title: Predmet T-22/19: Tužba podnesena 11. siječnja 2019. – Noguer Enríquez i drugi protiv Komisije

text:
                  4.3.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 82/65

         Tužba podnesena 11. siječnja 2019. – Noguer Enríquez i drugi protiv Komisije
         (Predmet T-22/19)
         (2019/C 82/77)
         Jezik postupka: španjolski

            Stranke

            Tužitelji: Roser Noguer Enríquez (Andorra la Vella, Andora),  TB (*1), Successors D’Higini Cierco García, SA (Andorra la Vella), Cierco Martínez 2 2003, SL (Andorra la Vella) (zastupnici: J. Álvarez González i S. San Felipe Menéndez, odvjetnici)

            Tuženik: Europska komisija

            Tužbeni zahtjev

         Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da prihvati tužbu zbog izvanugovorne odgovornosti Europske unije za štetu koju je Europska komisija uzrokovala izvršavanjem svojih funkcija, u skladu s odredbama članka 268. i članka 340. stavka 2. UFEU-a, da – nakon poduzimanja potrebnih pravnih radnji i postupka pokrenutog u tu svrhu – donese presudu kojom utvrđuje izvanugovornu odgovornost Europske unije zbog nemarnog i popustljivog postupanja Europske komisije i da naloži da se tužiteljima naknadi šteta u iznosu od 50 220 800 €, u skladu s izračunima i iznosom sadržanima u stručnom izvješću priloženom tužbi, ili podredno u iznosu koji proizlazi iz izvješća vještaka kojeg odredi Opći sud, uvećanom za odgovarajuće zakonske kamate, uz izričito nalaganje snošenja troškova tuženiku.

            Tužbeni razlozi i glavni argumenti

         U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                     1.

                     Nepoštovanje Monetarnog sporazuma koji su sklopili Europska unija i Kneževina Andora te nepravilno prenošenje koje je dopustila Komisija, Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1) od strane Kneževine Andore. Konkretno, Komisija:

                                 —

                                 nije ispunila obvezu provjere „djelomičnog”, preuranjenog, koristoljubivog i manjkavog prenošenja Direktive 2014/59/EU od strane Kneževine Andore, koja je namjerno propustila uključiti prava i jamstva dioničara i deponenata koje propis Zajednice nameće kao nužnu protutežu u intervencijskim postupcima te vrste, te je uključila dodatne mjere koje diskriminiraju druge dioničare; i

                                 —

                                 nije ispunila obvezu prijave Zajedničkom odboru, i po potrebi, Sudu Europske unije nepoštovanja sporazuma od strane Kneževine Andore navedenim nezakonitim prenošenjem Direktive 2014/59/EU, koja je tužitelja štitila od gubitka dionica i to bez ikakvog opravdanja postojećim općim interesom, bez poštovanja glavnih načela kao što su načelo proporcionalnosti i bez određivanja ikakve vrste naknade u zakonski određenim uvjetima. Sve to čini značajnu povredu glavnih načela sustava i/ili vladavine prava i temeljnih prava. Naravno, Komisija nije (ni do današnjeg dana) prijavila nepoštovanje od strane Kneževine Andore za potrebe raskida sporazuma.

                     2.

                     Povreda temeljnih prava i jamstava tužiteljâ, sadržanih u Povelji Europske unije o temeljnim pravima te Konvenciji za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, među ostalim: prava na vlasništvo, prava na dobru upravu, prava na djelotvoran pravni lijek, načela legitimnih očekivanja i načela pravne sigurnosti.

                                 —

                                 S tim u vezi tužitelji tvrde da je neispunjenje obveza od strane Europske komisije doprinijelo tome da su, nakon odluke institucije Banca Privada de Andorra, svi dioničari, a među njima i tužitelji, vlasnici 75,52 % dionica društva, lišeni čitavog svoga kapitala, a zauzvrat nisu primili nikakvu naknadu niti su se tome mogli usprotiviti.

                                 —

                                 Tužitelji također tvrde da je nepostupanje glavnog jamca sporazuma dovela do toga da u andorskom zakonodavstvu tužiteljima nije priznato pravo da, nakon odluke BPA-e (Banca privada de Andorra), prime ono što bi primili nakon redovnog postupka u slučaju insolventnosti, a to je izričito i obvezujuće pravo sadržano u pravu Unije za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava koje je Kneževina Andora morala prenijeti na temelju sporazuma.

                                 —

                                 Naposljetku, u andorski pravni poredak također nije uključeno pravo dioničara na procjenu situacije u kojoj su se našli nakon odluke financijske institucije i naknade štete koje bi im se po potrebi priznale ni pravo protivljenja rezultatu odluke financijske institucije ili obrane od njega.

                     3.

                     Komisijino neispunjenje njezine ključne zadaće, koja se sastoji u zaštiti poštovanja i primjene prava Zajednice i Ugovorâ, u skladu s člankom 17. Ugovora o Europskoj uniji, time što je dopustila da treće države bezočno krše njegove uvjete uz očito nanošenje štete pravnoj sigurnosti, vjerodostojnosti institucija Zajednice i legitimnim očekivanjima koje građani imaju u odnosu na njih.

                     4.

                     Postojanje postupanja Europske unije koje čini dovoljno ozbiljnu povredu pravnih pravila koja priznaju prava i/ili štite pojedince i koje se ne može opravdati na temelju diskrecijske ovlasti koju ta pravila daju ni njihovom složenošću ili nepreciznošću. Ovaj Komisijin nemar tužiteljima je prouzrokovao konkretnu, stvarnu, izvjesnu i imovinsku štetu, pri čemu postoji jasna uzročna veza između navedene štete i Komisijina postupanja.

                     5.

                     Podredno, tužitelji tvrde da postoji odgovornost Europske komisije zbog nemara prilikom pregovaranja i potpisivanja Monetarnog sporazuma s Kneževinom Andorom, koji ne predviđa mehanizme obrane i/ili podnošenja pritužbi za pojedince na koje se odnosi.

            (*1)  Informacije su izbrisane ili zamijenjene u okviru zaštite osobnih podataka i/ili povjerljivosti.

            (1)  SL 2014., L 173, str. 190.


title: Predmet T-28/19: Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – Karlovarské minerální vody protiv EUIPO-a – Aguas de San Martín de Veri (VERITEA)

text:
               4.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 82/67

      Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – Karlovarské minerální vody protiv EUIPO-a – Aguas de San Martín de Veri (VERITEA)
      (Predmet T-28/19)
      (2019/C 82/78)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: češki

         Stranke

         Tužitelj: Karlovarské minerální vody a.s. (Karlovy Vary, Češka Republika) (zastupnik: J. Mrázek, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Aguas de San Martín de Veri, SA (Bisaurri, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju žiga Europske unije VERITEA br. 15 592 876

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2018. u predmetu R 499/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  odbije prigovor;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-30/19: Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – CRIA i CCCMC protiv Komisije

text:
               4.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 82/67

      Tužba podnesena 15. siječnja 2019. – CRIA i CCCMC protiv Komisije
      (Predmet T-30/19)
      (2019/C 82/79)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: China Rubber Industry Association (CRIA) (Peking, Kina) i China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC) (Peking) (zastupnici: R. Antonini, E. Monard i B. Maniatis, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/1579 od 18. listopada 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih pneumatskih guma, novih ili protektiranih, od kaučuka, vrste koja se rabi za autobuse ili kamione, s indeksom opterećenja većim od 121, podrijetlom iz Narodne Republike Kine i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2018/163, u mjeri u kojoj se odnosi na tužitelje i njihove odnosne članove; te

