title: Predmet C-161/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. travnja 2020. – Europska komisija protiv Republike Austrije (Povreda obveze države – Direktiva 2009/147/EZ – Očuvanje divljih ptica – Dozvole za proljetni lov muških primjeraka ptičje vrste „šljuka bena” (Scolopax rusticola) u Landu Donja Austrija (Austrija) – Članak 7. stavak 4. i članak 9. stavak 1. točka (c) – Nepostojanje „drugog zadovoljavajućeg rješenja” – Pojam „u malom broju”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/11

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. travnja 2020. – Europska komisija protiv Republike Austrije
      (Predmet C-161/19) (1)

      (Povreda obveze države - Direktiva 2009/147/EZ - Očuvanje divljih ptica - Dozvole za proljetni lov muških primjeraka ptičje vrste „šljuka bena” (Scolopax rusticola) u Landu Donja Austrija (Austrija) - Članak 7. stavak 4. i članak 9. stavak 1. točka (c) - Nepostojanje „drugog zadovoljavajućeg rješenja” - Pojam „u malom broju”)
      (2020/C 230/14)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes i M. Noll-Ehlers, agenti)

         Tuženik: Republika Austrija (zastupnik: J. Schmoll, agent)

         Izreka

                  1.

                  Republika Austrija je time što je odobrila proljetni lov na šljuku benu (Scolopax rusticola) u Landu Donja Austrija (Austrija) povrijedila obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 4. Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica.

                  2.

                  Republici Austriji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet C-217/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. travnja 2020. – Europska komisija protiv Republike Finske (Tužba zbog povrede obveze – Direktiva 2009/147/EZ – Očuvanje divljih ptica – Odobrenje za proljetni lov muških primjeraka vrste ptica „gavka” (Somateria mollissima) u pokrajini Åland (Finska) – Članak 7. stavak 4. i članak 9. stavak 1. točka (c) – Pojmovi „razborito korištenje” i ‚mali broj)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/12

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 23. travnja 2020. – Europska komisija protiv Republike Finske
      (Predmet C-217/19) (1)

      (Tužba zbog povrede obveze - Direktiva 2009/147/EZ - Očuvanje divljih ptica - Odobrenje za proljetni lov muških primjeraka vrste ptica „gavka” (Somateria mollissima) u pokrajini Åland (Finska) - Članak 7. stavak 4. i članak 9. stavak 1. točka (c) - Pojmovi „razborito korištenje” i ‚mali broj)
      (2020/C 230/15)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes i E. Ljung Rasmussen, agenti)

         Tuženik: Republika Finska (zastupnici: J. Heliskoski, agent, uz asistenciju J. Bouckaerta, D. Gilleta i S. Françoisa, odvjetnici)

         Izreka

                  1.

                  Učestalim izdavanjem odobrenja za proljetni lov mužjaka gavki (Somateria mollissima) u pokrajini Åland od 2011. do, uključujući, 2019., Republika Finska je povrijedila svoje obveze na temelju članka 7. stavka 4. i članka 9. stavka 1. točke (c) Direktive 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica.

                  2.

                  Republici Finskoj nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: Predmet C-237/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 23. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. protiv Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (Zahtjev za prethodnu odluku – Žigovi – Direktiva 2008/95/EZ – Odbijanje registracije ili njezino proglašavanje ništavom – Trodimenzionalni žig – Članak 3. stavak 1. točka (e) podtočke ii. i iii. – Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata – Znak koji se sastoji od oblika koji proizvodima daje bitnu vrijednost – Uzimanje u obzir percepcije relevantne javnosti)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/12

      Presuda Suda (peto vijeće) od 23. travnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Kúria – Mađarska) – Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. protiv Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
      (Predmet C-237/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Žigovi - Direktiva 2008/95/EZ - Odbijanje registracije ili njezino proglašavanje ništavom - Trodimenzionalni žig - Članak 3. stavak 1. točka (e) podtočke ii. i iii. - Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata - Znak koji se sastoji od oblika koji proizvodima daje bitnu vrijednost - Uzimanje u obzir percepcije relevantne javnosti)
      (2020/C 230/16)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Kúria

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft.

         Tuženik: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 1. točku (e) podtočku ii. Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima treba tumačiti na način da se, radi određivanja toga sastoji li se znak isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje tehničkog rezultata, ne može ograničiti samo na grafički prikaz tog znaka. Informacije koje nisu sam taj grafički prikaz, poput percepcije relevantne javnosti, mogu se upotrijebiti radi utvrđivanja bitnih značajki predmetnog znaka. Suprotno tomu, iako se informacije koje ne proizlaze iz grafičkog prikaza znaka mogu uzeti u obzir radi određivanja toga ispunjavaju li obilježja tehničku funkciju predmetnog proizvoda, te informacije moraju dolaziti iz objektivnih i vjerodostojnih izvora te ne mogu uključivati percepciju relevantne javnosti.

                  2.

                  Članak 3. stavak 1. točku (e) podtočku iii. Direktive 2008/95 treba tumačiti na način da se percepcija ili znanje relevantne javnosti o proizvodu koji je grafički prikazan znakom koji se sastoji isključivo od oblika tog proizvoda može uzeti u obzir radi utvrđivanja bitne značajke tog oblika. Razlog za odbijanje sadržan u toj odredbi može se primijeniti ako iz objektivnih i vjerodostojnih elemenata proizlazi da je izbor potrošača da kupe predmetni proizvod u vrlo velikoj mjeri određen tom značajkom.

                  3.

                  Članak 3. stavak 1. točku (e) podtočku iii. Direktive 2008/95 treba tumačiti na način da razlog za odbijanje registracije iz te odredbe ne treba sustavno primijeniti na znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda, ako je izgled tog proizvoda zaštićen na temelju prava dizajna ili ako se znak sastoji isključivo od oblika ukrasnog predmeta.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmet C-384/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 2. travnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države – Procjena i upravljanje rizicima od poplava – Direktiva 2007/60/EZ – Članak 7. stavci 1. i 5., članak 10. stavci 1. i 2., kao i članak 15. stavak 1. – Plan upravljanja poplavnim rizicima – Izrada – Obavješćivanje i traženje mišljenja javnosti – Stavljanje na raspolaganje Europskoj komisiji – Vodna područja ES 120 Gran Canaria, ES 122 Fuerteventura, ES 123 Lanzarote, ES 124 Tenerife, ES 125 La Palma, ES 126 La Gomera i ES 127 El Hierro (Španjolska))

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/13

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 2. travnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
      (Predmet C-384/19) (1)

      (Povreda obveze države - Procjena i upravljanje rizicima od poplava - Direktiva 2007/60/EZ - Članak 7. stavci 1. i 5., članak 10. stavci 1. i 2., kao i članak 15. stavak 1. - Plan upravljanja poplavnim rizicima - Izrada - Obavješćivanje i traženje mišljenja javnosti - Stavljanje na raspolaganje Europskoj komisiji - Vodna područja ES 120 Gran Canaria, ES 122 Fuerteventura, ES 123 Lanzarote, ES 124 Tenerife, ES 125 La Palma, ES 126 La Gomera i ES 127 El Hierro (Španjolska))
      (2020/C 230/17)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: u početku E. Manhaeve i E. Sanfrutos Cano, a zatim M. Jauregui Gomez i E. Manhaeve, agenti)

         Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Jiménez García, agent)

         Izreka

                  1.

                  Kraljevina Španjolska je time što nije u propisanom roku utvrdila, objavila i dostavila Europskoj komisiji planove upravljanja poplavnim rizicima za vodna područja ES 120 Gran Canaria, ES 122 Fuerteventura, ES 123 Lanzarote, ES 124 Tenerife, ES 125 La Palma, ES 126 La Gomera i ES 127 El Hierro (Španjolska), povrijedila obveze koje ima na temelju članka 7. stavaka 1. i 5., kao i članka 15. stavka 1. Direktive 2007/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o procjeni i upravljanju rizicima od poplava, te je time što nije u propisanom roku provela obavješćivanje i traženje mišljenja javnosti o izradi planova upravljanja poplavnim rizicima za vodna područja ES 120 Gran Canaria, ES 122 Fuerteventura i ES 125 La Palma, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 10. stavaka 1. i 2. navedene direktive.

                  2.

                  Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 270, 12. 8. 2019.


title: Predmet C-406/19 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. travnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Žalba – EFJP i EPFRR – Troškovi isključeni iz financiranja – Troškovi Kraljevine Španjolske – Povlačenje priznanja organizacija proizvođača – Propuštanje povrata isplaćenih potpora – Teret dokazivanja – Paušalni financijski ispravak)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/14

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 2. travnja 2020. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
      (Predmet C-406/19 P) (1)

      (Žalba - EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Troškovi Kraljevine Španjolske - Povlačenje priznanja organizacija proizvođača - Propuštanje povrata isplaćenih potpora - Teret dokazivanja - Paušalni financijski ispravak)
      (2020/C 230/18)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Castillo de la Torre i J. Aquilina, agenti)

         Druga stranka u postupku: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Jiménez García, agent)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 20. ožujka 2019., Španjolska/Komisija (T-237/17, neobjavljena, EU:T:2019:172), u dijelu u kojem je njome Opći sud poništio Provedbenu odluku Komisije (EU) 2017/264 оd 14. veljače 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), u dijelu u kojem je njome primijenjen paušalni ispravak od 10 % na određene troškove Kraljevine Španjolske.

