title: Predmet T-332/17: Tužba podnesena 29. svibnja 2017. – E-Control protiv ACER-a

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/35

         Tužba podnesena 29. svibnja 2017. – E-Control protiv ACER-a
   (Predmet T-332/17)
   (2017/C 249/51)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Beč, Austrija) (zastupnik: F. Schuhmacher, odvjetnik)

      Tuženik: Agencija za suradnju energetskih regulatora

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku žalbenog vijeća Agencije za suradnju energetskih regulatora od 17. ožujka 2017., predmet A-001-2017 (konsolidirani tekst);

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na navodnoj pogrešci koja se tiče prava koju je počinilo žalbeno vijeće utvrdivši da je ACER nadležan za izmjenu prijedloga prijenosnog sustava.

                           —

                           Tužitelj ističe da je žalbeno vijeće počinilo pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdilo da je ACER bio nadležan za izmjenu prijedloga prijenosnog sustava jer Uredba Komisije (EU) 2015/1222 (1) ne predviđa takvu nadležnost.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na navodnoj pogrešci koja se tiče prava koju je počinilo žalbeno vijeće utvrdivši da je ACER nadležan iako nije uzeo u obzir tužiteljev zahtjev za izmjenu.

                           —

                           Tužitelj ističe da ACER nije uzeo u obzir njegov zahtjev za izmjenu na temelju članka 9. stavka 12. Uredbe Komisije (EU) 2015/1222. Tužitelj smatra da je žalbeno vijeće počinilo pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je ACER nadležan unatoč činjenici da je zanemario njegov zahtjev za izmjenu.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na navodnoj pogrešci koja se tiče prava koju je počinilo žalbeno vijeće utvrdivši da je ACER nadležan za određivanje granice zone trgovanja u skladu s člankom 15. Uredbe Komisije (EU) 2015/1222.

                           —

                           Tužitelj ističe da je žalbeno vijeće počinilo očitu pogrešku koja se tiče prava zaključivši da je ACER nadležan za izmjenu konfiguracije zone trgovanja i uvođenje novih zona trgovanja u skladu s člankom 15. Uredbe Komisije (EU) 2015/1222. Tužitelj smatra da je ACER postupio ultra vires i povrijedio pravni okvir i nadležnost država članica.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na navodu o nepostojanju odgovarajućeg obrazloženja i pogrešci koja se tiče prava koju je počinilo žalbeno vijeće utvrdivši da je ACER dokazao da na njemačko-austrijskoj granici postoji strukturno zagušenje.

                           —

                           Tužitelj ističe da nisu poštovana njegova postupovna prava jer žalbeno vijeće nije razmotrilo argumente istaknute u žalbi, već se oslonilo na opću tvrdnju koja s ovim predmetom nije ni u kakvoj konkretnoj vezi. U slučaju da Opći sud zaključi da je žalbeno vijeće pružilo dostatno obrazloženje, tužitelj tvrdi da je žalbeno vijeće također počinilo pogrešku koja se tiče prava i kad je, bez ikakvog upućivanja na pravnu normu, prihvatilo zaključak ACER-a koji se temelji na pogrešnoj definiciji zagušenja

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na navodnom nepostojanju odgovarajućeg obrazloženja i pogrešci koja se tiče prava zbog neuzimanja u obzir tužiteljeva zahtjeva za dostavu dokaza.

                           —

                           Tužitelj ističe da žalbeno vijeće nije pružilo razumnu ocjenu zahtjeva te je time povrijedilo obvezu pružanja odgovarajućeg obrazloženja. Tužitelj smatra da stoga što žalbeno vijeće mora doći do obrazloženog zaključka o tome je li žalba osnovana, ono je bilo obvezno u slučaju potrebe zatražiti informacije kako bi odlučilo u predmetu. Tužiteljevo mišljenje je da je žalbeno vijeće stoga počinilo pogrešku koja se tiče prava odbivši njegov zahtjev za informacijama.

               6.

               Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na navodu o nepostojanju odgovarajućeg obrazloženja i pogrešci koja se tiče prava koju je počinilo žalbeno vijeće utvrdivši da je određivanje granice zone trgovanja bilo proporcionalno.

                           —

                           Tužitelj ističe dva različita razloga – nepostojanje odgovarajućeg obrazloženja kao povredu postupovnih prava, i pogrešku koja se tiče prava u odnosu na traženi pravni standard. Tužitelj smatra da je spornom odlukom povrijeđeno temeljno načelo proporcionalnosti iz članka 16. Uredbe (EZ) br. 714/2009 (2) koje je i temeljno načelo UFEU-a.

      (1)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 od 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (SL 2015., L 197, str. 24.).

      (2)  Uredba (EZ) br. 714/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uvjetima za pristup mreži za prekograničnu razmjenu električne energije i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1228/2003 (SL 2009., L 211, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 8.).


               12.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/40

         Postupak koji je 17. studenoga 2016. Nadzorno tijelo EFTA-e pokrenulo protiv Islanda
   (Predmet E-18/16)
   (2017/C 9/10)
   Nadzorno tijelo EFTA-e, koje zastupaju Carsten Zatschler i Marlene Lie Hakkebo, zastupnici Nadzornog tijela EFTA-e, 35 Rue Belliard, B-1040 Bruxelles, pokrenulo je 17. studenoga 2016. postupak protiv Islanda pred Sudom EFTA-e.
   Nadzorno tijelo EFTA-e od Suda EFTA-e zahtijeva da:

               1.

               ustvrdi da Island nije donio mjere potrebne kako bi Akt iz točke 12.zzq poglavlja XV. Priloga II. Sporazumu o EGP-u (Uredba (EU) br. 98/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1., postao dijelom njegova unutarnjeg pravnog poretka u skladu s člankom 7. Sporazuma o EGP-u;

               2.

               naloži Islandu da snosi troškove tog postupka.

      Pravni i činjenični okvir te navedeni razlozi:

               —

               U tužbi se navodi da se do 2. svibnja 2016. Island nije uskladio s obrazloženim mišljenjem Nadzornog tijela EFTA-e od 2. ožujka 2016. o propustu Islanda da u svoj nacionalni pravni poredak provede Uredbu (EU) br. 98/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva iz točke 12.zzq poglavlja XV. Priloga II. Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru i prilagođenu Sporazumu njegovim Protokolom 1. („Akt”).

               —

               Nadzorno tijelo EFTA-e smatra da, zbog toga što nije donio mjere potrebne za provedbu Akta u predviđenom roku, Island nije ispunio svoje obveze iz Akta i iz članka 7. Sporazuma o EGP-u.


title: Predmet T-236/16: Tužba podnesena 10. svibnja 2016. – Biogena Naturprodukte protiv EUIPO-a (ZUM wohl)

text:
               4.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 243/46

         Tužba podnesena 10. svibnja 2016. – Biogena Naturprodukte protiv EUIPO-a (ZUM wohl)
   (Predmet T-236/16)
   (2016/C 243/52)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Salzburg, Austrija) (zastupnik: I. Schiffer, odvjetnica)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „ZUM wohl” – prijava za registraciju br. 13 666 871

      Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. veljače 2016. u predmetu R 1982/2015-1

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               utvrdi da se znak prijavljen pod referentnim brojem 013 666 871 u cijelosti može registrirati kao žig Zajednice za proizvode i usluge iz razreda 29, 30, 32 i 43 navedene u prijavi za registraciju od 23. siječnja 2015.

               —

               naloži EUIPO-u snošenje svih troškova koje je podnositelj prijave imao tijekom postupka registracije;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-376/13: Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein protiv ESB-a („Pristup dokumentima — Odluka 2004/258/EZ — Sporazum o zamjeni od 15. veljače 2012. između Grčke i ESB-a te nacionalnih središnjih banaka Eurosustava — Prilozi A i B — Djelomično uskraćivanje pristupa — Javni interes — Monetarna politika Unije i države članice — Interne financije ESB-a i nacionalnih središnjih banaka Eurosustava — Stabilnost financijskog sustava u Uniji”)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/34

         Presuda Općeg suda od 4. lipnja 2015. – Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein protiv ESB-a
   (Predmet T-376/13) (1)

   ((„Pristup dokumentima - Odluka 2004/258/EZ - Sporazum o zamjeni od 15. veljače 2012. između Grčke i ESB-a te nacionalnih središnjih banaka Eurosustava - Prilozi A i B - Djelomično uskraćivanje pristupa - Javni interes - Monetarna politika Unije i države članice - Interne financije ESB-a i nacionalnih središnjih banaka Eurosustava - Stabilnost financijskog sustava u Uniji”))
   (2015/C 236/45)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein (Kiel, Njemačka) (zastupnici: O. Hoepner i D. Unrau, odvjetnici)

