title: predmet T-37/17: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — Bank Tejarat protiv Vijeća („Izvanugovorna odgovornost — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ograničenje glede pristupa na državna područja država članica — Naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio nakon uvrštavanja i zadržavanja njegova imena na popis osoba i subjekata na koje se primjenjuju predmetne mjere ograničavanja — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila koje dodjeljuje prava pojedincima”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/29

      Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — Bank Tejarat protiv Vijeća
      (predmet T-37/17) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana - Zamrzavanje financijskih sredstava - Ograničenje glede pristupa na državna područja država članica - Naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio nakon uvrštavanja i zadržavanja njegova imena na popis osoba i subjekata na koje se primjenjuju predmetne mjere ograničavanja - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila koje dodjeljuje prava pojedincima”)
      (2019/C 230/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bank Tejarat (Teheran, Iran) (zastupnici: S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, A. Meskarian, solicitors, T. Otty, QC, R. Blakeley, V. Zaiwalla, H. Leith, barristers, i T. de la Mare, QC)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i A. Vitro, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska komisija (zastupnici: L. Havas i J. Norris, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a radi naknade štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 54/2012 od 23. siječnja 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 961/2010 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2012, L 19, str. 1.), Uredbe Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010 (SL 2012., L 88, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 194.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 709/2012 od 2. kolovoza 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 (SL 2012., L 208, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 227.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvo Bank Tejarat će snositi vlastite troškove, kao i troškove Vijeća Europske unije.

                  3.

                     Europska komisija će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 104, 3. 4. 2017.


title: predmet T-107/17: Presuda Općeg suda od 23. svibnja 2019. — Steinhoff i dr. protiv ESB-a („Izvanugovorna odgovornost — Ekonomska i monetarna politika — ESB — Nacionalne središnje banke — Restrukturiranje grčkog javnog duga — Sudjelovanje privatnog sektora — Klauzule o zajedničkom djelovanju — Obvezna razmjena grčkih vrijednosnih papira — Privatni vjerovnici — Mišljenje ESB-a — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima — Načelo pacta sunt servanda — Članak 17. stavci 1. i 2. Povelje o temeljnim pravima — Članak 63. stavak 1. UFEU-a — Članak 124. UFEU-a”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/30

      Presuda Općeg suda od 23. svibnja 2019. — Steinhoff i dr. protiv ESB-a
      (predmet T-107/17) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Ekonomska i monetarna politika - ESB - Nacionalne središnje banke - Restrukturiranje grčkog javnog duga - Sudjelovanje privatnog sektora - Klauzule o zajedničkom djelovanju - Obvezna razmjena grčkih vrijednosnih papira - Privatni vjerovnici - Mišljenje ESB-a - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Načelo pacta sunt servanda - Članak 17. stavci 1. i 2. Povelje o temeljnim pravima - Članak 63. stavak 1. UFEU-a - Članak 124. UFEU-a”)
      (2019/C 230/36)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Frank Steinhoff (Hamburg, Njemačka), Ewald Filbry, (Dortmund, Njemačka), Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG (Gräfenberg, Njemačka), Werner Bäcker (Rodgau, Njemačka), EMB Consulting SE (Mühltal, Njemačka) (zastupnici: O. Hoepner i D. Unrau, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: O. Heinz i G. Várhelyi, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamanna, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a radi naknade štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog toga što je ESB u svom mišljenju od 17. veljače 2012. (CON/2012/12) propustio skrenuti pažnju Helenske Republike na nezakonitost restrukturiranja grčkog javnog duga koje je zamišljeno putem obvezne razmjene vrijednosnih papira.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Nalaže se Franku Steinhoffu i Ewaldu Filbryju te društvu Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG, Werneru Bäckeru i društvu EMB Consulting SE snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 129, 24. 4. 2017.


title: predmet T-728/17: Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Marinvest i Porting protiv Komisije („Državne potpore — Lučka infrastruktura za rekreaciju — Koncesija za upravljanje lukom i stavljanje na raspolaganje infrastrukture i usluga bez plaćanja financijske naknade — Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore — Utjecaj na trgovinu među državama članicama”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/30

      Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Marinvest i Porting protiv Komisije
      (predmet T-728/17) (1)

      („Državne potpore - Lučka infrastruktura za rekreaciju - Koncesija za upravljanje lukom i stavljanje na raspolaganje infrastrukture i usluga bez plaćanja financijske naknade - Odluka kojom se utvrđuje nepostojanje državne potpore - Utjecaj na trgovinu među državama članicama”)
      (2019/C 230/37)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Marinvest d.o.o. (Izola, Slovenija) i Porting d.o.o. (Izola) (zastupnici: G. Cecovini Amigoni i L. Daniele, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Stancanelli, S. Noë i D. Recchia, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: u početku T. Henze i R. Kanitz, zatim R. Kanitz, agenti), Javno podjetje komunala Izola d.o.o. (Izola, Slovenija) (zastupnik: A. Mužina, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2017) 5049 final od 20. srpnja 2017. o državnoj potpori SA.45220 (2016/FC) — Slovenija — Navodna potpora društvu Komunala Izola d.o.o.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija

                  2.

                     Društva Marinvest d.o.o. i Porting d.o.o. snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske komisije.

                  3.

                     Savezna Republika Njemačka i društvo Javno podjetje komunala Izola d.o.o. snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 22, 22. 1. 2018.


title: predmet T-733/17: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — GMPO protiv Komisije („Lijekovi za humanu primjenu — Članak 3. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 141/2000 — Pojam ‚značajna dobrobit’ — Dostupnost lijeka za rijetke bolesti — Članak 5. stavak 12. točka (b) Uredbe br. 141/2000 — Komisijina odluka o uklanjanju lijeka iz registra lijekova za rijetke bolesti — Pogreška u ocjeni — Pogreška koja se tiče prava — Legitimna očekivanja”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/31

      Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — GMPO protiv Komisije
      (predmet T-733/17) (1)

      („Lijekovi za humanu primjenu - Članak 3. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 141/2000 - Pojam ‚značajna dobrobit’ - Dostupnost lijeka za rijetke bolesti - Članak 5. stavak 12. točka (b) Uredbe br. 141/2000 - Komisijina odluka o uklanjanju lijeka iz registra lijekova za rijetke bolesti - Pogreška u ocjeni - Pogreška koja se tiče prava - Legitimna očekivanja”)
      (2019/C 230/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: GMP-Orphan (GMPO) (Pariz, Francuska) (zastupnici: M. Demetriou, QC, E. Mackenzie, barrister, L. Tsang i J. Mulryne, solicitors)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: K. Petersen i A. Sipos, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije C(2017) 6102 final, od 5. rujna 2017. o izdavanju odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu uporabu Cuprior — trientine na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, u dijelu u kojem je Komisija u članku 5. te odluke odlučila da navedeni lijek više ne ispunjava kriterije predviđene Uredbom (EZ) br. 141/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1999. o lijekovima za rijetke bolesti (SL 2000., L 18, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 3.), kako bi bio registriran kao lijek za rijetke bolesti i da je, slijedom toga, potrebno ažurirati Registar lijekova za rijetke bolesti Unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     GMP-Orphan (GMPO) snosit će troškove postupka, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 13, 15. 1. 2018.


title: predmet T-751/17: Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Commune de Fessenheim i dr. protiv Komisije („Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dopis o protokolu za naknadu štete grupi EDF u okviru ukidanja dozvole za rad nuklearne elektrane Fessenheim koji je Komisija uputila francuskim vlastima — Uskraćivanje pristupa — Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa treće osobe — Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija — Opća predmnjeva povjerljivosti — Prevladavajući javni interes”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/32

      Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Commune de Fessenheim i dr. protiv Komisije
      (predmet T-751/17) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dopis o protokolu za naknadu štete grupi EDF u okviru ukidanja dozvole za rad nuklearne elektrane Fessenheim koji je Komisija uputila francuskim vlastima - Uskraćivanje pristupa - Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa treće osobe - Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija - Opća predmnjeva povjerljivosti - Prevladavajući javni interes”)
      (2019/C 230/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Commune de Fessenheim (Francuska), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Francuska), Conseil départemental du Haut-Rhin, (Colmar, Francuska), Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine, (Strasbourg, France) (zastupnik: G. de Rubercy, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Buchet i B. Stromsky, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Francuska Republika (zastupnici: E. de Moustier, B. Fodda i J.-L. Carré, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 18. listopada 2017. o uskraćivanju pristupa dopisu koji je ona uputila francuskim vlastima 22. ožujka 2017. u vezi s nacrtom protokola za naknadu štete grupi Électricité de France (EDF) na osnovi zatvaranja nuklearne elektrane Fessenheim.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Commune de Fessenheim, communauté de communes Pays Rhin-Brisach, conseil départemental du Haut-Rhin i conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

                  3.