                  2.

                  Tužba se odbija.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska će, osim vlastitih troškova koji se odnose kako na prvostupanjski postupak u predmetu T-237/17 tako i na žalbeni postupak, snositi i troškove Europske komisije koji se odnose na te postupke.

         (1)  SL C 280, 19. 8. 2019.


title: Predmet C-757/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. listopada 2019. uputio Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) – ES protiv Wallonische Region

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/14

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. listopada 2019. uputio Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) – ES protiv Wallonische Region
      (Predmet C-757/19)
      (2020/C 230/19)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Gericht Erster Instanz Eupen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ES

         Tuženik: Wallonische Region
      Sud Europske unije (šesto vijeće) rješenjem od 28. svibnja 2020. odlučio je da članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi propis države članice u skladu s kojim se osoba koja boravi u toj državi članici može pozvati na izuzeće od obveze registriranja vozila u svojoj državi članici boravka za vozilo koje joj na raspolaganje stavlja društvo sa sjedištem u drugoj državi članici, čiji je izvršni član i u kojoj je to vozilo registrirano, samo ako se u vozilu uvijek nalaze dokumenti kojima se dokazuje da dotična osoba ispunjava pretpostavke za to izuzeće.


title: Predmet C-146/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2020. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – AD, BE, CF protiv Corendon Airlines

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. ožujka 2020. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – AD, BE, CF protiv Corendon Airlines
      (Predmet C-146/20)
      (2020/C 230/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: AD, BE, CF

         Tuženik: Corendon Airlines

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li riječ o otkazivanju leta u smislu članka 2. točke (l) i članka 5. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) ako stvarni zračni prijevoznik let rezerviran u okviru paket aranžmana s planiranim vremenom polaska u 10.20 sati (lokalno vrijeme) prebaci na 8.40 sati (lokalno vrijeme) istog dana?

                  2.

                  Je li obavijest deset dana prije početka putovanja o prebacivanju leta s 10.20 sati (lokalno vrijeme) na 8.40 sati (lokalno vrijeme) istog dana ponuda za preusmjeravanje u smislu članka 5. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. točke (b) iste uredbe?

         (1)  Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-155/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. ožujka 2020. uputio Landgericht Ravensburg (Njemačka) – RT, SV, BC protiv Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank – Zweigniederlassung der Volkswagen Bank GmbH

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. ožujka 2020. uputio Landgericht Ravensburg (Njemačka) – RT, SV, BC protiv Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank – Zweigniederlassung der Volkswagen Bank GmbH
      (Predmet C-155/20)
      (2020/C 230/21)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Ravensburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: RT, SV, BC

         Tuženici: Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank – Zweigniederlassung der Volkswagen Bank GmbH

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 10. stavak 2. točku (l) Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (1) tumačiti na način da se u ugovoru o kreditu

                              a)

                              prilikom sklapanja ugovora o kreditu važeća kamatna stopa koja se primjenjuje u slučaju zakašnjelih uplata mora priopćiti kao apsolutna vrijednost, a barem se kao apsolutna vrijednost mora navesti važeća referentna kamatna stopa (u ovom predmetu osnovna kamatna stopa u skladu s člankom 247. BGB-a [(Građanski zakonik)]) na temelju koje se važeća kamatna stopa koja se primjenjuje u slučaju zakašnjelih uplata izvodi primjenom dodatka na osnovnu kamatu (u ovom predmetu pet postotnih bodova u skladu s člankom 288. stavkom 1. drugom rečenicom BGB-a [(Građanski zakonik)]?

                              b)

                              konkretno mora objasniti mehanizam prilagodbe kamatne stope koja se primjenjuje u slučaju zakašnjelih uplata, a najmanje se mora uputiti na nacionalne odredbe iz kojih se prilagodba kamatne stope koja se primjenjuje u slučaju zakašnjelih uplata može razabrati (članci 247., 288. stavak 1. rečenica 2. BGB-a [(Građanski zakonik)])?

                  2.

                  Treba li članak 10. stavak 2. točku (r) Direktive 2008/48/EZ tumačiti na način da se u ugovoru o kreditu mora navesti konkretan i potrošaču razumljiv postupak za utvrđivanje kompenzacije koju je potrebno platiti u slučaju prijevremene otplate kredita, tako da potrošač visinu kompenzacije koja nastaje u slučaju prijevremenog otkazivanja ugovora barem približno može izračunati??

                  3.

                  Treba li članak 10. stavak 2. točku (s) Direktive 2008/48/EZ tumačiti na način

                              a)

                              da se u ugovoru o kreditu također moraju navesti i nacionalnim pravom predviđena prava na otkaz stranaka ugovora o kreditu, osobito i pravo korisnika kredita na otkaz ugovora iz važnog razloga u skladu s člankom 314. BGB-a [(Građanski zakonik)] kada je riječ o ugovoru s rokom dospijeća?

                              b)

                              (u slučaju niječnog odgovora na prethodno pitanje navedeno u prethodnoj točki a)) da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se navođenje nacionalnog posebnog prava na otkazivanje propisuje kao informacija koja se treba uključiti u smislu članka 10. stavka 2. točke (s) Direktive 2008/48/EZ?

                              c)

                              da se u ugovoru o kreditu za sva prava stranaka tog ugovora mora uputiti na propisani rok i oblik obavijesti o otkazivanju prilikom ostvarivanja tih prava na otkazivanje ugovora o kreditu?

                  4.

                  Je li u slučaju ugovora o potrošačkom kreditu isključeno vjerovnikovo pozivanje na prigovor gubitka prava potrošača na povlačenje iz ugovora u skladu s člankom 14. stavkom 1. prvom rečenicom Direktive 2008/48/EZ

                              a)

                              ako ugovor o kreditu ne sadržava pravilno jednu od obveznih informacija predviđenih člankom 10. stavkom 2. Direktive 2008/48/EZ niti je naknadno pravilno pružena te stoga nije počeo rok povlačenja u skladu s člankom 14. stavkom 1. Direktive 2008/48/EZ?

                              b)

                              (u slučaju niječnog odgovora na prethodno pitanje navedeno u prethodnoj točki a)) ako se gubitak prava u bitnome temelji na vremenu koje je proteklo od sklapanja ugovora i/ili na tome da su obje ugovorne stranke u potpunosti izvršile ugovor i/ili na vjerovnikovu raspolaganju iznosom zajma koji je vraćen ili povratu kreditnih garancija i/ili (u slučaju ugovora o kupoprodaji povezanim s ugovorom o kreditu) na tome što je potrošač koristio ili prodao financirani predmet, a da potrošač u relevantnom razdoblju i prilikom nastanka mjerodavnih okolnosti nije znao da njegovo pravo na povlačenje iz ugovora i dalje postoji te mu se to neznanje ne može razumno pripisati, a vjerovnik također nije mogao pretpostaviti da potrošač o tome ima odgovarajuća saznanja?

                  5.

                  Je li u slučaju ugovora o potrošačkom kreditu isključeno vjerovnikovo pozivanje na prigovor zloupotrebe prava potrošača na povlačenje iz ugovora u skladu s člankom 14. stavkom 1. prvom rečenicom Direktive 2008/48/EZ

                              a)

                              ako ugovor o kreditu ne sadržava pravilno jednu od obveznih informacija predviđenih člankom 10. stavkom 2. Direktive 2008/48/EZ niti je naknadno pravilno pružena te stoga nije počeo rok povlačenja u skladu s člankom 14. stavkom 1. Direktive 2008/48/EZ

                              b)

                              (u slučaju niječnog odgovora na prethodno pitanje navedeno u prethodnoj točki a)) ako se zloupotreba prava u bitnome temelji na vremenu koje je proteklo od sklapanja ugovora i/ili na tome da su obje ugovorne stranke u potpunosti izvršile ugovor i/ili na vjerovnikovu raspolaganju iznosom zajma koji je vraćen ili povratu kreditnih garancija i/ili (u slučaju ugovora o kupoprodaji povezanim s ugovorom o kreditu) na tome što je potrošač koristio ili prodao financirani predmet, a da potrošač u relevantnom razdoblju i prilikom nastanka mjerodavnih okolnosti nije znao da njegovo pravo na povlačenje iz ugovora i dalje postoji te mu se to neznanje ne može razumno pripisati, a vjerovnik također nije mogao pretpostaviti da potrošač o tome ima odgovarajuća saznanja?

         (1)  SL 2008., L 133, str. 66. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58. i ispravak SL 2014., L 283, str. 66.)


title: Predmet C-164/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2020. uputio Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Airhelp Limited protiv Austrian Airlines AG

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. travnja 2020. uputio Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Airhelp Limited protiv Austrian Airlines AG
      (Predmet C-164/20)
      (2020/C 230/22)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesgericht Korneuburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Airhelp Limited

         Tuženik: Austrian Airlines AG

         Prethodno pitanje

      Treba li članke 5., 6. i 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku (1) tumačiti na način da se oboljenje koje je utvrdio liječnik u zračnoj luci i s time povezana nesposobnost za let putnika koji se već nalazi u zrakoplovu koji još nije poletio, uslijed čega zračni prijevoznik odbije prijevoz tog putnika tako da putnik mora napustiti zrakoplov i njegova se prtljaga mora istovariti, treba smatrati „izvanrednom okolnošću” u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe br. 261/2004?

