title: Predmet C-521/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. kolovoza 2021. uputio Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Poljska) – MJ/AA

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/13

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. kolovoza 2021. uputio Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Poljska) – MJ/AA
      (Predmet C-521/21)
      (2022/C 24/18)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: MJ

         Tuženik: AA

         Uz sudjelovanje: Rzecznika Praw Obywatelskich

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. i članak 19. stavak 1. Ugovora o Europskoj uniji (u daljnjem tekstu: UEU) i članak 6. stavke 1. do 3. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) tumačiti na način da zakonom ustanovljen sud u smislu prava Unije nije sud u čijem sastavu zasjeda osoba koja je na sudačku dužnost u tom sudu imenovana u postupku u kojem:

                              (a)

                              je osobu predloženu predsjedniku Republike Poljske za imenovanje na sudačku dužnost odabrala Krajowa Rada Sądownictwa (Državno sudbeno vijeće, Poljska) u trenutačnom sastavu, koja je izabrana protivno poljskim ustavnim i zakonskim odredbama, nije neovisno tijelo i u njoj ne zasjedaju predstavnici sudačke zajednice koji su u njezin sastav imenovani neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti, zbog čega nije valjano podnesen zahtjev za imenovanje na sudačku dužnost predviđen nacionalnim pravom;

                              (b)

                              sudionici u natječaju za imenovanje nisu mogli podnijeti žalbu sudu u smislu članka 2. i članka 19. stavka 1. UEU-a te članka 6. stavaka 1. do 3. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje.

                  2.

                  Treba li članak 2. i članak 19. stavak 1. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje, u situaciji u kojoj u sastavu suda zasjeda osoba koja je imenovana u uvjetima opisanima u točki 1., tumačiti na način da:

                              (a)

                              im se protivi primjena odredbi nacionalnog prava kojima se isključiva nadležnost za ispitivanje zakonitosti imenovanja takve osobe na sudačku dužnost dodjeljuje vijeću Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud, Poljska), koje se sastoji isključivo od osoba koje su na sudačku dužnost imenovane u uvjetima opisanima u točki 1. i koje pritom nalažu da se ne razmatraju prigovori koji se odnose na imenovanje na sudačku dužnost, uzimajući u obzir institucionalni i strukturni kontekst;

                              (b)

                              zahtijevaju, kako bi se osigurao koristan učinak europskog prava, da se odredbe nacionalnog prava tumače na način koji će sudu omogućiti da po službenoj dužnosti izuzme takvu osobu iz odlučivanja o predmetu na temelju odredbi o izuzimanju suca koji nije sposoban odlučivati (iudex inhabilis), koje se primjenjuju po analogiji;

                              (c)

                              zahtijevaju da nacionalni sud radi primjene prava Unije i postizanja effet utile zanemari presudu nacionalnog ustavnog suda ako se tom presudom utvrdi da razmatranje zahtjeva za izuzeće suca nije u skladu s nacionalnim pravom zbog pozivanja na činjenicu nepravilnog imenovanja suca, što ne ispunjava zahtjeve Europske unije u pogledu zakonom prethodno ustanovljenog neovisnog i nepristranog suda u smislu članka 19. stavka 1. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje;

                              (d)

                              zahtijevaju da nacionalni sud radi primjene prava Unije i postizanja effet utile zanemari presudu nacionalnog ustavnog suda ako se protivi izvršenju rješenja Suda Europske unije o privremenim mjerama, kojim se nalaže suspenzija primjene nacionalnih odredbi kojima se onemogućuje nacionalne sudove da ispitaju poštovanje zahtjeva Europske unije u pogledu zakonom prethodno ustanovljenog neovisnog i nepristranog suda u smislu članka 19. stavka 1. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje.


title: Predmet C-541/21 P: Žalba koju je 30. kolovoza 2021. podnijela Joëlle Mélin protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 30. lipnja 2021. u predmetu T-51/20, Mélin/Parlament

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/14

      Žalba koju je 30. kolovoza 2021. podnijela Joëlle Mélin protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 30. lipnja 2021. u predmetu T-51/20, Mélin/Parlament
      (Predmet C-541/21 P)
      (2022/C 24/19)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žaliteljica: Joëlle Mélin (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Zahtjevi

      Žaliteljica od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije od 30. lipnja 2021. u predmetu T-51/20, Mélin/Parlament;

                  —

                  dopusti prigovor nezakonitosti te proglasi nezakonitima članak 33. stavke 1. i 2. i članak 68. stavke 1. i 2. Provedbenih mjera Statuta zastupnika (u daljnjem tekstu: PMSZ);

                  —

                  utvrdi nepostojanje pravne osnove za Odluku glavnog tajnika od 17. prosinca 2019. te je poništi;

            primarno:

                  —

                  utvrdi da je Joëlle Mélin dokazala da je zaposlenje njezinog asistenta u skladu s člankom 33. stavcima 1. i 2. PMSZ-a i sudskom praksom Suda Europske unije;

            i posljedično,

                  —

                  poništi odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 17. prosinca 2019., dostavljenu dopisom br. D202484 od 18. prosinca 2019. i donesenu na temelju članka 68. Odluke 2009/C 159/01 predsjedništva Europskog parlamenta od 19. svibnja i 9. srpnja 2008. „o provedbenim mjerama Statuta zastupnika u Europskom parlamentu”, kako je izmijenjena, kojom se utvrđuje potraživanje prema žaliteljici u iznosu od 130 339,35 eura na ime neosnovano plaćenih iznosa u okviru parlamentarne pomoći te kojom se obrazlaže njihov povrat;

                  —

                  poništi opomenu br. 2019-2081 kojom se žaliteljica obavještava o tome da je protiv nje utvrđeno potraživanje u skladu s odlukom glavnog tajnika od 17. prosinca 2019. te da je naložen povrat neosnovano plaćenih iznosa na ime parlamentarne pomoći na temelju članka 68. Provedbenih mjera Statuta i članaka 98. do 101. Financijske uredbe;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žaliteljica se poziva na pravno sredstvo naslovljeno „POVREDA PRAVA UNIJE OD STRANE OPĆEG SUDA – POGREŠKA KOJA SE TIČE PRAVA I POGREŠKA PRI KVALIFIKACIJI PRAVNE PRIRODE ČINJENICA – OČITA POGREŠKA U OCJENI – ISKRIVLJAVANJE PRESUDE”, koje dijeli na dva poglavlja, prvo o prigovoru nezakonitosti istaknutom u prvom stupnju i analizi prvog tužbenog razloga koju je proveo Opći sud te drugo o meritumu i analizi trećeg tužbenog razloga od strane Općeg suda.
      U okviru prvog poglavlja žaliteljica ističe prigovor nezakonitosti i tvrdi da se člankom 33. stavcima 1. i 2. i člankom 68. stavcima 1. i 2. PMSZ-a ne poštuju načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja. Argumenti na koje se žaliteljica poziva u okviru drugog poglavlja odnose se na ocjenu koju je proveo Opći sud pogrešaka koje se tiču činjenica koje se stavljaju na teret glavnom tajniku.


title: Predmet C-570/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. rujna 2021. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) – I.S., K.S./YYY. S.A.

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. rujna 2021. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) – I.S., K.S./YYY. S.A.
      (Predmet C-570/21)
      (2022/C 24/20)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: I.S., K.S.

         Tuženiki: YYY. S.A.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. točku (b) Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim (1) ugovorima i njezine uvodne izjave tumačiti na način da mu se ne protivi to da se u definiciju „potrošača” uključi osoba koja obavlja poslovnu djelatnost i koja je zajedno s korisnikom kredita koji ne obavlja takvu djelatnost sklopila ugovor o kreditu indeksiran u stranoj valuti koji je djelomično namijenjen poslovnoj uporabi jednog korisnika kredita, a djelomično nije povezan s njegovom poslovnom djelatnosti i to ne samo u situaciji u kojoj je poslovna uporaba zanemariva do te mjere da u cjelovitom kontekstu ugovora o kojem je riječ ima nevažnu ulogu, pri čemu je u tom smislu nevažna činjenica da prevladava aspekt izvan okvira poslovne djelatnosti?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 2. točku (b) Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima i njezine uvodne izjave tumačiti na način da pojam „potrošač” iz te odredbe uključuje i osobu koja je u trenutku potpisivanja ugovora obavljala poslovnu djelatnost, a drugi korisnik kredita uopće nije obavljao takvu djelatnost, a zatim su obje navedene osobe sklopile s bankom ugovor o kreditu indeksiran u stranoj valuti, čija je glavnica djelomično upotrijebljena u poslovne svrhe jednog korisnika kredita, a djelomično u svrhu koja nije povezana s obavljanjem poslovne djelatnosti, u situaciji u kojoj poslovna uporaba nije zanemariva i nema nevažnu ulogu u cjelovitom kontekstu ugovora o kreditu, pri čemu prevladava aspekt izvan okvira poslovne djelatnosti, a kredit se ne bi mogao dodijeliti u neposlovne svrhe bez uporabe glavnice kredita u poslovne svrhe?