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da vršenjem analize štete na temelju ‚ponderiranih’ podataka društava obuhvaćenih uzorkom, pobijana Uredba povrjeđuje članak 3. stavke 1., 2., 5. i 8., te članak 17. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća (u daljnjem tekstu: osnovna uredba). (1) Čak i pod pretpostavkom da je ponderiranje dozvoljeno, način na koji je ono izvršeno predstavlja povredu članka 3. stavaka 2., 3. i 5. i članka 9. stavka 4. osnovne uredbe.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da uključenje protektiranih guma Komisiji ne daje ni najmanji temelj koji omogućuje logični nastavak njezina ispitnog postupka, suprotno članku 3. stavcima 1., 2., 5., 6. i članku 4. stavku 1. osnovne uredbe. Analiza štete i uzročno-posljedične veze koja ne uzima u obzir podjelu između novih i protektiranih guma ne temelji se na pozitivnim dokazima i ne predstavlja objektivno ispitivanje, suprotno članku 3. stavcima 2., 5. i 6. osnovne uredbe.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da ocjena učinaka na cijene (sniženja cijena i prodajne cijene) i određivanje razine uklanjanja štete povrjeđuju članak 3. stavke 2. i 3., te članak 9. stavak 4. osnovne uredbe, time što ne uzimaju u obzir značajno viši trošak po novoj gumi po kilometru u odnosu na protektiranu gumu i time što se temelje na izračunatim izvoznim cijenama.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da nedosljednosti, proturječnosti i nepostojanje pozitivnih i/ili objektivnih dokaza u prilog analize uzročno-posljedične veze predstavljaju povredu članka 3. stavaka 2. i 6. osnovne uredbe. Pobijana uredba ne ispituje na odgovarajući način ostale poznate faktore kako bi osigurala da se šteta uzrokovana tim drugim faktorima ne pripisuje dampinškom uvozu suprotno članku 3. stavcima 2. i 7. osnovne uredbe.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da je Komisija povrijedila prava obrane tužiteljâ i članak 6. stavak 7., članak 19. stavke 1., 2. i 3., te članak 20. stavke 2. i 4. osnovne uredbe time što nije otkrila relevantne podatke o određivanju štete i dampinga i time što tužiteljima nije dala pristup tim podacima.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da prilagodba na temelju neizravnog oporezivanja čini povredu članka 2. stavka 10. točke (b) i članka 2. stavka 7. točke (a) osnovne uredbe. _

         (1)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL L 176, 30.6.2016, str. 21.).


title: Predmet T-37/19: Tužba podnesena 21. siječnja 2019. – Cimpress Schweiz protiv EUIPO-a – Impress Media (CIMPRESS)

text:
               4.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 82/69

      Tužba podnesena 21. siječnja 2019. – Cimpress Schweiz protiv EUIPO-a – Impress Media (CIMPRESS)
      (Predmet T-37/19)
      (2019/C 82/80)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Cimpress Schweiz GmbH (Winterthur, Švicarska) (zastupnik: C. Eckhartt, P. Böhner i A. von Mühlendahl, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Impress Media GmbH (Mönchengladbach, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije CIMPRESS – žig Europske unije br. 13 147 624

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. listopada 2018. u spojenim predmetima R 1716/2017-2 i R 1786/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  na temelju tužiteljeve žalbe poništi odluku Odjela za prigovore tuženika od 13. lipnja 2017. u postupku br. B 2 493 933 i odbije prigovor društva Impress Media GmbH protiv registracije žiga CIMPRESS br. 13 147 624;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Impress Media GmbH, u slučaju da se ono u ovaj postupak uključi kao intervenijent, snošenje troškova ovog postupka, uključujući troškove koji su za tužitelja nastali u postupku pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-42/19: Tužba podnesena 23. siječnja 2019. – Volkswagen protiv EUIPO-a (CROSS)

text:
               4.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 82/69

      Tužba podnesena 23. siječnja 2019. – Volkswagen protiv EUIPO-a (CROSS)
      (Predmet T-42/19)
      (2019/C 82/81)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnici: F. Thiering i L. Steidle, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije CROSS – prijava br. 16 366 528

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. studenoga 2018. u predmetu R 2500/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija tužiteljeva žalba i odobri prijavu za registraciju žiga Europske unije br. 163 66 528 za sve proizvode i usluge;

                  —

                  podredno, poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija tužiteljeva žalba i vrati predmet prvom žalbenom vijeću EUIPO-a;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda načela jednakog postupanja i povreda obveze obrazlaganja.


title: Predmet C-600/17: Rješenje Suda (drugo vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di Roma – Italija) – Pina Cipollone protiv Ministero della Giustizia (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda — Socijalna politika — Rad na određeno vrijeme — Mirovni suci — Očita nedopuštenost)

text:
               25.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/7

      Rješenje Suda (drugo vijeće) od 17. siječnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di Roma – Italija) – Pina Cipollone protiv Ministero della Giustizia
      (Predmet C-600/17) (1)

      ((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Socijalna politika - Rad na određeno vrijeme - Mirovni suci - Očita nedopuštenost))
      (2019/C 112/09)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Giudice di pace di Roma

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Pina Cipollone

         Tuženik: Ministero della Giustizia

         uz sudjelovanje: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Izreka

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Giudice di pace di Roma (mirovni sudac u Rimu, Italija) odlukom od 25. kolovoza 2017. očito je nedopušten.

         (1)  SL C 437, 18. 12. 2017.


title: predmet T-45/19: Tužba podnesena 24. siječnja 2019. — Acron i dr. protiv Komisije

text:
               1.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 122/20

      Tužba podnesena 24. siječnja 2019. — Acron i dr. protiv Komisije
      (predmet T-45/19)
      (2019/C 122/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Acron OAO (Veliky Novgorod, Rusija), Dorogobuzh OAO (Dorogobuzh, Rusija), Acron Switzerland AG (Baar, Švicarska) (zastupnici: T. De Meese, J. Stuyck i A. Nys, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2018/1703 od 12. studenoga 2018.; (1) i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio svoje međunarodne obveze, što predstavlja povredu Ugovora, i da nije pružio dostatno obrazloženje, jer je utvrdio da Ruska Federacija nije postupala u skladu sa svojim obvezama u okviru Svjetske trgovinske organizacije.
                  Tužitelji navode da je tuženik propustio uzeti u obzir pristupanje Ruske Federacije Svjetskoj trgovinskoj organizaciji kao relevantno za promjenu u izračunu dampinške marže tužiteljâ. Tuženik je prilikom ispitnog postupka privremene revizije pristojbi primjenjivih na uvoz amonijeva nitrata bio obvezan u obzir uzeti obveze koje je Ruska Federacija preuzela u vezi s cijenom plina. Budući da je tuženik tvrdio da Ruska Federacija nije poštovala vlastiti Protokol o pristupanju, tuženik je povrijedio članak VI. Općeg sporazuma o carinama i trgovini i članak 2. Antidampinškog sporazuma Svjetske trgovinske organizacije. Budući da nije tako postupio, povrijedio je svoje međunarodne obveze, što predstavlja povredu Ugovora.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik počinio očitu pogrešku u ocjeni i da nije pružio dostatno obrazloženje, što je dovelo do kršenja tužiteljevih prava obrane, jer je utvrdio da promjena okolnosti na koju se pozivaju tužitelji nije bila trajne prirode.

                              —

                              Tužitelji navode da u okviru drugog tužbenog razloga postoje dva različita razloga za poništenje pobijane odluke. Oba su razloga u vezi s pogrešnim zaključkom da promjena okolnosti nije bila trajne prirode.

                              —

                              Tuženik je u svakom slučaju prekršio svoju obvezu obrazlaganja iz članka 296. UFEU-a jer pobijanu odluku nije obrazložio na jasan i nedvosmislen način.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik povrijedio članak 19. stavak 2. i članak 20. stavak 2. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća, (2) kao i prava obrane tužitelja te doveo do nedostatka pravne sigurnosti jer nije pružio svoj izračun dampinga.

                              —

                              Tuženik tužiteljima nije priopćio konačan izračun dampinške marže, iako je taj izračun poslužio kao osnova za donošenje zaključaka u vezi s kontinuitetom i postojanjem dampinga, trajnom prirodom promjene okolnosti te također i završetkom djelomične privremene revizije. Da je tuženik priopćio izračun, tužiteljima bi bilo omogućeno da učinkovitije brane svoja prava u pogledu izračuna dampinga i zaključka o postojanju dampinga u cjelini, uključujući argument u vezi s metodologijom izračuna koja je korištena u početnom ispitnom postupku, koja je mogla imati znatan utjecaj na njihovu pravnu situaciju.

                              —

                              Tužitelji navode da je tuženik povrijedio članak 19. stavak 2. i članak 20. stavak 2. Uredbe 2016/1036, prava obrane tužitelja i načelo pravne sigurnosti jer tužiteljima nije dostavio smislen sažetak dokaza koji su prikupljeni tijekom ispitnog postupka ni razmatranja na temelju kojih je tuženik predložio izmjenu tužiteljeve antidampinške marže. Tužitelji navode da je tuženik povrijedio prava obrane tužitelja i načelo pravne sigurnosti jer im je odbio priopćiti svoj izračun dampinške marže.

         (1)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2018/1703 od 12. studenoga 2018. o završetku djelomične privremene revizije koja se odnosi na uvoz amonijeva nitrata podrijetlom iz Rusije (SL L 285, 13.11.2018., str. 97.).