         (1)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-166/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2020. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – BB protiv Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2020. uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) – BB protiv Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija
      (Predmet C-166/20)
      (2020/C 230/23)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Žaliteljica: BB

         Protivna stranka: Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 10. točku (b) Direktive 2005/36/EZ (1), kada ga se promatra u vezi sa svrhom te direktive kako je utvrđena u njezinu članku 1., tumačiti na način da se primjenjuje u situaciji u kojoj osoba nije stekla formalne dokaze o kvalifikacijama zato što je uvjete potrebne za stjecanje stručnih kvalifikacija možebitno ispunila u nekoliko država članica Europske unije, a ne samo u jednoj? U takvoj situaciji, u kojoj osoba nije stekla formalne dokaze o kvalifikacijama zato što je uvjete potrebne za stjecanje stručnih kvalifikacija možebitno ispunila u nekoliko država članica Europske unije, a ne samo u jednoj, treba li poglavlje I. („Opći sustav prepoznavanja dokaza o osposobljenosti”) glave III. Direktive 2005/36/EZ tumačiti na način da ustanovu koja priznaje kvalifikacije obvezuje da ocijeni sadržaj svih dokumenata koje je osoba podnijela koji mogu dokazati stručne kvalifikacije te njihovu sukladnost sa zahtjevima koje država članica domaćin predviđa za stjecanje stručnih kvalifikacija i, po potrebi, primijeni kompenzacijske mjere?

                  2.

                  U situaciji poput predmetne, u kojoj je žaliteljica možebitno ispunila uvjete potrebne za stjecanje stručnih kvalifikacija farmaceuta u smislu članka 44. koji se nalazi u odjeljku 7. poglavlja III. Direktive 2005/36/EZ, ali u nekoliko država članica Europske unije, a ne samo u jednoj te stoga ne raspolaže dokazima o stručnim kvalifikacijama koji su predviđeni u točki 5.6.2. Priloga V. Direktivi 2005/36/EZ, treba li članke 45. i 49. UFEU-a i članak 15. Povelje tumačiti na način da obvezuje nadležna tijela države članice domaćina da ocijene stručnu osposobljenost žaliteljice te ju usporede sa stručnom osposobljenosti koja je obvezna u državi domaćinu te da ujedno ocijene sadržaj podnesenih dokumenata koji mogu dokazati stručne kvalifikacije i njihovu sukladnost s uvjetima koje je država članica domaćin odredila za stjecanje stručnih kvalifikacija i, po potrebi, primijene kompenzacijske mjere?

         (1)  Direktiva 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (SL 2005., L 255, str. 22.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 125. i ispravak SL 2014., L 305, str. 115.).


title: Predmet C-195/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – XC

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. svibnja 2020. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – XC
      (Predmet C-195/20)
      (2020/C 230/24)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XC

         Druga stranka u postupku: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 27. stavke 2 i 3. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (1) kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. (2) tumačiti na način da se pravilu specijalnosti ne protivi mjera oduzimanja slobode zbog djela počinjenog prije predaje osobe, a koje se razlikuje od onog zbog kojega je ta osoba predana, ako je ta osoba državno područje države članice izdavateljice nakon predaje dobrovoljno napustila, kasnije ju je druga država članica izvršenja na temelju novog europskog uhidbenog naloga ponovno predala na državno područje države članice izdavateljice i ta je druga država članica izvršenja dala suglasnost za progon, izricanje presude i izvršavanje zbog tog drugog djela?

         (1)  SL 2002., L 190, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)

         (2)  SL 2009., L 81, str. 24. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 169.)


title: Predmet C-203/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. svibnja 2020. uputio Okresný súd Bratislava III (Slovačka) – kazneni postupak protiv AB i dr., druge stranke HI i Krajská prokuratúra v Bratislave

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. svibnja 2020. uputio Okresný súd Bratislava III (Slovačka) – kazneni postupak protiv AB i dr., druge stranke HI i Krajská prokuratúra v Bratislave
      (Predmet C-203/20)
      (2020/C 230/25)
      Jezik postupka: slovački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Okresný súd Bratislava III

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: AB, CD, EF, GH, IJ, LM, NO, PR, ST, UV, WZ, BC, DE, FG i JL

         Druge stranke u postupku: HI i Krajská prokuratúra v Bratislave

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se načelu ne bis in idem izdavanje europskog uhidbenog naloga u smislu Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP (1) od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica i s obzirom na članak 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kad je kazneni predmet konačno završen oslobađajućom sudskom odlukom ili sudskom odlukom kojom se prekida postupak, ako su te odluke donesene na temelju amnestije koju je zakonodavac oduzeo nakon što su te odluke postale konačne i ako se unutarnjim pravnim poretkom predviđa da oduzimanje takve amnestije dovodi do ukidanja tih odluka tijela javne vlasti ako su donesene i obrazložene na temelju amnestija i pomilovanja te da nestaju zakonske prepreke kaznenom progonu koje su se temeljile na amnestiji koja se tako oduzela a da se pritom ne donosi sudska odluka niti se provodi zaseban sudski postupak?

                  2.

                  Je li odredba nacionalnog zakona kojom se izravno i bez odluke nacionalnog suda ukida odluka nacionalnog suda kojom se prekida kazneni postupak, koja na temelju nacionalnog prava ima prirodu konačne odluke koja dovodi do oslobađanja i na temelju koje se kazneni postupak konačno prekida nakon što je u skladu s nacionalnim zakonom dana amnestija, u skladu s pravom na pošteno suđenje zajamčenim u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i pravom da se ne bude dva puta osuđen ili kažnjen za isto kazneno djelo zajamčenim u članku 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te u članku 82. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

                  3.

                  Je li odredba nacionalnog prava kojom se nadzor Ustavnog suda nad rezolucijom Národne rade Slovenskej republiky (Nacionalno vijeće Slovačke Republike), kojom se oduzima amnestija ili pojedinačna pomilovanja te koja je donesena u skladu s člankom 86. točkom (i) Ustava Slovačke Republike, ograničava samo na ocjenu njezine ustavnosti a da se pritom ne uzimaju u obzir obvezujući akti koje je donijela Europska unija i konkretno Povelja Europske unije o temeljnim pravima, Ugovor o funkcioniranju Europske unije i Ugovor o Europskoj uniji, u skladu s načelom lojalnosti u smislu članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji, članka 267. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, kao i članka 82. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, s pravom na pošteno suđenje zajamčenim u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i pravom da se ne bude dva puta osuđen ili kažnjen za isto kazneno djelo zajamčenim u članku 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

         (1)  SL 2002., L 190, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)


title: Predmet T-399/16: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – CK Telecoms UK Investments protiv Komisije („Tržišno natjecanje – Koncentracije – Djelatnosti bežične telekomunikacije – Maloprodajno tržište usluga pokretnih telekomunikacija – Veleprodajno tržište pristupa i započinjanja poziva iz javnih pokretnih mreža – Stjecanje društva Telefónica Europe koje je proveo Hutchison – Odluka kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem – Oligopolističko tržište – Bitno ograničavanje učinkovitog tržišnog natjecanja – Nekoordinirani učinci – Teret dokazivanja – Zahtjev dokazivanja – Tržišni udjeli – Učinci koncentracije na cijene – Kvantitativna analiza očekivanog pritiska na povećanje cijena – Bliski konkurenti – Značajan konkurentski pritisak – Značajna snaga tržišnog natjecanja – Sporazumi o dijeljenju mreže – Stupanj koncentracije – Herfindahl-Hirschmannov indeks – Pogreška koja se tiče prava – Pogreška u ocjeni”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/21

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – CK Telecoms UK Investments protiv Komisije
      (Predmet T-399/16) (1)

      („Tržišno natjecanje - Koncentracije - Djelatnosti bežične telekomunikacije - Maloprodajno tržište usluga pokretnih telekomunikacija - Veleprodajno tržište pristupa i započinjanja poziva iz javnih pokretnih mreža - Stjecanje društva Telefónica Europe koje je proveo Hutchison - Odluka kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem - Oligopolističko tržište - Bitno ograničavanje učinkovitog tržišnog natjecanja - Nekoordinirani učinci - Teret dokazivanja - Zahtjev dokazivanja - Tržišni udjeli - Učinci koncentracije na cijene - Kvantitativna analiza očekivanog pritiska na povećanje cijena - Bliski konkurenti - Značajan konkurentski pritisak - Značajna snaga tržišnog natjecanja - Sporazumi o dijeljenju mreže - Stupanj koncentracije - Herfindahl-Hirschmannov indeks - Pogreška koja se tiče prava - Pogreška u ocjeni”)
      (2020/C 230/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: CK Telecoms UK Investments Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: T. Wessely, O. Brouwer, odvjetnici, A. Woods, M. Davis, I. Ditchfield, S. Prichard, J. Aitken, R. Romney, M. Dickson, K. Asakura, solicitors, i B. Kennelly, QC)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou, G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski i C. Urraca Caviedes, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: S. Jones, S. Brandon, S. Huijts, C. Blairs, M. Rahman, J. McInnes, M. Brown, B. Potterill, S. Cardell, C. Brannigan, S. Munday, C. Short i A. Dadley, agenti, uz asistenciju R. Williamsa i J. Morrisona, barristers), EE Ltd (Hatfield, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Lindsay, barrister, C. Chapman i J. Hulsmann, solicitors)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2016) 2796 final od 11. svibnja 2016. o proglašenju nespojivom s unutarnjim tržištem koncentracije koja obuhvaća stjecanje društva Telefónica Europe plc koje je proveo Hutchison 3G UK Investments Ltd (predmet COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Komisije C(2016) 2796 final od 11. svibnja 2016. o proglašenju nespojivom s unutarnjim tržištem koncentracije koja obuhvaća stjecanje društva Telefónica Europe plc koje je proveo Hutchison 3G UK Investments Ltd (predmet COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK).

