201807200212012752018/C 276/212632018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180416141522Predmet C-263/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. travnja 2018. uputio Rechtbank Den Haag (Nizozemska) – Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers protiv Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV
 ---documentbreak--- C2762018HR1420120180416HR0021142152Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. travnja 2018. uputio Rechtbank Den Haag (Nizozemska) – Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers protiv Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV
   (Predmet C-263/18)2018/C 276/21Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Den Haag

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers

      Tuženici: Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 4. stavak 1. Direktive o autorskom pravu (
                  1
               ) tumačiti na način da „bilo koji[m] oblik[om] distribucije javnosti izvornika ili primjeraka njihovih djela prodajom ili na koji drugi način” u smislu te odredbe treba smatrati i vremenski neograničeno stavljanje na raspolaganje e-knjiga (odnosno digitalnih umnoženih primjeraka knjiga koje su zaštićene autorskim pravom) koje se provodi online preuzimanjem za cijenu kojom nositelj autorskog prava dobija naknadu koja odgovara ekonomskoj vrijednosti djela koje mu pripada?

            2.

            U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: je li pravo distribucije u pogledu izvornika ili primjeraka djela u smislu članka 4. stavka 2. Direktive o autorskom pravu iscrpljeno u Uniji ako je prvu prodaju ili neki drugi prijenos – čime treba smatrati vremenski neograničeno stavljanje na raspolaganje e-knjiga (odnosno digitalnih umnoženih primjeraka knjiga koje su zaštićene autorskim pravom) koje se provodi online preuzimanjem za cijenu kojom nositelj autorskog prava dobiva naknadu koja odgovara ekonomskoj vrijednosti djela koje mu pripada – u Uniji izvršio nositelj prava ili je izvršena uz njegov pristanak?

            3.

            Treba li članak 2. Direktive o autorskom pravu tumačiti na način da prijenos među kasnijim stjecateljima zakonito stečenog primjerka, za koji je iscrpljeno pravo distribucije, sadržava dozvolu tamo navedenih radnji reproduciranja, ako su radnje reproduciranja nužne za ovlašteno korištenje primjerka i, ako je to slučaj, pod kojim uvjetima?

            4.

            Treba li članak 5. Direktive o autorskom pravu tumačiti na način da nositelj autorskog prava više ne može prigovoriti radnjama reproduciranja koje su nužne za prijenos među kasnijim stjecateljima u pogledu zakonito stečenog primjerka za koji je iscrpljeno pravo distribucije i, ako je to slučaj, pod kojim uvjetima?

      (
         1
      )	Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL 2001., L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.)


201807200392012782018/C 276/046502016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806123311Predmet C-650/16: Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS protiv Skatteministeriet (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 49. UFEU-a — Porez na dobit — Sloboda poslovnog nastana — Rezidentno društvo — Oporeziva dobit — Porezna olakšica — Odbitak gubitaka koje su pretrpjele rezidentne stalne poslovne jedinice — Dopuštenje — Odbitak gubitaka koje su pretrpjele nerezidentne stalne poslovne jedinice — Isključenje — Iznimka — Sustav odabira međunarodnog zajedničkog oporezivanja)
 ---documentbreak--- C2762018HR310120180612HR00043131Presuda Suda (veliko vijeće) od 12. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Østre Landsret – Danska) – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS protiv Skatteministeriet
   (Predmet C-650/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 49. UFEU-a — Porez na dobit — Sloboda poslovnog nastana — Rezidentno društvo — Oporeziva dobit — Porezna olakšica — Odbitak gubitaka koje su pretrpjele rezidentne stalne poslovne jedinice — Dopuštenje — Odbitak gubitaka koje su pretrpjele nerezidentne stalne poslovne jedinice — Isključenje — Iznimka — Sustav odabira međunarodnog zajedničkog oporezivanja)“2018/C 276/04Jezik postupka: danski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Østre Landsret

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: A/S Bevola, Jens W. Trock ApS

      Tuženik: Skatteministeriet

      Izreka

   Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da mu je protivno zakonodavstvo države članice koje isključuje mogućnost da rezidentno društvo koje nije odabralo sustav međunarodnog zajedničkog oporezivanja poput onoga u glavnom postupku od oporezive dobiti odbije gubitke stalne poslovne jedinice koja se nalazi u drugoj državi članici, kada je ono, s jedne strane, iscrpilo sve mogućnosti odbitka tih gubitaka koje mu nudi pravo države članice u kojoj se nalazi ta jedinica i kada je, s druge strane, od potonje prestalo primati bilo kakav prihod, tako da u navedenoj državi članici više nije moguće uzimanje u obzir spomenutih gubitaka, što treba provjeriti nacionalni sud.
   (
         1
      )	SL C 63, 27. 2. 2017.


201807200572013112018/C 276/601962018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180601353512Predmet C-196/18: Rješenje predsjednika Suda od 1. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Raúl Vítor Soares de Sousa protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2762018HR3520120180601HR0060352351Rješenje predsjednika Suda od 1. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Raúl Vítor Soares de Sousa protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-196/18) (
         1
      )2018/C 276/60Jezik postupka: portugalskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 190, 4. 6. 2018.


201807200252012762018/C 276/056652016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806134411Predmet C-665/16: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Gmina Wrocław (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 2. stavak 1. točka (a) — Isporuka robe u zamjenu za plaćanje — Članak 14. stavak 1. — Prijenos prava raspolaganja materijalnom imovinom kao vlasnik — Članak 14. stavak 2. točka (a) — Prijenos, uz plaćanje naknade, vlasništva nad imovinom koja pripada općini na Državnu riznicu radi izgradnje državne ceste — Pojam ‚naknada’ — Transakcija koja podliježe PDV-u)
 ---documentbreak--- C2762018HR410120180613HR00054141Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów protiv Gmina Wrocław
   (Predmet C-665/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 2. stavak 1. točka (a) — Isporuka robe u zamjenu za plaćanje — Članak 14. stavak 1. — Prijenos prava raspolaganja materijalnom imovinom kao vlasnik — Članak 14. stavak 2. točka (a) — Prijenos, uz plaćanje naknade, vlasništva nad imovinom koja pripada općini na Državnu riznicu radi izgradnje državne ceste — Pojam ‚naknada’ — Transakcija koja podliježe PDV-u)“2018/C 276/05Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Minister Finansów

      Tuženik: Gmina Wrocław

      Izreka

   Članak 2. stavak 1. točku (a) i članak 14. stavak 2. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da prijenos vlasništva nad nekretninom koja pripada poreznom obvezniku poreza na dodanu vrijednost, u korist Državne riznice države članice, koji se provodi na temelju zakona i u zamjenu za plaćanje naknade u situaciji, poput one u glavnom postupku, gdje ista osoba istodobno predstavlja tijelo koje provodi izvlaštenje i izvlaštenu općinu i gdje potonja, u praksi, nastavlja upravljati dotičnom imovinom predstavlja transakciju koja podliježe porezu na dodanu vrijednost, čak i ako je plaćanje naknade provedeno samo putem internog knjiženja u proračunu općine.
   (
         1
      )	SL C 112, str. 10. 4. 2017.


201807201122013552018/C 276/61TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180626363611Predmet T-259/13 RENV: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Francuska protiv Komisije („FEOGA — Komponenta za jamstva — EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Mjere ruralnog razvoja — Područja s prirodnim ograničenjima — Paušalni financijski ispravak — Troškovi Francuske — Kriterij opterećenja — Provjere na terenu”)
 ---documentbreak--- C2762018HR3610120180626HR0061361361Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Francuska protiv Komisije
   (Predmet T-259/13 RENV) (
         1
      )
   „(„FEOGA — Komponenta za jamstva — EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Mjere ruralnog razvoja — Područja s prirodnim ograničenjima — Paušalni financijski ispravak — Troškovi Francuske — Kriterij opterećenja — Provjere na terenu”)“2018/C 276/61Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Tužitelj: Francuska Republika (zastupnici: D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier i A.-L. Desjonquères, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku D. Bianchi, G. von Rintelen i J. Aquilina, zatim D. Bianchi, G. von Rintelen i A. Lewis, agenti)

      Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. Sampol Pucurull, agent)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi djelomičnog poništenja provedbene odluke Komisije 2013/123/EU, od 26. veljače 2013., o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u sklopu Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR), Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2013, L 67, str. 20.).

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Francuska Republika i Europska komisija snosit će vlastite troškove.

            3.

            Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 207, 20. 7. 2013


201807200162012732018/C 276/222642018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180413151621Predmet C-264/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2018. uputio Verfassungsgerichtshof (Belgija) – P. M., N. G. d. M., P. V. d. S. protiv Ministerraad
 ---documentbreak--- C2762018HR1510120180413HR0022151162Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2018. uputio Verfassungsgerichtshof (Belgija) – P. M., N. G. d. M., P. V. d. S. protiv Ministerraad
   (Predmet C-264/18)2018/C 276/22Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Verfassungsgerichtshof

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: P. M., N. G. d. M., P. V. d. S.

      Tuženik: Ministerraad

      Prethodno pitanje

   Je li članak 10. točka (c) i točka (d) podtočke i., ii. te v. Direktive 2014/24/EU (
         1
      ) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ u skladu s načelom jednakog postupanja, prema potrebi u vezi s načelom supsidijarnosti i člancima 49. i 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ako su usluge navedene u tom članku izuzete od primjene pravila o javnoj nabavi u navedenoj direktivi, koja ipak jamče neograničeno tržišno natjecanje i slobodu pružanja usluga pri sklapanju ugovora o javnim uslugama?
   (
         1
      )	SL 2014., L 94, str. 65.


