title: Predmet C-511/13 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. rujna 2015. – Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV protiv Vijeća Europske unije, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Europske komisije (Žalba — Damping — Uredba (EZ) br. 384/96 — Članak 4. stavak 1., članak 5. stavak 4. i članak 9. stavak 1. — Uredba (EZ) br. 1205/2007 — Uvoz integriranih elektroničkih kompaktnih fluorescentnih rasvjetnih tijela (CFL-i) podrijetlom iz Kine, Vijetnama, Pakistana i s Filipina — Šteta nanesena proizvodnji Zajednice — Većinski dio ukupne proizvodnje Zajednice istovjetnih proizvoda)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/4

         Presuda Suda (veliko vijeće) od 8. rujna 2015. – Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV protiv Vijeća Europske unije, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Europske komisije
   (Predmet C-511/13 P) (1)

   ((Žalba - Damping - Uredba (EZ) br. 384/96 - Članak 4. stavak 1., članak 5. stavak 4. i članak 9. stavak 1. - Uredba (EZ) br. 1205/2007 - Uvoz integriranih elektroničkih kompaktnih fluorescentnih rasvjetnih tijela (CFL-i) podrijetlom iz Kine, Vijetnama, Pakistana i s Filipina - Šteta nanesena proizvodnji Zajednice - Većinski dio ukupne proizvodnje Zajednice istovjetnih proizvoda))
   (2015/C 363/04)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelji: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV (zastupnici: L. Catrain González, abogada, E. Wright, barrister)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert, agent, uz asistenciju S. Gubela, odvjetnika, i B. O’Connora, solicitor), Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt.), Osram GmbH (zastupnici: R. Bierwagen i C. Hipp, Rechtsanwälte), Europska komisija (zastupnici: L. Armati i J.-F. Brakeland, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Philips Lighting Poland S.A. i Philips Lighting BV snose vlastite troškove i nalaže im se snošenje troškova Vijeća Europske unije i Osrama GmbH.

               3.

               Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 352, 30. 11. 2013.


title: Predmet C-301/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Pfotenhilfe-Ungarn e.V. protiv Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein (Zahtjev za prethodnu odluku — Uredba (EZ) br. 1/2005 — Članak 1. stavak 5. — Zaštita životinja prilikom prijevoza — Prijevoz pasa lutalica iz jedne države članice u drugu koji obavlja udruga za zaštitu životinja — Pojam „gospodarska djelatnost” — Direktiva 90/425/EEZ — Članak 12. — Pojam „trgovac uključen u trgovinu unutar Zajednice”)

text:
               1.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 38/5

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. prosinca 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Pfotenhilfe-Ungarn e.V. protiv Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Predmet C-301/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ) br. 1/2005 - Članak 1. stavak 5. - Zaštita životinja prilikom prijevoza - Prijevoz pasa lutalica iz jedne države članice u drugu koji obavlja udruga za zaštitu životinja - Pojam „gospodarska djelatnost” - Direktiva 90/425/EEZ - Članak 12. - Pojam „trgovac uključen u trgovinu unutar Zajednice”))
   (2016/C 038/06)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesverwaltungsgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.

      Tuženik: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      uz sudjelovanje: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Izreka

               1.

               Pojam „gospodarska djelatnost” u smislu članka 1. stavka 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2005 od 22. prosinca 2004. o zaštiti životinja tijekom prijevoza i s prijevozom povezanih postupaka i o izmjeni direktiva 64/432/EEZ i 93/119/EZ i Uredbe (EZ) br. 1255/97 treba tumačiti na način da obuhvaća djelatnost poput one u glavnom postupku koja se odnosi na prijevoz pasa lutalica iz jedne države članice u drugu, a koji obavlja općekorisna udruga radi udomljavanja tih pasa kod osoba koje su se obvezale preuzeti ih uz plaćanje novčanog iznosa koji načelno pokriva troškove koji su udruzi nastali tom prigodom.

               2.

               Pojam „trgovci uključeni u trgovinu unutar Zajednice” u smislu članka 12. Direktive Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima koji se primjenjuju u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 92/60/EEZ od 30. lipnja 1992., treba tumačiti na način da obuhvaća, među ostalim, i općekorisnu udrugu koja prevozi pse lutalice iz jedne države članice u drugu radi udomljavanja tih pasa kod osoba koje su se obvezale preuzeti ih uz plaćanje novčanog iznosa koji načelno pokriva troškove koji su udruzi nastali tom prigodom.

      (1)  SL C 303, 8. 9. 2014.


title: Predmet T-591/13: Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Groupe Canal + protiv OHIM-a – Euronews (News+) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice News+ — Raniji nacionalni verbalni žig ACTU+ — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009” )

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/50

         Presuda Općeg suda od 12. prosinca 2014. – Groupe Canal + protiv OHIM-a – Euronews (News+)
   (Predmet T-591/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice News+ - Raniji nacionalni verbalni žig ACTU+ - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 046/63)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francuska) (zastupnici: L. Barissat i R. Joseph, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) (zastupnik: V. Melgar, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Euronews (Écully, Francuska) (zastupnici: V. von Bomhard i J. Schmitt, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 9. rujna 2013. (predmet R 1533/2012-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Groupe Canal + i Canal + France, s jedne strane, i društva Euronews, s druge strane.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Groupe Canal + nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 31, 1.2.2014.


title: Predmet C-467/13 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 9. listopada 2014. – Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) protiv Europske komisije (Žalba — Zabranjeni sporazumi — Svjetsko tržište fluorida aluminija — Pravo na obranu — Sadržaj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku — Izračun iznosa novčane kazne — Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. — Točka 18. — Ukupna vrijednost dobara ili usluga u vezi s povredom — Obveza obrazlaganja — Razumni rok — Smanjenje iznosa novčane kazne)

text:
               9.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 46/13

         Presuda Suda (deseto vijeće) od 9. listopada 2014. – Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) protiv Europske komisije
   (Predmet C-467/13 P) (1)

   ((Žalba - Zabranjeni sporazumi - Svjetsko tržište fluorida aluminija - Pravo na obranu - Sadržaj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku - Izračun iznosa novčane kazne - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Točka 18. - Ukupna vrijednost dobara ili usluga u vezi s povredom - Obveza obrazlaganja - Razumni rok - Smanjenje iznosa novčane kazne))
   (2015/C 046/16)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) (zastupnici: P. Wytinck i D. Gillet, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: E. Gippini Fournier i N. von Lingen, agenti)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Industries Chimiques du Fluor (ICF) snošenje troškova.

      (1)  SL C 336, 16.11.2013.


title: Predmet T-125/12: Presuda Općeg suda od 24. rujna 2015. – Viasat Broadcasting UK protiv Komisije („Državne potpore — Javne radiodifuzijske usluge — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem — Potpora danskih vlasti u korist danskog pružatelja javne radiodifuzijske usluge TV2/Danmark — Javno financiranje odobreno radi naknade troškova povezanih s izvršenjem obveza javne usluge — Spojivost potpore — Presuda Altmark”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/26

         Presuda Općeg suda od 24. rujna 2015. – Viasat Broadcasting UK protiv Komisije
   (Predmet T-125/12) (1)

   ((„Državne potpore - Javne radiodifuzijske usluge - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Potpora danskih vlasti u korist danskog pružatelja javne radiodifuzijske usluge TV2/Danmark - Javno financiranje odobreno radi naknade troškova povezanih s izvršenjem obveza javne usluge - Spojivost potpore - Presuda Altmark”))
   (2015/C 389/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Kalsmose-Hjelmborg i M. Honoré, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn i B. Stromsky, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Danska (zastupnici: C. Vang i V. Pasternak Jørgensen, agenti, a zatim V. Pasternak Jørgensen, uz asistenciju K. Lundgaarda Hansena, odvjetnika, i naposljetku C. Thorning, agent, uz asistenciju K. Lundgaarda Hansena i R. Holgaarda, odvjetnika); i TV2/Danmark A/S (Odense, Danska) (zastupnik: O. Koktvedgaard, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije 2011/839/EU od 20. travnja 2011. o mjerama koje je Danska poduzela (C 2/03) u korist TV2/Danmark (SL L 340, str. 1.).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak o tužbi s obzirom na to da se njome traži poništenje Odluke Komisije 2011/839/EU od 20. travnja 2011. o mjerama koje je Danska poduzela (C 2/03) u korist TV2/Danmark u dijelu u kojem je Komisija smatrala da su prihodi od oglašavanja iz 1995. i 1996., koji su posredstvom Fonda TV2 plaćeni TV2/Danmark A/S, državne potpore.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Viasat Broadcasting UK Ltd snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

               4.

               Kraljevina Danska snosit će vlastite troškove.

               5.

               TV2/Danmark snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 138, 12. 5. 2012.


title: Predmet T-731/16: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2017. – Perifereia Stereas Elladas protiv Komisije

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/63

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2017. – Perifereia Stereas Elladas protiv Komisije
   (Predmet T-731/16) (1)

   (2017/C 144/98)
   Jezik postupka: grčki
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 462, 12. 12. 2016.


title: Predmet T-556/15: Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Portugal protiv Komisije

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/64

         Tužba podnesena 25. rujna 2015. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-556/15)
   (2015/C 398/78)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão i J. Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2015) 4076 (1) jer se njome iz razloga označenog kao „Nedostaci u LPIS-u” iz financiranja isključuje iznos od 137.3 89  156,95 EUR na ime izdataka koje je Portugalska Republika prijavila u okviru mjere koja se odnosi na Ostale izravne potpore prema površini, za financijske godine 2010., 2011. i 2012.