                  2.

                  Europska komisija snosi vlastite troškove, kao i troškove društva CK Telecoms UK Investments Ltd.

                  3.

                  Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske i društvo EE Ltd snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 371, 10. 10. 2016.


title: Predmet T-483/16 RENV: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Cerafogli protiv ESB-a („Javna služba – Osoblje ESB-a – Pritužba zbog diskriminacije i uznemiravanja – Interna upravna istraga – Odbijanje pritužbe – Pravo na djelotvoran pravni lijek – Pravo na saslušanje – Zahtjev za pristup zapisnicima o saslušanju svjedokâ – Uništenje istražnog spisa – Dokazna vrijednost dokaza podnesenih Općem sudu – Manjkavo ispitivanje – Uznemiravanje – Pogreška koja se tiče prava – Dužnost pružanja pomoći – Odgovornost – Uzročnost – Neimovinska šteta”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/22

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Cerafogli protiv ESB-a
      (Predmet T-483/16 RENV) (1)

      („Javna služba - Osoblje ESB-a - Pritužba zbog diskriminacije i uznemiravanja - Interna upravna istraga - Odbijanje pritužbe - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Pravo na saslušanje - Zahtjev za pristup zapisnicima o saslušanju svjedokâ - Uništenje istražnog spisa - Dokazna vrijednost dokaza podnesenih Općem sudu - Manjkavo ispitivanje - Uznemiravanje - Pogreška koja se tiče prava - Dužnost pružanja pomoći - Odgovornost - Uzročnost - Neimovinska šteta”)
      (2020/C 230/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Maria Concetta Cerafogli (Rim, Italija) (zastupnik: L. Levi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: F. Feyerbacher i B. Ehlers, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 270. UFEU-a i članku 50.a Statuta Suda Europske unije, kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke ESB-a od 24. studenoga 2009. o zatvaranju interne upravne istrage pokrenute nakon tužiteljičine pritužbe zbog diskriminacije i povrede njezina dostojanstva, koji imaju obilježja uznemiravanja i povrede politike dostojanstva na radnom mjestu na snazi u ESB-u te, ako je potrebno, poništenje ESB-ove odluke od 24. ožujka 2010. kojom se odbija njezina posebna žalba i, s druge strane, da se ESB-u naloži plaćanje naknade štete.

         Izreka

                  1.

                  Poništavaju se odluka Europske središnje banke (ESB) od 24. studenoga 2009. o zatvaranju interne upravne istrage pokrenute nakon pritužbe Marije Concette Cerafogli i ESB-ova odluka od 24. ožujka 2010. o odbijanju posebne žalbe M. C. Cerafogli.

                  2.

                  ESB-u se nalaže da M. C. Cerafogli na ime naknade štete plati iznos od 20 000 eura.

                  3.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  4.

                  ESB-u se nalaže snošenje, osim vlastitih troškova, dvije trećine troškova koje je imala M. C. Cerafogli u prvotnom postupku pred Službeničkim sudom Europske unije u okviru tužbe u predmetu F-43/10, u žalbenom postupku u predmetu T-114/13 P i u ovom postupku u okviru predmeta T-483/16 RENV.

                  5.

                  M. C. Cerafogli nalaže se snošenje trećine vlastitih troškova koje je imala u prvotnom postupku pred Službeničkim sudom u okviru tužbe u predmetu F-43/10, u žalbenom postupku u predmetu T-114/13 P i u ovom postupku u okviru predmeta T-483/16 RENV.

         (1)  SL C 209, 31. 7. 2010. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-43/10 i prenesen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016. pod brojem F-43/10 RENV)


title: Predmet T-649/17: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – ViaSat protiv Komisije („Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Dokument o mjerama propisanim kako bi se osiguralo da ovlašteni operatori pokretnih satelitskih sustava ispunjavaju zajedničke uvjete iz Odluke br. 626/2008/EZ – Prešutno i izričito odbijanje pristupa – Izuzeće u vezi sa zaštitom ciljeva inspekcija, istraga i revizija – Prevladavajući javni interes – Djelomično odbijanje pristupa”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/23

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – ViaSat protiv Komisije
      (Predmet T-649/17) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokument o mjerama propisanim kako bi se osiguralo da ovlašteni operatori pokretnih satelitskih sustava ispunjavaju zajedničke uvjete iz Odluke br. 626/2008/EZ - Prešutno i izričito odbijanje pristupa - Izuzeće u vezi sa zaštitom ciljeva inspekcija, istraga i revizija - Prevladavajući javni interes - Djelomično odbijanje pristupa”)
      (2020/C 230/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Ruiz Calzado, L. Marco Perpiñà, P. de Bandt i M. Gherghinaru, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i S. Delaude, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Inmarsat Ventures Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Spontoni, B. Amory, É. Barbier de La Serre, odvjetnici, i A. Howard, barrister)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU za poništenje Komisijine prešutne odluke o odbijanju tužiteljeva ponovnog zahtjeva od 31. svibnja 2017. za pristup „Planu mjera kojemu je svrha da odabrani i ovlašteni operatori za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS) ispunjavanju zajedničke uvjete navedene u Odluci br. 626/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2008. o odabiru i odobrenju sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS), uključujući nove prijelazne faze i odgovarajuće rokove”, kao i za poništenje Odluke Komisije C(2017) 8219 final od 1. prosinca 2017. o odbijanju pristupa navedenom planu.

         Izreka

                  1.

                  Nema više potrebe odlučivati o zakonitosti prešutne odluke Europske komisije o odbijanju ponovnog zahtjeva društva ViaSat, Inc. od 31. svibnja 2017. za pristup „Planu mjera kojemu je svrha da odabrani i ovlašteni operatori za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS) ispunjavanju zajedničke uvjete navedene u Odluci br. 626/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2008. o odabiru i odobrenju sustava za pružanje pokretnih satelitskih usluga (MSS), uključujući nove prijelazne faze i odgovarajuće rokove”.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Društvu ViaSat nalaže se snošenje, osim tri četvrtine vlastitih troškova, tri četvrtine troškova Komisije i društva Inmarsat Ventures Ltd.

                  4.

                  Komisiji se nalaže snošenje, osim jedne četvrtine vlastitih troškova, jedne četvrtine troškova društava ViaSat i Inmarsat Ventures.

         (1)  SL C 402, 27. 11. 2017.


title: Predmet T-518/18: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – YG protiv Komisije („Javna služba – Dužnosnici – Promaknuće – Postupak promaknuća za 2017. – Odluka o nepromicanju tužitelja u razred AD 9 – Usporedba zasluga – Jednako postupanje – Očita pogreška u ocjeni – Obveza obrazlaganja”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/24

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – YG protiv Komisije
      (Predmet T-518/18) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Promaknuće - Postupak promaknuća za 2017. - Odluka o nepromicanju tužitelja u razred AD 9 - Usporedba zasluga - Jednako postupanje - Očita pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja”)
      (2020/C 230/29)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: YG (zastupnici: S. Rodrigues i A. Champetier, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid, B. Eggers i L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 13. studenoga 2017. o nepromicanju tužitelja na temelju postupka promaknuća za 2017.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: Predmet T-574/18: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Agrochem-Maks protiv Komisije („Sredstva za zaštitu bilja – Aktivna tvar oksasulfuron – Neproduljenje odobrenja za stavljanje na tržište – Obveza obrazlaganja – Članak 41. stavak 2. točka (c) Povelje o temeljnim pravima – Očita pogreška u ocjeni – Članak 6. točka (f) Uredbe (EZ) br. 1107/2009 i točka 2.2. Priloga II. Uredbi br. 1107/2009 – Načelo opreznosti”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/24

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Agrochem-Maks protiv Komisije
      (Predmet T-574/18) (1)

      („Sredstva za zaštitu bilja - Aktivna tvar oksasulfuron - Neproduljenje odobrenja za stavljanje na tržište - Obveza obrazlaganja - Članak 41. stavak 2. točka (c) Povelje o temeljnim pravima - Očita pogreška u ocjeni - Članak 6. točka (f) Uredbe (EZ) br. 1107/2009 i točka 2.2. Priloga II. Uredbi br. 1107/2009 - Načelo opreznosti”)
      (2020/C 230/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Agrochem-Maks d.o.o. (Zagreb, Hrvatska) (zastupnik: S. Pappas, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis, I. Naglis i G. Koleva, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Kraljevina Švedska (zastupnici: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg i H. Eklinder, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2018/1019 od 18. srpnja 2018. o neproduljenju odobrenja aktivne tvari oksasulfuron u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i o izmjeni Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 540/2011 (SL 2018., L 183, str. 14.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Agrochem-Maks d.o.o. snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije u okviru ove tužbe i postupka privremene pravne zaštite.

                  3.