201807200312013152018/C 276/441412017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180601313112Predmet C-141/17: Rješenje predsjednika Suda od 1. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španjolska) – José Luis Cabana Carballo protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
 ---documentbreak--- C2762018HR3120120180601HR0044312311Rješenje predsjednika Suda od 1. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španjolska) – José Luis Cabana Carballo protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Predmet C-141/17) (
         1
      )2018/C 276/44Jezik postupka: španjolskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 195, 19. 6. 2017.


201807200402013442018/C 276/232652018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180417161611Predmet C-265/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. travnja 2018. Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Akvilė Jarmuškienė
 ---documentbreak--- C2762018HR1610120180417HR0023161161Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. travnja 2018. Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos protiv Akvilė Jarmuškienė
   (Predmet C-265/18)2018/C 276/23Jezik postupka: litavski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Druga stranka u postupku: Akvilė Jarmuškienė

      Zainteresirana treća strana: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prethodno pitanje

   Treba li članke 282. do 292. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (
         1
      ) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da u okolnostima, poput onih u ovom predmetu, kada su dva dobra isporučena istom transakcijom ali je granica godišnjeg prometa (opseg djelatnosti) iz članka 287. Direktive 2006/112/EZ (i iz odgovarajuće odredbe nacionalnog zakonodavstva) premašena samo zbog isporuke jednog od tih dobara, porezni obveznik (dobavljač) mora, među ostalim, obračunati i platiti porez na dodanu vrijednost (1) na cijelu vrijednost transakcije (na vrijednost isporuke obaju dobara) ili (2) samo na dio transakcije koji premašuje naprijed navedenu granicu (opseg djelatnosti) (na vrijednost isporuke jednog od dobara)?
   (
         1
      )	SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


201807200262013402018/C 276/066832016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806134522Predmet C-683/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 13. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Köln – Njemačka) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V. protiv Savezne Republike Njemačke (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička ribarstvena politika — Uredba (EU) br. 1380/2013 — Članak 11. — Očuvanje morskih bioloških resursa — Zaštita okoliša — Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore — Isključiva nadležnost Europske unije)
 ---documentbreak--- C2762018HR420120180613HR00064252Presuda Suda (treće vijeće) od 13. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Köln – Njemačka) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V. protiv Savezne Republike Njemačke
   (Predmet C-683/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička ribarstvena politika — Uredba (EU) br. 1380/2013 — Članak 11. — Očuvanje morskih bioloških resursa — Zaštita okoliša — Očuvanje prirodnih staništa i divlje faune i flore — Isključiva nadležnost Europske unije)“2018/C 276/06Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Verwaltungsgericht Köln

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V.

      Tuženik: Savezna Republika Njemačka

      Izreka

            1.

            Članak 11. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ treba tumačiti na način da mu se protivi to da država članica donese mjere za vode koje su pod njezinim suverenitetom ili jurisdikcijom, nužne da se zadovolje njezine obveze u skladu s člankom 6. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore i koje u potpunosti zabranjuju, u mreži Natura 2000, profesionalni morski ribolov uz pomoć ribolovne opreme koja se poteže morskim dnom i mreža stajaćica jer takve mjere imaju učinke na ribarska plovila drugih država članica.

            2.

            Članak 11. stavak 1. Uredbe br. 1380/2013 treba tumačiti na način da mu se protivi to da država članica donese mjere poput onih u glavnom postupku za vode pod njezinim suverenitetom ili jurisdikcijom koje su nužne kako bi ispunila svoje obveze iz Direktive 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu.

      (
         1
      )	SL C 104, 3. 4. 2017.


201807200682013012018/C 276/242692018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180419161722Predmet C-269/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. travnja 2018. uputio Raad van State (Nizozemska) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S protiv C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 ---documentbreak--- C2762018HR1620120180419HR0024162172Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. travnja 2018. uputio Raad van State (Nizozemska) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S protiv C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Predmet C-269/18)2018/C 276/24Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S

      Druge stranke u žalbenom postupku: C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prethodna pitanja

            1.

            Ako je tijelo odlučivanja odbilo zahtjev za međunarodnu zaštitu kao očigledno neosnovan u smislu članka 46. stavka 6. točke (a) Direktive 2013/32/EU (
                  1
               ) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (preinačena), a pravni lijek koji je protiv te odluke podnesen sudu prema nacionalnom pravu nema automatski suspenzivni učinak: treba li u tom slučaju članak 46. stavak 8. te direktive tumačiti na način da puko podnošenje zahtjeva za određivanje privremene mjere ima za posljedicu da podnositelj zahtjeva više ne boravi nezakonito na području države članice u smislu članka 3. Direktive 2008/115/EZ (
                  2
               ) Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom te on stoga ulazi u područje primjene Direktive 2013/33/EU (
                  3
               ) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (preinačena)?

            2.

            Je li za odgovor na prvo pitanje važno to da – s obzirom na načelo zabrane prisilnog udaljavanja ili vraćanja – nacionalnim pravom nije predviđeno protjerivanje prije nego što sud na zahtjev odluči o tome da se ne mora pričekati zaključenje postupka povodom pravnog lijeka protiv odluke o odbijanju međunarodne zaštite?

      (
         1
      )	SL 2013., L 180, str. 60. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)
   (
         2
      )	SL 2008., L 348, str. 98. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19. svezak 8., str. 188.)
   (
         3
      )	SL 2013., L 180, str. 96. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 137.)


201807201112013062018/C 276/621042015TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180620363722Predmet T-104/15: Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. – KV protiv Komisije („Ugovori o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljeni u okviru programa cjeloživotnog obrazovanja i osposobljavanja (2007-2013) — Projekti „Green Business is Smart Business” i „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT” — Neprihvatljivi troškovi — Tužba za poništenje — Nenadležnost Komisije”)
 ---documentbreak--- C2762018HR3620120180620HR0062362372Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. – KV protiv Komisije
   (Predmet T-104/15) (
         1
      )
   „(„Ugovori o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljeni u okviru programa cjeloživotnog obrazovanja i osposobljavanja (2007-2013) — Projekti „Green Business is Smart Business” i „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT” — Neprihvatljivi troškovi — Tužba za poništenje — Nenadležnost Komisije”)“2018/C 276/62Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: KV (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku C. Gheorghiu i K. Skelly, zatim C. Gheorghiu, I. Rubene i J. King, agenti)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Izvršna agencija za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu (EACEA) (zastupnici: u početku H. Monet i D. Homann, zatim H. Monet, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja provedbene odluke Komisije C(2014) 9706 final, od 16. prosinca 2014., kojom je odbijena kao neosnovana tužiteljeva tužba protiv odluke EACEA-e od 23. rujna 2014. kojim se određeni troškovi osoblja proglašavaju neprihvatljivima s obzirom ugovore o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljene 30. rujna 2010. i 9. rujna 2011. između tužitelja i EACEA-e za provedbu europskih projekata „Green Business is Smart Business” i „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT”.

      Izreka

            1.

            Provedbena odluka Komisije C(2014) 9706 final, od 16. prosinca 2014., se poništava.

            2.

            Tužba se u preostalom dijelu odbacuje kao nedopuštena.

            3.

            Europska komisija će uz svoje snositi i troškove KV-a.

            4.

            Izvršna agencija za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu (EACEA) snosit će vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 155, 11. 5. 2015.


201807200322013642018/C 276/07392017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806145621Predmet C-39/17: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 14. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Lubrizol France SAS protiv Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures (Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje robe — Članci 28. i 30. UFEU-a — Davanja s istovrsnim učinkom — Članak 110. UFEU-a — Nacionalni porezi — Socijalni doprinos koji plaćaju trgovačka društva u svrhu solidarnosti — Porez — Osnovica — Ukupni godišnji promet trgovačkih društava — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 17. — Prijenos robe u drugu državu članicu — Vrijednost prenesene robe — Uključivanje u ukupni godišnji promet)
 ---documentbreak--- C2762018HR510120180614HR00075162Presuda Suda (četvrto vijeće) od 14. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Lubrizol France SAS protiv Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
   (Predmet C-39/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Slobodno kretanje robe — Članci 28. i 30. UFEU-a — Davanja s istovrsnim učinkom — Članak 110. UFEU-a — Nacionalni porezi — Socijalni doprinos koji plaćaju trgovačka društva u svrhu solidarnosti — Porez — Osnovica — Ukupni godišnji promet trgovačkih društava — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 17. — Prijenos robe u drugu državu članicu — Vrijednost prenesene robe — Uključivanje u ukupni godišnji promet)“2018/C 276/07Jezik postupka: francuski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Lubrizol France SAS

      Tuženik: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

      Izreka

   Članke 28. i 30. UFEU-a treba tumačiti na način da im se ne protive propisi države članice kojima je predviđeno da se osnovica za obračun doprinosa koji se plaćaju na godišnji promet trgovačkih društava, pod uvjetom da potonji doseže ili premašuje određeni iznos, izračunava tako da se u nju uračunava vrijednost robe koju je prenio obveznik ili druga osoba za njegov račun, u svrhu njegova poslovanja, iz te države članice u drugu državu članicu, pri čemu se ta vrijednost uračunava od trenutka tog prijenosa, dok se, kad obveznik prenosi tu istu robu ili to čini druga osoba za njegov račun unutar državnog područja predmetne države članice, njezina vrijednost uračunava u tu osnovicu za obračun tek prilikom njezine naknadne prodaje, pod uvjetom:

            —

            kao prvo, da vrijednost te robe nije po drugi put uračunata u tu osnovicu prilikom naknadne prodaje te robe u toj državi članici;

            —

            kao drugo, da se vrijednost te robe odbije od te osnovice ako ona nije namijenjena prodaji u drugoj državi članici ili je vraćena u državu članicu porijekla a da nije prodana, i

            —

            kao treće, da prednosti koje proizlaze iz namjene tih doprinosa ne poništavaju u potpunosti opterećenje koje domaći proizvod koji se prodaje na domaćem tržištu snosi prilikom njegova stavljanja na tržište, što mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

      (
         1
      )	SL C 112, 10. 4. 2017.


