title: Predmet T-187/18: Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – VP/Cedefop („Javna služba – Privremeno osoblje – Zahtjev za produljenje ugovora na neodređeno vrijeme – Odluka o neproduljenju – Očita pogreška u ocjeni – Pravo na saslušanje – Članak 26. Pravilnika o osoblju – Odgovornost – Materijalna šteta – Nematerijalna šteta”)

text:
               15.2.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 53/30

      Presuda Općeg suda od 16. prosinca 2020. – VP/Cedefop
      (Predmet T-187/18) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Zahtjev za produljenje ugovora na neodređeno vrijeme - Odluka o neproduljenju - Očita pogreška u ocjeni - Pravo na saslušanje - Članak 26. Pravilnika o osoblju - Odgovornost - Materijalna šteta - Nematerijalna šteta”)
      (2021/C 53/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: VP (zastupnik: L. Levi, odvjetnica)

         Tuženik: Europski centar za razvoj strukovnog osposobljavanja (zastupnici: M. Brugia, agent, uz asistenciju T. Bontincka i A. Guillermea, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluke Cedefopa od 12. svibnja 2017. o neproduljenju tužiteljičina privremenog ugovora na neodređeno vrijeme i, prema potrebi, odluke od 1. prosinca 2017. o odbijanju pritužbe od 9. kolovoza 2017. protiv odluke od 12. svibnja 2017. i, s druge strane, naknadu materijalne i nematerijalne štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela zbog tih odluka.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Europskog centra za razvoj strukovnog osposobljavanja (Cedefop) od 12. svibnja 2017. o neproduljenju privremenog ugovora osobe VP.

                  2.

                  Poništava se odluka od 1. prosinca 2017. o odbijanju pritužbe osobe VP.

                  3.

                  Cedefopu se nalaže plaćanje 30 000 eura za naknadu materijalne štete nanesene osobi VP.

                  4.

                  Cedefopu se nalaže plaćanje 10 000 eura za naknadu nematerijalne štete nanesene osobi VP.

                  5.

                  Tužba se odbija u preostalom dijelu.

                  6.

                  Cedefopu se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 166, 14. 5. 2018.


title: Spojeni predmeti C-818/18 P i C-6/19 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. lipnja 2021. – The Yokohama Rubber Co. Ltd/Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)/Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P) („Žalba – Žig Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje ili apsolutni razlozi za ništavost registracije – Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata – Uredba (EZ) br. 40/94 – Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii) – Znak koji se sastoji od oblika koji ne predstavlja znatan dio proizvoda”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/3

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. lipnja 2021. – The Yokohama Rubber Co. Ltd/Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)/Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)
      (Spojeni predmeti C-818/18 P i C-6/19 P) (1)

      („Žalba - Žig Europske unije - Apsolutni razlozi za odbijanje ili apsolutni razlozi za ništavost registracije - Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata - Uredba (EZ) br. 40/94 - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii) - Znak koji se sastoji od oblika koji ne predstavlja znatan dio proizvoda”)
      (2021/C 289/04)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         (Predmet C-818/18 P)

         Žalitelj: The Yokohama Rubber Co. Ltd (zastupnici: D. Martucci i F. Boscariol de Roberto, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Pirelli Tyre SpA (zastupnici: T. M. Müller i F. Togo, odvjetnici), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europsko udruženje nositelja žigova (Marques) (zastupnik: M. Viefhues, odvjetnik)

         (Predmet C-6/19 P)

         Žalitelj: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

         Druge stranke u postupku: Pirelli Tyre SpA (zastupnici: T. M. Müller i F. Togo, odvjetnici), The Yokohama Rubber Co. Ltd (zastupnici D. Martucci i F. Boscariol de Roberto, odvjetnici)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europsko udruženje nositelja žigova (Marques) (zastupnik: M. Viefhues, odvjetnik)

         Izreka

                  1.

                  Odbijaju se žalbe u predmetima C-818/18 P i C-6/19 P.

                  2.

                  Društvu The Yokohama Rubber Co. Ltd i Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje vlastitih troškova u vezi s žalbenim postupcima u predmetima C-818/18 P i C-6/19 P, i snosit će, na jednake dijelove, troškove društva Pirelli Tyre SpA u vezi s tim postupcima.

                  3.

                  Europskom udruženju nositelja žigova (Marques) nalaže se snošenje vlastitih troškova.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet C-546/19: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – BZ/Westerwaldkreis („Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Politika useljavanja – Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom – Direktiva 2008/115/EZ – Članak 2. stavak 1. – Područje primjene – Državljanin treće zemlje – Kaznena osuda u državi članici – Članak 3. točka 6. – Zabrana ulaska – Razlozi javnog poretka i javne sigurnosti – Povlačenje odluke o vraćanju – Zakonitost zabrane ulaska”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/5

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – BZ/Westerwaldkreis
      (Predmet C-546/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Politika useljavanja - Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Direktiva 2008/115/EZ - Članak 2. stavak 1. - Područje primjene - Državljanin treće zemlje - Kaznena osuda u državi članici - Članak 3. točka 6. - Zabrana ulaska - Razlozi javnog poretka i javne sigurnosti - Povlačenje odluke o vraćanju - Zakonitost zabrane ulaska”)
      (2021/C 289/06)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: BZ

         Tuženik: Westerwaldkreis

         Izreka

                  1.

                  Članak 2. stavak 1. Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom treba tumačiti na način da se ta direktiva primjenjuje na zabranu ulaska i boravka, koju je izrekla država članica koja nije iskoristila mogućnost predviđenu u članku 2. stavku 2. točki (b) navedene direktive, protiv državljanina treće zemlje koji se nalazi na njezinu državnom području i protiv kojega je na temelju prethodne kaznene osude donesena odluka o protjerivanju zbog razloga javne sigurnosti i javnog poretka.

                  2.

                  Direktivu 2008/115 treba tumačiti na način da joj se protivi održavanje na snazi zabrane ulaska i boravka koju je zbog razloga javne sigurnosti i javnog poretka na temelju prethodne kaznene osude izrekla država članica protiv državljanina treće zemlje koji se nalazi na njezinu državnom području i protiv kojega je donesena odluka o protjerivanju, koja je postala pravomoćna, ako je odluka o vraćanju koju je ta država članica donijela protiv tog državljanina povučena iako je ta odluka o protjerivanju postala pravomoćna.

         (1)  SL C 348, 14. 10. 2019.


title: Predmet C-624/19: Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Watford Employment Tribunal – Royaume-Uni) – K i dr., L, M, N i dr., O, P, Q, R, S, T/Tesco Stores Ltd („Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Jednakost plaća muškaraca i žena – Članak 157. UFEU-a – Izravan učinak – Pojam „rad jednake vrijednosti” – Zahtjevi za jednakost plaća za rad jednake vrijednosti – Jedinstveni izvor – Radnici različitog spola kod istog poslodavca – Različite poslovne jedinice – Usporedba”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/6

      Presuda Suda (drugo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Watford Employment Tribunal – Royaume-Uni) – K i dr., L, M, N i dr., O, P, Q, R, S, T/Tesco Stores Ltd
      (Predmet C-624/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Jednakost plaća muškaraca i žena - Članak 157. UFEU-a - Izravan učinak - Pojam „rad jednake vrijednosti” - Zahtjevi za jednakost plaća za rad jednake vrijednosti - Jedinstveni izvor - Radnici različitog spola kod istog poslodavca - Različite poslovne jedinice - Usporedba”)
      (2021/C 289/08)
      Jezik postupka: engleski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Watford Employment Tribunal

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: K i dr., L, M, N i dr., O, P, Q, R, S, T

         Tuženik: Tesco Stores Ltd

         Izreka

      Članak 157. UFEU-a treba tumačiti na način da ima izravan učinak u sporovima između pojedinaca u kojima se poziva na nepoštovanje načela jednakosti plaća muškaraca i žena za „rad jednake vrijednosti”, kako je navedeno u tom članku.

