title: predmet C-686/17: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof - Njemačka) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV protiv Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička organizacija tržišta poljoprivrednih proizvoda – Voće i povrće – Tržišna pravila – Pojam „zemlja podrijetla” – Uredba (EZ) br. 1234/2007 – Članak 113.a stavak 1. – Uredba (EU) br. 1308/2013 – Članak 76. stavak 1. – Definicije u pogledu nepovlaštenog podrijetla robe – Uredba (EEZ) br. 2913/92 – Članak 23. stavci 1. i 2. točka (b) – Uredba (EU) br. 952/2013 – Članak 60. stavak 1. – Delegirana uredba (EU) 2015/2446 – Članak 31. točka (b) – Faze proizvodnje koje se odvijaju u drugoj državi članici – Označivanje hrane – Zabrana označivanja koja potrošača dovodi u zabludu – Direktiva 2000/13/EZ – Članak 2. stavak 1. točka (a) podtočka i. – Uredba (EU) br. 1169/2011 – Članak 7. stavak 1. točka (a) – Članak 1. stavak 4. – Članak 2. stavak 3. – Dodatni podaci)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/12

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof - Njemačka) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV protiv Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
      (predmet C-686/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička organizacija tržišta poljoprivrednih proizvoda - Voće i povrće - Tržišna pravila - Pojam „zemlja podrijetla” - Uredba (EZ) br. 1234/2007 - Članak 113.a stavak 1. - Uredba (EU) br. 1308/2013 - Članak 76. stavak 1. - Definicije u pogledu nepovlaštenog podrijetla robe - Uredba (EEZ) br. 2913/92 - Članak 23. stavci 1. i 2. točka (b) - Uredba (EU) br. 952/2013 - Članak 60. stavak 1. - Delegirana uredba (EU) 2015/2446 - Članak 31. točka (b) - Faze proizvodnje koje se odvijaju u drugoj državi članici - Označivanje hrane - Zabrana označivanja koja potrošača dovodi u zabludu - Direktiva 2000/13/EZ - Članak 2. stavak 1. točka (a) podtočka i. - Uredba (EU) br. 1169/2011 - Članak 7. stavak 1. točka (a) - Članak 1. stavak 4. - Članak 2. stavak 3. - Dodatni podaci)
      (2019/C 383/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

         Tuženik: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

         Izreka

                  1.

                  Članak 113.a stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EEZ) br. 361/2008 od 14. travnja 2008., i članak 76. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i br. 1234/2007 treba tumačiti na način da su za definiciju pojma „zemlja podrijetla” iz tih odredaba mjerodavne carinske uredbe za određivanje nepovlaštenog podrijetla robe, odnosno članak 23. i sljedeći Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice i članak 60. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije.

                  2.

                  Članak 23. stavak 1. i stavak 2. točku (b) Uredbe br. 2913/92, kao i članak 60. stavak 1. Uredbe br. 952/2013 u vezi s člankom 31. točkom (b) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe br. 952/2013 o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije treba tumačiti na način da je zemlja podrijetla kultiviranih šampinjona zemlja njihove berbe u smislu tih odredaba, neovisno o činjenici da su se glavne faze proizvodnje odvijale u drugim državama članicama Unije i da su kultivirani šampinjoni bili prevezeni na područje berbe tek tri dana ili manje prije prve berbe.

                  3.

                  Opća zabrana dovođenja potrošača u zabludu o zemlji podrijetla hrane propisana u članku 2. stavku 1. točki (a) podtočki i. Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica o označivanju, prezentiranju i oglašavanju hrane i u članku 7. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredaba (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ, Direktive 2000/13, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 ne primjenjuje se u pogledu svježeg voća i povrća na označivanje podrijetla propisano člankom 113.a stavkom 1. Uredbe br. 1234/2007, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 361/2008, i člankom 76. stavkom 1. Uredbe br. 1308/2013.

                  4.

                  Pravo Unije treba tumačiti na način da se navođenje dodatnih podataka ne može nametnuti kao dodatna obveza uz navođenje zemlje podrijetla propisano člankom 113.a stavkom 1. Uredbe br. 1234/2007, kako je izmijenjena Uredbom br. 361/2008, i člankom 76. stavkom 1. Uredbe br. 1308/2013 kako bi se izbjeglo dovođenje potrošača u zabludu u skladu sa zabranom propisanom člankom 2. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. Direktive 2000/13, kao i člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Uredbe br. 1169/2011.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet C-688/17: Presuda Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék - Mađarska) – Bayer Pharma AG protiv Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft. (Zahtjev za prethodnu odluku – Intelektualno vlasništvo – Patenti – Direktiva 2004/48/EZ – Članak 9. stavak 7. – Stavljanje na tržište proizvoda povrjeđujući prava dodijeljena patentom – Privremene mjere – Naknadni poništaj patenta – Posljedice – Pravo na odgovarajuću naknadu za štetu uzrokovanu privremenim mjerama)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/14

      Presuda Suda (treće vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék - Mađarska) – Bayer Pharma AG protiv Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.
      (predmet C-688/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Patenti - Direktiva 2004/48/EZ - Članak 9. stavak 7. - Stavljanje na tržište proizvoda povrjeđujući prava dodijeljena patentom - Privremene mjere - Naknadni poništaj patenta - Posljedice - Pravo na odgovarajuću naknadu za štetu uzrokovanu privremenim mjerama)
      (2019/C 383/12)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Törvényszék

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Bayer Pharma AG

         Druge stranke u žalbenom postupku: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

         Izreka

      Članak 9. stavak 7. Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva, osobito pojam „odgovarajuća naknada” iz te odredbe, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji predviđa da nije potrebno naknaditi štetu koju je osoba pretrpjela zbog toga što nije postupala kako bi se općenito moglo očekivati od bilo koga radi izbjegavanja ili smanjenja nastale joj štete i na temelju kojeg, u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom predmetu, sud ne može podnositelju zahtjeva za određivanje privremenih mjera naložiti naknadu štete uzrokovane tim mjerama iako je patent na temelju kojeg su one zahtijevane i dodijeljene naknadno poništen, pod uvjetom da taj propis omogućuje sudu da pravilno uzme u obzir sve objektivne okolnosti predmeta, uključujući postupanje stranaka radi provjere osobito toga nije li podnositelj zahtjeva zloupotrijebio navedene mjere.

         (1)  SL C 112, 26. 3. 2018.


title: predmet C-709/17 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 12. rujna 2019. – Europska komisija protiv Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association (Žalba – Damping – Provedbena uredba (EU) 2015/776 – Uvoz bicikala poslanih iz Kambodže, Pakistana i Filipina – Proširenje na te uvoze konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz bicikala podrijetlom iz Kine – Uredba (EZ) br. 1225/2009 – Članak 13. – Izbjegavanje mjera – Postupci sastavljanja – Izvor i podrijetlo dijelova bicikala – Dijelovi poslani iz Kine na Šri Lanku, prerađeni na Šri Lanki i potom poslani u Pakistan na sastavljanje)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/14

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 12. rujna 2019. – Europska komisija protiv Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association
      (predmet C-709/17 P) (1)

      (Žalba - Damping - Provedbena uredba (EU) 2015/776 - Uvoz bicikala poslanih iz Kambodže, Pakistana i Filipina - Proširenje na te uvoze konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz bicikala podrijetlom iz Kine - Uredba (EZ) br. 1225/2009 - Članak 13. - Izbjegavanje mjera - Postupci sastavljanja - Izvor i podrijetlo dijelova bicikala - Dijelovi poslani iz Kine na Šri Lanku, prerađeni na Šri Lanki i potom poslani u Pakistan na sastavljanje)
      (2019/C 383/13)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: M. França, J.-F. Brakeland i A. Demeneix, agenti)

         Druge stranke u postupku: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (zastupnici: P. Bentley QC), European Bicycle Manufacturers Association (zastupnici: J. Beck, Solicitor, L. Ruessmann, odvjetnik)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 10. listopada 2017., Kolachi Raj Industrial/Komisija (T-435/15, EU:T:2017:712).

                  2.

                  Odbija se tužba za poništenje koju je podnijelo društvo Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd.

                  3.

                  Društvu Kolachi Raj nalaže se snošenje, osim vlastitih, i troškova Europske komisije i udruge European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) koji se odnose na postupak u prvom stupnju i postupak povodom žalbe.