                     Francuska Republika snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 32, 29. 1. 2018.


title: predmet T-813/17: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — Nerantzaki protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Postupak zapošljavanja — Obavijest o natječaju — Otvoreni natječaj EPSO/AD/331/16 — Uvjeti za prijam — Odluka odbora za odabir o tome da tužitelj nema pravo sudjelovanja u sljedećoj fazi natječaja — Pogreška koja se tiče prava”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/33

      Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — Nerantzaki protiv Komisije
      (predmet T-813/17) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Postupak zapošljavanja - Obavijest o natječaju - Otvoreni natječaj EPSO/AD/331/16 - Uvjeti za prijam - Odluka odbora za odabir o tome da tužitelj nema pravo sudjelovanja u sljedećoj fazi natječaja - Pogreška koja se tiče prava”)
      (2019/C 230/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Eleni Nerantzaki (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: u početku N. Korogiannakis, zatim L. Levi, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku P. Mihaylova i L. Radu Bouyon, zatim L. Radu Bouyon, D. Milanowska i B. Mongin, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se, s jedne strane, traži poništenje odluke odbora za odabir od 15. svibnja 2017. o tome da tužiteljica nema pravo sudjelovanja u sljedećoj fazi Otvorenog natječaja EPSO/AD/331/16, i, s druge strane, odluke tijela za imenovanje od 14. rujna 2017. kojom se odbija tužiteljičina žalba protiv odluke odbora za odabir da ju ne primi u sljedeću fazu navedenog natječaja.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka odbora za odabir od 15. svibnja 2017. o tome da Eleni Nerantzaki nema pravo sudjelovanja u sljedećoj fazi Otvorenog natječaja EPSO/AD/331/16.

                  2.

                     Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 52, 12. 2. 2018


title: spojeni predmeti T-3/18 i T-4/18: Presuda Općeg suda od 23. svibnja 2019. — Holzer y Cia protiv EUIPO-a — Annco (ANN TAYLOR i AT ANN TAYLOR) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni i figurativni žig Europske unije ANN TAYLOR i AT ANN TAYLOR — Apsolutni razlog za ništavost — Članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 — Zla vjera”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/34

      Presuda Općeg suda od 23. svibnja 2019. — Holzer y Cia protiv EUIPO-a — Annco (ANN TAYLOR i AT ANN TAYLOR)
      (spojeni predmeti T-3/18 i T-4/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni i figurativni žig Europske unije ANN TAYLOR i AT ANN TAYLOR - Apsolutni razlog za ništavost - Članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Zla vjera”)
      (2019/C 230/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Holzer y Cia, SA de CV (Mexico, Meksiko) (zastupnici: N. Fernández Fernández-Pacheco i A. Fernández Fernández-Pacheco, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Lukošiūtė i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Annco, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: D. Rose, J. Warner, E. Preston, solicitors i P. Roberts, QC)

         Predmet

      Dvije tužbe podnesene protiv odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. i 8. studenoga 2017. (predmeti R 2370/2016-2 i R 2371/2016-2), koje se odnose na dva postupka za proglašavanje žiga ništavim između društava Annco i Holzer y Cia.

         Izreka

                  1.

                     Tužbe se odbijaju.

                  2.

                     Društvo Holzer y Cia, SA de CV snosit će vlastite troškove kao i one Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Annco, Inc.

         (1)  SL C 72, 26. 2. 2018.


title: predmet T-12/18: Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Zweirad-Center Stadler protiv EUIPO-a — Triumph Designs (Triumph) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Triumph — Raniji verbalni žig Europske unije TRIUMPH — Djelomično odbijanje prijave za registraciju — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Istovjetnost znakova — Razlikovni karakter ranijeg žiga stečen uporabom — Sličnost proizvoda — Članak 8. stavak 1. točka (b), Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/35

      Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Zweirad-Center Stadler protiv EUIPO-a — Triumph Designs (Triumph)
      (predmet T-12/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Triumph - Raniji verbalni žig Europske unije TRIUMPH - Djelomično odbijanje prijave za registraciju - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Istovjetnost znakova - Razlikovni karakter ranijeg žiga stečen uporabom - Sličnost proizvoda - Članak 8. stavak 1. točka (b), Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 230/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Zweirad-Center Stadler GmbH (Ratisbonne, Njemačka) (zastupnici: u početku P. Ruess i A. Doepner-Thiele, zatim P. Ruess, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Walicka i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Triumph Designs Ltd (Swadlincote, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: S. Malynicz, QC)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. studenoga 2017. (predmet R 665/2017-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Triumph Designs i Zweirad-Center Stadler.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvo Zweirad-Center Stadler GmbH snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

                  3.

                     Društvo Triumph Designs Ltd snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 72, 26. 2. 2018.


title: predmet T-37/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński protiv EUIPO-a — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Brave Paper — Raniji nacionalni verbalni žig BRAVO — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabunu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 — Konceptualna sličnost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/36

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński protiv EUIPO-a — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
      (predmet T-37/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Brave Paper - Raniji nacionalni verbalni žig BRAVO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabunu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Konceptualna sličnost”)
      (2019/C 230/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Pruszczyk, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Heinrich Bauer Verlag KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: U. Grübler, S. Engels i C. Engelmann, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. studenoga 2017. (predmet R 391/2017-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Heinrich Bauer Verlag i Stirlinxa Arkadiusza Kamusińskog.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Stirlinx Arkadiusz Kamusiński snosit će troškove postupka.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: spojeni predmeti T-89/18 i T-90/18: Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Guiral Broto protiv EUIPO-a — Gastro & Soul (Café del Sol i CAFE DEL SOL) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnih i figurativnih žigova Europske unije Café del Sol i CAFE DEL SOL — Raniji nacionalni figurativni žig Café del Sol — Dokaz o postojanju, valjanosti i opsegu zaštite ranijeg žiga — Prevođenje — Prava obrane — Članak 95. stavak 2. Uredbe 2017/100”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/36

      Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Guiral Broto protiv EUIPO-a — Gastro & Soul (Café del Sol i CAFE DEL SOL)
      (spojeni predmeti T-89/18 i T-90/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnih i figurativnih žigova Europske unije Café del Sol i CAFE DEL SOL - Raniji nacionalni figurativni žig Café del Sol - Dokaz o postojanju, valjanosti i opsegu zaštite ranijeg žiga - Prevođenje - Prava obrane - Članak 95. stavak 2. Uredbe 2017/100”)
      (2019/C 230/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španjolska) (zastupnik: J. L. de Castro Hermida, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: P. Sipos, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Njemačka)

         Predmet

      Tužbe protiv odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. prosinca 2017. (predmeti R 1095/2017-4 i R 1096/2017-4) koje se odnose na postupke povodom prigovora između Ramóna Guirala Brotoa i društva Gastro & Soul.

         Izreka

                  1.

                     Poništavaju se odluke četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 4. prosinca 2017. (predmeti R 1095/2017-4 i R 1096/2017-4) u odnosu na postupke povodom prigovora između Ramóna Guirala Brotoa i društva Gastro & Soul GmbH.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužbe se odbijaju.

                  3.

                     EUIPO-u i Ramónu Guiralu Brotou nalaže se snošenje njihovih vlastitih troškova.

         (1)  SL C 134, 16. 4. 2018.


title: predmet T-99/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Stamatopoulos protiv ENISA-e („Javna služba — Privremeno osoblje — Postupak zapošljavanja — Obavijest o slobodnom radnom mjestu — Imenovanje na radno mjesto načelnika odjela — Odbijanje prijave — Obveza obrazlaganja — Očita pogreška u ocjeni — Jednako postupanje — Transparentnost — Odgovornost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/37

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Stamatopoulos protiv ENISA-e
      (predmet T-99/18) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Postupak zapošljavanja - Obavijest o slobodnom radnom mjestu - Imenovanje na radno mjesto načelnika odjela - Odbijanje prijave - Obveza obrazlaganja - Očita pogreška u ocjeni - Jednako postupanje - Transparentnost - Odgovornost”)
      (2019/C 230/46)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Grigorios Stamatopoulos (Atena, Grčka) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Agencija Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost (zastupnici: A. Ryan, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnikâ)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, kao prvo, poništenje odluke ENISA-e od 25. srpnja 2017. o odbijanju tužiteljeve prijave na radno mjesto načelnika odjela „Financije i javna nabava” i, kao drugo, naknadu štete koja je tužitelju navodno nastala zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Grigoriosu Stamatopoulosu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 134, 16. 4. 2018.