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sljedeće tužbene razloge.

               A –

               U odnosu na 2009. i 2010. poslovnu godinu

                           —

                           Komisija je povrijedila načelo proporcionalnosti i prekršila članak 5. UEU-a jer je, unatoč tome što su izračuni i pretpostavke bili potpuno istovjetni onima koje je prihvatila u ranijim ispitnim postupcima, bez prikladnog obrazloženja odbila izračun koji su podnijela nadležna portugalska tijela te je, unatoč brojnim poboljšanjima koje je utvrdila u provedbi Akcijskog plana u IAKS-u, primijenila korekciju u paušalnom iznosu, što predstavlja jasnu povredu načela lojalne suradnje.

               B –

               U odnosu na 2011. poslovnu godinu

                           1.

                           Komisija je povrijedila načelo lojalne suradnje jer je u pogledu nedostataka u funkcioniranju LPIS/GIS za 2011. godini u potpunosti zanemarila djelovanje nadležnih portugalskih tijela, osobito mjere koje su ona prihvatila (akcijski plan koji je odobrilo certifikacijsko tijelo) i provela uz znanje i pristanak Komisije, osobito kada je riječ o 2011. godini.

                           2.

                           Povreda načela kontradiktornosti jer su prilikom dostave podataka u skladu s člankom 11. Uredbe (EZ) br. 885/06 (2), u odnosu na 2011. godinu, kao predmet ispitnog postupka označene nepravilnosti zamijećene na razini LPIS-a, dok se pobijana odluka usredotočuje na nepropisno utvrđenje prava koje se, međutim, ne spominje u dopisu upućenom sukladno spomenutom članku 11., o čemu se shodno tome portugalska tijela nisu mogla očitovati.

                           3.

                           Kršenje članka 11. Uredbe (EZ) br. 885/06 time što pobijana odluka nije prikladno obrazložena jer su razlozi/osnova za njezino donošenje neprecizni, čime se povređuje ratio i cilj odredbe članka 11. stavka 1. Uredbe br. 885/2006.

               C –

               Povećanje/Stope korekcije u paušalnom iznosu – za poslovne godine od 2009. do 2011.

                           —

                           Kršenje članka 31. stavka 2. Uredbe br. 1290/2005 (3), povreda načela proporcionalnosti i zanemarivanje kaznene naravi AGRI/61 495/2002-REV1 jer poduzete mjere (to jest odluke) nisu ni prikladne ni potrebne za ostvarenje željenog cilja te prekoračuju ono što je nužno da bi se taj cilj postigao s obzirom na činjenicu da je Komisija, nakon što su nadležna portugalska tijela provela izračun u skladu s njezinim smjernicama, odlučila primijeniti korekciju u paušalnom iznosu.

      (1)  Odluka od 22. lipnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 182, str. 39.).

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 885/06 od 21. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a (SL L 171, str. 90.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 48.)

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)


title: Predmet T-482/13: Tužba podnesena 9. rujna 2013. — MedSkin Solutions Dr. Suwelack protiv OHIM-a — Cryo-Save (CryoSafe)

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/33

         Tužba podnesena 9. rujna 2013. — MedSkin Solutions Dr. Suwelack protiv OHIM-a — Cryo-Save (CryoSafe)
   (Predmet T-482/13)
   2013/C 313/63
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke u postupku

      Tužitelj: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Njemačka) (zastupnik: Rechtsanwalt A. Thünken)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druge stranke pred žalbenim vijećem: Cryo-Save AG (Pfäffikon, Švicarska)

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 4. srpnja 2013. (predmet R 1759/2012-4) i preinači je tako da žalbu koju je tužitelj podnio OHIM-u proglasi osnovanom i posljedično odbije prigovor;

               —

               podredno, ukine odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 4. srpnja 2013. (predmet R 1759/2012-4) i vrati predmet nadležnom ispitivaču na ponovno odlučivanje;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „CryoSafe“ za proizvode i usluge iz razreda 5 i 40 — prijava žiga Zajednice br. 9 619 586

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: Cryo-Save AG

      Navedeni žig ili znak: verbalni žig „CryoSave“ za proizvode iz razreda 10, 42 i 44

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba je odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009


title: Predmet C-407/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 17. srpnja 2013. — Rotondo i dr./Rete Ferroviaria Italiana

text:
               26.10.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 313/7

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Corte suprema di cassazione (Italija) 17. srpnja 2013. — Rotondo i dr./Rete Ferroviaria Italiana
   (Predmet C-407/13)
   2013/C 313/12
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelji: Francesco Rotondo i dr.

      Tuženik: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Prethodna pitanja

               1.

               Primjenjuju li se odredbe Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme prenesenog Direktivom 1999/70/EZ (1) na rad na brodovima i, posebno, odnosi li se članak 2. stavak 1. i na radnike zaposlene na određeno vrijeme na trajektnim brodovima koji obavljaju dnevne relacije?

               2.

               Je li nacionalni propis, koji predviđa (članak 332. cod. nav.) naznaku „trajanja“, a ne „prestanka“ ugovora, u suprotnosti s Okvirnim sporazumom prenesenim Direktivom 1999/70/EZ i posebno člankom 3. stavkom 1. i je li u suglasnosti s navedenom direktivom odredba kojom se predviđa trajanje ugovora s naznakom prestanka za koji je sigurno da će nastupiti („najviše 78 dana“), ali se ne zna kada?

               3.

               Je li nacionalni propis (članci 325., 326. i 332. Codice della navigazione) koji kao objektivne razloge za ugovor s određenim trajanjem navodi puko predviđanje jednog ili više putovanja koje se ima obaviti, dovodeći pritom u vezu predmet ugovora (činidbu) s uzrokom (razlogom za ugovaranje određenog trajanja), u suprotnosti s Okvirnim sporazumom prenesenim Direktivom 1999/70/EZ i posebno člankom 3. stavkom 1.?

               4.

               Je li nacionalni propis (u konkretnom slučaju odredbe Codice della navigazione) koji isključuje da se u slučaju više uzastopnih ugovora (što u smislu članka 5. predstavlja zloporabu) isti preoblikuju u radni odnos na neodređeno vrijeme (mjera predviđena člankom 326. cod. nav., samo za slučaj kad pomorac pruža uslugu bez prekida u razdoblju duljem od godinu dana i u slučaju kada između prekida jednog ugovora i sklapanja sljedećeg proteklo razdoblje ne prelazi 60 dana), u suprotnosti s Okvirnim sporazumom prenesenim Direktivom?

      (1)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 26. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: Predmet C-624/15: Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB „Litdana” protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 314. — Maržni sustav — Uvjeti primjene — Odbijanje nacionalnih poreznih tijela da poreznom obvezniku dodijele pravo na primjenu maržnog sustava — Podaci na računima koji se odnose na dobavljačevu primjenu maržnog sustava i na izuzeće od PDV-a — Dobavljačevo neprimjenjivanje maržnog sustava na nabavu — Pokazatelji na temelju kojih se može pretpostaviti postojanje nepravilnosti ili utaje prilikom nabave)

text:
               24.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 239/7

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 18. svibnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB „Litdana” protiv Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Predmet C-624/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 314. - Maržni sustav - Uvjeti primjene - Odbijanje nacionalnih poreznih tijela da poreznom obvezniku dodijele pravo na primjenu maržnog sustava - Podaci na računima koji se odnose na dobavljačevu primjenu maržnog sustava i na izuzeće od PDV-a - Dobavljačevo neprimjenjivanje maržnog sustava na nabavu - Pokazatelji na temelju kojih se može pretpostaviti postojanje nepravilnosti ili utaje prilikom nabave))
   (2017/C 239/09)
   Jezik postupka: litavski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: UAB „Litdana”

      Tuženik: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      uz sudjelovanje: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Izreka

   Članak 314. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2010/45/EU od 13. srpnja 2010., treba tumačiti na način da mu se protivi to da nadležna tijela države članice uskrate poreznom obvezniku koji je primio račun na kojem se nalaze podaci u vezi s maržnim sustavom i izuzećem od PDV-a pravo na primjenu maržnog sustava, čak i ako iz naknadnog nadzora koji su izvršila navedena tijela proizlazi da oporezivi preprodavatelj koji je isporučio rabljenu robu nije stvarno primijenio taj sustav na nabavu te robe, pod uvjetom da nadležna tijela ne utvrde da porezni obveznik nije djelovao u dobroj vjeri ili da nije poduzeo sve razumne mjere u svojoj moći kako bi se uvjerio da transakcija koju izvršava nema za posljedicu njegovo sudjelovanje u utaji poreza, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-333/10: Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — ATC i dr. protiv Komisije ( „Izvanugovorna odgovornost — Veterinarsko-sanitarni uvjeti — Zaštitne mjere u kriznoj situaciji — Zaštitne mjere vezane uz prisutnost visokopatogene influence ptica u određenim trećim zemljama — Zabrana uvoza divljih ptica ulovljenih u prirodnom staništu — Dovoljno ozbiljna povreda pravnih odredbi koje dodjeljuju prava pojedincima — Očito i grubo nepoštivanje granica diskrecijske ovlasti — Direktiva 91/496/EZ i Direktiva 92/65/EZ — Načelo predostrožnosti — Dužna pažnja — Razmjernost” )

text:
               9.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 325/20

         Presuda Općeg suda od 16. rujna 2013. — ATC i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-333/10) (1)