         (1)  SL C 112, 26. 3. 2018.


title: predmet C-28/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof - Austrija) – Verein für Konsumenteninformation protiv Deutsche Bahn AG (Zahtjev za prethodnu odluku – Tehnički i poslovni zahtjevi za kreditne transfere i izravna terećenja u eurima – Uredba (EU) br. 260/2012 – Jedinstveno područje plaćanja u eurima (SEPA) – Plaćanja izravnim terećenjem – Članak 9. stavak 2. – Dostupnost plaćanja – Uvjet prebivališta)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/15

      Presuda Suda (peto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof - Austrija) – Verein für Konsumenteninformation protiv Deutsche Bahn AG
      (predmet C-28/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Tehnički i poslovni zahtjevi za kreditne transfere i izravna terećenja u eurima - Uredba (EU) br. 260/2012 - Jedinstveno područje plaćanja u eurima (SEPA) - Plaćanja izravnim terećenjem - Članak 9. stavak 2. - Dostupnost plaćanja - Uvjet prebivališta)
      (2019/C 383/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Verein für Konsumenteninformation

         Tuženik: Deutsche Bahn AG

         Izreka

      Članak 9. stavak 2. Uredbe (EU) br. 260/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2012. o utvrđivanju tehničkih i poslovnih zahtjeva za kreditne transfere i izravna terećenja u eurima i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 924/2009 treba tumačiti na način da mu se protivi ugovorna klauzula, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, koja isključuje plaćanje izravnim terećenjem u eurima koje se izvršava shemom izravnih terećenja uspostavljenom na razini Europske unije (izravno terećenje SEPA) ako platitelj nema prebivalište u istoj državi članici kao što je ona u kojoj primatelj plaćanja ima svoje sjedište.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet C-46/18: Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto (Zahtjev za prethodnu odluku – Sektor mlijeka i mliječnih proizvoda – Kvote – Dodatna pristojba – Uredba (EEZ) br. 3950/92 – Članak 2. – Otkupljivačevo prikupljanje pristojbe – Isporuke koje prekoračuju referentnu količinu kojom proizvođač raspolaže – Iznos cijene mlijeka – Obvezna primjena odbitka – Povrat preplaćenog iznosa pristojbe – Uredba (EZ) br. 1392/2001 – Članak 9. – Otkupljivač – Nepoštovanje obveze plaćanja dodatne pristojbe – Proizvođači – Nepoštovanje obveze mjesečnog plaćanja – Zaštita legitimnih očekivanja)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/16

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (predmet C-46/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Sektor mlijeka i mliječnih proizvoda - Kvote - Dodatna pristojba - Uredba (EEZ) br. 3950/92 - Članak 2. - Otkupljivačevo prikupljanje pristojbe - Isporuke koje prekoračuju referentnu količinu kojom proizvođač raspolaže - Iznos cijene mlijeka - Obvezna primjena odbitka - Povrat preplaćenog iznosa pristojbe - Uredba (EZ) br. 1392/2001 - Članak 9. - Otkupljivač - Nepoštovanje obveze plaćanja dodatne pristojbe - Proizvođači - Nepoštovanje obveze mjesečnog plaćanja - Zaštita legitimnih očekivanja)
      (2019/C 383/15)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl, S.s. Franco e Maurizio Artuso, Claudio Matteazzi, Roberto Tellatin, Sebastiano Bolzon

         Tuženici: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3950/92 od 28. prosinca 1992. o uvođenju dodatne pristojbe u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1256/1999 od 17. svibnja 1999., treba tumačiti na način da utvrđenje neusklađenosti s tom odredbom nacionalnog propisa kojim se uređuju pravila prikupljanja dodatne pristojbe otkupljivača od proizvođača ne znači to da proizvođači koji podliježu tom propisu više nisu dužnici te pristojbe.

                  2.

                  Članak 2. stavak 4. Uredbe br. 3950/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 1256/1999, u vezi s člankom 9. Uredbe Komisije (EZ) br. 1392/2001 od 9. srpnja 2001. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe br. 3950/92, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, koji propisuje da pravo na povrat preplaćene dodatne pristojbe ponajprije imaju proizvođači koji su na temelju odredbe nacionalnog prava, koja nije usklađena s člankom 2. stavkom 2. Uredbe br. 3950/92, kako je izmijenjena Uredbom br. 1256/1999, ispunili svoju obvezu mjesečnog plaćanja.

                  3.

                  Načelo zaštite legitimnih očekivanja treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se, u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, ponovno izračunava iznos dodatne pristojbe koji duguju proizvođači koji nisu ispunili obvezu mjesečnog plaćanja te pristojbe, propisanu mjerodavnim nacionalnim propisom.

         (1)  SL C 142, 23. 04. 2018.


title: spojeni predmeti C-64/18, C-140/18, C-146/18 i C-148/18: Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austrija) – Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 i C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 i C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 i C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 i C-148/18) protiv Bezirkshauptmannschaft Murtal (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 56. UFEU-a – Slobodno pružanje usluga – Upućivanje radnika – Držanje i prijevod isprava o plaći – Dozvola za rad – Sankcije – Proporcionalnost – Novčane kazne s unaprijed određenim najnižim iznosom – Kumuliranje – Nepostojanje najvišeg iznosa – Sudski troškovi – Zamjenska kazna oduzimanja slobode)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/17

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austrija) – Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 i C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 i C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 i C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 i C-148/18) protiv Bezirkshauptmannschaft Murtal
      (spojeni predmeti C-64/18, C-140/18, C-146/18 i C-148/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 56. UFEU-a - Slobodno pružanje usluga - Upućivanje radnika - Držanje i prijevod isprava o plaći - Dozvola za rad - Sankcije - Proporcionalnost - Novčane kazne s unaprijed određenim najnižim iznosom - Kumuliranje - Nepostojanje najvišeg iznosa - Sudski troškovi - Zamjenska kazna oduzimanja slobode)
      (2019/C 383/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 i C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 i C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 i C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 i C-148/18)

         Tuženik: Bezirkshauptmannschaft Murtal

         uz sudjelovanje: Finanzpolizei

         Izreka

      Članak 56. UFEU a treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim je, u slučaju nepoštovanja obveza u području radnog prava, koje se odnose na dobivanje administrativnih dozvola i držanje isprava o plaći, propisano izricanje novčanih kazni:

                  —

                  koje ne mogu biti niže od unaprijed određenog iznosa;

                  —

                  koje se određuju kumulativno za svakog dotičnog radnika i bez najvišeg iznosa;

                  —

                  kojima se dodaje doprinos za troškove postupka u visini od 20 % od njihova iznosa u slučaju odbijanja žalbe podnesene protiv odluke kojima su kazne izrečene, i

                  —

                  koje se u slučaju neplaćanja zamjenjuju kaznom oduzimanja slobode.

         (1)  SL C 259, 23. 7. 2018.


title: predmet C-71/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vestre Landsret - Danska) – Skatteministeriet protiv KPC Herning (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Prodaja zemljišta na kojem se u trenutku isporuke nalazi objekt – Kvalifikacija – Članci 12. i 135. – Pojam „građevinsko zemljište” – Pojam „objekt” – Utvrđivanje gospodarske i poslovne stvarnosti – Ocjena objektivnih elemenata – Namjera stranaka)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/18

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vestre Landsret - Danska) – Skatteministeriet protiv KPC Herning
      (predmet C-71/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Prodaja zemljišta na kojem se u trenutku isporuke nalazi objekt - Kvalifikacija - Članci 12. i 135. - Pojam „građevinsko zemljište” - Pojam „objekt” - Utvrđivanje gospodarske i poslovne stvarnosti - Ocjena objektivnih elemenata - Namjera stranaka)
      (2019/C 383/17)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vestre Landsret

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Skatteministeriet

         Tuženik: KPC Herning

         Izreka

      Članak 12. stavak 1. točke (a) i (b) i stavke 2. i 3., kao i članak 135. stavak 1. točke (j) i (k) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se transakcija isporuke zemljišta na kojem se, na dan te isporuke, nalazi objekt, ne može kvalificirati kao isporuka „građevinskog zemljišta” kada je ta transakcija ekonomski neovisna od drugih isporuka i s njima ne čini jedinstvenu transakciju, iako je namjera stranaka bila da taj objekt bude u potpunosti ili djelomično srušen kako bi se stvorio prostor za novi objekt.

         (1)  SL C 134, 16. 4. 2018.


title: predmet C-94/18: Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) - Irska) – Nalini Chenchooliah protiv Minister for Justice and Equality (Zahtjev za prethodnu odluku – Građanstvo Unije – Članak 21. UFEU-a – Pravo građana Unije i članova njihove obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području države članice – Direktiva 2004/38/EZ – Članak 3. stavak 1. i članci 15., 27., 28., 30. i 31. – Pojam,nositelj prava’ – Državljanin treće države, bračni drug građanina Unije koji se koristio slobodom kretanja – Povratak građanina Unije u državu članicu čiji je državljanin u kojoj izdržava kaznu zatvora – Zahtjevi koji obvezuju državu članicu domaćina na temelju Direktive 2004/38/EZ prilikom donošenja odluke o udaljavanju navedenog državljanina treće države)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/18

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court (Irska) - Irska) – Nalini Chenchooliah protiv Minister for Justice and Equality
      (predmet C-94/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Građanstvo Unije - Članak 21. UFEU-a - Pravo građana Unije i članova njihove obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području države članice - Direktiva 2004/38/EZ - Članak 3. stavak 1. i članci 15., 27., 28., 30. i 31. - Pojam,nositelj prava’ - Državljanin treće države, bračni drug građanina Unije koji se koristio slobodom kretanja - Povratak građanina Unije u državu članicu čiji je državljanin u kojoj izdržava kaznu zatvora - Zahtjevi koji obvezuju državu članicu domaćina na temelju Direktive 2004/38/EZ prilikom donošenja odluke o udaljavanju navedenog državljanina treće države)
      (2019/C 383/18)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court (Irska)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Nalini Chenchooliah

         Tuženik: Minister for Justice and Equality

         Izreka

      Članak 15. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavlja[n]ju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ treba tumačiti na način da se primjenjuje na odluku o udaljavanju donesenu u odnosu na državljanina treće države zbog toga što taj državljanin više nema pravo na boravak na temelju te direktive, u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj je taj državljanin sklopio brak s građaninom Unije u trenutku kada se taj građanin koristio svojom slobodom kretanja tako što je došao u državu članicu domaćina i boravio u njoj s navedenim državljaninom, a zatim se vratio u državu članicu čiji je državljanin. Iz toga slijedi da se relevantna jamstva propisana člancima 30. i 31. Direktive 2004/38 primjenjuju prilikom donošenja takve odluke o udaljavanju, koja ni u kojem slučaju ne može sadržavati zabranu ulaska na državno područje.