201807200532013182018/C 276/453032017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180423313113Predmet C-303/17: Rješenje predsjednika Suda od 23. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Headlong Limited protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
 ---documentbreak--- C2762018HR3130120180423HR0045313311Rješenje predsjednika Suda od 23. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Headlong Limited protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Predmet C-303/17) (
         1
      )2018/C 276/45Jezik postupka: mađarskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 269, 14. 8. 2017.


201807200852013312018/C 276/633062015TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180620373821Spojeni predmeti T-306/15 i T-484/15: Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. – KV protiv EACEA-e („Arbitražna klauzula — Ugovori o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljeni u okviru programa za cjeloživotno obrazovanje i osposobljavanje (2007-2013) — Projekti NEST i „This is IT” — Neprihvatljivi troškovi — Preinaka tužbe”)
 ---documentbreak--- C2762018HR3710120180620HR0063371382Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. – KV protiv EACEA-e
   (Spojeni predmeti T-306/15 i T-484/15) (
         1
      )
   „(„Arbitražna klauzula — Ugovori o dodjeli bespovratnih sredstava sklopljeni u okviru programa za cjeloživotno obrazovanje i osposobljavanje (2007-2013) — Projekti NEST i „This is IT” — Neprihvatljivi troškovi — Preinaka tužbe”)“2018/C 276/63Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: KV (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

      Tuženik: Izvršna agencija za obrazovanje, audiovizualnu politiku i kulturu (EACEA) (zastupnici: u početku H. Monet i D. Homann, zatim H. Monet, agenti)

      Predmet

   Zahtjevi na temelju članka 272. UFEU-a radi utvrđenja da je time što su određeni troškovi osoblja koje je angažirao tužitelj u okviru projekata „Network of Staff and Teachers in childcare services” (NEST) i „Facilitating and fostering digital competence through volunteers – This is IT” (This is IT), proglašeni neprihvatljivima, EACEA nije pravilno tumačila i primijenila ugovorne odredbe koje se odnose na te projekte.

      Izreka

            1.

            Predmeti T-306/15 i T-484/15 spajaju se u svrhu donošenja odluke kojom se završava postupak.

            2.

            Tužbe se odbijaju.

            3.

            KV-u se nalaže snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 279, 24. 8. 2015.


201807200412013452018/C 276/081692017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806146721Predmet C-169/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino protiv Administración del Estado (Zahtjev za prethodnu odluku — Članci 34. i 35. UFEU-a — Slobodno kretanje robe — Količinska ograničenja — Mjere s istovrsnim učinkom — Zaštita svinja — Proizvodi koji se prerađuju ili prodaju u Španjolskoj — Standardi kvalitete za meso, but, plećku i kobasicu od karea iberske svinje — Uvjeti za uporabu oznake ‚de cebo’ — Povećanje kvalitete proizvoda — Direktiva 2008/120/EZ — Područje primjene)
 ---documentbreak--- C2762018HR610120180614HR00086172Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal Supremo – Španjolska) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino protiv Administración del Estado
   (Predmet C-169/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članci 34. i 35. UFEU-a — Slobodno kretanje robe — Količinska ograničenja — Mjere s istovrsnim učinkom — Zaštita svinja — Proizvodi koji se prerađuju ili prodaju u Španjolskoj — Standardi kvalitete za meso, but, plećku i kobasicu od karea iberske svinje — Uvjeti za uporabu oznake ‚de cebo’ — Povećanje kvalitete proizvoda — Direktiva 2008/120/EZ — Područje primjene)“2018/C 276/08Jezik postupka: španjolski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Supremo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino

      Tuženik: Administración del Estado

      Izreka

            1.

            Članke 34. i 35. UFEU-a treba tumačiti na način da:

                     —

                     članku 34. UFEU-a ne protivi se nacionalni propis poput onoga u glavnom postupku, koji predviđa da se prodajna oznaka „ibérico de cebo” može dodijeliti samo proizvodima koji ispunjavaju određene uvjete propisane tim nacionalnim propisom, s obzirom na to da potonji dopušta uvoz i prodaju proizvoda iz država članica različitih od one koja je donijela navedeni nacionalni propis, pod oznakama koje nose prema propisu države članice svojeg podrijetla, čak i ako su usporedive, slične ili istovjetne oznakama predviđenima nacionalnim propisom o kojem je riječ u glavnom postupku.

                     —

                     članku 35. UFEU-a ne protivi se nacionalni propis poput onoga u glavnom postupku.

            2.

            Članak 3. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2008/120 od 18. prosinca 2008. o utvrđivanju minimalnih uvjeta za zaštitu svinja u vezi s njezinim člankom 12. treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis poput onoga u glavnom postupku, koji uporabu određenih prodajnih oznaka za proizvode od iberske svinje koji se proizvode ili prodaju u Španjolskoj podvrgava tomu da proizvođači poštuju strože uvjete uzgoja iberske svinje od onih iz tog članka 3. stavka 1. točke (a) i minimalnu starost za klanje od deset mjeseci.

      (
         1
      )	SL C 195, 19. 6. 2017.


201807200362012972018/C 276/463712017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180412313114Predmet C-371/17: Rješenje predsjednika Suda od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Uber BV protiv Richarda Leipolda
 ---documentbreak--- C2762018HR3140120180412HR0046314311Rješenje predsjednika Suda od 12. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Uber BV protiv Richarda Leipolda
   (Predmet C-371/17) (
         1
      )2018/C 276/46Jezik postupka: njemačkiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 318, 25. 9. 2017.


201807200382013432018/C 276/092232017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806147711Predmet C-223/17 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 14. lipnja 2018. – Lubrizol France SAS protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije (Žalba — Zajednička carinska tarifa — Autonomne carine za određene poljoprivredne i industrijske proizvode — Zahtjev za carinske suspenzije — Uredba (EU) br. 1344/2011 — Odobrene carinske suspenzije — Prigovor — Uredba (EU) br. 1387/2013 — Zaključenje pobijanih suspenzija — Usporedivi proizvodi dostupni u dovoljnim količinama na tržištu Unije)
 ---documentbreak--- C2762018HR710120180614HR00097171Presuda Suda (deseto vijeće) od 14. lipnja 2018. – Lubrizol France SAS protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
   (Predmet C-223/17 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Zajednička carinska tarifa — Autonomne carine za određene poljoprivredne i industrijske proizvode — Zahtjev za carinske suspenzije — Uredba (EU) br. 1344/2011 — Odobrene carinske suspenzije — Prigovor — Uredba (EU) br. 1387/2013 — Zaključenje pobijanih suspenzija — Usporedivi proizvodi dostupni u dovoljnim količinama na tržištu Unije)“2018/C 276/09Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: Lubrizol France SAS (zastupnici: R. MacLean, solicitor, uz asistenciju A. Bochona, odvjetnika)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Balta i F. Florindo Gijón, agenti), Europska komisija (zastupnici: A. Lewis i A. Caeiros, agenti)

      Izreka

            1)

            Žalba se odbija.

            2)

            Društvu Lubrizol France SAS nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Vijeća Europske unije.

            3)

            Europska komisija snosi vlastite troškove.

      (
         1
      )	SL C 221, 10. 7. 2017.


201807201152013072018/C 276/645372015TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180626383811Predmet T-537/15: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Deutsche Post protiv EUIPO-a – Verbis Alfa i EasyPack (InPost) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije InPost — Raniji figurativni žigovi Europske unije INFOPOST i ePOST i raniji nacionalni verbalni žig POST — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje rizika dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001] — Nepostojanje štete ugledu i nepostojanje slabljenja razlikovnog karaktera žiga — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe br. 2017/1001] — Dokazi prvi put podneseni pred Općim sudom”)
 ---documentbreak--- C2762018HR3810120180626HR0064381381Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Deutsche Post protiv EUIPO-a – Verbis Alfa i EasyPack (InPost)
   (Predmet T-537/15) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije InPost — Raniji figurativni žigovi Europske unije INFOPOST i ePOST i raniji nacionalni verbalni žig POST — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje rizika dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001] — Nepostojanje štete ugledu i nepostojanje slabljenja razlikovnog karaktera žiga — Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 [koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe br. 2017/1001] — Dokazi prvi put podneseni pred Općim sudom”)“2018/C 276/64Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Deutsche Post AG (Bonn, Njemačka) (zastupnici: u početku M. Viefhues i T. Heitmann, zatim M. Viefhues, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Rajh, G. Sakalaite-Orlovskiene i D. Walicka, agenti)

      Druge stranke u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Verbis Alfa sp. z o.o. (Krakov, Poljska) i EasyPack sp. z o.o. (Krakov) (zastupnici: M. Żabińska, A. Kockläuner i O. Nilgen, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. lipnja 2015. (predmet R 546/2014-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Deutsche Post, s jedne strane, i Verbis Alfa te EasyPack, s druge strane.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Deutsche Post AG nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 371, 9. 11. 2015.