   (Izvanugovorna odgovornost - Veterinarsko-sanitarni uvjeti - Zaštitne mjere u kriznoj situaciji - Zaštitne mjere vezane uz prisutnost visokopatogene influence ptica u određenim trećim zemljama - Zabrana uvoza divljih ptica ulovljenih u prirodnom staništu - Dovoljno ozbiljna povreda pravnih odredbi koje dodjeljuju prava pojedincima - Očito i grubo nepoštivanje granica diskrecijske ovlasti - Direktiva 91/496/EZ i Direktiva 92/65/EZ - Načelo predostrožnosti - Dužna pažnja - Razmjernost)
   2013/C 325/37
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelji: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Nizozemska), Avicentra NV (Malle, Belgija), Borgstein birds and Zoofood Trading vof (Wamel, Nizozemska), Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Nizozemska), New Little Bird’s Srl (Anagni, Italija), Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Nizozemska) i Giovanni Pistone (Westerlo, Belgija) (zastupnici: M. Osse i J. Houdijk, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Jimeno Fernández i B. Burggraaf, agenti)

      Predmet

   Tužba za naknadu štete koju su tužitelji pretrpjeli zbog donošenja Odluke Komisije 2005/760/EZ od 27. listopada 2005. o određenim zaštitnim mjerama kod uvoza ptica u zatočeništvu u vezi s visokopatogenom influencom ptica u određenim trećim zemljama (SL L 285, str. 60.), s produženim rokom primjene, te Uredbe Komisije (EZ) br. 318/2007 od 23. ožujka 2007. o utvrđivanju zahtjeva zdravlja životinja za uvoz određenih vrsta ptica u Zajednicu i o uvjetima njihove karantene (SL L 84, str. 7.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 118.).

      Izreka

               1.

               Europska unija dužna je naknaditi štetu koju su pretrpjeli Animal Trading Company (ATC) BV, Avicentra NV, Borgstein birds and Zoofood Trading vof, Bird Trading Company Van der Stappen BV, New Little Bird’s Srl, Vogelhuis Kloeg i Giovanni Pistone zbog toga što je Komisija donijela i provela, na prvom mjestu, Odluku 2005/760/EZ od 27. listopada 2005. o određenim zaštitnim mjerama kod uvoza ptica u zatočeništvu u vezi s visokopatogenom influencom ptica u određenim trećim zemljama, na drugom mjestu, Odluku 2005/862/EZ od 30. studenog 2005. o izmjeni Odluke 2005/759/EZ i Odluke 2005/760 koje se odnose na mjere za borbu protiv influence ptica osim peradi, na trećem mjestu, Odluku 2006/79/EZ od 31. siječnja 2006. godine o izmjeni Odluke 2005/759/EZ i Odluke 2005/760 u pogledu produženog razdoblja primjene, na četvrtom mjestu Odluku 2006/405/EZ od 7. lipnja 2006. o izmjeni Odluke 2005/710/EZ, Odluke 2005/734/EZ, Odluke 2005/758/EZ, Odluke 2005/759/EZ, Odluke 2005/760, Odluke 2006/247/EZ i Odluke 2006/625/EZ u dijelu koji se odnosi na određene zaštitne mjere protiv visokopatogene influence ptica, na petom mjestu, Odluku 2006/522/EZ od 25. srpnja 2006. o izmjeni Odluke 2005/759/EZ i Odluke 2005/760 u dijelu koji se odnosi na određene zaštitne mjere protiv visokopatogene influence ptica i unošenje određenih živih ptica u Zajednicu, na šestom mjestu, Odluku 2007/21/EZ od 22. prosinca 2006. o izmjeni Odluke 2005/760 u dijelu koji se odnosi na određene zaštitne mjere protiv visokopatogene influence ptica i uvoz ptica u Zajednicu, osim peradi te, na sedmom mjestu, Odluku 2007/183/EZ od 23. ožujka 2007. o izmjeni Odluke 2005/760.

               2.

               U ostalom dijelu tužbeni zahtjev se odbija.

               3.

               Stranke su dužne dostaviti Sudu iznos naknade utvrđen sporazumom stranaka u roku od tri mjeseca od objave presude.

               4.

               Ako stranke ne postignu sporazum, dužne su u istom roku dostaviti Sudu svoje prijedloge s iznosima.

               5.

               Sud će naknadno odlučiti o troškovima postupka.

      (1)  SL C 274, 9.10.2010.


title: Predmet C-119/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2016. uputio Østre Landsret (Danska) – C Danmark I protiv Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 270/27

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2016. uputio Østre Landsret (Danska) – C Danmark I protiv Skatteministeriet
   (Predmet C-119/16)
   (2016/C 270/32)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: C Danmark I

      Tuženik: Skatteministeriet

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 1. Direktive 2003/49/EZ (1), u vezi s njezinim člankom 1. stavkom 4., tumačiti na način da je društvo rezident u državi članici obuhvaćenoj člankom 3. te direktive koje kao u konkretnom slučaju dobiva kamate od društva kćeri iz druge države članice „stvarni vlasnik” tih kamata u smislu te direktive?

                           1.1.

                           Treba li pojam stvarnog vlasnika iz članka 1. stavka 1. Direktive 2003/49/EZ, u vezi s njezinim člankom 1. stavkom 4., tumačiti u skladu s odgovarajućim pojmom iz članka 11. predloška porezne konvencije OECD-a iz 1977. godine?

                           1.2.

                           Ako je odgovor na pitanje 1.1. potvrdan, treba li onda taj pojam tumačiti isključivo u svjetlu komentara na članak 11. predloška porezne konvencije OECD-a (stavak 8.) iz 1977. ili tumačenjem mogu biti obuhvaćeni i naknadni komentari, uključujući dodatke iz 2003. u vezi s intermedijarnim društvima (stavak 10.1., bivši stavak 8.1.) te dodatke iz 2004. u pogledu ugovornih ili pravnih obveza (stavak 10. podstavak 2.)?

                           1.3.

                           Ako se komentari iz 2003. mogu ugraditi u tumačenje, je li preduvjet za to da se društvo ne smatra stvarnim vlasnikom u smislu Direktive 2003/49/EZ to da je konkretno došlo do prijenosa sredstava na one osobe koje država članica u kojoj je isplatitelj kamata rezident smatra stvarnim vlasnicima kamata o kojima je riječ i ako da, je li dodatan preduvjet to da se konkretan prijenos odvio nedugo nakon isplate kamata i/ili izvršio u obliku isplate kamata?

                                       1.3.1.

                                       Od kakve bi važnosti u vezi s time bilo to da se za zajam koristi vlasnički kapital, da se kamate o kojima je riječ pribroje glavnici (kapitalizirane kamate), da je primatelj kamata naknadno izvršio prijenos unutar grupe na svoje matično društvo koje je rezident u istoj državi kako bi u skladu s mjerodavnim pravilima u predmetnoj državi zaradu prilagodio u porezne svrhe, da se predmetne kamate naknadno prenesu u vlasnički kapital društva zajmoprimca, da je primatelj kamata imao ugovornu ili pravnu obvezu prenijeti kamate na drugu osobu i da su većina osoba koje država u kojoj je osoba koja plaća kamate rezident smatra „stvarnim vlasnicima” kamata rezidenti u drugim državama članicama ili drugim državama s kojima je Danska sklopila konvenciju o sprječavanju dvostrukog oporezivanja, tako da na temelju toga u danskom poreznom zakonodavstvu ne bi postojala osnova za porez po odbitku da su te osobe zajmodavci i prema tome izravno dobivaju kamate?

                           1.4.

                           Od kakve bi važnosti za ocjenu pitanja treba li se primatelja kamata smatrati stvarnim vlasnikom u smislu Direktive bilo to da sud koji je uputio zahtjev, nakon što je utvrdio činjenice u slučaju, zaključi da primatelj – koji nije bio ugovorno ili pravno obvezan primljene kamate prenijeti na drugu osobu – nije imao „puno” pravo na „korištenje i uporabu” kamata kako se to navodi u komentarima iz 2014. o predlošku porezne konvencije OECD-a iz 1977. godine?

               2.

               Podrazumijeva li to što se država članica poziva na članak 5. stavak 1. o primjeni nacionalnih odredbi za sprječavanje prijevara ili zloporaba iz te direktive ili na njezin članak 5. stavak 2. da je predmetna država članica donijela posebne nacionalne odredbe kojima se provodi članak 5. te direktive ili da nacionalno pravo sadržava opće odredbe ili načela o prijevari, zloporabi i utaji poreza koji se mogu tumačiti u skladu s člankom 5.?

                           2.1.

                           Ako je odgovor na 2. pitanje potvrdan, može li se stavak 2. podstavak 2. točka (d) Zakona o porezu na dobit, u kojem se propisuje da djelomično oporezivanje dohotka od kamata ne uključuje „kamate oslobođene od poreza” (…) u skladu s Direktivom 2003/49/EZ o zajedničkom sustavu oporezivanja isplate kamata i licencije između povezanih trgovačkih društava različitih država članica, tada smatrati posebnom nacionalnom odredbom kako se navodi u članku 5. te direktive?

               3.

               Je li odredba konvencije o sprječavanju dvostrukog oporezivanja kojoj su dvije države članice pristupile i koja je sastavljena u skladu s predloškom porezne konvencije OECD-a, prema kojoj oporezivanje kamata ovisi o tome smatra li se primatelj kamata stvarnim vlasnikom kamata, konvencijska odredba za sprječavanje zloporaba obuhvaćena člankom 5. te direktive?

               4.