         (1)  SL C 152, 30. 4. 2018.


title: predmet C-104/18 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. rujna 2019. – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Joaquína Nadala Estebana (Žalba – Žig Europske unije – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Apsolutni razlozi za ništavost – Članak 52. stavak 1. točka (b) – Zla vjera prilikom podnošenja prijave žiga)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/19

      Presuda Suda (peto vijeće) od 12. rujna 2019. – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Joaquína Nadala Estebana
      (predmet C-104/18 P) (1)

      (Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Apsolutni razlozi za ništavost - Članak 52. stavak 1. točka (b) - Zla vjera prilikom podnošenja prijave žiga)
      (2019/C 383/19)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ (zastupnici: J. Güell Serra i E. Stoyanov Edissonov, abogados)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: J.F. Crespo Carrillo, agent), Joaquín Nadal Esteban (zastupnik: J.L. Donoso Romero, abogado)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 30. studenoga 2017., Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) (T-687/16, EU:T:2017:853).

                  2.

                  Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 14. lipnja 2016. (predmet R 1779/2015-2).

                  3.

                  Odbija se zahtjev za proglašenje spornog žig ništavim.

                  4.

                  Joaquínu Nadalu Estebanu i Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se da u jednakim dijelovima snose troškove koje je Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ imao u vezi s prvostupanjskim postupkom u predmetu T-687/16 kao i u vezi sa žalbenim postupkom.

         (1)  SL C 152, 30. 4. 2018.


title: predmet C-123/18 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. rujna 2019. – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije (Žalba – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana – Naknada štete koju je žalitelj navodno pretrpio zbog uvrštenja svojeg imena na popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Tužba za naknadu štete – Uvjeti nužni za nastanak izvanugovorne odgovornosti Europske unije – Pojam „dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila Unije” – Ocjena – Pojam „društvo u vlasništvu ili pod kontrolom” – Obveza obrazlaganja)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/20

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. rujna 2019. – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije
      (predmet C-123/18 P) (1)

      (Žalba - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Irana - Naknada štete koju je žalitelj navodno pretrpio zbog uvrštenja svojeg imena na popis osoba i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Tužba za naknadu štete - Uvjeti nužni za nastanak izvanugovorne odgovornosti Europske unije - Pojam „dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila Unije” - Ocjena - Pojam „društvo u vlasništvu ili pod kontrolom” - Obveza obrazlaganja)
      (2019/C 383/20)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (zastupnik: M. Schlingmann, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: J.-P. Hix i M. Bishop, agenti), Europska komisija (zastupnici: u početku R. Tricot, M. Kellerbauer i C. Zadra, zatim R. Tricot, C. Hödlmayr i C. Zadra, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 13. prosinca 2017., HTTS/Vijeće (T-692/15, EU:T:2017:890).

                  2.

                  Predmet se vraća na odlučivanje Općem sudu Europske unije.

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: predmet C-143/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Bonn – Njemačka) – Antonio Romano i Lidia Romano protiv DSL Bank – ispostave društva DB Privat- und Firmenkundenbank AG, ranije DSL Bank – operativna jedinica društva Deutsche Postbank AG (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 2002/65/EZ – Ugovor o potrošačkom kreditu sklopljen na daljinu – Pravo na odustanak – Korištenje prava na odustanak nakon što je ugovor u cijelosti ispunjen na izričiti zahtjev potrošača – Pružanje informacija potrošaču o pravu na odustanak)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/21

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Bonn – Njemačka) – Antonio Romano i Lidia Romano protiv DSL Bank – ispostave društva DB Privat- und Firmenkundenbank AG, ranije DSL Bank – operativna jedinica društva Deutsche Postbank AG
      (predmet C-143/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2002/65/EZ - Ugovor o potrošačkom kreditu sklopljen na daljinu - Pravo na odustanak - Korištenje prava na odustanak nakon što je ugovor u cijelosti ispunjen na izričiti zahtjev potrošača - Pružanje informacija potrošaču o pravu na odustanak)
      (2019/C 383/21)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Bonn

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Antonio Romano, Lidia Romano

         Tuženik: DSL Bank – ispostava društva DB Privat- und Firmenkundenbank AG, ranije DSL Bank – operativna jedinica društva Deutsche Postbank AG

         Izreka

                  1.

                  Članak 6. stavak 2. točku (c) u vezi s člankom 1. stavkom 1. i u svjetlu uvodne izjave 13. Direktive 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002. o trgovanju na daljinu financijskim uslugama koje su namijenjene potrošačima i o izmjeni Direktive Vijeća 90/619/EEZ i direktiva 97/7/EZ i 98/27/EZ, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, kako ga tumači nacionalna sudska praksa, koji u pogledu ugovora o financijskim uslugama sklopljenog na daljinu između trgovca i potrošača, ne isključuje pravo tog potrošača na odustanak u slučaju kad su obje strane u potpunosti ispunile taj ugovor na izričiti zahtjev potrošača, prije nego što je potrošač iskoristio svoje pravo na odustanak. Sud koji je uputio zahtjev mora uzeti u obzir cjelokupno nacionalno pravo i primijeniti metode tumačenja koje to pravo poznaje da bi se došlo do rješenja koje je u skladu s navedenom odredbom, a po potrebi i izmijeniti ustaljenu nacionalnu sudsku praksu ako se ona temelji na tumačenju nacionalnog prava koje nije u skladu s tom odredbom.

                  2.

                  Članak 5. stavak 1. u vezi s člankom 3. stavkom 1. točkom 3. podtočkom (a) i člankom 6. stavkom 2. točkom (c) Direktive 2002/65 treba tumačiti na način da obveza trgovca koji sklapa na daljinu s potrošačem ugovor o financijskim uslugama, da na jasan i razumljiv način prosječnom uobičajeno obaviještenom potrošaču koji postupa s dužnom pažnjom i razboritošću priopći, sukladno zahtjevima prava Unije, prije nego tog potrošača budu obvezivali ugovor na daljinu ili ponuda, informaciju o postojanju prava na odustanak, nije povrijeđena ako taj trgovac tog potrošača obavijesti da se pravo na odustanak ne primjenjuje na ugovor koji su obje strane u potpunosti ispunile na izričiti zahtjev potrošača prije nego što je potrošač iskoristio svoje pravo na odustanak, čak i ako ta informacija ne odgovara nacionalnom propisu, kako ga tumači nacionalna sudska praksa, koji predviđa da se u tom slučaju pravo na odustanak primjenjuje.

         (1)  SL C 182, 28. 5. 2018.


title: predmet C-145/18: Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État - Francuska) – Regards Photographiques SARL protiv Ministre de l'Action et des Comptes publics (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 103. stavak 2. točka (a) – Članak 311. stavak 1. točka 2. – Prilog IX. dio A točka 7. – Snižena stopa PDV-a – Umjetnine – Pojam – Fotografije koje je snimio umjetnik, koji ih je otisnuo ili je to učinjeno pod njegovim nadzorom, potpisane, numerirane i ograničene na 30 kopija – Nacionalni propis kojim se primjena snižene stope PDV-a ograničava samo na umjetničke fotografije)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/22

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État - Francuska) – Regards Photographiques SARL protiv Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (predmet C-145/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 103. stavak 2. točka (a) - Članak 311. stavak 1. točka 2. - Prilog IX. dio A točka 7. - Snižena stopa PDV-a - Umjetnine - Pojam - Fotografije koje je snimio umjetnik, koji ih je otisnuo ili je to učinjeno pod njegovim nadzorom, potpisane, numerirane i ograničene na 30 kopija - Nacionalni propis kojim se primjena snižene stope PDV-a ograničava samo na umjetničke fotografije)
      (2019/C 383/22)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Regards Photographiques SARL

         Tuženik: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Izreka

                  1.

                  Kako bi ih se smatralo umjetninama na koje se može primijeniti snižena stopa poreza na dodanu vrijednost (PDV) na temelju članka 103. stavka 1. i članka 103. stavka 2. točke (a) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s člankom 311. stavkom 1. točkom 2. te direktive kao i s njezinim Prilogom IX. dijelom A točkom 7., fotografije moraju udovoljavati kriterijima iz te točke 7. na način da ih je snimio i otisnuo njihov autor ili je to učinjeno pod njegovim nadzorom, da su potpisane, numerirane i ograničene na 30 kopija, pri čemu se isključuje bilo koji drugi kriterij, osobito ocjena nadležne nacionalne porezne uprave njihova umjetničkog karaktera.

                  2.