      Tuženik: Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: A. Sáinz de Vicuña Barroso, S. Lambrinoc i K. Laurinavičius, agenti, uz asistenciju H.-G. Kamanna i P. Geya, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke ESB-a od 22. svibnja 2013., o kojoj je tužitelj obaviješten dopisom njegova predsjednika, kojom se djelomično odbija zahtjev za pristup Prilozima A i B „Exchange agreement dated 15 February 2012 among the Hellenic Republic and the European Central Bank and the Eurosystem NCBs listed herein” (Sporazum o zamjeni od 15. veljače 2012. između Helenske Republike i Europske središnje banke i u njemu navedenih nacionalnih središnjih banaka Eurosustava).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Versorgungswerk der Zahnärztekammer Schleswig-Holstein nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.


title: Predmet C-341/17 P: Žalba koju je 6. lipnja 2017. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 30. ožujka 2017. u predmetu T-112/15, Helenska Republika protiv Europske komisije

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/21

         Žalba koju je 6. lipnja 2017. podnijela Helenska Republika protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 30. ožujka 2017. u predmetu T-112/15, Helenska Republika protiv Europske komisije
   (Predmet C-341/17 P)
   (2017/C 249/33)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Žalitelj: Helenska Republika (zastupnici: G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou, E. Leftheriotou, agenti)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Zahtjev

   Žalitelj traži usvajanje žalbe, ukidanje pobijane presude Općeg suda od 30. ožujka 2017., predmet Τ-112/15, u dijelu u kojem se njome odbija njegova tužba, usvajanje tužbe koju je Helenska Republiku podnijela 2. ožujka 2015., poništenje Odluke Europske komisije 2014/950/ΕU od 19. prosinca 2014. u dijelu u kojem se njome iz financiranja Europske unije isključuju izdaci koji su za Helensku Republiku nastali u području potpora po površini za godinu podnošenja zahtjeva 2008. i koji odgovaraju: (a) 10 % ukupnog iznosa izdataka nastalih s osnove potpora vezanih uz pašnjake; (b) 5 % ukupnog iznosa izdataka nastalih s osnove dodatnih povezanih potpora i (c) 5 % ukupnog iznosa izdataka nastalih u području ruralnog razvoja, i da se Komisiji naloži snošenje troškova postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti svoje žalbe žalitelj ističe 6 žalbenih razloga:

               A.

               U pogledu dijela pobijane presude koji se odnosi na prvi tužbeni razlog u vezi s financijskim ispravkom od 10 % za potpore po površini korištenoj za pašnjake (točke 23. do 106. pobijane presude) iznose se tri žalbena razloga.
               Prvi žalbeni razlog temelji se na pogrešnom tumačenju i primjeni članka 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. u vezi s definicijom pašnjaka, na pogrešnom tumačenju i primjeni članka 296. UFEU-a te na nedovoljnom i neodgovarajućem obrazloženju pobijane presude.
               Drugi žalbeni razlog temelji se na pogrešnom tumačenju i primjeni članka 296. UFEU-a i/ili nedovoljnom obrazloženju pobijane presude, i to u dijelu u kojem su njome odbijeni prigovori koje je Helenska Republika istaknula u pogledu zakonitosti obrazloženja Komisijine odluke.
               Usto, trećim žalbenim razlogom tvrdi se da je prilikom donošenja pobijane presude povrijeđeno načelo proporcionalnosti, da je donesena na temelju pogrešnog tumačenja i primjene članka 296. UFEU-a te da je nedovoljno obrazložena.

               B.

               U pogledu dijela pobijane presude koji se odnosi na drugi tužbeni razlog u vezi s financijskim ispravkom od 5 % u području dodatnih potpora povezanih s površinom (točke 107. do 137. pobijane presude) ističu se dva žalbena razloga. Prvi (četvrti žalbeni razlog) se temelji na pogrešnom tumačenju i primjeni članka 31. Uredbe br. 1290/2005 te članka 11. Uredbe br. 885/2006, na pogrešnom i/ili nedovoljnom i proturječnom obrazloženju pobijane presude, dok se drugim razlogom ističe to da se odluka sadržana u pobijanoj presudi temelji na pogrešnoj primjeni načela proporcionalnosti i pogrešnom tumačenju i primjeni članka 296. UFEU-a, kao i na nedovoljnom i proturječnom obrazloženju.

               C.

               Naposljetku, u pogledu dijela pobijane presude koji se odnosi na treći tužbeni razlog u vezi s financijskim ispravkom od 5 % u području ruralnog razvoja (točke 138. do 168. pobijane presude) ističe se (šesti žalbeni razlog) da je pobijana presuda, u dijelu u kojem se njome djelomično odbija zahtjev Helenske Republike, donesena bez ikakvog obrazloženja.


title: Predmet F-2/15: Tužba podnesena 8. siječnja 2015. – ZZ protiv Komisije

text:
               23.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 96/25

         Tužba podnesena 8. siječnja 2015. – ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-2/15)
   (2015/C 096/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: A. Véghely, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke kojom se tužitelju odbija isplata naknade za nastanjenje i dnevnice te zahtjev da se Komisiji naloži isplatu tih naknada s kamatama.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti Odluku Komisije od 4. ožujka 2014. u dijelu u kojem se tužitelju odbija isplata naknade za nastanjenje i dnevnice predviđene člankom 5. stavkom 1. i člankom 10. stavkom 1. Priloga VII. Pravilnika o osoblju;

               —

               naložiti Komisiji da tužitelju isplati naknadu za nastanjenje i dnevnicu od njegova imenovanja, zajedno s kamatama od datuma kada su ti iznosi postali naplativi sukladno Prilogu VII. Pravilnika o osoblju; i

               —

               naložiti Komisiji snošenje troškova.


title: Predmet T-177/14: Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Harz Guss Zorge protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je Njemačka donijela u korist električne energije koja se proizvodi iz obnovljivih izvora energije i poduzeća s velikom potrošnjom električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka — Tužba za poništenje — Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva — Nepostojanje novog elementa — Nedopuštenost”)

text:
               7.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 294/54

         Rješenje Općeg suda od 9. lipnja 2015. – Harz Guss Zorge protiv Komisije
   (Predmet T-177/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je Njemačka donijela u korist električne energije koja se proizvodi iz obnovljivih izvora energije i poduzeća s velikom potrošnjom električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka - Tužba za poništenje - Zahtjev za preinaku tužbenog zahtjeva - Nepostojanje novog elementa - Nedopuštenost”))
   (2015/C 294/65)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Harz Guss Zorge GmbH (Zorge, Njemačka) (zastupnici: H. Höfler, C. Kahle i V. Winkler, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju C. Rennera, odvjetnika)

      Intervenijent u potporu tuženiku: Nadzorno tijelo EFTA-e (zastupnici: u početku X. Lewis, M. Schneider i A. Steinarsdóttir, potom X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali i C. Perrin, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a vezano uz mjere koje je provela Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora i velikih potrošača energije (Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Zahtjev da se tužbeni zahtjev iz ove tužbe preinači tako da obuhvati Odluku Komisije C (2014) 8786 final od 25. studenoga 2014. o državnoj potpori SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), koju je Savezna Republika Njemačka provela u korist električne energije iz obnovljivih izvora i velikih potrošača energije, odbacuje se kao nedopušten.

               3.

               Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Flachglas Torgau GmbH i Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG i Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH i Ineos Vinyls Deutschland GmbH, te Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG i Wacker Chemie AG.

               4.

               Harz Guss Zorge GmbH snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

               5.

               Nadzorno tijelo EFTA-e snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 142, 12. 5. 2014.


title: Predmet T-422/15: Tužba podnesena 28. srpnja 2015. – U-R LAB protiv OHIM-a (THE DINING EXPERIENCE)

text:
               5.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/15

         Tužba podnesena 28. srpnja 2015. – U-R LAB protiv OHIM-a (THE DINING EXPERIENCE)
   (Predmet T-422/15)
   (2015/C 328/14)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: U-R LAB (Pariz, Francuska) (zastupnik: G. Barbaut, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „THE DINING EXPERIENCE” – prijava za registraciju br. 12 587 697

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 20. svibnja 2015. u predmetu R 2541/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi i izmijeni pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-388/16: Tužba podnesena 13. srpnja 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/16

         Tužba podnesena 13. srpnja 2016. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
   (Predmet C-388/16)
   (2016/C 314/22)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Nicolae i S. Pardo Quintillán, agenti)

      Tuženik: Kraljevina Španjolska

      Tužbeni zahtjev

   Komisija od Suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da Kraljevina Španjolska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 260. UFEU-a jer nije poduzela potrebne mjere kako bi postupila sukladno presudi Suda od 11. prosinca 2014. u predmetu C-576/13 (1), Komisija/Španjolska, u vezi s neispunjavanjem obveza koje Kraljevina Španjolska ima na temelju članka 49. UFEU-a.

               —

               Kraljevini Španjolskoj naloži da Komisiji plaća novčanu kaznu u iznosu od 134 107,20 eura po danu zakašnjenja u provedbi presude u predmetu C-576/13, od dana donošenja presude u ovom predmetu do dana potpune provedbe presude u predmetu C-576/13.