title: predmet T-104/18: Presuda Općeg suda od 20. svibnja 2019. — Fundación Tecnalia Research & Innovation protiv REA-e („Arbitražna klauzula — Sporazum o bespovratnim sredstvima sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. — 2013.) — Razvoj sustava kontrole postupka i kvalitete u sektoru industrijske proizvodnje hrane — Projekt Food-Watch — Preklapanje projekta s drugim projektom koji se financira u okviru istog programa — Obveze informiranja koje imaju korisnici — Odluka kojom se zahtijeva povrat financijskog doprinosa isplaćenog na temelju izvršenja ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/38

      Presuda Općeg suda od 20. svibnja 2019. — Fundación Tecnalia Research & Innovation protiv REA-e
      (predmet T-104/18) (1)

      („Arbitražna klauzula - Sporazum o bespovratnim sredstvima sklopljen u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007. - 2013.) - Razvoj sustava kontrole postupka i kvalitete u sektoru industrijske proizvodnje hrane - Projekt Food-Watch - Preklapanje projekta s drugim projektom koji se financira u okviru istog programa - Obveze informiranja koje imaju korisnici - Odluka kojom se zahtijeva povrat financijskog doprinosa isplaćenog na temelju izvršenja ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava”)
      (2019/C 230/47)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Saint-Sébastien, Španjolska) (zastupnici: P. Palacios Pesquera i M. Rius Coma, odvjetnici)

         Tuženik: Izvršna agencija za istraživanje (zastupnici: S. Payan-Lagrou i V. Canetti, agenti, uz asistenciju J. Rivasa Andrésa, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 272. UFEU-a kojim se u bitnome traži da se utvrdi da tužitelj nije dužan izvršiti povrat bespovratnih sredstava dodijeljenih za projekt FP7-SME 2013 605879 (Food-Watch).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Zakladi Fundación Tecnalia Research & Innovation nalaže se snošenje troškova, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 134, 16. 4. 2018.


title: predmet T-269/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Inditex protiv EUIPO-a — Ffauf Italia (ZARA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije ZARA — Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi LE DELIZIE ZARA i ZARA — Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova — Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 — Članak 18. stavak 1. Uredbe 2017/1001 — Obveza obrazlaganja”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/40

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Inditex protiv EUIPO-a — Ffauf Italia (ZARA)
      (predmet T-269/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije ZARA - Raniji nacionalni verbalni i figurativni žigovi LE DELIZIE ZARA i ZARA - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova - Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 - Članak 18. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Obveza obrazlaganja”)
      (2019/C 230/50)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španjolska) (zastupnici: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal i E. Armero Lavie, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Crespo Carrillo, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ffauf Italia SpA (Riese Pio X, Italija) (zastupnici: P. Creta, A. Lanzarini, B. Costa, A. Sponzilli i M. Lazzarotto, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. veljače 2018. (spojeni predmeti R 359/2015-5 i R 409/2015-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Ffauf Italia i Inditex.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 2. veljače 2018. (spojeni predmeti R 359/2015-5 i R 409/2015-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Ffauf Italia SA i Industria de Diseño Textil, SA (Inditex), s obzirom na „voće i povrće, konzervirano, zamrznuto, suho i kuhano povrće i mahunarke; žele, džemove i kompote; mliječne proizvode; jestiva ulja i masti” iz razreda 29. Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen, kao i za proizvode „riža, tapioka, sago; brašno i pripravci od žitarica, kruh, pekarski proizvodi; kvasac, prašak za pecivo; sol, senf; ocat, umaci (začinski); začini; grickalice na bazi riže” iz razreda 30., „svježe povrće” iz razreda 31., „svježi sok” iz razreda 32., „usluge maloprodaje i veleprodaje u trgovinama, putem globalnih računalnih mreža, putem kataloga, pošte, telefona, radija i televizije i drugih elektroničkih sredstava konzerviranog, zamrznutog, sušenog i kuhanog povrća, jestivih ulja, riže, brašna i pripravaka na bazi žitarica, kruha, octa, umaka (začinskih)” iz razreda 35. i „usluge pružanja hrane i pića (okrepa); restorani sa samoposluživanjem, kafići” iz razreda 43.

                  2.

                     EUIPO i Ffauf Italia snosit će vlastite kao i troškove društva Industria de Diseño Textil (Inditex) nastale u postupku pred Općim sudom.

         (1)  SL C 231, 2. 7. 2018.


title: predmet T-325/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — VI.TO. protiv EUIPO-a — Bottega (Oblik ružičaste boce) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Trodimenzionalni žig Europske unije — Oblik ružičaste boce — Apsolutni razlozi za odbijanje — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočke i. do iii. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočke i. do iii. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/42

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — VI.TO. protiv EUIPO-a — Bottega (Oblik ružičaste boce)
      (predmet T-325/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Trodimenzionalni žig Europske unije - Oblik ružičaste boce - Apsolutni razlozi za odbijanje - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočke i. do iii. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočke i. do iii. Uredbe 2017/1001)”)
      (2019/C 230/52)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Italija) (zastupnik: L. Giove, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Scardocchia i A. Folliard-Monguiral, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sandro Bottega (Colle Umberto, Italija) (zastupnik: R. Galli, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. ožujka 2018. (predmet R 1037/2017-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva VI.TO. i S. Bottege.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija

                  2.

                     Društvu Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 268, 30. 7. 2018.


title: predmet T-354/18: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — KID-Systeme protiv EUIPO-a — Sky (SKYFi) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SKYFi — Raniji verbalni nacionalni žigovi i žigovi Europske Unije SKY — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Istovjetnost proizvoda i usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 — Obveza obrazlaganja — Članak 94. Uredbe 2017/1001 — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001 — Obustava upravnog postupka — Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) — Zlouporaba ovlasti — Pravo na pošteno suđenje — Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima — Usmeni dio postupka pred žalbenim vijećem — Članak 96. Uredbe 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/43

      Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — KID-Systeme protiv EUIPO-a — Sky (SKYFi)
      (predmet T-354/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije SKYFi - Raniji verbalni nacionalni žigovi i žigovi Europske Unije SKY - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost znakova - Istovjetnost proizvoda i usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. Uredbe 2017/1001 - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001 - Obustava upravnog postupka - Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95 (koje je postalo članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Zlouporaba ovlasti - Pravo na pošteno suđenje - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Usmeni dio postupka pred žalbenim vijećem - Članak 96. Uredbe 2017/1001”)
      (2019/C 230/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: KID-Systeme GmbH (Buxtehude, Njemačka) (zastupnici: R. Kunze, G. Würtenberger i T. Wittmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Markakis i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sky Ltd, ranije Sky plc (Isleworth, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: K. Saliger, solicitor i P. Roberts, QC, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. ožujka 2018. (predmet R 106/2017-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sky i KID-Systeme.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Nalaže se društvu KID-Systeme GmbH snošenje troškova ovog postupka.

         (1)  SL C 268, 30. 7. 2018.


title: predmet T-465/18: Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Eurolamp protiv EUIPO-a (EUROLAMP pioneers in new technology) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije EUROLAMP pioneers in new technology — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/44

      Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Eurolamp protiv EUIPO-a (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (predmet T-465/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije EUROLAMP pioneers in new technology - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001”)
      (2019/C 230/54)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Solun, Grčka) (zastupnik: A. Argyriadis, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: K. Markakis, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. svibnja 2018. (predmet R 1358/2017-1), u vezi s prijavom za registraciju verbalnog znaka EUROLAMP pioneers in new technology kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 341, 24. 9. 2018.


title: predmet T-466/18: Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Eurolamp protiv EUIPO-a (EUROLAMP pioneers in new technology) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije EUROLAMP pioneers in new technology — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/100”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/44

      Presuda Općeg suda od 14. svibnja 2019. — Eurolamp protiv EUIPO-a (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (predmet T-466/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije EUROLAMP pioneers in new technology - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/100”)
      (2019/C 230/55)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Solun, Grčka) (zastupnik: A. Argyriadis, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: K. Markakis, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. svibnja 2018. (predmet R 1359/2017-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka EUROLAMP pioneers in new technology kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 341, 24. 9. 2018.


title: predmet T-469/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Battelle Memorial Institute protiv EUIPO-a (HEATCOAT) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije HEATCOAT — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 — Jednako postupanje — Načelo dobre uprave”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/45

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Battelle Memorial Institute protiv EUIPO-a (HEATCOAT)
      (predmet T-469/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije HEATCOAT - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Jednako postupanje - Načelo dobre uprave”)
      (2019/C 230/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Battelle Memorial Institute (Columbus, Ohio, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: B. Brandreth, QC)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: P. Sipos i H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. svibnja 2018. (predmet R 36/2018-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka HEATCOAT kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Battelle Memorial Institute nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 341, 24. 9. 2018.


