title: predmet T-782/19: Tužba podnesena 8. studenoga 2019. – St Schrader Holding Company UK protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/67

      Tužba podnesena 8. studenoga 2019. – St Schrader Holding Company UK protiv Komisije
      (predmet T-782/19)
      (2020/C 45/55)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: St Schrader Holding Company UK Ltd (Swindon, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Whitehouse i P. Halford, Solicitors)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije (EU) 2019/1352 оd 2. travnja 2019. o državnoj potpori SA.44896 koju je provela Ujedinjena Kraljevina u pogledu izuzeća financiranja unutar grupacija kontroliranih stranih društava (CFC) (SL 2019., L 216, str. 1.);

                  —

                  podredno, poništi članak 2. pobijane odluke u dijelu u kojem se njime povrjeđuje tužiteljeva sloboda poslovnog nastana iz članka 49. UFEU-a; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedanaest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i/ili očitu pogrešku u ocjeni kada je zaključila da je sustav izuzeća financiranja unutar grupacija (u daljnjem tekstu: osporena mjera) doveo do ekonomske prednosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i/ili očitu pogrešku u ocjeni prilikom utvrđivanja referentnog sustava za potrebe analize „selektivnosti”.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogreške koje se tiču prava i očite pogreške u ocjeni kada je pogrešno odnosno nepotpuno utvrdila, te pogrešno razumjela, relevantne ciljeve referentnog sustava koji je izabrala.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogreške koje se tiču prava i/ili očite pogreške u ocjeni kada je utvrdila da se osporenom mjerom odstupa od referentnog sustava koji je izabrala.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogreške koje se tiču prava i/ili očite pogreške u ocjeni kada je osporenu mjeru pogrešno okvalificirala kao prima facie selektivnu, pogrešno smatrajući da dovodi do različitog postupanja s poduzetnicima u pravno i činjenično usporedivim situacijama.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je prilikom ocjene selektivnosti osporene mjere u obzir uzela Direktivu Vijeća (EU) 2016/1164 (1), s obzirom na to da je taj instrument stupio na snagu tek nakon kraja razdoblja u kojem je Komisija odlučila da osporena mjera predstavlja državnu potporu.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka predstavlja Komisijinu zlouporabu ovlasti koja je u suprotnosti s poreznom suverenošću Ujedinjenje Kraljevine.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očite pogreške u ocjeni kada je utvrdila da se navodno odstupanje ne može opravdati s obzirom na oporezivanje netrgovinske financijske dobiti ostvarene od kvalificiranih kreditnih odnosa koja je prima facie obuhvaćena odjeljkom 371.EB (aktivnosti u Ujedinjenoj Kraljevini) Taxation (International and Other Provisions) Acta 2010 (Zakon o oporezivanju (međunarodne i druge odredbe) iz 2010.). Kad je riječ o izuzećima u vezi s „kvalificiranim sredstvima” ili „dobiti koja proizlazi iz jednakih kamata”, Komisijinoj odluci također nedostaje obrazloženje u pogledu njihove opravdanosti odnosno neopravdanosti.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na Komisijinoj povredi članka 108. stavka 2. UFEU-a i članka 6. Uredbe (EU) 2015/1589 (2) te povredi dužnosti dobre uprave iz članka 41. Povelje o temeljnim pravima. Konkretno, u odluci o pokretanju postupka nije navela da dvoji o opravdanosti „75-postotnog izuzeća” iz odjeljka 371.ID Taxation (International and Other Provisions) Acta 2010 kako bi izbjegla praktične poteškoće do kojih dovodi analiza značajnih dužnosti zaposlenika u vezi s kreditiranjem unutar grupacije, kao što je pružanje zainteresiranim strankama odgovarajuće mogućnosti da na to daju svoja očitovanja; propustila je, tijekom istrage, pozvati zainteresirane stranke da se u tom pogledu očituju; te je u pobijanoj odluci odlučila zanemariti takva očitovanja koja su zainteresirane stranke u tom pogledu zapravo dale. Slijedom toga, pobijana odluka je ništava.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je odlučila da oporezivanje društva iz Ujedinjene Kraljevine porezom na dobit stranih društava kćeri „samo u onoj mjeri koja se može pripisati domaćoj imovini i aktivnostima” ne predstavlja ograničenje slobode poslovnog nastana i da osporena mjera nije potrebna kako bi se osigurala usklađenost sa slobodama iz Ugovora.
                  U potporu svojem zahtjevu (istaknutom podredno) za poništenje članka 2. pobijane odluke, tužitelj ističe sljedeći tužbeni razlog.

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija, čak i ako osporena mjera predstavlja državnu potporu (što se niječe), počinila pogrešku koja se tiče prava kada je utvrdila da se povratom potpore ne bi povrijedilo temeljna načela prava Unije, i kada je naložila povrat potpore neovisno o tomu je li osnivanje CFC-ova i njihovo davanje zajmova nerezidentnim grupacijama društava zapravo predstavljalo ostvarivanje slobode poslovnog nastana ili slobodnog kretanja kapitala. Konkretno, u ovom bi slučaju povrat potpore doveo do povrede tužiteljeve slobode poslovnog nastana iz članka 49. UFEU-a i slobodnog kretanja kapitala iz članka 63. UFEU-a. U mjeri u kojoj takva povreda postoji, nalog za povrat potpore iz članka 2. pobijane odluke treba poništiti.

         (1)  Direktiva Vijeća (EU) 2016/1164 od 12. srpnja 2016. o utvrđivanju pravila protiv praksi izbjegavanja poreza kojima se izravno utječe na funkcioniranje unutarnjeg tržišta (SL 2016., L 193, str. 1.)

         (2)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: predmet T-783/19: Tužba podnesena 12. studenoga 2019. – Royal Mail Investments protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/69

      Tužba podnesena 12. studenoga 2019. – Royal Mail Investments protiv Komisije
      (predmet T-783/19)
      (2020/C 45/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Royal Mail Investments Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Whitehouse i P. Halford, Solicitors)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije (EU) 2019/1352 оd 2. travnja 2019. o državnoj potpori SA.44896 koju je provela Ujedinjena Kraljevina u pogledu izuzeća financiranja unutar grupacija kontroliranih stranih društava (CFC) (SL 2019., L 216, str. 1.);

                  —

                  podredno, poništi članak 2. pobijane odluke u dijelu u kojem se njime povrjeđuje tužiteljeva sloboda poslovnog nastana iz članka 49. UFEU-a; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedanaest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i/ili očitu pogrešku u ocjeni kada je zaključila da je osporena mjera dovela do ekonomske prednosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava i/ili očitu pogrešku u ocjeni prilikom utvrđivanja referentnog sustava za potrebe analize „selektivnosti”.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogreške koje se tiču prava i očite pogreške u ocjeni kada je pogrešno odnosno nepotpuno utvrdila, te pogrešno razumjela, relevantne ciljeve referentnog sustava koji je izabrala.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogreške koje se tiču prava i/ili očite pogreške u ocjeni kada je utvrdila da se osporenom mjerom odstupa od referentnog sustava koji je izabrala.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogreške koje se tiču prava i/ili očite pogreške u ocjeni kada je osporenu mjeru pogrešno okvalificirala kao prima facie selektivnu, pogrešno smatrajući da dovodi do različitog postupanja s poduzetnicima u pravno i činjenično usporedivim situacijama.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je prilikom ocjene selektivnosti osporene mjere u obzir uzela Direktivu Vijeća (EU) 2016/1164 (1), s obzirom na to da je taj instrument stupio na snagu tek nakon kraja razdoblja u kojem je Komisija odlučila da osporena mjera predstavlja državnu potporu.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka predstavlja Komisijinu zlouporabu ovlasti koja je u suprotnosti s poreznom suverenošću Ujedinjenje Kraljevine.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila očite pogreške u ocjeni kada je utvrdila da se navodno odstupanje ne može opravdati s obzirom na oporezivanje netrgovinske financijske dobiti ostvarene od kvalificiranih kreditnih odnosa koja je prima facie obuhvaćena odjeljkom 371.EB (aktivnosti u Ujedinjenoj Kraljevini) Taxation (International and Other Provisions) Acta 2010 (Zakon o oporezivanju (međunarodne i druge odredbe) iz 2010.). Kad je riječ o izuzećima u vezi s „kvalificiranim sredstvima” ili „dobiti koja proizlazi iz jednakih kamata”, Komisijinoj odluci također nedostaje obrazloženje u pogledu njihove opravdanosti odnosno neopravdanosti.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na Komisijinoj povredi članka 108. stavka 2. UFEU-a i članka 6. Uredbe (EU) 2015/1589 (2) te povredi dužnosti dobre uprave iz članka 41. Povelje o temeljnim pravima. Konkretno, u odluci o pokretanju postupka nije navela da dvoji o opravdanosti „75-postotnog izuzeća” iz odjeljka 371.ID Taxation (International and Other Provisions) Acta 2010 kako bi izbjegla praktične poteškoće do kojih dovodi analiza značajnih dužnosti zaposlenika u vezi s kreditiranjem unutar grupacije, kao što je pružanje zainteresiranim strankama odgovarajuće mogućnosti da na to daju svoja očitovanja; propustila je, tijekom istrage, pozvati zainteresirane stranke da se u tom pogledu očituju; te je u pobijanoj odluci odlučila zanemariti takva očitovanja koja su zainteresirane stranke u tom pogledu zapravo dale. Slijedom toga, pobijana odluka je ništava.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je odlučila da oporezivanje društva iz Ujedinjene Kraljevine porezom na dobit stranih društava kćeri „samo u onoj mjeri koja se može pripisati domaćoj imovini i aktivnostima” ne predstavlja ograničenje slobode poslovnog nastana i da osporena mjera nije potrebna kako bi se osigurala usklađenost sa slobodama iz Ugovora.
                  U potporu svojem zahtjevu (istaknutom podredno) za poništenje članka 2. pobijane odluke, tužitelj ističe sljedeći tužbeni razlog.