         (2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL L 176, 30.6.2016., str. 21.).


title: predmet T-600/16: Rješenje Općeg suda od 17. travnja 2019. — Bandilla i dr. protiv EIB-a

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/96

      Rješenje Općeg suda od 17. travnja 2019. — Bandilla i dr. protiv EIB-a
      (predmet T-600/16) (1)

      (2019/C 206/85)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 296, 16. 8. 2016. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-30/16 i prenesen na Opći sud Europske unije 1.9.2016.)


title: predmet C-318/18: Rješenje predsjednika Suda od 3. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Belgija) — Oracle Belgium BVBA protiv Belgische Staat

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/28

      Rješenje predsjednika Suda od 3. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Belgija) — Oracle Belgium BVBA protiv Belgische Staat
      (predmet C-318/18) (1)

      (2019/C 220/35)
      Jezik postupka: nizozemski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 294 od 20. 8. 2018.


title: predmet C-776/18: Rješenje predsjednika Suda od 29. ožujka 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Erding — Njemačka) — U.B., T.V. protiv Eurowings GmbH

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/29

      Rješenje predsjednika Suda od 29. ožujka 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Erding — Njemačka) — U.B., T.V. protiv Eurowings GmbH
      (predmet C-776/18) (1)

      (2019/C 220/36)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 82, 4. 3. 2019.


title: predmet C-7/19: Rješenje predsjednika Suda od 28. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln — Njemačka) — QG protiv Germanwings GmbH

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/29

      Rješenje predsjednika Suda od 28. veljače 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Köln — Njemačka) — QG protiv Germanwings GmbH
      (predmet C-7/19) (1)

      (2019/C 220/37)
      Jezik postupka: njemački
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: predmet T-571/16: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — PT protiv EIB-a („Javna služba — Osoblje EIB-a — Ocjenjivanje — Izvješće o razvoju karijere — Postupak ocjenjivanja za 2014. — Predsudski postupak — Dopuštenost — Pravo na saslušanje — Načelo pretpostavke nedužnosti — Odgovornost — Neimovinska šteta”)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/33

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — PT protiv EIB-a
      (predmet T-571/16) (1)

      („Javna služba - Osoblje EIB-a - Ocjenjivanje - Izvješće o razvoju karijere - Postupak ocjenjivanja za 2014. - Predsudski postupak - Dopuštenost - Pravo na saslušanje - Načelo pretpostavke nedužnosti - Odgovornost - Neimovinska šteta”)
      (2019/C 220/42)
      Jezik postupka: švedski

         Stranke

         Tužitelj: PT (zastupnik: E. Nordh, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: G. Nuvoli, E. Raimond, T. Gilliams i G. Faedo, a zatim G. Faedo i M. Loizou, agenti, uz asistenciju M. Johanssona, B. Wägenbaura, odvjetnika i J. Curralla, barristera)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke EIB-a o konačnom utvrđenju tužiteljeva izvješća o ocjeni u postupku ocjenjivanja za 2014., tužiteljeva izvješća o razvoju u postupku ocjenjivanja za 2014., odlukâ EIB-a da ga se u 2015. ne promakne, da mu se ne dodijeli individualna premija i ne poveća njegova osnovica za 1,20 % i s druge strane, naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se izvješće o razvoju PT-a u postupku ocjenjivanja za 2014.

                  2.

                     Europskoj investicijskoj banci (EIB) nalaže se na ime pretrpljene neimovinske štete PT-u isplatiti iznos od 2000 eura uvećan za zatezne kamate od dana proglašenja ove presude, po stopi koju je utvrdila Europska središnja banka (ESB) za svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za 3,5 postotna boda.

                  3.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  4.

                     EIB-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 111, 29. 3. 2016. (predmet prvotno upisan pred Službeničkim sudom Europske unije pod brojem F-145/15 i prenesen Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: predmet T-749/16: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Stemcor London i Samac Steel Supplies protiv Komisije („Damping — Uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih proizvoda od čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije — Konačna antidampinška pristojba — Evidentiranje uvoza — Retroaktivna primjena konačne antidampinške pristojbe — Provedbena uredba (EU) 2016/1329 — Uvoznikova svijest o dampingu i šteti — Dodatno značajno povećanje uvoza koje može ozbiljno narušiti korektivni učinak konačne antidampinške pristojbe — Članak 10. stavak 4. točka (c) i (d) Uredbe (EU) 2016/1036”)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/34

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Stemcor London i Samac Steel Supplies protiv Komisije
      (predmet T-749/16) (1)

      („Damping - Uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih proizvoda od čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije - Konačna antidampinška pristojba - Evidentiranje uvoza - Retroaktivna primjena konačne antidampinške pristojbe - Provedbena uredba (EU) 2016/1329 - Uvoznikova svijest o dampingu i šteti - Dodatno značajno povećanje uvoza koje može ozbiljno narušiti korektivni učinak konačne antidampinške pristojbe - Članak 10. stavak 4. točka (c) i (d) Uredbe (EU) 2016/1036”)
      (2019/C 220/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Stemcor London Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) i Samac Steel Supplies Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: F. Di Gianni i C. Van Hemelrijck, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, N. Kuplewatzky, T. Maxian Rusche i E. Schmidt, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Eurofer, udruženje za čelik, ASBL (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: O. Prost, A. Coelho Dias i S. Seeuws, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži djelomično poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/1329 оd 29. srpnja 2016. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na evidentirani uvoz određenih hladno valjanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije (SL 2016., L 210, str. 27.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Stemcor London Ltd i Samac Steel Supplies Ltd snosit će, osim vlastitih, i troškove Europske komisije, te Eurofera, Europskog udruženja za čelik, ASBL.

         (1)  SL C 6, 9. 1. 2017.


title: predmet T-170/17: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — RW protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Članak 42.c Pravilnika o osoblju za dužnosnike — Dopust u interesu službe — Obvezno umirovljenje — Pravni interes — Dopuštenost — Područje primjene zakona — Doslovno, kontekstualno i teleološko tumačenje”)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/35

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — RW protiv Komisije
      (predmet T-170/17) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Članak 42.c Pravilnika o osoblju za dužnosnike - Dopust u interesu službe - Obvezno umirovljenje - Pravni interes - Dopuštenost - Područje primjene zakona - Doslovno, kontekstualno i teleološko tumačenje”)
      (2019/C 220/44)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: RW (zastupnici: S. Orlandi i T. Martin, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid i A.-C. Simon, a zatim G. Berscheid i B. Mongin, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 2. ožujka 2017. o slanju tužitelja na dopust u interesu službe na temelju članka 42.c Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i istodobno o obveznom umirovljenju na temelju petog stavka te odredbe.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se Odluka Europske komisije od 2. ožujka 2017. kojom je RW poslan na dopust u interesu službe i, istodobno, obvezno umirovljen.

                  2.

                     Komisija će snositi vlastite troškove kao i troškove RW-a, uključujući i one koji se odnose na postupak privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 161, 22. 5. 2017.


title: predmet T-747/17: Presuda Općeg suda od 30. travnja 2019. — UPF protiv Komisije (Državne potpore — Sustav izuzeća od poreza na dobit koji je provela Francuska u korist svojih luka — Odluka kojom se program potpora proglašava nespojivim s unutarnjim tržištem — Postojeće potpore — Pojam gospodarske djelatnosti — Obveza obrazlaganja — Narušavanje tržišnog natjecanja i utjecaj na trgovinu među državama članicama — Načelo dobre uprave)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/36

      Presuda Općeg suda od 30. travnja 2019. — UPF protiv Komisije
      (predmet T-747/17) (1)

      (Državne potpore - Sustav izuzeća od poreza na dobit koji je provela Francuska u korist svojih luka - Odluka kojom se program potpora proglašava nespojivim s unutarnjim tržištem - Postojeće potpore - Pojam gospodarske djelatnosti - Obveza obrazlaganja - Narušavanje tržišnog natjecanja i utjecaj na trgovinu među državama članicama - Načelo dobre uprave)
      (2019/C 220/45)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Union des Ports de France — UPF (Pariz, Francuska) (zastupnici: C. Vannini i E. Moraïtou, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i S. Noë, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije (EU) 2017/2116 od 27. srpnja 2017. o državnoj potpori br. SA.38398 (2016/C, ex 2015/E) koju provodi Francuska — Oporezivanje luka u Francuskoj (SL 2017., L 332, str. 24.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Union des ports de France — UPF nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 32, 29. 1. 2018.


