title: Predmet T-5/17: Tužba podnesena 4. siječnja 2017. – Sharif protiv Vijeća

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/46

         Tužba podnesena 4. siječnja 2017. – Sharif protiv Vijeća
   (Predmet T-5/17)
   (2017/C 053/56)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ammar Sharif (Damask, Sirija) (zastupnik: B. Kennelly, QC i J. Pobjoy, barrister)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu odluku Vijeća (ZVSP) 2016/1897 od 27. listopada 2016. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2016., L 293, str. 36, u daljnjem tekstu: pobijana odluka) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2016/1893 od 27. listopada 2016. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2016., L 293, str. 25, u daljnjem tekstu: pobijana uredba) u dijelu u kojem se primjenjuju na tužitelja;

               —

               proglasi, na temelju članka 277. UFEU-a da se članak 28. stavak 2. točka (a) Odluke Vijeća 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2013., L 147, str. 14.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 277.) i članak 15. stavak 1.a točka (a) Uredbe Vijeća (EU) br. 36/2012 od 18. siječnja 2012. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 442/2011 (SL 2012., L 16, str. 1.; SL. posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 205.) ne primjenjuju na tužitelja, te, slijedom navedenog, poništi pobijanu odluku i pobijanu uredbu u dijelu u kojem se primjenjuju na tužitelja;

               —

               naknadi tužitelju štetu koja proizlazi iz izvanugovorne odgovornnosti EU-a za nezakonito postupanje Vijeća, na temelju članka 340. stavka 2. UFEU-a; i

               —

               naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće počinilo očite pogreške u ocjeni kada je smatralo da je zadovoljen uvjet za uvrštavanje tužitelja u članak 28. Odluke 2013/255/ZVSP i članak 15. Uredbe br. 36/2012.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće, neopravdano i neproporcionalno, povrijedilo tužiteljeva temeljna prava, uključujući njegovo pravo na zaštitu vlasništva, ugleda i poslovanja. Utjecaj pobijanih mjera na tužitelja dalekosežan je, kako u odnosu na njegovo vlasništvo, tako u odnosu na njegov svjetski ugled. Vijeće nije dokazalo da je zamrzavanje tužiteljeve imovine i ekonomskih sredstava povezano s ili opravdano nekim legitimnim ciljem, a još manje da je proporcionalno takvom cilju.

               3.

               Treći tužbeni razlog, ako se, suprotno tužiteljevim glavnim tvrdnjama, kriterij za uvrštavanje tumači na način da se njime želi obuhvatiti obuhvati svaki vodeći poduzetnik u Siriji, neovisno o tome ima li taj poduzetnik osobne koristi od sirijskog režima ili ga podržava, tužitelj zahtijeva da se članak 28. stavak 2. točka (a) Odluke 2013/2557ZVSP i članak 15. stavak 1.a točka (a) Uredbe br. 36/2012 proglase neprimjenjivim na tužitelja zato što je kriterij za uvrštenje neproporcionalan inače legitimnim ciljevima tih dokumenata


title: Predmet C-339/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2015. uputio Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) – kazneni postupak protiv Luca Vanderborghta, druga stranka u postupku: Verbond der Vlaamse Tandartsen VZW

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/30

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. srpnja 2015. uputio Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) – kazneni postupak protiv Luca Vanderborghta, druga stranka u postupku: Verbond der Vlaamse Tandartsen VZW
   (Predmet C-339/15)
   (2015/C 311/35)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Stranke glavnog postupka

      Okrivljenik: Luc Vanderborght

      Druga stranka u postupku: Verbond der Vlaamse Tandartsen VZW

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu 2005/29/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu tumačiti na način da se protivi nacionalnom zakonu koji svakome apsolutno zabranjuje da na bilo kakav način reklamira dentalnu skrb, kao što je to slučaj s člankom 1. belgijskog Zakona od 15. travnja 1958. o reklamiranju liječenja zubi?

               2.

               Treba li zabranu reklamiranja za dentalnu skrb smatrati „nacionalnim pravilom u vezi sa zdravstvenim i sigurnosnim aspektima proizvoda” u smislu članka 3. stavka 3. Direktive 2005/29/EZ?

               3.

               Treba li Direktivu 2005/29/EZ tumačiti na način da se protivi nacionalnoj odredbi poput članka 8.d Kraljeve uredbe od 1. lipnja 1934. kojom se uređuje obavljanje stomatologije, a u kojoj je detaljno opisano koje zahtjeve u pogledu diskrecije mora ispunjavati reklamni natpis na ordinaciji stomatologa namijenjen javnosti?

               4.

               Treba li Direktivu 2000/31/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine tumačiti na način da se protivi nacionalnom zakonu koji svakome apsolutno zabranjuje da na bilo kakav način reklamira dentalnu skrb te zabranjuje i komercijalnu reklamu u elektroničkom obliku (internetska stranica) kao što je to slučaj s člankom 1. belgijskog Zakona od 15. travnja 1958. o reklamiranju liječenja zubi?

               5.

               Kako treba tumačiti pojam „usluga informacijskog društva” koji je definiran u članku 2. točki (a) Direktive 2000/31/EZ uzimajući u obzir članak 1. stavak 2. Direktive 98/34/EZ (3) u verziji Direktive 98/48/EZ (4)?

               6.

               Treba li članke 49. i 56. UFEU-a tumačiti na način da se protive nacionalnoj odredbi poput one u glavnom postupku kojom se zbog zaštite javnog zdravlja nalaže potpuna zabrana reklamiranja stomatološke skrbi?

      (1)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”) (SL L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)

      (2)  Direktiva o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine (Direktiva o elektroničkoj trgovini) (SL L 178, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 39., str. 58.)

      (3)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja1998 o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa (SL L 204, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 42., str. 58.)

      (4)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 20. srpnja 1998. o izmjeni Direktive 98/34/EZ o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih normi i propisa (SL L 217, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 55., str. 11.)


title: Predmet T-615/13: Presuda Općeg suda od 26. rujna 2014. – Royal Scandinavian Casino Århus protiv Komisije („Tužba za poništenje — Državne potpore — Mrežne igre — Uvođenje nižih poreza za mrežne igre nego za casina i igraonice u Danskoj — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem — Potpora namijenjena olakšavanju razvoja nekih djelatnosti — Nedostatak osobnog interesa — Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere — Nedopuštenost”)

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/33

      Presuda Općeg suda od 26. rujna 2014. – Royal Scandinavian Casino Århus protiv Komisije
      (Predmet T-615/13) (1)

      ((„Tužba za poništenje - Državne potpore - Mrežne igre - Uvođenje nižih poreza za mrežne igre nego za casina i igraonice u Danskoj - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Potpora namijenjena olakšavanju razvoja nekih djelatnosti - Nedostatak osobnog interesa - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Nedopuštenost”))
      (2014/C 395/38)
      Jezik postupka: danski

         Stranke

         Tužitelj: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (Århus, Danska) (zastupnik: B. Jacobi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Afonso i C. Barslev, a zatim M. Afonso i L. Grønfeldt, agenti)

         Intervenijenti koji podupiru tuženika: Kraljevina Danska (zastupnici: C. Vang, zatim V. Pasternak Jørgensen i naposljetku C. Thorning, agenti, uz asistenciju K. Lundgaard Hansen, odvjetnika); Republika Malta (zastupnici: P. Grech i A. Buhagiar, agenti); Betfair Group plc (London, Ujedinjena Kraljevina) i Betfair International Ltd (Santa Venera, Malta) (zastupnici: O. Brouwer i A. Pliego Selie, odvjetnici); European Gaming and Betting Association (EGBA) (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: C.-D. Ehlermann, J. C. Heithecker i J. Ylinen, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2012/140/EU od 20. rujna 2011. o mjeri C 35/10 (ex N 302/10) koju Danska namjerava provesti u obliku poreza na mrežne igre u danskom zakonu o porezu na igre (SL 2012, L 68, str. 3.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Royal Scandinavian Casino Århus I/S snosit će, osim vlastitih troškova glavnog postupka, i troškove Europske komisije, Betfair Group plc, Betfair International Ltd i European Gaming and Betting Association (EGBA).

                  3.

                  Kraljevina Danska i Republika Malta snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 32, 4.2.2012.


title: Predmet T-699/15: Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2017. – City Train protiv EUIPO-a (CityTrain) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije CityTrain — Rok za podnošenje tužbe — Nepredvidive okolnosti — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/21

         Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2017. – City Train protiv EUIPO-a (CityTrain)
   (Predmet T-699/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije CityTrain - Rok za podnošenje tužbe - Nepredvidive okolnosti - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) i članak 7. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 256/22)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: City Train GmbH (Regensburg, Njemačka) (zastupnik: C. Adori, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. Kunz, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. rujna 2015. (predmet R 843/2015-4), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka CityTrain kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje.

               2.

               Društvu City Train GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 111, 29. 3. 2016.


title: Predmet T-551/10: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Fir-El Acerra protiv Komisije ( „Državne potpore — Subvencija predviđena za otkup i prenamjenu termoelektrane u elektranu na biogorivo — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem — Vremenska primjena smjernica u vezi s regionalnim državnim potporama — Legitimna očekivanja — Poticajni učinak” )

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/21

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2013. — Fir-El Acerra protiv Komisije
   (Predmet T-551/10) (1)

   (Državne potpore - Subvencija predviđena za otkup i prenamjenu termoelektrane u elektranu na biogorivo - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Vremenska primjena smjernica u vezi s regionalnim državnim potporama - Legitimna očekivanja - Poticajni učinak)
   2013/C 313/38
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Fir-El Acerra Srl (Acerra, Italija) (zastupnici: M. Todino i P. Fattori, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Grespan i P. Manzini, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2011/110/EU od 15. rujna 2010. o državnoj potpori C 8/09 (ranije N 357/08) koju Italija želi izvršiti u korist Fri-El Acerra Srl (SL 2011, L 46, str. 28.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Fri-El Acerra Srl snošenje troškova.