         (1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, 21. 4. 1993., str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15.,svezak 12., str. 24.)


title: Predmet C-573/21 P: Žalba koju je 17. rujna 2021. podnijela Marie-Christine Arnautu protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 14. srpnja 2021. u predmetu T-740/20, Arnautu/Parlament

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/16

      Žalba koju je 17. rujna 2021. podnijela Marie-Christine Arnautu protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 14. srpnja 2021. u predmetu T-740/20, Arnautu/Parlament
      (Predmet C-573/21 P)
      (2022/C 24/21)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žaliteljica: Marie-Christine Arnautu (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europski parlament

         Zahtjevi

      Žaliteljica od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije od 14. srpnja 2021. u predmetu Arnautu/Parlament;

                  —

                  dopusti prigovor nezakonitosti te proglasi nezakonitim članak 33. stavke 1. i 2. Provedbenih mjera Statuta zastupnika (u daljnjem tekstu: PMSZ),

                  —

                  utvrdi nepostojanje pravne osnove za Odluku glavnog tajnika od 21. rujna 2020. te je poništi;

            primarno:

                  —

                  utvrdi da je Marie-Christine Arnautu dokazala da je zaposlenje njezinog asistenta u skladu s člankom 33. stavcima 1. i 2. PMSZ-a i sudskom praksom Suda Europske unije;

            i posljedično

                  —

                  poništi odluku glavnog tajnika Europskog parlamenta od 21. rujna 2020. donesenu na temelju članka 68. Odluke 2009/C 159/01 predsjedništva Europskog parlamenta od 19. svibnja i 9. srpnja 2008. „o provedbenim mjerama Statuta zastupnika u Europskom parlamentu”, kako je izmijenjena, kojom se utvrđuje potraživanje prema žaliteljici u iznosu od 87 203,46 eura na ime neosnovano plaćenih iznosa u okviru parlamentarne pomoći te kojom se obrazlaže njihov povrat;

                  —

                  poništi opomenu br. 7000001577 od 22. listopada 2020. kojom se žaliteljica obavještava o tome da je protiv nje utvrđeno potraživanje u skladu s odlukom glavnog tajnika od 21. rujna 2020. te da je naložen povrat neosnovano plaćenih iznosa na ime parlamentarne pomoći na temelju članka 68. Provedbenih mjera Statuta i članaka 98. do 101. Financijske uredbe;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žaliteljica se poziva na pravno sredstvo naslovljeno „POVREDA PRAVA UNIJE OD STRANE OPĆEG SUDA – POGREŠKA KOJA SE TIČE PRAVA I POGREŠKA PRI KVALIFIKACIJI PRAVNE PRIRODE ČINJENICA – OČITA POGREŠKA U OCJENI”, koje dijeli na dva poglavlja, prvo o prigovoru nezakonitosti istaknutom u prvom stupnju i analizi prvog tužbenog razloga koju je proveo Opći sud te drugo o meritumu i analizi trećeg tužbenog razloga od strane Općeg suda.
      U okviru prvog poglavlja žaliteljica ističe prigovor nezakonitosti i tvrdi da se člankom 33. stavcima 1. i 2. i člankom 68. stavcima 1. i 2. PMSZ-a ne poštuju načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja. Argumenti na koje se žaliteljica poziva u okviru drugog poglavlja odnose se na ocjenu pojma „zadaće koje su nužne i izravno povezane s obnašanjem dužnosti zastupnika” koju je proveo Opći sud.


title: Predmet C-620/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. listopada 2021. uputio Vrhoven administrativen sad (Bugarska) – „Momtrade Ruse” OOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. listopada 2021. uputio Vrhoven administrativen sad (Bugarska) – „Momtrade Ruse” OOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite
      (Predmet C-620/21)
      (2022/C 24/22)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Vrhoven administrativen sad

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku i druga stranka u kasacijskom postupku povodom protužalbe:„Momtrade Ruse” OOD

         Druga stranka u kasacijskom postupku i protužalitelj u kasacijskom postupku: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Dopušta li se tumačenjem članka 132. stavka 1. točke (g) Direktive (1) o PDV-u trgovačkom društvu koje je registrirano kao pružatelj socijalnih usluga u određenoj državi članici (u ovom slučaju u Bugarskoj) da se poziva na tu odredbu kako bi ostvarilo izuzeće od poreza za socijalne usluge koje to društvo pruža na državnom području drugih država članica fizičkim osobama koje su državljani tih država? Je li za odgovor na to pitanje važna okolnost da trgovačka društva koja su registrirana u državama članicama u kojima se pružaju usluge djeluju kao posrednici između primateljâ i pružatelja usluga?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, na temelju kojih kriterija i na temelju kojeg prava, bugarskog i/ili austrijskog i njemačkog prava, prilikom tumačenja i primjene navedene odredbe prava Unije treba ocijeniti „priznaje” li se društvo koje se provjerava „kao tijel[o] koj[e] [je] posvećen[o] socijalnoj dobrobiti” i smatra li se dokazanim da je riječ o uslugama koje su „usko povezane uz rad koji se odnosi na socijalnu skrb i socijalnu zaštitu”?

                  3.

                  Je li u skladu s tim tumačenjem za pretpostavku da društvo predstavlja tijelo „koj[e] se u dotičnoj državi članici priznaj[e] kao tijel[o] koj[e] [je] posvećen[o] socijalnoj dobrobiti” dovoljna registracija trgovačkog društva kao pružatelja socijalnih usluga kako se te usluge definiraju u nacionalnom pravu?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet C-621/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. listopada 2021. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – WS/Intervyuirasht organ na Darzhavnata agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/17

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. listopada 2021. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – WS/Intervyuirasht organ na Darzhavnata agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet
      (Predmet C-621/21)
      (2022/C 24/23)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad Sofia-grad

         Stranke glavnog postupka

         Tužiteljica: WS

         Tuženik: Intervyuirasht organ na Darzhavnata agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet (Služba za ispitivanje Državne agencije za izbjeglice pri Vijeću ministara)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Mogu li se u skladu s uvodnom izjavom 17. Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni statusa izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (1), definicije i pojmovi Konvencije Ujedinjenih naroda o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena od 18. prosinca 1979. i Konvencije Vijeća Europe o sprečavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji primijeniti u svrhu klasifikacije rodno utemeljenog nasilja nad ženama kao osnove za odobravanje međunarodne zaštite prema Ženevskoj konvenciji o statusu izbjeglica iz 1951. i prema Direktivi 2011/95/EU ili rodno utemeljeno nasilje nad ženama kao osnova za odobravanje međunarodne zaštite prema Direktivi 2011/95 ima autonomno značenje koje se razlikuje od onog u navedenim instrumentima međunarodnog prava?

                  2.

                  U slučaju da se ističe počinjenje rodno utemeljenog nasilja nad ženama te je za utvrđivanje pripadnosti određenoj društvenoj skupini kao razloga proganjanja u skladu s člankom 10. stavkom 1. točkom (d) Direktive 2011/95 bitan isključivo biološki spol ili društveni rod žrtve proganjanja (nasilje nad ženom samo zbog toga što je žena), mogu li konkretni oblici/činovi/djela proganjanja poput onih primjerice navedenih u uvodnoj izjavi 30. biti odlučujući za „vidljivost skupine u društvu”, odnosno njezino razlikovno obilježje ovisno o okolnostima u zemlji podrijetla, ili se ti činovi nasilja mogu odnositi samo na djela proganjanja u skladu s člankom 9. stavkom 2. točkama (a) ili (f) Direktive 2011/95?

                  3.

                  U slučaju da osoba koja zatraži zaštitu ističe rodno utemeljeno nasilje u obliku nasilja u obitelji, čini li biološki spol ili društveni rod, dovoljnu osnovu za utvrđivanje pripadnosti određenoj društvenoj skupini prema članku 10. stavku 1. točki (d) Direktive 2011/95 ili je potrebno utvrditi dodatno razlikovno obilježje, ako se članak 10. stavak 1. točka (d) Direktive 2011/95/EU protumači doslovno prema tekstu, prema kojem uvjeti moraju biti kumulativno ispunjeni, a aspekti povezani sa spolom postojati alternativno?

                  4.

                  Treba li članak 9. stavak 3. Direktive 2011/95 u slučaju da osoba koja podnosi zahtjev ističe počinjenje rodno utemeljenog nasilja u obliku nasilja u obitelji od strane nedržavnog tijela, počinitelja proganjanja u smislu članka 6. točke (c) Direktive 2011/95, tumačiti na način da je za postojanje uzročne veze dovoljno ako se utvrdi postojanje veze između razloga proganjanja navedenih u članku 10. i djela proganjanja u smislu stavka 1. ili je nužno potrebno utvrditi nedostatak zaštite od istaknutog proganjanja, odnosno postoji li veza u onim slučajevima u kojima nedržavna tijela, koja su počinitelji proganjanja, pojedina djela proganjanja/činove nasilja, ne smatraju takvima?