         (1)  SL C 357, 21. 10. 2019.


title: Predmet C-784/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „TEAM POWER EUROPE” EOOD/Direktor na Teritorialna direkcia na Nacionalna agencia za prihodite – Varna („Zahtjev za prethodnu odluku – Radnici migranti – Socijalna sigurnost – Primjenjivo zakonodavstvo – Uredba (EZ) br. 883/2004 – Članak 12. stavak 1. – Upućivanje – Ustupljeni radnici – Uredba (EZ) br. 987/2009 – Članak 14. stavak 2. – Potvrda A 1 – Određivanje države članice u kojoj poslodavac redovno obavlja svoje djelatnosti – Pojam „značajan dio djelatnosti koje nisu samo poslovi unutarnjeg upravljanja” – Ustupanje radnika na državnom području različitom od onog države članice u kojoj poslodavac ima poslovni nastan”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/8

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „TEAM POWER EUROPE” EOOD/Direktor na Teritorialna direkcia na Nacionalna agencia za prihodite – Varna
      (Predmet C-784/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Radnici migranti - Socijalna sigurnost - Primjenjivo zakonodavstvo - Uredba (EZ) br. 883/2004 - Članak 12. stavak 1. - Upućivanje - Ustupljeni radnici - Uredba (EZ) br. 987/2009 - Članak 14. stavak 2. - Potvrda A 1 - Određivanje države članice u kojoj poslodavac redovno obavlja svoje djelatnosti - Pojam „značajan dio djelatnosti koje nisu samo poslovi unutarnjeg upravljanja” - Ustupanje radnika na državnom području različitom od onog države članice u kojoj poslodavac ima poslovni nastan”)
      (2021/C 289/11)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad – Varna

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„TEAM POWER EUROPE” EOOD

         Tuženik: Direktor na Teritorialna direkcia na Nacionalna agencia za prihodite – Varna

         Izreka

      Članak 14. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti treba tumačiti na način da poduzeće za privremeno zapošljavanje s poslovnim nastanom u državi članici mora, kako bi se smatralo da „redovno obavlja svoje djelatnosti” u smislu članka 12. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 465/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012., u toj državi članici značajan dio svojih djelatnosti ustupanja radnika ostvarivati u korist poduzeća preuzimatelja koja imaju poslovni nastan i obavljaju svoje aktivnosti na području iste države članice.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet C-76/20: Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „BalevBio” EOOD/Teritorialna direkcia Severna morska, Agencia „Mitnitsi” („Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička carinska tarifa – Tarifno razvrstavanje – Kombinirana nomenklatura – Roba sastavljena od različitih materijala – Biljna vlakna – Melaminska smola – Tarifni brojevi 3924 i 4419 – Roba opisana kao „čaše od bambusa””)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/13

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad – Varna – Bugarska) – „BalevBio” EOOD/Teritorialna direkcia Severna morska, Agencia „Mitnitsi”
      (Predmet C-76/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Tarifno razvrstavanje - Kombinirana nomenklatura - Roba sastavljena od različitih materijala - Biljna vlakna - Melaminska smola - Tarifni brojevi 3924 i 4419 - Roba opisana kao „čaše od bambusa””)
      (2021/C 289/18)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Administrativen sad – Varna

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj:„BalevBio” EOOD

         Tuženik: Teritorialna direkcia Severna morska, Agencia „Mitnitsi”

         uz sudjelovanje: Okrazhna prokuratura – Varnenska

         Izreka

      Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2016/1821 od 6. listopada 2016., treba tumačiti na način da se robu opisanu kao „čaše od bambusa” koja se sastoji od 72,33 % biljnih vlakana i 25,2 % melaminske smole, mora, podložno ocjeni svih činjeničnih elementa kojima raspolaže sud koji je uputio zahtjev, razvrstati u tarifni broj 3924 te nomenklature, konkretno u njezin tarifni podbroj 3924 10 00.

         (1)  SL C 161, 11. 5. 2020.


title: Predmet C-194/20: Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Düsseldorf – Njemačka) – BY, CX, FU, DW, EV/Stadt Duisburg („Zahtjev za prethodnu odluku – Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska – Odluka br. 1/80 – Članci 6. i 7. – Zakonito zaposlenje – Članak 9. – Pristup obrazovanju djece radnika turskog državljanstva – Pravo na boravak – Odbijanje”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/15

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Düsseldorf – Njemačka) – BY, CX, FU, DW, EV/Stadt Duisburg
      (Predmet C-194/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Sporazum o pridruživanju EEZ-Turska - Odluka br. 1/80 - Članci 6. i 7. - Zakonito zaposlenje - Članak 9. - Pristup obrazovanju djece radnika turskog državljanstva - Pravo na boravak - Odbijanje”)
      (2021/C 289/20)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: BY, CX, FU, DW, EV

         Tuženik: Stadt Duisburg

         Izreka

      Članak 9. prvu rečenicu Odluke Vijeća za pridruživanje br. 1/80 od 19. rujna 1980. o razvoju pridruživanja između Europske ekonomske zajednice i Turske treba tumačiti na način da se na njega ne mogu pozivati djeca turskog državljanstva čiji roditelji ne ispunjavaju uvjete iz članaka 6. i 7. te odluke.

         (1)  SL C 262, 10. 8. 2020.


title: Predmet C-280/20: Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bugarska) – ZN/Generalno konsulstvo na Republika Bulgaria v grad Valensia, Kralstvo Ispania („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Utvrđivanje međunarodne nadležnosti sudova države članice – Članak 5. stavak 1. – Zaposlenik državljanin jedne države članice – Ugovor sklopljen s konzularnim predstavništvom te države članice u drugoj državi članici – Zaposlenikove dužnosti – Nepostojanje javnih ovlasti”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/16

      Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bugarska) – ZN/Generalno konsulstvo na Republika Bulgaria v grad Valensia, Kralstvo Ispania
      (Predmet C-280/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Utvrđivanje međunarodne nadležnosti sudova države članice - Članak 5. stavak 1. - Zaposlenik državljanin jedne države članice - Ugovor sklopljen s konzularnim predstavništvom te države članice u drugoj državi članici - Zaposlenikove dužnosti - Nepostojanje javnih ovlasti”)
      (2021/C 289/22)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sofiyski rayonen sad

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ZN

         Tuženik: Generalno konsulstvo na Republika Bulgaria v grad Valensia, Kralstvo Ispania

         Izreka

      Članak 5. stavak 1. Uredbe br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 3., treba tumačiti na način da se ona primjenjuje radi utvrđenja međunarodne nadležnosti sudova jedne države članice za suđenje u sporu između zaposlenika iz države članice koji ne obavlja dužnosti koje spadaju u javne ovlasti i konzularnog tijela te države članice na državnom području druge države članice.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet C-108/20: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 14. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – HR/Finanzamt („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članci 167. i 168. – Pravo na odbitak pretporeza – Uskraćivanje – Utaja – Lanac isporuka – Uskraćivanje prava na odbitak ako je porezni obveznik znao ili morao znati da svojim stjecanjem sudjeluje u transakciji koja čini dio utaje PDV-a”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/17

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 14. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Njemačka) – HR/Finanzamt
      (Predmet C-108/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članci 167. i 168. - Pravo na odbitak pretporeza - Uskraćivanje - Utaja - Lanac isporuka - Uskraćivanje prava na odbitak ako je porezni obveznik znao ili morao znati da svojim stjecanjem sudjeluje u transakciji koja čini dio utaje PDV-a”)
      (2021/C 289/24)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: HR