title: predmet T-754/17: Općeg suda od 30. travnja 2019. — Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) protiv Komisije („Državne potpore — Sustav izuzeća od plaćanja poreza na dobit koji je provela Francuska u korist svojih luka — Odluka kojom se program potpora proglašava nespojivim s unutarnjim tržištem — Postojeće potpore — Pojam gospodarske djelatnosti — Usluge od općeg interesa — Načelo dobre uprave — Obveza obrazlaganja — Pogreška u ocjeni”)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/36

      Općeg suda od 30. travnja 2019. — Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) protiv Komisije
      (predmet T-754/17) (1)

      („Državne potpore - Sustav izuzeća od plaćanja poreza na dobit koji je provela Francuska u korist svojih luka - Odluka kojom se program potpora proglašava nespojivim s unutarnjim tržištem - Postojeće potpore - Pojam gospodarske djelatnosti - Usluge od općeg interesa - Načelo dobre uprave - Obveza obrazlaganja - Pogreška u ocjeni”)
      (2019/C 220/46)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) (Brest, Francuska) (zastupnici: J. Vanden Eynde i E. Wauters, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i S. Noë, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje Odluke Komisije (UE) 2017/2116 od 27. srpnja 2017. o državnoj potpori br. SA.38398 (2016/C, ex 2015/E) koju provodi Francuska — Oporezivanje luka u Francuskoj (SL 2017., L 332, str. 24.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-Ouest (port de Brest) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 42, 5. 2. 2018.


title: predmet T-55/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Team Beverage protiv EUIPO-a (LIEBLINGSWEIN) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije LIEBLINGSWEIN — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Zavaravajući karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/37

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Team Beverage protiv EUIPO-a (LIEBLINGSWEIN)
      (predmet T-55/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije LIEBLINGSWEIN - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Zavaravajući karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 220/47)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Team Beverage AG (Wildeshausen, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. studenoga 2017. (predmet R 291/2017-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka LIEBLINGSWEIN kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Team Beverage AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet T-56/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Team Beverage protiv EUIPO-a (WEIN FÜR PROFIS) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije WEIN FÜR PROFIS — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Zavaravajući karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/38

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Team Beverage protiv EUIPO-a (WEIN FÜR PROFIS)
      (predmet T-56/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije WEIN FÜR PROFIS - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Zavaravajući karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 220/48)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Team Beverage AG (Wildeshausen, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. studenoga 2017. (predmet R 501/2017-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka WEIN FÜR PROFIS kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Team Beverage AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet T-57/18: Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Team Beverage protiv EUIPO-a (WEIN FÜR PROFIS) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije WEIN FÜR PROFIS — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Zavaravajući karakter — Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/38

      Presuda Općeg suda od 8. svibnja 2019. — Team Beverage protiv EUIPO-a (WEIN FÜR PROFIS)
      (predmet T-57/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije WEIN FÜR PROFIS - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Zavaravajući karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b), (c) i (g) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 220/49)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Team Beverage AG (Wildeshausen, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i M. Alber, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. studenoga 2017. (predmet R 502/2017-1) koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka WEIN FÜR PROFIS kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Team Beverage AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet T-271/19: Tužba podnesena 25. travnja 2019. — Proodeftiki ATE protiv Komisije

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/39

      Tužba podnesena 25. travnja 2019. — Proodeftiki ATE protiv Komisije
      (predmet T-271/19)
      (2019/C 220/50)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Proodeftiki ATE (Atena, Grčka) (zastupnik: M. Panagopoulos, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku C(2018) 6717 final Europske komisije od 19. listopada 2018. koja se odnosi na „Državnu potporu SA.50233 (2018/N-Grčka državna potpora za izgradnju dionice Lamia-Xiniada autoceste E65”;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje svih tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja u pogledu ocjene Europske komisije sadržane u odjeljku 3.3.1.1. pobijane odluke o priznanju kriterija isplate potpore radi postizanja ciljeva od zajedničkog interesa.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja i na očitoj pogrešci u ocjeni koja se tiče prava i činjenica predmeta, u pogledu ocjene Europske komisije sadržane u odjeljku 3.3.1.2. pobijane odluke kad je riječ o priznanju kriterija stvaranja poticaja u korist koncesionara.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji očitoj pogrešci u ocjeni koja se tiče prava i činjenica predmeta, u pogledu ocjene Europske komisije sadržane u odjeljcima 3.3.1.3. i 3.3.1.4. pobijane odluke kad je riječ o priznanju kriterija načela nužnosti i proporcionalnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja kad je riječ o ocjeni Europske komisije sadržanoj u odjeljku 3.3.1.3. (t. 60. do 64.) pobijane odluke.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja i na očitoj pogrešci u ocjeni koja se tiče prava i činjenica predmeta, kad je riječ o ocjeni Europske komisije sadržanoj u odjeljku 3.3.1.3 (t. 66. do 69.) pobijane odluke.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja što se tiče ocjene Europske komisije sadržane u odjeljku 3.3.1.3. (t. 70. do 75.) pobijane odluke.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja i na očitoj pogrešci u ocjeni što se tiče ocjene Europske komisije sadržane u odjeljku 3.3.1.3. (t. 75. do 80.) pobijane odluke kad je riječ o priznanju kriterija proporcionalnosti sporne potpore.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na nepostojanju obrazloženja i na očitoj pogrešci u ocjeni što se tiče ocjene Europske komisije sadržane u odjeljku 3.3.1.5. pobijane odluke kad je riječ o nepostojanju utjecaja na trgovinu unutar Zajednice.


title: predmet T-273/19: Tužba podnesena 24. travnja 2019. — Target Ventures Group protiv EUIPO-a — Target Partners (TARGET VENTURES)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/40

      Tužba podnesena 24. travnja 2019. — Target Ventures Group protiv EUIPO-a — Target Partners (TARGET VENTURES)
      (predmet T-273/19)
      (2019/C 220/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Target Ventures Group Ltd (Road Town, Britanski Djevičanski Otoci) (zastupnici: T. Dolde, P. Homann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Target Partners GmbH (München, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije TARGET VENTURES — Prijava za registraciju br. 13 685 565

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. veljače 2019. u predmetu R 1684/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove nastale u postupku pred Odjelom za poništaje i drugim žalbenim vijećem EUIPO-a.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 52. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009.


title: predmet T-279/19: Tužba podnesena 27. travnja 2019. — Front Polisario protiv Vijeća

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/41

      Tužba podnesena 27. travnja 2019. — Front Polisario protiv Vijeća
      (predmet T-279/19)
      (2019/C 220/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (zastupnik: G. Devers, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi njegovu tužbu dopuštenom;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv Odluke Vijeća (EU) 2019/217 od 28. siječnja 2019, o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Euromediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, te Kraljevine Maroka, s druge strane (SL 2019., L 34, str. 1.), tužitelj ističe deset tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti Vijeća za donošenje pobijane odluke s obzirom na to da Europska unija i Kraljevina Maroko nisu nadležni za sklapanje međunarodnih sporazuma koji uključuju Zapadnu Saharu umjesto naroda tog područja, kako ga zastupa Front Polisario.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na neispunjenju obveze ispitivanja svih relevantnih elemenata predmeta, s obzirom na to da Vijeće nije uzelo u obzir to da se međunarodni sporazum, koji je sklopljen pobijanom odlukom, privremeno primjenjuje, tijekom razdoblja od 12 godina, na područje Zapadne Sahare, čime se krši njezin poseban i različit status.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na neispunjenju obveze ispitivanja poštovanja temeljnih prava, s obzirom na to da Vijeće prilikom donošenja pobijane odluke nije razmotrilo pitanje poštovanja ljudskih prava na okupiranom Sahrawi području.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane, s obzirom na to da Vijeće prije donošenja pobijane odluke nije provelo raspravu s Frontom Polisario, jedinim predstavnikom naroda Zapadne Sahare.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi temeljnih načela i vrijednosti kojima se Unija vodi na međunarodnoj razini. Tužitelj naime smatra da se međunarodni sporazum, koji je sklopljen pobijanom odlukom, primjenjuje na teritorij Zapadne Sahare u okviru aneksijske politike Kraljevine Maroko i sustavnih povreda temeljnih prava koje vođenje te politike zahtijeva.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na samoodređenje, s obzirom na to da se međunarodni sporazum, koji je sklopljen pobijanom odlukom, primjenjuje na Zapadnu Saharu čime se krši, s jedne strane, poseban i različit status tog područja i, s druge strane, pravo naroda Sahrawi na poštovanje teritorijalne cjelovitosti njegova područja.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela relativnog učinka ugovora, s obzirom na to da narod Zapadne Sahare, kako ga zastupa Front Polisario, nije pristao na međunarodni sporazum koji je sklopljen pobijanom odlukom.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi zračnog prostora Zapadne Sahare, s obzirom na to da je pobijana odluka, ratifikacijom nezakonite prakse koja proizlazi iz privremene primjene međunarodnog sporazuma koji je njome sklopljen, uključila zračni prostor Sahrawi u područje primjene navedenog sporazuma.