                  5.

                  Može li stvarna prijetnja ubojstvom iz časti za slučaj eventualnog povratka u zemlju podrijetla, u slučaju ispunjenja ostalih uvjeta za to, opravdati odobravanje supsidijarne zaštite prema članku 15. točki (a) Direktive 2011/95 u vezi s člankom 2. EKLJP-a (nitko ne smije namjerno biti lišen života) ili se to treba klasificirati nepravdom prema članku 15. točki (b) Direktive 2011/95 u vezi s člankom 3. EKLJP-a, kako se to tumači u sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava ukupno ocjenjujući opasnost od daljnjih rodno utemeljenih činova nasilja, odnosno, je li za odobrenje te zaštite dovoljno da se osoba koja podnosi zahtjev subjektivno ne želi staviti pod zaštitu zemlje podrijetla?

         (1)  SL. 2011., L 337, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.)


title: Predmet C-631/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. listopada 2021. uputio Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) – Taxi Horn Tours BV/Gemeente Weert, Gemeente Nederweert, Touringcars VOF

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. listopada 2021. uputio Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) – Taxi Horn Tours BV/Gemeente Weert, Gemeente Nederweert, Touringcars VOF
      (Predmet C-631/21)
      (2022/C 24/24)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Taxi Horn Tours BV

         Druge stranke u žalbenom postupku: Gemeente Weert, Gemeente Nederweert, Touringcars VOF

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Ako osobe surađuju (fizičke i/ili pravne osobe) u okviru zajedničkog pothvata (u ovom predmetu u obliku javnog trgovačkog društva),

                              —

                              mora li tada svaka od tih osoba koje surađuju podnijeti zasebnu europsku jedinstvenu dokumentaciju o nabavi ili

                              —

                              moraju li svaka od tih osoba koje surađuju kao i njihov zajednički pothvat podnijeti zasebnu europsku jedinstvenu dokumentaciju o nabavi ili

                              —

                              europsku jedinstvenu dokumentaciju o nabavi mora podnijeti samo zajednički pothvat?

                  2.

                  Čini li pritom razliku okolnost

                              —

                              je li zajednički pothvat privremeno ili nije privremeno (stalno) poduzeće,

                              —

                              da su osobe koje surađuju i sami poduzetnici,

                              —

                              da osobe koje surađuju posluju u okviru vlastitog poduzeća sličnog zajedničkom pothvatu koji u svakom slučaju djeluje na istom tržištu,

                              —

                              da zajednički pothvat nije pravna osoba,

                              —

                              da zajednički pothvat, međutim, može imati (od imovine članova društva) odvojenu imovinu (koja podliježe odgovornosti),

                              —

                              je li zajednički pothvat prema nacionalnom pravu ovlašten zastupati osobe koje surađuju prilikom odgovaranja na pitanja u europskoj jedinstvenoj dokumentaciji o nabavi,

                              —

                              da prema nacionalnom pravu u slučaju javnog trgovačkog društva članovi društva na sebe preuzimaju obveze iz ugovora i solidarno odgovaraju za ispunjavanje tih obveza (a ne odgovara samo javno trgovačko društvo)?

                  3.

                  U slučaju relevantnosti više čimbenika navedenih u drugom pitanju, kakav je njihov međusoban odnos? Jesu li određeni čimbenici relevantniji od drugih ili čak odlučujući?

                  4.

                  Je li točno da je u slučaju zajedničkog pothvata svakako potrebna zasebna europska jedinstvena dokumentacija o nabavi osobe koja surađuje ako se za izvršavanje ugovora trebaju koristiti (i) sredstva koja pripadaju vlastitom poduzeću te osobe (poput osoblja i materijalne imovine)?

                  5.

                  Mora li zajednički pothvat ispunjavati određene zahtjeve kako bi se mogao smatrati jednim poduzećem? Ako da, o kojim je zahtjevima pritom riječ?


title: Predmet C-637/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2021. uputio Raad van State (Nizozemska) – K.R.; druga stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/19

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2021. uputio Raad van State (Nizozemska) – K.R.; druga stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Predmet C-637/21)
      (2022/C 24/25)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Raad van State

         Stranke glavnog postupka

         Tužiteljica: K.R.

         Druga stranka u žalbenom postupku: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 16. stavak 4. Direktive 2004/38/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ tumačiti na način da je dovoljna bilo kakva prisutnost građanina Unije koji ima pravo na stalni boravak u državi članici domaćinu, čak i ako je ta prisutnost kratkotrajna, kako bi se prekinulo razdoblje odsutnosti iz države članice domaćina koje je dulje od dvije uzastopne godine?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje: koje elemente treba uzeti u obzir kako bi se utvrdilo prekida li se prisustvom takvog građanina Unije u državi članici domaćinu razdoblje odsutnosti iz države članice domaćina koje je dulje od dvije uzastopne godine? Može li u tom pogledu biti važna okolnost da je građanin Unije o kojem je riječ premjestio središte svojih životnih interesa u drugu državu članicu?

         (1)  SL 2004., L 158, str. 77. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)


title: Predmet C-646/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. listopada 2021. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) – K, L/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/20

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. listopada 2021. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) – K, L/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Predmet C-646/21)
      (2022/C 24/26)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Stranke glavnog postupka

         Tužiteljice: K, L

         Tuženik: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 10. stavak 1. točku (d) Direktive (1) o kvalifikaciji tumačiti na način da zapadne norme, vrijednosti i ponašanja, koje državljani trećih zemalja usvoje boravkom na državnom području države članice tijekom znatnog dijela faze života u kojoj se oblikuje identitet, i u kojoj neograničeno sudjeluju u društvenom životu, treba smatrati zajedničkim podrijetlom koje se ne može izmijeniti odnosno toliko značajnim obilježjima identiteta da se od dotičnih osoba ne može tražiti da ih se odreknu?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li državljane trećih zemalja, koji su, neovisno o predmetnim razlozima, stvarnim boravkom u državi članici tijekom faze života u kojoj se oblikuje identitet usvojili slične zapadne norme i vrijednosti, smatrati „članovima posebne društvene skupine” u smislu članka 10. stavka 1. točke (d) Direktive o kvalifikaciji? Treba li pitanje postoji li „posebna društvena skupina koja ima samosvojan identitet u dotičnoj zemlji” pritom ocijeniti sa stajališta države članice ili ga u vezi s člankom 10. stavkom 2. Direktive o kvalifikaciji treba tumačiti na način da je odlučujuće to da stranac može dokazati da ga se u zemlji podrijetla smatra dijelom posebne društvene skupine odnosno da mu se tamo u svakom slučaju pripisuju odgovarajuće osobine? Je li zahtjev prema kojem se status izbjeglice može zasnivati na usvajanju zapadnih normi i vrijednosti samo ako se taj status temelji na vjerskim ili političkim razlozima u skladu s člankom 10. Direktive o kvalifikaciji u vezi s načelom zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja i pravom na azil?

                  3.

                  Je li nacionalna pravna praksa prema kojoj tijelo koje odlučuje u okviru ocjene zahtjeva za međunarodnu zaštitu procjenjuje najbolji interes djeteta a da ga prethodno (u svakom postupku) posebno ne utvrdi (odnosno ne naloži da ga se utvrdi) u skladu s pravom Unije, osobito s člankom 24. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) u vezi s člankom 51. stavkom 1. Povelje? Je li odgovor na to pitanje drukčiji ako država članica treba ocijeniti zahtjev za dopuštenje boravka iz redovnih razloga i prilikom odlučivanja o tom zahtjevu uzeti u obzir najbolji interes djeteta?

                  4.

                  Na koji način i u kojoj fazi ocjene zahtjeva za međunarodnu zaštitu treba u vezi s člankom 24. stavkom 2. Povelje uzeti u obzir i procijeniti najbolji interes djeteta, osobito nepravdu koju je maloljetnik pretrpio zbog dugotrajnog stvarnog boravka u državi članici? Je li pritom relevantno pitanje je li taj stvarni boravak bio zakonit? Je li pri ocjenjivanju najboljeg interesa djeteta u okviru te procjene važno je li država članica odlučila o zahtjevu za međunarodnu zaštitu u rokovima za donošenje odluka koji su predviđeni pravom Unije, je li izvršena ranije utvrđena obveza vraćanja i je li država članica propustila izvršiti udaljavanje nakon što je donesena odluka o vraćanju što bi omogućilo nastavak stvarnog boravka maloljetnika u toj državi članici?

                  5.