title: predmet T-629/18: Presuda Općeg suda od 7. svibnja 2019. — mobile.de protiv EUIPO-a (Prikaz automobila u oblačiću) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje automobil u oblačiću — Dopuštenost žalbe pred žalbenim vijećem — Članak 49. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 — Ograničenje popisa proizvoda ili usluga obuhvaćenih žigom za koji je podnesena prijava — Članak 27. stavak 5. Delegirane uredbe (EU) 2018/625 — Opseg ispitivanja koje mora provesti žalbeno vijeće — Obveza odlučivanja o zahtjevu za ograničenje”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/46

      Presuda Općeg suda od 7. svibnja 2019. — mobile.de protiv EUIPO-a (Prikaz automobila u oblačiću)
      (predmet T-629/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje automobil u oblačiću - Dopuštenost žalbe pred žalbenim vijećem - Članak 49. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 - Ograničenje popisa proizvoda ili usluga obuhvaćenih žigom za koji je podnesena prijava - Članak 27. stavak 5. Delegirane uredbe (EU) 2018/625 - Opseg ispitivanja koje mora provesti žalbeno vijeće - Obveza odlučivanja o zahtjevu za ograničenje”)
      (2019/C 230/57)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: mobile.de GmbH (Dreilinden, Njemačka) (zastupnik: T. Lührig, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. kolovoza 2018. (predmet R 2653/2017-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje automobil u oblačiću kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 7. kolovoza 2018. (predmet R 2653/2017-4).

                  2.

                     EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 445, 10. 12. 2018.


title: predmet T-237/18: Rješenje Općeg suda od 17. svibnja 2019. — Martini–Sportswear protiv EUIPO-a — Olympique de Marseille (M) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig M — Povlačenje pobijanog akta — Prestanak postojanja predmeta spora — Obustava postupka”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/46

      Rješenje Općeg suda od 17. svibnja 2019. — Martini–Sportswear protiv EUIPO-a — Olympique de Marseille (M)
      (predmet T-237/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig M - Povlačenje pobijanog akta - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2019/C 230/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Martini–Sportswear GmbH (Annaberg, Austrija) (zastupnik: W. Lang, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard–Monguiral i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Olympique de Marseille SASP (Marseille, Francuska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. siječnja 2018. (predmet R 1755/2017-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Olympique de Marseille i Martini-Sportswear.

         Izreka

                  1.

                     Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                     Društvo Martini-Sportswear GmbH snosit će vlastite troškove kao i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 221, 25. 6. 2018.


title: predmet T-281/18: Rješenje Općeg suda od 6. svibnja 2019. — ABLV Bank protiv ESB-a („Tužba za poništenje — Ekonomska i monetarna unija — Bankovna unija — Jedinstveni sanacijski mehanizam za kreditne institucije i određena investicijska društva (SRM) — Sanacijski postupak koji se primjenjuje u slučaju kada subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti — Društvo majka i društvo kći — ESB-ova izjava da subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti — Uredba br. (EU) br. 806/2014 — Pripremni akti — Akti koji se ne mogu pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/47

      Rješenje Općeg suda od 6. svibnja 2019. — ABLV Bank protiv ESB-a
      (predmet T-281/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Ekonomska i monetarna unija - Bankovna unija - Jedinstveni sanacijski mehanizam za kreditne institucije i određena investicijska društva (SRM) - Sanacijski postupak koji se primjenjuje u slučaju kada subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti - Društvo majka i društvo kći - ESB-ova izjava da subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti - Uredba br. (EU) br. 806/2014 - Pripremni akti - Akti koji se ne mogu pobijati - Nedopuštenost”)
      (2019/C 230/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: ABLV Bank AS (Riga, Latvija) (zastupnici O. Behrends, M. Kirchner i L. Feddern, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: G. Marafioti i E. Koupepidou, agenti, uz asistenciju J. Rodrígueza Cárcama, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluka ESB-a od 23. veljače 2018. kojima je on izjavio da tužitelj i njegovo društvo kći ABLV Bank Luxembourg SA propadaju ili je vjerojatno da će propasti u smislu članka 18. stavka 1. Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Društvu ABLV Bank AS nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske središnje banke (ESB).

         (1)  SL C 259, 23. 7. 2018.


title: predmet T-283/18: Rješenje Općeg suda od 6. svibnja 2019. — Bernis i dr. protiv ESB-a („Tužba za poništenje — Ekonomska i monetarna unija — Bankovna unija — Jedinstveni sanacijski mehanizam za kreditne institucije i određena investicijska društva (SRM) — Postupak sanacije primjenjiv kada subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti — Društvo majka i društvo kćer — Utvrđenje od strane ESB-a činjenice da subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti — Uredba (EU) br. 806/2014 — Pripremni akti — Akti koji se ne mogu pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/48

      Rješenje Općeg suda od 6. svibnja 2019. — Bernis i dr. protiv ESB-a
      (predmet T-283/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Ekonomska i monetarna unija - Bankovna unija - Jedinstveni sanacijski mehanizam za kreditne institucije i određena investicijska društva (SRM) - Postupak sanacije primjenjiv kada subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti - Društvo majka i društvo kćer - Utvrđenje od strane ESB-a činjenice da subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti - Uredba (EU) br. 806/2014 - Pripremni akti - Akti koji se ne mogu pobijati - Nedopuštenost”)
      (2019/C 230/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Ernests Bernis (Jurmala, Latvija), Oļegs Fiļs (Jurmala), OF Holding SIA (Riga, Latvija), Cassandra Holding Company SIA (Jurmala) (zastupnici: O. Behrends, M. Kirchner i L. Feddern, odvjetnici)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: G. Marafioti i E. Koupepidou, u svojstvu agenata, uz asistenciju J. Rodríguez Cárcamo, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja odluka ESB-a od 23. veljače 2018., kojima je ESB utvrdio da ABLV Bank AS i njezino društvo kćer, ABLV Bank Luxembourg SA, propadaju ili je vjerojatno da će propasti, u smislu članka 18. stavka 1. Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014, L 225, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Ernestsu Bernisu, Oļegsu Fiļsu, društvima OF Holding SIA i Cassandra Holding Company SIA nalaže se da snose vlastite troškove, kao i troškove Europske središnje banke (ESB).

         (1)  SL C 259, 23. 7. 2018.


title: predmet T-330/18: Rješenje Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Carvalho i dr. protiv Parlamenta i Vijeća („Tužba za poništenje i naknadu štete — Okoliš — Emisija stakleničkih plinova — Paket mjera za klimu i energiju do 2030. godine — Direktiva (EU) 2018/410 — Uredba (EU) 2018/842 — Uredba (EU) 2018/841 — Nepostojanje osobnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/49

      Rješenje Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Carvalho i dr. protiv Parlamenta i Vijeća
      (predmet T-330/18) (1)

      („Tužba za poništenje i naknadu štete - Okoliš - Emisija stakleničkih plinova - Paket mjera za klimu i energiju do 2030. godine - Direktiva (EU) 2018/410 - Uredba (EU) 2018/842 - Uredba (EU) 2018/841 - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2019/C 230/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugal) i ostali tužitelji čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnici: G. Winter, profesor, R. Verheyen, odvjetnik, i H. Leith, barrister)

         Tuženici: Europski parlament (zastupnici: L. Darie i A. Tamás, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Moore i M. Simm, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i kojim se traži djelomično poništenje Direktive (EU) 2018/410 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2018. o izmjeni Direktive 2003/87/EZ radi poboljšanja troškovno učinkovitih smanjenja emisija i ulaganja za niske emisije ugljika te Odluke (EU) 2015/1814 (SL 2018., L 76, str. 3), osobito njezina članka 1., Uredbe (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL 2018., L 156, str. 26), osobito njezina članka 4. stavka 2. i njezina Priloga I. i Uredbe (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL 2018., L 156, str. 1.), osobito njezina članka 4. i, s druge strane, zahtjev koji se temelji na člancima 268. i 340 UFEU-a i kojim se traži, u obliku naloga, naknada štete koju su tužitelji navodno pretrpjeli.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Obustavlja se postupak o zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Climate Action Network Europe, WeMove Europe SCE mbH, Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaft i Europska komisija.

                  3.

                     Armando Carvalho i ostali tužitelji čija su imena navedena u prilogu snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.

                  4.