201807200222013232018/C 276/252852018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180425171821Predmet C-285/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2018. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija

 ---documentbreak--- C2762018HR1710120180425HR0025171182Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2018. uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) – Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija

   (Predmet C-285/18)2018/C 276/25Jezik postupka: litavski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelji: Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija

      Druge stranke u postupku: UAB Irgita, UAB Kauno švara

      Prethodna pitanja

            1.

            S obzirom na okolnosti predmeta koji se razmatra, ulazi li unutarnja transakcija u područje primjene Direktive 2004/18 (
                  1
               ) ili Direktive 2014/24 (
                  2
               ), ako su postupci radi sklapanja sporne unutarnje transakcije, među ostalim upravni postupci, pokrenuti u trenutku kada je Direktiva 2004/18 još uvijek bila na snazi, ali je sam ugovor sklopljen 19. svibnja 2016., kada Direktiva 2004/18 više nije bila na snazi?

            2.

            Ako unutarnja transakcija ulazi u područje primjene Direktive 2004/18:

                     (a)

                     Treba li članak 1. stavak 2. točku (a) Direktive (ali ne samo nju), uzimajući u obzir presude Suda u predmetima Teckal (C-107/98), Jean Auroux i dr. (C-220/05), ANAV (C-410/04) i druge predmete, shvatiti i tumačiti na način da pojam „unutarnja transakcija” ulazi u područje primjene prava Unije i da nacionalno pravo država članica ne utječe na sadržaj i primjenu tog pojma, među ostalim, na način da može ograničiti sklapanje takvih transakcija, primjerice u slučaju da se ugovorima o javnoj nabavi ne može osigurati kvaliteta, dostupnost i kontinuitet usluga koje se pružaju?

                     (b)

                     Ako je odgovor na prethodno pitanje negativan, to jest, ako pojam „unutarnja transakcija” ulazi, djelomično ili potpuno, u područje primjene prava država članica, treba li navedenu odredbu Direktive 2004/18 tumačiti na način da države članice imaju diskrecijsko pravo uvesti ograničenja ili dodatne uvjete za sklapanje unutarnjih transakcija (u usporedbi s pravom Unije i sudskom praksom Suda koji tumači to pravo), ali pod uvjetom da to diskrecijsko pravo mogu koristiti samo kroz donošenje određenih i jasnih propisa koji se odnose na javnu nabavu?

            3.

            Pod pretpostavkom da unutarnje transakcije ulaze u područje primjene Direktive 2014/24:

                     (a)

                     Treba li odredbe članka 1. stavka 4. i članka 12. Direktive i odredbe članka 36. Povelje, bilo zajedno ili pojedinačno (ali ne samo one), uzimajući u obzir presude Suda u predmetima Teckal (C-107/98), Jean Auroux i dr. (C-220/05), ANAV (C-410/04) i druge predmete, shvatiti i tumačiti na način da pojam „unutarnja transakcija” ulazi u područje primjene prava Unije i da nacionalno pravo država članica ne utječe na sadržaj i primjenu tog pojma, među ostalim, na način da može ograničiti sklapanje takvih transakcija, primjerice u slučaju da se ugovorima o javnoj nabavi ne može osigurati kvaliteta, dostupnost i kontinuitet usluga koje se pružaju?

                     (b)

                     Ako je odgovor na prethodno pitanje negativan, to jest, ako pojam „unutarnja transakcija” ulazi, djelomično ili potpuno, u područje primjene prava država članica, treba li odredbe članka 12. Direktive 2014/24 tumačiti na način da države članice imaju diskrecijsko pravo uvesti ograničenja ili dodatne uvjete za sklapanje unutarnjih transakcija (u usporedbi s pravom Unije i sudskom praksom Suda koja tumači to pravo), ali pod uvjetom da to diskrecijsko pravo mogu koristiti samo kroz donošenje određenih i jasnih propisa koji se odnose na javnu nabavu?

            4.

            Bez obzira na to koja se direktiva primjenjuje na spornu unutarnju transakciju, trebaju li se načela jednakosti i nediskriminacije dobavljača u javnoj nabavi i transparentnosti (članak 2. Direktive 2004/18 i članak 18. Direktive 2014/24), opća zabrana diskriminacije na temelju državljanstva (članak 18. UFEU-a), sloboda poslovnog nastana (članak 49. UFEU-a), sloboda pružanja usluga (članak 56. UFEU-a), mogućnost dodjeljivanja isključivih prava poduzećima (članak 106. UFEU-a) i sudska praksa Suda (presude u predmetima Teckal, ANAV, Sea, Undis Servizi i u drugim predmetima) shvatiti i tumačiti na način da je unutarnja transakcija koju je sklopio javni naručitelj sa subjektom pravno odvojenim od tog javnog naručitelja, ako javni naručitelj kontrolira taj subjekt na sličan način na koji kontrolira svoje službe i ako se glavnina djelatnosti tog subjekta sastoji u obavljanju djelatnosti u korist javnog naručitelja, zakonita i, među ostalim, ne krši pravo drugih gospodarskih subjekata na pošteno tržišno natjecanje, ne diskriminira druge gospodarske subjekte i ne dodjeljuje povlastice kontroliranom subjektu s kojim je sklopljena unutarnja transakcija?

      (
         1
      )	Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL 2004., L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)
   (
         2
      )	Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65.).


201807200542013192018/C 276/104212017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806138811Predmet C-421/17: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej protiv Polfarmex Spółka Akcyjna w Kutnie (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 2. stavak 1. točka (a) — Područje primjene — Oporezive transakcije — Isporuka robe u zamjenu za plaćanje — Prijenos nekretnine dioničkog društva u korist dioničara u zamjenu za stjecanje njegovih dionica)
 ---documentbreak--- C2762018HR810120180613HR00108181Presuda Suda (sedmo vijeće) od 13. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej protiv Polfarmex Spółka Akcyjna w Kutnie
   (Predmet C-421/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 2. stavak 1. točka (a) — Područje primjene — Oporezive transakcije — Isporuka robe u zamjenu za plaćanje — Prijenos nekretnine dioničkog društva u korist dioničara u zamjenu za stjecanje njegovih dionica)“2018/C 276/10Jezik postupka: poljski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Tuženik: Polfarmex Spółka Akcyjna w Kutnie

      Izreka

   Članak 2. stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da je prijenos vlasništva na nekretninama dioničkog društva na jednog od njegovih dioničara – koji je, poput onoga u glavnom postupku, izvršen kao naknada za transakciju kojom to dioničko društvo stječe vlastite dionice koje u njegovu temeljnom kapitalu drži taj dioničar, u okviru mehanizma povlačenja dionica propisanog nacionalnim pravom – isporuka robe u zamjenu za plaćanje koja podliježe porezu na dodanu vrijednost kada su te nekretnine namijenjene gospodarskoj aktivnosti tog dioničkog društva.
   (
         1
      )	SL C 357, 23. 10. 2017.


201807200622012842018/C 276/262882018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180425191911Predmet C-288/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2018. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X BV protiv Staatssecretaris van Financiën
 ---documentbreak--- C2762018HR1910120180425HR0026191191Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. travnja 2018. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X BV protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-288/18)2018/C 276/26Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: X BV

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodno pitanje

   Treba li podbrojeve 8528 51 00 i 8528 59 40 kombinirane nomenklature (u verziji koja se primjenjuje od 1. siječnja 2007. do 25. listopada 2013.) tumačiti na način da se ravni zasloni s tekućim kristalima (LCD) koji su osmišljeni i proizvedeni za reproduciranje podataka iz stroja za automatsku obradu podataka i kompozitnih videosignala iz ostalih izvora, neovisno o preostalim objektivnim obilježjima i svojstvima određenog monitora, trebaju razvrstati u podbroj 8528 59 40 KN-a ako zbog svoje veličine, težine i funkcije nisu prikladni za rad na maloj udaljenosti? Je li pritom važno jesu li korisnik (čitatelj) zaslona i osoba koja obrađuje podatke strojem za automatsku obradu podataka i/ili unosi podatke u stroj za automatsku obradu podataka ista osoba?


201807200912013602018/C 276/652272016TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180621393911Predmet T-227/16: Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2018. – Haverkamp IP protiv EUIPO-a – Sissel (Otirač) („Dizajn Zajednice — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja otirač — Raniji dizajn — Razlog za ništavost — Nedostatak individualnog karaktera — Upućeni korisnik — Stupanj slobode dizajnera — Dokaz zasićenja stanja tehnike — Nepostojanje različitog ukupnog dojma — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 6/2002 — Članak 63. stavak 1. Uredbe br. 6/2000”)
 ---documentbreak--- C2762018HR3910120180621HR0065391391Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2018. – Haverkamp IP protiv EUIPO-a – Sissel (Otirač)
   (Predmet T-227/16) (
         1
      )
   „(„Dizajn Zajednice — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Registrirani dizajn Zajednice koji predstavlja otirač — Raniji dizajn — Razlog za ništavost — Nedostatak individualnog karaktera — Upućeni korisnik — Stupanj slobode dizajnera — Dokaz zasićenja stanja tehnike — Nepostojanje različitog ukupnog dojma — Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 6/2002 — Članak 63. stavak 1. Uredbe br. 6/2000”)“2018/C 276/65Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Haverkamp IP GmbH (Kindberg, Austrija), kojemu je dopušteno da zamijeni Reinharda Haverkampa (zastupnik: A. Waldenberger, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Hanne i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. veljače 2016. (predmet R 2618/2014-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva Sissel i R. Haverkampa.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Haverkamp IP GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 243, 4. 7. 2016.