                  Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet T-615/18: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Diesel protiv EUIPO-a – Sprinter megacentros del deporte (Prikaz zakrivljene i uglate linije) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje zakrivljenu i uglatu liniju – Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje veliko slovo „D” i raniji međunarodni figurativni žig koji prikazuje uglatu liniju – Relativni razlog za odbijanje – Stvarna uporaba ranijeg žiga – Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/25

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Diesel protiv EUIPO-a – Sprinter megacentros del deporte (Prikaz zakrivljene i uglate linije)
      (Predmet T-615/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje zakrivljenu i uglatu liniju - Raniji figurativni žig Europske unije koji prikazuje veliko slovo „D” i raniji međunarodni figurativni žig koji prikazuje uglatu liniju - Relativni razlog za odbijanje - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 42. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2020/C 230/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Diesel SpA (Breganze, Italija) (zastupnici: A. Parassina i A. Giovannardi, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sprinter megacentros del deporte, SL (Elche, Španjolska) (zastupnici: S. Malynicz, QC, i T. Austen, barrister)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 3. kolovoza 2018. (predmet R 2657/2017-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Diesel i Sprinter megacentros del deporte.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 3. kolovoza 2018. (predmet R 2657/2017-5) u dijelu koji se odnosi na raniji žig br. 583708 za „traperice za muškarce i žene”i„obuću”iz razreda 25.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Društvu Diesel SpA, EUIPO-u i društvu Sprinter megacentros del deporte, SL nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 455, 17. 12. 2018.


title: Predmet T-677/18: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – Intercontinental Great Brands (gullón TWINS COOKIE SANDWICH) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije gullón TWINS COOKIE SANDWICH – Raniji figurativni žig Europske unije OREO – Relativni razlog za odbijanje – Narušavanje ugleda – Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/26

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Galletas Gullón protiv EUIPO-a – Intercontinental Great Brands (gullón TWINS COOKIE SANDWICH)
      (Predmet T-677/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije gullón TWINS COOKIE SANDWICH - Raniji figurativni žig Europske unije OREO - Relativni razlog za odbijanje - Narušavanje ugleda - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 230/32)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španjolska) (zastupnici: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita i M. Corbal San Adrián, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Intercontinental Great Brands LLC (East Hanover, New Jersey, Sjedinjene Države) (zastupnik: C. Duch Fonoll, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2018. (predmet R 2378/2017-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Intercontinental Great Brands i Galletas Gullón.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Galletas Gullón, SA, nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova koje su u okviru ovog postupka snosili Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društvo Intercontinental Great Brands LLC.

         (1)  SL C 35, 28. 1. 2019.


title: Predmet T-696/18: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Consejo Regulador „Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” protiv EUIPO-a – Airesano Foods (AIRESANO BLACK El ibérico de Teruel) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije AIRESANO BLACK El ibérico de Teruel – Raniji figurativni žig Europske unije JAMON DE TERUEL CONSEJO REGULADOR DE LA DENOMINACION DE ORIGEN – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Nepostojanje sličnosti znakova – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/27

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Consejo Regulador „Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” protiv EUIPO-a – Airesano Foods (AIRESANO BLACK El ibérico de Teruel)
      (Predmet T-696/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije AIRESANO BLACK El ibérico de Teruel - Raniji figurativni žig Europske unije JAMON DE TERUEL CONSEJO REGULADOR DE LA DENOMINACION DE ORIGEN - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Nepostojanje sličnosti znakova - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 230/34)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida „Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” (Teruel, Španjolska) (zastupnici: F. Pérez Álvarez i J. Pérez Itarte, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. F. Crespo Carrillo i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Airesano Foods, SL (La Puebla de Valverde, Španjolska) (zastupnik: J. Sanmartín Sanmartín, odvjetnica)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnici: L. Aguilera Ruiz i M. J. Ruiz Sánchez, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. rujna 2018. (predmet R 88/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida „Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” i Airesano Foods.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida „Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” će snositi, osim vlastitih troškova, troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Airesano Foods, SL.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska će snositi vlastite troškove.

         (1)  SL C 35, 28. 1. 2019.


title: Predmet T-701/18: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Campbell protiv Komisije („Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Dokumenti koji se odnose na to je li Irska poštovala okvirne odluke 2008/909/PUP, 2008/947/PUP i 2009/829/PUP – Odbijanje pristupa – Članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe br. 1049/2001 – Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija – Opća pretpostavka o povjerljivosti”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/28

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Campbell protiv Komisije
      (Predmet T-701/18) (1)

      („Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti koji se odnose na to je li Irska poštovala okvirne odluke 2008/909/PUP, 2008/947/PUP i 2009/829/PUP - Odbijanje pristupa - Članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe br. 1049/2001 - Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija - Opća pretpostavka o povjerljivosti”)
      (2020/C 230/35)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Liam Campbell (Dundalk, Irska) (zastupnici: J. MacGuill, solicitor, i E. Martin-Vignerte, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Spina i C. Ehrbar, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2018) 6642 final od 4. listopada 2018. o odbijanju pristupa dokumentima koji se odnose na to je li Irska poštovala svoje obveze koje ima na temelju Okvirne odluke Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere oduzimanja slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji (SL 2008., L 327, str. 27.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 111.), Okvirne odluke Vijeća 2008/947/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja na presude i probacijske odluke s ciljem nadzora probacijskih mjera i alternativnih sankcija (SL 2008., L 337, str. 102.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 148.) i Okvirne odluke Vijeća 2009/829/PUP od 23. listopada 2009. o primjeni načela uzajamnog priznavanja odluka o mjerama nadzora među državama članicama Europske unije kao alternative privremenom pritvoru (SL 2009., L 294, str. 20.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 226.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Odluka Europske komisije C(2018) 6642 final od 4. listopada 2018. o odbijanju pristupa dokumentima koji se odnose na to je li Irska poštovala svoje obveze koje ima na temelju Okvirne odluke Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere oduzimanja slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji, Okvirne odluke Vijeća 2008/947/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja na presude i probacijske odluke s ciljem nadzora probacijskih mjera i alternativnih sankcija i Okvirne odluke Vijeća 2009/829/PUP od 23. listopada 2009. o primjeni načela uzajamnog priznavanja odluka o mjerama nadzora među državama članicama Europske unije kao alternative privremenom pritvoru.

                  2.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmeti T-724/18 i T-184/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Aurea Biolabs protiv EUIPO-a – Avizel (AUREA BIOLABS) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije AUREA BIOLABS – Raniji verbalni žig Europske unije AUREA – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Sličnost proizvoda – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Ispravak odluke žalbenog vijeća – Članak 102. Uredbe 2017/1001”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/29

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Aurea Biolabs protiv EUIPO-a – Avizel (AUREA BIOLABS)
      (Predmeti T-724/18 i T-184/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije AUREA BIOLABS - Raniji verbalni žig Europske unije AUREA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Ispravak odluke žalbenog vijeća - Članak 102. Uredbe 2017/1001”)
      (2020/C 230/36)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Aurea Biolabs Pte Ltd (Cochin, Indija) (zastupnici: B. Brandreth, QC, i L. Oommen, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: K. Kompari, H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Avizel SA (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: C. De Keersmaeker i W.-J. Cosemans, odvjetnici)

         Predmet

      U predmetu T-724/18, tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. rujna 2018. (predmet R 814/2018-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Avizel i Aurea Biolabs i, u predmetu T-184/19, tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. siječnja 2019. (predmet R 814/2018-2 (CORR)), kojom se ispravlja odluka od 11. rujna 2018.

         Izreka

                  1.

                  Predmeti T-724/18 i T-184/19 spajaju se u svrhu donošenja presude.

                  2.

                  Tužbe se odbijaju.

                  3.

                  Društvu Aurea Biolabs Pte Ltd, Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društvu Avizel SA nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: Predmet T-739/18: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Darment protiv Komisije („Okoliš – Fluorirani staklenički plinovi – Uredba (EU) br. 517/2014 – Stavljanje na tržište fluoriranih ugljikovodika – Odluka kojom se utvrđuje da je poduzetnik premašio dodijeljenu kvotu i kojom mu se izriče sankcija – Ispravak elektroničkog registra kvota – Prijenos kvota – Odobrenje za korištenje kvotama – Načelo dobre uprave”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/30

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Darment protiv Komisije
      (Predmet T-739/18) (1)

      („Okoliš - Fluorirani staklenički plinovi - Uredba (EU) br. 517/2014 - Stavljanje na tržište fluoriranih ugljikovodika - Odluka kojom se utvrđuje da je poduzetnik premašio dodijeljenu kvotu i kojom mu se izriče sankcija - Ispravak elektroničkog registra kvota - Prijenos kvota - Odobrenje za korištenje kvotama - Načelo dobre uprave”)
      (2020/C 230/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Darment Oy (Helsinki, Finska) (zastupnik: C. Ginter, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, A. C. Becker i M. Jauregui Gomez, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 16. listopada 2018. kojom se utvrđuje da je tužitelj u 2017. premašio svoju kvotu za stavljanje na tržište fluoriranih ugljikovodika i kojom mu se izriče sankcija koja se sastoji u smanjenju njegove kvote za sljedeće razdoblje dodjele kvota za 31 370 tona ekvivalenta CO2.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Europske komisije od 16. listopada 2018. kojom se utvrđuje da je Darment Oy u 2017. premašio svoju kvotu za stavljanje na tržište fluoriranih ugljikovodika i kojom mu se izriče sankcija koja se sastoji u smanjenju njegove kvote za sljedeće razdoblje dodjele kvota za 31 370 tona ekvivalenta CO2.