               —

               Kraljevini Španjolskoj naloži da Komisiji plati paušalni iznos koji se računa kao umnožak dnevnog iznosa od 27 522 eura i broja dana tijekom kojih je trajala povreda od dana donošenja presude u predmetu C-576/13 do:

               —

               dana kada će Kraljevina Španjolska poduzeti potrebne mjere kako bi postupila sukladno presudi u predmetu C-576/13, ako Sud utvrdi da su te mjere poduzete prije donošenja presude u ovom predmetu,

               —

               dana donošenja presude u ovom predmetu, ako presuda u predmetu C-576/13 ne bude u potpunosti provedena do tog dana.

               —

               Kraljevini Španjolskoj naloži snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Kraljevina Španjolska nije poduzela potrebne mjere kako bi postupila sukladno presudi Suda od 11. prosinca 2014. u predmetu C-576/13 (2), Komisija/Španjolska.

      (1)  EU: C: 2014: 2430

      (2)  EU:C:2014:2430


title: Predmet T-319/17: Tužba podnesena 22. svibnja 2017. – Aldridge i dr. protiv Komisije

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/33

         Tužba podnesena 22. svibnja 2017. – Aldridge i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-319/17)
   (2017/C 249/49)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: Adam Aldridge (Schaerbeek, Belgija) i trideset i dva druga tužitelja (zastupnici: S. Rodrigues i A. Tymen, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               utvrdi da je ova tužba dopuštena i osnovana;

         i posljedično:

               —

               poništi odluku od 15. srpnja 2016., kojom se odbija ponovno razvrstavanje od 16. ožujka 2016.;

               —

               poništi odluku od 13. veljače 2017., kojom se odbija žalba od 14. listopada 2016.;

               —

               naloži naknadu imovinske i neimovinske štete tužiteljâ;

               —

               tuženiku naloži snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na prigovoru nezakonitosti usmjerenom protiv odluke direktora Ureda za borbu protiv prijevara (u daljnjem tekstu: OLAF) od 16. listopada 2012, da provede samo jedno jednokratno razvrstavanje privremenog osoblja koje ima ugovor na neodređeno vrijeme.
               Tužitelji smatraju da je navedena odluka nezakonita jer je donesena protivno članku 10. stavku 3, i članku 15. uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, protivno hijerarhiji normi i načelu zaštite legitimnog očekivanja. Tako su odluke direktora OLAF-a od 15. srpnja 2016., kojom se odbija zahtjev za ponovno razvrstavanje od 16. ožujka 2016. i od 13. veljače 2017., kojom se odbija žalba od 14. listopada 2016. (u daljnjem tekstu: pobijane odluke) bile donesene na temelju odluke koja je nezakonita i stoga ih treba poništiti.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, temelji se na povredi načela dobre uprave, ponajprije jer stupanje na snagu novog Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije iz 2014. i odredaba koje ograničavaju mogućnost napredovanja u karijeri preko razreda AD12 i AST9 ne bi bili valjani razlog za isključenje privremenog osoblja iz organiziranja postupka ponovnog razvrstavanja.

               3.

               Treći tužbeni razlog, temelji se na povredi načela jednakog postupanja jer su pobijane odluke protivne odluci Komisije, za agencije Europske unije, kojom se predviđa sudjelovanje privremenog osoblja u postupcima ponovnog razvrstavanja. Tako bi privremeno osoblje koje ima ugovore na neodređeno vrijeme u Zajedničkom istraživačkom centru (JRC) Komisije imalo korist od sustava godišnjeg razvrstavanja, što tužitelji ističu kao neopravdanu razliku u postupanju.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, temelji se na povredi načela proporcionalnosti, osobito zato što ograničenje na samo jedno razvrstavanje u karijeri ne predstavlja mjeru koja odgovara cilju iz odluke od 16. listopada 2016. da se osiguraju potrebe OLAF-a za stručnim znanjem, već je naprotiv takve naravi da ne bi omogućilo OLAF-u da zadrži u svojoj službi privremeno osoblje tijekom duljeg razdoblja.


title: Predmet T-580/14: Rješenje Općeg suda od 7. travnja 2016. – Aduanas y Servicios Fornesa protiv Komisije („Carinska unija — Uvoz aromatiziranih ili obojenih šećernih sirupa iz Andore — Prijevara — Naknadna naplata uvoznih carina — Zahtjev za otpust uvoznih carina — Članak 239. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 — Gubitak pravnog interesa — Obustava postupka”)

text:
               30.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 191/29

         Rješenje Općeg suda od 7. travnja 2016. – Aduanas y Servicios Fornesa protiv Komisije
   (Predmet T-580/14) (1)

   ((„Carinska unija - Uvoz aromatiziranih ili obojenih šećernih sirupa iz Andore - Prijevara - Naknadna naplata uvoznih carina - Zahtjev za otpust uvoznih carina - Članak 239. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 - Gubitak pravnog interesa - Obustava postupka”))
   (2016/C 191/38)
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Aduanas y Servicios Fornesa, SL (Lleida, Španjolska) (zastupnik: I. Toda Jiménez, odvjetnik)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Caeiros, B.-R. Killmann i L. Lozano Palacios, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2014) 2376 final od 15. travnja 2014. kojom se utvrđuje da u određenom slučaju otpust uvoznih carina nije opravdan (REM 02/2012).

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Aduanas y Servicios Fornesa, SL snosit će jednu trećinu troškova Europske komisije kao i vlastite troškove.

               3.

               Komisija će snositi dvije trećine vlastitih troškova.

      (1)  SL C 315 od 15. 9. 2014.


title: Predmet C-571/15: Presuda Suda (peto vijeće) od 1. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hessisches Finanzgericht – Njemačka) – Wallenborn Transports SA protiv Hauptzollamt Gießen (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost (PDV) — Postupak vanjskog provoza — Prijevoz robe preko slobodne luke smještene u državi članici — Propis te države članice koji slobodne luke isključuje iz državnog poreznog područja — Izuzimanje od carinskog nadzora — Nastanak carinskog duga i obveza obračuna PDV-a)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/5

         Presuda Suda (peto vijeće) od 1. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hessisches Finanzgericht – Njemačka) – Wallenborn Transports SA protiv Hauptzollamt Gießen
   (Predmet C-571/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Postupak vanjskog provoza - Prijevoz robe preko slobodne luke smještene u državi članici - Propis te države članice koji slobodne luke isključuje iz državnog poreznog područja - Izuzimanje od carinskog nadzora - Nastanak carinskog duga i obveza obračuna PDV-a))
   (2017/C 249/07)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hessisches Finanzgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Wallenborn Transports SA

      Tuženik: Hauptzollamt Gießen

      Izreka

               1.

               Članak 61. prvi stavak i članak 71. stavak 1. prvi podstavak Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2007/75/EZ od 20. prosinca 2007., treba tumačiti na način da upućivanje na „jedan od postupaka ili jednu od situacija” iz njezina članka 156. obuhvaća slobodne zone.

               2.

               Članak 71. stavak 1. Direktive 2006/112, kako je izmijenjena Direktivom 2007/75, treba tumačiti na način da izuzimanjem robe od carinskog nadzora unutar slobodne zone ne nastaje oporezivi događaj i ne nastupa obveza obračuna poreza na dodanu vrijednost na uvoz ako ta roba nije ušla u gospodarske tokove Europske unije, što treba utvrditi sud koji je uputio zahtjev.

               3.

               Članak 71. stavak 1. drugi podstavak Direktive 2006/112, kako je izmijenjena Direktivom 2007/75, treba tumačiti na način da, u slučaju kada nastane carinski dug na temelju članka 203. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1791/2006 od 20. studenoga 2006., a zbog okolnosti u glavnom postupku ne nastaje porezni dug na ime poreza na dodanu vrijednost, nema mjesta primjeni članka 204. te uredbe samo zato da se opravda oporezivi događaj u pogledu tog poreza.

      (1)  SL C 90, 7. 3. 2016.


title: Predmet F-8/15: Tužba podnesena 23. siječnja 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/48

         Tužba podnesena 23. siječnja 2015. – ZZ i ZZ protiv Komisije
   (Predmet F-8/15)
   (2015/C 089/58)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelji: ZZ i ZZ (zastupnici: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke i T. Van Lysebeth, odvjetnici)

      Tuženik: Komisija

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluka o utvrđivanju prava tužiteljâ na naknadu godišnjih putnih troškova na temelju članka 8. Priloga VII Pravilniku o osoblju, kako je izmijenjen Uredbom Parlamenta i Vijeća br. 1023/2013 od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (CEOS).