      (1)  SL C 30, 29.1.2011.


title: Predmet F-124/14: Tužba podnesena 27. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije

text:
               12.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/59

         Tužba podnesena 27. listopada 2014. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-124/14)
   (2015/C 007/76)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz i D. Verbeke, odvjetnici)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje Komisijine odluke da se plaća tužitelja, koji je član ugovornog osoblja, ne poveća slijedom produženja radnog vremena na 40 sati tjedno kao posljedice stupanja na snagu novog Pravilnika 1. siječnja 2014.

      Tužbeni zahtjev

               —

               Poništavaju se tužiteljevi obračuni plaće za siječanj 2014. i obračuni utvrđeni za mjesece koji su slijedili, jer ne predviđaju dodatni mjesečni iznos određen u skladu s člancima 6. i 7. općih provedbenih odredaba br. 1287 od 27. travnja 2005., koji se računa uzimajući u obzir povećanje radnog vremena;

               —

               nalaže se Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-334/16 P: Žalba koju su 20. lipnja 2016. podnijeli FN, FP, i FQ protiv presude Službeničkog suda od 11. travnja 2016. u predmetu F-41/15, DISS II FN i drugi protiv CEPOL-a

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/45

         Žalba koju su 20. lipnja 2016. podnijeli FN, FP, i FQ protiv presude Službeničkog suda od 11. travnja 2016. u predmetu F-41/15, DISS II FN i drugi protiv CEPOL-a
   (Predmet T-334/16 P)
   (2016/C 305/61)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: FN (Budimpešta, Mađarska), FR (Bratislava, Slovačka), FQ (Les Fonts Benitachell, Španjolska) (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska policijska akademija (CEPOL)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu Službeničkog suda od 11. travnja [2016.] u predmetu F-41/15 DISS II, FN i dr./CEPOL i posljedično tomu,

               —

               poništi CEPOL-ovu odluku br. 17/2014/DIR od 23. svibnja 2014. o premještaju CEPOL-a u Budimpeštu, Mađarska, od 1. listopada 2014. i priopćavanju žaliteljima da će se „nepoštovanje ove upute smatrati ostavkom s učinkom od 30. rujna 2014.”,

               —

               poništi CEPOL-ove odluke od 28. studenoga 2014. kojom se odbijaju žalbe žalitelja podnesene između 8. i 21. kolovoza 2014. protiv odluke od 23. svibnja 2014.,

               —

               naloži CEPOL-u nadoknadu materijalne i moralne štete koju su pretrpjeli žalitelji,

               —

               naloži CEPOL-u snošenje troškova žalitelja u okviru ove žalbe i postupka u predmetu F-41/15 DISS II.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelji ističu tri žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava u primjeni članka 47. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije.

               2.

               Drugi žalbeni razlog temelji se na pogreški koja se tiče prava u tumačenju ugovornih odredbi koje vežu žalitelje i CEPOL, i žaliteljevih stečenih prava, na iskrivljavanju činjenica, povredi obveze obrazlaganja, povredi načela jednakog postupanja te pogreški koja se tiče prava u primjeni načela dobre uprave i dužne pažnje.

               3.

               Treći žalbeni razlog temelji se na pogreški koja se tiče prava u ocjeni odštetnih zahtjeva žalitelja.


title: Predmet C-209/13: Presuda Suda (drugo vijeće) od 30. travnja 2014. – Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Vijeća Europske unije (Zajednički sustav poreza na financijske transakcije — Odobrenje za pojačanu suradnju na temelju članka 329. stavka 1. UFEU-a — Odluka 2013/52/EU — Tužba za poništenje zbog povrede članaka 327. i 332. UFEU-a kao i običajnog međunarodnog prava)

text:
               24.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 194/6

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 30. travnja 2014. – Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-209/13) (1)

   ((Zajednički sustav poreza na financijske transakcije - Odobrenje za pojačanu suradnju na temelju članka 329. stavka 1. UFEU-a - Odluka 2013/52/EU - Tužba za poništenje zbog povrede članaka 327. i 332. UFEU-a kao i običajnog međunarodnog prava))
   2014/C 194/06
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: E. Jenkinson i S. Behzadi Spencer, agenti, uz asistenciju M. Hoskinsa i P. Bakera QC i V. Wakefield, barrister)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón i A. de Gregorio Merino, agenti)

      Intervenijenti koji podržavaju tuženika: Kraljevina Belgija (zastupnici: J.-C. Halleux i M. Jacobs, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze, J. Möller i K. Petersen, agenti), Francuska Republika (zastupnici: D. Colas i J.-S. Pilczer, agenti), Republika Austrija (zastupnici: C. Pesendorfer, agent), Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão i A. Cunha, agenti), Europski parlament (zastupnici A. Neergaard i R. van de Westelaken, agenti), Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, B. Smulders i W. Mölls, agenti)

      Predmet

   Tužba za poništenje – Poništenje Odluke Vijeća 2013/52/EU od 22. siječnja 2013. kojom se odobrava pojačana suradnja u području poreza na financijske transakcije (SL L 22, str. 11) – Povreda članaka 327. i 332. UFEU-a

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Kraljevina Belgija, Savezna Republika Njemačka, Francuska Republika, Republika Austrija, Portugalska Republika, Europski parlament i Komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 171, 15.6.2013.


title: Predmet T-344/13: Tužba podnesena 28. lipnja 2013. — Out of the blue protiv OHIM-a — Dubois i dr. (FUNNY BANDS)

text:
               7.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/33

         Tužba podnesena 28. lipnja 2013. — Out of the blue protiv OHIM-a — Dubois i dr. (FUNNY BANDS)
   (Predmet T-344/13)
   2013/C 260/77

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-328/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Italija) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA i dr. protiv Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

text:
               18.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 309/25

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. svibnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Italija) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA i dr. protiv Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria
   (Predmet C-328/17)
   (2017/C 309/31)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA, Tpl Linea Srl

      Tuženici: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

      Prethodna pitanja

   Treba li članak 1. stavke 1., 2. i 3. i članak 2. stavak 1. točku (b) Direktive br. 89/665/EEZ o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (1) tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba koja priznaje mogućnost osporavanja dokumenata iz poziva za nadmetanje samo gospodarskim subjektima koji su dostavili zahtjev za sudjelovanje u tom nadmetanju, čak i kada se sudskom tužbom općenito osporava postupak nadmetanja, jer je zbog pravila tog postupka vrlo izgledno da se gospodarskom subjektu neće dodijeliti ugovor?

      (1)  Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL, L 395, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.)


title: Predmet C-130/16 P: Žalba koju je 1. ožujka 2016. podnijela Anastasia-Soultana Gaki protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 16. prosinca 2015. u predmetu T-547/15, Anastasia-Soultana Gaki protiv Europske komisije

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/25

         Žalba koju je 1. ožujka 2016. podnijela Anastasia-Soultana Gaki protiv rješenja Općeg suda (deveto vijeće) od 16. prosinca 2015. u predmetu T-547/15, Anastasia-Soultana Gaki protiv Europske komisije
   (Predmet C-130/16 P)
   (2016/C 419/33)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Anastasia-Soultana Gaki (zastupnik: A. Heinen, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija
   Sud Europske unije (deseto vijeće) je rješenjem od 22. rujna 2016. odbacio žalbu i žaliteljici naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Spojeni predmeti F-20/12 i F-43/12: Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 16. rujna 2013. — Wurster protiv EIGE (Javna služba — Osoblje EIGE-a — Član ugovornog osoblja — Postupak ocjene rukovodećih sposobnosti djelatnika EIGE-a koji su nedavno premješteni na mjesto srednje rangiranog rukovodećeg osoblja — Premještaj na mjesto izvan rukovodećeg osoblja — Pravo na saslušanje — Polje primjene zakona — Utvrđivanje po službenoj dužnosti — Preinaka obrazloženja po službenoj dužnosti)

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/31

      Presuda Službeničkog suda (drugo vijeće) od 16. rujna 2013. — Wurster protiv EIGE
      (Spojeni predmeti F-20/12 i F-43/12) (1)

      (Javna služba - Osoblje EIGE-a - Član ugovornog osoblja - Postupak ocjene rukovodećih sposobnosti djelatnika EIGE-a koji su nedavno premješteni na mjesto srednje rangiranog rukovodećeg osoblja - Premještaj na mjesto izvan rukovodećeg osoblja - Pravo na saslušanje - Polje primjene zakona - Utvrđivanje po službenoj dužnosti - Preinaka obrazloženja po službenoj dužnosti)
      (2014/C 71/58)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Barbara Wurster (Vilnius, Litva) (zastupnici: prvotno T. Bontinck i S. Woog, odvjetnici, zatim T. Bontinck i S. Greco, odvjetnici)

         Tuženik: Europski institut za ravnopravnost spolova (EIGE), (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke tuženika o premještaju tužiteljice s mjesta voditelja poslovanja na mjesto voditelja tima za koje nisu potrebne upravljačke vještine i zahtjev za poništenje odluke ravnateljice EIGE-a o odbijanju zahtjeva tužiteljice za isplatu naknade za upravljanje za razdoblje od 1. lipnja do 30. rujna 2011.