               Je li država članica koja ne želi priznati da je društvo u drugoj državi članici stvarni vlasnik kamata i tvrdi da je društvo u drugoj državi članici tzv. fiktivno intermedijacijsko društvo na temelju Direktive 2003/49/EZ ili članka 10. UEZ-a u tom slučaju obvezna navesti koga ta država članica smatra stvarnim vlasnikom?

               5.

               Ako se za društvo koje je rezident u državi članici (matično društvo) konkretno smatra da u skladu s Direktivom 2003/49/EZ nije oslobođeno od poreza po odbitku na kamate dobivene od društva koje je rezident u drugoj državi članici (društvo kći), a matično društvo iz potonje države članice smatra se djelomično oporezivim za kamate u toj državi članici, je li protivno članku 43. UEZ-a, u vezi s člankom 48. UEZ-a, zakonodavstvo na temelju kojega ta država članica od društva koje je obvezno primjenjivati porez po odbitku (društvo kći) zahtijeva da u slučaju zakašnjelog plaćanja poreza po odbitku plaća zatezne kamate po višim stopama od stopa koje država članica primjenjuje na porez na dobit (uključujući prihode od kamata) za društva koja su rezidenti u istoj državi članici?

               6.

               Ako se za društvo koje je rezident u državi članici (matično društvo) konkretno smatra da u skladu s Direktivom 2003/49/EZ nije oslobođeno od poreza po odbitku na kamate dobivene od društva koje je rezident u drugoj državi članici (društvo kći), a matično društvo iz potonje države članice smatra se poreznim obveznikom koji je djelomično oporeziv za te kamate u toj državi članici, je li protivno članku 43. UEZ-a, u vezi s člankom 48. UEZ-a (podredno člankom 56. UEZ-a), u cijelosti ili zasebno, zakonodavstvo na temelju kojega:

                           (a)

                           potonja država članica od osobe koja plaća kamate zahtijeva da te kamate oporezuje po odbitku i da snosi odgovornost ako to ne učini, s obzirom na to da takva obveza oporezivanja po odbitku ne postoji ako je primatelj kamata rezident u toj državi članici;

                           (b)

                           matično društvo u potonjoj državi članici ne bi bilo obvezno uplatiti predujam poreza na dobit tijekom prve dvije porezne godine, nego bi porez na dobit počelo plaćati puno kasnije od datuma dospijeća poreza po odbitku?

                     Od Suda Europske unije traži se da odgovor na pitanje 5. uvrstiti u svoj odgovor na pitanje 6.

      (1)  Direktiva Vijeća 2003/49/EZ od 3. lipnja 2003. o zajedničkom sustavu oporezivanja isplate kamata i licencije između povezanih trgovačkih društava različitih država članica (SL 2003. L 157, str. 49.) [neslužbeni prijevod]


title: Predmet T-603/14: Rješenje Općeg suda od 15. rujna 2015. – Drex Technologies protiv Vijeća

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/60

         Rješenje Općeg suda od 15. rujna 2015. – Drex Technologies protiv Vijeća
   (Predmet T-603/14) (1)

   (2015/C 381/82)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet T-394/16: Tužba podnesena 25. srpnja 2016. – Omnicom International Holdings protiv EUIPO-a – eBay (DATABAY)

text:
               3.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 364/16

      Tužba podnesena 25. srpnja 2016. – Omnicom International Holdings protiv EUIPO-a – eBay (DATABAY)
      (Predmet T-394/16)
      (2016/C 364/13)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Omnicom International Holdings, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Države) (zastupnik: D. Farnsworth, Solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: eBay, Inc. (San Jose, Kalifornija, Sjedinjene Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „DATABAY” – prijava za registraciju žiga Europske unije br. 12 353 975

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. svibnja 2016. u predmetu R 925/2015-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-77/14: Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – EE protiv OHIM-a (Prikaz bijelih točaka na sivoj pozadini) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje bijele točke na sivoj pozadini — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/30

         Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – EE protiv OHIM-a (Prikaz bijelih točaka na sivoj pozadini)
   (Predmet T-77/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice koji prikazuje bijele točke na sivoj pozadini - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 354/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: EE Ltd (Hatfield, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: P. Brownlow, solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. listopada 2013. (predmet R 704/2013-1) o prijavi za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje bijele točke na sivoj pozadini kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu EE Ltd snošenje troškova.

      (1)  SL C 135, 5. 5. 2014.


title: Predmet C-213/15 P: Žalba koju je 8. svibnja 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 27. veljače 2015. u predmetu T-188/12, Patrick Breyer protiv Europske komisije

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/7

         Žalba koju je 8. svibnja 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 27. veljače 2015. u predmetu T-188/12, Patrick Breyer protiv Europske komisije
   (Predmet C-213/15 P)
   (2015/C 245/10)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Van Nuffel i H. Krämer, u svojstvu agenata)

      Druge stranke u postupku: Patrick Breyer, Republika Finska, Kraljevina Švedska

      Zahtjevi

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu;

               —

               konačno odluči o sporu i odbije tužbu;

               —

               tužitelju naloži snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Europska komisija svojom žalbom zahtijeva da se presuda Općeg suda od 27. veljače 2015. u predmetu T-188/12, Breyer/Komisija, ukine u dijelu u kojem je Opći sud poništio odluku Komisije od 3. travnja 2012. kojom je Komisija tužitelju odbila odobriti širok pristup dokumentima u vezi s prijenosom Republike Austrije Direktive 2006/24 (1) te dokumentima koji se odnose na predmet u kojem je donesena presuda Komisija/Austrija (2) od 29. srpnja 2010., u mjeri u kojoj je tom odlukom odbijen pristup podnescima koje je Republika Austrija podnijela u okviru tog postupka.
   Tužitelj je u prilog svoje tužbe za poništenje, među ostalim pobijane odluke, istaknuo jedan tužbeni razlog koji se u bitnome temelji na povredi članka 2. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001 (3). Opći sud je poništio pobijanu odluku u mjeri u kojoj je tom odlukom odbijen pristup podnescima koje je Republika Austrija podnijela u okviru tog postupka. Opći sud je, s obzirom na istaknuti tužbeni zahtjev, u bitnome utvrdio da su predmetni podnesci dokumenti u smislu članka 2. stavka 3. u vezi s člankom 3. točkom (a) Uredbe br. 1049/2001, i da stoga ulaze u područje primjene te uredbe te da se članak 15. stavak 3. četvrti podstavak UFEU-a ne protivi primjeni Uredbe br. 1049/2001 na predmetne podneske zbog njihove posebne prirode.
   Komisija je u prilog svoje žalbe istaknula jedan žalbeni razlog kojim osporava tumačenje članka 15. stavka 3. UFEU-a na kojem se temelji zaključak Općeg suda da se taj propis ne protivi primjeni Uredbe br. 1049/2001 na predmetne podneske zbog njihove posebne prirode.

      (1)  Direktiva 2006/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o zadržavanju podataka dobivenih ili obrađenih u vezi s pružanjem javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga ili javnih komunikacijskih mreža i o izmjeni Direktive 2002/58/EZ (SL L 105, str. 54.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 30.).

      (2)  C 189/09, EU:C:2010:455.

      (3)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).


title: Predmet T-266/13: Tužba podnesena 16. svibnja 2013. — Brainlab protiv OHIM-a (Curve)

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/8

         Tužba podnesena 16. svibnja 2013. — Brainlab protiv OHIM-a (Curve)
   (Predmet T-266/13)
   2013/C 215/18

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-356/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 20. studenoga 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske (Povreda obveze države članice — Direktiva 91/676/EEZ — Zaštita voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih izvora — Nedostatno određivanje onečišćenih voda i voda kojima prijeti onečišćenje — Nedostatno određivanje ranjivih zona — Programi djelovanja — Nepotpune mjere)

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/5

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 20. studenoga 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-356/13) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Direktiva 91/676/EEZ - Zaštita voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih izvora - Nedostatno određivanje onečišćenih voda i voda kojima prijeti onečišćenje - Nedostatno određivanje ranjivih zona - Programi djelovanja - Nepotpune mjere))
   (2015/C 026/06)
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: E. Manhaeve i K. Herrmann, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent)

      Izreka

               1.

               Republika Poljska nije ispunila svoje obveze iz članka 3. Direktive 91/676, u vezi s njezinim Prilogom I, i članka 5. navedene direktive, u vezi s njezinim Prilogom II A točkom 2. kao i Prilogom III stavkom 1. točkom 1., jer nije u dovoljnoj mjeri odredila vode kojima prijeti onečišćenje uzrokovano nitratima iz poljoprivrednih izvora, niti je u dovoljnoj mjeri odredila ranjive zone te je usvojila programe djelovanja, kako je predviđeno člankom 5. Direktive Vijeća 91/676/EEZ od 12. prosinca 1991. o zaštiti voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih izvora, koji uključuju mjere koje nisu u skladu s tom direktivom.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 344, 23.11.2013.


title: Predmet C-58/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. veljače 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Hauptzollamt Hannover protiv Amazon EU Sàrl

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. veljače 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Hauptzollamt Hannover protiv Amazon EU Sàrl
   (Predmet C-58/14)
   2014/C 142/16
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tuženik i podnositelj revizije: Hauptzollamt Hannover

      Tužitelj i druga stranka u postupku revizije: Amazon EU Sàrl

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li opis robe tarifnog podbroja 8543 7010 kombinirane nomenklature (1) razumjeti tako da u njega treba razvrstavati samo takve električne strojeve koji raspolažu isključivo funkcijom prevođenja i rječnika?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje:
               Treba li u tarifni podbroj 8543 7010 kombinirane nomenklature razvrstavati i električne strojeve kod kojih funkcija prevođenja i rječnika nije značajna u odnosu na njihovu glavnu funkciju (ovdje: funkciju čitanja)?