      Tužbeni zahtjev

               —

               poništiti isplatne liste plaća tužitelja za lipanj i srpanj 2014. s obzirom na to da je u njima po prvi puta primijenjen članak 8. Priloga VII Statutu, u njegovoj verziji koja je na snazi od 1. siječnja 2014., radi utvrđivanja naknade njihovih putnih troškova;

               —

               poništiti, u potrebnoj mjeri, standardizirane odluke od 15. listopada 2014. o odbijanju njihove žalbe;

               —

               naložiti tuženiku snošenje troškova.


title: Predmet T-370/15 P: Presuda Općeg suda od 5. listopada 2016. – CJ protiv ECDC-a („Žalba — Javna služba — Član ugovornog osoblja — Ugovor na određeno vrijeme — Raskid — Prekid veze povjerenja — Pravo na saslušanje”)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/40

         Presuda Općeg suda od 5. listopada 2016. – CJ protiv ECDC-a
   (Predmet T-370/15 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Član ugovornog osoblja - Ugovor na određeno vrijeme - Raskid - Prekid veze povjerenja - Pravo na saslušanje”))
   (2016/C 419/52)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: CJ (Agios Stefanos, Grčka) (zastupnik: V. Kolias, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) (zastupnici: J. Mannheim i A. Daume, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 29. travnja 2015., CJ/ECDC (F-159/12 i F-161/12, EU:F:2015:38), s ciljem djelomičnog ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Odbija se žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 29. travnja 2015., CJ/ECDC (F-159/12 i F-161/12, EU:F:2015:38), u dijelu u kojem se odnosi na predmet F-159/12.

               2.

               Nalaže se CJ-u snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) u okviru ovog postupka, u dijelu u kojem se odnose na postupak F-159/12.

               3.

               Ukidaju se točke 3. i 5. izreke presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 29. travnja 2015., CJ/ECDC (F-159/12 i F-161/12, EU:F:2015:38).

               4.

               Ovaj predmet, u dijelu u kojem se odnosi na predmet F-161/12, se upućuje na ponovno odlučivanje vijeću različitom od onoga koje je odlučilo o ovoj žalbi.

               5.

               O troškovima u vezi s ovim postupkom odlučit će se naknadno u dijelu u kojem se odnose na predmet F-161/12.

      (1)  SL C 311, 21. 9. 2015.


title: Predmet C-309/15 P: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 8. rujna 2016. – Real Express Srl protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Figurativni žig plave i crvene boje koji sadrži verbalni element „real” — Prigovor nositelja ranijih nacionalnih figurativnih žigova crne i bijele boje koji sadrže verbalne elemente „Real” i „Real mark” — Odbijanje prigovora)

text:
               5.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 454/8

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 8. rujna 2016. – Real Express Srl protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
      (Predmet C-309/15 P) (1)

      ((Žalba - Članak 181. Poslovnika Suda - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Figurativni žig plave i crvene boje koji sadrži verbalni element „real” - Prigovor nositelja ranijih nacionalnih figurativnih žigova crne i bijele boje koji sadrže verbalne elemente „Real” i „Real mark” - Odbijanje prigovora))
      (2016/C 454/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Real Express Srl (zastupnik: C. Anitoae, avocată)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Botis i D. Hanf, agenti), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. (zastupnici: J.-C. Plate i R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Društvo Real Express SRL snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) te troškova društva MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

         (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet T-687/15: Tužba podnesena 29. studenoga 2015. – Marcas Costa Brava protiv OHIM-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 48/83

         Tužba podnesena 29. studenoga 2015. – Marcas Costa Brava protiv OHIM-a – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Predmet T-687/15)
   (2016/C 048/91)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španjolska) (zastupnici: E. Manresa Medina i J. Manresa Medina, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švicarska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice crvene i bijele boje koji sadrži verbalne elemente „Cremcaffè by Julius Meinl” – žig Zajednice br. 11 406 816

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 29. rujna 2015. u predmetu R 2757/2014-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               utvrdi da je uporaba žiga Zajednice br. 2 423 705 iz razreda 30. dokazana i da prijava žiga Zajednice br. 11 406 816 nije sukladna sa žigom Zajednice br. 2 423 705;

               —

               naloži OHIM-u i mogućim ostalim tuženicima snošenje svih troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               Pogrešno tumačenje članka 15. stavka 1., članka 15. stavka 1. točke (a) i članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-375/16: Presuda Općeg suda od 18. svibnja 2017. – Sabre GLBL protiv EUIPO-a (INSTASITE) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije INSTASITE — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               10.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 221/23

         Presuda Općeg suda od 18. svibnja 2017. – Sabre GLBL protiv EUIPO-a (INSTASITE)
   (Predmet T-375/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije INSTASITE - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2017/C 221/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Sabre GLBL, Inc. (Southlake, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Zecher, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i S. Crabbe, agenti)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. travnja 2016. (predmet R 1742/2015-2) koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka INSTASITE kao žiga Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Sabre GLBL, Inc. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 326, 5. 9. 2016.


title: Predmet C-397/15: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Itzehoe – Njemačka) – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG protiv Gerhilda Lukatha (Zahtjev za prethodnu odluku — Rimska konvencija o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze — Prvi Protokol o tumačenju Rimske konvencije od strane Suda — Članci 1. i 2. točke (a) i (b) — Nacionalni sudovi koji imaju mogućnost Sudu uputiti prethodno pitanje — Očita nenadležnost Suda)

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/6

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 13. siječnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku Landgericht Itzehoe – Njemačka) – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG protiv Gerhilda Lukatha
   (Predmet C-397/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Rimska konvencija o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze - Prvi Protokol o tumačenju Rimske konvencije od strane Suda - Članci 1. i 2. točke (a) i (b) - Nacionalni sudovi koji imaju mogućnost Sudu uputiti prethodno pitanje - Očita nenadležnost Suda))
   (2016/C 136/09)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Landgericht Itzehoe

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG

      Tuženik: Gerhild Lukath

      uz sudjelovanje: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherung AG, Frank Weber

      Predmet

   Sud Europske unije očito je nenadležan odgovoriti na prethodna pitanja koja je uputio Landgericht Itzehoe (regionalni sud Itzehoe, Njemačka) odlukom od 15. lipnja 2015. u predmetu C-397/15.

      (1)  SL C 320, 28. 9. 2015.


title: Predmet C-316/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/28

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2014. uputio Amtsgericht Rüsselsheim (Njemačka) – Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Predmet C-316/14)
   2014/C 303/35
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock

      Tuženik: Condor Flugdienst GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Mogu li se postupanja trećih osoba koje djeluju na vlastitu odgovornost i na koje su prenesene zadaće koje su dio djelatnosti zračnog prijevoznika smatrati izvanrednim okolnostima u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (1)?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, je li relevantno tko (zračni prijevoznik, operator u zračnoj luci itd.) je povjerio zadaće trećoj osobi?

      (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.).


title: Predmet T-550/15: Tužba podnesena 23. rujna 2015. – Portugal protiv Komisije

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/60

         Tužba podnesena 23. rujna 2015. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-550/15)
   (2015/C 389/69)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão i J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2015) 4076, (1) u dijelu u kojem se iz financiranje Europske unije isključuje iznos od 8 2 60  006,65 eura koji odgovara prijavljenim izdacima Portugalske Republike u okviru mjere „Ostale izravne potpore – ovce i koze”, za proračunske godine 2010., 2011. i 2012.

               —

               naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe, tužitelj ističe tužbene razloge koji se iznose u nastavku.

               A –

               U odnosu na 2009. i 2010. – Kontrole tijekom razdoblja obveznog držanja

                           1)

                           Pogrešno tumačenje i primjena članka 34. stavka 2. Uredbe br. 796/2004 (2) u pogledu kontrola koje treba provesti „tijekom razdoblja obveznog držanja”.

                           2)

                           Povreda načela zabrane retroaktivnosti time što je Komisija bez ikakva temelja retroaktivno primijenila članak 2. stavak 10. Uredbe (UE) br. 1368/2011 (3), s obzirom na to da je tek s izmjenama članka 41. Uredbe br. 1122/2009 (4) u pravo Unije uveden institut kontrola na terenu koje se provode „tijekom razdoblja obveznog držanja”.

                           3)

                           Povreda načelâ zaštite legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti u mjeri u kojoj se njima zahtijeva da svaki akt institucija koji proizvodi pravne učinke treba biti jasan, precizan i priopćen zainteresiranim osobama kako bi one sa sigurnošću znale od kojeg trenutka akt postoji i počinje proizvoditi pravne učinke.

                           4)

                           Povreda načela jednakosti, s obzirom na to da smjernice za primjenu članka 34. stavka 2. moraju biti sastavljene u pisanom obliku, bez čega se ugrožava navedeno načelo jer ne postoji jamstvo da će se mjere, u skladu s tim načelom, ujednačeno provoditi u svim državama članicama.

                           5)

                           Povreda načela proporcionalnosti i povreda članka 5. UEU-a, s obzirom na to da se kontrolama na terenu koje provode nadležna portugalska tijela postižu upravo ciljevi predviđeni predmetnim propisom, neovisno o tome provode li se one na početku razdoblja obveznog držanja, kako tvrdi Komisija, ili u njegovoj središnjoj ili završnoj fazi, dok god se one provode tijekom tog razdoblja nenajavljeno i na nepredvidiv način.