         Tuženik: Finanzamt Wilmersdorf

         Izreka

      Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da joj se ne protivi nacionalna praksa u skladu s kojom se uskraćuje pravo na odbitak pretporeza poreznom obvezniku koji je stekao robu koja je bila predmet utaje PDV-a počinjene u ranijoj fazi lanca isporuka, a koji je za to znao ili morao znati, unatoč tomu što nije aktivno sudjelovao u toj utaji.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet C-471/20: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 23. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour du travail de Mons – Belgija) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda – Socijalna politika – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Organizacija radnog vremena – Direktiva 2003/88/EZ – Najdulje tjedno radno vrijeme – Referentno razdoblje – Članak 16. – Odstupanja – Članci 17. i 18. – Nadzornik-odgojitelj u internatu koji obavlja noćna dežurstva – Uvjeti za jednakovrijedno vrijeme za odmor”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/18

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 23. travnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour du travail de Mons – Belgija) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS
      (Predmet C-471/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Socijalna politika - Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika - Organizacija radnog vremena - Direktiva 2003/88/EZ - Najdulje tjedno radno vrijeme - Referentno razdoblje - Članak 16. - Odstupanja - Članci 17. i 18. - Nadzornik-odgojitelj u internatu koji obavlja noćna dežurstva - Uvjeti za jednakovrijedno vrijeme za odmor”)
      (2021/C 289/25)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour du travail de Mons

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL

         Tuženik: FS

         Izreka

      Članak 17. stavak 3. točka (b) Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena treba tumačiti na način da je djelatnost odgojitelja u internatu, koji je zadužen za nadzor učenika u internatu tijekom noći, obuhvaćena područjem primjene te odredbe.

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet C-40/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. siječnja 2021. uputio Curtea de Apel Timişoara (Rumunjska) – T.A.C./ANI

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/21

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. siječnja 2021. uputio Curtea de Apel Timişoara (Rumunjska) – T.A.C./ANI
      (Predmet C-40/21)
      (2021/C 289/29)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Timişoara

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: T.A.C.

         Tuženik: ANI

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li načelo razmjernosti kazni koje se propisuje člankom 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da se to načelo primjenjuje i na djela koja se razlikuju od djela koja nacionalni zakon formalno definira kao kaznena djela, ali koja se mogu smatrati „podizanjem optužnice za kazneno djelo” u smislu članka 6. Europske konvencije o ljudskim pravima s obzirom na kriterije utvrđene sudskom praksom Europskog suda za ljudska prava, konkretno s obzirom na kriterij težine kazne kao što je slučaj u glavnom postupku u pogledu ocjene sukoba interesa koja može dovesti do primjene dodatne sankcije zabrane obavljanja javnih izabranih dužnosti u trajanju od tri godine?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li načelo razmjernosti kazni koje se propisuje člankom 49. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da mu je protivna odredba nacionalnog zakonodavstva o provedbi u skladu s kojom se u slučaju da se utvrdi da je osoba koja obavlja javnu izabranu dužnost u sukobu interesa automatski na temelju zakona (
                        ope legis
                     ) primjenjuje dodatna sankcija zabrane obavljanja javnih izabranih dužnosti tijekom predviđenog razdoblja od tri godine a da pritom ne postoji mogućnost izricanja sankcije koja je razmjerna počinjenoj povredi?

                  3.

                  Treba li pravo na rad koje je zajamčeno člankom 15. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima kao i pravo na djelotvoran pravni lijek i na pošteno suđenje koje je zajamčeno člankom 47. Povelje tumačiti na način da im je protivna odredba nacionalnog zakonodavstva o provedbi u skladu s kojom se u slučaju da se utvrdi da je osoba koja obavlja javnu izabranu dužnost u sukobu interesa automatski na temelju zakona (ope legis) primjenjuje dodatna sankcija zabrane obavljanja javnih izabranih dužnosti tijekom predviđenog razdoblja od tri godine a da pritom ne postoji mogućnost izricanja sankcije koja je razmjerna počinjenoj povredi?


title: Predmet C-109/21 P: Žalba koju je 22. veljače 2021. podnio H.R. Participations SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-535/19, H.R. Participations/EUIPO – Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/21

      Žalba koju je 22. veljače 2021. podnio H.R. Participations SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. prosinca 2020. u predmetu T-535/19, H.R. Participations/EUIPO – Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (Predmet C-109/21 P)
      (2021/C 289/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: H.R. Participations SA (zastupnici: P. Wilhelm i J. Rossi, avocats)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Hottinger Investment Management Ltd
      Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) rješenjem od 2. lipnja 2021. proglasio je žalbu nedopuštenom i društvu H.R. Participations SA naložio snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-181/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. ožujka 2021. uputio Sąd Okręgowy w Katowicach (Poljska) – G. / M.S.

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/22

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. ožujka 2021. uputio Sąd Okręgowy w Katowicach (Poljska) – G. / M.S.
      (Predmet C-181/21)
      (2021/C 289/31)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Okręgowy w Katowicach

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: G

         Tuženik: M. S.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 2. i članak 19. stavak 1. Ugovora o Europskoj uniji (u daljnjem tekstu: UEU) i članak 6. stavke 1. do 3. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja o temeljnim pravima) tumačiti na sljedeći način:

                              (a)

                              zakonom ustanovljen sud u smislu prava Unije nije sud u čijem sastavu zasjeda osoba koja je na sudačku dužnost u tom sudu imenovana u postupku koji ne uključuje sudjelovanje tijelâ sudske samouprave koja su većinski sastavljena neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti u situaciji u kojoj je, s obzirom na ustavnu stečevinu države članice, u postupku imenovanja suca potrebno sudjelovanje tijela sudske samouprave koje ispunjava te zahtjeve, uzimajući u obzir institucionalni i strukturni kontekst, s obzirom na to da:

                                          —

                                          su kandidaturu za sudačku dužnost trebale ocjenjivati skupštine sudaca, a taj je zahtjev namjerno zanemaren protivno nacionalnim propisima i stajalištu tog tijela sudske samouprave;

                                          —

                                          Krajowa Rada Sądownictwa (Državno sudbeno vijeće, Poljska) u trenutačnom sastavu, koja je izabrana protivno poljskim ustavnim i zakonskim odredbama, nije neovisno tijelo i u njoj ne zasjedaju predstavnici sudačke zajednice koji su u njezin sastav imenovani neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti, zbog čega nije valjano podnesen zahtjev za imenovanje na sudačku dužnost predviđen nacionalnim pravom;

                                          —

                                          sudionici u natječaju za imenovanje nisu mogli podnijeti žalbu sudu u smislu članka 2. i članka 19. stavka 1. UEU-a te članka 6. stavaka 1. do 3. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje o temeljnim pravima.

                              (b)

                              zahtjev neovisnog suda ustanovljenog zakonom ne ispunjava sud u čijem sastavu zasjeda osoba koja je na sudačku dužnost u tom sudu imenovana u postupku koji ovisi o proizvoljnom uplitanju izvršne vlasti i koji ne uključuje sudjelovanje tijelâ sudske samouprave koja su većinski sastavljena neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti ili drugog tijela koje osigurava objektivnu ocjenu kandidata, s obzirom na to da je sudjelovanje tijelâ sudske samouprave ili drugog tijela koje je neovisno o izvršnoj i zakonodavnoj vlasti i koje osigurava objektivnu ocjenu kandidata u postupku imenovanja suca, u kontekstu europske pravne tradicije ukorijenjene u prethodno navedenim odredbama UEU-a i Povelje o temeljnim pravima, a koja predstavlja temelj unije prava kao što je Europska unija, nužno kako bi se moglo smatrati da nacionalni sud jamči potrebnu razinu djelotvorne sudske zaštite u predmetima obuhvaćenima pravom Unije te da je, u konačnici, zajamčeno načelo trodiobe i ravnoteže vlasti te načelo vladavine prava;

                  2.