                  Članak 103. stavak 1. i stavak 2. točku (a) Direktive 2006/112, u vezi s člankom 311. stavkom 1. točkom 2. te direktive kao i njezinim Prilogom IX. dijelom A točkom 7., valja tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se primjena snižene stope PDV-a ograničava samo na umjetničke fotografije, s obzirom na to da je postojanje umjetničkog karaktera podređeno procjeni nadležne nacionalne porezne uprave koja se ne provodi u granicama objektivnih, jasnih i preciznih kriterija utvrđenih tim nacionalnim propisom kojima se omogućuje precizno određivanje fotografija za koje je navedenim propisom rezervirana primjena snižene stope kako bi se izbjegla povreda načela porezne neutralnosti.

         (1)  SL C 161, 7. 5. 2018.


title: predmet C-172/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree protiv Heritage Audio SL, Pedra Rodrígueza Arribasa (Zahtjev za prethodnu odluku – Žig Europske unije – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Članak 97. stavak 5. – Sudska nadležnost – Tužba zbog povrede – Nadležnost sudova države članice na čijem državnom području,je povreda počinjena’ – Reklame i ponude na prodaju prikazane na internetskoj stranici i platformama društvenih medija)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/23

      Presuda Suda (peto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Court of Appeal – Ujedinjena Kraljevina) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree protiv Heritage Audio SL, Pedra Rodrígueza Arribasa
      (predmet C-172/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 97. stavak 5. - Sudska nadležnost - Tužba zbog povrede - Nadležnost sudova države članice na čijem državnom području,je povreda počinjena’ - Reklame i ponude na prodaju prikazane na internetskoj stranici i platformama društvenih medija)
      (2019/C 383/23)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Court of Appeal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree

         Tuženici: Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

         Izreka

      Članak 97. stavak 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu [Europske unije] treba tumačiti na način da nositelj žiga Europske unije koji se smatra oštećenim time što treća strana bez njegova odobrenja rabi znak istovjetan tom žigu u elektronički prikazanim reklamama i ponudama na prodaju za iste ili slične proizvode onima za koje je navedeni žig registriran može protiv te treće strane podnijeti tužbu zbog povrede sudu za žig Europske unije države članice na području koje se nalaze potrošači i trgovci kojima su namijenjene te reklame ili te ponude na prodaju, neovisno o činjenici da je navedena treća strana donijela odluke i mjere radi tog elektroničkog prikaza u drugoj državi članici.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: spojeni predmeti C-199/18, C-200/18 i C-343/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjei za prethodnu odluku koje je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18) protiv Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna (C-199/18 i C-200/18) i SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa protiv Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna (C-343/18) (Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje zakonodavstava – Uredba (EZ) br. 882/2004 – Članak 27. – Službene kontrole hrane i hrane za životinje – Financiranje – Pristojbe ili naknade za službene kontrole – Mogućnost država članica da izuzmu određene kategorije subjekata – Minimalne stope pristojbi)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/23

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjei za prethodnu odluku koje je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18) protiv Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna (C-199/18 i C-200/18) i SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa protiv Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna (C-343/18)
      (spojeni predmeti C-199/18, C-200/18 i C-343/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Uredba (EZ) br. 882/2004 - Članak 27. - Službene kontrole hrane i hrane za životinje - Financiranje - Pristojbe ili naknade za službene kontrole - Mogućnost država članica da izuzmu određene kategorije subjekata - Minimalne stope pristojbi)
      (2019/C 383/24)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18) i SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa (C-343/18)

         Tuženici: Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna (C-199/18 i C-200/18) i Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna (C-343/18)

         Izreka

                  1.

                  Članak 27. Uredbe (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenim kontrolama koje se provode radi provjeravanja poštivanja propisa o hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja treba tumačiti na način da predviđa da države članice moraju obvezu plaćanja pristojbi u vezi sa službenim kontrolama koje se odnose na djelatnosti nabrojene u Prilogu IV. odjeljku A i u Prilogu V. odjeljku A te uredbe nametnuti i subjektima u poslovanju s hranom i s hranom za životinje koji djelatnosti klanja i rezanja mesa obavljaju sporedno u odnosu na svoju glavnu djelatnost uzgoja.

                  2.

                  Članak 27. Uredbe br. 882/2004 treba tumačiti na način da ne ovlašćuje državu članicu na primjenu stopa pristojbi nižih od onih minimalnih utvrđenih u Prilogu IV. odjeljku B i u Prilogu V. odjeljku B Uredbe br. 882/2004.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.

         SL C 268, 30. 7. 2018.


title: predmet C-290/18: Presuda Suda (deveto vijeće) od 5. rujna 2019. – Europska komisija protiv Portugalske Republike (Povreda obveze države članice – Okoliš – Direktiva 92/43/EEZ – Divlja fauna i flora – Očuvanje prirodnih staništa kao i divlje faune i flore – Članak 4. stavak 4. – Prilozi I. i II. – Područja od značaja za Zajednicu – Neoznačavanje – Posebna područja očuvanja – Potrebne mjere – Nepoduzimanje)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/24

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 5. rujna 2019. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
      (predmet C-290/18) (1)

      (Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 92/43/EEZ - Divlja fauna i flora - Očuvanje prirodnih staništa kao i divlje faune i flore - Članak 4. stavak 4. - Prilozi I. i II. - Područja od značaja za Zajednicu - Neoznačavanje - Posebna područja očuvanja - Potrebne mjere - Nepoduzimanje)
      (2019/C 383/25)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Costa de Oliveira i C. Hermes, agenti)

         Tuženik: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Reis Silva, H. Almeida, A. Pimenta i P. Barros da Costa, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Neoznačivši kao posebna područja očuvanja 61 područje od značaja za Zajednicu, koje je Europska komisija navela u odluci Komisije 2004/813/EZ od 7. prosinca 2004. o donošenju popisa područja od značaja za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju primjenom Direktive Vijeća 92/43/EEZ i u odluci Komisije 2006/613/EZ od 19. srpnja 2006. o donošenju popisa područja od značaja za Zajednicu za mediteransku biogeografsku regiju primjenom Direktive Vijeća 92/43/EEZ, što je prije moguće i najkasnije u roku od šest mjeseci od donošenja tih odluka, i neusvojivši potrebne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova navedenih u Prilogu I. Direktivi Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. u vezi očuvanja prirodnih staništa kao i divlje faune i flore i vrsta navedenih u Prilogu II. ovoj Direktivi prisutnih na tim područjima od značaja za Zajednicu, Portugalska Republika nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 4. i članka 6. stavka 1. navedene Direktive.

                  2.

                  Portugalskoj Republici se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 249, 16. 7. 2018.


title: predmet C-331/18: Presuda Suda (šesto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Prešove - Slovačka) – TE protiv Pohotovosť s.r.o. (Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2008/48/EZ – Zaštita potrošača – Ugovor o potrošačkom kreditu – Članak 10. stavak 2. točke (h) i (i) i stavak 3. – Podaci koje treba navesti u ugovoru – Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa obvezu da se za svaku uplatu navede raspodjela plaćanja na glavnicu, kamate i troškove)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/25

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Krajský súd v Prešove - Slovačka) – TE protiv Pohotovosť s.r.o.
      (predmet C-331/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2008/48/EZ - Zaštita potrošača - Ugovor o potrošačkom kreditu - Članak 10. stavak 2. točke (h) i (i) i stavak 3. - Podaci koje treba navesti u ugovoru - Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa obvezu da se za svaku uplatu navede raspodjela plaćanja na glavnicu, kamate i troškove)
      (2019/C 383/26)
      Jezik postupka: slovački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Krajský súd v Prešove

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TE

         Tuženik: Pohotovosť s.r.o.

         Izreka

                  1.

                  Članak 10. stavak 2. točke (h) do (j) Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ, u vezi s njezinim člankom 22. stavkom 1., treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis, poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, u skladu s kojim se u ugovoru o kreditu mora navesti specifikacija svake uplate koja pokazuje, prema potrebi, amortizaciju glavnice, kamate i druge troškove.

                  2.

