title: Predmet T-481/18: Tužba podnesena 1. kolovoza 2018. – Electroquímica Onubense protiv ECHA-e

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/42

      Tužba podnesena 1. kolovoza 2018. – Electroquímica Onubense protiv ECHA-e
      (Predmet T-481/18)
      (2018/C 352/50)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Electroquímica Onubense, S.L. (Palos de la Frontera, Španjolska) (zastupnik: D. González Blanco, odvjetnik)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (ECHA)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da donese novu presudu u kojoj će utvrditi da društvo Electroquímica Onubense (EQO) ispunjava uvjete za razvrstavanje među srednje poduzetnike za potrebe primjene pristojbi za registraciju proizvoda pri ECHA-i.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da se u izvješću o izračunu malih i srednjih poduzetnika koje je priloženo pobijanoj odluci upućuje na tužiteljevu povezanost s društvom ERCROS tijekom 2013. i 2014. pri čemu autor izvješća zanemaruje iznimno važnu činjenicu da je to društvo osnovano u veljači 2015. s temeljnim kapitalom od 3 000 eura, što je najmanji iznos predviđen španjolskim zakonskim propisima o trgovačkim društvima. S tim u vezi ističe se da je navedeni kapital novoosnovanog društva bio odlučujući za njegovo prijavljivanje u kategoriji „malih poduzetnika”, s obzirom na to da je EQO ispunjavao kriterije predviđene važećim propisima, pri čemu ga ERCROS-ovo imanje udjela ni na koji način nije moglo pretvoriti u „velikog poduzetnika”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je ERCROS bio jedini dioničar u EQO-u tijekom razdoblja između osnivanja društva (18. veljače 2015.) i prijenosa udjela u kapitalu društva na SALINAS DEL ODIEL (2. lipnja 2015.) i to samo kratkoročno odnosno u određenu svrhu, kako bi se olakšao prijenos vlasništva u EQO-u na konačnog stjecatelja, društvo SALINAS DEL ODIEL.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da na kraju poslovne godine 2015. EQO više nije ni izravno ni neizravno bio u vlasništvu ERCROS-a (koji se smatra „velikim poduzetnikom”) nego se nalazio u vlasništvu društva SALINAS DE ONIEL (koji se smatra „srednjim poduzetnikom”).

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je prilikom određivanja EQO-ove veličine, za potrebe primjene predmetnih propisa, relevantna isključivo njegova povezanost s društvom koje mu je na kraju poslovne godine 2015. bilo društvo majka, kako to proizlazi iz financijskih izvještaja za tu godinu, a ne s društvom koje je to bilo samo kratkoročno i u određenu svrhu tijekom referentnog razdoblja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da nije trebalo primijeniti pristojbu za velike poduzetnike, nego onu za srednje jer je u tu svrhu valjalo uzeti u obzir povezanost EQO-a s društvom SALINAS DEL ODIEL, a ne s ERCROS-om.


title: Predmet T-487/18: Tužba podnesena 14. kolovoza 2018. – Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a (ViruProtect)

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/42

      Tužba podnesena 14. kolovoza 2018. – Stada Arzneimittel protiv EUIPO-a (ViruProtect)
      (Predmet T-487/18)
      (2018/C 352/51)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Njemačka) (zastupnici: J.-C. Plate i R. Kaase, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „ViruProtect” – prijava za registraciju br. 16 295 511

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2018. u predmetu R 1886/2017-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 75. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-491/18: Tužba podnesena 14. kolovoza 2018. – Vafo Praha protiv EUIPO-a – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/43

      Tužba podnesena 14. kolovoza 2018. – Vafo Praha protiv EUIPO-a – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)
      (Predmet T-491/18)
      (2018/C 352/52)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Češka Republika) (zastupnik: M. Vojáček, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Susanne Rutzinger-Kurpas (Spigelau, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Meatlove – Prijava za registraciju br. 15 557 374

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. lipnja 2018. u predmetu R 264/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 46. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-492/18: Tužba podnesena 15. kolovoza 2018. – Zhadanov protiv EUIPO-a (Scanner Pro)

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/44

      Tužba podnesena 15. kolovoza 2018. – Zhadanov protiv EUIPO-a (Scanner Pro)
      (Predmet T-492/18)
      (2018/C 352/53)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Igor Zhadanov (Odesa, Ukrajina) (zastupnik: P. Olson, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Scanner Pro – Prijava za registraciju br. 16 257 727

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. lipnja 2018. u predmetu R 1812/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  registrira žig Europske unije br. 016257727 za proizvode iz razreda 9. i 42.;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 3. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-495/18: Tužba podnesena 17. kolovoza 2018. – Dermatest protiv EUIPO-a (DERMATEST)

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/44

      Tužba podnesena 17. kolovoza 2018. – Dermatest protiv EUIPO-a (DERMATEST)
      (Predmet T-495/18)
      (2018/C 352/54)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Njemačka) (zastupnici: J. Bühling i D. Graetsch, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „DERMATEST” – prijava za registraciju br. 17 542 986

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. lipnja 2018. u predmetu R 426/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući i troškove postupka pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-496/18: Tužba podnesena 17. kolovoza 2018. – OCU protiv SRB-a

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/45

      Tužba podnesena 17. kolovoza 2018. – OCU protiv SRB-a
      (Predmet T-496/18)
      (2018/C 352/55)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Španjolska) (zastupnici: E. Martínez Martínez i C. López-Mélida de Ramón, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi konačnu odluku („Final Decision”) koju je žalbeno vijeće Jedinstvenog sanacijskog odbora donijelo 19. lipnja 2018. u okviru predmeta 54/2017 koji se vodio protiv tog odbora;

                  —

                  naloži snošenje troškova „žalbenom vijeću Jedinstvenog sanacijskog odbora”.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi temeljnog prava iz članka 41. stavka 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (Povelja) i načela poštovanja prava obrane (pravo na dobru upravu izraženo kroz pristup dokumentima radi legitimnog ostvarivanja prava obrane)

                              —

                              U tom pogledu tužitelj ističe da je pobijanom odlukom – kojom je žalbeno vijeće uskratilo cjelovit pristup dokumentaciji u posjedu Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB), zatražen za potrebe ostvarivanja legitimnih prava obrane – počinjena ozbiljna povreda temeljnog prava na dobru upravu, izraženog kroz pristup dokumentima na temelju članka 41. stavka 2. Povelje i temeljnog prava na poštovanje prava obrane, koje je priznato u pravu Zajednice.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi odredaba kojima se prilikom pristupa dokumentima – ako je on zatražen u okviru ostvarivanja prava obrane i prava na pristup djelotvornoj sudskoj zaštiti – isključuju zahtjevi povjerljivosti i poslovne tajne navedeni u članku 88. Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1.), članku 84. Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190.) i članku 53. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL 2013., L 176, str. 338.).

                              —

                              U tom pogledu tužitelj ističe da su u pobijanoj odluci – kojom je žalbeno vijeće uskratilo cjelovit pristup dokumentaciji u posjedu SRB-a – pogrešno primijenjena izuzeća od općeg pristupa dokumentima navedena u gore spomenutim propisima jer se taj pristup zahtijeva u okviru ostvarivanja prava obrane i prava na pristup djelotvornoj sudskoj zaštiti.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi temeljnog prava iz članka 41. stavka 2. Povelje (pravo na dobru upravu u pogledu obveze obrazlaganja akata).
                  U tom pogledu tužitelj ističe da je pobijanom odlukom – kojom je žalbeno vijeće uskratilo cjelovit pristup dokumentaciji u posjedu SRB-a – počinjena ozbiljna povreda temeljnog prava na dobru upravu, utvrđenog u članku 41. stavku 2. Povelje, time što je zanemarena obveza obrazlaganja akata.


title: Predmet T-497/18: Tužba podnesena 14. kolovoza 2018. – IAK – Forum International protiv EUIPO-a – Schwalb (IAK)

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/46

      Tužba podnesena 14. kolovoza 2018. – IAK – Forum International protiv EUIPO-a – Schwalb (IAK)
      (Predmet T-497/18)
      (2018/C 352/56)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: IAK GmbH – Forum International (Kirchzarten, Njemačka) (zastupnik: G. Wilke, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ulrich Schwalb (Köln, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije IAK – žig Europske unije br. 9 843 533

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. lipnja 2018. u predmetu R 1511/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku na način da u cijelosti odbije zahtjev za proglašenje ništavim;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-498/18: Tužba podnesena 20. kolovoza 2018. – ZPC Flis protiv EUIPO-a – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

text:
               1.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 352/47