               B –

               U odnosu na 2011. – Novi zahtjevi u okviru propisa o elektroničkoj identifikaciji

                           —

                           Povreda članka 11. Uredbe (EZ) br. 885/06 (5) u mjeri u kojoj odluka nije uredno obrazložena jer ne sadrži precizne razloge odnosno temelje za svoje donošenje i kao takva povređuje ratio i cilj članka 11. stavka 1. Uredbe br. 885/2006.

                           —

                           Povreda članka 31. stavka 2. Uredbe br. 1290/2005 (6) i povreda načela proporcionalnosti jer u ovom slučaju nisu ispunjena četiri uvjeta na koja upućuju objavljene smjernice Komisije o predmetnoj materiji, a u mjeri u kojoj se zahtijevalo kumulativno ispunjenje tih uvjeta.

      (1)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2015/1119 o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 182, str. 39.)

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 796/2004 od 21. travnja 2004. o detaljnim pravilima za provedbu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog sustava upravljanja i kontrole predviđenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1782/2003 o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike (SL L 141, str. 18.)

      (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1368/2011 od 21. prosinca 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1121/2009 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu programa potpore za poljoprivrednike predviđenih u glavama IV. i V. navedene Uredbe i Uredbe (EZ) br. 1122/2009 o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, u okviru programa izravne potpore za poljoprivrednike predviđenih u navedenoj Uredbi, kao i za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu višestruke sukladnosti u okviru programa potpore predviđenog za sektor vina (SL L 341, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 54., str. 216.)

      (4)  Uredba Komisije (EZ) br. 1122/2009 od 30. studenoga 2009. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, u okviru programa izravne potpore za poljoprivrednike predviđenih u navedenoj Uredbi, kao i za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu višestruke sukladnosti u okviru programa potpore predviđenog za sektor vina (SL L 316, str. 65.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 20., str. 231.)

      (5)  Uredba Komisije (EZ) br. 885/2006 od 21. lipnja 2006., o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a (SL L 171, str. 90.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 88.)

      (6)  Uredba Komisije (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)


title: Predmet C-80/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2016. uputio Tribunal administratif de Montreuil (Francuska) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine protiv Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               18.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 136/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. veljače 2016. uputio Tribunal administratif de Montreuil (Francuska) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine protiv Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Predmet C-80/16)
   (2016/C 136/24)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal administratif de Montreuil

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: ArcelorMittal Atlantique et Lorraine

      Tuženik: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li Europska komisija u svojoj Odluci 2011/278/EU (1), time što je iz referentne vrijednosti vrućeg metala isključila emisije vezane uz otpadne plinove, reciklirane u proizvodnji električne energije, povrijedila članak 10.a stavak 1. Direktive 2003/87/EZ (2) u vezi s pravilima o utvrđivanju ex-ante referentnih vrijednosti, a osobito cilj učinkovitog obnavljanja energije iz otpadnih plinova i mogućnost besplatne dodjele emisijskih jedinica u slučaju električne energije proizvedene od otpadnih plinova?

               2.

               Je li Komisija, temeljeći tu odluku na podacima dobivenima iz „BREF-a” željezo i čelik i iz „LDSD-a 2007” za određivanje referentne vrijednosti vrućeg metala, povrijedila obvezu uporabe najtočnijih i najnovijih dostupnih znanstvenih podataka i/ili načelo dobre uprave?

               3.

               Je li izbor Europske komisije u Odluci 2011/278/EU, ako se dokaže, da u referentna postrojenja za određivanje referentne vrijednosti sinterirane rudače uključi tvornicu koja istodobno proizvodi sinteriranu rudaču i pelete, takve naravi da tu referentnu vrijednost čini nezakonitom?

               4.

               Je li Komisija povrijedila obvezu obrazlaganja propisanu člankom 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije zato što u toj odluci nije precizno pojasnila razloge za taj izbor?

      (1)  Odluka Komisije od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 130, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 257.).

      (2)  Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, str. 32) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 9., str. 28.).


title: Predmet C-687/16 P: Žalba koju je 30. prosinca 2016. podnio Capella EOOD protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 12. svibnja 2016. u predmetu T-750/14, Ivo-Kermartin GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/16

         Žalba koju je 30. prosinca 2016. podnio Capella EOOD protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 12. svibnja 2016. u predmetu T-750/14, Ivo-Kermartin GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-687/16 P)
   (2017/C 249/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Capella EOOD (zastupnik: C. Pfitzer, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   Sud Europske unije (deseto vijeće) rješenjem od 7. lipnja 2017. odbacio je žalbu i naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-417/16 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 4. svibnja 2017. – August Storck KG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (Žalba — Žig Europske unije — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 1. točka (b) — Apsolutni razlozi za odbijanje — Figurativni žig — Prikaz bijelog i plavog četvrtastog pakiranja — Razlikovni karakter)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/14

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 4. svibnja 2017. – August Storck KG protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
   (Predmet C-417/16 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 7. stavak 1. točka (b) - Apsolutni razlozi za odbijanje - Figurativni žig - Prikaz bijelog i plavog četvrtastog pakiranja - Razlikovni karakter))
   (2017/C 213/16)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: August Storck KG (zastupnici: I. Rohr i P. Goldenbaum, Rechtsanwältinnen)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Društvu August Storck KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 428, 21. 11. 2016.


title: Predmet C-338/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. lipnja 2017. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – Virginie Marie Gabriel Guigo protiv Fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

text:
               14.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 269/11

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. lipnja 2017. uputio Varhoven administrativen sad (Bugarska) – Virginie Marie Gabriel Guigo protiv Fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”
   (Predmet C-338/17)
   (2017/C 269/16)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varhoven administrativen sad

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj žalbe u kasacijskom postupku: Virginie Marie Gabriel Guigo

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Fond „Garantirani vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite”

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članke 151. i 153. UFEU-a kao i članke 3., 4., 11. i 12. Direktive 2008/94 (1) tumačiti na način da im se ne protivi odredba nacionalnog prava, kao što je članak 4. stavak 1. Zakona za Garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia (Zakon o zajamčenim potraživanjima zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca) prema kojemu su određene osobe, čiji je radni odnos prestao prije utvrđenog vremenskog razdoblja od tri mjeseca prije upisa odluke o pokretanju postupka zbog insolventnosti nad imovinom poslodavca u sudski registar, isključene iz jamstva za neispunjena potraživanja iz radnih odnosa?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: treba li načelo procesne autonomije država članica, s obzirom na načela ekvivalentnosti, djelotvornosti i proporcionalnosti u okviru društvenih ciljeva članaka 151. i 153. UFEU-a i Direktive 2008/94 shvaćati na način da im se ne protivi nacionalna mjera, kao što je članak 25. Zakona za Garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia, prema kojoj po isteku roka od dva mjeseca od trenutka upisivanja odluke o pokretanju postupka zbog insolventnosti u sudski registar, pravo zahtijevati i pravo na isplatu određenih potraživanja utrnjuju, ako nacionalno pravo države članice sadrži odredbu kao što je članak 358. stavak 1. točka 3. Kodeks na truda (Zakonik o radu), prema kojoj rok za zahtijevanje neispunjenog potraživanja iz radnog odnosa iznosi tri godine od datuma kada je potraživanje trebalo ispuniti, te se za isplate obavljene po isteku toga roka ne smatra da su bez pravne osnove?

               3.

               Treba li članak 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da mu se ne protivi razlikovanje, s jedne strane, između zaposlenika s neispunjenim potraživanjima, čiji je radni odnos prestao prije utvrđenog vremenskog razdoblja od tri mjeseca prije upisa odluke o pokretanju postupka zbog insolventnosti nad imovinom poslodavca u sudski registar, i s druge strane tih zaposlenika i onih zaposlenika koji prema članku 358. stavku 1. Kodeks na truda imaju pravo na zaštitu svojih neispunjenih potraživanja u vremenskom razdoblju od tri godine, koje počinje od trenutka kada je potraživanja trebalo ispuniti?

               4.

               Treba li članak 4. u vezi s člankom 3. Direktive 2008/84 i načelom proporcionalnosti tumačiti na način da mu se ne protivi odredba kao što je članak 25. Zakona za Garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia, prema kojoj pravo zahtijevati i pravo na isplatu zajamčenog potraživanja automatski prestaje bez mogućnosti pojedinačne ocjene relevantnih okolnosti, po isteku roka od dva mjeseca od dana upisa odluke o pokretanju postupka zbog insolventnosti u sudski registar?