201807200112012712018/C 276/114582017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806148922Predmet C-458/17 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 14. lipnja 2018. – Rami Makhlouf protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije (Žalba — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirijske Arapske Republike — Mjere protiv vodećih poslovnih osoba koje djeluju u Siriji kao i protiv utjecajnih članova obitelji Assad i Makhlouf — Prava obrane — Dokaz osnovanosti uvrštenja na popis)
 ---documentbreak--- C2762018HR820120180614HR00118292Presuda Suda (osmo vijeće) od 14. lipnja 2018. – Rami Makhlouf protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
   (Predmet C-458/17 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Sirijske Arapske Republike — Mjere protiv vodećih poslovnih osoba koje djeluju u Siriji kao i protiv utjecajnih članova obitelji Assad i Makhlouf — Prava obrane — Dokaz osnovanosti uvrštenja na popis)“2018/C 276/11Jezik postupka: francuski
      Stranke

      Žalitelj: Rami Makhlouf (zastupnik: E. Ruchat, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux i S. Kyriakopoulou, agenti), Europska komisija (zastupnici: L. Havas i R. Tricot, agenti)

      Izreka

            1.

            Žalba se odbija.

            2.

            Ramiju Makhloufu se nalaže snošenje vlastitih troškova te troškova Vijeća Europske unije i Europske komisije.

      (
         1
      )	SL C 309, 18. 9. 2017.


201807200342013162018/C 276/272982018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180502192022Predmet C-298/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. svibnja 2018. uputio Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg (Njemačka) – Reiner Grafe i Jürgen Pohle protiv Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH i OSL Bus GmbH
 ---documentbreak--- C2762018HR1920120180502HR0027192202Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. svibnja 2018. uputio Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg (Njemačka) – Reiner Grafe i Jürgen Pohle protiv Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH i OSL Bus GmbH
   (Predmet C-298/18)2018/C 276/27Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Reiner Grafe, Jürgen Pohle

      Tuženici: Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

      Prethodna pitanja

            1.

            Je li prijenos pogona s autobusnim linijama s jednog autobusnog poduzeća na drugo na temelju postupka javne nabave prema Direktivi 92/50/EEZ o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnoj nabavi usluga (
                  1
               ) prijenos pogona u smislu članka 1. stavka 1. Direktive 77/187/EEZ (
                  2
               ), čak i ako između dvaju navedenih poduzeća nisu prenesena nikakva bitna sredstva za rad, a osobito autobusi?

            2.

            Može li se zaključkom da autobusi – u slučaju vremenski ograničenog ugovora o javnoj nabavi usluga i na temelju razumne gospodarske odluke – zbog svoje starosti i povećanih tehničkih zahtjeva (vrijednosti emisija ispušnih plinova, niskopodna vozila) više nisu od velike važnosti za vrijednost pogona, opravdati to da Sud Europske unije odstupi od svoje odluke od 25. siječnja 2001. (C-172/99) na način da u tim okolnostima i preuzimanje bitnog dijela osoblja može dovesti do primjenjivosti Direktive 77/187/EEZ?

      (
         1
      )	Direktiva Vijeća 92/50/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnoj nabavi usluga (SL 1992., L 209, str. 1.)
   (
         2
      )	Direktiva Vijeća 77/187/EEZ od 14. veljače 1977. o usklađivanju prava država članica o zaštiti prava zaposlenika u slučaju prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (SL 1977., L 61, str. 26.)


201807200282013142018/C 276/473812017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180329323211Predmet C-381/17: Rješenje predsjednika Suda od 29. ožujka 2018. – Europska komisija protiv Republike Hrvatske, koju podupire: Francuska Republika
 ---documentbreak--- C2762018HR3210120180329HR0047321321Rješenje predsjednika Suda od 29. ožujka 2018. – Europska komisija protiv Republike Hrvatske, koju podupire: Francuska Republika
   (Predmet C-381/17) (
         1
      )2018/C 276/47Jezik postupka: hrvatskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 283, 28. 8. 2017.


201807200632013282018/C 276/125892016CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL201806079911Predmet C-589/16: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austrija) – Mario Alexander Filippi i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Nepostojanje dostatnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka kao i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje — Očita nedopuštenost)
 ---documentbreak--- C2762018HR910120180607HR00129191Rješenje Suda (osmo vijeće) od 7. lipnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austrija) – Mario Alexander Filippi i dr.
   (Predmet C-589/16) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Nepostojanje dostatnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka kao i razloga koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje — Očita nedopuštenost)“2018/C 276/12Jezik postupka: njemački
      Sud koji je uputio zahtjev

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Mario Alexander Filippi, Martin Manigatterer, Play For Me GmbH, ATG GmbH, Christian Vöcklinger, Gmalieva s.r.o., PBW GmbH, Felicitas GmbH, Celik KG, Christian Guzy, Martin Klein, Shopping Center Wels Einkaufszentrum GmbH, Game Zone Entertainment AG, Fortuna Advisory Kft., Finanzamt Linz, Klara Matyiko

      Uz sudjelovanje: Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Eferding, Bezirkshauptmann von Ried im Innkreis, Bezirkshauptmann von Linz-Land

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 16. studenoga 2016. uputio Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Zemaljski upravni sud u Gornjoj Austriji, Austrija) očito je nedopušten.
   (
         1
      )	SL C 38, 6. 2. 2017.


201807200902013332018/C 276/662282016TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180621394022Predmet T-228/16: Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2018. – Haverkamp IP protiv EUIPO-a – Sissel (Uzorak površine plaže s oblucima) („Dizajn Zajednice — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje uzorak površine plaže s oblucima — Raniji dizajn — Razlog za ništavost — Nepostojanje novosti — Članak 5. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredba (EZ) br. 6/2002”)
 ---documentbreak--- C2762018HR3920120180621HR0066392402Presuda Općeg suda od 21. lipnja 2018. – Haverkamp IP protiv EUIPO-a – Sissel (Uzorak površine plaže s oblucima)
   (Predmet T-228/16) (
         1
      )
   „(„Dizajn Zajednice — Postupak proglašavanja žiga ništavim — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje uzorak površine plaže s oblucima — Raniji dizajn — Razlog za ništavost — Nepostojanje novosti — Članak 5. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredba (EZ) br. 6/2002”)“2018/C 276/66Jezik postupka: njemački
      Stranke

      Tužitelj: Haverkamp IP GmbH (Kindberg, Austrija), kojemu je dopušteno zamijeniti Reinharda Haverkampa (zastupnik: A. Waldenberger, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Hanne i D. Walicka, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Njemačka)

      Predmet

   Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. veljače 2016. (predmet R 2619/2014-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva Sissel i R. Haverkampa.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Haverkamp IP GmbH nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 243, 4. 7. 2016.


201807200372013542018/C 276/283022018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180504202011Predmet C-302/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2018. uputio Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgija) – X protiv Belgischer Staat
 ---documentbreak--- C2762018HR2010120180504HR0028201201Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2018. uputio Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgija) – X protiv Belgischer Staat
   (Predmet C-302/18)2018/C 276/28Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: X

      Druga stranka u postupku: Belgische Staat

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 5. stavak 1. točku (a) Direktive 2003/109/EZ (
                  1
               ), kojim se (među ostalim) određuje da državljanin treće zemlje za stjecanje statusa osobe s dugotrajnim boravkom mora dokazati da on za sebe i svoje uzdržavane članove obitelji ‚ima’ sigurne i redovite izvore sredstava, koji su dostatni za uzdržavanje njih samih i članova njihove obitelji bez traženja naknade od sustava socijalne pomoći dotične države članice, tumačiti na način da se time misli samo na „vlastite izvore sredstava” državljanina treće zemlje?

            2.

            Ili je za to dovoljno da državljanin treće zemlje ima izvore sredstava, a da se pritom ne postavljaju nikakvi zahtjevi u pogledu podrijetla tih izvora sredstava tako da ih državljaninu treće zemlje na raspolaganje može staviti i član obitelji ili neka druga treća osoba?

            3.

            U slučaju potvrdnog odgovora na posljednje pitanje, je li u ovom slučaju dovoljna izjava kojom se treća osoba obvezala preuzeti troškove, a kojom se ta treća osoba obvezuje da će osigurati da podnositelj zahtjeva koji zahtijeva stjecanje statusa osobe s dugotrajnim boravkom raspolaže „redovitim i dostatnim izvorima sredstava za sebe samog i članove obitelji na [svoj] teret tako da ih ne moraju snositi javna tijela”, kako bi se dokazalo da podnositelj zahtjev ima izvore sredstava u smislu članka 5. stavka 1. točke (a) Direktive 2003/109/EZ?

      (
         1
      )	Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem [boravkom] (SL 2004., L 16, str. 44.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str.41.).