                  11.

                  Jedanaesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija, čak i ako osporena mjera predstavlja državnu potporu (što se niječe), počinila pogrešku koja se tiče prava kada je utvrdila da se povratom potpore ne bi povrijedilo temeljna načela prava Unije, i kada je naložila povrat potpore neovisno o tomu je li osnivanje CFC-ova i njihovo davanje zajmova nerezidentnim grupacijama društava zapravo predstavljalo ostvarivanje slobode poslovnog nastana ili slobodnog kretanja kapitala. Konkretno, u ovom bi slučaju povrat potpore doveo do povrede tužiteljeve slobode poslovnog nastana iz članka 49. UFEU-a i slobodnog kretanja kapitala iz članka 63. UFEU-a. U mjeri u kojoj takva povreda postoji, nalog za povrat potpore iz članka 2. pobijane odluke treba poništiti.

         (1)  Direktiva Vijeća (EU) 2016/1164 od 12. srpnja 2016. o utvrđivanju pravila protiv praksi izbjegavanja poreza kojima se izravno utječe na funkcioniranje unutarnjeg tržišta (SL 2016., L 193, str. 1.)

         (2)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: predmet T-784/19: Tužba podnesena 12. studenoga 2019. – William Hill i William Hill Organization protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/70

      Tužba podnesena 12. studenoga 2019. – William Hill i William Hill Organization protiv Komisije
      (predmet T-784/19)
      (2020/C 45/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: William Hill plc (London, Ujedinjena Kraljevina) i William Hill Organization Ltd (London) (zastupnici: C. McDonnell, Barrister, B. Goren, Solicitor, M. Peristeraki, odvjetnik, i K. Desai, Solicitor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  utvrdi da ne postoji nezakonita državna potpora, poništi članak 1. Odluke C(2019) 2526 final od 2. travnja 2019. o državnoj potpori SA.44896 koju je provela Ujedinjena Kraljevina u pogledu izuzeća financiranja unutar grupacija kontroliranih stranih društava (CFC), u mjeri u kojoj je njome utvrđeno postojanje nezakonite državne potpore, te poništi obvezu Ujedinjene Kraljevine da vrati navodnu nezakonitu državnu potporu koju su u tim okolnostima primili tužitelji (članci 2. i 3. pobijane odluke);

                  —

                  podredno, poništi članke 2. i 3. pobijane odluke, u dijelu u kojem se njima od Ujedinjene Kraljevine zahtijeva povrat navodne državne potpore; i

                  —

                  u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu devet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija pogrešno tumači kontekst, cilj i funkcioniranje britanskih pravila o kontroliranim stranim društvima (controlled foreign company; u daljnjem tekstu: CFC) u odnosu na postupanje s netrgovinskom financijskom dobiti. Komisijini zaključci u pobijanoj odluci temelje se na kumulaciji očitih pogrešaka. Konkretnije, Komisija je počinila očite pogreške prilikom tumačenja općeg britanskog poreznog sustava, ciljeva CFC sustava, u pogledu posebnog područja primjene izuzeća financiranja unutar grupacija te prilikom definiranja kvalificiranih kreditnih odnosa.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija pogrešno tumači izuzeće financiranja unutar grupacija kao izuzeće od oporezivanja te u skladu s time kao prednost. U odnosu na netrgovinsku financijsku dobit, izuzeće financiranja unutar grupacije čini odredbu o pristojbama i dio je definicije ograničenja CFC pravila, odnosno nije selektivna prednost. Komisija nije izvršila ikakvu kvantitativnu analizu kako bi pokazala da se radi o prednosti, a s obzirom na to da ne postoje uvjerljivi dokazi da predmetna mjera dovodi do prednosti, pobijana odluka ne može se održati.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija pogrešno utvrdila referentni sustav za ocjenu učinaka CFC pravila i pogrešno utvrdila da ta pravila skup pravila različit od općeg britanskog sustava poreza na dobit. Komisija nije pravilno protumačila cilj CFC pravila te nije uzela u obzir marginu diskrecije Ujedinjene Kraljevine.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se navodi da je Komisija počinila očite pogreške u svojoj analizi državne potpore te primijenila pogrešna ispitivanja prilikom razmatranja pitanja usporedivosti. Komisija nije smatrala da je britanska porezna osnovica izložena različitoj razini rizika ovisno o tome radi li se o davanju zajmova unutar grupacije oporezive u Ujedinjenoj Kraljevini ili davanju zajmova grupaciji koja se ne oporezuje u Ujedinjenoj Kraljevini te je nerazborito zaključila da je davanje zajmova unutar grupacije usporedivo s davanjem zajmova trećoj strani.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da čak i kad bi predmetne CFC mjere prima facie činile potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, u pobijanoj odluci pogrešno je zaključeno da ne postoji opravdanje koje bi se moglo primijeniti kako bi se obranila usklađenost predmetnih mjera s Unijinim pravilima o državnim potporama. Usto, pobijana odluka je nerazborita i nedosljedna jer je Komisija pravilno prihvatila da je poglavlje 9. dijela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (Akt o oporezivanju (međunarodne i druge odredbe) iz 2010.) opravdano u slučajevima kad bi jedini razlog za primjenu pristojbe CFC-a prema protučinjeničnom scenariju iz poglavlja 5. navedenog dijela 9A bilo ispitivanje „kapitala povezanog s Ujedinjenom Kraljevinom”, s obzirom na to da to ispitivanje može biti pretjerano teško primijeniti u praksi, ali Komisija istodobno tvrdi, a da nije pružila odgovarajuće obrazloženje, da navedeno poglavlje 9. nije nikada opravdano u slučajevima u kojima bi ispitivanje značajnih dužnosti zaposlenika dovelo do primjene pristojbe CFC-a prema navedenom poglavlju 5. Naime, ispitivanje značajnih dužnosti zaposlenika je prekomjerno teško izvršiti u praksi tako da je Komisija trebala zaključiti da je navedeno poglavlje 9. opravdano s obzirom na kontekst i tog ispitivanja te je stoga trebala zaključiti da ne postoji državna potpora.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da kad bi se utvrdila osnovanost pobijane odluke, njezinom provedbom putem povrata navodne državne potpore od strane tužiteljâ povrijedila bi se temeljna načela prava Unije, uključujući slobodu poslovnog nastana i slobodu pružanja usluga, s obzirom na to da se u slučaju tužiteljâ predmetni CFC-ovi nalaze u drugim državama članicama.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je nalog za povrat koji proizlazi iz pobijane odluke neosnovan i da se protivi temeljnim načelima Unije.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije pružila odgovarajuće obrazloženje ključnih elemenata u pobijanoj odluci, poput zaključka da se pristojba CFC-a prema navedenom poglavlju 5. može bez izazivanja poteškoća ili neproporcionalnog tereta primijeniti ispitivanjem značajnih dužnosti zaposlenika.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom odlukom krši i načelo dobre uprave, koje od Komisije zahtijeva transparentnost i predvidljivost u provođenju administrativnih postupaka te donošenje odluka u razumnom roku. Nerazumno je da Komisiji treba više od četiri godine za pokretanje istražnog postupka u ovom predmetu te, za donošenje odluke, više od šest godina od stupanja na snagu pobijane mjere.