      Tužba podnesena 20. kolovoza 2018. – ZPC Flis protiv EUIPO-a – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)
      (Predmet T-498/18)
      (2018/C 352/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Poljska) (zastupnik: M. Kondrat, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Happy Moreno choco – Prijava za registraciju br. 15 028 087

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. svibnja 2018. u predmetu R 1464/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i vrati predmet EUIPO-u na ponovno razmatranje; ili

                  —

                  izmijeni pobijanu odluku navođenjem da ne postoje relativni razlozi za odbijanje registracije žiga Europske unije br. 015028087 „Happy Moreno choco” za sve proizvode iz razreda 30. i 35. te da naloži registraciju žiga;

                  —

                  donese odluku o troškovima u tužiteljevu korist.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda načela zaštite legitimnih očekivanja i načela pravne sigurnosti.


title: Predmet T-623/16: Presuda Općeg suda od 19. rujna 2018. – Volkswagen protiv EUIPO-a – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije MAIN AUTO WHEELS — Raniji figurativni žigovi Europske unije VW — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001) — Obveza obrazlaganja — Prva rečenica članka 75. Uredbe br. 207/2009 (koja je postala prva rečenica članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               5.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/33

      Presuda Općeg suda od 19. rujna 2018. – Volkswagen protiv EUIPO-a – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
      (Predmet T-623/16) (1)

      ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije MAIN AUTO WHEELS - Raniji figurativni žigovi Europske unije VW - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) i stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001) - Obveza obrazlaganja - Prva rečenica članka 75. Uredbe br. 207/2009 (koja je postala prva rečenica članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001)”))
      (2018/C 399/44)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnici: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus i J. Engberding, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Söder i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Finska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. srpnja 2016. (predmet R 2189/2015-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Volkswagen i Paalupaikka.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Volkswagen AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 383, 17. 10. 2016.


title: Predmet C-450/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2018. uputio Juzgado de lo Social de Gerona (Španjolska) – WA protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               5.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2018. uputio Juzgado de lo Social de Gerona (Španjolska) – WA protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social
      (Predmet C-450/18)
      (2018/C 399/26)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Social de Gerona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: WA

         Tuženik: Instituto Nacional de la Seguridad Social

         Prethodno pitanje

      Protivi li se načelu jednakog postupanja koje zabranjuje svaku diskriminaciju na temelju spola, priznatom člankom 157. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Direktivom Vijeća 76/207/EEZ od 9.2.1976., izmijenjenom Direktivom 2002/73 (1), i preinačenom Direktivom 2006/54/EZ (2) od 5.7.2006. o primjeni načela ravnopravnosti muškaraca i žena s obzirom na mogućnosti zapošljavanja, stručnog osposobljavanja, profesionalnog napredovanja i radne uvjete, nacionalna odredba (konkretno članak 60. stavak 1. Općeg zakona o socijalnoj sigurnosti) kojim se pravo na dodatak na mirovinu zbog demografskog doprinosa socijalnoj sigurnosti priznaje ženama koje su imale biološku ili posvojenu djecu i koje u bilo kojem programu u okviru sustava socijalne sigurnosti ostvaruju pravo na starosne mirovine na temelju uplate doprinosa, mirovine za nadživjele osobe ili mirovine zbog opće invalidnosti, a kojim se takvo pravo ne priznaje muškarcima u istovjetnoj situaciji?

         (1)  Direktiva 2002/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002. o izmjeni Direktive Vijeća 76/207/EEZ o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama s obzirom na mogućnosti zapošljavanja, stručnog osposobljavanja, profesionalnog napredovanja i radne uvjete (SL 2002., L 269, str. 15.) [neslužbeni prijevod]

         (2)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (
            SL 2006., L 204, str. 23.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)


title: Predmet C-346/17 P: Presuda Suda (treće vijeće) od 6. rujna 2018. – Christoph Klein protiv Europske komisije, Savezne Republike Njemačke (Žalba — Članak 340. drugi stavak UFEU-a — Izvanugovorna odgovornost Europske unije — Direktiva 93/42/EEZ — Medicinski proizvodi — Članak 8. stavci 1. i 2. — Postupak zaštitne klauzule — Obavijest države članice o odluci o zabrani stavljanja na tržište medicinskog proizvoda — Nepostojanje odluke Europske komisije — Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila čiji je cilj dodjela prava pojedincima — Uzročna veza između postupanja institucije i navodne štete — Dokaz postojanja i opseg štete)

text:
               5.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/9

      Presuda Suda (treće vijeće) od 6. rujna 2018. – Christoph Klein protiv Europske komisije, Savezne Republike Njemačke
      (Predmet C-346/17 P) (1)

      ((Žalba - Članak 340. drugi stavak UFEU-a - Izvanugovorna odgovornost Europske unije - Direktiva 93/42/EEZ - Medicinski proizvodi - Članak 8. stavci 1. i 2. - Postupak zaštitne klauzule - Obavijest države članice o odluci o zabrani stavljanja na tržište medicinskog proizvoda - Nepostojanje odluke Europske komisije - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila čiji je cilj dodjela prava pojedincima - Uzročna veza između postupanja institucije i navodne štete - Dokaz postojanja i opseg štete))
      (2018/C 399/11)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Christoph Klein (zastupnik: H.-J. Ahlt, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: G. von Rintelen, A. Sipos i A. C. Becker, agenti), Savezna republika Njemačka

         Izreka

                  1.

                  Djelomično se ukida presuda Općeg suda Europske unije od 28. rujna 2016., Klein/Komisija, (T-309/10 RENV, neobjavljena, EU:T:2016:570) u dijelu u kojem je utvrđeno da Christoph Klein nije dokazao izravnu i dostatnu uzročnu vezu koja bi dovela do odgovornosti Europske unije.

                  2.

                  Žalba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Odbija se zahtjev Christopha Kleina za naknadu štete koju je navodno pretrpio jer je Europska komisija povrijedila obveze koje ima na temelju članka 8. Direktive Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima.

                  4.

                  Christoph Klein i Europska komisija snosit će vlastite troškove nastale u prvostupanjskom i žalbenom postupku.

                  5.

                  Savezna Republika Njemačka snosi vlastite troškove nastale u prvostupanjskom postupku.

         (1)  SL C 300, 11. 9. 2017.


title: Predmet C-79/17: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 6. rujna 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austrija) – Postupak koji su pokrenuli Gmalieva s.r.o. i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Slobodno pružanje usluga — Igre na sreću — Monopol na igre na sreću u državi članici — Nacionalni propis koji zabranjuje gospodarsko iskorištavanje automata za igre na sreću bez prethodne dozvole upravnih tijela)

text:
               5.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/12

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 6. rujna 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austrija) – Postupak koji su pokrenuli Gmalieva s.r.o. i dr.
      (Predmet C-79/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Slobodno pružanje usluga - Igre na sreću - Monopol na igre na sreću u državi članici - Nacionalni propis koji zabranjuje gospodarsko iskorištavanje automata za igre na sreću bez prethodne dozvole upravnih tijela))
      (2018/C 399/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me GmbH, Haydar Demir

         uz sudjelovanje: Landespolizeidirektion Oberösterreich

         Izreka

      Na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi, s obzirom na navode Suda Europske unije, među ostalim u presudi od 30. travnja 2014., Pfleger i dr. (C-390/12, EU:C:2014:281), treba li se nacionalni pravni sustav monopola na igre na sreću, poput ovoga u glavnom postupku, smatrati sukladnim s člankom 56. i sljedećima UFEU-a, kad je u nacionalnom sudskom postupku utvrđeno da:

                  —

                  ovisnost o igri ne predstavlja društveni problem koji opravdava državnu intervenciju;

                  —

                  zabranjene igre na sreću uzrok su samo upravnih prekršaja, a ne kaznenih djela;

                  —

                  godišnji državni prihodi od igara na sreću iznose više od 500 milijuna eura, odnosno 0,4 % godišnjeg proračuna, i

                  —

                  mjere oglašavanja koncesionara uglavnom imaju za cilj privući k igri na sreću one koji prije nisu u njoj sudjelovali.