                  2.

                  Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: Predmeti T-84/19 i T-88/19 do T-98/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Cinkciarz.pl protiv EUIPO-a – MasterCard International ([We IntelliGence the World E.A.]) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijave figurativnih žigova Europske unije We IntelliGence the World, currencymachineassistant, robodealer, currencyassistant, tradingcurrencyassistant, CKPL, moneypersonalassistant, moneyassistant, currencypersonalassistant, CNTX Trading, AIdealer i CNTX – Raniji figurativni žigovi Europske unije i Ujedinjene Kraljevine koji prikazuju dva kruga koja se isprepliću ili dva diska koja se preklapaju – Obustava postupka – Članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/30

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Cinkciarz.pl protiv EUIPO-a – MasterCard International ([We IntelliGence the World E.A.])
      (Predmeti T-84/19 i T-88/19 do T-98/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijave figurativnih žigova Europske unije We IntelliGence the World, currencymachineassistant, robodealer, currencyassistant, tradingcurrencyassistant, CKPL, moneypersonalassistant, moneyassistant, currencypersonalassistant, CNTX Trading, AIdealer i CNTX - Raniji figurativni žigovi Europske unije i Ujedinjene Kraljevine koji prikazuju dva kruga koja se isprepliću ili dva diska koja se preklapaju - Obustava postupka - Članak 71. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625”)
      (2020/C 230/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poljska) (zastupnici: E. Skrzydło-Tefelska i K. Gajek, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Söder i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Olsen, B. Hitchens, P. Andreottola, solicitors, G. Tritton i A. Muir Wood, barristers)

         Predmet

      Dvanaest tužbi podnesenih protiv odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. prosinca 2018. (predmeti R 1062/2018-2, R 1059/2018-2, R 1058/2018-2, R 1057/2018-2, R 1056/2018-2, R 1060/2018-2, R 1055/2018-2, R 1054/2018-2, R 1053/2018-2, R 986/2018-2, R 1063/2018-2 i R 1064/2018-2), koje se odnose na postupke povodom prigovora između društava MasterCard International i Cinkciarz.pl.

         Izreka

                  1.

                  Predmeti T-84/19 i T-88/19 do T-98/19 se spajaju u svrhu donošenja presude.

                  2.

                  Poništavaju se odluke drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 7. prosinca 2018. (predmeti R 1062/2018-2, R 1059/2018-2, R 1058/2018-2, R 1057/2018-2, R 1056/2018-2, R 1060/2018-2, R 1055/2018-2, R 1054/2018-2, R 1053/2018-2, R 986/2018-2, R 1063/2018-2 i R 1064/2018-2).

                  3.

                  EUIPO će snositi vlastite troškove kao i troškove društva Cinkciarz.pl sp. z o.o. u postupku pred Općim sudom.

                  4.

                  MasterCard International, Inc. snosit će vlastite troškove u vezi s postupkom pred Općim sudom.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet T-213/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – AW protiv Parlamenta („Javna služba – Dužnosnici – Socijalna sigurnost – Članak 73. Pravilnika o osoblju – Zajednička pravila o osiguranju od rizika profesionalne bolesti ili nesreće – Članak 16. – Prijava profesionalne bolesti – Članak 22. – Liječničko povjerenstvo – Odbijanje priznavanja profesionalnog uzroka bolesti – Nepravilnost mišljenja liječničkog povjerenstva”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/31

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – AW protiv Parlamenta
      (Predmet T-213/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Socijalna sigurnost - Članak 73. Pravilnika o osoblju - Zajednička pravila o osiguranju od rizika profesionalne bolesti ili nesreće - Članak 16. - Prijava profesionalne bolesti - Članak 22. - Liječničko povjerenstvo - Odbijanje priznavanja profesionalnog uzroka bolesti - Nepravilnost mišljenja liječničkog povjerenstva”)
      (2020/C 230/39)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: AW (zastupnici: L. Levi i S. Rodrigues, odvjetnici)
      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: T. Lazian i I. Lázaro Betancor, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje odluka Parlamenta od 7. kolovoza 2018. o odbijanju zahtjevâ za priznavanje profesionalnog uzroka bolesti koje je tužitelj podnio 15. i 28. srpnja 2016.

         Izreka

                  1.

                  Poništavaju se odluke Europskog parlamenta od 7. kolovoza 2018. o odbijanju zahtjevâ za priznavanje profesionalnog uzroka bolesti osobe AW podnesenih 15. i 28. srpnja 2016.

                  2.

                  Parlamentu se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmet T-333/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Ntolas protiv EUIPO-a – General Nutrition Investment (GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES – Raniji verbalni žig Europske unije GNC – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/32

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Ntolas protiv EUIPO-a – General Nutrition Investment (GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES)
      (Predmet T-333/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES - Raniji verbalni žig Europske unije GNC - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 230/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Christos Ntolas (Wuppertal, Njemačka) (zastupnik: C. Renger, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: P. Sipos, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: General Nutrition Investment Co. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Države) (zastupnik: M. Rijsdijk, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. ožujka 2019. (predmet R 1343/2017-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između General Nutrition Investment i Christosa Ntolasa.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Christosu Ntolasu nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva General Nutrition Investment Co..

         (1)  SL C 246, 22. 7. 2019.


title: Predmet T-341/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Martínez Albainox protiv EUIPO-a – Taser International (TASER) (Žig Europske unije – Postupak proglašavanja žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije TASER – Raniji verbalni žigovi Europske unije TASER – Relativni razlozi za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Šteta za ugled – Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga – Članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/33

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Martínez Albainox protiv EUIPO-a – Taser International (TASER)
      (Predmet T-341/19) (1)

      (Žig Europske unije - Postupak proglašavanja žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije TASER - Raniji verbalni žigovi Europske unije TASER - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Šteta za ugled - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga - Članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)
      (2020/C 230/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Martínez Albainox, SL (Albacete, Španjolska) (zastupnik: J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Taser International, Inc. (Scottsdale, Arizona, Sjedinjene Američke Države)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. ožujka 2019. (predmet R 1577/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Taser International i Martínez Albainox.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Martínez Albainox, SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 255, 29. 7. 2019.


title: Predmet T-342/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Martínez Albainox protiv EUIPO-a – Taser International (TASER) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije TASER – Raniji verbalni žigovi Europske unije TASER – Relativni razlozi za odbijanje – Šteta za ugled – Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga – Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/34

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Martínez Albainox protiv EUIPO-a – Taser International (TASER)
      (Predmet T-342/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije TASER - Raniji verbalni žigovi Europske unije TASER - Relativni razlozi za odbijanje - Šteta za ugled - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 230/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Martínez Albainox, SL (Albacete, Španjolska) (zastupnik: J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Taser International, Inc. (Scottsdale, Arizona, Sjedinjene Američke Države)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. ožujka 2019. (predmet R 1576/2018-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Taser International i Martínez Albainox.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Martínez Albainox, SL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 255, 29. 7. 2019.


title: Predmet T-506/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Workspace Group protiv EUIPO-a – Technopolis Holding (UMA WORKSPACE) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije UMA WORKSPACE – Raniji figurativni žig Europske unije te raniji figurativni žig i verbalni žigovi Ujedinjene Kraljevine WORKSPACE – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/34

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Workspace Group protiv EUIPO-a – Technopolis Holding (UMA WORKSPACE)
      (Predmet T-506/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije UMA WORKSPACE - Raniji figurativni žig Europske unije te raniji figurativni žig i verbalni žigovi Ujedinjene Kraljevine WORKSPACE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 230/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Workspace Group plc (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: N. Hine, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Technopolis Holding Oyj (Oulu, Finska) (zastupnici: E. Skrzydło-Tefelska i K. Gajek, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. svibnja 2019. (predmet R 1910/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Workspace Group i Technopolis Holding.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Workspace Group plc nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 288, 26. 8. 2019.


title: Predmet T-564/19: Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Lozano Arana i dr. protiv EUIPO-a – Coltejer (LIBERTADOR) („Žig Europske unije – Postupak povodom opoziva – Verbalni žig Europske unije LIBERTADOR – Stvarna uporaba žiga – Članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 – Pravo na saslušanje – Članak 94. Uredbe 2017/1001 – Uredna dostava – Članak 60. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (koji je postao članak 60. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) – Nepodnošenje dokaza za stvarnu uporabu žiga u dodijeljenom roku – Članak 19. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (koji je postao članak 19. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625)”)

text:
               13.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/35

      Presuda Općeg suda od 28. svibnja 2020. – Lozano Arana i dr. protiv EUIPO-a – Coltejer (LIBERTADOR)
      (Predmet T-564/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Europske unije LIBERTADOR - Stvarna uporaba žiga - Članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 - Pravo na saslušanje - Članak 94. Uredbe 2017/1001 - Uredna dostava - Članak 60. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (koji je postao članak 60. Delegirane uredbe (EU) 2018/625) - Nepodnošenje dokaza za stvarnu uporabu žiga u dodijeljenom roku - Članak 19. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (koji je postao članak 19. stavak 1. Delegirane uredbe (EU) 2018/625)”)
      (2020/C 230/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Antonio Lozano Arana (Cali, Kolumbija), Daniel Simon Benmaor (Marseille, Francuska), Marion Esther Benmaor (Marseille), Valérie Brigitte Danielle Servant (Marakeš, Maroko) (zastupnik: M. Angelier, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Coltejer SA (Itagüí, Kolumbija)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. lipnja 2019. (predmet R 2482/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Coltejera, s jedne strane i Alberta Benmaora i Lozanoa Arane, s druge strane.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nalaže se Antoniju Lozanu Arani, Danielu Simonu Benmaoru, Marion Esther Benmaor i Valérie Brigitte Danielle Servant snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 337, 7. 10. 2019.


