C-364/20 P) (1)

      („Žalba - Ekonomska i monetarna unija - Bankovna unija - Oporavak i sanacija kreditnih institucija i investicijskih društava - Jedinstveni sanacijski mehanizam za kreditne institucije i određena investicijska društva (SRM) - Uredba (EU) br. 806/2014 - Članak 18. - Postupak sanacije - Izjava Europske središnje banke o propadanju ili vjerojatnoj propasti subjekta - Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) da ne donosi sanacijski program - Nepostojanje javnog interesa - Likvidacija u skladu s nacionalnim pravom - Dioničari - Nepostojanje izravnog utjecaja - Neopuštenost”)
      (2022/C 165/11)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelji: Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (zastupnik: O. Behrends, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u postupku: Jedinstveni sanacijski odbor (zastupnici: u početku H. Ehlers, A. Valavanidou i E. Muratori, zatim H. Ehlers i E. Muratori, agenti, uz asistenciju B. Heenana, solicitor, J. Rivasa Andrésa i A. Manzanequea Valverdea, abogados), Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: E. Koupepidou i G. Marafioti, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Ernests Bernis i Oļegs Fiļs, OF Holding SIA i Cassandra Holding Company SIA snosit će vlastite troškove kao i troškove Jedinstvenog sanacijskog odbora.

                  3.

                  Europska središnja banka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 320, 28. 9. 2020.