                  Članak 10. stavak 2. i članak 22. stavak 1. Direktive 2008/48, kako su protumačeni u presudi od 9. studenoga 2016., Home Credit Slovakia (C-42/15, EU:C:2016:842), primjenjuju se na ugovor o kreditu, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji je sklopljen prije donošenja te presude i prije izmjene nacionalnog propisa radi usklađivanja s tumačenjem iz navedene presude.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet C-333/18: Presuda Suda (deseto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Lombardi Srl protiv Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl (Zahtjev za prethodnu odluku – Postupci kontrole sklapanja ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima – Direktiva 89/665/EEZ – Tužba za poništenje koju je protiv odluke o dodjeli ugovora o javnoj nabavi podnio ponuditelj čija ponuda nije odabrana – Protutužba uspješnog ponuditelja – Dopuštenost glavne tužbe u slučaju osnovanosti protutužbe)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/26

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato - Italija) – Lombardi Srl protiv Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl
      (predmet C-333/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Postupci kontrole sklapanja ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima - Direktiva 89/665/EEZ - Tužba za poništenje koju je protiv odluke o dodjeli ugovora o javnoj nabavi podnio ponuditelj čija ponuda nije odabrana - Protutužba uspješnog ponuditelja - Dopuštenost glavne tužbe u slučaju osnovanosti protutužbe)
      (2019/C 383/27)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Lombardi Srl

         Tuženici: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

         uz sudjelovanje: Robertazzi Costruzioni Srl

         Izreka

      Članak 1. stavak 1. treći podstavak i stavak 3. Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007., treba tumačiti na način da mu se protivi to da glavna tužba, koju je podnio ponuditelj koji ima interes za dobivanje određenog ugovora i koji je pretrpio ili bi mogao pretrpjeti štetu zbog navodne povrede prava Unije u području javne nabave ili pravila kojima se to pravo prenosi, te koja se odnosi na isključenje nekog drugog ponuditelja, bude proglašena nedopuštenom na temelju primjene nacionalnih postupovnih pravila ili sudske prakse koji se odnose na postupanje s tužbama za međusobno isključenje, bez obzira na broj sudionika u postupku javne nabave, kao i broj onih koji su podnijeli tužbu.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: predmet C-347/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Milano - Italija) – Avv. Alessandro Salvoni protiv Anna Maria Fiermonte (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Članak 53. – Potvrda o sudskoj odluci u građanskim i trgovačkim stvarima iz Priloga I. – Ovlasti suda porijekla – Ispitivanje postojanja povreda pravila o nadležnosti za potrošačke ugovore po službenoj dužnosti)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/26

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Milano - Italija) – Avv. Alessandro Salvoni protiv Anna Maria Fiermonte
      (predmet C-347/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Članak 53. - Potvrda o sudskoj odluci u građanskim i trgovačkim stvarima iz Priloga I. - Ovlasti suda porijekla - Ispitivanje postojanja povreda pravila o nadležnosti za potrošačke ugovore po službenoj dužnosti)
      (2019/C 383/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Milano

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Avv. Alessandro Salvoni

         Tuženik: Anna Maria Fiermonte

         Izreka

      Članak 53. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2015/281 od 26. studenoga 2014., u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protivi to da sud porijekla kojem je podnesen zahtjev za izdavanje potvrde iz tog članka 53., u odnosu na pravomoćnu sudsku odluku, može po službenoj dužnosti provjeriti jesu li povrijeđene odredbe poglavlja II. odjeljka 4. te uredbe, kako bi potrošača obavijestio o eventualno utvrđenoj povredi i omogućio mu da, imajući na raspolaganju potrebne informacije, procijeni mogućnost korištenja pravnim sredstvom iz članka 45. navedene uredbe.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: predmet C-377/18: Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad - Bugarska) – kazneni postupak protiv AH, PB, CX, KM, PH (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Direktiva (EU) 2016/343 – Članak 4. stavak 1. – Pretpostavka nedužnosti – Javna upućivanja na krivnju – Sporazum sklopljen između državnog odvjetništva i počinitelja kaznenog djela – Nacionalna sudska praksa u skladu s kojom se navode okrivljenici koji nisu sklopili takav sporazum – Povelja o temeljnim pravima – Članak 48.)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/27

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Spetsializiran nakazatelen sad - Bugarska) – kazneni postupak protiv AH, PB, CX, KM, PH
      (predmet C-377/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Direktiva (EU) 2016/343 - Članak 4. stavak 1. - Pretpostavka nedužnosti - Javna upućivanja na krivnju - Sporazum sklopljen između državnog odvjetništva i počinitelja kaznenog djela - Nacionalna sudska praksa u skladu s kojom se navode okrivljenici koji nisu sklopili takav sporazum - Povelja o temeljnim pravima - Članak 48.)
      (2019/C 383/29)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog kaznenog postupka

      AH, PB, CX, KM, PH

         Izreka

      Članak 4. stavak 1. Direktive (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se u sporazumu u kojemu okrivljenik priznaje krivnju u zamjenu za smanjenje kazne, a koji treba odobriti nacionalni sud, kao supočinitelji kaznenog djela o kojem je riječ, uz tu osobu izričito navedu i drugi okrivljenici koji nisu priznali krivnju te protiv kojih se vodi zaseban kazneni postupak, ako je, s jedne strane, to navođenje potrebno za kvalifikaciju pravne odgovornosti osobe koja je sklopila taj sporazum i, s druge strane, ako je u samom tom sporazumu jasno navedeno da se protiv tih drugih osoba vode zasebni kazneni postupci i da njihova krivnja nije utvrđena u skladu sa zakonom.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet C-383/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku - Poljska) – Lexitor Sp. z o.o protiv Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A. (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Ugovori o potrošačkim kreditima – Direktiva 2008/48/EZ – Članak 16. stavak 1. – Prijevremena otplata – Pravo potrošača na sniženje ukupnih troškova kredita u odnosu na kamate i troškove za preostalo trajanje ugovora)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/28

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku - Poljska) – Lexitor Sp. z o.o protiv Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A.
      (predmet C-383/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Ugovori o potrošačkim kreditima - Direktiva 2008/48/EZ - Članak 16. stavak 1. - Prijevremena otplata - Pravo potrošača na sniženje ukupnih troškova kredita u odnosu na kamate i troškove za preostalo trajanje ugovora)
      (2019/C 383/30)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Lexitor Sp. z o.o

         Tuženici: Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A.

         Izreka

      Članak 16. stavak 1. Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ treba tumačiti na način da pravo potrošača na sniženje ukupnog troška kredita u slučaju prijevremene otplate kredita uključuje sve troškove nametnute potrošaču.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet C-397/18: Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona - Španjolska) – DW protiv Nobel Plastiques Ibérica SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 2000/78/EZ – Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja – Članak 2. stavak 2. točka (b) podtočka ii. i članak 5. – Zabrana svake diskriminacije na temelju invaliditeta – Radnik koji je osobito osjetljiv na opasnosti na radu u smislu nacionalnog prava – Postojanje „invaliditeta” – Otkaz zbog objektivnih razloga koji se temelje na kriterijima produktivnosti, polivalentnosti na radnim mjestima poduzeća kao i odsutnosti – Posebno nepovoljan položaj osoba s invaliditetom – Neizravna diskriminacija – Razumna prilagodba – Osoba koja nije stručna, sposobna i raspoloživa za obavljanje osnovnih zadataka odgovarajućeg radnog mjesta)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/29

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 11. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona - Španjolska) – DW protiv Nobel Plastiques Ibérica SA
      (predmet C-397/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Članak 2. stavak 2. točka (b) podtočka ii. i članak 5. - Zabrana svake diskriminacije na temelju invaliditeta - Radnik koji je osobito osjetljiv na opasnosti na radu u smislu nacionalnog prava - Postojanje „invaliditeta” - Otkaz zbog objektivnih razloga koji se temelje na kriterijima produktivnosti, polivalentnosti na radnim mjestima poduzeća kao i odsutnosti - Posebno nepovoljan položaj osoba s invaliditetom - Neizravna diskriminacija - Razumna prilagodba - Osoba koja nije stručna, sposobna i raspoloživa za obavljanje osnovnih zadataka odgovarajućeg radnog mjesta)
      (2019/C 383/31)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: DW

         Tuženik: Nobel Plastiques Ibérica SA

         Uz sudjelovanje: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa), Ministerio Fiscal

         Izreka

                  1.

                  Direktivu Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da zdravstveno stanje radnika kojemu je priznat status osobe osobito osjetljive na opasnosti na radu u smislu nacionalnog prava, koje tom radniku ne dopušta da radi na određenim radnim mjestima zato što bi to dovelo u opasnost njegovo zdravlje ili zdravlje drugih osoba, potpada pod pojam „invaliditet” u smislu te direktive samo ako to stanje dovodi do ograničenja sposobnosti koje osobito proizlazi iz dugotrajnih tjelesnih, mentalnih ili psihičkih oštećenja, čije međudjelovanje s različitim preprekama može sprečavati puno i učinkovito sudjelovanje osobe u pitanju u profesionalnom životu na ravnopravnoj osnovi s drugim radnicima. Na sudu koji je uputio zahtjev je da provjeri jesu li u glavnom predmetu ti uvjeti ispunjeni.

                  2.

                  Članak 2. stavak 2. točku (b) podtočku ii. Direktive 2000/78 treba tumačiti na način da je otkazivanje ugovora radniku s invaliditetom iz „objektivnih razloga” – zbog toga što odgovara kriterijima odabira koji su uzeti u obzir za određivanje osoba koje se otpušta, pri čemu te kriterije čine produktivnost niža od određene stope, manja polivalentnost na radnim mjestima u poduzeću kao i visoka stopa odsutnosti – neizravna diskriminacija na temelju invaliditeta u smislu te odredbe, osim ako poslodavac u odnosu na tog radnika nije prethodno proveo razumnu prilagodbu u smislu članka 5. navedene direktive kako bi se zajamčilo poštovanje načela jednakog postupanja u pogledu osoba s invaliditetom, a što treba provjeriti nacionalni sud.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet C-417/18: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas - Litva) – AW, BV, CU, DT protiv Lietuvos valstybė, koju zastupaju Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras i Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija („Zahtjev za prethodnu odluku – Direktiva 2002/22/EZ – Univerzalna usluga i prava korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama – Članak 26. stavak 5. – Jedinstveni europski pozivni broj u hitnim slučajevima – Stavljanje na raspolaganje podataka u vezi s lokacijom pozivatelja”)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/30

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Vilniaus apygardos administracinis teismas - Litva) – AW, BV, CU, DT protiv Lietuvos valstybė, koju zastupaju Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras i Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (predmet C-417/18) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2002/22/EZ - Univerzalna usluga i prava korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama - Članak 26. stavak 5. - Jedinstveni europski pozivni broj u hitnim slučajevima - Stavljanje na raspolaganje podataka u vezi s lokacijom pozivatelja”)
      (2019/C 383/32)
      Jezik postupka: litavski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: AW, BV, CU, DT

         Tuženik: Lietuvos valstybė, koju zastupaju Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras i Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Izreka

                  1.