title: Predmet T-718/18: Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – Boyer protiv EUIPO-a – Philicon-97 (PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com – Raniji nacionalni figurativni žig PHILICON – Relativni razlog za odbijanje – Općepoznati žig u smislu članka 6.a Pariške konvencije – Članak 8. stavak 2. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 2. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               3.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/15

      Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – Boyer protiv EUIPO-a – Philicon-97 (PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com)
      (Predmet T-718/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com - Raniji nacionalni figurativni žig PHILICON - Relativni razlog za odbijanje - Općepoznati žig u smislu članka 6.a Pariške konvencije - Članak 8. stavak 2. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 2. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2020/C 255/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Boyer (Moissac, Francuska) (zastupnik: E. Junca, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Lapinskaite, A. Folliard-Monguiral, H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Philicon-97 AD (Plovdiv, Bugarska) (zastupnici: V. Pavlov i M. Lazarov, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. listopada 2018. (predmet R 374/2018-4) u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava Philicon 97 i Boyer.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Boyer nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: Predmet C-452/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 3 de Teruel – Španjolska) – XZ protiv Ibercaja Banco, SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 93/13/EEZ – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Ugovor o hipotekarnom zajmu – Klauzula o ograničenju promjenjivosti kamatne stope (tzv. odredba „o najnižoj kamatnoj stopi”) – Ugovor o obnovi – Odricanje od osporavanja odredaba ugovora pred sudom – Neobvezatnost)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/2

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Teruel – Španjolska) – XZ protiv Ibercaja Banco, SA
      (Predmet C-452/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Ugovor o hipotekarnom zajmu - Klauzula o ograničenju promjenjivosti kamatne stope (tzv. odredba „o najnižoj kamatnoj stopi”) - Ugovor o obnovi - Odricanje od osporavanja odredaba ugovora pred sudom - Neobvezatnost)
      (2020/C 287/02)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Teruel

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XZ

         Tuženik: Ibercaja Banco, SA

         Izreka

                  1.

                  Članak 6. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da mu se ne protivi mogućnost da odredba ugovora koji su sklopili prodavatelj robe ili pružatelj usluga i potrošač, a za koju se u sudskom postupku može utvrditi da je nepoštena, valjano bude predmet ugovora o obnovi između tog prodavatelja robe ili pružatelja usluga i tog potrošača, kojim se potonji odriče učinaka do kojih bi dovelo proglašavanje te odredbe nepoštenom, pod uvjetom da je to odricanje rezultat slobodnog i informiranog pristanka potrošača, što je na nacionalnom sudu da provjeri.

                  2.

                  Članak 3. stavak 2. Direktive 93/13 treba tumačiti na način da se za odredbu ugovora koji su sklopili prodavatelj robe ili pružatelj usluga i potrošač kako bi izmijenili potencijalno nepoštenu odredbu prethodno sklopljenog ugovora odnosno kako bi uredili posljedice njezine nepoštenosti može smatrati da se ni o njoj samoj nije pojedinačno pregovaralo i da se, prema potrebi, može proglasiti nepoštenom.

                  3.

                  Članak 3. stavak 1., članak 4. stavak 2. i članak 5. Direktive 93/13 treba tumačiti na način da zahtjev transparentnosti koji na temelju tih odredaba obvezuje prodavatelja robe ili pružatelja usluga podrazumijeva da se prilikom sklapanja ugovora o hipotekarnom zajmu uz promjenjivu kamatnu stopu u kojem se utvrđuje odredba „o najnižoj kamatnoj stopi” potrošaču mora omogućiti da shvati ekonomske posljedice koje za njega proizlaze iz mehanizma koji pokreće ta odredba o „najnižoj kamatnoj stopi”, osobito stavljanjem na raspolaganje informacija o prošlim kretanjima indeksa na temelju kojeg se kamatna stopa izračunava.

                  4.

                  Članak 3. stavak 1. Direktive 93/13, u vezi s točkom 1. podtočkom (q) njezina Priloga, kao i njezin članak 6. stavak 1. treba tumačiti na način da:

                              —

                              odredba sadržana u ugovoru koji su sklopili prodavatelj robe ili pružatelj usluga i potrošač kako bi razriješili postojeći spor, a kojom se potrošač odriče isticanja pred nacionalnim sudom zahtjeva koje bi mogao istaknuti da nema te odredbe, može se smatrati „nepoštenom”, osobito ako navedeni potrošač nije mogao raspolagati relevantnim informacijama koje bi mu omogućile shvaćanje pravnih posljedica koje za njega iz te odredbe proizlaze;

                              —

                              tog potrošača ne obvezuje odredba kojom se on u budućim sporovima odriče podnošenja sudskih tužbi utemeljenih na pravima koja izvodi iz Direktive 93/13.

         (1)  SL C 381, 22. 10. 2018.


title: Predmet C-575/18 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 9. srpnja 2020. – Češka Republika protiv Europske komisije (Žalba – Vlastita sredstva Europske unije – Financijska odgovornost država članica – Zahtjev za oslobađanje od obveze stavljanja na raspolaganje vlastitih sredstava – Tužba za poništenje – Dopuštenost – Dopis Europske komisije – Pojam „akt koji se može pobijati” – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Djelotvorna sudska zaštita – Tužba koja se temelji na Unijinu stjecanju bez osnove)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 9. srpnja 2020. – Češka Republika protiv Europske komisije
      (Predmet C-575/18 P) (1)

      (Žalba - Vlastita sredstva Europske unije - Financijska odgovornost država članica - Zahtjev za oslobađanje od obveze stavljanja na raspolaganje vlastitih sredstava - Tužba za poništenje - Dopuštenost - Dopis Europske komisije - Pojam „akt koji se može pobijati” - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Djelotvorna sudska zaštita - Tužba koja se temelji na Unijinu stjecanju bez osnove)
      (2020/C 287/03)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Žalitelj: Češka Republika (zastupnici: O. Serdula, J. Vláčil i M. Smolek, agenti)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: u početku M. Owsiany-Hornung i Z. Malůšková, a zatim Z. Malůšková i J.-P. Keppenne, agenti)

         Intervenijent u potporu žalitelju: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans, M. L. Noort, M. H. S. Gijzen i J. Langer, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Češka Republika snosi, uz vlastite troškove, i one Europske komisije.

                  3.

                  Kraljevina Nizozemska snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 408, 12. 11. 2018.


title: Predmet C-673/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris – Francuska) – Santen SAS protiv Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle (Zahtjev za prethodnu odluku – Lijek za humanu primjenu – Svjedodžba o dodatnoj zaštiti za lijekove – Uredba (EZ) br. 469/2009 – Članak 3. točka (d) – Uvjeti za dodjelu svjedodžbe – Dobivanje prvog odobrenja za stavljanje u promet proizvoda kao lijeka – Odobrenje za stavljanje u promet nove terapijske primjene poznatog aktivnog sastojka)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Paris – Francuska) – Santen SAS protiv Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle
      (Predmet C-673/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Lijek za humanu primjenu - Svjedodžba o dodatnoj zaštiti za lijekove - Uredba (EZ) br. 469/2009 - Članak 3. točka (d) - Uvjeti za dodjelu svjedodžbe - Dobivanje prvog odobrenja za stavljanje u promet proizvoda kao lijeka - Odobrenje za stavljanje u promet nove terapijske primjene poznatog aktivnog sastojka)
      (2020/C 287/04)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel de Paris

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Santen SAS

         Druga stranka u žalbenom postupku: Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

         Izreka

      Članak 3. točku (d) Uredbe (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove treba tumačiti na način da se odobrenje za stavljanje u promet ne može smatrati prvim odobrenjem za stavljanje u promet u smislu te odredbe ako se ono odnosi na novu terapijsku primjenu aktivnog sastojka ili mješavine aktivnih sastojaka koja je već bila predmet odobrenja za stavljanje u promet za drukčiju terapijsku primjenu.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.


title: Spojeni predmeti C-698/18 i C-699/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Specializat Mureş – Rumunjska) – SC Raiffeisen Bank SA protiv JB (C-698/18), BRD Groupe Société Générale SA protiv KC (C-699/18) (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 93/13/EEZ – Ugovor o nenamjenskom kreditu – Ugovor koji je u cijelosti ispunjen – Utvrđivanje nepoštenosti ugovornih odredbi – Tužba za povrat iznosa koji su neosnovano uplaćeni na temelju nepoštene ugovorne odredbe – Pravila sudskog postupka – Redovna sudska tužba koja ne podliježe zastari – Redovna sudska tužba osobne i imovinske naravi koja podliježe zastari – Trenutak od kojeg počinje teći rok zastare – Objektivni trenutak kad je potrošač saznao za postojanje nepoštene ugovorne odredbe)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/4