title: predmet T-785/19: Tužba podnesena 13. studenoga 2019. – Anglo American International protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/72

      Tužba podnesena 13. studenoga 2019. – Anglo American International protiv Komisije
      (predmet T-785/19)
      (2020/C 45/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Anglo American International Holdings Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: M. Anderson, Solicitor)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije od 2. travnja 2019. u cijelosti, u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelja;

                  —

                  podredno, naloži da se prilikom određivanja iznosa potpore koji treba vratiti, gubici, olakšice i izuzeća koji su bili dostupni tužitelju u vrijeme kad je zahtijevao izuzeće financiranja unutar grupacija ili koja su mogla biti dostupna tužitelju u to vrijeme da on nije zahtijevao izuzeće financiranja unutar grupacija, trebaju u svakom slučaju uzeti u obzir čak i ako tužitelj više nema pravo na te gubitke, olakšice ili izuzeća jer je ono zastarjelo na temelju britanskog prava, i neovisno o tome jesu li oni automatski;

                  —

                  u svakom slučaju, naloži tuženiku snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da tuženik nije utvrdio da izuzeće financiranja unutar grupacija predstavlja prednost. Tužitelj tvrdi da tuženik nije dokazao postojanje prednosti u svakom od slučajeva u kojima se izuzeće financiranja unutar grupacija zahtijevalo.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da nije bilo državne intervencije ili intervencije putem državnih sredstava. Tužitelj navodi da tuženik nije dokazao da je zahtijevanje izuzeća financiranja unutar grupacija zasigurno dovelo do smanjenja obveze u pogledu britanskog poreza na dobit.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da izuzeće financiranja unutar grupacija ne pogoduje određenim poduzećima ili proizvodnji određenih dobara. Tužitelj tvrdi da je tuženik počinio pogrešku time što (i.) je preusko odredio referentni sustav kao pravila u dijelu 9.A Taxation (International and Other Provisions) Acta 2010 (Akt o oporezivanju (Međunarodne i druge odredbe) iz 2010.) umjesto kao širi britanski sustav poreza na dobit; (ii.) nije shvatio da poglavlje 9. dijela 9.A Akta o oporezivanju (Međunarodne i druge odredbe) iz 2010. nije odstupanje od poglavlja 5. istog akta; i (iii.) nije prepoznao da, čak i da je navedeno poglavlje 9. odstupanje od poglavlja 5., ono je opravdano prirodom ili općom strukturom navedenog dijela 9.A.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da izuzeće financiranja unutar grupacija ne utječe na trgovinu među državama članicama. Komisija je počinila pogrešku zaključivši da izuzeće financiranja unutar grupacija može utjecati na odabire multinacionalnih grupacija u odnosu na lokaciju njihovih financijskih funkcija i njihovog sjedišta unutar Unije.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da izuzeće financiranja unutar grupacija ne narušava niti prijeti narušavanjem tržišnog natjecanja. Komisija nije dokazala da je zahtijevanje izuzeća financiranja unutar grupacija zasigurno dovelo do smanjenja obveze britanskog poreza na dobit.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da bi povrat navodne potpore bio protivan općim načelima prava Unije. Tužitelj tvrdi da testu značajnih dužnosti zaposlenika u odjeljku 371.EB navedenog poglavlja 5. nedostaje pravna sigurnost, da je Ujedinjena Kraljevina imala marginu prosudbe da riješi tu nesigurnost i da je tuženik povrijedio svoju dužnost da provede potpunu analizu svih relevantnih čimbenika. Komisija je nalaganjem povrata potpore postupila protivno članku 16. stavku 1. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589, (1) koji zabranjuje povrat potpore ako bi povrat bio protivan općem načelu prava Unije.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da bi selektivna prednost bila otklonjena i da se ne bi tražio nikakav povrat kada bi Ujedinjena Kraljevina naknadno proširila izuzeće financiranja unutar grupacija na uzlazno kreditiranje i kreditiranje treće strane. Komisija je propustila utvrditi da bi poduzimanje takve radnje otklonilo svaku selektivnu prednost (pretpostavljajući na trenutak da ona postoji) i u tom slučaju ne bi bilo nezakonite državne potpore koju treba vratiti u skladu s pravom Unije.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se pri određivanju iznosa potpore koji treba vratiti, gubici, olakšice ili izuzeća koji su bili dostupni tužitelju (putem zahtjeva, izbora ili automatski) u vrijeme kad je zahtijevao izuzeća financiranja unutar grupacija ili koji su trebali biti dostupni u to vrijeme da tužitelj nije zahtijevao izuzeće financiranja unutar grupacija, trebaju uzeti u obzir čak i ako je pravo na te gubitke, olakšice ili izuzeća sad zastarjelo u skladu s britanskim pravom. Tužitelj tvrdi da je to pravilno tumačenje uvodne izjave 203. pobijane odluke, ali, s obzirom na to da se u njoj tako ne tumači, odluka je pogrešna jer bi neuzimanje u obzir tih gubitaka, olakšica ili izuzeća dovelo do preračunavanja iznosa potpore koje bi dovelo do narušavanja unutarnjeg tržišta.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija nije obrazložila svoje argumente u odnosu na izuzeće kvalificiranih sredstava i izuzeće jednakih kamata i nije provela potpunu analizu svih relevantnih čimbenika. Komisija nije razlikovala tri različita izuzeća iz poglavlja 9. [Zakona o oporezivanju (međunarodne i druge odredbe) iz 2010.] koja djeluju neovisno i nije razumio da izuzeće kvalificiranih sredstava i izuzeće jednakih kamata nisu zamjena za test značajnih dužnosti zaposlenika te da postojanje izuzeća jednakih kamata u poglavlju 9. [Akta o oporezivanju (međunarodne i druge odredbe) iz 2010.] dokazuje da je tuženik počinio pogrešku usko odredivši referentni sustav kao pravila iz navedenog dijela 9.A, umjesto kao širi britanski sustav poreza na dobit.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: predmet T-786/19: Tužba podnesena 13. studenoga 2019. – Simfer Jersey protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/73

      Tužba podnesena 13. studenoga 2019. – Simfer Jersey protiv Komisije
      (predmet T-786/19)
      (2020/C 45/59)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Simfer Jersey Ltd (St Helier, Jersey) (zastupnici: N. Niejahr i B. Hoorelbeke, lawyers, A. Stratakis i P. O’Gara, Solicitors)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije (EU) 2019/1352 od 2. travnja 2019. o državnoj potpori SA.44896 koju je provela Ujedinjena Kraljevina u pogledu izuzeća financiranja unutar grupacija kontroliranih stranih društava (CFC), u mjeri u kojoj smatra da je navodna mjera potpore potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a i naloži njezin povrat zajedno s kamatama, uključujući od tužitelja;

                  —

                  podredno, poništi članke 2., 3. i 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj nalaže povrat nespojive potpore s kamatama, uključujući od tužitelja;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova kao i troškova tužitelja u vezi s ovim postupkom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a smatrajući da se navodnom mjerom potpore dodjeljuje selektivna prednost

                              a)

                              društvima koja koriste 75 % izuzeća za niskorizične kvalificirane kreditne odnose jer je Komisija:

                                          —

                                          pogrešno odredila britanski režim CFC-a kao referentni sustav; i počinila pogrešku koja se tiče prava zaključivši da izuzeće od 75 % čini odstupanje od referentnog poreznog sustava na temelju da:

                                                      (i)

                                                      nalaz odstupanja pogrešno se temelji na regulatornoj tehnici;

                                                      (ii)

                                                      test značajnih dužnosti zaposlenika nije glavni test za britanski režim CFC-a; i

                                                      (iii)

                                                      kvalificirani i nekvalificirani kreditni odnosi nisu u istom pravnom i činjeničnom položaju i, u svakom slučaju, počinila je pogrešku koja se tiče prava analognom primjenom odnosno neopravdanim oslanjanjem na Direktivu Vijeća (EU) 2016/1164. (1)

                                          —

                                          počinila pogrešku koja se tiče činjenica i prava zaključivši da izuzeće od 75 % nije opravdano prirodom i općom strukturom poreznog sustava na isti način kao izuzeće financiranja unutar grupacija koje se primjenjuje na netrgovinsku financijsku dobit iz odjeljka 371.EC Zakona o oporezivanju iz 2010. (Međunarodne i druge odredbe) (kapitalne investicije iz Ujedinjene Kraljevine);

                              b)

                              društvima koja koriste izuzeće podudarnih kamata i izuzeće kvalificiranih sredstava jer je Komisija:

                                          —

                                          pogrešno odredila britanska CFC pravila kao referentni sustav i počinila pogrešku koja se tiče prava zaključivši da izuzeće podudarnih kamata i izuzeće kvalificiranih sredstava čine odstupanje od referentnog poreznog sustava na temelju:

                                                      (i)

                                                      nalaz odstupanja pogrešno se temelji na regulatornoj tehnici, a test značajnih dužnosti zaposlenika nije centralni test za britanska CFC pravila;

                                                      (ii)

                                                      porezni obveznici koji ispunjavaju uvjete za izuzeće podudarnih kamata nisu u jednakom pravnom i činjeničnom položaju kao porezni obveznici koji ne ispunjavaju takve uvijete;

                                          —

                                          počinila pogrešku koja se tiče činjenica i prava zaključivši da izuzeće podudarnih kamata i izuzeće kvalificiranih sredstava nije opravdano prirodom i općom strukturom poreznog sustava.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je Komisija povrijedila članak 107. stavak 1. UFEU-a time što nije dokazala da je navodna mjera potpore mogla utjecati na trgovinu među državama članicama i prijetila narušavanju tržišnog natjecanja.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, kojim se podredno tvrdi da je Komisija povrijedila članak 49. UFEU-a kvalificirajući navodnu mjeru potpore kao nespojivu državnu potporu koja ne krši slobodu poslovnog nastana kako je zajamčena člankom 49. UFEU-a.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je Komisija povrijedila temeljno načelo jednakog postupanja/nediskriminacije, tretirajući netrgovinsku financijsku dobit od kvalificiranih kreditnih odnosa na isti način kao i netrgovinsku financijsku dobit od nekvalificiranih kreditnih odnosa; i tretirajući izuzeće financiranja unutar grupacija različito ovisno o tome spada li netrgovinska financijska dobit u odjeljak 371.EB ili 371.EC Zakona o oporezivanju iz 2010. (Međunarodne i druge odredbe).

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, kojim se podredno tvrdi da, čak i ako navodna mjera potpore ulazi u područje primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a, Komisija je povrijedila članak 16. stavak 1. Postupovne uredbe Vijeća (EU) 2015/1589, (2) naloživši povrat iznosa navodno nespojive potpore od korisnika navodne mjere potpore jer takav povrat povrjeđuje opća načela prava EU-a, osobito načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

         (1)  Direktiva Vijeća (EU) 2016/1164 od 12. srpnja 2016. o utvrđivanju pravila protiv praksi izbjegavanja poreza kojima se izravno utječe na funkcioniranje unutarnjeg tržišta (SL 2016., L 193, str. 1.)

         (2)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9.)


title: predmet T-787/19: Tužba podnesena 13. studenoga 2019. – The Sage Group i drugi protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/75

      Tužba podnesena 13. studenoga 2019. – The Sage Group i drugi protiv Komisije
      (predmet T-787/19)
      (2020/C 45/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: The Sage Group plc (Newcastle Upon Tyne, Ujedinjena Kraljevina), Sage Treasury Company Ltd (Newcastle Upon Tyne), Sage Irish Investments One Ltd (Newcastle Upon Tyne) i Sage Irish Investments Two Ltd (Newcastle Upon Tyne) (zastupnici: J. Lesar, Solicitor, i K. Beal QC)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije C(2019) 2526 final od 2. travnja 2019. o državnoj potpori SA.44896 koju je provela Ujedinjena Kraljevina u pogledu izuzeća financiranja unutar grupacija kontroliranih stranih društava (CFC);

                  —

                  u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ u ovom postupku.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvim tužbenim razlogom ističu da je Komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 1. UFEU-a i/ili da je svojim odabirom referentnog okvira za analizu poreznog sustava počinila očitu pogrešku u prosudbi ili ocjeni. Komisija je kao referentni okvir trebala uzeti u obzir britanski sustav poreza na dobit, a ne samo sustav kontroliranih stranih društava (Controlled Foreign Companies (CFC)).

                  2.

                  Drugim tužbenim razlogom ističu da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a i/ili da je počinila očitu pogrešku u prosudbi ili ocjeni primjenjujući pogrešan pristup pri analizi sustava CFC. Komisija je u uvodnim izjavama 124. do 126. sporne odluke, odredbe iz poglavlja 9. dijela 9.A Taxation (International and Other Provisions) Acta 2010 Zakona o oporezivanju (Međunarodne i druge odredbe) iz 2010. pogrešno smatrala oblikom odstupanja od općeg oporezivanja iz njegova poglavlja 5.

                  3.

                  Trećim tužbenim razlogom ističu da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a kad je u uvodnim izjavama 127. do 151. sporne odluke zaključila da je kriterij selektivnosti ispunjen jer se prema društvima u činjenično i pravno usporedivim položajima postupalo različito.

                  4.

                  Četvrtim tužbenim razlogom ističu da je izuzeće od 75 % na temelju odjeljka 371.ID Zakona o oporezivanju (Međunarodne i druge odredbe) iz 2010. opravdano prirodom i općom strukturom poreznog sustava.

                  5.

                  Petim tužbenim razlogom ističu da bi uvođenje kategorije poreznog opterećenja za CFC-ove koji su obuhvaćeni izuzećima navedenim u tom poglavlju 9. dovelo do povrede slobode poslovnog nastana tužiteljâ, što se protivi članku 49. UFEU-a.

                  6.

                  Šestim tužbenim razlogom ističu da je došlo do očite pogreške u prosudbi ili ocjeni u vezi s izuzećem od 75 % i pitanjem fiksnog omjera.

                  7.

                  Sedmim tužbenim razlogom ističu da odluka Komisije ne poštuje opće načelo prava Unije nediskriminacije ili jednakosti.

                  8.

                  Osmim tužbenim razlogom ističu da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava analognom primjenom odnosno nepravilnim oslanjanjem na Direktivu Vijeća (EU) 2016/1164 (1), koja nije bila primjenjiva ratione temporis.

         (1)  Direktiva Vijeća (EU) 2016/1164 od 12. srpnja 2016. o utvrđivanju pravila protiv praksi izbjegavanja poreza kojima se izravno utječe na funkcioniranje unutarnjeg tržišta (SL 2016., L 193, str. 1.)


title: predmet T-789/19: Tužba podnesena 14. studenoga 2019. – Moerenhout i dr. protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/76

      Tužba podnesena 14. studenoga 2019. – Moerenhout i dr. protiv Komisije
      (predmet T-789/19)
      (2020/C 45/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Tom Moerenhout (Humbeek, Belgija) i šestero drugih tužitelja (zastupnik: G. Devers, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje ukupnih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi protiv Odluke Komisije C(2019) 6390 final od 4. rujna 2019. o odbijanju registracije europske građanske inicijative, naslovljene „Ensuring Common Commercial Policy conformity with EU Treaties and compliance with international law” (SL 2019., L 241, str. 12.), tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 41. stavka 1. Povelje o temeljnim pravima i članka 4. stavaka 1. i 2. Uredbe br. 211/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o građanskoj inicijativi (SL 2011., L 65, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 20., svezak 1., str. 31.) jer je Komisija iskrivila prijedlog građanske inicijative.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 3. drugog podstavka Uredbe br. 211/2011 jer je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja pobijane odluke.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 211/2011 jer je Komisija smatrala da se mjera predviđena prijedlogom građanske inicijative može donijeti samo na temelju članka 215. UFEU-a, dok je navedena mjera očito obuhvaćena zajedničkom trgovinskom politikom.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 211/2011 jer je Komisija zanemarila druge pravne osnove uz koje se prijedlog europske građanske inicijative očito veže, odnosno članak 43. stavak 2. UFEU-a i članak 114. UFEU-a.


title: predmet T-798/19: Tužba podnesena 18. studenoga 2019. – Bennahmias protiv Parlamenta

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/77

      Tužba podnesena 18. studenoga 2019. – Bennahmias protiv Parlamenta
      (predmet T-798/19)
      (2020/C 45/62)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-Luc Bennahmias (Marseille, Francuska) (zastupnici:
      J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux, i M. Ganilsy, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 16. rujna 2019.;