         (1)  SL C 178, 6. 6. 2017.


title: Predmet C-36/18: Rješenje predsjednika Suda od 27. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               5.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 399/31

      Rješenje predsjednika Suda od 27. srpnja 2018. – Europska komisija protiv Helenske Republike
      (Predmet C-36/18) (1)

      (2018/C 399/40)
      Jezik postupka: grčki
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 94, 12. 3. 2018.


title: Predmet T-313/17: Presuda Općeg suda od 3. listopada 2018. – Wajos protiv EUIPO-a (oblik spremnika) („Žig Europske unije — Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije — Oblik spremnika — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/55

      Presuda Općeg suda od 3. listopada 2018. – Wajos protiv EUIPO-a (oblik spremnika)
      (Predmet T-313/17) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije - Oblik spremnika - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/70)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Wajos GmbH (Dohr, Njemačka) (zastupnici: J. Schneiders, R. Krillke i B. Schneiders, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: A. Graul i M. Fischer, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2017. (predmet R 1526/2016-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju trodimenzionalnog znaka koji predstavlja oblik spremnika kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 15. veljače 2017. (predmet R 1526/2016-1).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 231, 17. 7. 2017.


title: Predmet C-620/18: Tužba podnesena 2. listopada 2018. – Mađarska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/31

      Tužba podnesena 2. listopada 2018. – Mađarska protiv Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije
      (Predmet C-620/18)
      (2018/C 427/40)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér, M. M. Tátrai i G. Tornyai, agenti)

         Tuženici: Europski parlament, Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Direktivu (EU) 2018/957 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. lipnja 2018. o izmjeni Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (1); ili podredno:

                  —

                  poništi odredbu članka 1. točke 2. podtočke (a) Direktive (EU) 2018/957 Europskog parlamenta i Vijeća kojom se utvrđuju točka (c) i treći podstavak novog članka 3. stavka 1. Direktive 96/71/EZ;

                  —

                  poništi odredbu članka 1. točke 2. podtočke (b) Direktive (EU) 2018/957 Europskog parlamenta i Vijeća, kojom se u članak 3. Direktive 96/71/EZ umeće stavak 1.a;

                  —

                  poništi članak 1. točku 2. podtočku (c) Direktive (EU) 2018/957 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  poništi članak 3. stavak 3. Direktive (EU) 2018/957 Europskog parlamenta i Vijeća; i k tome:

                  —

                  naloži snošenje troškova Europskom parlamentu i Vijeću Europske unije.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Mađarska vlada tužbu temelji na pet tužbenih razloga:

                  1.

                  Kao prvo, ona u svojoj tužbi tvrdi da pobijana direktiva nije donesena na prikladnoj pravnoj osnovi jer je, uzimajući u obzir njezinu svrhu i sadržaj, isključivo odnosno u najvećoj mjeri usmjerena zaštiti radnika čime se udaljila od zakonodavnog ovlaštenja koje je u pogledu slobodnog pružanja usluga utvrđeno u članku 53. stavku 1. i u članku 61. UFEU-a, koji su u Direktivi navedeni kao pravna osnova, pa ju je zakonodavac Unije morao donijeti na temelju članka 153. UFEU-a ili se barem prvenstveno osloniti na tu pravnu osnovu (prvi tužbeni razlog).

                  2.

                  Kao drugo, prema mišljenju mađarske vlade pobijana je direktiva protivna članku 153. stavku 5. UFEU-a, koji isključuje Unijinu zakonodavnu ovlast za uređivanje pitanja primitaka od rada, s obzirom na to da je zakonodavac Unije – propisujući da te primitke treba prilagoditi važećim propisima u državi članici upućivanja – donio pravno pravilo koje se u biti na njih odnosi. Zakonodavac Unije odabrao je pravne osnove navedene u pobijanoj direktivi jer je zaključio da je to, u uvjetima nepostojanja Unijine nadležnosti, jedina mogućnost uređivanja pitanja plaća koje čini jedan od bitnih elemenata te direktive, čime je zlouporabio ovlasti (drugi tužbeni razlog).

                  3.

                  Kao treće, mađarska vlada smatra da je pobijana direktiva protivna članku 56. UFEU-a kojim se utvrđuje slobodno pružanje usluga jer su obveze i ograničenja što su nametnuti poduzetnicima sa sjedištem u jednoj državi članici koji u okviru pružanja usluga upućuju radnike u drugu državu članicu diskriminatorni, nepotrebni i neproporcionalni u odnosu na cilj koji se njima želi postići. Osim toga, ono što je u pitanjima prometa propisano u pobijanoj direktivi povređuje članak 58. stavak 1. UFEU-a (treći tužbeni razlog).

                  4.

                  Kao četvrto, mađarska vlada smatra da je pobijana direktiva protivna članku 56. UFEU-a kojim se utvrđuje slobodno pružanje usluga jer ona iz svojeg područja primjene isključuje ostvarivanje spomenute slobode u dijelu koji se odnosi na ostvarivanje prava na štrajk ili na poduzimanje drugih mjera obuhvaćenih sustavima odnosa između radnika i poslodavaca u državama članicama, ostvarivanje prava na pregovaranje, sklapanje i izvršavanje kolektivnih ugovora te poduzimanje kolektivnih mjera (četvrti tužbeni razlog).

                  5.

                  Kao peto, pobijana direktiva protivna je Uredbi (EZ) br. 593/2008 o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (2) te načelima pravne sigurnosti i normativne jasnoće s obzirom na to da je došlo do promjene u primjeni Uredbe br. 593/2008 bez izmjene njezina teksta, čime je uzrokovana znatna pravna nesigurnost u vezi s njezinom pravilnom primjenom. Načela normativne jasnoće i, posljedično, pravne sigurnosti povređuju se i time što nije definiran pojam primitaka od rada koji se navodi u pobijanoj direktivi te zbog dvojbi u pogledu njegova tumačenja (peti tužbeni razlog).

         (1)  SL 2018., L 173, str. 16.

         (2)  SL 2008., L 177, str. 6. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 109.)


title: Predmet C-522/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. rujna 2018. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – DŚ protiv Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. rujna 2018. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – DŚ protiv Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle
      (Predmet C-522/18)
      (2018/C 427/12)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: DŚ

         Tuženik: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugu rečenicu u vezi s člankom 4. stavkom 3. trećom rečenicom i člankom 2. UEU-a, članak 267. stavak 3. UFEU-a i članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (Povelja) tumačiti na način da do povrede načela nesmjenjivosti sudaca koje je element načela djelotvorne sudske zaštite i načela vladavine prava dolazi uvijek kada nacionalni zakonodavac snizi dob za umirovljenje sudaca suda u posljednjem stupnju države članice (na primjer sa 70 na 65 godina) i primijeni novu, nižu dob za umirovljenje na suce koji su u aktivnoj službi, a da odluku o tome želi li iskoristiti sniženu dob za umirovljenje ne prepusti isključivo dotičnom sucu?

                  2.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugu rečenicu u vezi s člankom 4. stavkom 3. trećom rečenicom i člankom 2. UEU-a, članak 267. stavak 3. UFEU-a i članak 47. Povelje tumačiti na način da se povrjeđuje načelo vladavine prava i standard neovisnosti koji su potrebni kako bi se zajamčila djelotvorna sudska zaštita u Unijinim predmetima kada nacionalni zakonodavac povredom načela nesmjenjivosti sudaca snizi uobičajenu dob do koje sudac suda u posljednjem stupnju države članice može obnašati dužnost suca sa 70 na 65 godina, pri čemu mogućnost daljnjeg obnašanja te dužnosti uvjetuje diskrecijskom suglasnošću tijela izvršne vlasti?

                  3.

                  Treba li članak 2. u vezi s člankom 6. stavkom 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000, L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.) tumačiti na način da snižavanje dobi za umirovljenje sudaca suda u posljednjem stupnju države članice i uvjetovanje mogućnosti da dotadašnji sudac tog suda, koji je navršio novu, nižu dob za umirovljene, nastavi obnašati dužnost (1) suca suglasnošću tijela izvršne vlasti predstavlja diskriminaciju na temelju dobi?

                  4.

                  Treba li članke 2., 9. i 11. Direktive 2000/78 u vezi s člancima 21. i 47. Povelje tumačiti na način da u slučaju diskriminacije na temelju dobi sudaca suda u posljednjem stupnju države članice, koja se temelji na snižavanju dobi za umirovljenje s dotadašnjih 70 na 65 godina, taj sud, kada odlučuje o bilo kojem pitanju u sastavu u kojem je sudac pogođen posljedicama tih diskriminirajućih nacionalnih odredbi, koji nije izrazio namjeru iskoristiti novu dob za umirovljenje, pri rješavanju uvodnog pitanja u pogledu sastava suda ima obvezu odbiti primjenu nacionalnih odredbi protivnih Direktivi 2000/78 i članku 21. Povelje, te nastaviti s odlučivanjem uz sudjelovanje tog suca, ako je to jedini djelotvoran način osiguranja djelotvorne sudske zaštite sučevih prava koja proizlaze iz prava Unije?