201807200842013102018/C 276/673252016TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180620404121Predmet T-325/16: Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. – České dráhy protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Upravni postupak — Odluka kojom se nalaže pretraga — Proporcionalnost — Nepostojanje proizvoljnosti — Obveza obrazlaganja — Dovoljno ozbiljne indicije — Pravna sigurnost — Legitimna očekivanja — Pravo na poštovanje privatnog života — Prava obrane”)
 ---documentbreak--- C2762018HR4010120180620HR0067401412Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. – České dráhy protiv Komisije
   (Predmet T-325/16) (
         1
      )
   „(„Tržišno natjecanje — Upravni postupak — Odluka kojom se nalaže pretraga — Proporcionalnost — Nepostojanje proizvoljnosti — Obveza obrazlaganja — Dovoljno ozbiljne indicije — Pravna sigurnost — Legitimna očekivanja — Pravo na poštovanje privatnog života — Prava obrane”)“2018/C 276/67Jezik postupka: češki
      Stranke

      Tužitelj: České dráhy a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnici: K. Muzikář, J. Kindl i V. Kuča, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Rossi, A. Biolan, G. Meessen, P. Němečková i M. Šimerdová, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije C(2016) 2417 final od 18. travnja 2016. u vezi s postupkom primjene članka 20. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1/2003, upućene društvu České dráhy i svim poduzetnicima pod njegovom izravnom ili neizravnom kontrolom, kojom im se nalaže da se podvrgnu pretrazi (predmet AT.40156 – Falcon).

      Izreka

            1.

            Poništava se Odluka Komisije C(2016) 2417 final od 18. travnja 2016. u vezi s postupkom primjene članka 20. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1/2003, upućena društvu České dráhy i svim poduzetnicima pod njegovom izravnom ili neizravnom kontrolom, kojom im se nalaže da se podvrgnu pretrazi (predmet AT.40156 – Falcon), u dijelu u kojem se ona odnosi na linije koje nisu linija Prag – Ostrava i na postupanje koje nije navodna primjena cijena nižih od iznosa troškova.

            2.

            U preostalom dijelu tužba se odbija.

            3.

            Svaka stranka snosit će svoje troškove.

      (
         1
      )	SL C 314, 29. 8. 2016.


201807200202013532018/C 276/483822017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180524323212Predmet C-382/17: Rješenje predsjednika osmog vijeća Suda od 24. svibnja 2018. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
 ---documentbreak--- C2762018HR3220120180524HR0048322321Rješenje predsjednika osmog vijeća Suda od 24. svibnja 2018. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-382/17) (
         1
      )2018/C 276/48Jezik postupka: portugalskiPredsjednik osmog vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 277, 21. 8. 2017.


201807200552013252018/C 276/293142018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180508212111Predmet C-314/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2018. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv SF
 ---documentbreak--- C2762018HR2110120180508HR0029211211Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2018. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv SF
   (Predmet C-314/18)2018/C 276/29Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Amsterdam

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Openbaar Ministerie

      Tuenik: SF

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 1. stavak 3. i članak 5. točku 3. Okvirne odluke 2002/584/PUP (
                  1
               ) kao i članak 1. točke (a) i (b), članak 3. stavke 3. i 4. i članak 25. Okvirne odluke 2008/909/PUP (
                  2
               ) tumačiti na način da država članica koja izdaje nalog kao država izdavateljica naloga
            u slučaju kada država članica izvršiteljica naloga predaju vlastitog državljanina radi kaznenog progona uvjetuje jamstvom navedenim u članku 5. točki 3. Okvirne odluke 2002/584/PUP da ta osoba, nakon saslušanja, bude vraćena državi članici izvršiteljici naloga kako bi u njoj izdržala moguću zatvorsku kaznu ili mjeru oduzimanja slobode koja joj je izrečena u državi članici izdavateljici naloga,
            tu osobu, nakon što je presuda kojom je izrečena kazna zatvora ili određena mjera oduzimanja slobode postala pravomoćna, mora predati tek kada su pravomoćno zaključeni „svi ostali postupci u odnosu na kazneno djelo zbog kojeg je predaja zatražena”, kao što je postupak oduzimanja imovinske koristi?

            2.

            Treba li članak 25. Okvirne odluke 2008/909/PUP tumačiti na način da država članica, ako je predala vlastitog državljanina na temelju jamstva koje je navedeno u članku 5. točki 3. Okvirne odluke 2002/584/PUP, kao država izvršiteljica naloga smije pri priznavanju i izvršavanju presude koja je donesena protiv te osobe, odstupajući od članka 8. stavka 2. Okvirne odluke 2008/909/PUP, ispitati odgovara li kazna zatvora koja je izrečena protiv te osobe kazni koja bi za to djelo bila izrečena u državi izvršiteljici naloga, i izrečenu kaznu zatvora, ako je potrebno, na odgovarajući način izmijeniti?

      (
         1
      )	Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)
   (
         2
      )	Okvirna odluka Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji (SL 2008., L 327, str. 27.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 111.)


201807200972013492018/C 276/686192016TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180626414111Predmet T-619/16: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Sicignano protiv EUIPO-a – IN.PRO.DI (GiCapri „a giacchett’e capri”) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije GiCapri „a giacchett’e capri” — Raniji figurativni žig Europske unije CAPRI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredba (EU) 2017/1001))
 ---documentbreak--- C2762018HR4110120180626HR0068411411Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Sicignano protiv EUIPO-a – IN.PRO.DI (GiCapri „a giacchett’e capri”)
   (Predmet T-619/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije GiCapri „a giacchett’e capri” — Raniji figurativni žig Europske unije CAPRI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredba (EU) 2017/1001))“2018/C 276/68Jezik postupka: talijanski
      Stranke

      Tužitelj: Pasquale Sicignano (Santa Maria la Carità, Italija) (zastupnici: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli i G. Petrocchi, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i J. Crespo Carrillo, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Inghirami Produzione Distribuzione SpA (IN.PRO.DI) (Milano, Italija)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2016. (predmet R 806/2015-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva IN.PRO.DI i P. Sicignana.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Pasqualeu Sicignanu nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 392, 24. 10. 2016.


201807200672013212018/C 276/134022017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL2018051791022Predmet C-402/17 P: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 17. svibnja 2018. – JYSK sp. z o.o. protiv Europske komisije (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Odbijanje odobrenja financijskog doprinosa Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) velikom projektu „Europski centar za zajedničke usluge” — Tužba za poništenje — Poduzetnik odgovoran za provedbu projekta — Uvjeti dopuštenosti — Nepostojanje izravnog utjecaja)
 ---documentbreak--- C2762018HR920120180517HR001392102Rješenje Suda (deseto vijeće) od 17. svibnja 2018. – JYSK sp. z o.o. protiv Europske komisije
   (Predmet C-402/17 P) (
         1
      )
   „(Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Odbijanje odobrenja financijskog doprinosa Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) velikom projektu „Europski centar za zajedničke usluge” — Tužba za poništenje — Poduzetnik odgovoran za provedbu projekta — Uvjeti dopuštenosti — Nepostojanje izravnog utjecaja)“2018/C 276/13Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Žalitelj: JYSK sp. z o.o. (zastupnik: H. Sønderby Christensen, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i B.-R. Killmann, agenti)

      Izreka

            1.

            Žalba se odbacuje kao očito nedopuštena.

            2.

            Društvu JYSK sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 309, 18. 9. 2017.


201807201032013032018/C 276/696212016TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180620414222Predmet T-621/16: Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. — České dráhy protiv Komisije („Tržišno natjecanje — Upravni postupak — Odluka kojom se nalaže pretraga — Inspekcija naložena na temelju informacija proizišlih iz druge inspekcije — Proporcionalnost — Obveza obrazlaganja — Pravo na poštovanje privatnog života — Prava obrane”)
 ---documentbreak--- C2762018HR4120120180620HR0069412422Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2018. — České dráhy protiv Komisije
   (Predmet T-621/16) (
         1
      )
   „(„Tržišno natjecanje — Upravni postupak — Odluka kojom se nalaže pretraga — Inspekcija naložena na temelju informacija proizišlih iz druge inspekcije — Proporcionalnost — Obveza obrazlaganja — Pravo na poštovanje privatnog života — Prava obrane”)“2018/C 276/69Jezik postupka: češki
      Stranke

      Tužitelj: České dráhy a.s. (Prag, Češka Republika) (zastupnici: K. Muzikář, J. Kindl i V. Kuča, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Rossi, A. Biolan, G. Meessen, P. Němečková i M. Šimerdová, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Odluke Komisije C(2016) 3993 final od 22. lipnja 2016., o postupku primjene članka 20. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1/2003, upućene društvu České dráhy kao i svim društvima koja ono izravno ili neizravno nadzire, kojom im se nalaže da se podvrgnu inspekciji (predmet AT.40401 – Twins).

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu České dráhy, a.s. nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 392, 24. 10. 2016.


201807200442012982018/C 276/494152017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180426323213Predmet C-415/17: Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Hrvatske, koju podupire: Francuska Republika
 ---documentbreak--- C2762018HR3230120180426HR0049323321Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2018. – Europska komisija protiv Republike Hrvatske, koju podupire: Francuska Republika
   (Predmet C-415/17) (
         1
      )2018/C 276/49Jezik postupka: hrvatskiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 277, 21. 8. 2017.