                  Je li nacionalna pravna praksa u kojoj se razlikuju prvi i naknadni zahtjevi za međunarodnu zaštitu, u smislu da se u slučaju naknadnih zahtjeva za međunarodnu zaštitu zanemaruju redovni razlozi, s obzirom na članak 7. Povelje u vezi s člankom 24. stavkom 2. Povelje usklađena s pravom Unije?

         (1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni statusa izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL 2011, L 337, str. 9) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19, svezak 13., str. 248.)


title: Predmet C-660/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2021. uputio tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Francuska) – Procureur de la République/K.B., F.S.

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2021. uputio tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Francuska) – Procureur de la République/K.B., F.S.
      (Predmet C-660/21)
      (2022/C 24/27)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva: Procureur de la République

         Druge stranke u postupku: K.B., F.S.

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 3. (Pravo na informiranje o pravima) i članak 4. (Obavijest o pravima kod uhićenja) Direktive Europskog parlamenta od 22. svibnja 2012 (1)., članak 7. (Pravo braniti se šutnjom) Direktive Europskog parlamenta od 9. ožujka 2016 (2)., zajedno s člankom 48. (Pretpostavka nedužnosti i pravo na obranu) Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da im se protivi zabrana nacionalnom sudu da po službenoj dužnosti utvrdi povredu prava obrane kako su zajamčena navedenim direktivama te, konkretnije, na način da je tom sudu zabranjeno da po službenoj dužnosti utvrdi, u svrhu poništenja postupka, da se osobu nije obavijestilo o pravu na šutnju u trenutku uhićenja ili da je se nepravodobno obavijestilo o tom pravu na šutnju?

         (1)  Direktiva 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku (SL 2012., L 142, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.)

         (2)  Direktiva (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku (SL 2016., L 65, str. 1.)


title: Predmet C-662/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2021. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Booky.fi Oy

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2021. uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska) – Booky.fi Oy
      (Predmet C-662/21)
      (2022/C 24/28)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein hallinto-oikeus

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Booky.fi Oy

         Intervenijent: Kansallinen audiovisuaalinen instituutti (KAVI)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Protivi li se članku 34. UFEU-a, uzimajući u obzir članak 36. UFEU-a, tumačenje članka 5. stavka 1. Zakona o slikovnim programima, kojim se zahtijeva klasificiranje nosačâ slikovnih programa u skladu sa Zakonom o slikovnim programima i pružanje informacija o dobnom ograničenju na temelju te klasifikacije zajedno s podacima o proizvodu već u trenutku nuđenja nosača slikovnih programa na prodaju u internetskoj trgovini iako su nosači slikovnih programa klasificirani i označeni u drugoj državi članici, ali još nisu isporučeni u Finsku?
                  Je li za ocjenu tog pitanja bitno to što Zakon o slikovnim programima ne sadržava odredbu o iznimkama od klasificiranja i označavanja zbog utvrđene punoljetnosti kupca nosača slikovnih programa kao i to da se prethodno opisani zahtjev u pogledu ponovnog klasificiranja i označavanja u slučaju nuđenja nosača slikovnih programa u internetskoj trgovini primjenjuje isključivo ako program nude subjekti ili trgovci registrirani u Finskoj ili koji ondje imaju mjesto poslovanja ili ako ga nudi osoba koja je finski državljanin ili ima svoje uobičajeno boravište u Finskoj odnosno ako je odluka o nuđenju programa donesena u Finskoj?

                  2.

                  Ako proporcionalnost prethodno navedenog zahtjeva u pogledu ponovnog klasificiranja i označavanja pretpostavlja da se od njega može odstupiti zbog utvrđene punoljetnosti kupca slikovnog programa, treba li se u slučaju prodaje punoljetnim osobama zahtijevati potpuna sigurnost u trenutku narudžbe i prodaje nosačâ slikovnih programa da je kupac punoljetan ili je dovoljno da prodavatelj nosača slikovnih programa nastoji utvrditi punoljetnost kupca?


title: Predmet C-666/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2021. uputio Hovrätten för Nedre Norrland (Švedska) – AI i Åklagarmyndigheten

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2021. uputio Hovrätten för Nedre Norrland (Švedska) – AI i Åklagarmyndigheten
      (Predmet C-666/21)
      (2022/C 24/29)
      Jezik postupka: švedski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hovrätten för Nedre Norrland

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji i druge stranke u žalbenom postupku: AI i Åklagarmyndigheten

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li izraz „cestovni prijevoz tereta” iz članka 2. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) br. 561/2006 (1) tumačiti na način da obuhvaća prijevoz vozilom čija ukupna masa prelazi 3,5 tona, a prvenstveno služi kao privremeni stambeni prostor za privatnu uporabu?

                  2.

                  Je li u takvim okolnostima relevantan teretni kapacitet vozila ili način na koji je ono upisano u nacionalnom registru cestovnog prometa?

         (1)  Uredba (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet i o izmjeni uredbi Vijeća (EEZ) br. 3821/85 i (EZ) br. 2135/98 te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 (SL 2006., L 102, str. 1.)


title: Predmet T-147/17: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Anastassopoulos i dr./Vijeće i Komisija („Izvanugovorna odgovornost – Ekonomska i monetarna politika – Restrukturiranje grčkog javnog duga – Sudjelovanje privatnog sektora – Klauzule o zajedničkom djelovanju – Privatni vjerovnici – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Jednako postupanje – Fizičke i pravne osobe – Zastara – Pripisivost – Dopuštenost – Objektivna odgovornost – Izvanredna i posebna šteta”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/24

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Anastassopoulos i dr./Vijeće i Komisija
      (Predmet T-147/17) (1)

      („Izvanugovorna odgovornost - Ekonomska i monetarna politika - Restrukturiranje grčkog javnog duga - Sudjelovanje privatnog sektora - Klauzule o zajedničkom djelovanju - Privatni vjerovnici - Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Jednako postupanje - Fizičke i pravne osobe - Zastara - Pripisivost - Dopuštenost - Objektivna odgovornost - Izvanredna i posebna šteta”)
      (2022/C 24/30)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Nikolaos Anastassopoulos (Nea Erythraia, Grčka), Aristeidis Anastassopoulos (Nea Erythraia), Alexia Anastassopoulos (Nea Erythraia), Maria-Myrto Anastassopoulos (Nea Erythraia), Sophie Velliou (Kifisia, Grčka) (zastupnici: K. Floros, M. Meng-Papantoni i H. Tagaras, odvjetnici)

         Tuženici: Vijeće Europske unije (zastupnici: K. Michoel, E. Chatziioakeimidou i J. Bauerschmidt, agenti), Europska komisija (zastupnici: J.-P. Keppenne, L. Flynn i T. Maxian Rusche, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koja je tužiteljima navodno nastala zbog provedbe obvezne zamjene državnih dužničkih instrumenata u okviru restrukturiranja grčkog javnog duga u 2012. u kojoj su sudjelovali privatni ulagači i primijenjena je klauzula o zajedničkom djelovanju te zbog postupanja ili radnji Euroskupine, njezina predsjednika, čelnika država ili vlada europodručja i Komisije koji su s tim povezani.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Nikolaosu Anastassopoulosu, Aristeidisu Anastassopoulosu, Alexiji Anastassopoulos, Maria-Myrti Anastassopoulos i Sophiji Velliou nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 202, 26. 6. 2017.


title: Predmet T-612/17: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Google i Alphabet/Komisija (Google Shopping) („Tržišno natjecanje – Zloporaba vladajućeg položaja – Opće i specijalizirano pretraživanje proizvoda na internetu – Odluka o utvrđenju povrede članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u – Zloporaba putem učinka poluge – Tržišno natjecanje prema zaslugama ili protutržišna praksa – Uvjeti pristupa za konkurente usluzi poduzetnika s vladajućim položajem čije se korištenje ne može učinkovito zamijeniti – Poduzetnik s vladajućim položajem koji povlašćuje prikazivanje rezultata vlastitih usluga specijaliziranog pretraživanja – Učinci – Potreba za utvrđivanjem hipotetskog scenarija – Nepostojanje – Objektivna opravdanja – Nepostojanje – Mogućnost izricanja novčane kazne u određenim okolnostima – Smjernice za izračun iznosa novčanih kazni – Neograničena nadležnost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/25

      Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Google i Alphabet/Komisija (Google Shopping)
      (Predmet T-612/17) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zloporaba vladajućeg položaja - Opće i specijalizirano pretraživanje proizvoda na internetu - Odluka o utvrđenju povrede članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u - Zloporaba putem učinka poluge - Tržišno natjecanje prema zaslugama ili protutržišna praksa - Uvjeti pristupa za konkurente usluzi poduzetnika s vladajućim položajem čije se korištenje ne može učinkovito zamijeniti - Poduzetnik s vladajućim položajem koji povlašćuje prikazivanje rezultata vlastitih usluga specijaliziranog pretraživanja - Učinci - Potreba za utvrđivanjem hipotetskog scenarija - Nepostojanje - Objektivna opravdanja - Nepostojanje - Mogućnost izricanja novčane kazne u određenim okolnostima - Smjernice za izračun iznosa novčanih kazni - Neograničena nadležnost”)
      (2022/C 24/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Google LLC, prethodno Google Inc. (Mountain View, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države), Alphabet, Inc. (Mountain View) (zastupnici: T. Graf, R. Snelders, C. Thomas, K. Fountoukakos-Kyriakakos, odvjetnici, R. O’Donoghue, M. Pickford, QC, i D. Piccinin, barrister)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Christoforou, N. Khan, A. Dawes, H. Leupold i C. Urraca Caviedes, agenti)