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Specializat Mureş – Rumunjska) – SC Raiffeisen Bank SA protiv JB (C-698/18), BRD Groupe Société Générale SA protiv KC (C-699/18)
      (Spojeni predmeti C-698/18 i C-699/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 93/13/EEZ - Ugovor o nenamjenskom kreditu - Ugovor koji je u cijelosti ispunjen - Utvrđivanje nepoštenosti ugovornih odredbi - Tužba za povrat iznosa koji su neosnovano uplaćeni na temelju nepoštene ugovorne odredbe - Pravila sudskog postupka - Redovna sudska tužba koja ne podliježe zastari - Redovna sudska tužba osobne i imovinske naravi koja podliježe zastari - Trenutak od kojeg počinje teći rok zastare - Objektivni trenutak kad je potrošač saznao za postojanje nepoštene ugovorne odredbe)
      (2020/C 287/05)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Specializat Mureş

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: SC Raiffeisen Bank SA (C-698/18), BRD Groupe Société Générale SA (C-699/18)

         Tuženik: JB (C-698/18), KC (C-699/18)

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. točku (b), članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji, iako predviđa da tužba za utvrđivanje ništetnosti nepoštene odredbe sadržane u ugovoru sklopljenom između trgovca i potrošača ne podliježe zastari, na tužbu za utvrđivanje restitucijskih učinaka tog utvrđenja primjenjuje rok zastare, pod uvjetom da taj rok nije nepovoljniji od roka koji se za slična pravna sredstva predviđa nacionalnim pravom (načelo ekvivalentnosti) i da u praksi ne onemogućava ili pretjerano otežava ostvarivanje prava priznatih pravnim sustavom Unije, posebno Direktivom 93/13 (načelo djelotvornosti).

                  2.

                  Članak 2. točku (b), članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive 93/13 te načela ekvivalentnosti, djelotvornosti i pravne sigurnosti treba tumačiti na način da im se protivi sudsko tumačenje nacionalnog propisa prema kojem sudska tužba za povrat iznosa koji su neosnovano uplaćeni na temelju nepoštene odredbe sadržane u ugovoru sklopljenom između potrošača i trgovca podliježe roku zastare od tri godine koji teče od dana kad je taj ugovor u cijelosti ispunjen, kada se predmnijeva, bez potrebe provjere, da je potrošač u tom trenutku trebao znati za nepoštenost predmetne odredbe ili kada za slične tužbe koje se temelje na pojedinim odredbama nacionalnog prava taj isti rok počinje teći tek od sudskog utvrđenja osnovanosti tih tužbi.

                  3.

                  Sud Europske unije nije nadležan odgovoriti na pitanja koja je uputio Tribunalul Specializat Mureş (Specijalizirani sud u Mureșu, Rumunjska) u odluci od 12. lipnja 2018. u pogledu predmeta C-699/18.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: Predmet C-70/19 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. – Europska komisija protiv HM-a (Žalba – Javna služba – Dužnosnici – Postupak zapošljavanja – Obavijest o natječaju EPSO/AST-SC/03/15 – Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima za procjenu – Zahtjev za preispitivanje – Poruka elektroničke pošte Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO) – EPSO-ovo neprosljeđivanje zahtjeva za preispitivanje povjerenstvu za odabir – Razlog za odbijanje – Nepravodobnost – Kvalifikacija EPSO-ove elektroničke pošte – Odluka o odbačaju zahtjeva za preispitivanje – Nadležnosti – Nepostojanje pravne osnove – Ukidanje)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/6

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 9. srpnja 2020. – Europska komisija protiv HM-a
      (Predmet C-70/19 P) (1)

      (Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Postupak zapošljavanja - Obavijest o natječaju EPSO/AST-SC/03/15 - Uskraćivanje sudjelovanja u testiranjima za procjenu - Zahtjev za preispitivanje - Poruka elektroničke pošte Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO) - EPSO-ovo neprosljeđivanje zahtjeva za preispitivanje povjerenstvu za odabir - Razlog za odbijanje - Nepravodobnost - Kvalifikacija EPSO-ove elektroničke pošte - Odluka o odbačaju zahtjeva za preispitivanje - Nadležnosti - Nepostojanje pravne osnove - Ukidanje)
      (2020/C 287/07)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: T. S. Bohr i G. Gattinara, agenti)

         Druga stranka u postupku: HM (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 21. studenoga 2018., HM/Komisija (T-587/16, EU:T:2018:818).

                  2.

                  Predmet se vraća na odlučivanje Općem sudu Europske unije.

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.

         (1)  SL C 164, 13. 5. 2019.


title: Predmet C-81/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – NG, OH protiv SC Banca Transilvania SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 93/13/EEZ – Nepošteni uvjeti u potrošačkim ugovorima – Područje primjene – Članak 1. stavak 2. – Izraz „obvezne [prisilne] zakonske ili regulatorne odredbe” – Dispozitivne odredbe – Ugovor o kreditu izražen u stranoj valuti – Odredba o riziku promjene tečaja)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/7

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Cluj – Rumunjska) – NG, OH protiv SC Banca Transilvania SA
      (Predmet C-81/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Nepošteni uvjeti u potrošačkim ugovorima - Područje primjene - Članak 1. stavak 2. - Izraz „obvezne [prisilne] zakonske ili regulatorne odredbe” - Dispozitivne odredbe - Ugovor o kreditu izražen u stranoj valuti - Odredba o riziku promjene tečaja)
      (2020/C 287/09)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Cluj

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: NG, OH

         Tuženik: SC Banca Transilvania SA

         Izreka

      Članak 1. stavak 2. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da ugovorna odredba o kojoj se nije pojedinačno pregovaralo, ali koja odražava pravilo koje se, u skladu s nacionalnim pravom, primjenjuje između ugovornih stranaka ako u tom pogledu nisu utvrđena nikakva drukčija rješenja, ne ulazi u područje primjene te direktive.

         (1)  SL C 187, 3. 6. 2019.


title: Predmet C-76/19: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya „Mitnitsi”, pravni sljednik Mitnitsa Aerogara Sofia protiv „Curtis Balkan” EOOD (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinska unija – Carinski zakonik Zajednice – Članak 32. stavak 1. točka (c) – Uredba (EEZ) br. 2454/93 – Članak 157. stavak 2., članak 158. stavak 3. i članak 160. – Utvrđenje carinske vrijednosti – Prilagodba – Tantijeme koje se odnose na robu koja se procjenjuje – Tantijeme koje su „uvjet prodaje” robe koja se procjenjuje – Tantijeme koje je kupac platio svojemu društvu majci kao protučinidbu za znanje i iskustvo nužno za proizvodnju konačnog proizvoda – Roba pribavljena od trećih osoba koja predstavlja sastojak koji treba ugraditi u licencirani proizvod)

text:
               31.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 287/6

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 9. srpnja 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varhoven administrativen sad – Bugarska) – Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya „Mitnitsi”, pravni sljednik Mitnitsa Aerogara Sofia protiv „Curtis Balkan” EOOD
      (Predmet C-76/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Carinski zakonik Zajednice - Članak 32. stavak 1. točka (c) - Uredba (EEZ) br. 2454/93 - Članak 157. stavak 2., članak 158. stavak 3. i članak 160. - Utvrđenje carinske vrijednosti - Prilagodba - Tantijeme koje se odnose na robu koja se procjenjuje - Tantijeme koje su „uvjet prodaje” robe koja se procjenjuje - Tantijeme koje je kupac platio svojemu društvu majci kao protučinidbu za znanje i iskustvo nužno za proizvodnju konačnog proizvoda - Roba pribavljena od trećih osoba koja predstavlja sastojak koji treba ugraditi u licencirani proizvod)
      (2020/C 287/08)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Varhoven administrativen sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya „Mitnitsi”, pravni sljednik Mitnitsa Aerogara Sofia

         Tuženik:„Curtis Balkan” EOOD

         Izreka

      Članak 32. stavak 1. točku (c) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, u vezi s člankom 157. stavkom 2., člankom 158. stavkom 3. i člankom 160. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe br. 2913/92, treba tumačiti na način da razmjerni dio iznosa tantijema koje je društvo platilo svojemu društvu majci kao protučinidbu za pružanje znanja i iskustva radi proizvodnje konačnih proizvoda treba uključiti u cijenu koja je stvarno plaćena ili koju treba platiti za uvezenu robu, u okolnostima u kojima je ta roba namijenjena unošenju, pored ostalih dijelova, u sastav navedenih konačnih proizvoda, te ju je prvo društvo pribavilo od prodavatelja koji su različiti od njegova društva majke, kada

                  —

                  tantijeme nisu bile uključene u cijenu koja je doista plaćena ili koju treba platiti za navedenu robu;

                  —

                  se tantijeme odnose na uvezenu robu, što pretpostavlja postojanje dovoljno uske veze između tantijema i te robe;

                  —

                  plaćanje tantijema predstavlja uvjet prodaje navedene robe, tako da, u odsustvu tog plaćanja, ne bi došlo do zaključenja ugovora o prodaji u odnosu na tu uvezenu robu, a posljedično niti do njezine isporuke, i

                  —

                  moguće je izvršiti odgovarajuću raspodjelu tantijema na temelju objektivnih i mjerljivih podataka,
                  što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, vodeći računa o svim bitnim elementima, posebice pravnim i činjeničnim vezama između kupca, prodavatelja i davatelja licencije.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.