                  —

                  poništi obavijest o terećenju br. 2019-1599 kojom se nalaže povrat 29 806 eura;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnosti obrazloženja pobijane odluke zato što je obrazloženje glavnog tajnika Europskog parlamenta dvosmisleno i zato što ne navodi u kojoj mjeri podneseni dokumenti nisu dokazi o radu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni pobijane odluke jer su činjenična utvrđenja glavnog tajnika Europskog parlamenta netočna.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na prebacivanju tereta dokazivanja. U tom pogledu, tužitelj smatra da nije na njemu da dostavi dokaz o radu svojeg parlamentarnog asistenta, nego da je, naprotiv, na Parlamentu da dokaže suprotno.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti jer iznos koji se potražuje od tužitelja podrazumijeva da parlamentarni asistent nikad nije radio za tužitelja.


title: predmet T-799/19: Tužba podnesena 18. studenoga 2019. – Bennahmias protiv Parlamenta

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/78

      Tužba podnesena 18. studenoga 2019. – Bennahmias protiv Parlamenta
      (predmet T-799/19)
      (2020/C 45/63)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Jean-Luc Bennahmias (Marseille, Francuska) (zastupnici:
      J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux i M. Ganilsy, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 16. rujna 2019.;

                  —

                  poništi obavijest o terećenju br. 2019-1598 kojom se nalaže povrat 15 105 eura;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostatnosti obrazloženja pobijane odluke zato što je obrazloženje glavnog tajnika Europskog parlamenta dvosmisleno i zato što ne navodi u kojoj mjeri podneseni dokumenti nisu dokazi o radu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni pobijane odluke jer su činjenična utvrđenja glavnog tajnika Europskog parlamenta netočna.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na prebacivanju tereta dokazivanja. U tom pogledu, tužitelj smatra da nije na njemu da dostavi dokaz o radu svojeg parlamentarnog asistenta, nego da je, naprotiv, na Parlamentu da dokaže suprotno.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti jer iznos koji se potražuje od tužitelja podrazumijeva da parlamentarni asistent nikad nije radio za tužitelja.


title: predmet T-800/19: Tužba podnesena 20. studenoga 2019. – Austria Tabak protiv EUIPO-a - Mignot & De Block (AIR)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/79

      Tužba podnesena 20. studenoga 2019. – Austria Tabak protiv EUIPO-a - Mignot & De Block (AIR)
      (predmet T-800/19)
      (2020/C 45/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Austria Tabak GmbH (Beč, Austrija) (zastupnici: J. Gracia Albero i R. Ahijón Lana, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mignot & De Block BV (Eindhoven, Nizozemska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije AIR – žig Europske unije br. 2 309 110

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom opoziva

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2019. u predmetu R 1665/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova ovog postupka, uključujući troškove postupka pred Odjelom za prigovore i četvrtim žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a), u vezi s člankom 18. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-802/19: Tužba podnesena 19. studenoga 2019. – Kisscolor Living protiv EUIPO-a – Teoxane (KISS COLOR)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/79

      Tužba podnesena 19. studenoga 2019. – Kisscolor Living protiv EUIPO-a – Teoxane (KISS COLOR)
      (predmet T-802/19)
      (2020/C 45/65)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Kisscolor Living GmbH (Bad Homburg, Njemačka) (zastupnik: T. Büttner, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Teoxane SA (Ženeva, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije KISS COLOR u bijeloj i crvenoj boji – prijava za registraciju br. 16 396 996

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2019. u predmetu R 2167/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-810/19: Tužba podnesena 25. studenoga 2019. – Victoria’s Secret Stores Brand Management protiv EUIPO-a – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/81

      Tužba podnesena 25. studenoga 2019. – Victoria’s Secret Stores Brand Management protiv EUIPO-a – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)
      (predmet T-810/19)
      (2020/C 45/67)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. (Reynoldsburg, Ohio, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Dickerson, Solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Yiwu Dearbody Cosmetics Co.Ltd (Yiwu, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije BODYSECRETS – žig Europske unije br. 13 921 978

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2019. u predmetu R 2422/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odobri proglašavanje ništavosti registracije žiga Europske unije br. 13 921 978;

                  —

                  naloži nositelju snošenje troškova tužbe.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b), člankom 7. stavkom 1. točkom (c) i člankom 7. stavkom 1. točkom (d) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-820/19: Tužba podnesena 3. prosinca 2019. – Totalizator Sportowy protiv EUIPO-a - Lottoland Holdings (LOTTOLAND)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/82

      Tužba podnesena 3. prosinca 2019. – Totalizator Sportowy protiv EUIPO-a - Lottoland Holdings (LOTTOLAND)
      (predmet T-820/19)
      (2020/C 45/68)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Totalizator Sportowy sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: B. Matusiewicz-Kulig, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Lottoland Holdings Ltd (Ocean Village, Gibraltar)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije LOTTOLAND – žig Europske unije br. 11 369 981

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. listopada 2019. u predmetu R 97/2019-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem proglašava da žig Europske unije 11 369 981 LOTTOLAND ostaje na snazi za sve usluge za koje je osporavani žig Europske unije bio registriran u razredu 42;

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku i osporavani žig Europske unije 11 369 981 LOTTOLAND proglasi ništavim u cijelosti, uključujući i za usluge za koje je osporavani žig registriran u razredu 42;

            podredno,

                  —

                  vrati predmet EUIPO-u na ponovno odlučivanje;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 5. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625 оd 5. ožujka 2018. o dopuni Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća o žigu Europske unije i o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe (EU) 2017/1430.


title: predmet T-825/19: Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Tazzetti protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/83

      Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Tazzetti protiv Komisije
      (predmet T-825/19)
      (2020/C 45/69)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Tazzetti SpA (Volpiano, Italija) (zastupnici: M. Condinanzi, E. Ferrero i C. Vivani, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku (dopis) Europske komisije ARES (2019) 6014426 od 27. rujna 2019. upućenu tužitelju, Odluku (dopis) Europske komisije ARES (2019) 6024220 od 27. rujna 2019. upućenu tužitelju, Odluku (dopis) Europske komisije ARES (2019) 6048224 od 30. rujna 2019. upućenu društvu Tazzetti SA, Odluku (dopis) ARES (2019) 6871575 upućenu društvu Tazzetti SpA, kao i naknadne akte te, prema potrebi, uz prethodno utvrđenje nezakonitosti u smislu članka 277. UFEU-a, Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661 od 25. travnja 2019. o osiguravanju neometanog funkcioniranja elektroničkog registra kvota za stavljanje fluorougljikovodika na tržište (SL 2019., L 112, str. 11. od 26. travnja 2019.), osobito njenog članka 7., utvrdi neprimjenjivost s posljedičnim poništenjem iznad spomenutih odluka za provedbu te uredbe;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 16. stavaka 1., 3. i 5. i članka 17. priloga V. i VI. Uredbi (EU) br. 517/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o fluoriranim stakleničkim plinovima i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 842/2006 (SL 2014., L 150, str. 195.), na povredi članka 291. UFEU-a i pojma provedbenih mjera, na počinjenju zlouporabe ovlasti u ovom slučaju, na povredi članka 296. UFEU-a te obveze obrazlaganja, kao i povredi načela proporcionalnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 15. i 16. Uredbe (EU) br. 517/2014 od 16. travnja 2014. člankom 7. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661 od 25. travnja 2019. o osiguravanju neometanog funkcioniranja elektroničkog registra kvota za stavljanje fluorougljikovodika na tržište (SL 2019., L 112, str. 11.) te, posredno, njenoj posljedičnoj neprimjenjivosti.

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu ističe da spomenuti članak 7., u mjeri u kojoj omogućuje da se prvotnom operatoru, društvu kćeri jedinstvenog deklaranta, ne dodijele kvote izračunate na temelju njegovih referentnih vrijednosti, odnosno da se takve kvote dodijele isključivo jedinstvenom deklarantu, koji ima isto stvarno vlasništvo kao prvotni operator, dovodi do povrede članaka 15. i 16 Uredbe (EU) br. 517/2014.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnih načela pravnog poretka Unije o vlasništvu i pravu gospodarske inicijative, članka 6. UEU-a u vezi s člancima 6., 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 1. Dopunskog protokola uz Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, kao i članka 11. UFEU-a. Ističe se i zlouporaba ovlasti.

                              —

                              Tužitelj u tom pogledu ističe da odluke Komisije, time što nerazumno lišavaju tužiteljevo društvo kćer kvota fluorougljikovodika na čiju raspodjelu društvo kći ima pravo temeljem vlastitih referentnih vrijednosti, dovode do povrede tužiteljevih temeljnih prava. Ako odredbe Provedbene uredbe imaju za cilj ograničavanje/isključenje raspodjele kvota novim operatorima, koji prije nisu djelovali na tržištu, njihova primjena od strane Komisije na tužiteljevo društvo kći (dakle, na samog tužitelja) zahvaćena je zlouporabom ovlasti. Spomenuti nedostaci i tužbeni razlozi vrijede i u slučaju u kojem udjele tužiteljeva društva kćeri treba razumjeti kao da su dodijeljeni tužitelju kao jedinstvenom deklarantu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti i obveze obrazlaganja u odnosu na to načelo.