         Izreka presude

                  1.

                  Poništava se odluka ravnateljice Europskog instituta za ravnopravnost spolova od 8. rujna 2011. o premještaju B. Wurster na mjesto voditelja tima centra za istraživanje i dokumentaciju.

                  2.

                  U ostalom dijelu tužbe se odbijaju.

                  3.

                  Europski institut za ravnopravnost spolova će, osim vlastitih, snositi i troškove B. Wurster.

         (1)  SL C 138, 12.5.2012., str. 35; SL C 200, 7.7.2012., str. 21.


title: Predmet C-468/14: Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Kraljevine Danske (Povreda obveze države članice — Direktiva 2001/37/EZ — Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda — Članak 2. točka 4. i članak 8. — Zabrana stavljanja na tržište duhana za oralnu uporabu — „Snus” (duhan za žvakanje)u rinfuzi)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/12

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Kraljevine Danske
   (Predmet C-468/14) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 2001/37/EZ - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda - Članak 2. točka 4. i članak 8. - Zabrana stavljanja na tržište duhana za oralnu uporabu - „Snus” (duhan za žvakanje)u rinfuzi))
   (2015/C 311/13)
   Jezik postupka: danski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Cattabriga i M. Clausen, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Danska (zastupnici: C. Thorning i M. Wolff, agenti)

      Izreka

               1.

               Kraljevina Danska je time što je odobrila prodaju „snusa” (duhana za žvakanje) u rinfuzi povrijedila obveze koje ima na temelju članka 2. točke 4. i članka 8. Direktive 2001/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2001. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih proizvoda.

               2.

               Kraljevina Danska snosit će troškove.

      (1)  SL C 439 od 08.12.2014 (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15, svezak 12. str. 49.)


title: Predmet C-425/13: Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Odluka Vijeća kojom se odobrava otvaranje pregovora o povezivanju sustava Europske unije za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova sa sustavom za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova u Australiji — Direktive za pregovore — Poseban odbor — Članak 13. stavak 2. UEU-a, članak 218. stavci 2. do 4. UFEU-a i članak 295. UFEU-a — Institucionalna ravnoteža)

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/2

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 16. srpnja 2015. – Europska komisija protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-425/13) (1)

   ((Tužba za poništenje - Odluka Vijeća kojom se odobrava otvaranje pregovora o povezivanju sustava Europske unije za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova sa sustavom za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova u Australiji - Direktive za pregovore - Poseban odbor - Članak 13. stavak 2. UEU-a, članak 218. stavci 2. do 4. UFEU-a i članak 295. UFEU-a - Institucionalna ravnoteža))
   (2015/C 311/02)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Valero Jordana i F. Castillo de la Torre, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Europski parlament (zastupnici: R. Passos i D. Warin, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: K. Michoel, M. Moore i J.-P. Hix, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil i E. Ruffer, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: C. Thorning, L. Volck Madsen i U. Melgaard, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i B. Beutler, agenti), Francuska Republika (zastupnici: D. Colas, G. de Bergues, F. Fize i N. Rouam, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman i M. de Ree, agenti), Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent), Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg i C. Hagerman, agenti), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: E. Jenkinson i M. Holt, agenti, uz asistenciju J. Holmesa i B. Kennellya, barristers)

      Izreka

               1.

               U Odjeljku A, naslovljenom „Postupak za pregovore”, Priloga odluci Vijeća od 13. svibnja 2013. kojom se odobrava otvaranje pregovora o povezivanju sustava Europske unije za trgovanje emisijskim jedinicama sa sustavom za trgovanje emisijama u Australiji poništavaju se:

                           —

                           druga rečenica točke 1. Odjeljka A u skladu s kojom „[a]ko je potrebno, detaljna pregovaračka stajališta Unije definiraju se unutar posebnog odbora iz članka 1. stavka 2. ili unutar Vijeća”, i

                           —

                           u točki 3. spomenutog odjeljka izrazi „i definirati pregovaračka stajališta”.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Europska komisija i Vijeće Europske Unije snose vlastite troškove, uključujući troškove postupka okončanog rješenjem Komisija/Vijeće (C-425/13, EU:C:2014:91).

               4.

               Europski Parlament, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Kraljevina Švedska kao i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 274, 21. 9. 2013.


title: Predmet C-447/14 P: Rješenje predsjednika Suda od 12. ožujka 2015. – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, u likvidaciji protiv Europske komisije, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)

text:
               29.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/22

         Rješenje predsjednika Suda od 12. ožujka 2015. – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, u likvidaciji protiv Europske komisije, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)
   (Predmet C-447/14 P) (1)

   (2015/C 213/39)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 421, 24. 11. 2014.


title: Predmet C-642/15 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 1. prosinca 2016. – Toni Klement protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Bullerjan GmbH (Žalba — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Žig Europske unije — Trodimenzionalni žig koji predstavlja oblik pećnice — Članak 51. stavak 1. točka (a) — Zahtjev za opoziv žiga Europske unije — Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) — Stvarna uporaba žiga — Odbijanje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim)

text:
               30.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/13

         Presuda Suda (treće vijeće) od 1. prosinca 2016. – Toni Klement protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Bullerjan GmbH
   (Predmet C-642/15 P) (1)

   ((Žalba - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Žig Europske unije - Trodimenzionalni žig koji predstavlja oblik pećnice - Članak 51. stavak 1. točka (a) - Zahtjev za opoziv žiga Europske unije - Članak 15. stavak 1. drugi podstavak točka (a) - Stvarna uporaba žiga - Odbijanje zahtjeva za proglašenje žiga ništavim))
   (2017/C 030/13)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Toni Klement (zastupnik: J. Weiser, Rechtsanwalt)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Schifko, agent), Bullerjan GmbH

      Izreka

               1.

               Poništava se presuda Općeg suda Europske unije od 24. rujna 2015., Klement/OHIM – Bullerjan (Oblik pećnice) (T-211/14, neobjavljena, EU:T:2015:688).

               2.

               Predmet se vraća Općem sudu Europske unije.

               3.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 68, 22. 2. 2016.


title: Predmet T-516/15: Tužba podnesena 7. rujna 2015. – Gruppe Nymphenburg Consult protiv OHIM-a (Limbic® Types)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/48

         Tužba podnesena 7. rujna 2015. – Gruppe Nymphenburg Consult protiv OHIM-a (Limbic® Types)
   (Predmet T-516/15)
   (2015/C 354/59)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Njemačka) (zastupnici: R. Kunze i G. Würtenberger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Zajednice „Limbic® Types” – prijava za registraciju br. 12 316 469

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. lipnja 2015. u predmetu R 1974/2014-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku koja se odnosi na prijavu za registraciju žiga Zajednice 012 316 469 Limbic® Types;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 63., članka 75. prve rečenice i članka 76. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-458/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2015. uputio Landgericht Saarbrücken (Njemačka) – Kazneni postupak protiv K. B.

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. kolovoza 2015. uputio Landgericht Saarbrücken (Njemačka) – Kazneni postupak protiv K. B.
   (Predmet C-458/15)
   (2015/C 354/28)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Saarbrücken

      Stranka glavnog postupka

   K. B.

      Prethodno pitanje

   Je li uvrštenje Liberation Tigers of Tamil Eelam na popis prema članku 2. stavku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2580/2001 od 27. prosinca 2001. o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma (1) za razdoblje od 11. kolovoza 2007. do uključivo 27. studenoga 2009., osobito na temelju odluka Vijeća od 28. lipnja 2007. (2007/445/EZ) (2), od 20. prosinca 2007. (2007/868/EZ, kako je ispravljena odlukom od istog dana) (3), od 15. srpnja 2008. (2008/583/EZ) (4), od 26. siječnja 2009. (2009/62/EZ) (5) i Uredbe (EZ) br. 501/2009 od 15. lipnja 2009. (6), nevaljano?

      (1)  SL L 344, str. 70. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 5.).

      (2)  SL L 169, str. 58.

      (3)  SL L 340, str. 100.

      (4)  SL L 188, str. 21.

      (5)  SL L 23, str. 25. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 46.).

      (6)  SL L 151, str. 14.


title: Predmet T-402/13: Tužba podnesena 31. srpnja 2013. — Orange protiv Komisije

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/28

         Tužba podnesena 31. srpnja 2013. — Orange protiv Komisije
   (Predmet T-402/13)
   2013/C 313/53
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Orange (Pariz, Francuska) (zastupnici: J.-P. Gunther i A. Giraud, avocats)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Predmetnom tužbom tužitelj zahtjeva poništenje odluka Komisije od 25. i 27. lipnja 2013. koje se odnose na France Télécom i Orange, kao i sva trgovačka društva koja oni izravno ili neizravno kontroliraju, nalažući im da se podvrgnu pretrazi na temelju članka 20. stavka 4. Uredbe Vijeća br. 1/2003 (1). Ove su odluke donesene u postupku primjene članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP u odnosu na sektor pružanja usluga pristupa internetu (predmet AT.40090).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu načela nužnosti i proporcionalnosti, budući da je Komisija naložila pretragu aktivnosti koje su vrlo slične onima koje su obuhvaćene odlukom koju je samo devet mjeseci prije donijelo francusko tijelo nadležno za tržišno natjecanje i unatoč tome što francusko tijelo nadležno za tržišno natjecanje nije ocijenilo nikakvo postupanje Orange-a kao kršenje pravila o tržišnom natjecanju. Tužitelj tvrdi da Komisija tijekom pretrage nije istraživala dodatne elemente u odnosu na one kojima je već raspolagala, a što je trebala napraviti u skladu s postojećom sudskom praksom na ovom području.