                  Članak 26. stavak 5. Direktive 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., treba tumačiti na način da nalaže državama članicama, u mjeri u kojoj je to tehnički izvedivo, da osiguraju da predmetna poduzeća pružaju besplatnu uslugu utvrđivanja lokacije pozivatelja tijelu koje zaprima hitne pozive na broj 112 čim navedeno tijelo zaprimi poziv, uključujući kad je poziv upućen s mobilnog telefona koji nema SIM karticu.

                  2.

                  Članak 26. stavak 5. Direktive 2002/22, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, treba tumačiti na način da državama članicama povjerava određenu marginu prosudbe prilikom definiranja kriterija koji se odnose na preciznost i pouzdanost informacija o utvrđivanju lokacije pozivatelja na broj 112, pri čemu ipak valja pojasniti da kriteriji koje definiraju moraju osigurati, u mjeri u kojoj je to tehnički izvedivo, lokaciju pozivatelja na dovoljno pouzdan i precizan način kako bi se hitnim službama omogućilo da mu stvarno pristignu u pomoć, što je na sudu koji je uputio zahtjev da ocijeni.

                  3.

                  Pravo Unije valja tumačiti na način da kad se u skladu s unutarnjim pravom države članice neizravna uzročna veza između povrede koju su počinila nacionalna tijela i štete koju je pretrpio pojedinac smatra dovoljnom za uspostavljanje odgovornosti države, takva neizravna uzročna veza između povrede prava Unije pripisive toj državi članici i štete koju je pretrpio pojedinac mora se također smatrati dovoljnom, u svrhu uspostavljanja odgovornosti navedene države članice za tu povredu prava Unije.

         (1)  SL C 352, 1. 10. 2018.


title: predmet C-443/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 5. rujna 2019. – Europska komisija protiv Talijanske Republike (Povreda obveze države članice – Zdravstvena zaštita bilja – Direktiva 2000/29/EZ – Zaštita protiv unošenja i širenja u Europskoj uniji organizama štetnih za bilje i biljne proizvode – Članak 16. stavci 1. i 3. – Provedbena odluka (EU) 2015/789 – Mjere za sprečavanje unošenja u Uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezina širenja unutar Unije (Wells et al.) – Članak 7. stavak 2. točka (c) – Mjere za sprečavanje širenja – Obveza neodgodivog uklanjanja zaraženog bilja u pojasu od 20 kilometara u zaraženom području – Članak 7. stavak 7. – Obveza praćenja – Godišnji pregledi – Članak 6. stavci 2., 7. i 9. – Mjere iskorjenjivanja – Opetovana i raširena povreda – Članak 4. stavak 3. UEU-a – Obveza lojalne suradnje)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/31

      Presuda Suda (peto vijeće) od 5. rujna 2019. – Europska komisija protiv Talijanske Republike
      (predmet C-443/18) (1)

      (Povreda obveze države članice - Zdravstvena zaštita bilja - Direktiva 2000/29/EZ - Zaštita protiv unošenja i širenja u Europskoj uniji organizama štetnih za bilje i biljne proizvode - Članak 16. stavci 1. i 3. - Provedbena odluka (EU) 2015/789 - Mjere za sprečavanje unošenja u Uniju bakterije Xylella fastidiosa i njezina širenja unutar Unije (Wells et al.) - Članak 7. stavak 2. točka (c) - Mjere za sprečavanje širenja - Obveza neodgodivog uklanjanja zaraženog bilja u pojasu od 20 kilometara u zaraženom području - Članak 7. stavak 7. - Obveza praćenja - Godišnji pregledi - Članak 6. stavci 2., 7. i 9. - Mjere iskorjenjivanja - Opetovana i raširena povreda - Članak 4. stavak 3. UEU-a - Obveza lojalne suradnje)
      (2019/C 383/33)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Eggers i D. Bianchi, agenti)

         Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju S. Fiorentina i G. Casellija, avvocati dello Stato)

         Izreka

                  1.

                  Talijanska Republika je:

                              —

                              time što u području za sprečavanje širenja nije osigurala da se odmah ukloni barem sve bilje za koje je utvrđeno da je zaraženo organizmom Xylella fastidiosa ako se nalazi u zaraženom području unutar 20 kilometara od granice između tog zaraženog područja i ostatka područja Unije, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 2. točke (c) Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/789 оd 18. svibnja 2015. o mjerama za sprečavanje unošenja u Uniju organizma Xylella fastidiosa (Wells et al.) i njegova širenja unutar Unije, kako je izmijenjena Provedbenom odlukom Komisije (EU) 2016/764 od 12. svibnja 2016., i

                              —

                              time što u području za sprečavanje širenja nije osigurala praćenje prisutnosti organizma Xylella fastidiosa provođenjem godišnjih pregleda u prikladnim trenucima tijekom godine, povrijedila obveze koje ima na temelju članka 7. stavka 7. te provedbene odluke.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Europska komisija i Talijanska Republika svaka snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2019.


title: predmet C-468/18: Presuda Suda (treće vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Judecătoria Constanța - Rumunjska) – R protiv P-a (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja – Uredba (EZ) br. 4/2009 – Članak 3. točke (a) i (d) i članak 5. – Sud kojemu su zajedno podnesena tri zahtjeva koja se odnose na razvod roditelja maloljetnog djeteta, roditeljsku odgovornost i obvezu uzdržavanja djeteta – Proglašenje nadležnosti za odlučivanje o razvodu i nenadležnosti za odlučivanje o roditeljskoj odgovornosti – Nadležnost za odlučivanje o zahtjevu za uzdržavanje – Nadležnost suda mjesta u kojem tuženik ima svoje uobičajeno boravište i pred kojim se upusti u postupak)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/32

      Presuda Suda (treće vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Judecătoria Constanța - Rumunjska) – R protiv P-a
      (predmet C-468/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja - Uredba (EZ) br. 4/2009 - Članak 3. točke (a) i (d) i članak 5. - Sud kojemu su zajedno podnesena tri zahtjeva koja se odnose na razvod roditelja maloljetnog djeteta, roditeljsku odgovornost i obvezu uzdržavanja djeteta - Proglašenje nadležnosti za odlučivanje o razvodu i nenadležnosti za odlučivanje o roditeljskoj odgovornosti - Nadležnost za odlučivanje o zahtjevu za uzdržavanje - Nadležnost suda mjesta u kojem tuženik ima svoje uobičajeno boravište i pred kojim se upusti u postupak)
      (2019/C 383/34)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Judecătoria Constanța

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: R

         Tuženik: P

         Izreka

      Članak 3. točke (a) i (d) i članak 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja treba tumačiti na način da je – kad se pred sudom države članice podnese tužba koja sadržava tri zahtjeva, koji se odnose na razvod roditelja maloljetnog djeteta, roditeljsku odgovornost prema tom djetetu i obvezu njegova uzdržavanja – sud koji odlučuje o razvodu, a koji se proglasio nenadležnim za odlučivanje o zahtjevu o roditeljskoj odgovornosti, ipak nadležan za odlučivanje o zahtjevu koji se odnosi na obvezu uzdržavanja navedenog djeteta, ako je taj sud ujedno sud mjesta u kojem tuženik ima uobičajeno boravište ili sud pred kojim se potonji upustio u postupak a da pritom nije osporavao njegovu nadležnost.

         (1)  SL C 381, 22. 10. 2018.


title: predmet C-473/18: Presuda Suda (osmo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg - Njemačka) – GP protiv Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna sigurnost – Radnici migranti – Pravila Europske unije o preračunavanju valuta – Uredba (EZ) br. 987/2009 – Odluka br. H3 Administrativne komisije za koordinaciju sustavâ socijalne sigurnosti – Izračun dodatka u visini razlike za obiteljske naknade koje se duguju radniku koji boravi u državi članici i radi u Švicarskoj – Određivanje referentnog datuma tečaja)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/32

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 4. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg - Njemačka) – GP protiv Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West
      (predmet C-473/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Radnici migranti - Pravila Europske unije o preračunavanju valuta - Uredba (EZ) br. 987/2009 - Odluka br. H3 Administrativne komisije za koordinaciju sustavâ socijalne sigurnosti - Izračun dodatka u visini razlike za obiteljske naknade koje se duguju radniku koji boravi u državi članici i radi u Švicarskoj - Određivanje referentnog datuma tečaja)
      (2019/C 383/35)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: GP

         Tuženik: Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West

         Izreka

                  1.