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava međunarodne odgovornosti, s obzirom na to da je Unija pobijanom odlukom, s jedne strane, povrijedila svoju obvezu nepriznavanja nezakonite okupacije Zapadne Sahare i, s druge strane, pomogla i poduprla održavanje te situacije.

                  10.

                  Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze osiguranja poštovanja međunarodnog prava o ljudskim pravima i međunarodnog humanitarnog prava, s obzirom na to da usklađenost Unije s njezinim međunarodnim obvezama u odnosu na narod Zapadne Sahare zahtijeva barem to da se Vijeće suzdrži od donošenja pobijane odluke, jer se njome omogućuje stupanje na snagu međunarodnog sporazuma koji se primjenjuje na dio Zapadne Sahare pod marokanskom okupacijom.


title: predmet T-298/19: Tužba podnesena 13. svibnja 2019. — Think Schuhwerk protiv EUIPO-a (Oblik crvenih završetaka vezica za obuću)

text:
               1.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 220/44

      Tužba podnesena 13. svibnja 2019. — Think Schuhwerk protiv EUIPO-a (Oblik crvenih završetaka vezica za obuću)
      (predmet T-298/19)
      (2019/C 220/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Austrija) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava za registraciju pozicijskog žiga Europske unije (Oblik crvenih završetaka vezica za obuću) — prijava za registraciju br. 15 152 606

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. ožujka 2019. u predmetu R 1170/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda načela jednakog postupanja;

                  —

                  povreda načela prava na obranu.


title: Predmet T-529/17: Tužba podnesena 10. kolovoza 2017. – Blasi Gómez i drugi protiv SRB-a

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/21

         Tužba podnesena 10. kolovoza 2017. – Blasi Gómez i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-529/17)
   (2017/C 369/31)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Carlos Blasi Gómez (Tarragona, Španjolska), María Dolores Cruells Torelló (Sabadell, Španjolska), Asociación Independiente de Afectados por el Popular (AIAP) (Madrid, Španjolska) (zastupnik: D. Pineda Cuadrado, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi ništavom Odluku SRB/EES/2017/08 Jedinstvenog sanacijskog odbora od 7. lipnja 2017.;

               —

               podredno, u slučaju neprihvaćanja prethodnog zahtjeva, proglasi akt djelomično ništavim, u pogledu vrednovanja institucije, pri čemu Opći sud provodi ili nalaže da se provede pravično, realistično i nepristrano vrednovanje Banco Popular Español što podrazumijeva naknadu štete svim dioničarima i vjerovnicima institucije u skladu s novim vrednovanjem;

               —

               podredno, u slučaju neprihvaćanja nijednog prethodnog zahtjeva, proglasi akt djelomično ništavim, u pogledu vrednovanja institucije, pri čemu Opći sud provodi ili nalaže da se provede pravično, realistično i nepristrano vrednovanje Banco Popular Español što podrazumijeva naknadu štete tužiteljima, kao dioničarima i vjerovnicima institucije, u skladu s novim vrednovanjem;

               —

               izričito naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje nastalih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Mišljenje 1/17: Zahtjev za mišljenje koji je podnijela Kraljevina Belgija na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/2

         Zahtjev za mišljenje koji je podnijela Kraljevina Belgija na temelju članka 218. stavka 11. UFEU-a
   (Mišljenje 1/17)
   (2017/C 369/02)
   Jezik postupka: svi službeni jezici

      Podnositelj zahtjeva

   Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet, L. Van den Broeck i M. Jacobs, agenti)

      Pitanje postavljeno Sudu:

   Je li osmo poglavlje („Ulaganja”) odjeljak F („Rješavanje ulagačkih sporova između ulagatelja i država”) Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, potpisanog u Bruxellesu 30. listopada 2016. u skladu s Ugovorima i temeljnim pravima?


title: Predmet T-530/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – López Campo i drugi protiv SRB-a

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/21

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – López Campo i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-530/17)
   (2017/C 369/32)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Mario López Campo (Pontevedra, Španjolska) i osam drugih tužitelja (zastupnik: F. Cabadas García, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               proglasi ništavom Odluku SRB/EES/2017/08 Jedinstvenog sanacijskog odbora koju je donio 7. lipnja 2017., a kojom se instituciju Banco Popular Español S.A. stavlja pod sanacijski program od 7. lipnja 2017., i utvrdi da je navedeni odbor dužan nadoknaditi štetu tužiteljima u iznosima koji su određeni u tužbi;

               —

               podredno, proglasi ništavom Odluku SRB/EES/2017/08 Jedinstvenog sanacijskog odbora koju je donio 7. lipnja 2017., a kojom se instituciju Banco Popular Español S.A. stavlja pod sanacijski program od 7. lipnja 2017., i utvrdi da je navedeni odbor dužan nadoknaditi štetu tužiteljima u iznosima dobivenima množenjem broja njihovih dionica s posljednjom burzovnom cijenom prije Odluke SRB/EES/2017/08.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Ova tužba usmjerena je protiv Odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB/EES/2017/08) od 7. lipnja 2017., koja predviđa sanaciju Banco Popular Español, S.A.
   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-734/15 P: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Komisija protiv FE („Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Otvoreni natječaj — Uključivanje na popis uspješnih kandidata — Odluka tijela za imenovanje o nezapošljavanju uspješnog kandidata — Nadležnosti povjerenstva za odabir i tijela za imenovanje — Uvjeti sudjelovanja na natječaju — Najkraće trajanje profesionalnog iskustva — Načini izračuna — Gubitak mogućnosti zaposlenja — Zahtjev za naknadu štete”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/9

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Komisija protiv FE
   (Predmet T-734/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Otvoreni natječaj - Uključivanje na popis uspješnih kandidata - Odluka tijela za imenovanje o nezapošljavanju uspješnog kandidata - Nadležnosti povjerenstva za odabir i tijela za imenovanje - Uvjeti sudjelovanja na natječaju - Najkraće trajanje profesionalnog iskustva - Načini izračuna - Gubitak mogućnosti zaposlenja - Zahtjev za naknadu štete”))
   (2017/C 369/11)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Simonetti i G. Gattinara, agenti)

      Druga stranka u postupku: FE (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

      Predmet

   Žalba izjavljena protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 6. listopada 2015., FE/Komisija (F-119/14, EU:F:2015:116), radi ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Ukidaju se točke 1., 2. i 4. izreke presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 6. listopada 2015., FE/Komisija (F-119/14).

               2.

               Odbija se tužba kojom je FE pokrenula postupak pred Službeničkim sudom u predmetu F-119/14.

               3.

               Svaka će stranka snositi svoje troškove vezane za žalbeni postupak.

               4.

               Nalaže se FE snošenje troškova postupka pred Službeničkim sudom, uključujući troškove Europske komisije.

      (1)  SL C 68, 22. 2. 2016.


title: Predmet T-449/16: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Bester Opa) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Bester Opa — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/15

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Bester Opa)
   (Predmet T-449/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Bester Opa - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 369/21)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: sheepworld AG (Ursensollen, Njemačka) (zastupnik: S. von Rüden, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2016. (predmet R 92/2016-4) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Bester Opa kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu sheepworld AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet T-552/17: Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Maña i drugi protiv SRB-a

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/29

         Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Maña i drugi protiv SRB-a
   (Predmet T-552/17)
   (2017/C 369/41)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Maña, S.L. (Teo, Španjolska) i 113 drugih tužitelja (zastupnik: P. Rúa Sobrino, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               smatra podnesenom tužbu za poništenje protiv „Odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora na sjednici izvršnog odbora od 7. lipnja 2017. u vezi s donošenjem sanacijskog programa za Banco Popular Español, S.A., pravnu osobu br. 80H66LPTVDLM0P28XF25, upućenu Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (fond za uredno restrukturiranje banaka, FROB) (SRB/EES/2017/08)”;

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               proglasi nezakonitima i neprimjenjivima članke 18. i 29. Uredbe (EU) br. 806/2014;

               —

               naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-531/17: Tužba podnesena 9. kolovoza 2017. – Promociones Santa Rosa protiv SRB-a