               2.

               Drugi tužbeni razlog odnosi se na arbitrarni karakter pobijanih odluka, budući da Komisija nije imala dovoljno ozbiljne i podrobne indicije za poduzimanje mjere koja je u tolikoj mjeri intruzivna kao što je pretraga.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str 165.).


title: Predmet T-612/14: Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Souruh protiv Vijeća

text:
               13.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 361/25

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2014. – Souruh protiv Vijeća
   (Predmet T-612/14)
   2014/C 361/38
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Souruh SA (Damas, Sirija) (zastupnici: E. Ruchat i C. Cornet d’Elzius, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je tužiteljeva tužba dopuštena i osnovana,

               —

               slijedom toga, poništi odluku 2014/309/ZVSP od 28. svibnja 2014. i njezine naknadne provedbene akte u dijelu u kojem se odnose na tužitelja,

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga koja su u osnovi istovjetna ili slična onima istaknutima u predmetu T-432/11, Makhlouf/Vijeće (1).

      (1)  SL C 290, str. 13


title: Predmet T-71/15: Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Jaguar Land Rover protiv EUIPO-a – Nissan Jidosha (Land Glider) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Land Glider — Raniji verbalni i figurativni žigovi Europske unije i nacionalni žigovi LAND ROVER — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/44

         Presuda Općeg suda od 16. veljače 2017. – Jaguar Land Rover protiv EUIPO-a – Nissan Jidosha (Land Glider)
   (Predmet T-71/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Land Glider - Raniji verbalni i figurativni žigovi Europske unije i nacionalni žigovi LAND ROVER - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 104/62)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: R. Ingerl, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Garrido Otaola, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Nissan Jidosha KK (Yokohama, Japan) (zastupnik: A. Franke, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća de EUIPO-a od 9. prosinca 2014. (predmet R 1415/2013-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Jaguar Land Rover i Nissan Jidosha.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 9. prosinca 2014. (predmet R 1415/2013-4).

               2.

               EUIPO će, osim vlastitih, snositi i troškove društva Jaguar Land Rover Ltd.

               3.

               Društvo Nissan Jidosha KK snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 118, 13. 4. 2015.


title: Predmet T-504/12: Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2014. – Murnauer Markenvertrieb protiv OHIM-a (NOTFALL CREME) ( „Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice NOTFALL CREME — Apsolutni razlozi za odbijanje — Deskriptivni karakter — Nepostojanje deskriptivnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke b) i c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Jednako postupanje” )

text:
               22.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 462/22

         Presuda Općeg suda od 12. studenoga 2014. – Murnauer Markenvertrieb protiv OHIM-a (NOTFALL CREME)
   (Predmet T-504/12) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice NOTFALL CREME - Apsolutni razlozi za odbijanje - Deskriptivni karakter - Nepostojanje deskriptivnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke b) i c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Jednako postupanje”))
   (2014/C 462/33)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Njemačka) (zastupnici: F. Traub i H. Daniel, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Poch, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 20. rujna 2012. (predmet R 271/2012-4) koja se odnosi na prijavu figurativnog znaka NOTFALL CREME kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Murnauer Markenvertrieb GmbH snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 26, 26.1.2013.


title: Predmet T-682/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Mylan Laboratories i Mylan protiv Komisije

text:
               1.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 431/32

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Mylan Laboratories i Mylan protiv Komisije
   (Predmet T-682/14)
   (2014/C 431/55)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Mylan Laboratories Ltd (Hyderabad, Indija) i Mylan, Inc. (Canonsburg, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Kon, C. Firth i C. Humpe, Solicitors)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               poništi članke 2., 7. i 8. Odluke Komisije C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014. u predmetu AT.39612 Perindopril (Servier) u dijelu u kojem se odnose na tužitelje; ili

               —

               alternativno, poništi članak 7. Odluke Komisije C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014. u predmetu AT.39612 Perindopril (Servier) u dijelu u kojem se tužiteljima određuje novčana kazna; ili

               —

               u daljnjoj alternativi, umanji novčanu kaznu određenu tužiteljima na temelju članka 7. Odluke Komisije C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014. u predmetu AT.39612 Perindopril (Servier); ili

               —

               u konačnoj alternativi, poništi članke 2., 7. i 8. Odluke Komisije C(2014) 4955 final od 9. srpnja 2014. u predmetu AT.39612 Perindopril (Servier) u dijelu u kojem se odnose na Mylan Inc.;

               —

               naloži Komisiji da tužiteljima naknadi troškove.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, prema kojem pobijana odluka sadrži činjenične pogreške i očitu pogrešku u ocjeni kod analize relevantnog činjeničnog, pravnog i ekonomskog konteksta u kojem je došlo do sporazuma o nagodbi u pogledu patenta između Mylan Laboratories (ranije Matrix Laboratories) i Serviera.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, prema kojem pobijana odluka sadrži povredu koja se tiče prava i činjenica jer je njome zaključeno da je Matrix bio potencijalni konkurent Servieru.

               3.

               Treći tužbeni razlog, kojim se navodi da pobijanom odlukom nije dokazano po traženim pravnim standardima da je sporazum o nagodbi u pogledu patenta imao cilj ograničiti tržišno natjecanje suprotno članku 101. UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, prema kojem pobijanom odlukom nije dokazano po traženim pravnim standardima da je sporazum o nagodbi u pogledu patenta imao učinke ograničavanja tržišnog natjecanja suprotno članku 101. UFEU-a.

               5.

               Peti tužbeni razlog, istaknut alternativno, prema kojem je Komisija određujući tužiteljima novčanu kaznu povrijedila članak 23. Uredbe br. 1/2003 (1) te načela proporcionalnosti, nullum crimen nulla poena sine lege i pravne sigurnosti.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, istaknut u daljnjoj alternativi, prema kojem je Komisija odredila novčanu kaznu koja očito nije proporcionalna težini predmetne povrede.

               7.

               Sedmi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija povrijedila procesno pravo na obranu društva Mylan Inc., kada je preformulirala, a da nije izdala dodatnu Izjavu o prigovorima, osnovu po kojoj je odgovornost pobijanom odlukom pripisana društvu Mylan Inc. i to tako da se razlikuje od osnove prema kojoj je na preliminarnoj osnovi bila određena takva odgovornost u Izjavi o prigovorima.

               8.

               Osmi tužbeni razlog, prema kojem je Komisija (i) povrijedila načelo osobne odgovornosti i pretpostavke nedužnosti kad je utvrdila da je Mylan Inc. odgovoran za predmetnu povredu od strane društva Matrix; te (ii) počinila očitu pogrešku u procjeni kad je smatrala da je Mylan Inc. u relevantnom razdoblju izvršavao odlučujući utjecaj nad poslovanjem društva Matrix.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101. UFEU-a] i [102. UFEU-a] (SL 2003 L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.)


title: Predmet C-18/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2014. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – CO Sociedad de Gestion y Participación SA i dr. protiv De Nederlandsche Bank NV i De Nederlandsche Bank NV protiv CO Sociedad de Gestion y Participación SA i dr.

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/24

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. siječnja 2014. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – CO Sociedad de Gestion y Participación SA i dr. protiv De Nederlandsche Bank NV i De Nederlandsche Bank NV protiv CO Sociedad de Gestion y Participación SA i dr.
   (Predmet C-18/14)
   2014/C 112/29
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré i J. Serra Farré

      Druga stranka u postupku: De Nederlandsche Bank NV
   i

      Žalitelj: De Nederlandsche Bank NV

      Druge stranke u postupku: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré i J. Serra Farré

      Prethodna pitanja

               1.

               Ako nadležno tijelo izričito odobri namjeravano stjecanje u smislu članka 15.a Direktive 2007/44 (1), je li mu dopušteno ograničavati to odobrenje na temelju nacionalnih pravnih propisa ili ga vezivati uz ispunjenje uvjeta? Postoji li s tim u vezi razlika vezana uz to jesu li ova ograničenja ili uvjeti temeljeni na obvezama namjeravanog stjecatelja u smislu treće uvodne izjave Direktive?

               2.

               Ukoliko je odgovor na prvo pitanje pozitivan, moraju li ograničenja ili uvjeti koje je odredilo nadležno tijelo biti neophodna u smislu da bi se navedeno tijelo bez tih ograničenja ili uvjeta na temelju procjene koje je provelo prema kriterijima navedenim u članku 15.b stavku 1. Direktive 2007/44, smatralo primoranim uložiti prigovor na namjeravano stjecanje?

               3.

               Ukoliko je dopušteno nametati ograničenja ili postavljati uvjete, daje li članak 15.b stavak 1. Uredbe nadležnom tijelu temelj za ta uvjetovanja u okviru stjecanja u vezi sa „Corporate Governance” subjekta čije je stjecanje namjeravano, kao što je „two tier bord” sastav nadzornog odbora?