      (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi u verziji Uredbe Komisije (EU) br. 861/2010 od 5. listopada 2010. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87, SL L 284, str. 1.


title: Predmet C-572/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. studenoga 2016. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – INEOS Köln GmbH protiv Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. studenoga 2016. uputio Verwaltungsgericht Berlin (Njemačka) – INEOS Köln GmbH protiv Bundesrepublik Deutschland
   (Predmet C-572/16)
   (2017/C 053/29)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Berlin

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: INEOS Köln GmbH

      Tuženik: Bundesrepublik Deutschland

      Prethodna pitanja

   Protivi li se članku 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (1) kao i odredbama Odluke Komisije 2011/278/EU od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) nacionalni propis države članice koji za razdoblje trgovanja od 2013. do 2020. predviđa materijalni prekluzivni rok za nepravodobno podnesene zahtjeve za dodjelu besplatnih emisijskih jedinica za postojeća postrojenja i pritom isključuje ispravke pogrešaka i dopunu (nepotpunih) podataka u zahtjevima za dodjelu, koji se utvrđuju tek po proteku roka koji je odredila država članica?

      (1)  SL L 275, str. 32. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.)

      (2)  SL L 130, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.)


title: Predmet T-103/14 R II: Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. rujna 2014. – Frucona Košice protiv Komisije ( „Privremena pravna zaštita — Državne potpore — Alkohol i jaka alkoholna pića — Otpis poreznog duga u okviru kolektivnog stečajnog postupka — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem te se nalaže njezin povrat — Zahtjev za odgodu izvršenja — Novi zahtjev — Nepostojanje novih činjenica — Nepostojanje fumus boni juris — Nepostojanje hitnosti” )

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/44

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 18. rujna 2014. – Frucona Košice protiv Komisije
   (Predmet T-103/14 R II)
   ((„Privremena pravna zaštita - Državne potpore - Alkohol i jaka alkoholna pića - Otpis poreznog duga u okviru kolektivnog stečajnog postupka - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem te se nalaže njezin povrat - Zahtjev za odgodu izvršenja - Novi zahtjev - Nepostojanje novih činjenica - Nepostojanje fumus boni juris - Nepostojanje hitnosti”))
   2014/C 409/63
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovačka) (zastupnici: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, i O. Geiss, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati, P.-J. Loewenthal i K. Walkerová, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za odgodu izvršenja Odluke Komisije 2014/342/EU od 16. listopada 2013. o državnoj potpori SA.18211 (C 25/05) (ranije NN 21/05) koju je Republika Slovačka dodijelila društvu Frucona Košice a.s. (SL 2014, L 176, str. 38) u dijelu u kojem se Republici Slovačkoj nalaže da provede povrat potpore.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-406/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Acea Energia SpA protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i dr.

text:
               9.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/4

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. srpnja 2017. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Acea Energia SpA protiv Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato i dr.
   (Predmet C-406/17)
   (2017/C 338/05)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Acea Energia SpA

      Tuženici: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li „cilj”„opće” Direktive br. 2005/29/EZ (1), odnosno cilj pružanja „zaštitne mreže” za zaštitu potrošača, i, osobito, „uvodnu izjavu 10.”, članak 3. stavak 4. i članak 5. stavak 3. te direktive tumačiti na način da im se protivi nacionalna mjera koja u doseg primjene Direktive 2005/29/EZ o nepoštenoj poslovnoj praksi stavlja ocjenu ispunjavanja posebnih obveza iz sektorskih direktiva 2009/72/EZ (2) i 2009/73/EZ (3) za zaštitu potrošača, isključujući na taj način postupanje sektorskih tijela — u ovom slučaju AEEGSI-ja — s ciljem sankcioniranja povreda sektorskih direktiva u svim slučajevima u kojima ta povreda može također biti i nepravilna ili nepoštena poslovna praksa?

               2.

               Treba li načelo specifičnosti iz članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ tumačiti na način da se primjenjuje na odnose među zakonodavnim sustavima (općim sustavima i sektorskim sustavima), ili na odnose među odredbama (općim odredbama i specifičnim odredbama) ili na odnose među nezavisnim tijelima odgovornima za normiranje i za nadzor nad relevantnim sektorima?

               3.

               Treba li pojam „proturječja” iz članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ smatrati primjenjivim samo u okolnostima u kojima postoji značajno pravno proturječje između odredbi propisa o nepoštenim poslovnim praksama i drugih odredbi prava EU-a kojima se uređuju specifični aspekti trgovačkih praksi, ili je dostatno da se potonjim odredbama propisuju pravila različita od odredbi o nepravilnim poslovnim praksama, na način da dovode do sukoba zakona u određenom slučaju?

               4.

               Treba li pojam „pravila Zajednice” iz članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ tumačiti na način da se odnosi samo na odredbe iz europskih uredbi i direktiva i na odredbe kojima se one izravno prenose, ili one također uključuju zakonodavne regulatorne odredbe kojima se primjenjuju načela europskog prava?

               5.

               Protivi li se načelu specifičnosti iz „uvodne izjave 10.” i članka 3. stavka 4. Direktive 2005/29/EZ, članku 37. Direktive 2009/72/EZ i članku 41. Direktive 2009/73/EZ, tumačenje odgovarajućih odredbi za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo s učinkom da se, kada god se u reguliranom sektoru koji sadrži sektorska „potrošačka” pravila, u kojima sektorska tijela imaju ovlast normiranja i kažnjavanja, utvrdi da je došlo do postupanja koja se može obuhvatiti pojmom „agresivne prakse” u smislu članka 8. i 9. Direktive 2005/29/EZ ili pojmom „prakse koja se u svim okolnostima smatra agresivnom” u smislu Priloga I. Direktivi 2005/29/EZ, uvijek moraju primijeniti opća pravila o nepravilnim praksama, čak i kad su donesena sektorska pravila za zaštitu (takvih) potrošača koja se temelje na odredbama prva Unije kojim se u cijelosti uređuju takve „agresivne prakse” i prakse „koje se u svim okolnostima smatraju agresivnima” ili, u svakom slučaju, te iste „nepravilne/nepoštene prakse”?

      (1)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2005., L 149, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101.)

      (2)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog Parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL 2009., L 211, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)

      (3)  Direktiva 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (SL 2009., L 211, str. 94.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str 39.)


title: Predmet T-701/16 P: Žalba koju je 30. rujna 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 21. srpnja 2016. u predmetu F-91/15, AV protiv Komisije

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/37

         Žalba koju je 30. rujna 2016. podnijela Europska komisija protiv presude Službeničkog suda od 21. srpnja 2016. u predmetu F-91/15, AV protiv Komisije
   (Predmet T-701/16 P)
   (2017/C 014/45)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr i C. Ehrbar, agenti)

      Druga stranka u postupku: AV (Cadrezzate, Italija)

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               ukine pobijanu presudu;

               —

               vrati predmet sudu koji je odlučivao u prvom stupnju;

               —

               o troškovima odluči naknadno.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe dva žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na dvije pogreške koje se tiču prava koje je Službenički sud navodno počinio. Kao prvo, Službenički sud poništio je spornu odluku, to jest Odluku Komisije od 16. rujna 2014. o primjeni na drugu stranku u postupku zdravstvene rezerve predviđene člankom 32. Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije i odbio mu je naknadu za invalidnost, a odluka se zbog povrede načela razumnog roka može poništiti samo iznimno. Kao drugo, Službenički sud pogrešno je ocijenio da prekomjerno kašnjenje u donošenju odluke može utjecati na sadržaj same odluke. Žalitelj se poziva, između ostalog, na povredu obveze obrazlaganja u pogledu tog drugog aspekta.

               2.

               Drugi žalbeni razlog temelji se da pogreški koja se tiče prava koja proizlazi iz činjenice da s obzirom na to da je Službenički sud poništio spornu odluku presudivši da je rok za upravne postupke koji je smatrao predugim utjecao na sadržaj same odluke, pobijana presuda nije poštovala načelo res judicata.


title: Predmet C-405/14: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – PST CLC a.s. protiv Generální ředitelství cel (Prethodno pitanje — Tarifno razvrstavanje — Valjanost točke 2. tablice iz Priloga Uredbi (EZ) br. 384/2004 u razdoblju od 22. ožujka 2004. do 22. prosinca 2009. — Primjenjivost te odredbe na carinske deklaracije podnesene tijekom 2008. — Razvrstavanje proizvoda namijenjenih računalima, koji se sastoje od hladnjaka i ventilatora)

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/10

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 11. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – PST CLC a.s. protiv Generální ředitelství cel
   (Predmet C-405/14) (1)

   ((Prethodno pitanje - Tarifno razvrstavanje - Valjanost točke 2. tablice iz Priloga Uredbi (EZ) br. 384/2004 u razdoblju od 22. ožujka 2004. do 22. prosinca 2009. - Primjenjivost te odredbe na carinske deklaracije podnesene tijekom 2008. - Razvrstavanje proizvoda namijenjenih računalima, koji se sastoje od hladnjaka i ventilatora))
   (2015/C 320/14)
   Jezik postupka: češki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Nejvyšší správní soud

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: PST CLC a.s.

      Tuženik: Generální ředitelství cel

      Izreka

               1.

               Točka 2. tablice iz Priloga Uredbi Komisije (EZ) br. 384/2004 od 1. ožujka 2004. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu nije bila valjana u razdoblju dok je bila na snazi, to jest od 22. ožujka 2004. do 22. prosinca 2009.