                  5.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugu rečenicu u vezi s člankom 4. stavkom 3. trećom rečenicom i člankom 2. UEU-a, članak 267. UFEU-a i članak 47. Povelje tumačiti na način da vladavinu prava treba smatrati temeljnom vrijednošću Europske unije u toj mjeri da, u slučaju dvojbe u pogledu usklađenosti s tom vrijednošću i djelotvornom sudskom zaštitom koja iz nje proizlazi – u dijelu koji se odnosi na neovisnost i nepristranost sudova i sudaca koji u njima odlučuju – nacionalnih propisa kojima se snižava dob za umirovljenje sudaca kako je to navedeno u prvom i drugom pitanju, nacionalni sud mora imati ovlast da po službenoj dužnosti obustavi primjenu nacionalnih propisa koji su usmjereni protiv načela nesmjenjivosti sudaca u odnosu na sve suce obuhvaćene područjem primjene tih propisa?

         (1)  ABl. 2000, L 303, S. 16.


title: Predmet T-374/17: Presuda Općeg suda od 10. listopada 2018. – Cuervo y Sobrinos 1882 protiv EUIPO-a – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882) („Žig Europske unije — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882 — Raniji nacionalni verbalni žigovi CUERVO Y SOBRINO — Relativni razlog za odbijanje — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 60. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Zla namjera — Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/55

      Presuda Općeg suda od 10. listopada 2018. – Cuervo y Sobrinos 1882 protiv EUIPO-a – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882)
      (Predmet T-374/17) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882 - Raniji nacionalni verbalni žigovi CUERVO Y SOBRINO - Relativni razlog za odbijanje - Sličnost proizvoda - Sličnost znakova - Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji su postali članak 60. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Zla namjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001)”)
      (2018/C 427/71)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Cuervo y Sobrinos 1882, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: u početku S. Ferrandis González i V. Balaguer Fuentes, a zatim S. Ferrandis González, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnici: A. Crawcour i D. Hanf, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: A. Salgado Nespereira, SA (Ourense, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. ožujka 2017. (predmet R 1141/2016-4) koja se odnosi na postupak proglašavanja žiga ništavim između društava A. Salgado Nespereira i Cuervo y Sobrinos 1882.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Protutužba se odbija.

                  3.

                  Društvo Cuervo y Sobrinos 1882 snosit će vlastite troškove i polovinu troškova EUIPO-a.

                  4.

                  Društvo Salgado Nespereira, SA snosit će vlastite troškove i polovinu troškova EUIPO-a.

         (1)  SL C 256, 7. 8. 2017.


title: Predmet C-628/18: Tužba podnesena 5. listopada 2018. – Europska komisija protiv Republike Slovenije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/32

      Tužba podnesena 5. listopada 2018. – Europska komisija protiv Republike Slovenije
      (Predmet C-628/18)
      (2018/C 427/41)
      Jezik postupka: slovenski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: T. Scharf, G. von Rintelen, B. Rous Demiri)

         Tuženik: Republika Slovenija

         Tužbeni zahtjev

      Komisija od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da time što nije usvojila (sve) zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištu financijskih instrumenata i izmjeni Direktive 2002/92/EZ i Direktive 2011/61/EU, i s Direktivom (EU) 2016/1034 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. lipnja 2016. o izmjeni Direktive 2014/65/EU o tržištu financijskih instrumenata, ili time što nije Komisiju obavijestila o tim mjerama, Republika Slovenija povrijedila obveze koje ima na temelju članka 93. Direktive 2014/65/EU, kako je izmijenjen člankom 1. Direktive (EU) 2016/1034,

                  —

                  naloži Republici Sloveniji, na temelju članka 260. stavka 3. UFEU-a, plaćanje kazne od 7 224 eura po danu, od dana na koji će biti donesena presuda u ovom predmetu, jer je povrijedila obvezu priopćavanja mjera za prijenos direktiva 2014/65/EU i 2016/1034/EU,

                  —

                  naloži Republici Sloveniji, na temelju članka 260. stavka 3. UFEU-a, plaćanje paušalnog iznosa od 1 978 eura na dan, umnoženo s brojem dana nastavka povrede u minimalnom paušalnom iznosu od 496 000 eura, i

                  —

                  naloži Republici Sloveniji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Na temelju članka 93. Direktive 2014/65/EU, kako je izmijenjen člankom 1. Direktive 2016/1034/EU, države članice su morale donijeti i objaviti do 3. srpnja 2017. mjere potrebne za usklađivanje s tom direktivom i o tome odmah obavijestiti Komisiju. Budući da Republika Slovenija do isteka tog roka nije Komisiju obavijestila o mjerama za prijenos navedenih direktiva, Komisija je odlučila obratiti se Sudu.
      Svojom tužbom Komisija od Suda traži da naloži Republici Sloveniji plaćanje paušalnog iznosa i dnevne kazne.
      Rok za prijenos Direktive je istekao 3. srpnja 2017.


title: Predmet T-435/17: Presuda Općeg suda od 25. rujna 2018. – Grendene protiv EUIPO-a – Hipanema (HIPANEMA) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig HIPANEMA — Raniji figurativni nacionalni i žigovi Europske unije Ipanema i iPANEMA — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti proizvoda — Estetska komplementarnost — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/56

      Presuda Općeg suda od 25. rujna 2018. – Grendene protiv EUIPO-a – Hipanema (HIPANEMA)
      (Predmet T-435/17) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig HIPANEMA - Raniji figurativni nacionalni i žigovi Europske unije Ipanema i iPANEMA - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti proizvoda - Estetska komplementarnost - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/72)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Grendene, SA (Sobral, Brazil) (zastupnik: J. L. de Castro Hermida, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Hipanema (Pariz, Francuska) (zastupnik: M. Witukiewicz Sebban, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. siječnja 2017. (predmet R 629/2016-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Grendene i Hipanema.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Grendene, SA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 283, 28. 8. 2017.


title: Predmet T-591/18: Tužba podnesena 2. listopada 2018. – ZD protiv Parlamenta

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/97

      Tužba podnesena 2. listopada 2018. – ZD protiv Parlamenta
      (Predmet T-591/18)
      (2018/C 427/128)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: ZD (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku kojom ga se suspendira s njegovih dužnosti;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi prava obrane i načela dobre uprave jer ga uprava nije saslušala prije donošenja odluke iako je saslušanje bilo moguće bez štete za interese istrage ili službe.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi obveze obrazlaganja jer je tvrdnja o teškoj povredi dužnosti na kojoj se temelji osporavana odluka lakonska, neodređena te nije opravdana ni potkrijepljena preciznim dokazima koji otkrivaju postojanje osnovane sumnje koji bi mogli dovesti do zaključka da je tužitelj povrijedio svoje statutarne obveze.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela proporcionalnosti jer je uprava mogla donijeti blaže mjere uz istodobno zadovoljavanje potreba istrage.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi dužnosti brižnog postupanja, jer, s jedne strane, uprava nije odvagnula tužiteljeve interese s onima službe, i osobito zbog činjenice da je tužitelj radio za Parlament skoro 30 godina, da ima odlične odnose sa svojim nadređenima te vrlo dobre izvještaje o procjeni, i, s druge strane, jer ta odluka koja je bila brzo objavljena šteti njegovoj osobnosti i njegovom ugledu.


title: Predmet C-637/18: Tužba podnesena 12 listopada 2018. – Europska komisija protiv Mađarske

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/33

      Tužba podnesena 12 listopada 2018. – Europska komisija protiv Mađarske
      (Predmet C-637/18)
      (2018/C 427/42)
      Jezik postupka: mađarski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Petersen i K. Talabér-Ritz, agenti)

         Tuženik: Mađarska

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 13. stavka 1. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (1) u vezi s Prilogom XI. toj direktivi, time što nije sustavno i trajno svake godine, počevši od 1. siječnja 2005., poštovala 24-satnu graničnu vrijednost koja se primjenjuje na koncentraciju lebdećih čestica PM10 u zonama grada Budimpešte (HU0001) i doline rijeke Šajo (HU0008);

                  —

                  utvrdi da Mađarska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 13. stavka 1. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu u vezi s Prilogom XI. toj direktivi, time što nije sustavno i trajno svake godine, počevši od 11. lipnja 2011. – s izuzetkom 2014. – poštovala 24-satnu graničnu vrijednost koja se primjenjuje na koncentraciju lebdećih čestica PM10 u zonama grada Pečuha (HU0006);

                  —

                  utvrdi da Mađarska od 11. lipnja 2010. ne ispunjava obvezu utvrđenu u članku 23. stavku 1. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu u vezi s Prilogom XV. toj direktivi, osobito u drugom podstavku tog članka, prema kojoj razdoblje prekoračenja graničnih vrijednosti treba biti što je moguće kraće;

                  —

                  naloži Mađarskoj snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Počevši od 1. siječnja 2005. prekoračuje se 24-satna granična vrijednost PM10 u dvama zonama kvalitete zraka, a od 11. lipnja 2011. u još jednoj zoni. Bez obzira na tu povredu članka 13. stavka 1. Direktive 2008/50 u vezi s njezinim Prilogom XI., Mađarska – protivno onomu što je utvrđeno u članku 23. stavku 1. drugom podstavku spomenute direktive – nije poduzela nijednu prikladnu mjeru u okviru planova za kvalitetu zraka kako bi razdoblje prekoračenja graničnih vrijednosti bilo što kraće.
      Nedjelotvornost predmetnih mjera proizlazi, među ostalim, iz razdoblja prekoračenja graničnih vrijednosti, iz njihove razine i razvoja te iz detaljnog ispitivanja planova za kvalitetu zraka što su ih donijela nadležna mađarska tijela.