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da takva primjena članka 7. Provedbene uredbe 2019/661 nadilazi ono što je potrebno i nužno za postizanje ciljeva odredbe usmjerenih na bolju i učinkovitiju uporabu elektroničkog registra. Spomenuti nedostaci i tužbeni razlozi vrijede i u slučaju u kojem udjele tužiteljeva društva kćeri treba razumjeti kao da su dodijeljeni tužitelju kao jedinstvenom deklarantu: u tom slučaju, zadiranje odluka u organizaciju poslovanja skupine za koju je tužitelj odgovoran, s proračunskim i poreznim posljedicama, pored gospodarskih, ne čini se ni na koji način opravdanim i razumnim, s obzirom na ciljeve koje se odredbama nastoji ostvariti.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 49. i sljedećih te članka 63. i sljedećih UFEU-a.

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da šteta na tužiteljevoj djelatnosti, koju je pretrpio zbog odbijanja dodjele kvota njegovom društvu kćeri, iako su dodijeljene njemu samom, dovodi do povrede temeljnih sloboda unutarnjeg tržišta, kao što su sloboda poslovnog nastana i sloboda kretanja kapitala, s obzirom na to da je tužitelj društvo talijanskog prava koje je iskoristilo pravo poslovnog nastana i slobodu kretanja kapitala, zajamčene pravom Europske unije, kako bi kupilo društvo španjolskog prava za obavljanje jednog dijela svojih poslovnih djelatnosti na tom tržištu.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja, pravne sigurnosti i zabrane retroaktivnosti pravila kojima se dodjeljuju pojedinačna prava.

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da ima pravo organizirati vlastitu poslovnu djelatnost i onu skupine društava kćeri, na temelju razumnih očekivanja profitabilnosti koja proizlaze iz očekivanja kvota, koja (također) proizlaze iz referentnih vrijednosti španjolskog društva kćeri. Odluka o tome da se društvu Tazzetti SA ne dodijele kvote povređuje ta načela i obvezu obrazlaganja iz članka 296. UFEU-a, time što Komisijinu izboru nedostaje bilo kakvo objašnjenje i bilo kakva pretpostavka ravnoteže interesa. Do povrede dolazi i u slučaju dodjele kvota njegovog španjolskog društva kćeri tužitelju kao jedinstvenom deklarantu.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja.

                              —

                              Tužitelj u tom smislu ističe da pobijane odluke dovode do situacije na tržištu koja se za društvo Tazzetti SA ne razlikuje od situacije novih operatora, dok je društvo kći Tazzetti SA, poput tužitelja, prvotni operator koji je dugo vremena prisutan na tržištu.


title: predmet T-826/19: Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Tazzetti protiv Komisije

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/85

      Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Tazzetti protiv Komisije
      (predmet T-826/19)
      (2020/C 45/70)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Tazzetti, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: M. Condinanzi, E. Ferrero i C. Vivani, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi pobijane odluke ništetnima, nakon što prethodno utvrdi njihovu nezakonitost i eventualno neprimjenjivost Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661, a posebno njenog članka 7.,

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetna tužba usmjerena je na poništenje Odluke (dopisa) Europske komisije ARES (2019) 6048224 od 30. rujna 2019. upućene tužitelju, Odluke (dopisa) Europske komisije ARES (2019) 6014426 od 27. rujna 2019. upućene društvu Tazzetti SpA, Odluke (dopisa) Europske komisije ARES (2019) 6024220 od 27. rujna 2019. upućene društvu Tazzetti SpA, kao i naknadnih akata te, prema potrebi, prethodno utvrđenje nezakonitosti, u smislu članka 277. UFEU-a, Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/661 od 25. travnja 2019. o osiguravanju neometanog funkcioniranja elektroničkog registra kvota za stavljanje fluorougljikovodika na tržište (SL 2019., L 112, str. 11. od 26. travnja 2019.), osobito njenog članka 7., i utvrđivanje njene neprimjenjivosti s posljedičnim poništenjem iznad spomenutih provedbenih odluka iste uredbe.
      Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetu T-825/19, Tazzetti/Komisija.


title: predmet T-833/19: Tužba podnesena 6. prosinca 2019. – Grammer protiv EUIPO-a (Prikaz geometrijskog tijela)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/85

      Tužba podnesena 6. prosinca 2019. – Grammer protiv EUIPO-a (Prikaz geometrijskog tijela)
      (predmet T-833/19)
      (2020/C 45/71)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Grammer AG (Amberg, Njemačka) (zastupnici: J. Bühling i D. Graetsch, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije (prikaz geometrijskog tijela) – prijava za registraciju br. 15 389 621

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. rujna 2019. u predmetu R 1478/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući i troškove nastale u postupku pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-834/19: Tužba podnesena 5. prosinca 2019. – e*Message Wireless Information Services protiv EUIPO-a – Apple (e*message)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/86

      Tužba podnesena 5. prosinca 2019. – e*Message Wireless Information Services protiv EUIPO-a – Apple (e*message)
      (predmet T-834/19)
      (2020/C 45/72)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: e*Message Wireless Information Services GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnik: A. Hotz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije e*message u žuto-narančastoj i crnoj boji – prijava za registraciju br. 1 548 619

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. rujna 2019. u predmetu R 2454/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi odluku Odjela za poništaje EUIPO-a br. 13 800 C od 25. listopada 2018.;

                  —

                  odbije zahtjev za proglašavanje ništavim žiga Europske unije br. 1 548 619 od 22. rujna 2016.;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu, u slučaju da intervenira u postupku, snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća i članka 2. prve rečenice UEU-a u vezi s člankom 1. stavkom 2. UFEU-a (načelo vladavine prava i načelo zakonitosti);

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne primjene trenutačnog tumačenja odredbe članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća na trenutak podnošenja prijave za registraciju pobijanog žiga Europske unije i nedostatka utvrđenja u pogledu tumačenja odredbe članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009 u trenutku prijave za registraciju;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) i članka 64. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog nedostatka činjeničnih utvrđenja o uobičajenom shvaćanju trenutka prijave za registraciju i zbog preniskih zahtjeva za dokazivanje i utvrđivanje apsolutne prepreke za zaštitu u trenutku prijave za registraciju u slučaju davno provedenog postupka za registraciju;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne ocjene figurativnih elemenata pobijanog žiga Europske unije i nedostatka činjeničnih utvrđenja u trenutku prijave za registraciju;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća zbog pogrešne ocjene razlikovnog karaktera i nedostatka činjeničnih utvrđenja u trenutku prijave za registraciju;

                  —

                  povreda članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 1. Protokola br. 1. uz EKLJP u vezi s člankom 6. stavcima 1. do 3. UEU-a i člankom 2. stavka 1. UFEU-a i povreda općeg načela zaštite legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti (članak 2. prva rečenica UEU-a) zbog pogrešnog ukidanja povoljnog, zakonitog upravnog akta;

                  —

                  povreda članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 1. Protokola br. 1. uz EKLJP u vezi s člankom 6. stavcima 1. do 3. UEU-a i člankom 2. stavka 1. UFEU-a i povreda općeg načela zaštite legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti (članak 2. prva rečenica UEU-a) zbog pogrešnog poništenja povoljnog, zakonitog upravnog akta.


title: predmet T-836/19: Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Première Vision protiv EUIPO-a - Vente-Privee.com (PV)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/87

      Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Première Vision protiv EUIPO-a - Vente-Privee.com (PV)
      (predmet T-836/19)
      (2020/C 45/73)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Première Vision (Lyon, Francuska) (zastupnik: C. Champagner Katz, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Vente-Privee.com SA (Pariz, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije PV – Prijava za registraciju br. 13 999 578

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. listopada 2019. u predmetu R 2125/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, ako je primjenjivo, podnositelju prigovora snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-838/19: Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/88

      Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)
      (predmet T-838/19)
      (2020/C 45/74)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: B. van Werven, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druge stranke pred žalbenim vijećem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksas, Sjedinjene Američke Države) i Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: Tinnus Enterprises

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1431 829-0006

         Pobijana odluka: privremena odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. u predmetu R 1005/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku o suspenziji žalbenog postupka pred žalbenim vijećem i donese odluku o nastavku postupka pred žalbenim vijećem;