                  Treba li članak 2. i članak 19. stavak 1. UEU-a u vezi s člankom 47. Povelje o temeljnim pravima, u situaciji u kojoj u sastavu suda zasjeda osoba koja je imenovana u uvjetima opisanima u točki 1., tumačiti na sljedeći način:

                              (a)

                              protivi im se primjena odredbi nacionalnog prava kojima se isključiva nadležnost za ispitivanje zakonitosti imenovanja takve osobe na sudačku dužnost dodjeljuje vijeću Sąda Najwyższyjeg (Vrhovni sud, Poljska) koje se sastoji isključivo od osoba koje su na sudačku dužnost imenovane u uvjetima opisanima u točki 1. i koje pritom nalažu da se ne razmatraju prigovori koji se odnose na imenovanje na sudačku dužnost, uzimajući u obzir institucionalni i strukturni kontekst;

                              (b)

                              zahtijevaju, kako bi se osigurao koristan učinak europskog prava, da se odredbe nacionalnog prava tumače na način koji će sudu omogućiti da po službenoj dužnosti izuzme takvu osobu iz odlučivanja o predmetu na temelju odredbi o izuzimanju suca koji nije sposoban odlučivati (iudex inhabilis) koje se primjenjuju po analogiji.


title: Predmet C-250/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2021. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej / O. Funduszowi Inwestycyjnemu Zamkniętemu reprezentowanemu przez O S.A.

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/26

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2021. uputio Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej / O. Funduszowi Inwestycyjnemu Zamkniętemu reprezentowanemu przez O S.A.
      (Predmet C-250/21)
      (2021/C 289/36)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Tuženik: O. Fundusz Inwestycyjny Zamknięty reprezentowany przez O S.A.

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 135. stavak 1. točku (b) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) tumačiti na način da se izuzeće predviđeno tom odredbom za transakcije koje se odnose na odobravanje kredita, ugovaranje kredita ili upravljanje kreditima primjenjuje na ugovor o podsudjelovanju opisan u glavnom postupku?

         (1)  SL L 2006., L 347, str.1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: Predmet T-71/18: Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Italija/Komisija („Jezično uređenje – Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora u području financijske ekonomije i makroekonomije – Poznavanje jezikâ – Ograničenje izbora jezika 2 natječaja na tri jezika – Uredba br. 1 – Članak 1.d stavak 1. i članci 27. i 28. točka (f) Pravilnika o osoblju – Diskriminacija na temelju jezika – Interes službe – Proporcionalnost”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/33

      Presuda Općeg suda od 2. lipnja 2021. – Italija/Komisija
      (Predmet T-71/18) (1)

      („Jezično uređenje - Obavijest o otvorenom natječaju za zapošljavanje administratora u području financijske ekonomije i makroekonomije - Poznavanje jezikâ - Ograničenje izbora jezika 2 natječaja na tri jezika - Uredba br. 1 - Članak 1.d stavak 1. i članci 27. i 28. točka (f) Pravilnika o osoblju - Diskriminacija na temelju jezika - Interes službe - Proporcionalnost”)
      (2021/C 289/49)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Vernier, G. Gattinara i D. Milanowska, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnik: S. Jiménez García, agent)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/339/17 organiziranom radi sastavljanja popisâ uspješnih kandidata za administratore (AD 7) u sljedećim područjima: 1. Financijska ekonomija i 2. Makroekonomija (SL 2017., C 386 A, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Poništava se Obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/339/17, organiziranom radi sastavljanja popisâ uspješnih kandidata za administratore (AD 7) u sljedećim područjima: 1. Financijska ekonomija i 2. Makroekonomija.

                  2.

                  Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Talijanske Republike.

                  3.

                  Kraljevina Španjolska snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 112, 26. 3. 2018.


title: Predmet T-436/17: Rješenje Općeg suda od 2. lipnja 2021. – ClientEarth i dr./Komisija („REACH – Komisijina odluka kojom se odobrava upotreba olovnog sulfokromata žutog i olovnog kromata molibdata sulfata crvenog – Članak 64. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 – Interno preispitivanje odluke o dodjeljivanju odobrenja za stavljanje proizvoda u promet – Članak 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 – Gubitak pravnog interesa – Obustava postupka”)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/35

      Rješenje Općeg suda od 2. lipnja 2021. – ClientEarth i dr./Komisija
      (Predmet T-436/17) (1)

      („REACH - Komisijina odluka kojom se odobrava upotreba olovnog sulfokromata žutog i olovnog kromata molibdata sulfata crvenog - Članak 64. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 - Interno preispitivanje odluke o dodjeljivanju odobrenja za stavljanje proizvoda u promet - Članak 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 - Gubitak pravnog interesa - Obustava postupka”)
      (2021/C 289/51)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: ClientEarth (London, Ujedinjena Kraljevina), European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles, Belgija), The International Chemical Secretariat (Göteborg, Švedska), International POPs Elimination Network (IPEN) (Göteborg) (zastupnik: A. Jones, solicitor)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara, R. Lindenthal i K. Mifsud-Bonnici, agenti)

         Intervenijent u potporu tužiteljima: Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren, A. Alriksson, J. Lundberg i H. Eklinder, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: M. Heikkilä, W. Broere i F. Becker, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se zahtijeva poništenje, kao prvo, Komisijine Odluke C (2017) 2914 final, od 2. svibnja 2017., kojom se odbija zahtjev za interno preispitivanje, podnesen u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006., L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.), koja se odnosi na Provedbenu odluka Komisije C (2016) 5644 final o davanju autorizacije za određene upotrebe olovnog sulfokromata žutog i olovnog kromata molibdata sulfata crvenog prema članku 60. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak SL 2017., L 135, str. 46.) i, kao drugo, ove Provedbene odluke.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Europska komisija snosit će, osim vlastitih, i troškove ClientEartha, European Environmental Bureaua (EEB), The International Chemical Secretariata i International POPs Elimination Networka (IPEN).

                  3.

                  Kraljevina Švedska i Europska agencija za kemikalije (ECHA) snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 300, 11. 9. 2017.


title: Predmet T-281/21: Tužba podnesena 21. svibnja 2021. – Nowhere/EUIPO – Junguo Ye (APE TEES)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/40

      Tužba podnesena 21. svibnja 2021. – Nowhere/EUIPO – Junguo Ye (APE TEES)
      (Predmet T-281/21)
      (2021/C 289/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Nowhere Co. Ltd (Tokyo, Japan) (zastupnik: R. Kunze, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Junguo Ye (Elche, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: Prijava figurativnog žiga Europske unije APE TEES u crnoj i smeđoj boji – prijava za registraciju br. 14 319 578

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. veljače 2021. u predmetu R 2474/2017-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući one nastale pred odjelom za prigovore i žalbenim vijećem EUIPO-a.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-303/21: Tužba podnesena 31. svibnja 2021. – FC/EASO

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/46

      Tužba podnesena 31. svibnja 2021. – FC/EASO
      (Predmet T-303/21)
      (2021/C 289/62)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: FC (zastupnik: B. Christianos, odvjetnik)

         Tuženik: Europski potporni ured za azil (EASO)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku o odbijanju žalbe koju je tužitelj podnio 26. ožujka 2021. na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova koje je imao tužitelj.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj iznosi sljedeće tužbene razloge:
      Pobijana odluka sadržava povredu načela ekonomičnosti postupka i povredu prava na djelotvornu sudsku zaštitu tužitelja, na temelju sljedećih argumenata:

                  1.

                  povreda tužiteljičinih prava obrane jer tuženik i dalje ne povezuje stegovni postupak s pogreškama i povredama temeljnih prava koje je tuženik počinio u prethodnoj fazi, odnosno u početnoj fazi stegovnog postupka, a koji proizvode učinke i u drugoj fazi stegovnog postupka, i

                  2.

                  povreda tužiteljičina prava na saslušanje.


title: Predmet T-313/21: Tužba podnesena 3. lipnja 2021. – SAS Cargo Group i dr./Komisija

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/49

      Tužba podnesena 3. lipnja 2021. – SAS Cargo Group i dr./Komisija
      (Predmet T-313/21)
      (2021/C 289/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Danska), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Švedska), SAS AB (Stockholm) (zastupnici: B. Creve, M. Kofmann, J. Killick i G. Forwood, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  naloži Europskoj uniji, koju zastupa Europska komisija, da:

                              (a)

                              tužiteljima plati naknadu štete u iznosu od 14 438 793,21 eura za štetu nastalu Komisijinim propustom da plati točan iznos kamate na nadoknađenu novčanu kaznu za razdoblje između 15. veljače 2011. i 8. ožujka 2016., u skladu s člankom 266. prvim stavkom UFEU-a, na temelju presude od 16. prosinca 2015., SAS Cargo Group A/S i dr./Komisija (predmet T-56/11) ili, u protivnom, iznos naknade štete za razdoblje i po kamatnoj stopi koje da Sud smatra primjerenim;

                              (b)

                              tužiteljima plati kamate po stopi koju je utvrdila Europska središnja banka (ESB) za svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za 3,5 postotna boda, na naknadu štete iz točke (a) od 8. ožujka 2016. do potpune isplate, s kamatama koje su jednostavne kamate do 4. veljače 2021. i složene kamate od 5. veljače 2021., ili, u protivnom, plati kamate na naknadu štete iz točke (a) za razdoblje, po kamatnoj stopi i prema metodi izračuna (jednostavna ili složena) koju Sud smatra primjerenom;

                  —

                  poništi odluku Europske komisije od 25. ožujka 2021. kojom se odbija zahtjev tužiteljâ za naknadu izvanugovorne štete;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužiteljâ.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe za naknadu štete tužitelji ističu jedan tužbeni razlog u kojem tvrde da im Komisija nije platila točan iznos kamata nakon poništenja Odluke Komisije C(2010) 7694 final od 9. studenoga 2010. o postupku primjene članka 101. UFEU-a, članka 53. Sporazuma o EGP-u i članka 8. Sporazuma o zračnom prometu između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije (predmet A/39258 – Zračni prijevoz tereta).
      U prilog osnovanosti tužbe za poništenje tužitelji ističu dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je u pobijanoj odluci počinjena pogreška koja se tiče prava utvrđenjem da je zahtjev tužiteljâ s osnova izvanugovorne odgovornosti na temelju članka 340. UFEU-a zastario u skladu s člankom 46. Statuta.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je u pobijanoj odluci počinjena pogreška koja se tiče prava pozivanjem na članak 85.a stavak 2. Uredbe Komisije br. 2342/2002 pri odbijanju zahtjeva tužiteljâ za naknadu štete, u situaciji kada (i.) Uredba br. 2342/2002 nije bila primjenjiva u relevantno vrijeme, i kada (ii.) poštovanje članka 90. Uredbe br. 1268/2012 (i mutatis mutandis članka 85.a stavka 2. Uredbe Komisije br. 2342/2002) ne oslobađa Komisiju od obveze plaćanja zateznih kamata u skladu s člankom 266. prvim stavkom UFEU-a.


title: Predmet T-316/21: Tužba podnesena 6. lipnja 2021. – Worldwide Machinery/EUIPO – Scaip (SUPERIOR MANUFACTURING)

text:
               19.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/51

      Tužba podnesena 6. lipnja 2021. – Worldwide Machinery/EUIPO – Scaip (SUPERIOR MANUFACTURING)
      (Predmet T-316/21)
      (2021/C 289/69)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Worldwide Machinery Ltd (Channelview, Texas, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: B. Woltering, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Scaip SpA (Parma, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementima SUPERIOR MANUFACTURING – žig Europske unije br. 11 385 333

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25/03/2021 u predmetu R 873/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u cijelosti i odluku Odjela za poništaje od 12. ožujka 2020. u [postupku] za brisanje br. 28 762 C u dijelu u kojem je odbijen zahtjev za opoziv žiga Europske unije (br. 11 385 333);

                  —

                  opozove osporavani žig Europske unije za sljedeće proizvode: Razred 12.: samohodni strojevi za gradnju naftovoda, plinovoda i vodovoda; vozila za kopneno kretanje, to jest samohodna oprema za postavljanje cijevi; kompleti za prenamjenu vozila za kopneno kretanje na gusjenicama u vozila za kopneno kretanje sa samohodnom opremom za postavljanje cijevi; kante za prosijavanje; usisne čaše za dizanje; samohodni strojevi za savijanje cijevi;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Općim sudom.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 58. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet C-597/19: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Ondernemingsrechtbank Antwerpen – Belgija) – Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA („Zahtjev za prethodnu odluku – Intelektualno vlasništvo – Autorsko pravo i srodna prava – Direktiva 2001/29/EZ – Članak 3. stavci 1. i 2. – Pojam „stavljanje na raspolaganje javnosti” – Preuzimanje datoteke koja sadržava zaštićeno djelo preko mreže ravnopravnih članova (peer-to-peer) i istodobno stavljanje na raspolaganje za učitavanje njezinih dijelova – Direktiva 2004/48/EZ – Članak 3. stavak 2. – Zlouporaba mjera, postupaka i pravnih sredstava – Članak 4. – Osobe ovlaštene za podnošenje zahtjeva za primjenu mjera, postupaka i pravnih sredstava – Članak 8. – Pravo na informaciju – Članak 13. – Pojam „šteta” – Uredba (EU) 2016/679 – Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točka (f) – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Zakonitost obrade – Direktiva 2002/58/EZ – Članak 15. stavak 1. – Zakonske mjere za ograničavanje opsega prava i obveza – Temeljna prava – Članci 7. i 8., članak 17. stavak 2. i članak 47. prvi stavak Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/2

      Presuda Suda (peto vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Ondernemingsrechtbank Antwerpen – Belgija) – Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA
      (Predmet C-597/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava - Direktiva 2001/29/EZ - Članak 3. stavci 1. i 2. - Pojam „stavljanje na raspolaganje javnosti” - Preuzimanje datoteke koja sadržava zaštićeno djelo preko mreže ravnopravnih članova (peer-to-peer) i istodobno stavljanje na raspolaganje za učitavanje njezinih dijelova - Direktiva 2004/48/EZ - Članak 3. stavak 2. - Zlouporaba mjera, postupaka i pravnih sredstava - Članak 4. - Osobe ovlaštene za podnošenje zahtjeva za primjenu mjera, postupaka i pravnih sredstava - Članak 8. - Pravo na informaciju - Članak 13. - Pojam „šteta” - Uredba (EU) 2016/679 - Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točka (f) - Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka - Zakonitost obrade - Direktiva 2002/58/EZ - Članak 15. stavak 1. - Zakonske mjere za ograničavanje opsega prava i obveza - Temeljna prava - Članci 7. i 8., članak 17. stavak 2. i članak 47. prvi stavak Povelje Europske unije o temeljnim pravima”)
      (2021/C 310/02)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited

         Tuženik: Telenet BVBA

         uz sudjelovanje: Proximus NV, Scarlet Belgium NV

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavke 1. i 2. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu treba tumačiti na način da učitavanje s terminalne opreme korisnika mreže ravnopravnih članova (peer-to-peer) na takvu opremu drugih korisnika te mreže dijelova, koje je navedeni korisnik prethodno preuzeo, medijske datoteke koja sadržava zaštićeno djelo – iako su ti dijelovi kao takvi upotrebljivi tek nakon određenog postotka preuzimanja – predstavlja stavljanje na raspolaganje javnosti u smislu te odredbe. Nije relevantno to što zbog postavki programa za razmjenu BitTorrent klijent automatski dolazi do učitavanja kada je korisnik, s čije terminalne opreme dolazi do navedenog učitavanja, pristao na taj program davanjem svoje suglasnosti za njegovu primjenu nakon što je o njegovim značajkama bio propisno obaviješten.

                  2.