      (1)  Direktiva 2007/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o izmjeni Direktive Vijeća 92/49/EEZ i direktive 2002/83/EZ, 2004/39/EZ, 2005/68/EZ i 2006/48/EZ o pravilima postupanja i kriterijima procjene za bonitetnu procjenu stjecanja i povećanja udjela u financijskom sektoru (SL. L 247, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 164.).
   * Napomena: Vjerojatno se radi o člancima 15a. i 15b. Direktive 92/49/EEZ (SL L 228, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 30.) i 2002/83/EZ (SL L 345, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 102.) umjesto ovog članka Direktive 2007/44/EZ.


title: Predmet C-533/11: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. listopada 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Belgije (Povreda obveze države članice — Direktiva 91/271/EEZ — Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda — Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze — Neizvršenje — Članak 260. UFEU-a — Novčane kazne — Nalaganje isplate paušalnog iznosa i novčane kazne)

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 367/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 17. listopada 2013. — Europska komisija protiv Kraljevine Belgije
   (Predmet C-533/11) (1)

   (Povreda obveze države članice - Direktiva 91/271/EEZ - Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda - Presuda Suda kojom se utvrđuje povreda obveze - Neizvršenje - Članak 260. UFEU-a - Novčane kazne - Nalaganje isplate paušalnog iznosa i novčane kazne)
   2013/C 367/04
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Wils i A. Marghelis kao i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet i M. Neumann kao i T. Materne, agenti, uz asistenciju A. Lepièce, E. Gilleta, J. Bouckaert i H. Viaene, odvjetnikâ)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: C. Murrell, agent, uz asistenciju D. Anderson, QC)

      Predmet

   Povreda obveze države članice — Nepotpuno izvršenje presude Suda od 8. srpnja 2004., Komisija protiv Belgije (C-27/03) (neobjavljena u Recueil) koja se odnosi na neprenošenje odredbi Direktive 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda u propisanom roku (SL L 135, str. 40.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.) — Povreda članka 3. stavka 1. (druga rečenica) i članka 5. stavaka 2. i 3. navedene direktive — Izračun sankcija: kumulativno plaćanje novčane kazne i paušalnog iznosa

      Izreka

               1.

               Ne poduzevši sve mjere potrebne za izvršenje presude od 8. srpnja 2004., Komisija/Belgija (C-27/03) kojom je utvrđena povreda obveza Kraljevine Belgije koje proizlaze iz članaka 3. i 5. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda, kako je izmijenjena Direktivom Komisije 98/15/EZ od 27. veljače 1998., ova država članica povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 260. stavka 1. UFEU-a.

               2.

               Kraljevini Belgiji nalaže se plaćanje paušalnog iznosa od 10 milijuna eura Europskoj komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije”.

               3.

               Ako se povreda obveze koja je utvrđena u točki 1. nastavi i na dan proglašenja ove presude, Kraljevini Belgiji nalaže se da Europskoj komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije” plati novčanu kaznu od 859 404 eura po šestomjesečnom razdoblju kašnjenja postupanja po gore navedenoj presudi Komisija protiv Belgije, računajući od dana proglašenja ove presude do potpunog izvršenja gore navedene presude Komisija protiv Belgije, a koji se stvarni iznos treba izračunati na kraju svakog šestomjesečnog razdoblja umanjujući ukupni iznos u odnosu na ta razdoblja za postotak koji odgovara omjeru populacijskog ekvivalenta koji je na kraju takvog razdoblja bio usklađen s gore navedenom presudom Komisija protiv Belgije prema odgovarajućem populacijskom ekvivalentu koji nije usklađen s ovom presudom na dan njezinog proglašenja.

               4.

               Kraljevini Belgiji nalaže se snošenje troškova.

               5.

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosi svoje troškove.

      (1)  SL C 25, 28.1.2012.


title: Predmet T-146/15: Tužba podnesena 23. ožujka 2015. – hyphen protiv OHIM-a – Skylotec

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/34

         Tužba podnesena 23. ožujka 2015. – hyphen protiv OHIM-a – Skylotec
   (Predmet T-146/15)
   (2015/C 171/41)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: hyphen GmbH (München, Njemačka) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Skylotec GmbH (Neuwied, Njemačka)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice (prikaz višekutnika) – žig Zajednice br. 2 255 537

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. ožujka 2015. u predmetu R 1506/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 15. stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe br. 207/2009;

               —

               povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-557/12: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof -Austrija) – KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH protiv ÖBB Infrastruktur AG (Članak 101. UFEU-a — Naknada štete prouzročene zabranjenim sporazumom iz tog članka — Šteta prouzročena višom cijenom koju je primijenio poduzetnik kao posljedicu zabranjenog sporazuma u kojem on ne sudjeluje (Umbrella pricing) — Uzročna veza)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/9

         Presuda Suda (peto vijeće) od 5. lipnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof -Austrija) – KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH protiv ÖBB Infrastruktur AG
   (Predmet C-557/12) (1)

   ((Članak 101. UFEU-a - Naknada štete prouzročene zabranjenim sporazumom iz tog članka - Šteta prouzročena višom cijenom koju je primijenio poduzetnik kao posljedicu zabranjenog sporazuma u kojem on ne sudjeluje (Umbrella pricing) - Uzročna veza))
   2014/C 253/11
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH

      Tuženik: ÖBB Infrastruktur AG

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku – Oberster Gerichtshof – Tumačenje članka 101. UFEU-a – Naknada štete prouzročene zabranjenim sporazumom iz tog članka – Šteta prouzročena višom cijenom koju je primijenio poduzetnik kao posljedicu zabranjenog sporazuma u kojem on ne sudjeluje

      Izreka

   Članak 101. UFEU-a treba tumačiti na način da se protivi tumačenju i primjeni unutarnjeg prava države članice koje se sastoji u kategoričkom isključivanju, zbog razloga pravne prirode, građanske odgovornosti poduzetnika koji sudjeluju u zabranjenom sporazumu za štetu prouzročenu cijenama koje poduzetnik koji ne sudjeluje u tom sporazumu odredi, uzimajući u obzir djelovanje spomenutog sporazuma, u višem iznosu od onog koji bi primijenio da taj sporazum ne postoji.

      (1)  SL C 71, 9.3.2013.


title: Predmet T-418/10: Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – voestalpine et voestalpine Wire Rod Austria protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište čelika za prednapinjanje — Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Jedinstvena, složena i trajna povreda — Ugovor o trgovinskom zastupanju — Pripisivost protupravnog ponašanja zastupnika nalogodavcu — Nalogodavčev manjak saznanja o protupravnom ponašanju zastupnika — Sudjelovanje u dijelu povrede i poznavanje ukupnog plana — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Proporcionalnost — Načelo individualizacije kazni i sankcija — Neograničena nadležnost”)

text:
               14.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 302/37

         Presuda Općeg suda od 15. srpnja 2015. – voestalpine et voestalpine Wire Rod Austria protiv Komisije
   (Predmet T-418/10) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište čelika za prednapinjanje - Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Jedinstvena, složena i trajna povreda - Ugovor o trgovinskom zastupanju - Pripisivost protupravnog ponašanja zastupnika nalogodavcu - Nalogodavčev manjak saznanja o protupravnom ponašanju zastupnika - Sudjelovanje u dijelu povrede i poznavanje ukupnog plana - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Proporcionalnost - Načelo individualizacije kazni i sankcija - Neograničena nadležnost”))
   (2015/C 302/47)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: voestalpine AG (Linz, Austrija); i voestalpine Wire Rod Austria GmbH, prije voestalpine Austria Draht GmbH (Sankt Peter-Freienstein, Austrija) (zastupnici: A. Ablasser-Neuhuber, G. Fussenegger, U. Denzel i M. Mayer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Sauer, V. Bottka, C. Hödlmayr, agenti, uz asistenciju R. Van der Houta, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje i preinaku Odluke Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. u vezi s postupkom primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), kako je izmijenjena Odlukom Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010. i Odlukom Komisije C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011. .

      Izreka

               1.

               Članak 2. točka 5. Odluke Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. u vezi s postupkom primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), kako je izmijenjena Odlukom Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010. i Odlukom Komisije C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011., poništava se.

               2.

               Iznos novčane kazne izrečene solidarno društvima voestalpine AG i voestalpine Wire Rod Austria GmbH smanjuje se s 22 milijuna na 7,5 milijuna eura.

               3.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               4.

               Europska komisija snosit će vlastite troškove i dvije trećine troškova društava voestalpine i voestalpine Wire Rod Austria.

               5.

               Društva voestalpine i voestalpine Wire Rod Austria snosit će trećinu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 301, 6. 11. 2010.


title: Ispravak priopćenja u Službenom listu u predmetu T-512/09 ( SL C 367, 14.12.2013. )

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/47

         Ispravak priopćenja u Službenom listu u predmetu T-512/09
   (
         Službeni list Europske unije C 367 od 14. prosinca 2013., str. 27.
      )
   (2015/C 118/59)
   Priopćenje u Službenom listu u predmetu T-512/09 Rusal Armenal protiv Vijeća treba glasiti kako slijedi:

      Presuda Općeg suda od 5. studenog 2013. – Rusal Armenal protiv Vijeća
      (Predmet T-512/09) (1)

      ((„Damping - Uvoz određene aluminijske folije podrijetlom iz Armenije, Brazila i Kine - Pristupanje Armenije Svjetskoj trgovinskoj organizaciji - Tretman tržišnog gospodarstva - Članak 2. stavak 7. Uredbe (EZ) br. 384/96 - Kompatibilnost sa Sporazumom o antidampingu - Članak 277. UFEU-a”))
      (2013/C 367/48)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Rusal Armenal ZAO (Erevan, Armenija) (zastupnik: B. Evtimov, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix, agent, uz asistenciju G. Berrischa i G. Wolfa, odvjetnika, zatim J.-P. Hix i B. Driessen, agent, uz asistenciju G. Berrischa, te na posljetku J.-P. Hix i B. Driessen)

         Intervenijent na strani tuženika: Europska komisija (zastupnici: M. França i C. Clyne, agenti)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje Uredbe Vijeća (EZ) br. 925/2009 od 24. rujna 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene aluminijske folije podrijetlom iz Armenije, Brazila i Narodne Republike Kine (SL L 262, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 82., str. 156).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Uredba Vijeća (EZ) br. 925/2009 od 24. rujna 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene aluminijske folije podrijetlom iz Armenije, Brazila i Narodne Republike Kine u dijelu koji se odnosi na Rusal Armenal ZAO.