         Intervenijent u potporu tužiteljima: Computer & Communications Industry Association (Washington DC, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: J. Killick i A. Komninos, odvjetnici)

         Intervenijenti u potporu tuženiku: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: J. Möller, S. Heimerl i S. Costanzo, agenti), Nadzorno tijelo EFTA-e (zastupnici: C. Zatschler i C. Simpson, agenti), Europska organizacija za zaštitu potrošača (BEUC) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: A. Fratini, odvjetnica), Infederation Ltd (Crowthorne, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Morfey, S. Gartagani, L. Hannah, A. D’heygere, K. Gwilliam, solicitors, i T. Vinje, odvjetnik), Kelkoo (Pariz, Francuska) (zastupnici: J. Koponen i B. Meyring, odvjetnici), Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV (Berlin, Njemačka) (zastupnici: T. Höppner, profesor, P. Westerhoff i J. Weber, odvjetnici), Visual Meta GmbH (Berlin) (zastupnici: T. Höppner, profesor, i P. Westerhoff, odvjetnik), BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, prethodno Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV (Berlin) (zastupnici: T. Höppner, profesor, i P. Westerhoff, odvjetnik), Twenga (Pariz) (zastupnici: L. Godfroid, S. Hautbourg i S. Pelsy, odvjetmici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za, ponajprije, poništenje Odluke Komisije C(2017) 4444 final od 27. lipnja 2017. u vezi s postupkom na temelju članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u (predmet AT.39740 – Google pretraživanje (kupnja)) i, podredno, ukidanje ili smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužiteljima.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se članak 1. Odluke Komisije C(2017) 4444 final od 27. lipnja 2017. u vezi s postupkom na temelju članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u (predmet AT.39740 – Google pretraživanje (kupnja), samo u mjeri u kojoj je Europska komisija utvrdila da su društva Google LLC i Alphabet, Inc. povrijedila te odredbe na trinaest nacionalnih tržišta za usluge općeg pretraživanja u Europskom gospodarskom prostoru (EGP) na temelju postojanja protutržišnih učinaka na tim tržištima.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Društva Google i Alphabet snosit će vlastite troškove i troškove Komisije, osim troškova koje je Komisija snosila zbog intervencije Computer & Communications Industry Association.

                  4.

                  Computer & Communications Industry Association snosit će vlastite troškove, kao i troškove koje je snosila Komisija zbog njegove intervencije.

                  5.

                  Savezna Republika Njemačka, Nadzorno tijelo EFTA-e, Europska organizacija za zaštitu potrošača (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV i Twenga snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 369. 30. 10. 2017.


title: Predmet T-160/19: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2021. – LTTE/Vijeće („Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja donesene u okviru borbe protiv terorizma – Zamrzavanje financijskih sredstava – Popis osoba, skupina i subjekata na koje bi se trebalo primjenjivati zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora – Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu – Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava – Pogreška u ocjeni – Obveza obrazlaganja – Prava obrane – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/26

      Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2021. – LTTE/Vijeće
      (Predmet T-160/19) (1)

      („Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja donesene u okviru borbe protiv terorizma - Zamrzavanje financijskih sredstava - Popis osoba, skupina i subjekata na koje bi se trebalo primjenjivati zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora - Zadržavanje tužiteljeva imena na popisu - Činjenična osnova odluka o zamrzavanju financijskih sredstava - Pogreška u ocjeni - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu”)
      (2022/C 24/32)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Europska politička jedinica Tigrova za oslobađanje tamilskog Elama (Liberation Tigers of Tamil Eelam) (LTTE) (Herning, Danska) (zastupinici: A. van Eik i T. Buruma, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i S. van Overmeire, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: F. Shibli i S. McCrory, agenti, uz asistenciju P. Nevilla, barrister)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje, prvo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/25 od 8. siječnja 2019. o izmjeni i ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2018/1084 (SL 2019., L 6, str. 6.). drugo, Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/1341 od 8. kolovoza 2019. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2019/25 (SL 2019., L 209, str. 15.), treće, Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2020/19 od 13. siječnja 2020. o provedbi članaka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2019/1337 (SL 2020., L 8 I, str. 1.), i četvrto, Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2020/1128 od 30. srpnja 2020. o provedbi članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 2580/2001 o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2020/19 (SL 2020., L 247, str. 1.) i Odluke Vijeća (ZVSP) 2020/1132 od 30. srpnja 2020. o ažuriranju popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuju članci 2., 3. i 4. Zajedničkog stajališta 2001/931/ZVSP o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i o stavljanju izvan snage Odluke (ZVSP) 2020/20 (SL 2020., L 247, str. 18.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Europska politička jedinica Tigrova za oslobađanje tamilskog Elama (Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE)) snosit će vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije.

                  3.

                  Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet T-298/19: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Think Schuhwerk/EUIPO (prikaz crvenih završetaka vezica za obuću) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje crvene završetke vezica za obuću – Odbijanje prijave – Apsolutni razlozi za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredba (EU) 2017/1001 – Raniji sadržajno istovjetan zahtjev – Nepravomoćnost – Obveza obrazlaganja – Pravo na saslušanje – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti – Članak 95. Uredbe 2017/1001”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/27

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Think Schuhwerk/EUIPO (prikaz crvenih završetaka vezica za obuću)
      (Predmet T-298/19) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje crvene završetke vezica za obuću - Odbijanje prijave - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredba (EU) 2017/1001 - Raniji sadržajno istovjetan zahtjev - Nepravomoćnost - Obveza obrazlaganja - Pravo na saslušanje - Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001 - Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti - Članak 95. Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 24/33)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Austrija) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Walicka, S. Hanne i M. Eberl, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. ožujka 2019. (predmet R 1170/2018-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje crvene završetke vezica za obuću kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Think Schuhwerk GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 220, 1. 7. 2019.


title: Predmet T-193/20: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Eternit/EUIPO – Eternit Österreich (Ploča za građevinarstvo) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje ploču za građevinarstvo – Raniji dizajn koji prikazuje ploču za bukobran – Razlog ništavosti – Nedostatak individualnog karaktera – Dotični sektor – Upućeni korisnik – Stupanj slobode dizajnera – Nepostojanje različitog ukupnog dojma – Relevantnost proizvoda koji su stvarno stavljeni na tržište – Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/27

      Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Eternit/EUIPO – Eternit Österreich (Ploča za građevinarstvo)
      (Predmet T-193/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje ploču za građevinarstvo - Raniji dizajn koji prikazuje ploču za bukobran - Razlog ništavosti - Nedostatak individualnog karaktera - Dotični sektor - Upućeni korisnik - Stupanj slobode dizajnera - Nepostojanje različitog ukupnog dojma - Relevantnost proizvoda koji su stvarno stavljeni na tržište - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2022/C 24/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Eternit (Capelle-au-Bois, Belgija) (zastupnici: J. Muyldermans i P. Maeyaert, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Ivanauskas i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Eternit Österreich GmbH (Vöcklabruck, Austrija) (zastupnik: M. Prohaska-Marchried, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. veljače 2020. (predmet R 1661/2018-3) koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava Eternit Österreich i Eternit.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvo Eternit snosit će vlastite troškove kao i troškove nastale Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društvu Eternit Österreich GmbH.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-408/20: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – KR/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Primici od rada – Naknada za uzdržavano dijete – Članak 2. Priloga VII. Pravilniku – Pojam „uzdržavano dijete” – Odbijanje dodjele statusa uzdržavanog djeteta studentu koji prima stipendiju – Stvarno uzdržavanje djeteta – Sustav zdravstvenog osiguranja”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/28

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – KR/Komisija
      (Predmet T-408/20) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Primici od rada - Naknada za uzdržavano dijete - Članak 2. Priloga VII. Pravilniku - Pojam „uzdržavano dijete” - Odbijanje dodjele statusa uzdržavanog djeteta studentu koji prima stipendiju - Stvarno uzdržavanje djeteta - Sustav zdravstvenog osiguranja”)
      (2022/C 24/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: KR (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Bohr i D. Milanowska, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi poništenja odluke Komisijina Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO) od 25. listopada 2019. na temelju koje se tužiteljevo dijete, počevši od 1. rujna 2019., više ne smatra uzdržavanim djetetom u smislu članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi KR nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet T-430/20: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – KV/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Zapošljavanje – Obavijest o Otvorenom natječaju EPSO/AD/371/19 – Odluka povjerenstva za odabir da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja – Kriterij za odabir povezan s radnim iskustvom – Usklađenost kriterija koji je primijenilo povjerenstvo za odabir s obaviješću o natječaju”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/29