               2.

               Ako su proizvodi u pitanju u glavnom predmetu sastavljeni od hladnjaka kao i ventilatora i isključivo namijenjeni ugradnji u računalo – što je na sudu koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku da provjeri – njihovo tarifno razvrstavanje treba biti izvršeno na temelju općih pravila tumačenja kombinirane nomenklature koja predviđa Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1214/2007 od 20. rujna 2007.

      (1)  SL C 431, 1. 12. 2014.


title: Predmet F-28/14: Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – ZZ protiv ESVD

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/44

         Tužba podnesena 28. ožujka 2014. – ZZ protiv ESVD
   (Predmet F-28/14)
   2014/C 184/73
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis i D. de Abreu Caldas, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka Visoke predstavnice Europske unije o otkazu ugovora o radu članu privremenog osoblja, odbijanju njegovog saslušanja zbog zlostavljanja, odbijanju njegovog zahtjeva za određivanje vanjskog istražitelja i registriranju njegove pritužbe kao zahtjeva.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku Visoke predstavnice Europske unije/potpredsjednice Europske komisije od 20. prosinca 2013. o otkazu ugovora o radu članu privremenog osoblja u smislu članka 2. točke (e) Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Unije (CEOS) s tužiteljem, s učinkom od 31. ožujka 2014.;

               —

               poništiti odluku Visoke predstavnice/potpredsjednice o odbijanju saslušanja koje je tužitelj izričito zahtijevao u popratnom pismu njegovoj pritužbi od 9. prosinca upućenoj protiv glavnog voditelja poslovanja CEOS-a zbog zlostavljanja;

               —

               poništiti odluku Visoke predstavnice/potpredsjednice o odbijanju njegovog zahtjeva za određivanje vanjskog istražitelja vrlo visoke razine, s velikim iskustvom glede radnih uvjeta koji se primjenjuju na institucije Europske unije i koji je besprijekorno nepristran, kako bi se utvrdile činjenice, donijeli zaključci i preporuke Visokoj predstavnici/potpredsjednici o mjerama koje je potrebno poduzeti slijedom navedene pritužbe;

               —

               poništiti odluku Visoke predstavnice/potpredsjednice o registriranju njegove pritužbe kao zahtjeva i njegovim upućivanjem na postupanje DG HR.D.2 „Pravni poslovi, komunikacije i odnosi s dionicima”, u kojem niti jedan član nije u istom platnom razredu niti ima autoritet dužnosnika protiv kojeg je podnesena pritužba;

               —

               naložiti ESVD-u snošenje troškova.


title: Predmet C-117/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2014. uputio Juzgado de lo Social n °23 de Madrid (Španjolska) – Grima Janet Nisttauz Poclava protiv Joséa Maríje Arize Toledana (Taberna del Marqués)

text:
               19.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 151/14

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2014. uputio Juzgado de lo Social no 23 de Madrid (Španjolska) – Grima Janet Nisttauz Poclava protiv Joséa Maríje Arize Toledana (Taberna del Marqués)
   (Predmet C-117/14)
   2014/C 151/17
   Jezik postupka: španjolski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Juzgado de lo Social no 23 de Madrid

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Grima Janet Nisttauz Poclava

      Tuženik: Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li nacionalni propis, koji za ugovor o radu na neodređeno vrijeme radi potpore poduzetnicima propisuje probni rad u trajanju od godine dana tijekom kojeg je moguće slobodno raskinuti ugovor, suprotan pravu Unije i je li u skladu s temeljnim pravom zajamčenim u čl. 30. Povelje [o temeljnim pravima Europske unije] (1)?

               2.

               Čini li probni rad u trajanju od godine dana koji je radi potpore poduzetnicima propisan za ugovor o radu na neodređeno vrijeme povredu ciljeva i odredaba Direktive 1999/70/EZ (2) o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – klauzulama 1. i 3.?

      (1)  SL 2000, C 364, str. 1.

      (2)  SL L 175, str. 43.


title: Predmet C-639/11: Presuda Suda (peto vijeće) od 20. ožujka 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske (Povreda obveze države članice  — Registracija motornih vozila  — Članci 34. i 36. UFEU-a  — Direktiva 70/311/EEZ  — Direktiva 2007/46/EZ  — Vožnja desnom stranom u državi članici  — Obveza, u svrhu registracije, premještanja uređaja za upravljanje na lijevu stranu na osobnim automobilima kod kojih je isti smješten na desnoj strani)

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/3

         Presuda Suda (peto vijeće) od 20. ožujka 2014. – Europska komisija protiv Republike Poljske
   (Predmet C-639/11) (1)

   ((Povreda obveze države članice - Registracija motornih vozila - Članci 34. i 36. UFEU-a - Direktiva 70/311/EEZ - Direktiva 2007/46/EZ - Vožnja desnom stranom u državi članici - Obveza, u svrhu registracije, premještanja uređaja za upravljanje na lijevu stranu na osobnim automobilima kod kojih je isti smješten na desnoj strani))
   2014/C 142/03
   Jezik postupka: poljski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Wilms, G. Zavvos i K. Herrmann, agenti)

      Tuženik: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna i M. Szpunar, agenti)

      Intervenijent koji podržava tuženika: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas i R. Krasuckaitė, agenti)

      Predmet

   Povreda obveze države članice – Povreda članka 34. UFEU-a, članka 2. bis Direktive Vijeća 70/311/EEZ od 8. lipnja 1970., o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na uređaj za upravljanje na motornim vozilima i njihovim prikolicama, kako je izmijenjena (SL L 133, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 3.), kao i članka 4. stavak 3. Direktive 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (SL L 263, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 103.) – Propis države članice koji zabranjuje registraciju vozila s upravljačem na desnoj strani

      Izreka

               1.

               Zahtijevajući za registraciju na svom području osobnih automobila kod kojih se upravljački uređaj nalazi s desne strane, bilo novih ili vozila prethodno registriranih u nekoj drugoj državi članici, premještanje upravljača na lijevu stranu, Republika Poljska je povrijedila obveze koje ima na temelju članka 2.a Direktive 70/311/EEZ Vijeća od 8. lipnja 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na uređaj za upravljanje motornim vozilima i njihovim prikolicama, članka 4. stavka 3. Direktive 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) i članka 34. UFEU-a.

               2.

               Republici Poljskoj nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Republika Litva snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 73, 10.3.2012.


title: Predmet T-526/14: Tužba podnesena 14. srpnja 2014. – Matratzen Concord protiv OHIM-a – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/52

         Tužba podnesena 14. srpnja 2014. – Matratzen Concord protiv OHIM-a – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)
   (Predmet T-526/14)
   2014/C 303/61
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Matratzen Concord GmbH (Köln, Njemačka) (zastupnik: I. Selting, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mariano Barranco Rodriguez i Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Španjolska)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 9. travnja 2014. u predmetu R 1523/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „Matratzen Concord” za proizvode iz razreda 10, 20, 24 i 35 – prijava žiga Zajednice br. 1 0 3 59  404

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Mariano Barranco Rodriguez i Pablo Barranco Schnitzler

      Navedeni žig ili znak: nacionalni verbalni žig „MATRATZEN” za proizvode iz razreda 20 i 35

      Odluka Odjela za prigovore: djelomično prihvaćanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1., članka 41. stavka 1. točke (a) i članka 42. stavka 2. Uredbe br. 207/2009


title: Predmet T-7/13: Rješenje Općeg suda od 3. travnja 2014. – ADEAS protiv Komisije ( „Tužba za poništenje — Državna potpora — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima — Udruženje — Nepostojanje osobnog utjecaja — Nedopuštenost” )

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/30

         Rješenje Općeg suda od 3. travnja 2014. – ADEAS protiv Komisije
   (Predmet T-7/13) (1)

   ((„Tužba za poništenje - Državna potpora - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem pod određenim uvjetima - Udruženje - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”))
   2014/C 184/52
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom-Orange (ADEAS) (Pariz, Francuska) (zastupnici: A.-L. Lefort des Ylouses i A.-S. Gay, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Flynn, D. Grespan i B. Stromsky, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije 2012/540/EU od 20. prosinca 2011. o državnom potpori C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma načina financiranja mirovina državnih službenika zaposlenih u France Télécomu, koje je Francuska Republika provela za France Télécom (SL 2012, L 279, str. 1).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija kao nedopuštena.

               2.

               Obustavlja se postupak o zahtjevu Francuske Republike za intervenciju.

               3.

               Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom-Orange (ADEAS) snosi vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije.

               4.

               Francuska Republika snosi vlastite troškove.