      (1)  Direktiva 2008/94/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca (kodificirana verzija) (Tekst značajan za EGP) (SL 2008., L 283, str. 36) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 128.).


title: Predmet T-534/15: Rješenje Općeg suda od 28. ožujka 2017. – LG Electronics protiv EUIPO-a – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prijave za registraciju — Obustava postupka”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/18

         Rješenje Općeg suda od 28. ožujka 2017. – LG Electronics protiv EUIPO-a – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
   (Predmet T-534/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”))
   (2017/C 178/24)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: LG Electronics, Inc. (Seul, Republika Koreja) (zastupnik: M. Graf, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: A. Wulff i U. Hildebrandt, odvjetnici)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. lipnja 2015. (spojeni predmeti R 1937/2014-2 i R 1564/2014-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Cyrus Wellness Consulting GmbH i LG Electronics, Inc.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Društvu LG Electronics, Inc. nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  SL C 371, 9. 11. 2015.


title: Predmet C-246/13 P: Žalba od 2. svibnja 2013. koju je podnio Manutencoop Soc. coop., ranije Manutencoop Soc. coop. arl i Astrocoop Universale Pulizie, Manutezioni e Transporti Soc. coop. r.l. protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. u spojenim predmetima od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i dr. protiv Komisije

text:
               20.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 207/6

         Žalba od 2. svibnja 2013. koju je podnio Manutencoop Soc. coop., ranije Manutencoop Soc. coop. arl i Astrocoop Universale Pulizie, Manutezioni e Transporti Soc. coop. r.l. protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) donesenog 20. veljače 2013. u spojenim predmetima od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 i od T-288/00 do T-295/00, Albergo Quattro Fontane i dr. protiv Komisije
   (Predmet C-246/13 P)
   (2013/C 207/39)

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.


title: Predmet T-300/15: Rješenje Općeg suda od 11. siječnja 2016. – Oase protiv OHIM-a – Compo France (AlGo) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”)

text:
               14.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/45

         Rješenje Općeg suda od 11. siječnja 2016. – Oase protiv OHIM-a – Compo France (AlGo)
   (Predmet T-300/15) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   (2016/C 098/59)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Oase GmbH (Hörstel, Njemačka) (zastupnik: T. Weeg, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: H. Kunz, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Compo France SAS (Roche-Lez-Beaupré, Francuska) (zastupnik: J. Meyer, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 11. veljače 2015. (predmet R 1409/2013-1) u vezi s postupkom povodom prigovora između društava Compo France SAS i Oase GmbH.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Nalaže se društvu Oase GmbH snošenje vlastitih troškova te troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM). Društvo Compo France SAS snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet T-116/14: Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Bunge Argentina protiv Vijeća

text:
               28.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/33

         Tužba podnesena 17. veljače 2014. – Bunge Argentina protiv Vijeća
   (Predmet T-116/14)
   2014/C 129/40
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Bunge Argentina SA (Buenos Aires, Argentina) (zastupnici: J. Bellis i R. Luff, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog temelji se na okolnosti da su institucije počinile očitu pogrešku u ocjeni činjenica zaključivši da je postojao poremećaj cijena soje i sojinog ulja koji opravdava primjenu članka 2. stavka 5. podstavka drugog Osnovne antidampinške uredbe (1).

               2.

               Drugi tužbeni razlog temelji se na okolnosti da se članak 2. stavak 5. podstavak drugi Osnovne antidampinške uredbe, kako su ga protumačile institucije u ovom predmetu, ne može primijeniti na uvoz iz države članice WTO-a jer nije u skladu sa Sporazumom o antidampingu WTO-a.

               3.

               Treći tužbeni razlog temelji se na okolnosti da procjena štete ne uzima u obzir čimbenike kojima se prekida uzročna veza između navodne povrede i navodnog dampinškog uvoza kojima se krši članak 3. stavak, 7. Osnovne antidampinške uredbe.

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (OJ 2009 L 343, p. 51) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.).


title: Predmet T-695/14: Tužba podnesena 26. rujna 2014. – Omega protiv OHIM-a (prikaz slike u crno-bijeloj boji)

text:
               17.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 409/57

         Tužba podnesena 26. rujna 2014. – Omega protiv OHIM-a (prikaz slike u crno-bijeloj boji)
   (Predmet T-695/14)
   2014/C 409/78
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Omega International GmbH (Bad Oldesloe, Njemačka) (zastupnik: J. Becker, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 18. srpnja 2014. u predmetu R 1037/2014-5 i naloži registraciju žiga iz prijave 1 2 1 74  215;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji prikazuje sliku u crno-bijeloj boji za proizvode i usluge iz razreda 3, 5, 32 i 33 – prijava žiga Zajednice br. 1 2 1 74  215

      Odluka ispitivača: prijava odbijena

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: Znak je s gledišta prosječnog potrošača prikladan za označavanje proizvoda.


title: Predmet T-702/14: Rješenje Općeg suda od 27. siječnja 2015. – Hamas protiv Vijeća

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/44

         Rješenje Općeg suda od 27. siječnja 2015. – Hamas protiv Vijeća
   (Predmet T-702/14) (1)

   (2015/C 089/53)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 395, 10.11.2014.


title: Predmet T-510/14: Tužba podnesena 3. srpnja 2014. – Staywell Hospitality Group protiv OHIM-a – Sheraton International IP (PARK REGIS)

text:
               8.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 303/47

         Tužba podnesena 3. srpnja 2014. – Staywell Hospitality Group protiv OHIM-a – Sheraton International IP (PARK REGIS)
   (Predmet T-510/14)
   2014/C 303/55
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Australija) (zastupnik: D. Farnsworth, Solicitor)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Sheraton International IP LLC (Stamford, Sjedinjene Američke Države)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku petog žalbenog vijeća od 30. travnja 2014. u predmetima R 240/2013-5 i R 303/2013-5 u mjeri u kojoj se tiče predmeta R 240/2013-5; te

               —

               naloži tuženiku da snosi svoje troškove i naknadi troškove tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig koji sadrži verbalni element „PARK REGIS” za usluge iz razreda 35, 36 i 43 – Prijava žiga zajednice br. 9 4 88  933

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: Sheraton International IP LLC

      Navedeni žig ili znak: figurativni i verbalni žig „ST. REGIS” za usluge iz razreda 36, 42 i 43, međunarodna registracija, u kojoj je naznačena Europska unija, verbalnog žiga „ST. REGIS” za usluge u razredu 36 kao i dobro poznatih figurativnih i verbalnih žigova „ST. REGIS” u Europskoj uniji

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor djelomično prihvaćen

      Odluka žalbenog vijeća: žalba odbijena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009


title: Predmet C-518/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Niedersächsisches Finanzgericht – Njemačka) – Senatex GmbH protiv Finanzamt Hannover-Nord (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost — Direktiva 2006/112/EZ — Članak 167., članak 178. točka (a), članak 179. i članak 226. točka 3. — Odbitak pretporeza — Izdavanje računa bez poreznog broja i bez identifikacijskog broja za PDV — Propis države članice kojim se isključuje ex tunc ispravak računa)

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/6

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 15. rujna 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Niedersächsisches Finanzgericht – Njemačka) – Senatex GmbH protiv Finanzamt Hannover-Nord
   (Predmet C-518/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 167., članak 178. točka (a), članak 179. i članak 226. točka 3. - Odbitak pretporeza - Izdavanje računa bez poreznog broja i bez identifikacijskog broja za PDV - Propis države članice kojim se isključuje ex tunc ispravak računa))
   (2016/C 419/07)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Senatex GmbH

      Tuženik: Finanzamt Hannover-Nord

      Izreka

   Članke 167., 178. točku (a), 179. i 226. točku 3. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, na temelju kojeg ispravak računa navođenjem obveznog podatka, to jest identifikacijskog broja za porez na dodanu vrijednost, ne proizvodi retroaktivni učinak, tako da se pravo na odbitak tog poreza ostvarivano na temelju ispravljenog računa ne odnosi na godinu u kojoj je taj račun prvotno izdan, već na godinu u kojoj je ispravljen.

      (1)  SL C 34, 2. 2. 2015.


title: Predmet T-250/13: Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2015. – Naazneen Investments protiv OHIM-a – Energy Brands (SMART WATER) („Žig Zajednice — Postupak povodom opoziva — Verbalni žig Zajednice SMART WATER — Stvarna uporaba — Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Obveza obrazlaganja — Članak 75. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               4.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 146/36

         Presuda Općeg suda od 18. ožujka 2015. – Naazneen Investments protiv OHIM-a – Energy Brands (SMART WATER)
   (Predmet T-250/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom opoziva - Verbalni žig Zajednice SMART WATER - Stvarna uporaba - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Obveza obrazlaganja - Članak 75. Uredbe br. 207/2009”))
   (2015/C 146/49)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Naazneen Investments Ltd (Limassol, Cipar) (zastupnici: P. Goldenbaum, I. Rohr i T. Melchert, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Pohlmann, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Energy Brands, Inc. (New York, New York, Sjedinjene države) (zastupnici: S. Malynicz, barrister, i D. Stone, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 18. veljače 2013. (predmet R 1101/2011-2), koja se odnosi na postupak povodom opoziva između Energy Brands, Inc. i Naazneen Investments Ltd.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se Naazneen Investments Ltd snošenje troškova.