                  Na primjenu i tumačenje članka 90. Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 i Odluke br. H3 Administrativne komisije za koordinaciju sustavâ socijalne sigurnosti od 15. listopada 2009. o datumu koji se uzima u obzir za određivanje tečaja iz članka 90. Uredbe br. 987/2009 u vezi s novčanim preračunavanjem naknade za djecu radi određivanja mogućeg iznosa dodatka u visini razlike na temelju članka 68. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009., ne utječe činjenica da to davanje isplaćuje švicarska ustanova u švicarskim francima.

                  2.

                  Odluku br. H3 od 15. listopada 2009. treba tumačiti na način da prilikom preračunavanja valuta u kojima su izražene naknade za djecu radi određivanja mogućeg iznosa dodatka u visini razlike na temelju članka 68. stavka 2. Uredbe br. 883/2004, kako je izmijenjena Uredbom br. 988/2009, treba primijeniti njezinu točku 2.

                  3.

                  Točku 2. Odluke br. H3 od 15. listopada 2009. treba tumačiti na način da u situaciji poput one u sporu u glavnom postupku pojam „dan kada ustanova izvršava operaciju o kojoj je riječ” u smislu te odredbe obuhvaća dan na koji nadležna ustanova države zaposlenja izvršava isplatu obiteljskog davanja o kojem je riječ.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: predmet C-540/18 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. rujna 2019. – HX protiv Vijeća Europske unije (Žalba – Mjere ograničavanja protiv Sirijske Arapske Republike – Mjere protiv utjecajnih poslovnih ljudi koje svoju djelatnost obavljaju u Siriji – Dokaz osnovanosti uvrštavanja na popise)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/33

      Presuda Suda (sedmo vijeće) od 11. rujna 2019. – HX protiv Vijeća Europske unije
      (predmet C-540/18 P) (1)

      (Žalba - Mjere ograničavanja protiv Sirijske Arapske Republike - Mjere protiv utjecajnih poslovnih ljudi koje svoju djelatnost obavljaju u Siriji - Dokaz osnovanosti uvrštavanja na popise)
      (2019/C 383/36)
      Jezik postupka: bugarski

         Stranke

         Žalitelj: HX (zastupnik: S. Koev, advokat)

         Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: I. Gurov i A. Vitro, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  HX se nalaže snošenje svojih troškova i troškova Vijeća Europske unije.

         (1)  SL C 408, 12. 11. 2018.


title: predmet C-541/18: Presuda Suda (peto vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof - Njemačka) – AS protiv Deutsches Patent- und Markenamt (Zahtjev za prethodnu odluku – Žigovi – Direktiva 2008/95/EZ – Članak 3. stavak 1. točka (b) – Razlikovni karakter – Kriteriji za ocjenu – Hashtag)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/34

      Presuda Suda (peto vijeće) od 12. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof - Njemačka) – AS protiv Deutsches Patent- und Markenamt
      (predmet C-541/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Žigovi - Direktiva 2008/95/EZ - Članak 3. stavak 1. točka (b) - Razlikovni karakter - Kriteriji za ocjenu - Hashtag)
      (2019/C 383/37)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesgerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AS

         Tuženik: Deutsches Patent- und Markenamt

         Izreka

      Članak 3. stavak 1. točku (b) Direktive 2008/95 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima valja tumačiti na način da se razlikovni karakter znaka za koji se zahtijeva registracija kao žiga mora ispitati uzimajući u obzir sve relevantne činjenice i okolnosti, uključujući sve vjerojatne načine uporabe prijavljenog žiga. Potonji, ako ne postoje druge naznake, odgovaraju načinima uporabe koji, uzimajući u obzir navike u predmetnom gospodarskom sektoru, mogu biti značajni u praksi.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: predmet C-559/18: Presuda Suda (šesto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg - Njemačka) – TDK-Lambda Germany GmbH protiv Hauptzollamt Lörrach (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EEZ) br. 2658/87 – Carinska unija i zajednička carinska tarifa – Tarifno razvrstavanje – Kombinirana nomenklatura – Podbroj 85044030 – Statički pretvarači – Kriteriji razvrstavanja – Bitna namjena)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/35

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Baden-Württemberg - Njemačka) – TDK-Lambda Germany GmbH protiv Hauptzollamt Lörrach
      (predmet C-559/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EEZ) br. 2658/87 - Carinska unija i zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Podbroj 85044030 - Statički pretvarači - Kriteriji razvrstavanja - Bitna namjena)
      (2019/C 383/38)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TDK-Lambda Germany GmbH

         Tuženik: Hauptzollamt Lörrach

         Izreka

      Podbroj 85 044 030 kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, u verzijama koje uzastopno proizlaze iz Provedbene uredbe Komisije (EZ) br. 927/2012 od 9. listopada 2012. i Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1001/2013 od 4. listopada 2013., treba tumačiti na način da statički pretvarači, kao što su oni o kojima je riječ u glavnom postupku, mogu potpadati pod taj podbroj samo ako je njihova bitna namjena da ih se rabi s „telekomunikacijskim aparatima te sa strojevima za automatsku obradu podataka i njihovim jedinicama”, u smislu tog podbroja, što je obvezan provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: predmet C-239/19: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Chancery Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Eli Lilly and Company protiv Genentech Inc. (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Svjedodžba o dodatnoj zaštiti za lijekove – Uredba (EZ) br. 469/2009 – Članak 3. točka (b) – Uvjeti za dobivanje – Odobrenje za stavljanje u promet – Odobrenje izdano trećoj osobi – Očita nedopuštenost)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/35

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 5. rujna 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice (Chancery Division) – Ujedinjena Kraljevina) – Eli Lilly and Company protiv Genentech Inc.
      (predmet C-239/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Svjedodžba o dodatnoj zaštiti za lijekove - Uredba (EZ) br. 469/2009 - Članak 3. točka (b) - Uvjeti za dobivanje - Odobrenje za stavljanje u promet - Odobrenje izdano trećoj osobi - Očita nedopuštenost)
      (2019/C 383/39)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Eli Lilly and Company

         Tuženik: Genentech Inc.

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 4. ožujka 2019. uputio High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Visoki sud, Engleska i Wales, Odjel Chancery, Patentni sud, Ujedinjena Kraljevina) očito je nedopušten.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: predmet C-71/19 P: Žalba koju je 30. siječnja 2019. podnio João Miguel Barata protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 20. studenoga 2018. u predmetu T-854/16, Barata protiv Parlamenta

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/36

      Žalba koju je 30. siječnja 2019. podnio João Miguel Barata protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 20. studenoga 2018. u predmetu T-854/16, Barata protiv Parlamenta
      (predmet C-71/19 P)
      (2019/C 383/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: João Miguel Barata (zastupnici: G. Pandey i D. Rovetta, avocats i J. Grayston, solicitor)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament
      Rješenjem od 26. rujna 2019. Sud (deveto vijeće) odbacio je žalbu kao djelomično očito nedopuštenu i odbio je kao djelomično očito neosnovanu te je Joãu Miguelu Barati naložio snošenje vlastitih troškova.


title: predmet C-185/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2019. uputio Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj (Romania) – KE protiv LF

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/36

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. veljače 2019. uputio Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj (Romania) – KE protiv LF
      (predmet C-185/19)
      (2019/C 383/41)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: KE

         Tuženik: LF
      Rješenjem od 24. rujna 2019. Sud (sedmo vijeće) proglasio je zahtjev za prethodnu odluku očito nedopuštenim te se proglasio očito nenadležnim za odlučivanje o tom zahtjevu.


title: predmet C-412/19 P: Žalba koju je 27. svibnja 2019. podnio Xianhao Pan protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 21. ožujka 2019. u predmetu T-777/17, Pan protiv EUIPO-a - Entertainment One UK (TOBBIA)

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/37

      Žalba koju je 27. svibnja 2019. podnio Xianhao Pan protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 21. ožujka 2019. u predmetu T-777/17, Pan protiv EUIPO-a - Entertainment One UK (TOBBIA)
      (predmet C-412/19 P)
      (2019/C 383/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Xianhao Pan (zastupnik: M. Oliva, avvocato)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Entertainment One UK Ltd
      Rješenjem od 12. srpnja 2019. potpredsjednik Suda žalbu je odbacio kao nedopuštenu.


title: predmet C-460/19 P: Žalba koju je 14. lipnja 2019. podnio Stada Arzneimittel AG protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 4. travnja 2019. u predmetu T-804/17, Stada Arzneimittel AG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/37

      Žalba koju je 14. lipnja 2019. podnio Stada Arzneimittel AG protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 4. travnja 2019. u predmetu T-804/17, Stada Arzneimittel AG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
      (predmet C-460/19 P)
      (2019/C 383/43)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Stada Arzneimittel AG (zastupnici: A. K. Marx, R. Kaase, J.-C. Plate, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučio je rješenjem od 1. listopada 2019. da žalba nije dopuštena i da žalitelj snosi vlastite troškove.


title: predmet C-541/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – XW protiv Eurowings GmbH

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/38

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – XW protiv Eurowings GmbH
      (predmet C-541/19)
      (2019/C 383/44)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XW

         Tuženik: Eurowings GmbH

         Prethodno pitanje

      Treba li pri izračunu prava na odštetu u skladu s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) uzeti u obzir cjelokupnu udaljenost leta i u slučaju ako putnik zakasni u konačno odredište tri ili više sati zbog kašnjenja/otkazivanja povezanog leta, ali je priključni let bio na vrijeme, dva leta izvršili su različiti zračni prijevoznici i letovi su rezervirani zajedno?