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – KV/Komisija
      (Predmet T-430/20) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Zapošljavanje - Obavijest o Otvorenom natječaju EPSO/AD/371/19 - Odluka povjerenstva za odabir da se tužitelju ne odobri sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja - Kriterij za odabir povezan s radnim iskustvom - Usklađenost kriterija koji je primijenilo povjerenstvo za odabir s obaviješću o natječaju”)
      (2022/C 24/36)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: KV (zastupnik: M. Velardo, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara, T. Lilamand i I. Melo Sampaio, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se, s jedne strane, traži poništenje odluke povjerenstva za odabir od 19. rujna 2019. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za preispitivanje odluke kojom se odbija njegovo sudjelovanje u sljedećoj fazi Otvorenog natječaja EPSO/AD/371/19 i, s druge strane, odluke tijela za imenovanje od 31. ožujka 2020. kojom se odbija tužiteljeva žalba protiv navedene odluke.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka povjerenstva za odabir od 19. rujna 2019. kojom se odbija zahtjev za preispitivanje isključenja osobe KV iz natječaja EPSO/AD/371/19.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 279, 24. 8. 2020.


title: Predmet T-434/20: Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2021. – Włodarczyk/EUIPO – Ave Investment (dziandruk) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije dziandruk – Apsolutni razlog za ništavost – Nepostojanje zle vjere – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/29

      Presuda Općeg suda od 24. studenoga 2021. – Włodarczyk/EUIPO – Ave Investment (dziandruk)
      (Predmet T-434/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije dziandruk - Apsolutni razlog za ništavost - Nepostojanje zle vjere - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 24/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Piotr Włodarczyk (Pabianice, Poljska) (zastupnici: M. Bohaczewski i A. Zalewska, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Walicka i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ave Investment sp. z o.o. (Pabianice, Poljska) (zastupnik: K. Błach Morysińska, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. svibnja 2020. (predmet R 2192/2019-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između P. Włodarczyka i društva Ave Investment.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Piotru Włodarczyku nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-504/20: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Soapland/EUIPO – Norma (Manòu) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Manòu – Raniji nacionalni i međunarodni verbalni žig MANOU – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/30

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Soapland/EUIPO – Norma (Manòu)
      (Predmet T-504/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Manòu - Raniji nacionalni i međunarodni verbalni žig MANOU - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Dokaz o stvarnoj uporabi ranijih žigova”)
      (2022/C 24/38)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Soapland GmbH & Co. OHG (Andernach, Njemačka) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Fischer i A. Graul, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Nürnberg, Njemačka)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. lipnja 2020. (predmet R 1504/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. i Soapland GmbH & Co.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Soapland GmbH & Co. OHG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 320, 28. 9. 2020.


title: Predmet T-517/20: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC) („Žig Europske unije – Postupak proglašenja žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije NATIONAL GEOGRAPHIC – Raniji neregistrirani žig GEOGRAPHIC – Relativni razlog za odbijanje – Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni – Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/30

      Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Predmet T-517/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak proglašenja žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije NATIONAL GEOGRAPHIC - Raniji neregistrirani žig GEOGRAPHIC - Relativni razlog za odbijanje - Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni - Članak 8. stavak 4. i članak 53. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 24/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnici: T. van Innis i A. Van der Planken, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Fischer i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Malynicz, QC, i C. de Haas, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. svibnja 2020. (predmet R 1665/2019-1) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava VF International i National Geographic Society.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu VF International Sagl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 339, 12. 10. 2020.


title: Predmet T-136/21: Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija („Tužba za poništenje – Lijekovi za humanu primjenu – Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine Moderna – mRNK cjepivo (s modificiranim nukleozidima) protiv bolesti COVID-19” – Nepostojanje pravnog interesa – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/40

      Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija
      (Predmet T-136/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Lijekovi za humanu primjenu - Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine Moderna – mRNK cjepivo (s modificiranim nukleozidima) protiv bolesti COVID-19” - Nepostojanje pravnog interesa - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2022/C 24/53)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Heidi Amort (Jenesien, Italija) i 37 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu I. rješenja (zastupnik: R. Holzeisen, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene Odluke Komisije C(2021) 94 (final) od 6. siječnja 2021. o izdavanju uvjetnog odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine Moderna – mRNK cjepivo (s modificiranim nukleozidima) protiv bolesti COVID-19” na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjevâ za intervenciju koje su podnijele osobe TN, TF, TG, TH, TI, Jean Gouezo i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., Stefano Del Gaudio i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. te Dieter Achtschin i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II,. kao i društvo Moderna Biotech Spain SL.

                  3.

                  Heidi Amort i drugim osobama čija su imena navedena u Prilogu I. nalaže se snošenje troškova.

                  4.

                  TN, TF, TG, TH, TI, Jean Gouezo i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., Stefano Del Gaudio i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. te Dieter Achtschin i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., kao i društvo Moderna Biotech Spain snosit će svatko svoje troškove u vezi sa zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 148, 26. 4. 2021.


title: Predmet T-165/21: Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija („Tužba za poništenje – Lijekovi za humanu primjenu – Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine AstraZeneca – Cjepivo protiv bolesti COVID-19 (ChAdOx1 – S [rekombinantno])” – Nepostojanje pravnog interesa – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/41

      Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija
      (Predmet T-165/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Lijekovi za humanu primjenu - Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine AstraZeneca – Cjepivo protiv bolesti COVID-19 (ChAdOx1 – S [rekombinantno])” - Nepostojanje pravnog interesa - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2022/C 24/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Heidi Amort (Jenesien, Italija) i 31 drugi tužitelj čija su imena navedena u prilogu rješenja (zastupnik: R. Holzeisen, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene Odluke Komisije C(2021) 698 (final) od 29. siječnja 2021. o izdavanju uvjetnog odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 AstraZeneca – Cjepivo protiv bolesti COVID-19 (ChAdOx1–S [rekombinanirani])” na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjevâ za intervenciju koje su podnijele osobe TN, TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., osoba VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II., Stefano Del Gaudio i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. te Dieter Achtschin i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II.

                  3.

                  Heidi Amort i drugim osobama čija su imena navedena u Prilogu I. nalaže se snošenje troškova.

                  4.

                  Osobe TN, TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II, osoba VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II, Stefano Del Gaudio i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. teDieter Achtschin i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. snosit će svatko svoje troškove u vezi sa zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 189, 17. 5. 2021.


title: Predmet T-267/21: Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija („Tužba za poništenje – Lijekovi za humanu primjenu – Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine Janssen' – Cjepivo protiv bolesti COVID-19 (Ad26.COV2-S (rekombinantno))” – Nepostojanje pravnog interesa – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/42

      Rješenje Općeg suda od 9. studenoga 2021. – Amort i dr./Komisija
      (Predmet T-267/21) (1)

      („Tužba za poništenje - Lijekovi za humanu primjenu - Uvjetno odobrenje za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine Janssen' – Cjepivo protiv bolesti COVID-19 (Ad26.COV2-S (rekombinantno))” - Nepostojanje pravnog interesa - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2022/C 24/55)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelji: Heidi Amort (Jenesien, Italija) i 22 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenja (zastupnici: R. Holzeisen, odvjetnica)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B.-R. Killmann i A. Sipos, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene Odluka Komisije C(2021) 1763 (final) od 11. ožujka 2021. o izdavanju uvjetnog odobrenja za stavljanje u promet lijeka za humanu primjenu „COVID-19 Vaccine Janssen – Cjepivo protiv bolesti COVID-19 (Ad26.COV2-S (rekombinantno))” na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, kako je izmijenjena i dopunjena.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak povodom zahtjevâ za intervenciju koje su podnijele osobe TF, TG, TH, TI, TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. te VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II.

                  3.

                  Heidi Amort i drugim osobama čija su imena navedena u Prilogu I. nalaže se snošenje troškova.

                  4.

                  TF, TG, TH, TI, TR i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. te VH i druge osobe čija su imena navedena u Prilogu II. snosit će svatko svoje troškove u vezi sa zahtjevima za intervenciju.

         (1)  SL C 263, 5.7.2021.


title: Predmet T-653/21: Tužba podnesena 6. listopada 2021. – Callaway/Komisija

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/42

      Tužba podnesena 6. listopada 2021. – Callaway/Komisija
      (Predmet T-653/21)
      (2022/C 24/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: James C. Callaway (Kuopio, Finska) (zastupnik: P. Hoffman, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Provedbenu odluku Komisije (EU) 2021/1214 оd 22. srpnja 2021. o odobrenju Poljskoj da u skladu s Direktivom Vijeća 2002/53/EZ zabrani stavljanje na tržište konoplje sorte Finola na svojem državnom području (1);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje vlastitih i tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na zahtjevu Poljske za odobrenje koje je dodijeljeno pobijanom odlukom, te na nezakonitosti članka 9. stavka 5. Delegirane uredbe Komisije (EU) No 639/2014 (2).