                     Climate Action Network Europe, WeMove Europe, Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaft i Europska komisija snosit će vlastite troškove nastale povodom zahtjevâ za intervenciju.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: predmet T-396/18: Rješenje Općeg suda od 16. svibnja 2019. — ITSA protiv Komisije („Tužba za poništenje — Usklađivanje zakonodavstava — Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih i srodnih proizvoda - Uspostava i rad sustava sljedivosti duhanskih proizvoda — Delegirana uredba i provedbeni akti — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/50

      Rješenje Općeg suda od 16. svibnja 2019. — ITSA protiv Komisije
      (predmet T-396/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Usklađivanje zakonodavstava - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih i srodnih proizvoda - Uspostava i rad sustava sljedivosti duhanskih proizvoda - Delegirana uredba i provedbeni akti - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2019/C 230/62)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: F. Scanvic, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: I. Rubene i C. Valero, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU za poništenje Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/573 оd 15. prosinca 2017. o ključnim elementima ugovora o pohrani podataka koji se sklapaju u okviru sustava sljedivosti duhanskih proizvoda (SL 2018., L 96, str. 1.), Provedbene uredbe Komisije (EU) 2018/574 od 15. prosinca 2017. o tehničkim standardima za uspostavu i rad sustava sljedivosti duhanskih proizvoda (SL 2018., L 96, str. 7.) i Provedbene odluke Komisije (EU) 2018/576 оd 15. prosinca 2017. o tehničkim standardima za sigurnosna obilježja koja se stavljaju na duhanske proizvode (SL 2018., L 96, str. 57.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Vijeće Europske unije.

                  3.

                     Društvo International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

                  4.

                     Vijeće će snositi vlastite troškove povezane sa zahtjevom za intervenciju.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet T-422/18: Rješenje Općeg suda od 14. svibnja 2019. — RATP protiv Komisije („Tužba za poništenje — Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti o postupku koji je Komisija pokrenula protiv države članice — Tužiteljevi dokumenti — Zahtjev za pristup treće osobe — Prvotna odluka o djelomičnom odobravanju pristupa — Bespredmetnost — Nedopuštenost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/50

      Rješenje Općeg suda od 14. svibnja 2019. — RATP protiv Komisije
      (predmet T-422/18) (1)

      („Tužba za poništenje - Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti o postupku koji je Komisija pokrenula protiv države članice - Tužiteljevi dokumenti - Zahtjev za pristup treće osobe - Prvotna odluka o djelomičnom odobravanju pristupa - Bespredmetnost - Nedopuštenost”)
      (2019/C 230/63)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Pariz, Francuska) (zastupnici: u početku E. Morgan de Rivery, P. Delelis i C. Lavin, zatim P. Delelis i C. Lavin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Buchet, W. Mölls i C. Ehrbar, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisijine Glavne uprave za mobilnost i promet od 5. ožujka 2018. o zahtjevu za pristup RATP-ovim dokumentima zato što je njome djelomično odobren zatraženi pristup.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Régie autonome des transports parisiens (RATP) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 364, 8. 10. 2018.


title: predmet T-473/18: Rješenje Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Getsmarter Online protiv EUIPO-a (getsmarter) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije getsmarter — Žig koji se sastoji od reklamnog slogana — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001) — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe (EU) br. 2017/1001) — Tužba koja je očito pravno neosnovana”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/51

      Rješenje Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Getsmarter Online protiv EUIPO-a (getsmarter)
      (predmet T-473/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije getsmarter - Žig koji se sastoji od reklamnog slogana - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001) - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 3. Uredbe (EU) br. 2017/1001) - Tužba koja je očito pravno neosnovana”)
      (2019/C 230/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Getsmarter Online Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: I. Silcock, barrister)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: G. Schneider, A. Folliard-Monguiral i H. O’Neill, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. svibnja 2018. (predmet R 2632/2017-1), u vezi s prijavom za registraciju figurativnog znaka getsmarter kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Getsmarter Online Ltd nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet T-517/18: Rješenje Općeg suda od 10. svibnja 2019. — Zott protiv EUIPO-a — TSC Food Products (Pravokutni kolač spreman za jelo) („Dizajn Zajednice — Postupak za proglašavanje dizajna ništavim — Dizajn Zajednice koji predstavlja pravokutni kolač spreman za jelo — Raniji dizajni Zajednice — Razlog ništavosti — Nepostojanje individualnog karaktera — Nepostojanje drukčijeg ukupnog dojma — Stupanj slobode dizajnera — Upućeni korisnik — Članak 4. stavak 1., članak 6. stavak 1., točka (b) i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 — Očito pravno neosnovana tužba”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/52

      Rješenje Općeg suda od 10. svibnja 2019. — Zott protiv EUIPO-a — TSC Food Products (Pravokutni kolač spreman za jelo)
      (predmet T-517/18) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje dizajna ništavim - Dizajn Zajednice koji predstavlja pravokutni kolač spreman za jelo - Raniji dizajni Zajednice - Razlog ništavosti - Nepostojanje individualnog karaktera - Nepostojanje drukčijeg ukupnog dojma - Stupanj slobode dizajnera - Upućeni korisnik - Članak 4. stavak 1., članak 6. stavak 1., točka (b) i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Očito pravno neosnovana tužba”)
      (2019/C 230/65)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Zott SE & Co. KG (Mertingen, Njemačka) (zastupnici: E. Schalast, R. Lange i C. Böhler, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: TSC Food Products GmbH (Wels, Austrija) (zastupnik: M. Gaderer, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. lipnja 2018. (predmet R1341/2017-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje dizajna ništavim između društava TSC Food Products i Zott.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Zott SE & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: Predmet T-806/17: Tužba podnesena 11. prosinca 2017. – BASF i REACH & colours protiv ECHA

text:
               12.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/37

         Tužba podnesena 11. prosinca 2017. – BASF i REACH & colours protiv ECHA
   (Predmet T-806/17)
   (2018/C 052/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Njemačka) i REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: R. Cana, E. Mullier i H. Widemann, odvjetnici, i D. Abrahams, Barrister)

      Tuženik: Europska agencija za kemikalije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda traži da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom i utemeljenom;

               —

               poništi Odluku Europske agencije za kemikalije DSH-30-3-D-0122-2017 od 2. listopada 2017. kojom se daje pristup zajedničkoj dostavitvari heksanatrijev 2,2’- [vinilenebis [(3-sulfonato-4,1-fenilen)imino [6-(dietilamino)-1,3,5-triazine-4,2- diil]imino]] bis(benzene-1,4-disulphonate) (EC No. 255-217-5);

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka;

               —

               naloži poduzimanje ostalih takvih ili dodatnih mjera koje smatra potrebnim.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelji ističu četiri tužbena zahtjeva.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Europska agencija za kemikalije (u daljnjem tekstu: Agencija) počinila pogrešku koja se tiče činjenica isključivši relevantne činjenice iz osnove pobijane odluke.

                           —

                           Tužitelji tvrde da se Agencija, time što je u potpunosti zanemarila nastojanja stranaka prije 2017., i činjenično pogrešno utvrdila identitet prvog tužitelja i datum podnošenja odgovora na Agencijin zahtjev za informacijama; temelji na pogrešnom utvrđenju činjenica koje su suprotne načelu dobre uprave i čine pobijanu odluku nevaljanom u toj mjeri da je treba poništiti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni kad je propustila ocijeniti sve relevantne činjenice i okolnosti, zaključivši da je podnositelj zahtjeva uložio više napora od tužiteljâ i propustivši uzeti u obzir članak 25. Uredbe REACH (1)

                           —

                           Tužitelji tvrde da je Agencija počinila očitu pogrešku u ocjeni kad je propustila uzeti u obzir sve relevantne činjenice i okolnosti vezano za situaciju koju bi pobijana odluka trebala uređivati, zaključivši da je podnositelj zahtjeva uložio više napora tužiteljâ od i propustivši uzeti u obzir njihovu zabrinutost vezano za udvostručenje pokusa na kralježnjacima podnositelja zahtjeva, suprotno članku 25. Uredbe REACH.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Agencija povrijedila načelo pravne sigurnosti stavivši tužitelje u neprihvatljiv položaj u pogledu pravne sigurnosti što se tiče sposobnosti podnositelja zahtjeva da se pouzda u podatke tužiteljâ i što se tiče sukladnosti i kvalitete podataka podnositelja zahtjeva.

                           —

                           Tužitelji smatraju da je agencija usvajanjem pobijane odluke povrijedila načelo pravne sigurnosti jer se njome ne ograničuje pristup odobren njihovom zajedničkoj dostaviiako podnositelj zahtjeva izvršava registraciju potpunim opt-outom i s obzirom na to da se Agencija u potpunom opt-out spisu nije bavila navedenim pitanjima (kvalitetom i mogućim udvostručavanjem pokusa na kralježnjacima). Tužitelji su prema tome u situaciji pravne nesigurnosti što se tiče načina zaštite njihovih prava, jer nisu jasni opseg i doseg prava dodijeljenih podnositelju zahtjeva.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Agencija prekršila svoju dužnost obrazlaganja jer nije objasnila zašto nije smatrala relevantnim niti jedan dopis prije 2017.