                  Direktivu 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva treba tumačiti na način da se osoba koja je ugovorni nositelj određenih prava intelektualnog vlasništva, ali se tim pravima sama ne koristi, nego samo od navodnih počinitelja povrede potražuje naknadu štete, u načelu može koristiti mjerama, postupcima i pravnim sredstvima predviđenima u poglavlju II. te direktive, osim ako se u skladu s općom obvezom predviđenom njezinim člankom 3. stavkom 2. te na temelju sveobuhvatne i detaljne ocjene ne utvrdi da njezin zahtjev predstavlja zlouporabu. Konkretno, kada je riječ o zahtjevu za otkrivanje informacija na temelju članka 8. navedene direktive, treba ga također odbiti ako je neopravdan ili nerazmjeran, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

                  3.

                  Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točku (f) Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka), u vezi s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., treba tumačiti na način da mu se u načelu ne protivi ni to da nositelj prava intelektualnog vlasništva odnosno treća strana za njegov račun sustavno bilježe IP adrese korisnika mreže ravnopravnih članova (peer-to-peer) čiji su internetski priključci navodno bili korišteni u aktivnostima koje povrjeđuju pravo ni otkrivanje imena i poštanskih adresa tih korisnika tom nositelju ili trećoj strani kako bi mu se omogućilo da pred građanskim sudom pokrene postupak za naknadu štete koju su mu navedeni korisnici navodno prouzročili, pod uvjetom, međutim, da su inicijative i zahtjevi u tom smislu navedenog nositelja odnosno takve treće strane opravdani, razmjerni i da ne predstavljaju zlouporabu te da njihovu pravnu osnovu čini nacionalna zakonodavna mjera, u smislu članka 15. stavka 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, kojom se ograničava opseg pravila propisanih člancima 5. i 6. te direktive, kako je izmijenjena.

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.


title: Spojeni predmeti C-58/20 i C-59/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht – Austrija) – K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, prije Finanzamt Linz („Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 135. stavak 1. – Izuzeća – Upravljanje posebnim investicijskim fondovima – Eksternalizacija – Usluge koje pruža treća osoba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/7

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzgericht – Austrija) – K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, prije Finanzamt Linz
      (Spojeni predmeti C-58/20 i C-59/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 135. stavak 1. - Izuzeća - Upravljanje posebnim investicijskim fondovima - Eksternalizacija - Usluge koje pruža treća osoba”)
      (2021/C 310/07)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)

         Tuženik: Finanzamt Österreich, prije Finanzamt Linz

         Izreka

      Članak 135. stavak 1. točku (g) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da izuzeće iz te odredbe obuhvaća isporuke usluga koje treće osobe pružaju društvima za upravljanje posebnim investicijskim fondovima, poput usluge obavljanja poreznih zadaća koje se sastoje od osiguranja da se prihodi fonda koje su primili imatelji udjela oporezuju u skladu s nacionalnim zakonom i usluge dodjele prava na korištenje računalnim programom koji služi isključivo za izračune koji su bitni za upravljanje rizicima i mjerenje uspješnosti, ako su usko povezane s upravljanjem posebnim investicijskim fondovima i ako se pružaju isključivo u svrhe upravljanja takvim fondovima, čak i ako te isporuke usluga nisu u cijelosti eksternalizirane.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet C-153/20 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. lipnja 2021. – Republika Litva/Europska komisija, Češka Republika („Žalba – Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) – Izdaci isključeni iz financiranja Europske unije – Izdaci nastali Republici Litvi – Uredba (EU) br. 65/2011 – Upravna kontrola – Kontrola na terenu – Kvaliteta kontrola – Kvaliteta podnositeljâ zahtjeva – Umjetno stvoreni uvjeti – Izdaci nastali u okviru projekata”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/8

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 17. lipnja 2021. – Republika Litva/Europska komisija, Češka Republika
      (Predmet C-153/20 P) (1)

      („Žalba - Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) - Izdaci isključeni iz financiranja Europske unije - Izdaci nastali Republici Litvi - Uredba (EU) br. 65/2011 - Upravna kontrola - Kontrola na terenu - Kvaliteta kontrola - Kvaliteta podnositeljâ zahtjeva - Umjetno stvoreni uvjeti - Izdaci nastali u okviru projekata”)
      (2021/C 310/08)
      Jezik postupka: litavski

         Stranke

         Žalitelj: Republika Litva (zastupnici: R. Dzikovič i K. Dieninio, agenti)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: A. Sauka i A. Steiblytė, agenti), Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Pavliš i J. Vláčil, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Republici Litvi nalaže se da, uz vlastite, snosi i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Češka Republika snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 215, 29. 6. 2020.


title: Predmet C-641/20: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 5. svibnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail de Liège – Belgija) – VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS) („Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Direktiva 2008/115/EZ – Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom – Odluka o vraćanju – Sudski postupak – Privremeno pravo boravka i pravo na socijalnu pomoć za vrijeme trajanja postupka o pravnom lijeku”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/8

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 5. svibnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal du travail de Liège – Belgija) – VT/Centre public d'action sociale de Líège (CPAS)
      (Predmet C-641/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Direktiva 2008/115/EZ - Vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom - Odluka o vraćanju - Sudski postupak - Privremeno pravo boravka i pravo na socijalnu pomoć za vrijeme trajanja postupka o pravnom lijeku”)
      (2021/C 310/09)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal du travail de Liège

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VT

         Tuženik: Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)

         Izreka

      Članke 5. i 13. Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, u vezi s člankom 19. stavkom 2. i člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, te članak 14. stavak 1. točku (b) te direktive treba tumačiti na način im se protivi nacionalno zakonodavstvo koje ne priznaje suspenzivni učinak po samom zakonu pravnom lijeku koji je državljanin treće zemlje podnio protiv odluke o vraćanju, u smislu članka 3. točke 4. navedene direktive, koja je u odnosu na njega donesena nakon što mu je nadležno tijelo ukinulo status izbjeglice na temelju članka 11. Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite, i paralelno s time, privremeno pravo boravka i preuzimanje brige o njegovim osnovnim potrebama do donošenja odluke o tom pravnom lijeku, u iznimnom slučaju kad bi posljedica izvršenja te odluke bilo izlaganje tog državljanina, koji boluje od teške bolesti, ozbiljnoj opasnosti od teškog i nepovratnog pogoršanja njegova zdravstvenog stanja. U tom smislu, nacionalni sud pred kojim se vodi postupak čiji je ishod povezan s eventualnom suspenzijom učinaka odluke o vraćanju, treba smatrati da je učinak pravnog lijeka podnesenog protiv te odluke po samom zakonu suspenzivne naravi, jer taj pravni lijek sadržava argumentaciju – koja nije očito neutemeljena – čija je svrha dokazati da bi izvršenje te odluke državljanina treće zemlje izložilo ozbiljnoj opasnosti od teškog i nepovratnog pogoršanja njegova zdravstvenog stanja.

         (1)  SL C 44, 8. 2. 2021.


title: Predmet C-699/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2020. uputio Sąd Rejonowy w Nysie (Poljska) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. prosinca 2020. uputio Sąd Rejonowy w Nysie (Poljska) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP
      (Predmet C-699/20)
      (2021/C 310/12)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy w Nysie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB

         Tuženik: AP
      Rješenjem od 8. lipnja 2021. Sud Europske unije (šesto vijeće) proglasio je zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy w Nysie, II Wydział Karny (Općinski sud u Nysi, II. kazneni odjel, Poljska) očito nedopuštenim.


title: Predmet T-415/20: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – KT/EIB („Javna služba – Osoblje EIB-a – Stegovni postupak – Otkaz zbog teške povrede dužnosti – Prava obrane – Saslušanje svjedokâ – Delegiranje ovlasti – Priprema pobijane odluke – Razuman rok – Nepristranost – Zaštita osobnih podataka – Proporcionalnost”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/25

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – KT/EIB
      (Predmet T-415/20) (1)

      („Javna služba - Osoblje EIB-a - Stegovni postupak - Otkaz zbog teške povrede dužnosti - Prava obrane - Saslušanje svjedokâ - Delegiranje ovlasti - Priprema pobijane odluke - Razuman rok - Nepristranost - Zaštita osobnih podataka - Proporcionalnost”)
      (2021/C 310/32)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: KT (zastupnik: L. Levi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska investicijska banka (zastupnici: K. Carr i M. Loizou, agenti, uz asistenciju A. Duron, odvjetnica)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a i članka 50.a Statuta Suda Europske unije za poništenje odluke EIB-a od 24. ožujka 2020. kojom se tužiteljici na temelju stegovnog postupka daje otkaz zbog teške povrede dužnosti, bez prethodne obavijesti, ali uz dodjelu otpremnine.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi KT nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, i troškova Europske investicijske banke (EIB).