      (1)  SL C 207, 20.7.2013.


title: Predmet C-395/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2016. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – DOCERAM GmbH protiv CeramTec GmbH

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/26

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2016. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – DOCERAM GmbH protiv CeramTec GmbH
   (Predmet C-395/16)
   (2016/C 419/35)
   Jezik postupka: njemački

      Sud koji je uputio zahtjev

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: DOCERAM GmbH

      Tuženik: CeramTec GmbH

      Prethodna pitanja

               1.

               Postoji li tehnička uvjetovanost koja isključuje zaštitu u smislu članka 8. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (1) i kada učinak oblikovanja nema važnosti za dizajn proizvoda, nego je (tehnička) funkcionalnost jedini čimbenik koji određuje dizajn?

               2.

               U slučaju da Sud potvrdno odgovori na prvo pitanje:
               S kojeg gledišta valja ocijeniti jesu li pojedinačna obilježja proizvoda izabrana samo iz razloga funkcionalnosti. Je li mjerodavno gledište „objektivnog promatrača”, i ako da, kako ga treba odrediti?

      (1)  SL. L 3, str.1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.)


title: Predmet C-528/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 56/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2014. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) – X protiv Staatssecretaris van Financiën
   (Predmet C-528/14)
   (2015/C 056/07)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Hoge Raad der Nederlanden

      Stranke glavnog postupka

      Podnositelj kasacijske žalbe: X

      Protivnik kasacijske žalbe: Staatssecretaris van Financiën

      Prethodna pitanja

               1.

               Obuhvaća li Uredba br. 1186/2009 (1) mogućnost da fizička osoba svoje uobičajeno boravište istodobno ima u državi članici i u trećoj zemlji i, ako da, vrijedi li oslobođenje od uvoznih carina predviđeno u članku 3. za osobno vlasništvo koje je preneseno u Europsku uniju kada ta osoba prestane imati svoje uobičajeno boravište u trećoj zemlji?

               2.

               U slučaju da Uredba br. 1186/2009 isključuje mogućnost dvostrukog uobičajenog boravišta, a ocjena svih okolnosti nije dovoljna za određivanje uobičajenog boravišta: pomoću kojih pravila ili kriterija za potrebe primjene te uredbe treba odrediti u kojoj zemlji osoba o kojoj je riječ ima svoje uobičajeno boravište u slučaju poput ovoga, u kojem ta osoba u trećoj zemlji ima i osobne i poslovne veze, a u državi članici osobne veze?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1186/2009 od 16. studenoga 2009. o uspostavi sustava oslobođenja od carina u Zajednici (SL L 324, str. 23.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 17., str. 260.).


title: Predmet C-111/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2017. uputio Monomeles Protodikeio Athinon (Grčka) – O.L. protiv P.Q.

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/32

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. ožujka 2017. uputio Monomeles Protodikeio Athinon (Grčka) – O.L. protiv P.Q.
   (Predmet C-111/17)
   (2017/C 144/42)
   Jezik postupka: grčki

      Sud koji je uputio zahtjev

   Monomeles Protodikeio Athinon (Grčka)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: O.L.

      Tuženik: P.Q.

      Prethodna pitanja

   Kako treba tumačiti izraz „uobičajeno boravište” iz članka 11. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 2201/2003 (1)„o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću” u slučaju kada je dojenče, zbog slučaja ili više sile, rođeno u mjestu koje je različito od mjesta kojeg su njegovi roditelji, nositelji roditeljske odgovornosti, predvidjeli kao mjesto njegovog uobičajenog boravišta te ga je nakon toga jedan od roditelja nezakonito držao u državi u kojoj je rođen ili odveo u treću državu? Posebno, je li fizička prisutnost u svakom slučaju uvjet koji je potreban za utvrđenje uobičajenog boravišta osobe a posebno novorođenčeta?

      (1)  SL 2003., L 338, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133.)


title: Predmet T-770/14: Tužba podnesena 21. studenoga 2014. – Italija protiv Komisije

text:
               26.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 26/39

         Tužba podnesena 21. studenoga 2014. – Italija protiv Komisije
   (Predmet T-770/14)
   (2015/C 026/50)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: P. Gentili, avvocato dello Stato i G. Palmieri, agent)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi obavijest od 11. rujna 2014. Ref Ares (2014) 2975571 kojom je Europska komisija Talijanskoj Republici priopćila automatsko povlačenje sredstava u vezi s obvezama iz EFRR-a navedenih u Programu prekogranične suradnje Italija-Malta 2007-2013 na dan 31. prosinca 2013.; i, kada bude odlučivao o meritumu, utvrdi dopuštenost predmetnih troškova i zahtjeva za plaćanje.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi nedostatak u obrazloženju u smislu članka 296. stavka 2. UFEU-a

                           —

                           S tim u vezi tužitelj ističe da je Komisija, time što je tek šturo utvrdila da pogreška sadržana u naslovu odluke o izmjeni od 31. prosinca 2012. nije ni na koji način utjecala na sadržaj same te odluke i na provedbu programa, u pobijanoj odluci propustila uzeti u obzir značaj sljedećih okolnosti: da su odluke o troškovima koje je donijela Regija prethodno trebale biti predmet nadzora Revizorskog suda, da je od objave ispravka do njegove provedbe prošlo četiri mjeseca, pri čemu nisu bili poznati razlozi za to, da je to moglo navesti na sumnju da je ispravak koji je bilo potrebno provesti bio značajniji od onoga koji se odnosio samo na naslov odluke od 31. prosinca 2012. te da je Revizorski sud potvrdio da je djelovanje Regije, koja se uzdržala od preuzimanja obveza prije službene objave ispravka (28. ožujka 2013.), bilo pravilno, čime je ukazao na to da bi suprotno djelovanje bilo nepravilno.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi povreda načela partnerstva u upravljanju strukturnim fondovima, načela suradnje između država članica i europskih institucija te načela poštovanja ustrojstva i ustavnog identiteta država članica.

                           —

                           S tim u vezi tužitelj ističe da je Komisija propustila surađivati s državom članicom u svrhu toga da potonja provede operativni program na djelotvorniji način, a da ne bude diskvalificirana. Komisija je to napravila propustivši, između ostalog, uzeti u obzir postupovne zahtjeve koji se tiču unutarnjeg nadzora, osobito onoga Revizorskog suda, kojem se predmetna država članica bila dužna podvrći.

               3.

               Treći tužbeni razlog, u okviru kojeg se navodi povreda članka 96. točke (c) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999.

                           —

                           S tim u vezi tužitelj ističe da je situacija do koje je došlo u predmetnom slučaju zapravo uzrokovana višom silom koja je spriječila podnošenje zahtjeva za plaćanje u vezi s projektima na koje se odnosi odluka o izmjeni. Na taj su način početna Komisijina pogreška koja se sastojala u dostavi odluke, obećanje koje je odmah uslijedilo o brzom ispravku jedino naslova i ustrajna četveromjesečna šutnja koja je dala naslutiti postojanje drugih pogrešaka i mana koje je potrebnije ispraviti u potpunosti spriječili nacionalna upravna tijela od provođenja postupka upravljanja projektima do faze podnošenja zahtjeva za plaćanje.

               4.

               Napokon, kao četvrti tužbeni razlog tužitelj ističe povredu načela proporcionalnosti.


title: Predmet T-326/16: Presuda Općeg suda od 8. lipnja 2017. – Bundesverband Deutsche Tafel protiv EUIPO-a – Tiertafel Deutschland (Tafel) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije Tafel — EUIPO-vo izvršenje presude o poništenju odluke njegovih žalbenih vijeća — Apsolutni razlog za odbijanje — Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Opisni karakter — Članak 65. stavak 6. Uredbe br. 207/2009 — Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku”)

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/27

         Presuda Općeg suda od 8. lipnja 2017. – Bundesverband Deutsche Tafel protiv EUIPO-a – Tiertafel Deutschland (Tafel)
   (Predmet T-326/16) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije Tafel - EUIPO-vo izvršenje presude o poništenju odluke njegovih žalbenih vijeća - Apsolutni razlog za odbijanje - Članak 52. stavak 1. točka (a) i članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Opisni karakter - Članak 65. stavak 6. Uredbe br. 207/2009 - Odluka donesena nakon što je Opći sud poništio raniju odluku”))
   (2017/C 249/41)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Bundesverband Deutsche Tafel eV (Berlin, Njemačka) (zastupnici: T. Koerl, E. Celenk i S. Vollmer, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Tiertafel Deutschland eV (Rathenow, Njemačka) (zastupnik: M. Nitschke, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. travnja 2016. (predmet R 248/2016-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva Tiertafel Deutschland i Bundesverband Deutsche Tafel.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu Bundesverband Deutsche Tafel eV nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 287, 8. 8. 2016.