                           —

                           Agencija je donijela pobijanu odluku temeljeći se samo na dijelu pregovora koji su se odvijali među strankama i proizvoljno ograničila svoje preispitivanje na nekoliko dopisa koje su stranke razmijenile od siječnja 2017. nadalje. Tužitelji su podnijeli sve dopise o tvari koje su razmijenili on i podnositelj zahtjeva, ističući zašto su oni relevantni. Usprkos pojašnjenju tužiteljâ u pogledu važnosti dopisa, Agencija nije pružila nikakve razloge zašto nije uzela u obzir dopise, odnosno zašto ih je potpuno zanemarila, koje su razmijenili tužitelji i SSS prije siječnja 2017.

      (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL 2006. L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)


title: Predmet C-675/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. studenoga 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Ministero della Salute protiv Hannesa Preindla

text:
               12.2.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/23

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. studenoga 2017. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Ministero della Salute protiv Hannesa Preindla
   (Predmet C-675/17)
   (2018/C 052/33)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Consiglio di Stato

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Ministero della Salute

      Druga strana u postupku: Hannes Preindl

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li člancima 21., 22. i 24. Direktive naloženo državi članici u kojoj postoji obveza osposobljavanja u punoj nastavnoj satnici i s time u vezi zabrana istodobnog upisivanja dvaju studija, da automatski prizna kvalifikacije koje su u državi članici iz koje dolazi kvalificirani stručnjak stečene istodobno ili u razdobljima koji se djelomično preklapaju?

               2.

               Mogu li se, u slučaju potvrdnog odgovora, članak 22. točka (a) i članak 21. Direktive [2005/36/CE] (1) tumačiti na način da se tijelu države članice od kojeg se zahtjeva priznavanje ipak dopušta da provjeri uvjet da sveukupno trajanje, razina i kvaliteta takvog osposobljavanja nije manja od redovnog osposobljavanja u punoj nastavnoj satnici?

      (1)  Direktiva 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL L 255, str. 22.).


title: Predmet C-508/17 P: Žalba koju je 19. kolovoza 2017. podnio CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 19. lipnja 2017. u predmetu T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH protiv Europske komisije

text:
               9.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/7

         Žalba koju je 19. kolovoza 2017. podnio CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH protiv rješenja Općeg suda (treće vijeće) od 19. lipnja 2017. u predmetu T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH protiv Europske komisije
   (Predmet C-508/17 P)
   (2018/C 123/09)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (zastupnik: A. Schuster, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija
   Sud Europske unije (deseto vijeće) je rješenjem od 8. veljače 2018. odbio žalbu i riješio da će žalitelj snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-16/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. siječnja 2018. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Michael Dobersberger

text:
               9.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. siječnja 2018. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Michael Dobersberger
   (Predmet C-16/18)
   (2018/C 123/15)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj revizije: Michael Dobersberger

      Intervenijent: Magistrat der Stadt Wien

      Prethodna pitanja

               1.

               Obuhvaća li područje primjene Direktive 96/71/EZ (1) od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (u daljnjem tekstu navodi se i skraćeno kao direktiva), osobito njezin članak 1. stavak 3. točka (a), i pružanje usluga poput opskrbe putnika hranom i pićem, usluga tijekom vožnje ili usluga čišćenja od strane radnika poduzeća pružatelja usluga sa sjedištem u državi članici upućivanja (Mađarska) radi izvršenja ugovora sa željezničkim poduzećem sa sjedištem u državi članici domaćinu (Austrija), ako se te usluge pružaju u međunarodnim vlakovima koji voze i kroz državu članicu domaćina?

               2.

               Obuhvaća li članak 1. stavak 3. točka (a) direktive i slučaj da poduzeće pružatelj usluga sa sjedištem u državi članici upućivanja usluge navedene u prvom pitanju ne pruža izvršavajući ugovor sa željezničkim poduzećem koje ima sjedište u državi članici domaćinu kojemu se usluge u konačnici pružaju (primatelj usluge) nego izvršavajući ugovor s drugim poduzećem koje ima sjedište u državi članici domaćinu, a koje je pak u ugovornom odnosu (lanac podizvođenja) sa željezničkim poduzećem?

               3.

               Obuhvaća li članak 1. stavak 3. točka (a) direktive i slučaj da poduzeće pružatelj usluga sa sjedištem u državi članici upućivanja radi pružanja usluga navedenih u prvom pitanju ne koristi vlastite radnike nego radnike nekog drugog poduzeća koji su mu ustupljeni još u državi članici upućivanja?

               4.

               Neovisno o odgovorima na prvo, drugo i treće pitanje: protivi li se pravu Unije, osobito slobodi pružanja usluga (članci 56. i 57. UFEU-a), nacionalna odredba kojom se poduzećima koja radnike upućuju na državno područje neke druge države članice radi pružanja neke usluge, prisilno propisuje ispunjavanje uvjeta zaposlenja u smislu članka 3. stavka 1. direktive i ispunjavanje pratećih obveza (poput, osobito, onih izvršavanja prijave o prekograničnom upućivanju radnika tijelu države članice domaćina i one činjenja dostupnim dokumenata o visini plaće i prijavi na socijalno osiguranje tih radnika) i za one slučajeve u kojima (kao prvo) radnici koji su prekogranično upućeni pripadaju putujućem osoblju željezničkog poduzeća ili poduzeća koje pruža tipične usluge željezničkog poduzeća čiji vlakovi prelaze granice država članica (opskrba putnika hranom i pićem, usluge tijekom vožnje), u kojima se (kao drugo) upućivanje ili uopće ne temelji na ugovoru o pružanju usluga ili barem ne postoji ugovor o pružanju usluga između poduzeća koje upućuje i primatelja usluga koji djeluje u nekoj drugoj državi članici jer se obveza izvršavanja usluge poduzeća koje upućuje prema primatelju usluge koji djeluje u nekoj drugoj državi članici temelji na podugovorima (lanac podizvođenja), i u kojima (kao treće) upućeni radnik nije u radnom odnosu prema poduzeću koje upućuje nego u radnom odnosu s trećim poduzećem, koje je svoje radnike ustupilo poduzeću koje upućuje još u državi članici sjedišta poduzeća koje upućuje?

      (1)  Direktiva 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga, SL 1997, L 18, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.)


title: Predmet C-590/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. veljače 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike (Povreda obveze države članice — Direktiva 2008/118/EZ — Članak 7. — Opći aranžman za trošarine — Opskrba naftnim proizvodima bez obračuna trošarine — Benzinske crpke na granicama Helenske Republike s trećim zemljama — Obveza obračunavanja trošarina — Pojam „puštanje u potrošnju” trošarinske robe — Pojam „otpuštanje iz sustava odgode plaćanja trošarine”)

text:
               9.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/4

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 8. veljače 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-590/16) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 2008/118/EZ - Članak 7. - Opći aranžman za trošarine - Opskrba naftnim proizvodima bez obračuna trošarine - Benzinske crpke na granicama Helenske Republike s trećim zemljama - Obveza obračunavanja trošarina - Pojam „puštanje u potrošnju” trošarinske robe - Pojam „otpuštanje iz sustava odgode plaćanja trošarine”))
   (2018/C 123/05)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Tomat i A. Kyratsou, agenti)

      Tuženik: Helenska Republika (zastupnici: E.-M. Mamouna i M. Tassopoulou, agenti)

      Izreka

               1.

               Time što je donijela i održala na snazi propis kojim je omogućena prodaja neoporezovanih naftnih proizvoda na benzinskim crpkama društva Katastimata Aforologiton Eidon AE smještenima na graničnim prijelazima Kipoi Evrou (Grčka), Kakavia (Grčka) i Evzonoi (Grčka), koji se svi nalaze u pograničnim područjima s trećim zemljama – to jest, konkretno, s Turskom Republikom, Republikom Albanijom i bivšom jugoslavenskom republikom Makedonijom – Helenska Republika povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 1. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ.

               2.

               Helenskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 30, 30. 1. 2017.


title: Predmet T-711/14: Rješenje Općeg suda od 9. veljače 2018. – Arcofin i dr. protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Potpora koju je Belgija provela u korist financijskih zadruga grupe ARCO — Sustav osiguranja kojim se štiti sudjelovanje fizičkih osoba koje imaju svojstvo udjeličara u tim društvima — Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem — Selektivna prednost — Mjera koja narušava ili koja prijeti da će narušiti tržišno natjecanje i koja utječe na trgovinu među državama članicama — Mjera namijenjena otklanjanju ozbiljnog poremećaja u gospodarstvu neke države članice — Legitimna očekivanja — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               9.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 123/20

         Rješenje Općeg suda od 9. veljače 2018. – Arcofin i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-711/14) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Potpora koju je Belgija provela u korist financijskih zadruga grupe ARCO - Sustav osiguranja kojim se štiti sudjelovanje fizičkih osoba koje imaju svojstvo udjeličara u tim društvima - Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem - Selektivna prednost - Mjera koja narušava ili koja prijeti da će narušiti tržišno natjecanje i koja utječe na trgovinu među državama članicama - Mjera namijenjena otklanjanju ozbiljnog poremećaja u gospodarstvu neke države članice - Legitimna očekivanja - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito pravno neosnovana”))
   (2018/C 123/27)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Arcofin SCRL (Bruxelles, Belgija), Arcopar SCRL (Bruxelles), Arcoplus (Bruxelles) (zastupnici: R. Martens, A. Verlinden i C. Maczkovics, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn i B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije 2014/686/EU od 3. srpnja 2014. o državnoj pomoći SA.33927 (13/C) (ex 11/NN) koju je provela Belgija – Sustav osiguranja za zaštitu udjela fizičkih osoba udjeličara u financijskim zadrugama (SL 2014., L 284, str. 53.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao dijelom očito nedopuštena i dijelom očito pravno neosnovana.

               2.

               Društvima Arcofin SCRL, Arcopar SCRL i Arcoplus nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 409, 17. 11. 2014.


201806150361954842018/C 231/142252018CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180328111222Predmet C-225/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2018. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Grupa Lotos S.A.
 ---documentbreak--- C2312018HR1120120180328HR0014112122Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. ožujka 2018. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Grupa Lotos S.A.
   (Predmet C-225/18)2018/C 231/14Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Grupa Lotos S.A.

      Tuženik: Minister Finansów

      Prethodno pitanje

   Jesu li članku 168. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (
         1
      ) i načelima neutralnosti i proporcionalnosti protivne odredbe poput one iz članka 88. stavka 1. podstavka 4. Ustawe z dnia 11 marca 2004 o podatku od towarów i usług (Zakon o porezu na robu i usluge od 11. ožujka 2004.) (Dz.U. 2011., br. 177, pozicija 1054, kako je izmijenjen; trenutačno Dz.U. 2017., pozicija 1221, kako je izmijenjen), u skladu s kojom se odbitak od poreza koji se duguje ili njegov povrat ne primjenjuje u odnosu na stjecanje od poreznog obveznika usluga smještaja i ugostiteljskih usluga, osim kupnje gotovih obroka za putnike od strane poreznih obveznika koji pružaju usluge putničkog prijevoza, čak i u slučaju u kojem su navedena pravila uključena u zakon na temelju članka 17. stavka 6. Šeste direktive Vijeća od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (
         2
      )?
   (
         1
      )	SL 2006, L 347, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, , poglavlje 9., svezak 1., str. 120.
   (
         2
      )	SL 1977, L 145, str. 1.


201806150421954802018/C 231/162282018CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180403131421Predmet C-228/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2018. uputila Kúria (Mađarska) – Gazdasági Versenyhivatal protiv Budapest Bank Nyrt. i drugi
 ---documentbreak--- C2312018HR1310120180403HR0016131142Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. travnja 2018. uputila Kúria (Mađarska) – Gazdasági Versenyhivatal protiv Budapest Bank Nyrt. i drugi
   (Predmet C-228/18)2018/C 231/16Jezik postupka: mađarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Kúria

      Stranke glavnog postupka

      Tuženik i žalitelj u kasacijskom postupku: Gazdasági Versenyhivatal

      Tužitelji i druge stranke u kasacijskom postupku: Budapest Bank Nyrt., ING Bank NV Magyarországi Fióktelepe, OTP Bank Nyrt., Kereskedelmi és Hitelbank Zrt., Magyar Külkereskedelmi Bank Zrt., ERSTE Bank Hungary Nyrt., Visa Europe Ltd, MasterCard Europe SA

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 81. stavak 1. UEZ-a [članak 101. stavak 1. UFEU-a] tumačiti na način da ga se može povrijediti jednim postupanjem i zbog njegova protutržišnog cilja i zbog njegova protutržišnog učinka, pri čemu se oba smatraju neovisnom pravnom osnovom?

            2.

            Treba li članak 81. stavak 1. UEZ-a [članak 101. stavak 1. UFEU-a] tumačiti na način da sporazum na koji se odnosi ovaj spor – koji je sklopljen između mađarskih banaka i kojim se u odnosu na dvije kartičarske kuće, MasterCard i Visa, utvrđuje jedinični iznos međubankovne naknade koji trebaju podmiriti banke izdavateljice zbog upotrebe kartica takvih društava – čini ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj?

            3.

            Treba li članak 81. stavak 1. UEZ-a [članak 101. stavak 1. UFEU-a] tumačiti na način da se kartičarske kuće koje nisu izravno sudjelovale u definiranju sadržaja međubankovnog sporazuma, ali su omogućile njegovo sklapanje te su ga prihvatile i primijenile, također smatraju stranama međubankovnog sporazuma ili pak treba utvrditi da su ta društva uskladila svoje postupanje s bankama koje su sklopile sporazum?

            4.

            Treba li članak 81. stavak 1. UEZ-a [članak 101. stavak 1. UFEU-a] tumačiti na način da, uzimajući u obzir predmet spora, kako bi se utvrdila povreda prava tržišnog natjecanja, nije nužno odrediti je li riječ o sudjelovanju u sporazumu ili o usklađivanju s postupanjem banaka koje su sudionice sporazuma?


201806150311954892018/C 231/053762016CJC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL201805036611Predmet C-376/16 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. svibnja 2018. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) protiv European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Žalba — Javna nabava usluga — Pružanje vanjskih usluga za upravljanje programima i projektima te tehničko savjetovanje u području informacijskih tehnologija — Postupak prema kaskadnom sustavu — Članak 21. Statuta Suda Europske unije — Članak 76. i članak 84. stavak 1. Poslovnika Općeg suda — Zabrana odlučivanja ultra petita — Ponderiranje podkriterija u sklopu kriterija za dodjelu ugovora — Očite pogreške u ocjeni — Uredba (EZ, Euratom) br. 1605/2002 – Članak 100. stavak 2. — Odluka o odbijanju ponude — Nedostatak obrazloženja — Izgubljena prilika — Izvanugovorna odgovornost Europske unije — Zahtjev za naknadu štete)
 ---documentbreak--- C2312018HR610120180503HR00056161Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. svibnja 2018. – Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) protiv European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
   (Predmet C-376/16 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Javna nabava usluga — Pružanje vanjskih usluga za upravljanje programima i projektima te tehničko savjetovanje u području informacijskih tehnologija — Postupak prema kaskadnom sustavu — Članak 21. Statuta Suda Europske unije — Članak 76. i članak 84. stavak 1. Poslovnika Općeg suda — Zabrana odlučivanja ultra petita — Ponderiranje podkriterija u sklopu kriterija za dodjelu ugovora — Očite pogreške u ocjeni — Uredba (EZ, Euratom) br. 1605/2002 – Članak 100. stavak 2. — Odluka o odbijanju ponude — Nedostatak obrazloženja — Izgubljena prilika — Izvanugovorna odgovornost Europske unije — Zahtjev za naknadu štete)“2018/C 231/05Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: N. Bambara, u svojstvu agenta, uz asistenciju P. Wytinck i B. Hoorelbeke, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zastupnici: M. Sfyri, C.-N. Dede i V. Alevizopoulou, dikigoroi)

      Izreka

            1.

            Ukidaju se točke 2. do 5. izreke presude Općeg suda Europske unije od 27. travnja 2016., European Dynamics Luxembourg i dr./EUIPO (T-556/11, EU:T:2016:248).

            2.

            U preostalom dijelu žalba se odbija.

            3.

            Odbija se zahtjev za naknadu štete koji su u predmetu T-556/11 podnijeli European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

            4.

            Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA i Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE snose vlastite troškove vezane uz žalbeni i uz prvostupanjski postupak.

      (
         1
      )	SL C 402, 31. 10. 2016.


201806150701955312018/C 231/392432018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180420313111Predmet T-243/18: Tužba podnesena 20. travnja 2018. – VW protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2312018HR3110120180420HR0039311311Tužba podnesena 20. travnja 2018. – VW protiv Komisije
   (Predmet T-243/18)2018/C 231/39Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: VW (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
   utvrdi i presudi,

            —

            poništava se odluka tijela za imenovanje od 26. lipnja 2017.;

            —

            ako je potrebno, poništava se izričita odluka od 19. siječnja 2018. kojom se odbija žalba;

            —

            nalaže se tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

            1.

            Prvi tužbeni razlog, istaknut kao glavni, temelji se na prigovoru nezakonitosti usmjerenom protiv članka 20. Priloga VIII. Pravilniku s obzirom da se njime krši načelo jednakog postupanja iz članka 20. Povelje o temeljnim pravima kao i članak 52. navedene Povelje.