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/22

         Tužba podnesena 9. kolovoza 2017. – Promociones Santa Rosa protiv SRB-a
   (Predmet T-531/17)
   (2017/C 369/33)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Promociones Santa Rosa, S.L. (Madrid, Španjolska) (zastupnik: L. Carrión Matamoros, odvjetnik)

      Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku SRB/EES/2017/08, od 7. lipnja 2017. (verzija koja nije povjerljiva), izvršnog odbora Jedinstvenog sanacijskog odbora kojom se donosi sanacijski program za Banco Popular Español, S.A., zbog povrede članka 7., članka 18. stavka 1. i članka 20. Uredbe (EU) br. 806/2014, kao i zbog umjetnih izmjena neposrednih uzroka koji su doveli do sanacije te institucije.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima istaknutima u predmetima T-478/17, Mutualidad de la Abogacía i Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jedinstveni sanacijski odbor, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno i SFL/Jedinstveni sanacijski odbor, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-483/17, García Suárez i dr./Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, T-484/17, Fidesban i dr./Jedinstveni sanacijski odbor, T-497/17, Sáchez del Valle i Calatrava Real State 2015/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor, i T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija i Jedinstveni sanacijski odbor.


title: Predmet T-450/16: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Beste Freunde) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Beste Freunde — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/15

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Beste Freunde)
   (Predmet T-450/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Beste Freunde - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 369/22)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: sheepworld AG (Ursensollen, Njemačka) (zastupnik: S. von Rüden, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2016. (predmet R 93/2016-4) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Beste Freunde kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu sheepworld AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet T-560/17: Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Fortischem protiv Parlamenta i Vijeća

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/30

         Tužba podnesena 16. kolovoza 2017. – Fortischem protiv Parlamenta i Vijeća
   (Predmet T-560/17)
   (2017/C 369/42)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Fortischem a.s. (Nováky, Slovačka) (zastupnici: C. Arhold, P. Hodál i M. Staroň, lawyers)

      Tuženici: Europski parlament, Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi točku (d) dijela I. Priloga III. Uredbi (EU) 2017/852 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2017. o živi i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1102/2008 (1), i

               —

               dosudi tužitelju troškove postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na tome da spornu odredbu treba poništiti jer se njome krši načelo legitimnih očekivanja time što se operaterima postrojenja za proizvodnju živinih članaka oduzima mogućnost produljenja roka za usklađivanje s najboljim raspoloživim tehnikama, ako su ispunili pretpostavke iz Direktive 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o industrijskim emisijama (integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na tome da spornu odredbu treba poništiti jer se njome krši načelo proporcionalnosti time što se (i.) određuje fiksni rok za postupno obustavljanje proizvodnje živinih članaka znatno prije isteka roka koji proizlazi iz primjenjivih međunarodnih propisa o živi, a da pritom barem u određenim slučajevima ne previđa mogućnost odobravanja produljenja/izuzeća, (ii.) promiče zakonodavstvo koje široj javnosti ne može pružiti bilo koje značajne koristi za okoliš ali istovremeno poslovnim operaterima uzrokuje nepovoljnosti i (iii.) ignorira postojeće zakonodavstvo koje već pruža jasna pravila za postupnu obustavu i produljenja/izuzeća dok sama ne sadrži klauzule za slučaj teškoća.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na tome da spornu odredbu treba ukinuti jer će prouzročiti gubitke u tužiteljevom poslovanju izjednačene s povredom prava na vlasništvo kao temeljnog prava iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima jer je nerazmjerna s ciljem sporne odredbe i može se postići manje ograničavajućim mjerama.

      (1)  Uredba (EU) 2017/852 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2017. o živi i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1102/2008 (SL 2017., L 137, str. 1.)


title: Predmet C-447/17 P: Žalba koju je 25. srpnja 2017. podnijela Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 7. lipnja 2017. u predmetu T-673/15, Guardian Europe protiv Europske unije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/3

         Žalba koju je 25. srpnja 2017. podnijela Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 7. lipnja 2017. u predmetu T-673/15, Guardian Europe protiv Europske unije
   (Predmet C-447/17 P)
   (2017/C 369/04)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije (zastupnici: J. Inghelram i K. Sawyer, agenti)

      Druge stranke u postupku: Guardian Europe Sàrl; Europska unija, koju zastupa Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               ukine točku 1. izreke pobijane presude;

               —

               odbije kao neosnovan zahtjev društva Guardian Europe istaknut u prvostupanjskom postupku kojim traži iznos od 936 000 eura na ime troškova bankarske garancije kao naknadu štete koju je navodno pretrpio zbog povrede razumnog roka za suđenje u predmetu T-82/08 ili, podredno tome, smanji tu naknadu na iznos od 299 251,64 eura, uvećan za kompenzacijske kamate koje su određene na temelju činjenice da se taj iznos sastoji od različitih iznosa koji su dospjeli u različitim vremenskim trenucima;

               —

               naloži društvu Guardian Europe snošenje troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju pravila o zastari u slučaju trajne štete jer je Opći sud utvrdio da navodna imovinska šteta koja se sastoji od plaćanja troškova bankarske garancije izvršenog više od pet godina prije podnošenja tužbe za naknadu štete nije pala u zastaru.

               2.

               Drugi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju pojma uzročnosti jer je Opći sud utvrdio da je povreda razumnog roka za suđenje bila odlučujući uzrok navodne materijalne štete koja se sastoji od plaćanja troškova bankarske garancije dok, prema ustaljenoj sudskoj praksi, vlastiti izbor društva da ne plati novčanu kaznu tijekom postupka pred sudovima Unije predstavlja odlučujući uzrok plaćanja takvih troškova.

               3.

               Treći žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju razdoblja u kojem je nastala navodna materijalna šteta i nepostojanju obrazloženja jer je Opći sud utvrdio, a da pritom nije naveo razloge, da se razdoblje u kojem je nastala navodna materijalna šteta koja se sastoji od plaćanja troškova može razlikovati od onoga u kojem se dogodilo nezakonito ponašanje koje je uzrokovalo navedenu štetu.

               4.

               Četvrti žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava zbog prekomjerne dodjele kompenzacijskih kamata jer je Opći sud žalitelju dodijelio kompenzacijske kamate na iznos računajući od datuma na koji potonji navedeni iznos još nije dugovao.


title: Predmet T-539/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/23

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije
   (Predmet T-539/17)
   (2017/C 369/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska investicijska banka (zastupnici: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran i F. de Borja Oxangoiti Briones agenti, D. Arts, lawyer i T. Cusworth, solicitor)

      Tuženik: Sirijska Arapska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da naloži Siriji:

               —

               plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Al Thawra Loan Agreementa duguje EU-u na temelju njezina prava na subrogaciju, a koji se sastoje od:

                           —

                           404 792,06 eura, 954 331,07 britanskih funti (GBP), 29 130 433,00 japanskih jena (JPY) i 1 498 184,58 američkih dolara (USD), iznos koji se duguje EU-u na dan 9. kolovoza 2017., odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi u skladu s člankom 3.02. do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               podredno prethodno navedenom, i ako Opći sud utvrdi da na EU subrogacijom ne prelaze prava Banke, plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 i 8.02 Al Thawra Loan Agreementa duguje Banci, a koji se sastoji od:

                           —

                           404 792,06 eura, 954 331,07 GBP, 29 130 433,00 JPY i 1 498 184,58 USD, iznos koji duguje Banci na dan 9. kolovoza 2017., glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi u skladu s člankom 3.02. do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               u svakom slučaju, plaćanje iznosa koji duguje ili EU-u ili Banci, ovisno o slučaju, za obroke koji će dospjeti nakon podnošenja ove tužbe i koje Sirija propusti platiti, a koji se sastoji od:

                           —

                           cjelokupne glavnice i kamate za svaki obrok,

                           —

                           ugovorne zatezne kamate, koja se određuje po godišnjoj stopi u skladu s člankom 3.02., od datuma dospijeća svakog obroka dok Sirija ne izvrši plaćanje.

               —

               plaćanja svih troškova u vezi s ovim postupkom u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Prvi i jedini tužbeni razlog temelji se na navodu da je Sirija povrijedila svoje ugovorne obveze iz članaka 3.01. i 4.01. Al Thawra Loan Agreementa o plaćanju obroka prema Al Thawra Loan Agreementu po njihovom dospijeću i članka 3.02. Al Thawra Loan Agreementa o plaćanju zatezne kamate za svaki dospjeli i neplaćeni obrok koja se određuje po godišnjoj stopi. Posljedično, Sirija je ugovorno obvezna u skladu s člancima 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 i 8.02 Al Thawra Loan Agreementa platiti sve dospjele iznose.


title: Predmet T-452/16: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Beste Freundin) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije Beste Freundin — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/16

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – sheepworld protiv EUIPO-a (Beste Freundin)
   (Predmet T-452/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Beste Freundin - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 369/24)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: sheepworld AG (Ursensollen, Njemačka) (zastupnik: S. von Rüden, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: M. Fischer, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. svibnja 2016. (predmet R 96/2016-4) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Beste Freundin kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu sheepworld AG snošenje troškova.