                  —

                  spoji predmet koji je u postupku pred Općim sudom s predmetima R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1010/2018-3 i R 1009/2018-3 koji su također u postupku pred tim sudom, a koje je društvo Koopman International pokrenulo istodobno s ovim postupkom;

                  —

                  naloži društvu Tinnus Enterprises plaćanje troškova društva Koopman International.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „pravne sigurnosti”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „ekonomičnosti postupka”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „dobrog upravljanja”;

                  —

                  žalbeno vijeće nije pravilno uravnotežilo interese svih stranaka.


title: predmet T-839/19: Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a - Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/89

      Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a - Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)
      (predmet T-839/19)
      (2020/C 45/75)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: B. van Werven, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druge stranke pred žalbenim vijećem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksas, Sjedinjene Američke Države) i Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: Tinnus Enterprises

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1431 829-0002

         Pobijana odluka: privremena odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. u predmetu R 1006/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku o suspenziji žalbenog postupka pred žalbenim vijećem i donese odluku o nastavku postupka pred žalbenim vijećem;

                  —

                  spoji predmet koji je u postupku pred Općim sudom s predmetima R 1008/2018-3, R 1005/2018-3, R 1010/2018-3 i R 1009/2018-3 koji su također u postupku pred tim sudom, a koje je društvo Koopman International pokrenulo istodobno s ovom tužbom;

                  —

                  naloži društvu Tinnus Enterprises plaćanje troškova društva Koopman International.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „pravne sigurnosti”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „ekonomičnosti postupka”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „dobrog upravljanja”;

                  —

                  žalbeno vijeće nije pravilno uravnotežilo interese svih stranaka.


title: predmet T-840/19: Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/90

      Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)
      (predmet T-840/19)
      (2020/C 45/76)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: B. van Werven, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druge stranke pred žalbenim vijećem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksas, Sjedinjene Američke Države) i Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: Tinnus Enterprises

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1431 829-0005

         Pobijana odluka: privremena odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. u predmetu R 1008/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku o suspenziji žalbenog postupka pred žalbenim vijećem i donese odluku o nastavku postupka pred žalbenim vijećem;

                  —

                  spoji predmet koji je u postupku pred Općim sudom s predmetima R 1006/2018-3, R 1005/2018-3, R 1010/2018-3 i R 1009/2018-3 koji su također u postupku pred tim sudom, a koje je društvo Koopman International pokrenulo istodobno s ovom tužbom;

                  —

                  naloži društvu Tinnus Enterprises plaćanje troškova društva Koopman International.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „pravne sigurnosti”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „ekonomičnosti postupka”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „dobrog upravljanja”;

                  —

                  žalbeno vijeće nije pravilno uravnotežilo interese svih stranaka.


title: predmet T-841/19: Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/91

      Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a – Tinnus Enterprises i Mystic Products Import & Export (Oprema za distribuciju fluida)
      (predmet T-841/19)
      (2020/C 45/77)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: B. van Werven, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druge stranke pred žalbenim vijećem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksas, Sjedinjene Američke Države) i Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: Tinnus Enterprises

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1431 829-0008

         Pobijana odluka: privremena odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. u predmetu R 1009/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku o suspenziji žalbenog postupka pred žalbenim vijećem i donese odluku o nastavku postupka pred žalbenim vijećem;

                  —

                  spoji predmet koji je u postupku pred Općim sudom s predmetima R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1005/2018-3 i R 1010/2018-3 koji su također u postupku pred tim sudom, a koje je društvo Koopman International pokrenulo istodobno s ovom tužbom;

                  —

                  naloži društvu Tinnus Enterprises plaćanje troškova društva Koopman International.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „pravne sigurnosti”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „ekonomičnosti postupka”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „dobrog upravljanja”;

                  —

                  žalbeno vijeće nije pravilno uravnotežilo interese svih stranaka.


title: predmet T-842/19: Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a - Tinnus Enterprises i Mystic Products (oprema za distribuciju fluida)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/92

      Tužba podnesena 10. prosinca 2019. – Koopman International protiv EUIPO-a - Tinnus Enterprises i Mystic Products (oprema za distribuciju fluida)
      (predmet T-842/19)
      (2020/C 45/78)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Koopman International BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnik: B. van Werven, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druge stranke pred žalbenim vijećem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksas, Sjedinjene Američke Države) i Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: Tinnus Enterprises

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 1431 829-0007

         Pobijana odluka: privremena odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. rujna 2019. u predmetu R 1010/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku o suspenziji žalbenog postupka pred žalbenim vijećem i donese odluku o nastavku postupka pred žalbenim vijećem;

                  —

                  spoji predmet koji je u postupku pred Općim sudom s predmetima R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1005/2018-3 i R 1009/2018-3 koji su također u postupku pred tim sudom, a koje je društvo Koopman International paralelno pokrenulo;

                  —

                  naloži društvu Tinnus Enterprises plaćanje troškova društva Koopman International.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „pravne sigurnosti”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „ekonomičnosti postupka”;

                  —

                  žalbeno vijeće pogrešno je ocijenilo i primijenilo kriterij „dobrog upravljanja”;

                  —

                  žalbeno vijeće nije pravilno uravnotežilo interese svih stranaka.


title: predmet T-843/19: Tužba podnesena 12. prosinca 2019. – Correia protiv EGSO-a

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/93

      Tužba podnesena 12. prosinca 2019. – Correia protiv EGSO-a
      (predmet T-843/19)
      (2020/C 45/79)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Paula Correia (Woluwe-Saint-Étienne, Belgija) (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, odvjetnici)

         Tuženik: Europski gospodarski i socijalni odbor

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

            i stoga:

                  —

                  poništi odluku kojom je se ne promiče/razvrstava u 2019., donesenu nepoznatog dana, s čim je tužiteljica upoznata 12. travnja 2019.,

                  —

                  naloži plaćanje neimovinske štete, koja je ex aequo et bono procijenjena na 2 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi postupovnih jamstava iz članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i povredi načela nediskriminacije. Tužiteljica ističe da način na koji Europski gospodarski i socijalni odbor odlučuje o promaknuću i razvrstavanju članova privremenog osoblja tajništvâ skupinâ i, osobito, tajništva skupine I, narušava postupovna jamstva koja pruža članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. To je posebice slučaj s odlukom o nepromicanju/nerazvrstavanju tužiteljice u 2019. i drugim godinama. Naime, ta je odluka, najprije, neobrazložena. Nadalje, nikakav tekst, opća odluka ili priopćenje dostavljeno tužiteljici ili, u širem smislu, članovima privremenog osoblja skupina, ili skupine I, ne navodi koji su kriteriji usvojeni i primijenjeni da bi se utvrdilo koji će od članova privremenog osoblja biti promaknuti ili razvrstani. Nedostatak kriterija, jamstava jednakog postupanja, obavješćivanja, obrazloženja je tim više u suprotnosti sa zahtjevima članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer neki članovi osoblja tajništvâ i osobito tajništva skupine I brže napreduju u karijeri, a ostali vrlo sporo, poput tužiteljice.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti. Tužiteljica tvrdi da čak i ako Europski gospodarski i socijalni odbor ima diskrecijsku ovlast pri određivanju kriterija i pravila primjene članka 10. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, ti kriteriji i pravila moraju jamčiti stupanj predvidljivosti koji zahtijeva pravo Unije i, posebice, poštovati načelo pravne sigurnosti. Međutim, to nije slučaj ako ne postoje kriteriji koji omogućavaju članovima privremenog osoblja da znaju kako i pod kojim uvjetima će uslijediti promaknuće ili razvrstavanje zaključenjem dodatka ugovoru o radu.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogreški u ocjeni. Prema mišljenju tužiteljice, pregledom njezinih izvješća o ocjeni nakon njezina posljednjeg promaknuća iz 2016. može se zaključiti da odluka da je se ne promakne u 2019. sadržava očitu pogrešku u ocjeni.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti skrbi. Tužiteljica smatra da njezini interesi nisu uzeti u obzir kada je tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora o radu odlučivalo koji će članovi osoblja biti promaknuti ili razvrstani.


title: predmet T-844/19: Tužba podnesena 12. prosinca 2019. – Apologistics protiv EUIPO-a – Peikert (discount-apotheke.de)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/94

      Tužba podnesena 12. prosinca 2019. – Apologistics protiv EUIPO-a – Peikert (discount-apotheke.de)
      (predmet T-844/19)
      (2020/C 45/80)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Njemačka) (zastupnik: H. Hug, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Franz Michael Peikert (Offenbach, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije discount-apotheke.de u svijetlozelenoj, tamnozelenoj i bijeloj boji – prijava za registraciju br. 14 678 007