                  2.

                  Vijeće Europske unije snosit će troškove Rusal Armenala.

                  3.

                  Europska komisija snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 80, 27.3.2010.


title: Spojeni predmeti T-426/10 do T-429/10, T-438/12 do T-441/12: Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2016. – Moreda-Riviere Trefilerías i dr. protiv Komisije (Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Europsko tržište čelika za prednapinjanje — Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih informacija — Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a — Gospodarska jedinica — Izravno sudjelovanje u povredi — Izvedena odgovornost društava majki — Pravno sljedništvo poduzetnika — Složena povreda — Jedinstvena i trajna povreda — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Načela zabrane retroaktivnosti i zakonitosti kazni — Olakotne okolnosti — Sposobnost plaćanja — Prava obrane — Obveza obrazlaganja — Zahtjev za ponovnu ocjenu — Nemijenjanje činjeničnih okolnosti — Dopis o odbijanju — Nedopuštenost)

text:
               18.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 260/38

         Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2016. – Moreda-Riviere Trefilerías i dr. protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-426/10 do T-429/10, T-438/12 do T-441/12) (1)

   ((Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište čelika za prednapinjanje - Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih informacija - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Gospodarska jedinica - Izravno sudjelovanje u povredi - Izvedena odgovornost društava majki - Pravno sljedništvo poduzetnika - Složena povreda - Jedinstvena i trajna povreda - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Načela zabrane retroaktivnosti i zakonitosti kazni - Olakotne okolnosti - Sposobnost plaćanja - Prava obrane - Obveza obrazlaganja - Zahtjev za ponovnu ocjenu - Nemijenjanje činjeničnih okolnosti - Dopis o odbijanju - Nedopuštenost))
   (2016/C 260/47)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španjolska) (predmeti T-426/10 i T-440/12); Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Španjolska) (predmeti T-427/10 i T-439/12); Trenzas y Cables de Acero PSC, SL (Santander, Španjolska) (predmeti T-428/10 i T-441/12); i Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Španjolska) (predmeti T-429/10 i T-438/12) (zastupnici: u predmetima T-426/10 do T-429/10, F. González Díaz i A. Tresandi Blanco i, u predmetima T-438/12 do T-441/12, u početku F. González Díaz i P. Herrero Prieto, a zatim F. González Díaz i A. Tresandi Blanco, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u predmetima T-426/10, T-427/10, T-429/10, T-438/12 do T-441/12, V. Bottka, F. Castillo de la Torre i C. Urraca Caviedes, agenti, uz asistenciju L. Ortiza Blanca i A. Lamadrida de Pabla, odvjetnika, i, u predmetu T-428/10, V. Bottka i F. Castillo de la Torre, uz asistenciju L. Ortiza Blanca i A. Lamadrida de Pabla)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje i preinaku Odluke Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), izmijenjene Odlukom Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010. i Odlukom Komisije C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011., kao i dopisa glavnog direktora Komisijine Glavne uprave za tržišno natjecanje od 25. srpnja 2012.

      Izreka

               1.

               Tužbe se odbacuju.

               2.

               Društvima Moreda-Riviere Trefilerías, SA, Trefilerías Quijano, SA, Trenzas y Cables de Acero PSC, SL i Global Steel Wire, SA nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 317, 20. 11. 2010.


title: Predmet T-623/11: Presuda Općeg suda od 9. travnja 2014. – Pico Food protiv OHIM-a – Sobieraj (MILANÓWEK CREAM FUDGE) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava za registraciju žiga Zajednice MILANÓWEK CREAM FUDGE — Raniji nacionalni figurativni žigovi koji prikazuju kravu, Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT i SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 76. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/35

         Presuda Općeg suda od 9. travnja 2014. – Pico Food protiv OHIM-a – Sobieraj (MILANÓWEK CREAM FUDGE)
   (Predmet T-623/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava za registraciju žiga Zajednice MILANÓWEK CREAM FUDGE - Raniji nacionalni figurativni žigovi koji prikazuju kravu, Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT i SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 76. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   2014/C 175/46
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Pico Food GmbH (Tamm, Njemačka) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: M. Vuijst i P. Geroulakos, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Bogumił Sobieraj (Milanówek, Poljska) (zastupnik: O. Bischof, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 8. rujna 2011. (predmet R 553/2010-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Pico Fooda GmbH i Bogumiła Sobieraja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Pico Foodu GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 32, 4.2.2012.


title: Predmet C-350/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2015. uputio Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) – kazneni postupak protiv Luciana Baldettija

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/34

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. srpnja 2015. uputio Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) – kazneni postupak protiv Luciana Baldettija
   (Predmet C-350/15)
   (2015/C 311/39)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Stranke glavnog postupka

   Luciano Baldetti

      Prethodno pitanje

   Je li u smislu članka 4. [Protokola br. 7 Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda] i članka 50. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima], odredba iz članka 10.ter Zakonodavne uredbe br. 74/00 u dijelu u kojem dozvoljava utvrđivanje kaznene odgovornosti subjekta kojem je, zbog iste činjenice (neplaćanja poreza na dodanu vrijednost), Uprava za državne financije (Amministrazione finanziaria dello Stato) već bila konačno utvrdila poreznu obvezu te mu je izrekla upravnu novčanu sankciju, sukladna pravu Zajednice?


title: Predmet C-92/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. veljače 2016. uputio Juzgado de Primera Instancia n° 1 de Fuenlabrada (Španjolska) – Bankia S.A. protiv Henryja-Rodolfa Rengifa Jiméneza i Sheyle-Jeanneth Felix Caiza

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. veljače 2016. uputio Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada (Španjolska) – Bankia S.A. protiv Henryja-Rodolfa Rengifa Jiméneza i Sheyle-Jeanneth Felix Caiza
   (Predmet C-92/16)
   (2016/C 156/36)
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Bankia S.A.

      Tuženici: Henry-Rodolfo Rengifo Jiménez i Sheyla-Jeanneth Felix Caiza

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima tumačiti na način da se ugovor ne može održati na snazi bez nepoštenog ugovornog uvjeta jer bi u protivnome bio pretjeran financijski teret za prodavatelja robe ili pružatelja usluga?

               2.

               Ako se ugovor koji je pretjeran financijski teret za prodavatelja robe ili pružatelja usluga ne može održati na snazi, ima li nacionalni sud pravo održati ugovor istodobno štiteći potrošača na način da primijeni dopunsko pravilo ili da u ugovor unese pravilo koje je u minimalnoj mjeri prihvatljivo za prodavatelja robe ili pružatelja usluga?

               3.

               Dopušta li neprimjenjivost nepoštenog ugovornog uvjeta o prijevremenom dospijeću održavanje na snazi ugovora u smislu članka 6. stavka 1. Direktive 93/13?

               4.

               Može li se potrošač pred sudom pred kojim se vodi postupak odreći sustava zaštite predviđenog Direktivom 93/13?

               5.

               Je li u skladu s načelom djelotvornosti Direktive 93/13 i Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2) nacionalni postupovni zakon koji potrošačeva materijalna prava ili prednosti uvjetuje time da se on podvrgne osobito brzom postupku izvršenja, a takva prava i prednosti ne priznaje u drugim postupcima?

      (1)  SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

      (2)  SL 2000., C 364, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 104.)


title: Predmet C-624/16 P: Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-219/13, Ferracci protiv Komisije

text:
               6.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/17

         Žalba koju je 25. studenoga 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 15. rujna 2016. u predmetu T-219/13, Ferracci protiv Komisije
   (Predmet C-624/16 P)
   (2017/C 038/23)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Stancanelli, D. Grespan, F. Tomat, agenti)

      Druge stranke u postupku: Pietro Ferracci, Talijanska Republika

      Zahtjevi

               —

               poništiti pobijanu presudu u dijelu u kojem se njome tužba proglašava dopuštenom u smislu članka 263. četvrtog stavka posljednjeg dijela rečenice UFEU-a;

               —

               proglasiti tužbu nedopuštenom u smislu članka 263. četvrtog stavka drugog i posljednjeg dijela rečenice UFEU-a i, posljedično, odbaciti je u cijelosti;

               —

               naložiti P. Ferracciju snošenje troškova Komisije nastalih u postupku pred Općim sudom i u ovom postupku.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Jednim žalbenim razlogom podijeljenim u tri djela, Komisija navodi pogrešno tumačenje i primjenu članka 263. četvrtog stavka posljednjeg dijela rečenice UFEU-a jer je Opći sud na temelju te odredbe proglasio dopuštenom tužbu koju je u prvostupanjskom postupku podnio tužitelj. Posebice, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava jer je pobijani akt smatrao regulatornim aktom koji se izravno odnosi na tužitelja iz prvostupanjskog postupka i koji u odnosu na njega ne sadržava provedbene mjere.


title: Predmet C-298/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – Alain Laurent Brouillard protiv Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje osoba — Članci 45. i 49. UFEU-a — Radnici — Zaposlenje u javnoj službi — Direktiva 2005/36/EZ — Priznavanje stručnih kvalifikacija — Pojam ‚regulirana profesija’ — Pristup natječaju za zapošljavanje sudskih savjetnika pri Cour de cassationu (Belgija))

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Belgija) – Alain Laurent Brouillard protiv Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge
   (Predmet C-298/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Slobodno kretanje osoba - Članci 45. i 49. UFEU-a - Radnici - Zaposlenje u javnoj službi - Direktiva 2005/36/EZ - Priznavanje stručnih kvalifikacija - Pojam ‚regulirana profesija’ - Pristup natječaju za zapošljavanje sudskih savjetnika pri Cour de cassationu (Belgija)))
   (2015/C 389/09)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Alain Laurent Brouillard

      Tuženik: Jury du concours de recrutement de référendaires près la Cour de cassation, État belge

      Izreka

               1.