         (1)  SL 2008., L 152, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 169.)


title: Predmet C-532/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2018. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – GN, zastupan po ocu HM protiv ZU, kao stečajnog upravitelja društva Niki Luftfahrt GmbH

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. kolovoza 2018. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – GN, zastupan po ocu HM protiv ZU, kao stečajnog upravitelja društva Niki Luftfahrt GmbH
      (Predmet C-532/18)
      (2018/C 427/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: GN, zastupan po ocu HM

         Tuženik: ZU, kao stečajni upravitelj društva Niki Luftfahrt GmbH

         Prethodno pitanje

      Je li riječ o „nesreći” koja uzrokuje odgovornost zračnog prijevoznika u smislu članka 17. stavka 1. Konvencije o ujednačavanju određenih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu, koja je sklopljena 28. svibnja 1999. u Montrealu, koju je 9. prosinca 1999. Europska zajednica potpisala na temelju članka 300. stavka 2. UEZ-a i koja je u njezino ime odobrena Odlukom Vijeća 2001/539/EZ (1) od 5. travnja 2001. (Montrealska konvencija) ako šalica s vrućom kavom, koja je u zrakoplovu u letu odložena na preklopnoj polici od prednjeg sjedala, iz nepoznatog razloga sklizne i prevrne se i pritom putniku nanese opekline?

         (1)  Odluka Vijeća 2001/539/EZ od 5. travnja 2001. o zaključku Europske zajednice o Konvenciji za izjednačavanje nekih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu (Montrealska konvencija) (SL 2001., L 194, str. 38.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 21., str. 5.)


title: Predmet T-732/17: Rješenje Općeg suda od 18. rujna 2018. – Dreute protiv Parlamenta („Javna služba — Dužnosnici — Upućivanje u interesu službe — Prelazak — Gubitak pravnog interesa — Djelomična obustava postupka — Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/74

      Rješenje Općeg suda od 18. rujna 2018. – Dreute protiv Parlamenta
      (Predmet T-732/17) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Upućivanje u interesu službe - Prelazak - Gubitak pravnog interesa - Djelomična obustava postupka - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)
      (2018/C 427/100)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Olivier Dreute (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Darie i R. Ignătescu, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje, kao prvo, odluke glavnog tajnika Parlamenta od 30. siječnja 2017. o premještaju tužitelja u okviru navedene institucije, kao drugo, odluke predsjednika Parlamenta od 20. srpnja 2017. kojom se odbija tužiteljeva žalba kao i, ako je potrebno, odluke glavnog tajnika Parlamenta od 12. srpnja 2017. o upućivanju tužitelja u interesu službe u Europsku komisiju i, s druge strane, naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena u dijelu u kojem se odnosi na poništenje odluke glavnog tajnika Europskog parlamenta od 12. srpnja 2017.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjeva za poništenje odluke glavnog tajnika Parlamenta od 30. siječnja 2017. i odluke od 20. srpnja 2017. kojom je odbijena žalba koju je protiv potonje podnio Oliver Dreute.

                  3.

                  Zahtjev za naknadu štete odbija se zbog nepostojanja pravne osnove.

                  4.

                  O. Dreuteu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 13, 15. 1. 2018.


title: Predmet T-448/17: Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Sevenfriday protiv EUIPO-a – Seven (SEVENFRIDAY) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SEVENFRIDAY — Raniji verbalni žig Europske unije SEVEN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/57

      Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Sevenfriday protiv EUIPO-a – Seven (SEVENFRIDAY)
      (Predmet T-448/17) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije SEVENFRIDAY - Raniji verbalni žig Europske unije SEVEN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/73)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sevenfriday AG (Zürich, Švicarska) (zastupnici: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini i G. Bellomo, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Seven SpA (Leini, Italija) (zastupnik: L. Trevisan, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. svibnja 2017. (predmet R 2291/2016-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Seven i Sevenfriday.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sevenfriday AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 300, 11. 9. 2017.


title: Predmet C-644/18: Tužba podnesena 13. listopada 2018. – Europska komisija protiv Talijanske Republike

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/34

      Tužba podnesena 13. listopada 2018. – Europska komisija protiv Talijanske Republike
      (Predmet C-644/18)
      (2018/C 427/43)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i K. Petersen, agenti)

         Tuženik: Talijanska Republika

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Suda zahtijeva da utvrdi da:

                  1)

                  time što je sustavno i kontinuirano prekoračivala vrijednosti koncentracije PM10, a to je prekoračenje još uvijek u tijeku,

                              a)

                              u pogledu dnevnih graničnih vrijednosti:

                                          —

                                          od 2008. u sljedećim zonama: IT1212 (zona doline rijeke Sacco); IT1215 (aglomeracija Rim); IT1507 (bivša zona IT1501, zona obnove – područje Napulja i Caserte); IT0892 (Emilia Romagna, Zapadna visoravan); zona IT0893 (Emilia Romagna, Istočna visoravan); IT0306 (aglomeracija Milano); IT0307 (aglomeracija Bergamo); IT0308 (aglomeracija Brescia); IT0309 (Lombardija, visoravan pojačane urbanizacije A); IT0310 (Lombardija, visoravan pojačane urbanizacije B); IT0312 (Lombardija, dolina D); IT0119 (Visoravan Pijemonta); zona IT0120 (brežuljkasti krajolik Pijemonta);

                                          —

                                          od 2009. u sljedećim zonama: IT0508 i IT0509 (bivša zona IT0501, aglomeracija Venecija-Treviso); IT0510 (bivša zona IT0502, aglomeracija Padova); IT0511 (bivša zona IT0503, aglomeracija Vicenza), IT0512 (bivša zona IT0504, aglomeracija Verona); IT0513 i IT0514 (bivša zona IT0505; zona A1 – provincija regije Veneto);

                                          —

                                          u zoni IT0907 (zona Prato Pistoia) od 2008. do 2013. i, ponovno, od 2015.; u zoni IT0909 (zona Valdarno Pisano i visoravan grada Lucca) i IT0118 (aglomeracija Torino) od 2008. do 2012. i, ponovno, od 2014.; u zoni IT1008 (zona ternijske kotline i IT1508 (bivša zona IT1504, obalno-brdovita zona grada Beneventa), od 2008. do 2009. i, ponovno, od 2011.; u zoni IT1613 (Puglia – industrijska zona), 2008. i, ponovno, od 2011.; u zoni IT1911 (aglomeracija Palermo), od 2008. do 2012., 2014. i od 2016. i

                              b)

                              u pogledu godišnjih graničnih vrijednosti u zonama:
                              IT1212 (dolina rijeke Sacco) od 2008. i bez prekida barem do 2016.; IT0508 i IT0509 (bivša zona IT0501, aglomeracija Venecija-Treviso) 2009., 2011. i od 2015.; IT0511 (bivša zona IT0503, aglomeracija Vicenza), 2011., 2012. i od 2015.; IT0306 (aglomeracija Milano), IT0308 (aglomeracija Brescia), IT0309 (Lombardija, visoravan pojačane urbanizacije A) i IT0310 (Lombardija, visoravan B) od 2008. do 2013. i od 2015.; IT0118 (aglomeracija Torino) od 2008. do 2012. i od 2015., Talijanska Republika nije ispunila svoju obvezu propisanu člankom 13. Direktive 2008/50/EZ, u vezi s Prilogom XI. toj direktivi.