201807200942012902018/C 276/707392016TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180626424321Predmet T-739/16: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Akant Monika i Zbigniew Harasym protiv EUIPO-a – Hunter Douglas Holding (COSIMO) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije COSIMO — Raniji verbalni žig Europske unije COSIFLOR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001”)
 ---documentbreak--- C2762018HR4210120180626HR0070421432Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – Akant Monika i Zbigniew Harasym protiv EUIPO-a – Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Predmet T-739/16) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije COSIMO — Raniji verbalni žig Europske unije COSIFLOR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) — Dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga — Članak 42. stavak 2. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavak 2. Uredbe 2017/1001”)“2018/C 276/70Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Koszalin, Poljska) (zastupnik: M. Krekora, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Hunter Douglas Holding GmbH & Co.KG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: M. Sonntag, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. kolovoza 2016. (predmet R 2364/2015 – 2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Hunter Douglas Holding te Akant Monika i Zbigniew Harasym.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            Društvu Akant Monika i Zbigniew Harasym sp.j. nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 462, 12. 12. 2016.


201807200472012812018/C 276/144812017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180530101011Predmet C-481/17: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 30. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bugarska) – Nikolay Yanchev protiv Direktora na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Sustav potpora koji je odobrila Europska komisija — Investicijske potpore u poljoprivrednom sektoru — Porezno izuzeće — Porezna olakšica za porez na dobit — Uvjeti — Odbijanje odobrenja pojedinačne potpore u sklopu tog sustava potpora)
 ---documentbreak--- C2762018HR1010120180530HR0014101101Rješenje Suda (šesto vijeće) od 30. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bugarska) – Nikolay Yanchev protiv Direktora na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Predmet C-481/17) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 99. Poslovnika Suda — Sustav potpora koji je odobrila Europska komisija — Investicijske potpore u poljoprivrednom sektoru — Porezno izuzeće — Porezna olakšica za porez na dobit — Uvjeti — Odbijanje odobrenja pojedinačne potpore u sklopu tog sustava potpora)“2018/C 276/14Jezik postupka: bugarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nikolay Yanchev

      Tuženik: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Izreka

   Odluku Komisije C (2011) 863 od 11. veljače 2011. o odobrenju državnih potpora u okviru odredbi članaka 107. i 108. UFEU-a i o odobrenju državne potpore br. 546/2010 koju je Republika Bugarska dodijelila za ulaganja u poljoprivredna gospodarstva u obliku porezne olakšice za porez na dobit treba tumačiti na način da se njome ne sprečava da ta država članica odbije odobrenje potpore u sklopu tog sustava zbog toga što podnositelj zahtjeva nije ispunio jedan uvjet predviđen nacionalnim pravom, u skladu s kojim se nijedna potpora ne može odobriti poreznom obvezniku koji ima dugove prema državi, neovisno o činjenici da navedenom odlukom taj uvjet nije izričito predviđen.
   (
         1
      )	SL C 369, 30. 10. 2017.


201807200582012832018/C 276/504912017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180528323214Predmet C-491/17: Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 28. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – Hoteles Pinero Canarias SL protiv Keefea, punoljetne osobe kojoj je oduzeta poslovna sposobnost, kojeg zastupa Eyton
 ---documentbreak--- C2762018HR3240120180528HR0050324321Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 28. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court of the United Kingdom – Ujedinjena Kraljevina) – Hoteles Pinero Canarias SL protiv Keefea, punoljetne osobe kojoj je oduzeta poslovna sposobnost, kojeg zastupa Eyton
   (Predmet C-491/17) (
         1
      )2018/C 276/50Jezik postupka: engleskiPredsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 347, 16. 10. 2017.


201807200832013092018/C 276/71712017TC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180626434311Predmet T-71/17: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – France.com protiv EUIPO-a – France (FRANCE.com) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije FRANCE.com — Raniji međunarodni figurativni žig France — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
 ---documentbreak--- C2762018HR4310120180626HR0071431431Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2018. – France.com protiv EUIPO-a – France (FRANCE.com)
   (Predmet T-71/17) (
         1
      )
   „(„Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije FRANCE.com — Raniji međunarodni figurativni žig France — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost znakova — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)“2018/C 276/71Jezik postupka: engleski
      Stranke

      Tužitelj: France.com, Inc. (Coral Gables, Florida, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Bertrand, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Francuska Republika (zastupnici: F. Alabrune, D. Colas i D. Segoin, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. listopada 2016. (predmet R 2452/2015-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Francuske Republike i France.com.

      Izreka

            1.

            Tužba se odbija.

            2.

            France.com, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (
         1
      )	SL C 112, 10. 4. 2017.


201807200452012802018/C 276/151902018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180530111111Predmet C-190/18: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 30. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio juge de paix du premier canton de Schaerbeek – Belgija) – Société nationale des chemins de fer belges (SNCB) protiv Gherasima Sorina Rusua (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Nepostojanje dovoljnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka i o razlozima kojima se opravdava potreba za davanjem odgovora na prethodna pitanja — Očita nedopuštenost)
 ---documentbreak--- C2762018HR1110120180530HR0015111111Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 30. svibnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio juge de paix du premier canton de Schaerbeek – Belgija) – Société nationale des chemins de fer belges (SNCB) protiv Gherasima Sorina Rusua
   (Predmet C-190/18) (
         1
      )
   „(Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda — Nepostojanje dovoljnih pojašnjenja o činjeničnom i pravnom kontekstu glavnog postupka i o razlozima kojima se opravdava potreba za davanjem odgovora na prethodna pitanja — Očita nedopuštenost)“2018/C 276/15Jezik postupka: francuski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Juge de paix du premier canton de Schaerbeek

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Société nationale des chemins de fer belges (SNCB)

      Tuženik: Gherasim Sorin Rusu

      Izreka

   Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio juge de paix du premier canton de Schaerbeek (Mirovni sud u općini Schaerbeek, Belgija) odlukom od 20. veljače 2018., očito je nedopušten.
   (
         1
      )	SL C 166, 14. 5. 2018.


201807200102012922018/C 276/303292018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180517212222Predmet C-329/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. svibnja 2018. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv SIA „Altic”
 ---documentbreak--- C2762018HR2120120180517HR0030212222Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. svibnja 2018. uputio Augstākā tiesa (Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv SIA „Altic”
   (Predmet C-329/18)2018/C 276/30Jezik postupka: latvijski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Valsts ieņēmumu dienests

      Druga stranka u postupku: SIA „Altic”

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 168. točku (a) Direktive [2006/112/EZ] (
                  1
               ), s obzirom na cilj Uredbe (EZ) br. 178/2002 (
                  2
               ), koji jamči sigurnost hrane osiguravajući osobito sljedivost hrane, tumačiti na način da mu se ne protivi uskraćivanje odbitka pretporeza u slučaju kada porezni obveznik koji sudjeluje u prehrambenom lancu ne dokaže da je prilikom izbora svojeg suugovaratelja uložio pažnju veću od one koja se primjenjuje u uobičajenoj poslovnoj praksi i koja se, u biti, sastoji od obveze provjere suugovaratelja, ali i prethodne provjere kvalitete hrane, ispunjavajući tako cilj Uredbe br. 178/2002?

            2.

            Obvezuje li zahtjev za registraciju poduzeća za poslovanje s hranom iz članka 6. Uredbe br. 852/2004 (
                  3
               ) i članka 31. Uredbe br. 882/2004 (
                  4
               ), u vezi s člankom 168. točkom (a) Direktive 2006/112/EZ, na to da suugovaratelj tog poduzeća provjeri njegovu registraciju te je li takva provjera, s obzirom na specifičnosti navedene transakcije, relevantna za utvrđivanje je li navedeni suugovaratelj znao ili morao znati da sudjeluje u transakciji s fiktivnim poduzećem?

      (
         1
      )	Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)
   (
         2
      )	Uredba (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (SL 2002., L 31, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 91.)
   (
         3
      )	Uredba (EZ) br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o higijeni hrane (SL 2004., L 139, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 15., str. 42.)
   (
         4
      )	Uredba (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenim kontrolama koje se provode radi provjeravanja poštivanja propisa o hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja (SL 2004., L 165, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 51., str. 5.)


201807200242012942018/C 276/516152017CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180426333311Predmet C-615/17: Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Eurowings GmbH protiv Klausa Rövekampa, Christiane Rupp
 ---documentbreak--- C2762018HR3310120180426HR0051331331Rješenje predsjednika Suda od 26. travnja 2018. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Eurowings GmbH protiv Klausa Rövekampa, Christiane Rupp
   (Predmet C-615/17) (
         1
      )2018/C 276/51Jezik postupka: njemačkiPredsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.
   (
         1
      )	SL C 63, 19. 2. 2018.


201807200172013522018/C 276/161662018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180301111112Predmet C-166/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. ožujka 2018. uputio Commissione Tributaria Regionale per la Campania (Italija) – Idroenergia Scrl protiv Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
 ---documentbreak--- C2762018HR1120120180301HR0016112111Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. ožujka 2018. uputio Commissione Tributaria Regionale per la Campania (Italija) – Idroenergia Scrl protiv Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
   (Predmet C-166/18)2018/C 276/16Jezik postupka: talijanski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Commissione Tributaria Regionale per la Campania

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Idroenergia Scrl

      Tuženik: Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
   Rješenjem od 21. lipnja 2018. Sud (šesto vijeće) proglasio je očito nedopuštenim zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Commissione tributaria regionale per la Campania (Regionalni porezni sud za Kampaniju, Italija).