               Članak 45. UFEU-a primjenjuje se na situaciju poput ove u glavnom postupku, u kojoj je državljanin države članice koji boravi i radi u toj državi članici nositelj diplome stečene u drugoj državi članici, na koju se poziva u svrhu prijave na natječaj za zapošljavanje sudskih savjetnika pri Cour de cassationu prve države članice. Takva situacija nije obuhvaćena člankom 45. stavkom 4. UFEU-a.

               2.

               Direktivu 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija treba tumačiti na način da funkcija sudskog savjetnika pri Cour de cassationu nije „regulirana profesija” u smislu te direktive.

               3.

               Članak 45. UFEU-a treba tumačiti na način da se protivi tome da, u okolnostima poput ovih u sporu u glavnom postupku, prosudbena komisija za zapošljavanje sudskih savjetnika pri sudu države članice prilikom ispitivanja prijave na taj natječaj koju je podnio državljanin te države članice uvjetuje sudjelovanje na tom natječaju posjedovanjem diploma koje zahtijeva zakonodavstvo te države članice ili priznanje akademske istovjetnosti magistarske diplome koju je izdalo sveučilište druge države članice, ne uzimajući pritom u obzir sve diplome, potvrde i druge dokaze kao i relevantno profesionalno iskustvo stranke, te nastavi s usporedbom njime potvrđenih profesionalnih kvalifikacija i onih koje zahtijeva to zakonodavstvo.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet T-676/16: Tužba podnesena 22. rujna 2016. – Wirecard protiv EUIPO-a (mycard2go)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/29

         Tužba podnesena 22. rujna 2016. – Wirecard protiv EUIPO-a (mycard2go)
   (Predmet T-676/16)
   (2016/C 410/40)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Wirecard AG (Aschheim, Njemačka) (zastupnik: A. Bayer, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „mycard2go” – prijava za registraciju br. 14 303 457

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. srpnja. 2016. u predmetu R 280/2016-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i predmet vrati tuženiku radi nastavka postupka registracije UM 014303457;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove nastale tijekom postupka pred žalbenim vijeće EUIPO-a.

      Tužbeni razlog

               —

               Povreda čl. 7. st. 1. t. (b) i (c) u vezi s čl. 7. st. 2. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-361/15 P: Žalba koju je 11. srpnja 2015. podnio Easy Sanitary Solutions BV protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 13. svibnja 2015. u predmetu T-15/13, Group Nivelles protiv OHIM-a – Easy Sanitairy Solutions (odvod za tuš kabinu)

text:
               12.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/3

         Žalba koju je 11. srpnja 2015. podnio Easy Sanitary Solutions BV protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 13. svibnja 2015. u predmetu T-15/13, Group Nivelles protiv OHIM-a – Easy Sanitairy Solutions (odvod za tuš kabinu)
   (Predmet C-361/15 P)
   (2015/C 337/04)
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Žalitelj: Easy Sanitary Solutions BV (zastupnik: F. Eijsvogels, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) i Group Nivelles BVBA

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva,

               —

               da presudu Općeg suda od 13. svibnja 2015. u predmetu T-15/13, na osnovi … izloženih žalbenih razloga i njihovih pojašnjenja djelomično ukine te da protivnoj stranci naloži snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog

   Dio a:
   Opći je sud povrijedio članak 25. stavak 1. točku (b) u vezi s člankom 7. stavkom 1. Uredbe br. 6/2002 (1), time što je zaključio da je raniji dizajn, koji je uključen u ili primijenjen na proizvod različit od onog na koji se odnosi kasniji dizajn, u načelu relevantan za ocjenu njegove novosti u smislu članka 5. Uredbe br. 6/2002, i da tekst potonjeg članka isključuje novost dizajna, ako je prije toga identični dizajn učinjen dostupnim javnosti, bez obzira na to u koji je proizvod taj raniji dizajn uključen ili na koji je primijenjen. Utvrđenje Općeg suda da „dotični sektor” u smislu članka 7. stavka 1. Uredbe br. 6/2002 nije ograničen na proizvode u koje je uključen ili na koje je primijenjen osporavani dizajn, nije pravno ispravno.
   Dio b:
   Opći je sud povrijedio članak 25. stavak 1. točku (b) u vezi s člankom 5. Uredbe br. 6/2002, time što je zaključio da se dizajn Zajednice ne može smatrati novim u smislu članka 5. stavka 1. Uredbe br. 6/2002, ako je istovjetni dizajn učinjen dostupnim javnosti prije datuma navedenih u toj odredbi, čak i ako je taj raniji dizajn uključen u ili primijenjen na proizvod koji je različit od proizvoda koji su sukladno članku 36. stavku 2. Uredbe br. 6/2002 navedeni u prijavi.
   Dio c:
   Opći je sud povrijedio članke 10., 19. i 36. stavak 6. Uredbe br. 6/2002, time što je zaključio da prema tim člancima nositelj prava na registrirani dizajn Zajednice može zabraniti trećim osobama da dizajn na kojeg je nositelj prava, kao i svaki drugi dizajn koji kod upućenih korisnika ne izaziva drugačiji ukupni dojam, bez njegova odobrenja koriste za bilo koju vrstu proizvoda.

      Drugi žalbeni razlog

   Opći je sud svojim utvrđenjem iz posljednje rečenice točke 137. svoje presude prekoračio granice nadzora zakonitosti i time povrijedio članak 61. Uredbe br. 6/2002.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (SL 2002, L 3, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.).


title: Predmet C-153/15 P: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 10. prosinca 2015. – Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl protiv Vijeća Europske unije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Mjere ograničavanja protiv Irana — Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuju zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih resursa — Uvrštenje imena tužitelja — Dopuštenost — Rok za podnošenje žalbe — Polazišna točka — Očita nedopuštenost)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/3

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 10. prosinca 2015. – Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-153/15 P) (1)

   ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Mjere ograničavanja protiv Irana - Popis osoba i subjekata na koje se primjenjuju zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih resursa - Uvrštenje imena tužitelja - Dopuštenost - Rok za podnošenje žalbe - Polazišna točka - Očita nedopuštenost))
   (2016/C 078/04)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (zastupnici: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, advokat, G. Pandey i D. Rovetta, avocats, M. Gambardella, avvocato)

      Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i I. Rodios, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl se nalaže, osim njegovih vlastitih troškova, snošenje troškova Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 190, 8. 6. 2015.


title: Predmet C-342/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2015. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Leopoldine Gertraud Piringer

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2015. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Leopoldine Gertraud Piringer
   (Predmet C-342/15)
   (2015/C 354/14)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberster Gerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Podnositeljica zahtjeva i revizije: Leopoldine Gertraud Piringer

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 1. drugu rečenicu Direktive Vijeća 77/249/EEZ o olakšavanju učinkovitog ostvarivanja slobode pružanja odvjetničkih usluga (1) tumačiti na način da države članice ovjeravanje vjerodostojnosti potpisa na dokumentima koji su potrebni za zasnivanje ili prijenos prava na nekretninama mogu izuzeti iz slobode pružanja odvjetničkih usluga i pridržati obavljanje te djelatnosti javnim bilježnicima?

               2.

               Treba li članak 56. UFEU-a tumačiti na način da se ne protivi nacionalnom propisu države registra (Austrija), prema kojem je ovjeravanje vjerodostojnosti potpisa na dokumentima koji su potrebni za zasnivanje ili prijenos prava na nekretninama pridržano javnim bilježnicima, i to s učinkom da se izjava o vjerodostojnosti potpisa koju odvjetnik sa sjedištem u Češkoj Republici izda u svojoj državi sjedišta ne priznaje u državi registra, iako ta izjava prema češkom pravu ima pravni učinak službene ovjere,
               osobito jer

                           a.

                           se pitanje priznanja izjave koju izda odvjetnik sa sjedištem u Češkoj Republici o vjerodostojnosti potpisa na zahtjevu za upis u zemljišne knjige u državi registra tiče sadržajnog obavljanja usluge od strane odvjetnika koja nije moguća odvjetnicima sa sjedištem u državi registra i odbijanje priznanja takve izjave stoga ne podliježe zabrani ograničenja

                     ili

                           b.

                           je takvo pridržavanje opravdano kako bi se osigurala zakonitost i pravna sigurnost akata (dokumenata o pravnim poslovima) i stoga služi važnim razlozima u općem interesu i usto je nužno kako bi se taj cilj ostvario u državi registra?