      (1)  SL C 79, 16.3.2013.


title: Spojeni predmeti T-426/10 i T-575/10 te predmet T-440/12: Rješenje Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Moreda-Riviere Trefilerías protiv Komisije („Tužba za poništenje – Tržišno natjecanje – Zabranjeni sporazumi – Europsko tržište čelika za prednapinjanje – Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih podataka – Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a – Odluka kojom se izmjenjuje prvotna odluka bez utjecaja na iznos novčanih kazni izrečenih tužitelju – Nepostojanje pravnog interesa – Djelomična očita nedopuštenost”)

text:
               2.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 73/30

      Rješenje Općeg suda od 25. studenoga 2014. – Moreda-Riviere Trefilerías protiv Komisije
      (Spojeni predmeti T-426/10 i T-575/10 te predmet T-440/12) (1)

      („Tužba za poništenje - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Europsko tržište čelika za prednapinjanje - Utvrđivanje cijena, podjela tržišta i razmjena osjetljivih poslovnih podataka - Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU-a - Odluka kojom se izmjenjuje prvotna odluka bez utjecaja na iznos novčanih kazni izrečenih tužitelju - Nepostojanje pravnog interesa - Djelomična očita nedopuštenost”)
      (2015/C 073/40)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španjolska) (zastupnici: u predmetima T-426/10 i T-575/10, F. González Díaz i A. Tresandi Blanco i, u predmetu T-440/12, F. González Díaz i P. Herrero Prieto, a zatim F. González Díaz i A. Tresandi Blanco, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre i V. Bottka kao i, u predmetu T-440/12, C. Urraca Caviedes, agenti, uz asistenciju, u predmetima T-426/10 i T-440/12, L. Ortiza Blanca, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjevi za poništenje i preinaku odluke Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/38344 –Čelik za prednapinjanje), koja je izmijenjena odlukom Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010. i odlukom Komisije C (2011) 2269 final od 4. travnja 2011., kao i dopisa COMP/G2/DVE/nvz/79465 glavnog direktora za tržišno natjecanje Komisije od 25. srpnja 2012.

         Izreka

                  1.

                  U predmetu T-426/10, tužbeni zahtjev za djelomično poništenje odluke Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010., kojom se izmjenjuje odluka Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) (predmet COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), odbacuje se kao očito nedopušten.

                  2.

                  U predmetu T-575/10, tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  3.

                  O ostalim tužbenim razlozima i zahtjevima odlučit će se naknadno.

                  4.

                  Društvu Moreda-Riviere Trefilerías, SA nalaže se snošenje troškova tužbenih razloga i zahtjeva usmjerenih protiv odluke Komisije C (2010) 6676 final od 30. rujna 2010., kojom se izmjenjuje odluka Komisije C (2010) 4387 final od 30. lipnja 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) (predmet COMP/38344 – Čelik za prednapinjanje), koji su podneseni u predmetu T-426/10, kao i troškova u predmetu T-575/10.

         (1)  SL C 317, 20.11.2010.


title: Predmet C-515/13: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 26. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska) – Ingeniørforeningen i Danmark, koji djeluje u ime Poula Landina protiv Tekniq, koji djeluje u ime ENCO A/S – VVS (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja — Članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a) — Članak 6. stavak 1. — Različito postupanje na temelju dobi — Nacionalni propis koji uskraćuje isplatu otpremnine zaposlenicima koji na dan svojeg odlaska ispunjavaju uvjete za mirovinu prema općim propisima)

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/11

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 26. veljače 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska) – Ingeniørforeningen i Danmark, koji djeluje u ime Poula Landina protiv Tekniq, koji djeluje u ime ENCO A/S – VVS
   (Predmet C-515/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a) - Članak 6. stavak 1. - Različito postupanje na temelju dobi - Nacionalni propis koji uskraćuje isplatu otpremnine zaposlenicima koji na dan svojeg odlaska ispunjavaju uvjete za mirovinu prema općim propisima))
   (2015/C 138/13)
   Jezik postupka: danski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Ingeniørforeningen i Danmark, koji djeluje u ime Poula Landina

      Tuženik: Tekniq, koji djeluje u ime ENCO A/S – VVS

      Izreka

   Članak 2. stavak 1., članak 2. stavak 2. točku (a) i članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti tako da se ne protive nacionalnom propisu poput onog u glavnom postupku koji predviđa da je poslodavac koji otkaže zaposleniku koji je u službi u istom poduzeću bez prekida proveo 12, 15 ili 18 godina dužan potonjem, prilikom njegova odlaska, isplatiti otpremninu u odgovarajućem iznosu jedne, dvije ili tri mjesečne plaće, ali da se ta otpremnina ne isplaćuje ako zaposlenik u trenutku odlaska ima mogućnost primati mirovinu prema općim propisima, pod uvjetom da je taj propis, s jedne strane, objektivno i razumno opravdan legitimnim ciljem koji se odnosi na politiku zapošljavanja i tržište rada i da, s druge strane, predstavlja prikladno i nužno sredstvo za ostvarivanje tog cilja. Navedeno je dužan provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 359, 7.12.2013.


title: Predmet C-376/12: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Sky Italia Srl protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (Elektroničke komunikacijske mreže i usluge — Direktiva 2002/20/EZ — Članak 12. — Administrativne naknade propisane za poduzeća iz predmetnog sektora — Nacionalni propis koji operatorima elektroničkih komunikacija nameće obvezu plaćanja naknade namijenjene pokrivanju troškova rada državnih regulatornih vlasti)

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 377/2

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2013. (zahtjev za prethodnu odluku Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italija) — Sky Italia Srl protiv Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
   (Predmet C-376/12) (1)

   (Elektroničke komunikacijske mreže i usluge - Direktiva 2002/20/EZ - Članak 12. - Administrativne naknade propisane za poduzeća iz predmetnog sektora - Nacionalni propis koji operatorima elektroničkih komunikacija nameće obvezu plaćanja naknade namijenjene pokrivanju troškova rada državnih regulatornih vlasti)
   2013/C 377/03
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Sky Italia Srl

      Tuženici: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

      uz sudjelovanje: Television Broadcasting System SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Tumačenje članka 12. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) (SL L 108, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 62.) — Administrativne naknade propisane za poduzeća — Propis koji predviđa da se svi troškovi državnog regulatornog tijela, koje ne financira država, dijele između poduzeća predmetnog sektora ovisno o njihovim ostvarenim prihodima na ime prodane robe i pruženih usluga

      Izreka

   Članak 12. Direktive 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) treba tumačiti na način da se on ne protivi propisu države članice, poput onoga u glavnom postupku, ne temelju kojega su poduzeća koja pružaju uslugu ili elektroničku komunikacijsku mrežu obveznici plaćanja naknade namijenjene pokrivanju svih troškova državnog regulatornog tijela i koje ne financira država, čiji je iznos određen u ovisnosti o prihodima koje ta poduzeća ostvaruju, pod uvjetom da je ta naknada isključivo namijenjena za pokrivanje troškova djelatnosti navedenih u stavku 1. točki (a) te odredbe, da ukupni prihod ostvaren na ime navedene naknade ne prelazi ukupne troškove tih djelatnosti i da se ta naknada dijeli između poduzeća na objektivan, transparentan i proporcionalan način, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (1)  SL C 311 od 13.10.2012.


title: Predmet C-455/16 P: Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías i dr. protiv Komisije

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/13

         Žalba koju je 12. kolovoza 2016. podnio Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 2. lipnja 2016. u spojenim predmetima T-426/10 do T-429/16 i T-438/12 do T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías i dr. protiv Komisije
   (Predmet C-455/16 P)
   (2016/C 392/17)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (zastupnici: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, odvjetnici)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjevi

               —

               Ukinuti presudu Općeg suda od 2. lipnja 2016. u predmetima T-438/12 do T-441/12, a osobito u predmetu T-440/12, Moreda–Riviere Trefilerías S.A. protiv Europske komisije.

               —

               Naložiti Komisiji snošenje troškova ovog postupka i troškove postupka pred Općim sudom.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

               1.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je proglasio nedopuštenim tužbeni razlog koji se odnosio na povredu prava obrane žalitelja.

               2.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je primijenio pogrešan pravni standard prilikom ocjenjivanja drugog zahtjeva za uzimanje u obzir nesposobnosti plaćanja i, naposljetku, prilikom ocjenjivanja dopuštenosti pravnog sredstva.

               3.

               Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je ocjenjivao dokaze odnosno očito iskrivljavanje dokaza, povredu obveze preispitivanja u okviru neograničene nadležnosti, povredu prava na djelotvornu pravnu pomoć i nedostatak obrazloženja.


title: Predmet T-123/17 R: Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 10. travnja 2017. – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte protiv ACER-a („Privremena pravna zaštita — Energija — Odluka ACER-a kojom se odbija zahtjev za intervenciju u predmetu A-001-2017 (konsolidirana) — Zahtjev za suspenziju primjene — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               19.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 195/29

         Rješenje potpredsjednika Općeg suda od 10. travnja 2017. – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte protiv ACER-a
   (Predmet T-123/17 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Energija - Odluka ACER-a kojom se odbija zahtjev za intervenciju u predmetu A-001-2017 (konsolidirana) - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”))
   (2017/C 195/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Beč, Austrija) (zastupnik: B. Rajal, odvjetnik)

      Tuženik: Agencija za suradnju energetskih regulatora (ACER) (zastupnici: P. Martinet i E. Tremmel, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. radi suspenzije primjene odluke ACER-a od 17. veljače 2017. o odbijanju tužiteljevog zahtjeva za intervenciju u predmetu A-001-2017 (konsolidirana).

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet C-109/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Finanzamt Hamburg-Mitte protiv Marenave Schiffahrts AG

text:
               26.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 159/13

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. ožujka 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Finanzamt Hamburg-Mitte protiv Marenave Schiffahrts AG
   (Predmet C-109/14)
   2014/C 159/17
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Bundesfinanzhof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Tuženik: Marenave Schiffahrts AG

      Prethodna pitanja

               1.

               Po kojoj metodi izračuna treba izračunati (razmjerni) odbitak pretporeza holdinga na ulazne usluge u vezi s prikupljanjem kapitala radi kupnje udjela u društvima kćerima ako holding kasnije (kao što je namjeravano od samog početka) ovim društvima pruža različite usluge koje podliježu oporezivanju?

               2.