         (1)  SL C 297, 7. 9. 2020.


title: Predmet T-198/20: Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – Shindler i dr./Vijeće („Tužba za poništenje – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma – Odluka Vijeća o sklapanju Sporazuma o povlačenju – Državljani Ujedinjene Kraljevine – Gubitak građanstva Unije – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/27

      Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – Shindler i dr./Vijeće
      (Predmet T-198/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma - Odluka Vijeća o sklapanju Sporazuma o povlačenju - Državljani Ujedinjene Kraljevine - Gubitak građanstva Unije - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2021/C 310/35)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italija) i 9 drugih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer, R. Meyer i J. Ciantar, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično ili potpuno poništenje, s jedne strane, Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 2020., L 29, str. 7.) i, s druge strane, Odluke Vijeća (EU) 2020/135 od 30. siječnja 2020. o sklapanju Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 2020., L 29, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Europska komisija i British in Europe

                  3.

                  Harryju Shindleru i drugim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, troškova Vijeća Europske unije, uz iznimku onih koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

                  4.

                  H. Shindler i drugi tužitelji čija se imena nalaze u prilogu, Vijeće, Komisija i British in Europe snosit će svaki vlastite troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-565/20: Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2021. – TrekStor/EUIPO – Zagg (Zaštitne navlake za računalnu opremu) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje zaštitne navlake za računalnu opremu – Razlog ništavosti – Neovlaštena uporaba djela zaštićenog autorskim pravom države članice – Članak 25. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Zahtjev za saslušanje svjedoka – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/34

      Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2021. – TrekStor/EUIPO – Zagg (Zaštitne navlake za računalnu opremu)
      (Predmet T-565/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje zaštitne navlake za računalnu opremu - Razlog ništavosti - Neovlaštena uporaba djela zaštićenog autorskim pravom države članice - Članak 25. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Zahtjev za saslušanje svjedoka - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 310/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: TrekStor GmbH (Bensheim, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch iet N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zagg Inc. (Midvale, Utah, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Schmitz i M. Breuer, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. lipnja 2020. (predmet R 297/2019 – 3) koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava TrekStor i Zagg.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu TrekStor GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 378, 9. 11. 2020.


title: Predmet T-312/21: Tužba podnesena 2. lipnja 2021. – SY/Komisija

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/36

      Tužba podnesena 2. lipnja 2021. – SY/Komisija
      (Predmet T-312/21)
      (2021/C 310/48)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: SY (zastupnik: T. Walberer, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da u skladu s člankom 270. UFEU-a, člankom 91. stavkom 1. Pravilnika o osoblju za dužnosnike te člancima 263. i 265. UFEU-a:

                  —

                  poništi popis uspješnih kandidata na natječaju EPSO/AD/374/19-1, odluke o zapošljavanju kandidata uvrštenih na popis uspješnih kandidata, odluke povjerenstva za odabir od 21. travnja 2021. i 14. siječnja 2021. o tužiteljevu neuvrštavanju na popis uspješnih kandidata u području prava tržišnog natjecanja, Dopunu Obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/374/19-1 od 5. studenoga 2020. i poziv tužitelju od 20. studenoga 2020.,

                  —

                  podredno prethodnom, poništi odluke povjerenstva za odabir od 21. travnja 2021. i 14. siječnja 2021. koje se odnose na tužitelja i tuženiku u presudi dâ potrebne konkretne smjernice za zakonitu ponovnu uspostavu tužiteljeva pravnog položaja prije povreda prava, koje tuženiku omogućavaju da tužitelja, neposredno odnosno nakon ponovne ocjene njegove izvedbe, uvrsti na popis uspješnih kandidata, kao i da poništi Dopunu Obavijesti o otvorenom natječaju – EPSO/AD/374/19-1 od 5. studenoga 2020. i poziv tužitelju od 20. studenoga 2020.,

                  —

                  utvrdi da je tuženik, time što je propustio donijeti odluku povodom tužiteljeve upravne žalbe od 17. siječnja 2021., povrijedio članak 265. UFEU-a

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je naknadna retroaktivna izmjena natječaja nezakonita zbog nepostojanja pravne osnove, zbog prava koja su joj suprotstavljena i zbog povrede pravne jasnoće, obveze obrazlaganja i prava sudjelovanja.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi nediskriminacije u odnosu na tužiteljevu postojeću bolest zato što mu je tuženik propustio osigurati potrebne prilagođene uvjete za ispit.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tužitelj zbog kašnjenja bio diskriminiran u odnosu na sudionike u potpuno elektroničkom Assessment Centeru.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tužitelj bio diskriminiran u odnosu na tuženikove suradnike.


title: Predmet C-249/20 P: Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. studenoga 2021. – Europska komisija/UG („Žalba – Javna služba – Član ugovornog osoblja – Ugovor na neodređeno vrijeme – Otkaz – Razlozi za otkaz – Iskrivljavanje – Neimovinska šteta – Dopuštenost – Propuštanje odlučivanja o dijelu tužbenog zahtjeva”)

text:
               31.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 51/9

      Presuda Suda (deseto vijeće) od 25. studenoga 2021. – Europska komisija/UG
      (Predmet C-249/20 P) (1)

      („Žalba - Javna služba - Član ugovornog osoblja - Ugovor na neodređeno vrijeme - Otkaz - Razlozi za otkaz - Iskrivljavanje - Neimovinska šteta - Dopuštenost - Propuštanje odlučivanja o dijelu tužbenog zahtjeva”)
      (2022/C 51/10)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin i L. Radu Bouyon, agenti)

         Druga stranka u postupku: UG (zastupnici: u početku M. Richard i P. Junqueira de Oliveira, a zatim M. Richard, odvjetnici)

         Izreka

                  1.

                  Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 2. travnja 2020., UG/Komisija (T-571/17, neobjavljena, EU:T:2020:141) u dijelu u kojem je poništena odluka Europske komisije od 17. listopada 2016. o prestanku ugovora o radu na neodređeno vrijeme osobe UG, utvrđeno postojanje nezakonitosti koja može dovesti do odgovornosti te institucije i odbačen kao nedopušten dio tužbenog zahtjeva osobe UG koji se temelji na naknadi neimovinske štete.

                  2.

                  Predmet se vraća na ponovno odlučivanje Općem sudu Europske unije.

                  3.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.

         (1)  SL C 348, 19. 10. 2020.


title: Predmet C-96/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. veljače 2022. uputio pelo Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               16.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 198/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. veljače 2022. uputio pelo Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Predmet C-96/22)
      (2022/C 198/35)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A.

         Druga stranka u žalbenom postupku: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Čine li količinska ograničenja uvoza ili mjere s istovrsnim učinkom, u smislu članka 34. UFEU-a, količinska ograničenja puštanja u potrošnju koja su utvrđena člankom 106. CIEC-a, s obzirom na to da se tim člankom propisuje da subjekti mogu tijekom zadnjeg četveromjesečja svake godine staviti na tržište količine cigareta koje ne prekoračuju prosječnu mjesečnu količinu cigareta puštenih u potrošnju tijekom prethodnih 12 mjeseci?

                  2.