         (1)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: predmet C-542/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – YX protiv Eurowings GmbH

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/38

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. srpnja 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – YX protiv Eurowings GmbH
      (predmet C-542/19)
      (2019/C 383/45)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: YX

         Tuženik: Eurowings GmbH

         Prethodno pitanje

      Treba li pri izračunu prava na odštetu u skladu s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) uzeti u obzir cjelokupnu udaljenost leta i u slučaju ako putnik zakasni u konačno odredište tri ili više sati zbog kašnjenja/otkazivanja povezanog leta, ali je priključni let bio na vrijeme, dva leta izvršili su različiti zračni prijevoznici i letovi su rezervirani zajedno?

         (1)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: predmet C-574/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. srpnja 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – PL protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/39

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. srpnja 2019. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – PL protiv Deutsche Lufthansa AG
      (predmet C-574/19)
      (2019/C 383/46)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: PL

         Tuženik: Deutsche Lufthansa AG
      Predmet je rješenjem predsjednika Suda od 23. rujna 2019. brisan iz upisnika Suda.


title: predmet C-584/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. kolovoza 2019. uputio Landesgericht für Strafsachen Wien (Austrija) – kazneni postupak protiv A***** i daljnjih nepoznatih počinitelja

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/40

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. kolovoza 2019. uputio Landesgericht für Strafsachen Wien (Austrija) – kazneni postupak protiv A***** i daljnjih nepoznatih počinitelja
      (predmet C-584/19)
      (2019/C 383/48)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesgericht für Strafsachen Wien

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva: Staatsanwaltschaft Wien

         Optuženici: A***** i daljnji nepoznati počinitelji

         Druga stranka u postupku: Staatsanwaltschaft Hamburg

         Prethodno pitanje

      Treba li pojam „pravosudno tijelo” u smislu članka 1. stavka 1. Direktive 2014/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima (1) i pojam „javni tužitelj” u smislu članka 2. točke (c) podtočke (i) navedene direktive tumačiti na način su njima obuhvaćena i državna odvjetništva države članice koja su, u okviru donošenja odluke o izdavanju europskog istražnog naloga, izravno ili neizravno izložena riziku podređenosti nalozima ili pojedinačnim uputama izvršne vlasti, poput ministra pravosuđa u Hamburgu?

         (1)  SL 2014., L 130, str. 1.


title: predmet C-597/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2019. uputio Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgija) – M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited protiv Telenet BVBA

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/41

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2019. uputio Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgija) – M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited protiv Telenet BVBA
      (predmet C-597/19)
      (2019/C 383/49)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited

         Tuženik: Telenet BVBA

         Prethodna pitanja

                  1.

                              (a)

                              Treba li preuzimanje datoteke preko peer-to-peer mreže i istodobno stavljanje na raspolaganje za učitavanje („seeding”) (ponekad u odnosu na cjelinu vrlo fragmentarnih) dijelova datoteke („pieces”) smatrati priopćavanjem javnosti u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2001/29 (1) iako su ti pojedinačni „pieces” kao takvi neupotrebljivi?
                              U slučaju potvrdnog odgovora:

                              (b)

                              Postoji li granična vrijednost iznad koje bi se „seedanje” tih „pieces” smatralo priopćavanjem javnosti?

                              (c)

                              Je li relevantna okolnost da se „seedanje” može odvijati automatski (zbog postavki torrent klijenta) te stoga tako da korisnik to ne primjećuje?

                  2.

                              (a)

                              Može li osoba koja je ugovorni nositelj autorskih prava (ili srodnih prava), ali se tim pravima ne koristi sama, nego samo podnosi zahtjeve za naknadu štete protiv navodnih počinitelja povrede – čiji poslovni model dakle ovisi o postojanju piratstva, a ne o njegovu suzbijanju – ostvarivati ista prava koja se u poglavlju II. Direktive 2004/48 (2) priznaju autorima i stjecateljima licencije koji se autorskim pravima koriste na uobičajeni način?

                              (b)

                              Kako je stjecatelj licencije u ovom slučaju mogao pretrpjeti „štetu” (u smislu članka 13. Direktive 2004/48) kao posljedicu povrede?

                  3.

                  Jesu li konkretne okolnosti navedene u prvom i drugom pitanju relevantne u okviru odvagivanja interesa između provedbe prava intelektualnog vlasništva, s jedne strane, i prava i sloboda kao što su poštovanje privatnog života i zaštita osobnih podataka, s druge strane, a osobito u okviru analize proporcionalnosti?

                  4.

                  Je li u svim tim okolnostima sustavna registracija i opća obrada IP adresa „seedera” u „swarmu” (bilo da to čini sam stjecatelj licencije ili treća osoba po njegovu nalogu) u skladu s Općom uredbom o zaštiti podataka (3), konkretno u skladu s njezinim člankom 6. stavkom 1. točkom (f)?

         (1)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL 2001., L 167, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.)

         (2)  Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL 2004., L 157, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.)

         (3)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (SL 2016., L 119, str. 1.)


title: predmet C-620/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2019. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Land Nordrhein-Westfalen protiv D.-H. T. u svojstvu stečajnog upravitelja za imovinu društva J & S Service UG

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/43

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2019. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Land Nordrhein-Westfalen protiv D.-H. T. u svojstvu stečajnog upravitelja za imovinu društva J & S Service UG
      (predmet C-620/19)
      (2019/C 383/51)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Land Nordrhein-Westfalen

         Druga stranka u revizijskom postupku: D.-H. T. u svojstvu stečajnog upravitelja za imovinu društva J & S Service UG

         Intervenijent: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Služi li članak 23. stavak 1. točka (j) Uredbe (EU) 2016/679 (1) i za zaštitu interesa financijskih tijela?

                  2.

                  Ako je odgovor potvrdan, obuhvaća li se izrazom „ostvarivanje potraživanja u građanskim sporovima” i obrana financijskog tijela od građanskopravnih zahtjeva i trebaju li ti zahtjevi već biti postavljeni?

                  3.

                  Dopušta li se odredbom iz članka 23. stavka 1. točke (e) Uredbe (EU) 2016/679, o zaštiti važnog financijskog interesa države članice u poreznim pitanjima, ograničenje prava na pristup predviđenog člankom 15. Uredbe (EU) 2016/679 radi zaštite od građanskopravnih zahtjeva za pobijanje pravnih radnji u stečajnom postupku upućenih financijskom tijelu?

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1.)


title: predmet C-625/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2019. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv XD

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/44

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2019. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv XD
      (predmet C-625/19)
      (2019/C 383/52)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Openbaar Ministerie

         Tuženik: XD

         Prethodna pitanja

      Smatra li se državni odvjetnik, koji sudjeluje u sudovanju u državi članici izdavateljici uhidbenog naloga, koji postupa neovisno u izvršavanju svojih dužnosti koje su izravno povezane s izdavanjem europskog uhidbenog naloga i koji je izdao EUN, pravosudnim tijelom koje izdaje uhidbeni nalog u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke 2002/584/PUP (1) ako je sudac u državi članici izdavateljici uhidbenog naloga ispitao uvjete za izdavanje EUN-a, a osobito njegovu proporcionalnost prije stvarne odluke tog državnog odvjetnika o izdavanju EUN-a?

         (1)  2002/584/PUP: Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83. i ispravak SL 2013., L 222, str. 14.)


title: predmet C-626/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2019. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv YC

text:
               11.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 383/44

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. kolovoza 2019. uputio Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) – Openbaar Ministerie protiv YC
      (predmet C-626/19)
      (2019/C 383/53)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Amsterdam

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Openbaar Ministerie

         Tuženik: YC

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Smatra li se državni odvjetnik, koji sudjeluje u sudovanju u državi članici izdavateljici uhidbenog naloga, koji postupa neovisno u izvršavanju svojih dužnosti koje su izravno povezane s izdavanjem europskog uhidbenog naloga i koji je izdao EUN, pravosudnim tijelom koje izdaje uhidbeni nalog u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke 2002/584/PUP (1) ako je sudac u državi članici izdavateljici uhidbenog naloga ispitao uvjete za izdavanje EUN-a, a osobito njegovu proporcionalnost prije stvarne odluke tog državnog odvjetnika o izdavanju EUN-a?

                  2.

                  U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: je li ispunjen uvjet prema kojem u smislu točke 75. presude Suda od 27. svibnja 2019. (EU:C:2019:456) mora biti dopušten pravni lijek protiv odluke državnog odvjetnika o izdavanju EUN-a i osobito njezine proporcionalnosti, koji u potpunosti ispunjava zahtjeve djelotvorne sudske zaštite ako traženoj osobi nakon njezine stvarne predaje slijedi postupak u kojem se pred sucem u državi članici izdavateljici može istaknuti nevaljanost EUN-a i u kojem taj sudac, među ostalim, ispituje proporcionalnost odluke o izdavanju EUN-a?

         (1)  2002/584/PUP: Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83. i ispravak SL 2013., L 222, str. 14.)