                  2)

                  time što od 11. lipnja 2010. nije usvojila prikladne mjere kako bi osigurala poštovanje graničnih vrijednosti za PM10 u zonama navedenima u točki 1. ovog tužbenog zahtjeva, Talijanska Republika je povrijedila obveze prema samom članku 23. stavku 1. Direktive 2008/50/EZ i u vezi s dijelom A Priloga XV. toj direktivi te, konkretno, obvezu propisanu drugim podstavkom stavka 1. članka 23. Direktive čiji je cilj osigurati da razdoblje prekoračenja graničnih vrijednosti bude što je moguće kraće, i da

                  3)

                  Sud naloži Talijanskoj Republici snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Komisijin prvi tužbeni razlog temelji se na njezinoj ocjeni da prikupljeni podaci o koncentraciji PM10 u zraku dokazuju postojanje sustavne i kontinuirane povrede članka 13. u vezi s Prilogom XI. Direktivi 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (SL 2008., L 152, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 169.). U skladu sa zajedničkim tumačenjem tih odredbi, razina koncentracije tih tvari ne može prelaziti utvrđene dnevne i godišnje granične vrijednosti. U određenim zonama te su granične vrijednosti prekoračivane bez ikakvog prekida tijekom više od deset godina.
      Komisijin drugi tužbeni razlog temelji se na tvrdnji da je Talijanska Republika povrijedila obveze prema samom članku 23. stavku 1. Direktive 2008/50/EZ i u vezi s Dijelom A. Priloga XV. toj direktivi. Naime, kao prvo, planovi za kvalitetu zraka koji su usvojeni nakon prekoračenja graničnih vrijednosti koncentracije PM10 ne omogućavaju poštovanje tih graničnih vrijednosti ni ograničavanje njihova prekoračenja na najkraće moguće razdoblje. Kao drugo, velik dio tih planova ne sadržava informacije koje se zahtijevaju prema Dijelu A Priloga XV. Direktivi, pri čemu je pružanje tih informacija obvezatno prema trećem podstavku stavka 1. njezina članka 23.


title: Predmet T-775/17: Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2018. – Estampaciones Rubí protiv Komisije („Tužba za poništenje i tužba zbog propusta — Državne potpore — Porezne pogodnosti koje je dodijelila teritorijalna jedinica države članice — Program potpora koji je proglašen nespojivim s unutarnjim tržištem — Izvršenje odluke — Obveza provjere pojedinačne situacije korisnikâ — Komisijino nezauzimanje stajališta — Akt koji se ne može pobijati — Nedopuštenost”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/75

      Rješenje Općeg suda od 24. rujna 2018. – Estampaciones Rubí protiv Komisije
      (Predmet T-775/17) (1)

      („Tužba za poništenje i tužba zbog propusta - Državne potpore - Porezne pogodnosti koje je dodijelila teritorijalna jedinica države članice - Program potpora koji je proglašen nespojivim s unutarnjim tržištem - Izvršenje odluke - Obveza provjere pojedinačne situacije korisnikâ - Komisijino nezauzimanje stajališta - Akt koji se ne može pobijati - Nedopuštenost”)
      (2018/C 427/101)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Estampaciones Rubí, SAU (Vitoria-Gasteiz, Španjolska) (zastupnici: D. Armesto Macías i K. Caminos García, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i P. Němečková, agenti)

         Predmet

      Kao prvo, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijinih odluka sadržanih u dokumentima od 4. prosinca 2012. i od 26. ožujka 2013. naslovljenima „Baskijski porezni sporovi – Postupak zbog povrede obveze 2007/2215 – Neformalna poruka kojom se odgovara na dopis od 7. studenoga (Álava)” i „Baskijski porezni sporovi – Postupak zbog povrede obveze 2007/2215 (Álava) – Neformalna poruka kojom se odgovara na dopise poslane 22. veljače te 4. i 12. ožujka 2013. (Álava)” i, podredno, zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a radi utvrđenja da je Komisija nezakonito propustila odgovoriti na tužiteljev zahtjev iz njegova dopisa od 28. srpnja 2017.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se u potpunosti odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvo Estampaciones Rubí, SAU snosit će vlastite troškove i one Europske komisije.

         (1)  SL C 32, 29. 1. 2018.


title: Predmet T-449/17: Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Sevenfriday protiv EUIPO-a – Seven (SEVENFRIDAY) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije SEVENFRIDAY — Raniji verbalni žig Europske unije SEVEN — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Raniji figurativni žig 7SEVEN — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/57

      Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Sevenfriday protiv EUIPO-a – Seven (SEVENFRIDAY)
      (Predmet T-449/17) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije SEVENFRIDAY - Raniji verbalni žig Europske unije SEVEN - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Raniji figurativni žig 7SEVEN - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/74)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sevenfriday AG (Zürich, Švicarska) (zastupnici: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini i G. Bellomo, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i D. Walicka, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Seven SpA (Leinì, Italija) (zastupnik: L. Trevisan, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. svibnja 2017. (predmet R 2292/2016-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Seven i Sevenfriday.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Sevenfriday AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 300, 11. 9. 2017.


title: Predmet T-592/18: Tužba podnesena 28. rujna 2018. – Wywiał-Prząda protiv Komisije

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/98

      Tužba podnesena 28. rujna 2018. – Wywiał-Prząda protiv Komisije
      (Predmet T-592/18)
      (2018/C 427/129)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Katarzyna Wywiał-Prząda (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:
      utvrdi i presudi da se

                  —

                  poništava odluka od 23. studenoga 2017. kojom joj se odbija dodijeliti naknada za život u inozemstvu;

                  —

                  Europskoj komisiji nalaže snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, istaknut kao glavni, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 1. točke (a) Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije, kako je protumačen presudom od 21. lipnja 2007., Komisija/Hosman-Chevalier (C-424/05 P, EU:C:2007:367), jer je razdoblje tijekom kojeg je u referentnom razdoblju boravila u Belgiji s diplomatskim statusom usporedivo s okolnostima „koje proizlaze iz rada za drugu državu ili međunarodnu organizaciju”.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, istaknut podredno, u slučaju da to razdoblje nije moguće kompenzirati, koji se temelji na povredi članka 4. stavka 1. točke (a) Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije, jer u svakom slučaju valja uzeti u obzir da tužiteljica u referentnom razdoblju nije imala namjeru da njezin boravak u Belgiji, koji je neodvojivo povezan s diplomatskom misijom njezina supruga, postane trajan što je svojstveno pojmu uobičajenog boravišta.


title: Predmet T-815/17: Rješenje Općeg suda od 20. rujna 2018. – Správa železniční dopravní cesty protiv Komisije i INEA-e („Tužba za poništenje — Financijska potpora — Projekt od zajedničkog interesa u području transeuropskih prometnih i energetskih mreža — Usluge prethodnog planiranja za novu željezničku liniju velike brzine Dresden-Prag — Odluka o prihvatljivim troškovima — Pogrešno određenje tuženika — Nepostojanje izravnog utjecaja — Nedopuštenost”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/76

      Rješenje Općeg suda od 20. rujna 2018. – Správa železniční dopravní cesty protiv Komisije i INEA-e
      (Predmet T-815/17) (1)

      („Tužba za poništenje - Financijska potpora - Projekt od zajedničkog interesa u području transeuropskih prometnih i energetskih mreža - Usluge prethodnog planiranja za novu željezničku liniju velike brzine Dresden-Prag - Odluka o prihvatljivim troškovima - Pogrešno određenje tuženika - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2018/C 427/102)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Tužitelj: Správa železniční dopravní cesty, státní organizace (Prag, Češka Republika) (zastupnik: F. Korbel, odvjetnik)

         Tuženici: Europska komisija (zastupnici: J. Hottiaux i Z. Malůšková, agenti), Izvršna agencija za inovacije i mreže (zastupnici: I. Ramallo i I. Barcew, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje INEA-inog dopisa od 11. listopada 2017. o konačnom financijskom izvještaju i prihvatljivosti traženih iznosa u okviru financijske potpore Unije dodijeljene projektu od zajedničkog interesa „Usluge prethodnog planiranja nove željezničke linije velike brzine Dresden-Prag”.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjeva za intervenciju koje su podnijele Češka Republika i Poljska Republika.

                  3.

                  Správa železniční dopravní cesty, státní organizace snosit će vlastite troškove, kao i troškove Europske komisije i Izvršne agencije za inovacije i mreže (INEA).

                  4.

                  Správa železniční dopravní cesty, státní organizace, Komisija, INEA, Češka Republika i Poljska Republika snosit će vlastite troškove nastale povodom zahtjevâ za intervenciju.