      (1)  Direktiva Vijeća 77/249/EEZ od 22. ožujka 1977. o olakšavanju učinkovitog ostvarivanja slobode pružanja odvjetničkih usluga (SL L 78, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 14.).


title: Predmet C-303/14: Tužba podnesena 24. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/27

         Tužba podnesena 24. lipnja 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-303/14)
   2014/C 409/39
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Mifsud-Bonnici i K. Herrmann)

      Tuženik: Republika Poljska

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je Republika Poljska, time što Komisiju nije obavijestila o tijelima za certifikaciju osoblja i poduzeća i nazivima certifikata za osoblje i poduzeća koja se bave djelatnostima u odnosu na određene fluorirane stakleničke plinove koje su predmet provedbenih uredaba Komisije te time što nije donijela odredbe o kaznama u slučaju povrede odredaba Uredbe (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2006. o određenim fluoriranim stakleničkim plinovima (1) i priopćila ih Komisiji, povrijedila svoje obveze iz članka 5. stavka 2. u vezi s člankom 12. stavkom 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 303/2008 (2), članka 12. stavka 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 304/2008 (3), članka 7. stavka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 305/2008 (4), članka 6. stavka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 306/2008 (5), članka 4. stavka 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 307/2008 (6), članka 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 308/2008 (7) i članka 13. stavka 2. Uredbe 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća;

               —

               Republici Poljskoj naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Članak 5. stavak 2. Uredbe br. 842/2006 države članice obvezuje da Komisiju obavješćuju o svojim programima osposobljavanja i certifikacije poduzeća i osoblja koji se bave instalacijom, održavanjem i servisiranjem opreme i sustava iz članka 3. stavka 1. te uredbe i prikupljanjem fluoriranih stakleničkih plinova. Ta je obveza precizirana provedbenim uredbama Komisije donesenim na temelju članka 5. stavka 1. Uredbe br. 842/2006.
   Stoga se prvi tužbeni razlog temelji na tome da Republika Poljska Komisiju do sada još nije obavijestila o nazivima tijela za certifikaciju osoblja i poduzeća koji provode kontrolu propuštanja, instalaciju, održavanje ili servisiranje nepokretne rashladne i klimatizacijske opreme i dizalica topline te nepokretnih protupožarnih sustava i vatrogasnih aparata i obavljaju aktivnosti u vezi s prikupljanjem tih fluoriranih stakleničkih plinova te da nije priopćila nazive certifikata za osoblje i poduzeća koji ispunjavaju uvjete certifikacije utvrđene provedbenim uredbama Komisije. Usto, nisu priopćeni ni nazivi tijela za certifikaciju osoblja koje obavlja aktivnosti u vezi s prikupljanjem fluoriranih stakleničkih plinova iz visokonaponskih sklopnih aparata i iz opreme prikuplja otapala na bazi fluoriranih stakleničkih plinova ni nazivi certifikata osoblja koje ispunjava uvjete certifikacije utvrđenih provedbenim uredbama Komisije. Poljska tijela Komisiji također nisu u obliku koji je propisan Uredbom Komisije br. 308/2008 priopćila nazive tijela za izdavanje potvrda za osoblje i nazive potvrda o osposobljavanju za osoblje koje ispunjava zahtjeve iz članka 3. stavka 2. i Priloga Uredbi 307/2008.
   Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da Komisiji nisu priopćene nacionalne odredbe o kaznama u slučaju povrede odredaba Uredbe br. 842/2006. Obveza utvrđivanja kazni i njihovog priopćavanja Komisiji osobito je važna kako bi se dao puni učinak obvezama koje su operatorima nepokretnih aplikacija nametnute člancima 3., 4. i 5. Uredbe br. 842/2006. Usto su utvrđivanje takvih kazni i njihovo priopćavanje Komisiji od bitnog značaja za osiguranje ispunjenja obveza kojima su na temelju članka 7. te uredbe podvrgnuti proizvođači proizvoda i opreme koji sadrže fluorirane stakleničke plinove. I povrede zabrane propisane u člancima 8. i 9. Uredbe br. 842/2006 treba u skladu s člankom 13. stavkom 1. kažnjavati nacionalnim pravilima koje je trebalo priopćiti Komisiji.

      (1)  (SL L 161, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 60.)

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 303/2008 od 2. travnja 2008. o utvrđivanju, u skladu s Uredbom (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, minimalnih zahtjeva i uvjeta za uzajamno priznavanje certifikacije poduzeća i osoblja u pogledu nepokretne rashladne i klimatizacijske opreme i dizalica topline koji sadrže određene fluorirane stakleničke plinove (SL L 92, str. 3.).

      (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 304/2008 od 2. travnja 2008. o utvrđivanju, u skladu s Uredbom (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, minimalnih zahtjeva i uvjeta za uzajamno priznavanje certifikacije poduzeća i osoblja u pogledu nepokretnih protupožarnih sustava i vatrogasnih aparata koji sadrže određene fluorirane stakleničke plinove (SL L 92, str. 12.).

      (4)  Uredba Komisije (EZ) br. 305/2008 od 2. travnja 2008. o utvrđivanju, u skladu s Uredbom (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, minimalnih zahtjeva i uvjeta za uzajamno priznavanje certifikacije osoblja koje rekuperira određene fluorirane stakleničke plinove iz visokonaponskih sklopnih aparata (SL L 92, str. 17.).

      (5)  Uredba Komisije (EZ) br. 306/2008 od 2. travnja 2008. o utvrđivanju, u skladu s Uredbom (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, minimalnih zahtjeva i uvjeta za uzajamno priznavanje certifikacije osoblja koje iz opreme rekuperira otapala na bazi određenih fluoriranih stakleničkih plinova (SL L 92, str. 21.).

      (6)  Uredba Komisije (EZ) br. 307/2008 od 2. travnja 2008. o utvrđivanju, u skladu s Uredbom (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, minimalnih zahtjeva za programe osposobljavanja i uvjeta za uzajamno priznavanje potvrda o osposobljavanju za osoblje u pogledu klimatizacijskih sustava u određenim motornim vozilima koji sadrže određene fluorirane stakleničke plinove (SL L 92, str. 25.).

      (7)  Uredba Komisije (EZ) br. 308/2008 od 2. travnja 2008. o utvrđivanju, u skladu s Uredbom (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, formata koji države članice koriste za obavješćivanje o svojim programima osposobljavanja i certifikacije (SL L 92, str. 28.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 156.).


title: Predmet T-72/14: Tužba podnesena 30. siječnja 2014. – Bateaux mouches protiv OHIM-a (BATEAUX MOUCHES)

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/37

         Tužba podnesena 30. siječnja 2014. – Bateaux mouches protiv OHIM-a (BATEAUX MOUCHES)
   (Predmet T-72/14)
   2014/C 102/58
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Compagnie des bateaux mouches SA (Pariz, Francuska) (zastupnik: G. Barbaut, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               proglasi tužbu dopuštenom;

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 15. studenoga 2013. u predmetu R 284/2013-2;

               —

               izmijeni odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 15. studenoga 2013. u predmetu R 284/2013-2;

               —

               naloži Prvostupanjskom sudu Europskih zajednica snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: Međunarodna registracija u kojoj je navedena Europska unija verbalnog žiga „BATEAUX MOUCHES”, za usluge iz razreda 37 (br. 1 092 478)

      Odluka ispitivača: Prijava se odbija

      Odluka žalbenog vijeća: Žalba se odbija

      Tužbeni razlozi:

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009

               —

               pogrešna odluka da sporni žig nije uporabom stekao razlikovni karakter za navedene usluge


title: Predmet C-548/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. listopada 2015. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – J. J. de Lange protiv Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. listopada 2015. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – J. J. de Lange protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-548/15)
   (2016/C 038/31)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: J. J. de Lange

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 3. Direktive Vijeća 2000/78/EZ (1) od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja tumačiti na način da se primjenjuje na poreznu olakšicu uključenu u porezne propise na temelju koje se troškovi studiranja pod određenim uvjetima mogu odbiti od oporezivog dohotka?

         U slučaju negativnog odgovora na prvo prethodno pitanje:

               2.

               Treba li zabranu diskriminacije na temelju dobi kao opće načelo prava Unije primijeniti na poreznu olakšicu na temelju koje se troškovi obrazovanja uzimaju u obzir za porezni odbitak samo pod određenim uvjetima čak i ako ta olakšica ne ulazi u materijalno područje primjene Direktive 2000/78/EZ i kada se navedenim uređenjem ne provodi pravo Unije?

         U slučaju potvrdnog odgovora na prvo ili drugo prethodno pitanje:

               3.

                           a)

                           Mogu li se različita postupanja koja nisu spojiva sa zabranom diskriminacije na temelju dobi kao općim načelom prava Unije opravdati pod uvjetima utvrđenima u članku 6. Direktive 2000/78/EZ?

                           b)

                           Ako ne: koji kriteriji vrijede prilikom primjene te zabrane ili za opravdanje razlikovanja prema dobi?

               4.

                           a)

                           Treba li članak 6. Direktive 2000/78/EZ i/ili zabranu diskriminacije na temelju dobi tumačiti na način da različito postupanje na temelju dobi može biti opravdano ako se razlog za to različito postupanje odnosi samo na jedan dio slučajeva obuhvaćenih navedenim razlikovanjem?

                           b)

                           Može li se razlikovanje prema dobi opravdati mišljenjem zakonodavca da porezna olakšica ne mora biti na raspolaganju od određene dobi jer je osoba koja bi je zahtijevala „sama odgovorna” za postizanje cilja koji se želi postići tom olakšicom?

      (1)  SL L 303, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.).