                              —

                              Pobijana je odluka donesena na temelju obavijesti Poljske koja se ne smatra zahtjevom, kako je određen člankom 18. Direktive Vijeća 2002/53/EZ (3), te je u svakom slučaju takva obavijest dana samo da bi se udovoljilo zakonskoj obvezi iz članka 9. stavka 5. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014; potonja je odredba međutim zahvaćena nezakonitošću na koju se tužitelj poziva na temelju članka 277. UFEU-a. Nadalje, obavijest je dovršena nakon roka utvrđenog u članku 9. stavku 5. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 18. Direktive 2002/53 i na nezakonitosti članka 9. stavka 5. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014.

                              —

                              Pobijana je odluka donesena iako objektivno ne postoji opasnost po ljudsko zdravlje, što se zahtijeva člankom 18. Direktive 2002/53, i iako Poljska nije ni tvrdila da postoji takva opasnost, te bez ikakvog objašnjenja što se tiče argumenata koji su Komisiji omogućili donošenje odluke bez čvrstog utvrđenja takve opasnosti, povrijedivši time članak 296. UFEU-a. Zbog opreznosti, ako Komisija tvrdi da prema članku 9. stavku 5. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014, takvu opasnost nije trebalo utvrditi, ili da ju je trebalo pretpostaviti, tužitelj se na temelju članka 277. UFEU-a poziva na nezakonitost te odredbe.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 (4) i nezakonitosti te odredbe.

                              —

                              Izračun prosječnog sadržaja tetrahidrokanabinola (THC) u vrsti konoplje Finola koji su izvršila poljska tijela i koji je činjenični temelj pobijane odluke, povređuje članak 32. stavak 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, jer rezultat nije zaokružen na jedno decimalno mjesto. Štoviše, i u svakom slučaju, potonja odredba kojom se prag sadržaja THC-a određuje na samo 0,2 %, zahvaćena je nezakonitošću na koju se tužitelj poziva prema članku 277. UFEU.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 9. stavaka 2. do 5. i Priloga III. Delegiranoj uredbi (EU) br. 639/2014 te tužiteljevih temeljnih prava.

                              —

                              Poljska tijela koriste definiciju „kraja cvjetanja” konoplje koja je nedosljedna Prilogu III. Delegiranoj uredbi (EU) br. 639/2014 i znanstveno netočna te su, kao posljedica toga, uzorci korišteni kako bi se utvrdio sadržaj THC-a u Finoli prikupljeni prekasno, povređujući Prilog III. Štoviše, poljska tijela nisu prikupila podatke o uzorkovanju koji bi omogućili da se provjeri njihova točnost, protivno zahtjevima članka 9. stavka 3. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014. Konačno, povrijeđena su tužiteljeva prava na saslušanje i djelotvornu sudsku zaštitu jer ga Komisija nije saslušala i jer nije utvrdila ni provjerila same potrebne činjenice, uskrativši time tužitelju stvarnu mogućnost za djelotvornu sudsku zaštitu, s obzirom na to da Poljska tvrdi da se obavijest dana prema članku 9. stavku 5. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014 ne može preispitivati pred poljskim sudovima.

         (1)  SL 2021., L 265, str. 1.

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 639/2014 оd 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike te o izmjeni Priloga X. toj Uredbi (SL 2014., L 181, str. 1.).

         (3)  Direktiva Vijeća 2002/53/EZ od 13. lipnja 2002. o zajedničkom katalogu sorata poljoprivrednih biljnih vrsta (SL 2002., L 93, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 56., str. 212.)

         (4)  Uredba (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (SL 2013., L 347, str. 608. i ispravak SL 2016., L 130, str. 7.).


title: Predmet T-661/21: Tužba podnesena 7. listopada 2021. – ClientEarth/Komisija

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/44

      Tužba podnesena 7. listopada 2021. – ClientEarth/Komisija
      (Predmet T-661/21)
      (2022/C 24/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: O. Brouwer, B. Verheijen i T. van Helfteren, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi prešutnu tuženikovu odluku o uskraćivanju pristupa određenim dokumentima u vezi s krčenjem i propadanjem šuma u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (1) i Uredbe (EZ) br. 1367/2006 o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice; (2)

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje tužiteljevih troškova iz ovog postupka, uključujući troškove svih intervenijenata.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi, tužitelj se poziva na jedan tužbeni razlog, koji se temelji na tomu da je tuženik, time što tužitelju nije dostavio izričitu odluku o njegovu zahtjevu za pristup u rokovima za obradu ponovnih zahtjeva iz članka 8. stavka 1. i članka 8. stavka 2. Uredbe 1049/2001, prešutno uskratio pristup u smislu članka 8. stavka 3. potonje uredbe.

         (1)  SL 2001., L 145, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

         (2)  SL 2006., L 264, str. 13. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.)


title: Predmet T-663/21: Tužba podnesena 8. listopada 2021. – Zegers/Komisija

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/44

      Tužba podnesena 8. listopada 2021. – Zegers/Komisija
      (Predmet T-663/21)
      (2022/C 24/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: Tanja Zegers (Hoeilaart, Belgija) (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 3. prosinca 2020. kojom se odbija njezin zahtjev za prijenos mirovinskih prava i, ako je potrebno, odluku kojom se odbija žalba;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica se poziva na jedan tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u ocjeni, povredi članka 11. stavka 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju i povredi načela nemo auditur propriam turpitudinem allegans, zato što:

                  —

                  time što je tvrdila da su mirovinska prava, čiji je prijenos tužiteljica zahtijevala, stečena nakon njezina stupanja u službu Unije, jer je njezino članstvo u Algemeen Burgerlijk Pensioen-Fondsu (u daljnjem tekstu: ABP) okončano 31. siječnja 2015., a da pritom nije razlikovala razdobljâ od 1. srpnja 1992. do 31. prosinca 2010. i od 1. siječnja 2011. do 31. siječnja 2015., Komisija je zanemarila razdoblje od osamnaest godina i šest mjeseci prenosivih mirovinskih prava, čime je pogriješila u ocjeni činjenica i povrijedila članak 11. stavak 2. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju;

                  —

                  time što nije osigurala da ABP, ili njegovo nadzorno tijelo u Nizozemskoj, dostavi potrebne izračune, Komisija ne može s pravom odbiti tužiteljičin zahtjev za prijenos mirovinskih prava, jer bi to značilo iskoristiti svoj propust, uz povredu načela nemo auditur propriam turpitudinem allegans.


title: Predmet T-702/21: Tužba podnesena 30. listopada 2021. – Ekobulkos/Komisija

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/45

      Tužba podnesena 30. listopada 2021. – Ekobulkos/Komisija
      (Predmet T-702/21)
      (2022/C 24/59)
      Jezik postupka: bugarski

         Stranke

         Tužitelj:„Ekobulkos” EOOD (Todoričene, Bugarska) (zastupnik: M. Dimitrov, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Europska komisija nezakonito propustila djelovati povodom pritužbe SA.56620 (2020/FC) društva „Ekobulkos” EOOD;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje sudskih troškova društva „Ekobulkos” EOOD;

                  —

                  podredno, u slučaju da Komisija donese odluku o pritužbi nakon podnošenja ove tužbe, naloži Komisiji snošenje sudskih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Komisija nije ispunila svoje obveze preispitivanja potpora dodijeljenih državama članicama koje proizlaze iz članaka 107. i 108. UFEU-a.

                  2.

                  Komisija nije, u skladu s člankom 12. stavkom 1. podstavkom 2. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 (1), bez nepotrebne odgode ispitala pritužbu SA.56620 od 21. veljače 2020. koju je društvo podnijelo u pogledu moguće nezakonite pomoći.

                  3.

                  Komisija nije donijela potrebnu odluku u skladu s člankom 15. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589, a kojom je trebalo

                              —

                              utvrditi da mjera, koja joj je prijavljena, ne čini potporu, ili

                              —

                              utvrditi da je mjera spojiva s unutarnjim tržištem, ili

                              —

                              pokrenuti postupak na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a („odluka o pokretanju službenog istražnog postupka”).

                  4.

                  Komisija nije podnositelju pritužbe poslala primjerak svoje odluke u skladu s člankom [24.] stavkom 2. podstavkom 3. Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589.

                  5.

                  Komisija je propustila djelovati čak i nakon što je to od nje zatraženo 22. lipnja 2021. u skladu s člankom 265. UFEU-a.