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. listopada 2019. u predmetu R 2309/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i odluku Odjela za prigovore od 5. listopada 2018.;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-847/19: Tužba podnesena 13. prosinca 2019. – X-cen-tek protiv EUIPO-a – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/95

      Tužba podnesena 13. prosinca 2019. – X-cen-tek protiv EUIPO-a – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)
      (predmet T-847/19)
      (2020/C 45/81)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Njemačka) (zastupnik: H. Hillers, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Altenloh, Brinck & Co. GmbH & Co. KG (Ennepetal, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije PAX – prijava za registraciju br. 16 487 803

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. rujna 2019. u predmetu R 2324/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-858/19: Tužba podnesena 18. prosinca 2019. – easyCosmetic Swiss protiv EUIPO-a – U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations (easycosmetic)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/96

      Tužba podnesena 18. prosinca 2019. – easyCosmetic Swiss protiv EUIPO-a – U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations (easycosmetic)
      (predmet T-858/19)
      (2020/C 45/82)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: easyCosmetic Swiss GmbH (Baar, Švicarska) (zastupnici: D. Terheggen i S. E. Sullivan, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH (Bad Nauheim, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije easycosmetic – žig Europske unije br. 13 801 675

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. listopada 2019. u predmetu R 973/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

      povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet C-16/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Michael Dobersberger protiv Magistrat der Stadt Wien (Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 56. i 57. UFEU-a – Sloboda pružanja usluga – Direktiva 96/71/EZ – Primjenjivost – Članak 1. stavak 3. točka (a) – Upućivanje radnika u okviru pružanja usluga – Pružanje usluga u međunarodnim vlakovima – Nacionalni propis koji nameće upravne obveze u pogledu upućivanja radnika)

text:
               24.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/2

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgerichtshof – Austrija) – Michael Dobersberger protiv Magistrat der Stadt Wien
      (predmet C-16/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 56. i 57. UFEU-a - Sloboda pružanja usluga - Direktiva 96/71/EZ - Primjenjivost - Članak 1. stavak 3. točka (a) - Upućivanje radnika u okviru pružanja usluga - Pružanje usluga u međunarodnim vlakovima - Nacionalni propis koji nameće upravne obveze u pogledu upućivanja radnika)
      (2020/C 61/02)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Michael Dobersberger

         Tuženik: Magistrat der Stadt Wien

         Izreka

      Članak 1. stavak 3. točku (a) Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga treba tumačiti na način da ne obuhvaća pružanje – u okviru ugovora koji su sklopili poduzeće s poslovnim nastanom u državi članici i poduzeće s poslovnim nastanom u nekoj drugoj državi članici koje je ugovorno vezano uz željezničkog prijevoznika čiji je poslovni nastan u toj istoj državi članici – usluga za vrijeme vožnje, usluga čišćenja ili usluga posluživanja putnika hranom i pićem, koje obavljaju zaposlenici prvog poduzeća ili radnici koje mu je ustupilo poduzeće koje također ima poslovni nastan u prvoj državi članici, u međunarodnim vlakovima koji prolaze kroz drugu državu članicu, ako ti radnici obavljaju znatan dio posla usko povezanog s tim uslugama na državnom području prve države članice i ako ondje započinju ili završavaju svoju službu.

         (1)  SL C 123, 9. 4. 2018.


title: predmet C-752/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof - Njemačka) – Deutsche Umwelthilfe eV protiv Freistaat Bayern (Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Članak 6., članak 47. prvi stavak i članak 52. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Direktiva 2008/50/EZ – Onečišćenje zraka – Kvaliteta zraka – Plan za kvalitetu zraka – Granične vrijednosti za dušikov dioksid – Obveza donošenja primjerenih mjera kako bi se osiguralo razdoblje minimalnog prekoračenja – Obveza nacionalnih sudova da poduzmu sve potrebne mjere – Odbijanje regionalne vlade da postupi u skladu sa sudskim nalogom – Mogućnost izricanja supletorne kazne zatvora visokim političkim predstavnicima ili visokim dužnosnicima predmetne regije – Djelotvorna sudska zaštita – Pravo na osobnu slobodu – Pravna osnova – Proporcionalnost)

text:
               24.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/17

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 19. prosinca 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof - Njemačka) – Deutsche Umwelthilfe eV protiv Freistaat Bayern
      (predmet C-752/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Članak 6., članak 47. prvi stavak i članak 52. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Direktiva 2008/50/EZ - Onečišćenje zraka - Kvaliteta zraka - Plan za kvalitetu zraka - Granične vrijednosti za dušikov dioksid - Obveza donošenja primjerenih mjera kako bi se osiguralo razdoblje minimalnog prekoračenja - Obveza nacionalnih sudova da poduzmu sve potrebne mjere - Odbijanje regionalne vlade da postupi u skladu sa sudskim nalogom - Mogućnost izricanja supletorne kazne zatvora visokim političkim predstavnicima ili visokim dužnosnicima predmetne regije - Djelotvorna sudska zaštita - Pravo na osobnu slobodu - Pravna osnova - Proporcionalnost)
      (2020/C 61/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Deutsche Umwelthilfe eV

         Tuženik: Freistaat Bayern

         Izreka

      Pravo Unije, osobito članak 47. prvi stavak Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da je, u okolnostima koje obilježava uporno odbijanje nacionalnog tijela da postupi u skladu sa sudskom odlukom kojom mu se nalaže izvršenje jasne, precizne i bezuvjetne obveze koja proizlazi iz navedenog prava, osobito iz Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu, na nadležnom nacionalnom sudu da izrekne supletornu kaznu zatvora nositeljima javne vlasti ako u odredbama nacionalnog prava postoji pravna osnova za donošenje takve kazne koja je dovoljno dostupna, precizna i predvidljiva u pogledu svoje primjene i pod uvjetom da ograničenje prava na slobodu zajamčenog člankom 6. Povelje o temeljnim pravima do kojeg dovodi takvo izricanje poštuje druge uvjete koji su u tom pogledu navedeni u njezinu članku 52. stavku 1. Nasuprot tomu, ako takva pravna osnova ne postoji u nacionalnom pravu, pravo Unije ne ovlašćuje taj sud na donošenje takve mjere.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: Predmet C-428/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2019. uputio Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – OL i drugi protiv Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

text:
               23.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 95/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2019. uputio Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – OL i drugi protiv Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.
      (Predmet C-428/19)
      (2020/C 95/04)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: OL, PM i RO

         Tuženik: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li odredbe iz članka 1. stavka 1. Direktive 96/71/EZ (1), u vezi s njezinim člancima 3. i 5. te člancima 285. i 299. Zakonika o radu, tumačiti na način da se mađarski radnici mogu pozvati na povredu obveze iz navedene direktive i francuskog zakonodavstva u području minimalne plaće protiv mađarskih poslodavaca u postupku pokrenutom pred mađarskim sudovima?

                  2.

                  Treba li naknade za pokrivanje troškova nastalih tijekom upućivanja radnika u inozemstvo smatrati dijelom plaće?

                  3.

                  Protivi li se članku 10. Uredbe 561/2006/EZ (2) praksa prema kojoj, u slučaju uštede određene razmjerno prijeđenom putu i potrošnji goriva, poslodavac, na temelju formule, plaća vozaču vozila za prijevoz dodatak koji nije dio plaće utvrđene njegovim ugovorom o radu i u vezi s kojim se ne plaćaju porezi niti doprinosi za socijalno osiguranje?
                  Valja imati na umu da ušteda goriva potiče vozače vozila za prijevoz da voze na način koji bi mogao ugroziti sigurnost prometa (npr. korištenjem, pri vožnji nizbrdo, sustava slobodnog hoda tijekom što duljeg razdoblja).

                  4.

                  Treba li Direktivu 96/71/EZ primijeniti na međunarodni prijevoz robe, osobito s obzirom na to da je Europska komisija pokrenula postupak zbog povrede protiv Njemačke i Francuske jer su primijenile zakonodavstvo o minimalnoj plaći u sektoru cestovnog prijevoza?

                  5.

                  Ako nije prenesena u nacionalno pravo, može li direktiva sama po sebi stvarati obveze za pojedinca i, stoga, sama po sebi biti temelj nekog zahtjeva protiv pojedinca u postupku pred nacionalnim sudom?

         (1)  Direktiva 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (SL 1997., L 18, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet i o izmjeni uredbi Vijeća (EEZ) br. 3821/85 i (EZ) br. 2135/98 te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 (SL 2006., L 102, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 6., str. 167. i ispravci SL 2015., L 272, str. 15. i SL 2016., L 195., str. 83.)