         (1)  SL C 63, 19. 2. 2018.


title: Predmet T-472/17: Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Wilhelm Sihn jr. protiv EUIPO-a – in-edit (Camele’on) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije Camele’on — Raniji međunarodni i nacionalni žigovi CHAMELEON — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               26.11.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 427/58

      Presuda Općeg suda od 27. rujna 2018. – Wilhelm Sihn jr. protiv EUIPO-a – in-edit (Camele’on)
      (Predmet T-472/17) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije Camele’on - Raniji međunarodni i nacionalni žigovi CHAMELEON - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2018/C 427/75)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Njemačka) (zastupnik: H. Twelmeier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: P. Sipos, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luksemburg)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2017. (predmet R 570/2016-4) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Wilhelm Sihn jr. i in-edit.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 330, 2. 10. 2017.


title: Predmet C-662/17: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 18. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – E. G. protiv Republike Slovenije (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički europski sustav azila — Direktiva 2013/32/EU — Članak 46. stavak 2. — Pravni lijek protiv odluke o nepriznavanju statusa izbjeglice, ali kojom se odobrava status supsidijarne zaštite — Dopuštenost — Nepostojanje pravnog interesa kada status supsidijarne zaštite koji je odobrila država članica omogućuje ista prava i koristi kao i status izbjeglice u skladu s pravom Unije i nacionalnim pravom — Relevantnost pojedinačne situacije podnositelja zahtjeva u svrhu razmatranja istovjetnosti navedenih prava i koristi)

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/17

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 18. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – E. G. protiv Republike Slovenije
      (Predmet C-662/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički europski sustav azila - Direktiva 2013/32/EU - Članak 46. stavak 2. - Pravni lijek protiv odluke o nepriznavanju statusa izbjeglice, ali kojom se odobrava status supsidijarne zaštite - Dopuštenost - Nepostojanje pravnog interesa kada status supsidijarne zaštite koji je odobrila država članica omogućuje ista prava i koristi kao i status izbjeglice u skladu s pravom Unije i nacionalnim pravom - Relevantnost pojedinačne situacije podnositelja zahtjeva u svrhu razmatranja istovjetnosti navedenih prava i koristi))
      (2018/C 455/25)
      Jezik postupka: slovenski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: E. G.

         Tuženik: Republika Slovenija

         Izreka

      Članak 46. stavak 2. drugi podstavak Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite treba tumačiti na način da status supsidijarne zaštite odobren zakonodavstvom države članice kao što je ono u glavnom postupku ne omogućuje „ista prava i koristi kao i status izbjeglice prema pravu Unije ili nacionalnom pravu”, u smislu te odredbe, tako da sud države članice ne može odbaciti kao nedopušten pravni lijek podnesen protiv odluke o neutemeljenosti zahtjeva za priznavanje statusa izbjeglice, ali kojom se odobrava status supsidijarne zaštite, zbog nepostojanja pravnog interesa podnositelja zahtjeva za nastavak postupka kad se utvrdi da ta prava i koristi dodijeljena tim dvama statusima međunarodne zaštite na temelju mjerodavnog nacionalnog zakonodavstva nisu istovjetna.
      Takav pravni lijek ne može se odbaciti kao nedopušten, čak i ako se utvrdi, s obzirom na konkretne okolnosti koje se odnose na podnositelja zahtjeva, da mu priznavanje statusa izbjeglice ne bi donijelo više prava i koristi od priznavanja statusa supsidijarne zaštite zbog toga što se podnositelj zahtjeva nije ili još nije pozvao na prava koja se odobravaju na temelju statusa izbjeglice, ali se ne dodjeljuju ili se dodjeljuju samo u manjoj mjeri statusom supsidijarne zaštite.

         (1)  SL C 32, 29. 1. 2018.


title: Predmet C-669/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 18. listopada 2018. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (Povreda obveze države članice — Okoliš — Direktiva 92/43/EEZ — Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore — Članak 4. stavak 1. — Prilozi II. i III. — Određivanje posebnih područja očuvanja (PPO) — Obalni dupin)

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/8

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 18. listopada 2018. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
      (Predmet C-669/16) (1)

      ((Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 92/43/EEZ - Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore - Članak 4. stavak 1. - Prilozi II. i III. - Određivanje posebnih područja očuvanja (PPO) - Obalni dupin))
      (2018/C 455/12)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Norris-Usher i C. Hermes, agenti)

         Tuženik: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: G. Brown, agent, uz asistenciju R. Palmera i M. Armitagea, barristers)

         Izreka

                  1.

                  Budući da u propisanom roku nije predložila i proslijedila, sukladno članku 4. stavku 1. kao i prilozima II. i III. Direktivi Vijeća 92/43/EEZ o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore, popis u kojemu se navodi dovoljan broj područja u kojima obitava obalni dupin (Phocoena phocoena) i s obzirom na to da u toj mjeri nije pridonijela, sukladno članku 3. stavku 2. te direktive, stvaranju mreže Natura 2000 ovisno o zastupljenosti staništa te vrste na njezinu državnom području, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske povrijedila je obveze koje ima na temelju tih odredbi.

                  2.

                  Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 63, 27. 2. 2017.


title: Predmet C-425/17: Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG protiv Stadt Kempten (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda — Direktiva 2014/40/EU — Zabrana stavljanja na tržište duhana za oralnu uporabu — Pojmovi „duhan za žvakanje” i „duhan za oralnu uporabu” — Pasta sastavljena od sitno mljevenog duhana (Thunder Chewing Tabacco) i celulozne porozne vrećice punjene sitno rezanim duhanom (Thunder Frosted Chewing Bags))

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/14

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 17. listopada 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Njemačka) – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG protiv Stadt Kempten
      (Predmet C-425/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Proizvodnja, predstavljanje i prodaja duhanskih proizvoda - Direktiva 2014/40/EU - Zabrana stavljanja na tržište duhana za oralnu uporabu - Pojmovi „duhan za žvakanje” i „duhan za oralnu uporabu” - Pasta sastavljena od sitno mljevenog duhana (Thunder Chewing Tabacco) i celulozne porozne vrećice punjene sitno rezanim duhanom (Thunder Frosted Chewing Bags)))
      (2018/C 455/21)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

         Tuženik: Stadt Kempten

         uz sudjelovanje: Landesanwaltschaft Bayern

         Izreka

      Članak 2. točku 8. Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ u vezi s člankom 2. točkom 6. te direktive treba tumačiti na način da su duhanski proizvodi namijenjeni za žvakanje u smislu tih odredaba samo duhanski proizvodi koji se sami po sebi mogu konzumirati samo žvakanjem, a što je na nacionalnom sudu da utvrdi s obzirom na sve relevantne objektivne karakteristike dotičnih proizvoda, poput njihova sastava, njihove konzistencije, njihova oblika prezentacije i, po potrebi, njihove stvarne uporabe od strane potrošača.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet C-422/18 PPU: Rješenje Suda (prvo vijeće) od 27. rujna 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Milano – Italija) – FR protiv Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano (Zahtjev za prethodnu odluku — Hitni prethodni postupak — Članak 99. Poslovnika Suda — Područje slobode, sigurnosti i pravde — Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite — Direktiva 2013/32/EU — Članak 46. — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 18., članak 19. stavak 2. i članak 47. — Pravo na djelotvoran pravni lijek — Odluka o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu — Nacionalni propis kojim je predviđeno dvostupanjsko sudovanje — Automatski suspenzivni učinak ograničen na prvostupanjsko pravno sredstvo)

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/18

      Rješenje Suda (prvo vijeće) od 27. rujna 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Milano – Italija) – FR protiv Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano
      (Predmet C-422/18 PPU) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Hitni prethodni postupak - Članak 99. Poslovnika Suda - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite - Direktiva 2013/32/EU - Članak 46. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 18., članak 19. stavak 2. i članak 47. - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Odluka o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Nacionalni propis kojim je predviđeno dvostupanjsko sudovanje - Automatski suspenzivni učinak ograničen na prvostupanjsko pravno sredstvo))
      (2018/C 455/27)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Milano

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: FR

         Tuženik: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

         uz sudjelovanje: Pubblico Ministero

         Izreka

      Pravo Unije, posebno odredbe Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis, poput onog o kojemu je riječ u glavnom postupku, kojim je predviđen žalbeni postupak protiv prvostupanjske presude kojom se potvrđuje odluka nadležnog upravnog tijela o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu bez automatskog suspenzivnog učinka, ali kojim se sudu koji je donio tu presudu omogućuje da, na zahtjev zainteresirane osobe, naloži suspenziju njezina izvršenja, nakon što je ocijenio jesu li žalbeni razlozi izneseni u žalbi protiv navedene presude osnovani ili nisu, a ne postoji li rizik nastanka ozbiljne i nepopravljive štete tom podnositelju zahtjeva zbog njezina izvršenja.

         (1)  SL C 311, 3. 9. 2018.


title: Predmet C-503/17: Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2018. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (Povreda obveze države članice — Direktiva 95/60/EZ — Fiskalno označivanje plinskog ulja i kerozina — Punjenje letjelica za privatne potrebe)

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/15

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 17. listopada 2018. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
      (Predmet C-503/17) (1)

      ((Povreda obveze države članice - Direktiva 95/60/EZ - Fiskalno označivanje plinskog ulja i kerozina - Punjenje letjelica za privatne potrebe))
      (2018/C 455/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Tomat i J. Tomkin, agenti)

         Tuženik: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: S. Brandon, agent, uz asistenciju M. Graya, barrister)

         Izreka

                  1.