               Protivi li se odredbi po kojoj se više osoba smatra jedinstvenim poreznim obveznikom iz članka 4. stavku 4. drugom postavku Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezu na promet (1) nacionalni propis na temelju kojeg (kao prvo) samo pravna osoba – ali ne društvo osoba – može biti integrirana u poduzeće drugog poreznog obveznika (tzv. nositelja porezne integracije) te koji (kao drugo) pretpostavlja da je ta pravna osoba financijski, gospodarski i organizacijski (u smislu odnosa nad- i podređenosti) „integrirana u poduzeće nositelja integrirane grupe”?

               3.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje: može li se porezni obveznik izravno pozivati na članak 4. stavak 4. drugi podstavak Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezu na promet?

      (1)  SL L 145, str. 1.


title: Predmet C-611/15 P: Žalba koju je 19. studenoga 2015. podnio L'Oréal SA protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 23. rujna 2015. u predmetu T-426/13, L’Oreal protiv EUIPO-a

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/8

         Žalba koju je 19. studenoga 2015. podnio L'Oréal SA protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 23. rujna 2015. u predmetu T-426/13, L’Oreal protiv EUIPO-a
   (Predmet C-611/15 P)
   (2016/C 314/11)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: L'Oréal SA (zastupnici: H. Granado Carpenter i L. Polo Carreño, odvjetnice)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo i Cosmética Cabinas, S.L.
   Rješenjem od 16. lipnja 2016., Sud (deveto vijeće) odbio je žalbu i društvu L’Oréal SA naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet T-408/15: Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Globo Comunicação e Participações protiv EUIPO-a (zvučni žig) („Žig Europske unije — Prijava zvučnog žiga — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               24.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 392/38

         Presuda Općeg suda od 13. rujna 2016. – Globo Comunicação e Participações protiv EUIPO-a (zvučni žig)
   (Predmet T-408/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava zvučnog žiga - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 392/48)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brazil) (zastupnici: E. Gaspar i M.-E. De Moro-Giafferri, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. svibnja 2015. (predmet R 2945/2014-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju zvučnog žiga kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Globo Comunicação e Participações S/A nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015.


title: Predmet T-217/11: Presuda Općeg suda od 29. travnja 2015. – Staelen protiv Ombudsmana („Izvanugovorna odgovornost — Postupanje Ombudsmana u vezi pritužbe koja se odnosi na vođenje popisa prikladnih kandidata za otvoreni natječaj — Istražne ovlasti — Obveza postupanja s dužnom pažnjom — Gubitak mogućnosti — Neimovinska šteta”)

text:
               15.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/27

         Presuda Općeg suda od 29. travnja 2015. – Staelen protiv Ombudsmana
   (Predmet T-217/11) (1)

   ((„Izvanugovorna odgovornost - Postupanje Ombudsmana u vezi pritužbe koja se odnosi na vođenje popisa prikladnih kandidata za otvoreni natječaj - Istražne ovlasti - Obveza postupanja s dužnom pažnjom - Gubitak mogućnosti - Neimovinska šteta”))
   (2015/C 198/35)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: Claire Staelen (Bridel, Luksemburg) (zastupnici: L. Levi, M. Vandenbussche i A. Blot, a zatim F. Wies i A. Hertzog i konačno V. Olona, odvjetnici)

      Tuženik: Europski ombudsman (zastupnici: G. Grill, agent, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba za naknadu štete koju je navodno pretrpjela tužiteljica zbog postupanja Europskog ombudsmana u vezi tužiteljičine pritužbe koji se odnosi na nepravilno vođenje popisa prikladnih kandidata koji proizlazi iz otvorenog natječaja EUR/A/151/98 u koji je bila uvrštena kao uspješni kandidat.

      Izreka

               1.

               Nalaže se Europskom ombudsmanu isplata naknade štete u iznosu od 7  000 eura Claire Staelen.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Ombudsman će snositi polovicu vlastitih troškova kao i polovicu troškova C. Staelen.

               4.

               C. Staelen će snositi polovicu vlastitih troškova kao i polovicu troškova Ombudsmana.

      (1)  SL C 204, 9.7.2011.


title: Predmet C-498/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. rujna 2016. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Maximilian Schrems protiv Facebook Ireland Limited

text:
               28.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 441/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. rujna 2016. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – Maximilian Schrems protiv Facebook Ireland Limited
      (Predmet C-498/16)
      (2016/C 441/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Maximilian Schrems

         Tuženik: Facebook Ireland Limited

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 15. Uredbe br. 44/2001 (1) o [sudskoj] nadležnosti, priznanju i izvršenju stranih sudskih odluka u građanskim i trgovačkim tvarima tumačiti na način da „potrošač” u smislu te odredbe gubi to svojstvo ako, nakon što već dulje koristi svoj privatni Facebook račun u vezi s ostvarivanjem svojih zahtjeva, objavljuje knjige, ponekad održava predavanja koja se naplaćuju, vodi internetske stranice, prikuplja donacije za ostvarivanje svojih zahtjeva te mu brojni potrošači ustupaju svoje zahtjeve u zamjenu za obećanje da će im u slučaju uspjeha u postupku, po odbitku troškova postupka predati eventualno dobiveni iznos?

                  2.

                  Treba li članak 16. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da potrošač u jednoj državi članici pred sudom nadležnim prema domicilu tužitelja može isticati istodobno s vlastitim zahtjevima iz potrošačkih ugovora i zahtjeve drugih potrošača s domicilom

                              a.

                              u istoj državi članici,

                              b.

                              u drugoj državi članici ili

                              c.

                              u trećoj državi

                        ako su mu ti zahtjevi, koji proizlaze iz potrošačkih ugovora s istim tuženikom i u istom pravnom kontekstu, ustupljeni i ako ugovori o ustupanju ne pripadaju u profesionalnu djelatnost tužitelja, nego služe zajedničkom ostvarivanju zahtjeva?

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju stranih sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001., L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)


title: Predmet T-623/14: Rješenje Općeg suda od 19. siječnja 2016. – Loewe Technologies protiv OHIM-a – DNS International (SoundVision)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/61

         Rješenje Općeg suda od 19. siječnja 2016. – Loewe Technologies protiv OHIM-a – DNS International (SoundVision)
   (Predmet T-623/14) (1)

   (2016/C 098/79)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet T-512/15: Tužba podnesena 4. rujna 2015. – Sun Cali protiv OHIM-a – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/47

         Tužba podnesena 4. rujna 2015. – Sun Cali protiv OHIM-a – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)
   (Predmet T-512/15)
   (2015/C 354/57)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sun Cali, Inc. (Denver, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: C. Thomas, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Abercrombie & Fitch Europe SA (Mendrisio, Švicarska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementom „SUN CALI” – žig Zajednice br. 5 482 369

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 03. lipnja 2015. u predmetima R 1260/2014-5 i R 1281/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova postupka pred Općim sudom i naloži (eventualnom) intervenijentu snošenje troškova administrativnog postupka pred žalbenim vijećem;

               —

               odredi datum rasprave u slučaju da Opći sud ne može donijeti odluku bez održavanja rasprave.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 92. stavka 3. Uredbe br. 207/2009 u predmetu T-1260/2014-5

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 u predmetu T- 1281/2014-5


title: Predmet C-57/14 P: Žalba koju je 4. veljače 2014. podnio Recaro Holding GmbH, ranije Recaro Beteiligungs-GmbH, protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 21. studenoga 2013. u predmetu T-524/12, Recaro Holding GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

text:
               20.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 127/6

         Žalba koju je 4. veljače 2014. podnio Recaro Holding GmbH, ranije Recaro Beteiligungs-GmbH, protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 21. studenoga 2013. u predmetu T-524/12, Recaro Holding GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   (Predmet C-57/14 P)
   (2015/C 127/08)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Recaro Holding GmbH, ranije Recaro Beteiligungs-GmbH (zastupnik: J. Weiser, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)
   Sud (sedmo vijeće) je svojim rešenjem od 14. siječnja 2015. odbacio žalbu i naložio društvu Recaro Holding GmbH snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-525/13: Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie van België – Belgija) – Vlaams Gewest protiv Heidi Van Den Broeck (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička poljoprivredna politika — Uredba (EZ) br. 2419/2001 — Integrirani administrativni i kontrolni sustav određenih programa potpora — Zahtjev za potporu po površini — Članak 33. — Sankcije — Namjerno počinjene nepravilnosti)

text:
               24.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 421/16

         Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie van België – Belgija) – Vlaams Gewest protiv Heidi Van Den Broeck
   (Predmet C-525/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička poljoprivredna politika - Uredba (EZ) br. 2419/2001 - Integrirani administrativni i kontrolni sustav određenih programa potpora - Zahtjev za potporu po površini - Članak 33. - Sankcije - Namjerno počinjene nepravilnosti))
   2014/C 421/22
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hof van Cassatie van België

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vlaams Gewest

      Tuženik: Heidi Van Den Broeck

      Izreka

   Članak 33. prvi podstavak Uredbe Komisije br. 2419/2001 od 11. prosinca 2001. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava za određene programe potpore Zajednice, utvrđene Uredbom Vijeća (EEZ) br. 3508/92, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 118/2004 od 23. siječnja 2004., treba tumačiti u smislu da se, u slučaju namjerne nepravilnosti utvrđene u okviru zahtjeva za potporu po površini, poljoprivredniku odbija svaka potpora koju bi mogao zatražiti na temelju programa potpora na koji se odnosi taj zahtjev i za koji bi skupina kultura na koju se odnosi ta nepravilnost ispunjavala uvjete.

      (1)  SL C 377, 21.12.2013.