         (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.)


title: Predmet T-707/21: Tužba podnesena 3. studenoga 2021. – Hoteles Olivencia/EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/46

      Tužba podnesena 3. studenoga 2021. – Hoteles Olivencia/EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)
      (Predmet T-707/21)
      (2022/C 24/60)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Hoteles Olivencia, SL (Almería, Španjolska) (zastupnik: S. Mohamed Acosta, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Corporacion H10 Hotels, SL (Barcelona, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije HOTELES HO – prijava za registraciju br. 18 202 245

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtoga žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. kolovoza 2021. u predmetu R 782/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku time što prihvati prijavu spornog žiga i naloži podnositelju prigovora protiv prvotnog zahtjeva za registraciju žiga snošenje troškova,

                  —

                  podredno, u slučaju odbijanja tužbe, naloži svakoj stranci snošenje troškova koji su joj nastali, uzimajući u obzir predmetno područje i njegovu očitu složenost jer je nekoliko promjena smjera u odlukama svakog stupnja okolnost koju treba uzeti u obzir u vezi s tekstom članka 109. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  primjena ili neprimjena članka 8. stavka 1. točke (b) i posljedično (ili ne) neprimjena članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  pogreška koja se temelji na neprimjeni članka 109. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-721/21: Tužba podnesena 10. studenoga 2021. – Sunrise Medical i Sunrise Medical Logistics/Komisija

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/47

      Tužba podnesena 10. studenoga 2021. – Sunrise Medical i Sunrise Medical Logistics/Komisija
      (Predmet T-721/21)
      (2022/C 24/61)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sunrise Medical BV (Amsterdam, Nizozemska), Sunrise Medical Logistics BV (Amsterdam) (zastupnici: L. Ruessmann i J. Beck, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2021/1367 оd 6. kolovoza 2021. u cijelosti od dana kada je stupila na snagu;

                  —

                  naloži Komisiji Europske unije snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu tužbi za poništenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 2021/1367 оd 6. kolovoza 2021. (1) tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Ugovorâ ili druge pravne norme u vezi s njihovom primjenom. Kao prvo, tužitelji tvrde da je Komisija pogrešno primijenila pravo time što je nije uzela u obzir Konvenciju Ujedinjenih naroda o zaštiti i promicanju prava i dostojanstva osoba s invaliditetom. Kao drugo, Komisija nije uopće ili nije dovoljno vodila računa o provedbi Konvencije u pravu Europske unije u tom okviru, naime, kako je primijenjena u predmetu C-198/15, Invamed Group i dr. (2), primjenjujući umjesto toga pogrešan pojam invaliditeta. Umjesto toga, pobijanom uredbom vodi se računa o irelevantnim kriterijima koji se temelje na instrumentima donesenim prije Odluke Vijeća od 26. studenoga 2009. (3) i Konvencije Ujedinjenih naroda o zaštiti i promicanju prava i dostojanstva osoba s invaliditetom.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji je temelji na očitoj pogrešci u smislu predmeta C-463/98, Cabletron (4). Tužitelji tvrde da su u obzir uzeta irelevantna razmatranja i da se na njima temeljilo prilikom određivanja da se proizvod naveden u pobijanoj uredbi (u stupcu (3) Priloga pobijanoj uredbi) mora razvrstati u KN tarifni broj 8703 a ne u KN tarifni broj 8713. Dodatno, i alternativno, tvrde da je Komisija pogrešno razvrstala proizvod, koji je na temelju upute Suda u predmetu C-198/15, Invamed, trebao biti razvrstan u KN tarifni broj 8713.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi bitnih postupovnih zahtjeva, osobito postupovnog pravila kojim se nastoji osigurati da se mjere formuliraju s dužnom pažnjom, čije ispunjenje može utjecati na sadržaj mjere.

         (1)  Provedbena Uredba Komisije (EU) 2021/1367 оd 6. kolovoza 2021. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu (SL 2021., L 294, str. 1.)

         (2)  Presuda od 26. svibnja 2016., Invamed Group Ltd i dr./Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs, C-198/15, EU:C:2016:362

         (3)  Odluka Vijeća od 26. studenoga 2009. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom od strane Europske zajednice (2010/48/EZ) (SL 2010., L 23, str. 35.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 66., str. 55.)

         (4)  Presuda od 10. svibnja 2001., Cabletron Systems Ltd/The Revenue Commissioners, C-463/98, EU:C:2001:256


title: Predmet T-730/21: Tužba podnesena 12. studenoga 2021. – Łosowski/EUIPO – Skawiński (KOMBI)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/48

      Tužba podnesena 12. studenoga 2021. – Łosowski/EUIPO – Skawiński (KOMBI)
      (Predmet T-730/21)
      (2022/C 24/62)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Sławomir Łosowski (Gdanjsk, Poljska) (zastupnik: K. Czub, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Grzegorz Skawiński (Sopot, Poljska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „KOMBI” – žig Europske unije br. 12 534 491

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. rujna 2021. u predmetu R 381/2017-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  EUIPO-u i Grzegorzu Skawińskom naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-740/21: Tužba podnesena 19. studenoga 2021. – Alcogroup i Alcodis/Komisija

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/48

      Tužba podnesena 19. studenoga 2021. – Alcogroup i Alcodis/Komisija
      (Predmet T-740/21)
      (2022/C 24/63)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Alcogroup (Bruxelles, Belgija) i Alcodis (Bruxelles) (zastupnici: P. de Bandt, C. Binet i M. Nuytten, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži Komisiji da dostavi pobijane odluke na temelju mjera upravljanja postupkom;

                  —

                  poništi pobijane odluke;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi protiv, s jedne strane, odluke Komisije kojom se Abengoa SA i Abengoa Bioenergia SA pozivaju da pod određenim uvjetima ponovno pokrenu postupak nagodbe u okviru predmeta AT.40054 – Ethanol Benchmarks i, s druge strane, odluke o ponovnom otvaranju tog postupka, tužitelji ističu jedan tužbeni razlog koji se temelji na povredi pravila koja se primjenjuju u području nagodbe.
      Tužitelji ističu da je donošenjem pobijanih odluka Komisija povrijedila pravila koja se primjenjuju u području nagodbe. Naime, pravila koja se primjenjuju ne dopuštaju Komisiji da ponovno otvori postupak nagodbe u tom stadiju postupka i, a fortiori, isključuju bilo kakve rasprave o pregledu predmeta koji je priopćen u okviru prvog postupka nagodbe 2016. i 2017. Tužitelji osim toga ističu da su pobijane odluke dovele do očite povrede njihovih prava obrane.


title: Predmet T-491/19: Rješenje Općeg suda od 16. studenoga 2021. – Vodafone Group e.a./Komisija

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/49

      Rješenje Općeg suda od 16. studenoga 2021. – Vodafone Group e.a./Komisija
      (Predmet T-491/19) (1)

      (2022/C 24/64)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 312, 16. 9. 2019.


title: Predmet T-518/20: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC) („Žig Europske unije – Postupak proglašenja žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije NATIONAL GEOGRAPHIC – Raniji neregistrirani žig GEOGRAPHIC – Relativni razlog za odbijanje – Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni – Članak 8. stavak 4. i članak 52. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/31

      Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Predmet T-518/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak proglašenja žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije NATIONAL GEOGRAPHIC - Raniji neregistrirani žig GEOGRAPHIC - Relativni razlog za odbijanje - Uporaba znaka u trgovačkom prometu čiji doseg nije samo lokalni - Članak 8. stavak 4. i članak 52. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji su postali članak 8. stavak 4. i članak 60. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2022/C 24/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VF International Sagl (Stabio, Švicarska) (zastupnici: T. van Innis i A. Van der Planken, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: M. Fischer i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Malynicz, QC, i C. de Haas, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. svibnja 2020. (predmet R 1664/2019-1) koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava VF International i National Geographic Society.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu VF International Sagl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 339, 12. 10. 2020.


title: Predmet T-538/20: Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Guasch Pubill/EUIPO – Nap-Kings (stolnjak) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje stolnjak – Otkrivanje ranijeg dizajna – Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Razlog ništavosti – Individualni karakter – Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 6/2002 – Nedopuštenost zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim – Članak 52. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               17.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 24/32

      Presuda Općeg suda od 17. studenoga 2021. – Guasch Pubill/EUIPO – Nap-Kings (stolnjak)
      (Predmet T-538/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje stolnjak - Otkrivanje ranijeg dizajna - Članak 7. Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Razlog ništavosti - Individualni karakter - Članak 6. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 6/2002 - Nedopuštenost zahtjeva za proglašavanje dizajna ništavim - Članak 52. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2022/C 24/41)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Marcos Guasch Pubill (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: R. Guerras Mazón i M. Centell Ribas, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Palmero Cabezas, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Nap-Kings, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. Otero Iglesias, odvjetnica)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. lipnja 2020. (predmet R 1051/2019-3), u vezi s postupkom za proglašavanje dizajna ništavim između društva Nap-Kings i M. Guascha Pubilla.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Marcos Guasch Pubill snosit će troškove.

         (1)  SL C 359, 26. 10. 2020.