201807200602013272018/C 276/313352018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180523222321Predmet C-335/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2018. uputio Sofijski gradski sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv AK
 ---documentbreak--- C2762018HR2210120180523HR0031221232Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2018. uputio Sofijski gradski sad (Bugarska) – kazneni postupak protiv AK
   (Predmet C-335/18)2018/C 276/31Jezik postupka: bugarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Sofijski gradski sad

      Stranka glavnog postupka

   AK

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 4. stavak 2. Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 1889/2005 (
                  1
               ) tumačiti na način da se njime dopušta nacionalni propis koji predviđa automatsko zadržavanje novčanog iznosa za koji je utvrđeno da nije propisno prijavljen i koji se prenosi preko vanjske granice Europske unije, i to već zbog činjenice neprijavljivanja iznosa, iako oduzimanje nije nužno za utvrđivanje podrijetla novca?

            2.

            Treba li članak 9. stavak 1. Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 1889/2005 tumačiti na način da se njime dopušta nacionalni propis koji za djelo navedeno u prvom pitanju osim prijetnje kaznom zatvora do pet godina ili novčanom kaznom u visini jedne petine vrijednosti predmeta kaznenog djela, predviđa i obvezno oduzimanje predmeta kaznenog djela, pri čemu podrijetlo neprijavljenog iznosa ne igra nikakvu ulogu?

      (
         1
      )	Uredba (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (SL 2005, L 309, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 224.).


201807200662013132018/C 276/172492018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180411121211Predmet C-249/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. travnja 2018. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën, druga stranka u postupku: CEVA Freight Holland BV
 ---documentbreak--- C2762018HR1210120180411HR0017121121Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. travnja 2018. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – Staatssecretaris van Financiën, druga stranka u postupku: CEVA Freight Holland BV
   (Predmet C-249/18)2018/C 276/17Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Staatssecretaris van Financiën

      Druga stranka u postupku: CEVA Freight Holland BV

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 78. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (
                  1
               ) tumačiti na način da deklarant u okviru knjiženja može naknadno odabrati drugu, nižu transakcijsku cijenu uvezene robe pozivajući se na članak 147. stavak 1. drugi podstavak Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe br. 2913/92 (
                  2
               ) Zajednice kako bi smanjio carinski dug?

            2.

                        a.

                        Je li prilikom primjene članka 221. stavka 3. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 utvrđivanje trenutka u kojem je provedeno obavještavanje dužnika pitanje prava Unije?

            3.

                        b.

                        Treba li u slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 2.a članak 221. stavak 3. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 tumačiti na način da je dužnik morao primiti obavijest navedenu u toj odredbi u roku od tri godine od nastanka carinskog duga ili je dovoljno da je obavijest dužniku bila poslana u tom roku?

      (
         1
      )	Uredba od 12. listopada 1992. (SL 1992., L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)
   (
         2
      )	Uredba od 2. srpnja 1993. (SL 1993., L 253, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 1., str. 3.)


201807200462012992018/C 276/323362018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180523232311Predmet C-336/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2018. uputio Apelativen sad Sofia (Bugarska) – kazneni postupak protiv EP
 ---documentbreak--- C2762018HR2310120180523HR0032231231Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. svibnja 2018. uputio Apelativen sad Sofia (Bugarska) – kazneni postupak protiv EP
   (Predmet C-336/18)2018/C 276/32Jezik postupka: bugarski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Apelativen sad Sofia

      Stranka glavnog postupka

   EP

      Prethodna pitanja

            1.

            Treba li članak 4. stavak 2. Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 1889/2005 (
                  1
               ), prema kojem neprijavljeni iznos novca može u skladu s nacionalnim zakonodavstvom biti zadržan, tumačiti na način da se njime dopušta automatsko zadržavanje iznosa kao posljedica njegova neprijavljivanja, bez provedbe ispitivanja podrijetla novca, ili ga pak treba tumačiti na način da dopušta samo privremeno osiguravanje iznosa dok nadležno nacionalno tijelo ne ispita njegovo podrijetlo? Odgovara li članak 251. stavak 2. Nakazatelen kodeksa (Kazneni zakonik) mogućnosti predviđenoj člankom 4. stavkom 2. Uredbe?

            2.

            Ovisno o odgovoru na prvo pitanje: Treba li članak 9. stavak 1. Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 1889/2005 tumačiti na način da se njime ne dopušta nacionalni propis koji za povredu obveze prijavljivanja iz članka 3. Uredbe predviđa kumuliranje sankcija kazne zatvora ili novčane kazne i zadržavanja neprijavljenog iznosa, bez ispitivanja podrijetla? Je li istodobna primjena članka 251. stavka 1. NK-a i članka 251. stavka 2. NK-a – to jest izricanje kazne predviđene u članku 251. stavku 1. NK-a i zadržavanje inkriminiranog iznosa koje proizlazi iz osude, a koji je predmet kaznenog djela u skladu s člankom 251. stavkom 1. NK-a, u skladu s obvezom iz članka 251. stavka 2. NPK-a – sukladna članku 9. stavku 1. Uredbe br. 1889/2005, kojim se za povredu obveze prijavljivanja iz članka 3. Uredbe zahtijevaju sankcije koje su djelotvorne, odvraćajuće i koje se nalaze u primjerenom odnosu s povredom prava i s društvenom opasnosti koja iz iste proizlazi?

      (
         1
      )	Uredba (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (SL 2005, L 309, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 224.).


201807200612013122018/C 276/182512018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180412121322Predmet C-251/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. travnja 2018. uputio Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) – Trace Sport protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
 ---documentbreak--- C2762018HR1220120180412HR0018122132Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. travnja 2018. uputio Rechtbank Noord-Holland (Nizozemska) – Trace Sport protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
   (Predmet C-251/18)2018/C 276/18Jezik postupka: nizozemski
      Sud koji je uputio zahtjev

   Rechtbank Noord-Holland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Trace Sport

      Tuženik: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

      Prethodna pitanja

            1.

            Je li Provedbena uredba br. 501/2013 (
                  1
               ) valjana u dijelu u kojem se odnosi na proizvođača izvoznika Kelani Cycles?

            2.

            Je li Provedbena uredba br. 501/2013 valjana u dijelu u kojem se odnosi na proizvođača izvoznika Creative Cycles?

      (
         1
      )	Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 501/2013 od 29. svibnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 990/2011 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa ili nemaju (SL 2013., L 153, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 126., str. 274.)


201807200192012932018/C 276/333422018CJC27620180806HR01HRINFO_JUDICIAL20180524242521Predmet C-342/18 P: Žalba koju je 24. svibnja 2018. podnijelo Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2018. u predmetu T-130/17, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2762018HR2410120180524HR0033241252Žalba koju je 24. svibnja 2018. podnijelo Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. protiv rješenja Općeg suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2018. u predmetu T-130/17, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. protiv Komisije
   (Predmet C-342/18 P)2018/C 276/33Jezik postupka: poljski
      Stranke

      Žalitelj: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (zastupnik: M. Jeżewski, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

            —

            ukine pobijanu rješenje Općeg suda od 15. ožujka 2018., kojim je tužba društva Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. u predmetu T-130/17 proglašena nedopuštenom;

            —

            donese odluku o dopuštenosti na način da utvrdi da je dopuštena tužba društva Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. u predmetu T-130/17, kojom se prema članku 263. UFEU-a zahtijeva poništenje Komisijine Odluke C(2016) 6950 final od 28. listopada 2016. o izmjeni uvjeta za izuzeće plinovoda Ostseepipeline-Anbindungsleitung (OPAL) od pravila koja se odnose na pristup treće strane i regulaciju tarifa određenih Direktivom 2003/55/EZ (
                  1
               );

            —

            predmet vrati Općem sudu na ponovno suđenje u pogledu osnovanosti tužbe.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

            1.

            Pogrešno tumačenje članka 263. UFEU-a zbog stajališta prema kojem se Odluka izravno ne odnosi na žalitelja
            U okviru ovog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da je pogrešno stajalište Općeg suda prema kojem se Komisijina Odluka na njega izravno ne odnosi. Stajalište Općeg suda nije u skladu s dosadašnjom sudskom praksom, prema kojoj se Komisijina odluka izravno odnosi na gospodarske subjekte koji nisu nacionalna regulatorna tijela kojima je odluka upućena. Žalitelj osobito ističe da su njemačka regulatorna tijela očito željela dodijeliti regulatorno izuzeće.

            2.

            Pogrešno tumačenje članka 263. UFEU-a zbog stajališta prema kojem se Odluka osobno ne odnosi na žalitelja
            U okviru ovog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da njegova situacija omogućuje zaključak o postojanju osobnog utjecaja u smislu sudske prakse o dopuštenosti tužbi. Smatra da se sporna odluka zbog njegova položaja na tržištu na njega osobno odnosi. Ta odluka na njega utječe s obzirom na njegov položaj vlasnika plinovoda Jamał, koji je konkurencija plinovodu OPAL (koji je pak produžetak plinovoda NordStream) te s obzirom na njegov položaj gospodarskog subjekta koji je dužan jamčiti sigurnost opskrbe plinom.

            3.

            Pogrešno tumačenje članka 263. četvrtog stavka UFEU-a zbog stajališta prema kojem sporna odluka nije regulatorni akt
            U okviru ovog žalbenog razloga žalitelj tvrdi da je Komisijina odluka regulatorni akt te je u tom pogledu ocjena Općeg suda pogrešna.

      (
         1
      )	Direktiva 2003/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržišta prirodnog plina (SL 2003., L 176, str. 57.)