      (1)  SL C 364, 3. 10. 2016.


title: Predmet T-276/16: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Viridis Pharmaceutical protiv EUIPO-a – Hecht-Pharma (Boswelan) („Žig Europske unije — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Europske unije Boswelan — Proglašenje opoziva — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje stvarne uporabe žiga — Nepostojanje opravdanih razloga za neuporabu”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/12

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Viridis Pharmaceutical protiv EUIPO-a – Hecht-Pharma (Boswelan)
   (Predmet T-276/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Europske unije Boswelan - Proglašenje opoziva - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje stvarne uporabe žiga - Nepostojanje opravdanih razloga za neuporabu”))
   (2017/C 369/16)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Viridis Pharmaceutical Ltd. (Tortola, Britanski Djevičanski Otoci, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: C. Spintig, S. Pietzcker i M. Prasse, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Hecht-Pharma GmbH (Hollnseth, Njemačka) (zastupnici: C. Sachs i J. Sachs, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. veljače 2016. (predmet R 2837/2014-5) koja se odnosi na postupak povodom opoziva između društava Hecht-Pharma i Viridis Pharmaceutical.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Viridis Pharmaceutical Ltd snošenje troškova.

      (1)  SL C 251, 11. 7. 2016.


title: Predmet T-588/17: Tužba podnesena 30. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/32

         Tužba podnesena 30. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije
   (Predmet T-588/17)
   (2017/C 369/45)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska investicijska banka (zastupnici: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran i F. de Borja Oxangoiti Briones agenti, D. Arts, lawyer i T. Cusworth, solicitor)

      Tuženik: Sirijska Arapska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da naloži Siriji:

               —

               plaćanje svih iznosa koje mu duguje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. i 9.02. Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreementa, a koji se sastoji od:

                           —

                           2 184 271,58 eura, iznos koji mu duguje na dan 25. kolovoza 2017. odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 25. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi od 3,5 % (350 baznih bodova),

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               u svakom slučaju, plaćanje iznosa koji mu duguje za obroke koji će dospjeti nakon podnošenja ove tužbe i koje Sirija propusti platiti, a koji se sastoji od:

                           —

                           cjelokupne glavnice i kamate za svaki obrok,

                           —

                           ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi od 3,5 % (350 baznih bodova) od datuma dospijeća svakog obroka dok Sirija ne izvrši plaćanje.

               —

               plaćanja svih troškova u vezi s ovim postupkom u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Prvi i jedini tužbeni razlog temelji se na navodu da je Sirija povrijedila svoje ugovorne obveze iz članaka 3.01. i 4.01. Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreementa o plaćanju obroka prema Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreementu po njihovom dospijeću i članka 3.02. Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreementa o plaćanju zatezne kamate za svaki dospjeli i neplaćeni obrok koja se određuje po godišnjoj stopi. Posljedično, Sirija je ugovorno obvezna u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 9.01. i 9.02. Euphrates Drainage and Irrigation Loan Agreementa platiti sve dospjele iznose.


title: Spojeni predmeti T-504/16 i T-505/16: Presuda Općeg suda od 14. rujna 2017. – Bodson i dr. protiv EIB-a („Javna služba — Osoblje EIB-a — Primici od rada — Godišnje usklađivanje ljestvice osnovnih plaća — Metoda izračuna — Gospodarska i financijska kriza”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/17

         Presuda Općeg suda od 14. rujna 2017. – Bodson i dr. protiv EIB-a
   (Spojeni predmeti T-504/16 i T-505/16) (1)

   ((„Javna služba - Osoblje EIB-a - Primici od rada - Godišnje usklađivanje ljestvice osnovnih plaća - Metoda izračuna - Gospodarska i financijska kriza”))
   (2017/C 369/25)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg) i 485 drugih tužiteljâ čija se imena nalaze u prilogu presude (predmet T-504/16); i Esther Badiola (Luxembourg) i 15 drugih tužiteljâ čija se imena nalaze u prilogu presude (predmet T-505/16) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: initialement T. Gilliams i G. Nuvoli, potom G. Faedo i M. Gilliams, u svojstvu agenata, uz asistenciju A. Dal Ferro, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluka sadržanih u obračunima plaća za veljaču 2013. i daljnje mjesece, kojom se na tužitelje primjenjuje odluka Upravnog vijeća EIB-a od 18. prosinca 2012. i odluka Upravljačkog odbora EIB-a od 29. siječnja 2013. kao i članak objavljen na mrežnoj stranici 5. veljače 2013. te informativna napomena od 15. veljače 2013. kojom se osoblje obavještava o donošenju te dvije odluke i, s druge strane, nalaganje EIB-u isplate tužiteljima iznosa koji odgovara razlici između iznosa plaće isplaćene primjenom navedenih odluka i iznosa plaća koje se potražuju primjenom sustava koji proizlazi iz odluke Upravnog vijeća EIB-a od 22. rujna 2009. kao i naknade za štetu koju su tužitelji navodno pretrpjeli zbog gubitka njihove kupovne moći i neizvjesnosti vezane uz rast njihovih primitaka.

      Izreka

               1.

               Poništavaju se odluke Europske investicijske banke (EIB) kojima se primjenjuju odluka Upravnog vijeća EIB-a od 18. prosinca 2012. i odluka Upravljačkog odbora EIB-a od 29. siječnja 2013. koje su sadržane u obračunima plaća za veljaču 2013. i naredne mjesece Jean-Pierrea Bodsona i drugih članova osoblja EIB-a čija imena se nalaze na popisu u prilogu predmeta T-504/16, s jedne strane, i Esther Badiole i drugih članova osoblja EIB-a čija imena se nalaze na popisu u prilogu predmeta T-504/16, s druge strane.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               EIB-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 207, 20. 7. 2013. (predmet je najprije bio upisan u upisnik Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-41/13 i prenesen je Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet T-585/16: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Skareby protiv ESVD-a („Javna služba — Dužnosnici — Sloboda izražavanja — Obveza lojalnog postupanja — Ozbiljna povreda zakonitih interesa Unije — Uskrata dopuštenja za objavu članka — Poziv na izmjenu teksta — Članak 17.a Pravilnika — Predmet tužbe — Odluka o odbijanju žalbe u upravnom postupku”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/18

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Skareby protiv ESVD-a
   (Predmet T-585/16) (1)

   ((„Javna služba - Dužnosnici - Sloboda izražavanja - Obveza lojalnog postupanja - Ozbiljna povreda zakonitih interesa Unije - Uskrata dopuštenja za objavu članka - Poziv na izmjenu teksta - Članak 17.a Pravilnika - Predmet tužbe - Odluka o odbijanju žalbe u upravnom postupku”))
   (2017/C 369/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Carina Skareby (Louvain, Belgija) (zastupnici: S. Rodrigues i C. Bernard-Glanz, odvjetnici)

      Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) (zastupnici: S. Marquardt, agent, uz asistenciju M. Troncosa Ferrera, F.-M. Hislairea i S. Moye Izquierda, odvjetnikâ)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja, s jedne strane, ESVD-ove odluke od 5. lipnja 2015. kojom se odbija objavljivanje članka i poziva na izmjenu dvaju odlomaka predloženog teksta i, s druge strane, „ako je nužno”, ESVD-ove odluke od 18. prosinca 2015. kojom se odbija žalba protiv prvotne odluke.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Carini Skareby nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 191, 30. 5. 2016. (predmet je najprije bio upisan u upisnik Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-15/16 i prenesen je Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.)


title: Predmet C-481/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. kolovoza 2017. uputio Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bugarska) – Nikolay Yanchev protiv Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. kolovoza 2017. uputio Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bugarska) – Nikolay Yanchev protiv Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Predmet C-481/17)
   (2017/C 369/06)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nikolay Yanchev

      Tuženik: Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li točku 16. Odluke C(2011)863 final Europske komisije od 11. veljače 2011., donesene u skladu s člankom 108. stavkom 3. UFEU-a kojom se državna potpora br. 546/2010 Republike Bugarske za ulaganja u poljoprivredna gospodarstva primjenom poreznog izuzeća proglašava spojivom s člankom 107. stavkom 3. UFEU-a, tumačiti na način da je s obzirom na Komisijine ovlasti, s jedne strane, i obilježja načela postupovne autonomije i pravne sigurnosti, s druge strane, dopuštena primjena nacionalnog propisa, u skladu s kojim u toj točki naveden rok za nadzor jesu li ispunjeni uvjeti za odobrenu državnu potporu treba ocijeniti samo kao instruktivni, a ne kao prekluzivni rok?