            2.

            Drugi tužbeni razlog, istaknut podredno, u slučaju da tužitelj nema prava iz članka 20. Priloga VIII. Pravilniku, temelji se na pogrešci koja se tiče prava koju je počinila tužena institucija u tumačenju članka 27. Priloga VIII. Pravilniku i koji se, podredno prethodno navedenome, pod pretpostavkom da ne postoji pogreška koja se tiče prava, temelji na povredi načela jednakog postupanja koje je, među ostalim, ugrađeno u članak 20. Povelje o temeljnim pravima i povredi načela proporcionalnosti iz članka 52. navedene Povelje.


201806150671955252018/C 231/452632018TC23120180702HR01HRINFO_JUDICIAL20180426353622Predmet T-263/18: Tužba podnesena 26. travnja 2018. – Meblo Trade protiv EUIPO-a – Meblo Int (MEBLO)
 ---documentbreak--- C2312018HR3520120180426HR0045352362Tužba podnesena 26. travnja 2018. – Meblo Trade protiv EUIPO-a – Meblo Int (MEBLO)
   (Predmet T-263/18)2018/C 231/45Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Meblo Trade d.o.o. (Zagreb, Hrvatska) (zastupnik: A. Ivanova, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovenija)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni crno crveni žig Europske unije MEBLO – žig Europske unije br. 3 431 731

      Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. veljače 2018. u predmetu R 883/2017-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi pobijanu odluku.

      Tužbeni razlog

            —

            povreda članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 2017/1001.


201808030592050772018/C 294/713932018TC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180628575821Predmet T-393/18: Tužba podnesena 28. lipnja 2018. – Mellifera protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2942018HR5710120180628HR0071571582Tužba podnesena 28. lipnja 2018. – Mellifera protiv Komisije
   (Predmet T-393/18)2018/C 294/71Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Mellifera e. V., Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeld, Njemačka) (zastupnik: A. Willand, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

            —

            poništi Odluku Komisije Ares (2018) 2087165 od 19. travnja 2018., koja je tužitelju dostavljena istog dana;

            —

            naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužba se temelji na sljedećem tužbenom razlogu.
   Povreda članka 10. stavka 1. u vezi s člankom 2. stavkom 1. točkom (g) Uredbe (EZ) br. 1367/2006 (
         1
      ) i Aarhuškom konvencijom (
         2
      )

            —

            Tužitelj ističe da je produljenje odobrenja za tvar glifosat upravni akt koji se može preispitati u postupku na temelju članka 10. stavka 1. Uredbe br. 1367/2006.

            —

            Usto se osobito ističe da je produljenje odobrenja „pojedinačna mjera” jer je okviru postupka za odobrenje donesena odluka u odnosu na podnositelja zahtjeva.

            —

            Nadalje, ističe se da se odobrenje za tvar glifosat prema važećim odredbama smjelo izdati samo u skladu s odgovarajućim ograničenjima i uvjetima za zaštitu bioraznolikosti.

            —

            Naposljetku, tužitelj prigovara na pogreške u postupku za produljenje odobrenja za tvar glifosat.

      (
         1
      )	Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)
   (
         2
      )	Konvencija Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša


201808030372050302018/C 294/363732018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180607272711Predmet C-373/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. lipnja 2018. uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugal) – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2942018HR2710120180607HR0036271271Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. lipnja 2018. uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugal) – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-373/18)2018/C 294/36Jezik postupka: portugalski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prethodno pitanje

   Je li članku 7. stavku 1. Direktive Vijeća 69/335/EEZ (
         1
      ) od 17. srpnja 1969., u verziji izmijenjenoj Direktivom Vijeća 85/303/EEZ (
         2
      ) od 10. lipnja 1985., protivna točka 26.1. Opće tarife upravnih pristojbi, u verziji proizišloj iz članka 3. Uredbe sa zakonskom snagom br. 322-B/2001 od 14. prosinca 2001., koja propisuje da se prilikom osnivanja trgovačkog društva (osobito dioničkog društva) čiji je kapital u cijelosti uplaćen u gotovini naplaćuje upravna pristojba?
   (
         1
      )	Direktiva Vijeća 69/335/EEZ od 17. srpnja 1969. o neizravnim porezima na prikupljanje kapitala (SL 1969., L 249, str. 25.)
   (
         2
      )	SL 1985., L 156, str. 23.


201808030352049952018/C 294/534432018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180704394021Predmet C-443/18: Tužba podnesena 4. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Talijanske Republike
 ---documentbreak--- C2942018HR3910120180704HR0053391402Tužba podnesena 4. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Talijanske Republike
   (Predmet C-443/18)2018/C 294/53Jezik postupka: talijanski
      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Eggers, D. Bianchi, agenti)

      Tuženik: Talijanska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

            1.

            utvrdi da je Talijanska Republika,

                     —

                     time što u području za sprečavanje širenja nije osigurala uklanjanje bez odgađanja barem svih biljaka zaraženih Xylellaom fastidiosaom koje se nalaze u zaraženom području unutar 20 kilometara od granice između tog zaraženog područja i ostatka područja Unije, povrijedila svoje obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 2. točke (c) Provedbene odluke (EU) 2015/789 (
                           1
                        );

                     —

                     time što nije osigurala, također u području za sprečavanje širenja, praćenje prisutnosti Xylellae fastidiosae provođenjem godišnjih pregleda u prikladnim trenucima tijekom godine, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 7. Provedbene odluke (EU) 2015/789;

                     —

                     time što također nije kontinuirano bez odlaganja poduzimala mjere za sprečavanje širenja Xylellae fastidiosae, uzastopnim povredama posebnih obveza iz Odluke (EU) 2015/789 u vezi s navedenim zaraženim zonama, čime je omogućila daljnje širenje bolesti, povrijedila svoje obveze iz članka 6. stavaka 2., 7. i 9. i članka 7. stavka 2. točke (c) i stavka 7. Provedbene odluke (EU) 2015/789, svoje obveze iz članka 16. stavka 1. Direktive 2000/29/EZ (
                           2
                        ) i obvezu lojalne suradnje iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji.

            2.

            Naloži Talijanskoj Republici snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Iz dokaza u Komisijinom posjedu, koji se temelje na podacima koje je dostavila Talijanska Republika, revizija koje je provela Komisija, znanstvenih mišljenja EFSA-e i drugih tijela, proizlazi to da su inspekcijski pregledi zakašnjeli, da postoje znatna zakašnjenja i propusti u uklanjanju zaraženih biljaka ne samo prije dana slanja obrazloženog mišljenja nego već sve do dana podnošenja ove tužbe. Komisija stoga smatra da je dokazano kontinuirano i opće nepostupanje Italije u skladu s obveznom sprječavanja širenja bolesti iz gore navedenih članaka.
   (
         1
      )	Provedbena odluka komisije (EU) 2015/789 оd 18. svibnja 2015. o mjerama za sprečavanje unošenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) i njegova širenja unutar Unije [priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 3415] (SL L 125, str. 36.).
   (
         2
      )	Direktiva Vijeća 2000/29/EZ od 8. svibnja 2000. o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice (SL L 169, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 2., str. 189.)


201808030212050082018/C 294/373772018CJC29420180820HR01HRINFO_JUDICIAL20180531272822Predmet C-377/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2018. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – Kazneni postupak protiv AH, PB, CX, KM, PH
 ---documentbreak--- C2942018HR2720120180531HR0037272282Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2018. uputio Spetsializiran nakazatelen sad (Bugarska) – Kazneni postupak protiv AH, PB, CX, KM, PH
   (Predmet C-377/18)2018/C 294/37Jezik postupka: bugarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Stranke glavnog postupka

   AH, PB, CX, KM, PH

      Prethodno pitanje

   Je li u skladu s člankom 4. stavkom 1. prvom rečenicom u vezi s uvodnom izjavom 16. prvom rečenicom i s uvodnom izjavom 17. Direktive 2016/343 (
         1
      ) nacionalna sudska praksa kojom se zahtijeva da se u tekstu sporazuma (sklopljenog u kaznenom postupku) kao počinitelji kaznenog djela o kojem je riječ navedu ne samo okrivljenik, koji je priznao krivnju za počinjenje tog kaznenog djela i sklopio taj sporazum, nego i supočinitelji kaznenog djela koji nisu sklopili taj sporazum, nisu priznali krivnju i protiv kojih se postupak nastavlja u skladu s redovitim kaznenim postupkom, ali koji su suglasni s tim da prvi okrivljenik sklopi taj sporazum?
   (
         1
      )	Direktiva (ЕU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku (SL 2016., L 65, str. 1.)