                  Dopuštajući korištenje označenog goriva za letjelice za privatne potrebe, čak i kada to gorivo ne podliježe nikakvom izuzeću ili smanjenju trošarina, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske povrijedila je obveze koje ima na temelju Direktive Vijeća 95/60/EZ od 27. studenoga 1995. o fiskalnom označivanju plinskog ulja i kerozina.

                  2.

                  Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 347, 16. 10. 2017.


title: Predmet T-605/18: Tužba podnesena 8. listopada 2018. – ZF protiv Komisije

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/27

      Tužba podnesena 8. listopada 2018. – ZF protiv Komisije
      (Predmet T-605/18)
      (2018/C 455/36)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: ZF (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
      utvrdi i presudi,

                  —

                  poništavaju se odluka Komisije od 30. studenoga 2017. kojom se utvrđuju tužiteljeva mirovinska prava s retroaktivnim učinkom od 6. ožujka 2015. i odluka od 31. siječnja 2018. o vraćanju iznosa navodno isplaćenog bez pravne osnove;

                  —

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitom povlačenju akta kojim su dodijeljena subjektivna prava jer su tužiteljeva prava bila utvrđena u trenutku stupanja u službu u ESVD 1. listopada 2011. u skladu s člankom 15. stavkom 1. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije. Tužitelj stoga smatra da je ta odluka bila ili zakonita te se nije mogla povući ili nezakonita pa se mogla povući samo u razumnom roku.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je odluka o zapošljavanju tužitelja kao člana privremenog osoblja u razredu AD12, stupanj 8 od 1. studenoga 2007. bila zakonita i u skladu s ugovorom koji obvezuje stranke i nije se mogla zakonito povući i zamijeniti odlukom kojom se primjenjuje korektivni koeficijent koji dovodi do značajnog smanjenja tužiteljeve plaće.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni koju je počinila Komisija odlučivši da je tužitelj obavljao poslove na razini načelnika odjela.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja jer pobijane odluke nisu valjano obrazložene.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 85. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije jer tužitelj nije mogao biti obaviješten o mogućoj nepravilnosti odluke kojom se utvrđuju njegova prava od trenutka stupanja u službu u ESVD-u.


title: Predmet T-628/18: Tužba podnesena 22. listopada 2018. – E.J. Papadopoulos protiv EUIPO-a – Europastry (fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre)

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/31

      Tužba podnesena 22. listopada 2018. – E.J. Papadopoulos protiv EUIPO-a – Europastry (fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre)
      (Predmet T-628/18)
      (2018/C 455/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E.J. Papadopoulos S.A. (Moschato-Tavros, Grčka) (zastupnici: C. Chrysanthis, P.–V. Chardalia i A. Vasilogamvrou, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Europastry, SA (Sant Cugat del Vallès, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre – prijava za registraciju br. 13 125 265

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. kolovoza 2018. u predmetu R 493/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Europastry, SA, ako stupi u postupak kao intervenijent, snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet T-632/18: Tužba podnesena 23. listopada 2018. – ZM i dr. protiv Vijeća

text:
               17.12.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 455/32

      Tužba podnesena 23. listopada 2018. – ZM i dr. protiv Vijeća
      (Predmet T-632/18)
      (2018/C 455/42)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: ZM, ZN i ZO (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi odluke kojima se nanosi šteta različitim tužiteljima putem odluka tijela za imenovanje o tomu da im se ne dodjeli naknada troškova školovanja za 2017/2018 godinu koje se očituju na različite načine s obzirom na posebne okolnosti svakog od tužitelja:

                              —

                              ili u obliku pojedinačne odluke (konkretnije, poruke elektroničke pošte) u kojoj se navodi upravo odbijanje naknade;

                              —

                              ili navođenjem „processed” u njihovom Sysperu što je tužitelj smatrao odlukom o odbijanju jer obračunska isprava o plaći koja je uslijedila nakon toga u sljedećem mjesecu (najranije 10.-og u mjesecu jer je riječ o datumu slanja obračunskih isprava) ne sadržava nikakvu naknadu ili sadržava samo naknadu putnih troškova;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.

                  —

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. stavka 1. Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije i općih provedbenih odredbi u vezi s naknadom troškova liječenja, jer je tuženik promjenom tumačenja povrijedio stečena prava, legitimna očekivanja, pravnu sigurnost i načelo dobre uprave.

                  —

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava djeteta, prava na obiteljski život i prava na obrazovanje.

                  —

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načelâ jednakog postupanja i nediskriminacije.

                  —

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da u stvarnosti nisu odvagnuti interesi tužitelja i na nepoštovanju načela proporcionalnosti u pobijanoj odluci.


title: Predmet T-682/18: Tužba podnesena 16. studenoga 2018. – Twitter protiv EUIPO-a – Hachette Filipacchi Presse (PERISCOPE)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/55

      Tužba podnesena 16. studenoga 2018. – Twitter protiv EUIPO-a – Hachette Filipacchi Presse (PERISCOPE)
      (Predmet T-682/18)
      (2019/C 25/72)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Twitter, Inc. (San Francisco, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Fowler, solicitor i J. Schmitt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „PERISCOPE” – prijava za registraciju br. 13 837 794

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. rujna 2018. u predmetu R 2315/2016-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome utvrđeno je (a) raniji francuski žig br. 3 366 460 stvarno rabljen za „računalne programe [softvere]” iz razreda 9. i (b) da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu između žigova o kojima je riječ za proizvode i usluge u razredima 9., 41., 42. i 45.;

                  —

                  naloži da troškove postupka snose tuženik i druga stranka postupka pred žalbenim vijećem, ako se pridruži postupku kao intervenijent.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009.


title: Predmet C-667/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. listopada 2018. uputio Grondwettelijk Hof (Belgija) – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone protiv Ministerraada

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. listopada 2018. uputio Grondwettelijk Hof (Belgija) – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone protiv Ministerraada
      (Predmet C-667/18)
      (2019/C 25/27)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Grondwettelijk Hof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone

         Tuženik: Ministerraad

         Prethodno pitanje

      Treba li pojam „sudski postupak” iz članka 201. stavka 1. točke (a) Direktive 2009/138/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja tumačiti na način da su u njega uključeni izvansudski i sudski postupak mirenja u smislu članka 1723./1 do 1737. belgijskog Zakonika o sudovima?

         (1)  SL 2009., L 335, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 153.)


title: Predmet T-399/11 RENV: Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Banco Santander i Santusa protiv Komisije („Državne potpore — Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija financijskog goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima porezno rezidentnima u inozemstvu — Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat — Pojam državne potpore — Selektivnost — Referentni sustav — Odstupanje — Različito postupanje — Opravdanje različitog postupanja — Poduzetnici korisnici mjere — Legitimna očekivanja”)

text:
               21.1.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 25/35

      Presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. – Banco Santander i Santusa protiv Komisije
      (Predmet T-399/11 RENV) (1)

      ((„Državne potpore - Odredbe o porezu na dobit kojima se poduzetnicima porezno rezidentnima u Španjolskoj dopušta amortizacija financijskog goodwilla koji proizlazi iz stjecanja udjela u poduzetnicima porezno rezidentnima u inozemstvu - Odluka kojom je potpora proglašena nespojivom s unutarnjim tržištem te je naložen njezin povrat - Pojam državne potpore - Selektivnost - Referentni sustav - Odstupanje - Različito postupanje - Opravdanje različitog postupanja - Poduzetnici korisnici mjere - Legitimna očekivanja”))
      (2019/C 25/44)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelji: Banco Santander, SA (Santander, Španjolska) i Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes i P. Němečková, agenti)

         Intervenijenti u potporu tužiteljima: Savezna Republika Njemačka (zastupnik: T. Henze, agent), Irska (zastupnici: u početku G. Hodge i E. Creedon, zatim G. Hodge i M. Browne, agenti) i Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. Sampol Pucurull, agent),

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje članka 1. stavka 1. i članka 4. Odluke Komisije 2011/282/EU od 12. siječnja 2011. o poreznoj amortizaciji financijskog goodwilla kod stjecanja inozemnih udjela C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), koju primjenjuje Španjolska (SL 2011., L 7, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Banco Santander, SA et Santusa Holding, SL će snositi, osim vlastitih, i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Savezna Republika Njemačka, Irska i Kraljevina Španjolska snosit će svaka svoje troškove.

         (1)  SL, C 282, 24. 9. 2011.