               2.

               Treba li točke 7., 8., 14. i 45. Odluke C(2011)863 final Europske komisije od 11. veljače 2011., donesene u skladu s člankom 108. stavkom 3. UFEU-a kojom se državna potpora br. 546/2010 Republike Bugarske za ulaganja u poljoprivredna gospodarstva primjenom poreznog izuzeća proglašava spojivom s člankom 107. stavkom 3. UFEU-a, zajedno i teleološki, uzimajući u obzir načelo proporcionalnosti, tumačiti na način da zakonit primitak/zakonito provođenje potpore ovisi samo o usklađenosti s nacionalnim odredbama izričito navedenima u toj odluci kojom se provodi državna potpora, ili je dopušteno da se zahtijeva i usklađenost s daljnjim uvjetima predviđenim u nacionalnom pravu koji ne teže ciljevima kojima služi odobravanje državne potpore?


title: Predmet T-540/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/24

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije
   (Predmet T-540/17)
   (2017/C 369/36)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska investicijska banka (zastupnici: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran i F. de Borja Oxangoiti Briones agenti, D. Arts, lawyer i T. Cusworth, solicitor)

      Tuženik: Sirijska Arapska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da Siriji naloži:

               —

               plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Electricity Distribution Loan Agreementa duguje EU-u na temelju njezina prava na subrogaciju, a koji se sastoje od:

                           —

                           52 657 141,77 eura, iznos koji duguje EU-u na dan 9. kolovoza 2017. odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi (za bilo koje sljedeće razdoblje od jednog mjeseca), ovisno o tome koja je viša, koja je jednaka (i.) relevantnoj međubankarskoj stopi uvećanoj za 2 % (200 baznih bodova) ili (ii.) stopi koja se plaća na temelju članka 3.01 uvećanoj za 0,25 % (25 baznih bodova) do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               podredno (i.), i ako Opći sud utvrdi da na EU subrogacijom ne prelaze prava Banke, plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Electricity Distribution Loan Agreementa duguje Banci, a koji se sastoje od:

                           —

                           52 657 141,77 eura, iznos koji duguje Banci na dan 9. kolovoza 2017., odnosno glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.);

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi (za bilo koje sljedeće razdoblje od jednog mjeseca), ovisno o tome koja je viša, koja je jednaka (i.) relevantnoj međubankarskoj stopi uvećanoj za 2 % (200 baznih bodova) ili (ii.) stopi koja se plaća na temelju članka 3.01 uvećanoj za 0,25 % (25 baznih bodova) do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               u svakom slučaju, plaćanje iznosa koji duguje ili EU-u ili Banci, ovisno o slučaju, za obroke koji će dospjeti nakon podnošenja ove tužbe i koje Sirija propusti platiti, a koji se sastoje od:

                           —

                           cjelokupne glavnice i kamate za svaki obrok;

                           —

                           ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi (za bilo koje sljedeće razdoblje od jednog mjeseca), ovisno o tome koja je viša, koja je jednaka (i.) relevantnoj međubankarskoj stopi uvećanoj za 2 % (200 baznih bodova) ili (ii.) stopi koja se plaća na temelju članka 3.01 uvećanoj za 0,25 % (25 baznih bodova) od datuma dospijeća svakog obroka dok Sirija ne izvrši plaćanje.

               —

               plaćanja svih troškova u vezi s ovim postupkom u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Prvi i jedini tužbeni razlog temelji se na navodu da je Sirija povrijedila svoje ugovorne obveze iz članaka 3.01. i 4.01. Electricity Distribution Loan Agreementa o plaćanju obroka prema Electricity Distribution Loan Agreementu po njihovom dospijeću i članka 3.02. Electricity Distribution Loan Agreementa o plaćanju zatezne kamate za svaki dospjeli i neplaćeni obrok koja se određuje po godišnjoj stopi. Posljedično, Sirija je ugovorno obvezna u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Electricity Distribution Loan Agreementa platiti sve dospjele iznose.


title: Predmet T-541/17: Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/25

         Tužba podnesena 11. kolovoza 2017. – EIB protiv Sirije
   (Predmet T-541/17)
   (2017/C 369/37)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska investicijska banka (zastupnici: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran i F. de Borja Oxangoiti Briones, agenti, D. Arts, lawyer i T. Cusworth, solicitor)

      Tuženik: Sirijska Arapska Republika

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da naloži Siriji:

               —

               plaćanje svih iznosa u skladu s člancima 3.01., 3.02., 4.01., 8.01. i 8.02. Electricity Transmission Loan Agreementa koje duguje EU-u, na temelju njezina prava na subrogaciju, koji se sastoje od:

                           —

                           3 383 971,66 švicarskih franaka (CHF) i 38 934 400,51 eura, iznos koji duguje EU-u na dan 9. kolovoza 2017, odnosno cjelokupnu glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi koja je jednaka (i.) stopi od 2,5 % (250 baznih bodova) uvećanoj za (ii.) stopu predviđenu u članku 3.01. do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih pravnih troškova, naknada i izdataka obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               podredno gore navedenom, i ako Opći sud utvrdi da na EU subrogacijom ne prelaze prava Banke, plaćanje svih iznosa koje u skladu s člancima 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 i 8.02 Electricity Transmission Loan Agreementa duguje Banci, a koji se sastoje od:

                           —

                           3 383 971,66 CHF i 38 934 400,51 eura, iznos koji duguje Banci na dan 9. kolovoza 2017., odnosno glavnicu, kamatu i ugovornu zateznu kamatu (obračunatu od datuma dospijeća do 9. kolovoza 2017.),

                           —

                           dodatne ugovorne zatezne kamate koja se određuje po godišnjoj stopi koja je jednaka (i.) stopi od 2,5 % (250 baznih bodova) uvećanoj za (ii.) stopu predviđenu u članku 3.01. do isplate,

                           —

                           svih primjenjivih poreza, pristojbi, naknada i profesionalnih troškova obračunanih od datuma dospijeća do isplate, uključujući troškove ovog postupka.

               —

               U svakom slučaju, plaćanje iznosa koji duguje ili EU-u ili Banci, ovisno o slučaju, za obroke koji će dospjeti nakon podnošenja ove tužbe i koje Sirija propusti platiti, a koji se sastoji od:

                           —

                           cjelokupne glavnice i kamate za svaki obrok,

                           —

                           ugovorne zatezne kamate obračunane po godišnjoj stopi koja se određuje po godišnjoj stopi koja je jednaka (i.) stopi od 2,5 % (250 baznih bodova) uvećanoj za (ii.) stopu predviđenu u članku 3.01., od datuma dospijeća svakog obroka dok Sirija ne izvrši plaćanje.

               —

               plaćanja svih troškova u vezi s ovim postupkom u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Prvi i jedini tužbeni razlog temelji se na navodu da je Sirija povrijedila svoje ugovorne obveze iz članaka 3.01. i 4.01. Electricity Transmission Loan Agreementa o plaćanju obroka prema Electricity Transmission Loan Agreementu po njihovom dospijeću i članka 3.02. Electricity Transmission Loan Agreementa o plaćanju zatezne kamate za svaki dospjeli i neplaćeni obrok koja se određuje po godišnjoj stopi. Posljedično, Sirija je ugovorno obvezna u skladu s člancima 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 i 8.02 Electricity Transmission Loan Agreementa platiti sve dospjele iznose.


title: Predmet T-305/16: Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije LOVE TO LOUNGE — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009 — Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti — Članak 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 369/13

         Presuda Općeg suda od 15. rujna 2017. – Lidl Stiftung protiv EUIPO-a – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Predmet T-305/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije LOVE TO LOUNGE - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009 - Ispitivanje činjenica po službenoj dužnosti - Članak 76. Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 369/17)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: M. Kefferpütz i A. Berger, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Bonne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Primark Holdings (Dublin, Irska) (zastupnici: B. Brandreth, barrister, i G. Hussey, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. ožujka 2016. (predmet R 489/2015-2) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Lidl Stiftung i Primark Holdings.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Lidl Stiftung & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.