title: Predmet T-80/14: Tužba podnesena 4. veljače 2014. – PT Musim Mas protiv Vijeća

text:
               7.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/38

         Tužba podnesena 4. veljače 2014. – PT Musim Mas protiv Vijeća
   (Predmet T-80/14)
   2014/C 102/60
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonezija) (zastupnici: J. García-Gallardo Gil-Fournier, odvjetnik, C. Humpe, Solicitor i A. Verdegay Mena, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi članke 1. i 2. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1194/2013 od 19. studenoga 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije (SL 2013 L 315, str. 2), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog kojim se navode povrede (a) članka 1. stavka 1., članka 7. stavka 2. i članka 9. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL 2009 L 343, str. 51) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 172.) koje je počinilo Vijeće Europske unije, te povrede (b) načelâ dobre uprave, proporcionalnosti i zabrane diskriminacije koje je počinilo Vijeće Europske unije kada je odredilo konačnu naplatu privremenih antidampinških mjera uvedenih tužitelju, budući da:

                           —

                           na temelju članka 1. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009, antidampinške mjere ne mogu biti uvedene izvoznicima, poput tužitelja, za čije se proizvode ustanovi da nemaju antidampinške cijene. Stoga ne postoji pravna osnova za uvođenje privremenih antidampinških pristojbi tužitelju, a posebice za određivanje naplate takvih pristojbi;

                           —

                           je Vijeće povrijedilo članak 7. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 uvođenjem i konačnom naplatom privremene antidampinške pristojbe od 2,8% tužitelju koja prelazi njegovu točnu prethodnu dampinšku maržu;

                           —

                           članak 9. stavak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 zabranjuje Komisiji uvođenje privremenih pristojbi kada je prethodna dampinška marža niža od 2%. Vijeće je povrijedilo članak 9. stavak 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 odredivši konačnu naplatu privremenih pristojbi uvedenih tužitelju;

                           —

                           je s obzirom na pogreške Europske komisije prilikom izračuna tužiteljeve prethodne dampinške marže, Vijeće trebalo odlučiti da je Komisija propustila pažljivo i nepristrano ispitati sve relevantne okolnosti slučaja. Takav propust predstavlja povredu načela dobre uprave;

                           —

                           radnje Vijeća konačne naplate protupravno uvedenih privremenih pristojbi od tuženika treba smatrati neproporcionalnima cilju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 te, stoga, povredom načela proporcionalnosti;

                           —

                           je zahtijevajući konačnu naplatu tužiteljevih pogrešno izračunatih privremenih antidampinških pristojbi i ne zahtijevajući od P.T. Cilandra Perkasa da plati privremene antidampinške pristojbe, Vijeće postupilo diskriminirajuće u odnosu na dva poduzetnika čija je situacija usporediva. Stoga tužitelj navodi da je Vijeće povrijedilo načelo zabrane diskriminacije.

               2.

               Drugi tužbeni razlog kojim se navode povrede članka 20. stavka 2., članka 2. stavka 5., članka 2. stavka 8. i članka 2. stavka 10. točke (i) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice, budući da je Vijeće Europske unije:

                           —

                           propustilo objaviti osnovne činjenice koje se odnose na navodno postojanje „određene situacije na tržištu” protivno članku 20. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009;

                           —

                           prilagodilo tužiteljeve troškove proizvodnje zbog navodnog postojanja „određene situacije na tržištu” sukladno članku 2. stavku 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009;

                           —

                           propustilo uzeti u obzir tužiteljevu upotrebu Palm Fatty Distillates kao sirovine;

                           —

                           propustilo uzeti u obzir dvostruko računanje pristojbe kao dio tužiteljeve izvozne cijene i povrijedilo članak 2. stavak 8. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009; i

                           —

                           propustilo uzeti u obzir tužitelja i njegova povezana društva kao jedinstven gospodarski subjekt i time povrijedilo članak 2. stavak 10. točku (i) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009.


title: Predmet T-652/16 P: Žalba koju je 16. rujna 2016. podnio HD protiv presude Službeničkog suda od 21. srpnja 2016. u predmetu F-136/15, HD protiv Parlamenta

text:
               14.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 419/51

         Žalba koju je 16. rujna 2016. podnio HD protiv presude Službeničkog suda od 21. srpnja 2016. u predmetu F-136/15, HD protiv Parlamenta
   (Predmet T-652/16 P)
   (2016/C 419/68)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: HD (Aach, Njemačka) (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europski parlament

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               utvrdi da je ova žalba dopuštena;

               —

               ukine presudu Službeničkog suda Europske unije od 21. srpnja 2016., HD/Parlament (F-136/15);

               —

               prihvati zahtjev za poništenje podnesen u prvostupanjskom postupku;

               —

               naloži Europskom parlamentu snošenje troškova prvostupanjskog i drugostupanjskog postupka.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog žalbe žalitelj ističe dva žalbena razloga.

               1.

               Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na iskrivljavanju činjeničnih elemenata i dokaza, očitoj pogrešci u ocjeni i povredi Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13. svezak 34., str. 6.).

               2.

               Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na nedostatku u obrazloženju pobijane presude.


title: Predmet C-576/16 P: Žalba koju je 14. studenoga 2016. podnijela TVR Italia Srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 9. rujna 2016. u predmetu T-277/16, TVR Italia protiv EUIPO-a – TVR Automotive (TVR ITALIA)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/14

         Žalba koju je 14. studenoga 2016. podnijela TVR Italia Srl protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 9. rujna 2016. u predmetu T-277/16, TVR Italia protiv EUIPO-a – TVR Automotive (TVR ITALIA)
   (Predmet C-576/16 P)
   (2017/C 144/19)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: TVR Italia Srl (zastupnik: F. Caricato, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, TVR Automotive Ltd
   Rješenjem od 2. ožujka 2017. Sud (osmo vijeće) odbio je žalbu i odredio da će TVR Italia Srl snositi vlastite troškove.


title: Predmet T-138/08: Rješenje Općeg suda od 18. svibnja 2017. – Cavankee Fishing i dr. protiv Komisije

text:
               31.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 249/49

         Rješenje Općeg suda od 18. svibnja 2017. – Cavankee Fishing i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-138/08) (1)

   (2017/C 249/66)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 142, 7. 6. 2008.


title: Predmet C-575/14 P: Žalba koju je 11. prosinca 2014. podnio Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) donesene 2. listopada 2014. u predmetu T-340/07 RENV: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE protiv Europske komisije

text:
               23.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 65/25

         Žalba koju je 11. prosinca 2014. podnio Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) donesene 2. listopada 2014. u predmetu T-340/07 RENV: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE protiv Europske komisije
   (Predmet C-575/14 P)
   (2015/C 065/35)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zastupnici: M. Sfyri, I. Ampazis, Δικηγόροι)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Žalbeni zahtjev

   Žalitelj zahtijeva od Suda da:

               —

               ukine pobijanu presudu Općeg suda.

               —

               naloži Komisiji popravljanje štete koju je pretrpio žalitelj zbog propusta Komisije u poštivanju ugovornih obveza u okviru izvršenja ugovora EDC-53007 EEBO/27873 u vezi s projektom naslovljenim „e-Content Exposure and Business Opportunities”. Preciznije, da naloži Komisiji plaćanje iznosa od 1 72  588,62 eura, koji predstavlja sve troškove što ih je žalitelj imao u vezi s radovima koje je obavio i isporučio, u skladu sa svojim ugovornim obvezama, do raskida ugovora 16. svibnja 2003. Podredno, u slučaju da Sud smatra da je žalitelj trebao u potpunosti prestati s radovima 16. svibnja 2003., da naloži Komisiji plaćanje minimalnog iznosa od 1 27  076,48 eura, što predstavlja sve troškove koji su zakonito i u skladu s odredbama ugovora nastali žalitelju do tog datuma.

               —

               naloži Komisiji plaćanje žaliteljevih pravnih i ostalih troškova koji su nastali u vezi s glavnim postupkom i predmetnom žalbom, čak i ako predmetna žalba bude odbijena, kao i troškova predmetne žalbe, u slučaju da bude prihvaćena.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žalitelj svoju žalbu zasniva na činjenici da je Opći sud iskrivio jasno značenje podnesenih mu dokaza, nepravilnim tumačenjem Priloga II. „Opći uvjeti” ugovoru EDC-53007 EEBO/27873, narušavajući dokaznu vrijednost prikaza troškova i posljedično, netočno ocjenjujući da dokumenti koje je podnio žalitelj nisu bili prikladni i dovoljni za dokazivanje da su u njima navedeni troškovi zaista nastali radi izvršenja projekta.


title: Predmet T-217/15: Tužba podnesena 30. travnja 2015. – Fiesta Hotels & Resorts protiv OHIM-a – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)

text:
               22.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 205/40

         Tužba podnesena 30. travnja 2015. – Fiesta Hotels & Resorts protiv OHIM-a – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
   (Predmet T-217/15)
   (2015/C 205/54)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Španjolska) (zastupnik: J. Devaureix, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španjolska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA” – žig Zajednice br. 10 524 213

      Postupak pred OHIM-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. veljače 2015. u predmetu R 2391/2013-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 23. veljače 2015.;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi

               —

               povreda članka 53. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009. u vezi s člankom 8. stavkom 4. Uredbe br. 207/2009.

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.