                  Protivi li se pravilima o obračunavanju trošarina uvedenima člancima 7. i 9. Direktive Vijeća 2008/118/EZ (1) od 16. prosinca 2008. oporezivanje po stopi koja je bila na snazi na datum podnošenja zaključne prijave količina cigareta koje prekoračuju količinsko ograničenje puštanja u potrošnju koje je predviđeno člankom 106. stavkom 2. CIEC-a, u skladu sa stavkom 7. tog članka?

         (1)  Direktiva Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (SL 2009., L 9, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 174.): članci 7. i 9.


title: Predmet T-196/20: Tužba podnesena 10. travnja 2020. – Chanel protiv EUIPO-a – Inovative Cosmetic Concepts (INCOCO)

text:
               15.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 201/40

      Tužba podnesena 10. travnja 2020. – Chanel protiv EUIPO-a – Inovative Cosmetic Concepts (INCOCO)
      (Predmet T-196/20)
      (2020/C 201/53)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Francuska) (zastupnik: J. Passa, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Innovative Cosmetic Concepts LLC (Clifton, New Jersey, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija verbalnog žiga INCOCO u kojoj je naznačena Europska unija – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 189 828

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. siječnja 2020. u predmetu R 194/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda načela dobre uprave.


title: Predmet T-20/20: Rješenje Općeg suda od 23. travnja 2020. – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis protiv Parlamenta

text:
               15.6.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 201/56

      Rješenje Općeg suda od 23. travnja 2020. – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis protiv Parlamenta
      (Predmet T-20/20) (1)

      (2020/C 201/73)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-803/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2019. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – TN protiv WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/2

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 31. listopada 2019. uputio Oberster Gerichtshof (Austrija) – TN protiv WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP
      (Predmet C-803/19)
      (2020/C 247/02)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Oberster Gerichtshof

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: TN

         Tuženik: WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

         Druga stranka: UO
      Sud Europske unije (osmo vijeće) je rješenjem od 28. svibnja 2020. odlučio na sljedeći način:
      Članak 35. stavak 1. u vezi s člankom 36. stavkom 1. Direktive 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju i članak 185. stavak 1. u vezi s člankom 186. stavkom 1. Direktive 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo u skladu s kojim je u slučaju otkazivanja ugovora o osiguranju koje izvrši ugovaratelj osiguranja, porez na premije osiguranja koji duguje taj ugovaratelj osiguranja, a koji je osiguravatelj naplatio i isplatio ga državi, isključen iz iznosâ koje taj osiguravatelj mora vratiti tom ugovaratelju osiguranja, tako da potonji mora tražiti povrat tog poreza od porezne uprave ili, ovisno o slučaju, zahtijevati naknadu štete od osiguravatelja, pod uvjetom da postupovna pravila koja se u skladu s mjerodavnim pravom primjenjuju na ugovor o osiguranju kako bi se ostvario povrat iznosa plaćenih na temelju navedenog poreza nisu takva da dovode u pitanje djelotvornost prava na otkazivanje koje pravo Unije dodjeljuje ugovaratelju osiguranja, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.


title: Predmet C-52/20 P: Žalba koju je 30. siječnja 2020. podnio K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 21. studenoga 2019. u predmetu T-527/18, K.A. Schmersal Holding protiv EUIPO-a – Tecnium (tec.nicum)

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/3

      Žalba koju je 30. siječnja 2020. podnio K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 21. studenoga 2019. u predmetu T-527/18, K.A. Schmersal Holding protiv EUIPO-a – Tecnium (tec.nicum)
      (Predmet C-52/20 P)
      (2020/C 247/03)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (zastupnik: A. Haudan, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem od 28. svibnja 2020. Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da žalba nije dopuštena i da društvo K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG snosi vlastite troškove.


title: Predmet C-83/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2020. (ispravak od 16. travnja 2020.) uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – BPC Lux 2 Sàrl i drugi protiv Banco de Portugal i drugih

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2020. (ispravak od 16. travnja 2020.) uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – BPC Lux 2 Sàrl i drugi protiv Banco de Portugal i drugih
      (Predmet C-83/20)
      (2020/C 247/06)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Supremo Tribunal Administrativo

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: BPC Lux 2 Sàrl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sàrl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sàrl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group S.A.

         Druge stranke u postupku: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pravo Unije, osobito čl[anak] 17. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima] i Direktivu 2014/59/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, osobito njezine članke 36., 73. i 74., tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis, poput prethodno navedenog, koji je primijenjen u okviru mjere sanacije koja se sastoji od osnivanja prijelazne institucije i odvajanja imovine i kojim se, zbog djelomičnog prenošenja navedene direktive, i prije isteka roka za njezino prenošenje:

                              a)

                              nije predvidjelo pravično, oprezno i realistično vrednovanje imovine i obveza kreditne institucije u sanaciji, prije donošenja te mjere;

                              b)

                              nije predvidjelo plaćanje eventualne naknade štete na temelju vrednovanja iz prethodne točke (a) instituciji u sanaciji ili, ovisno o slučaju, imateljima udjela ili drugih vlasničkih instrumenata te se umjesto toga samo predvidjelo da se eventualna razlika u prihodima koju je prodajom ostvarila prijelazna banka vraća prvotnoj kreditnoj instituciji ili u njezinu stečajnu masu;

                              c)

                              nije predvidjelo da dioničari institucije u sanaciji imaju pravo na iznos koji nije manji od iznosa za koji se smatra da bi dobili da je institucija u cijelosti likvidirana u redovnom postupku u slučaju insolventnosti nego se taj mehanizam zaštite predvidio samo za vjerovnike čije tražbine nisu prenesene; i

                              d)

                              nije predvidjelo vrednovanje neovisno od onog iz točke (a) kojim se utvrđuje bi li se prema dioničarima i vjerovnicima postupilo povoljnije da se nad kreditnom institucijom u sanaciji pokrenuo redovni postupak u slučaju insolventnosti?

                  2.

                  S obzirom na sudsku praksu Suda iz presude od 18. prosinca 1997., Inter-Environnement Wallonie [predmet C-129/96 (2), sudska praksa koju je navedeni sud kasnije više puta primijenio], može li se nacionalnim propisom poput onog o kojem je riječ u ovom predmetu i kojim je djelomično prenesena Direktiva 2014/59/EU, ozbiljno ugroziti, u okviru mjere sanacije, postizanje cilja koji se propisuje navedenom direktivom, osobito njezinim člancima 36., 73. i 74.?

         (1)  SL 2014., L 173, str. 190.

         (2)  EU:C:1997:628


title: Predmet C-97/20 P: Žalba koju je 24. veljače 2020. podnio Société des produits Nestlé SA protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 19. prosinca 2019. u predmetu T-40/19, Amigüitos pets & life protiv EUIPO-a – Société des produits Nestlé

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/5

      Žalba koju je 24. veljače 2020. podnio Société des produits Nestlé SA protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 19. prosinca 2019. u predmetu T-40/19, Amigüitos pets & life protiv EUIPO-a – Société des produits Nestlé
      (Predmet C-97/20 P)
      (2020/C 247/07)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Société des produits Nestlé SA (zastupnici: A. Jaeger-Lenz, C. Elkemann i A. Lambrecht, Rechtsanwälte)

         Druge stranke u postupku: Amigüitos pets & life SA (zastupnik: N.A. Fernández Fernández-Pacheco, abogado), Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      Rješenjem od 4. lipnja 2020., Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) odlučilo je ne dopustiti žalbu i naložilo žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-110/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. veljače 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Regione Puglia protiv Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare i dr.

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. veljače 2020. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Regione Puglia protiv Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare i dr.
      (Predmet C-110/20)
      (2020/C 247/08)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Regione Puglia

         Druge stranke u postupku: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dei beni e delle attività culturali e del turismo, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Commissione tecnica di verifica dell’impatto ambientale

         Prethodna pitanja

      Treba li Direktivu 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. (1) tumačiti na način da joj se protivi nacionalno zakonodavstvo, poput onog opisanog, kojim se, s jedne strane, područje određene veličine utvrđuje najboljim mogućim u svrhu davanja odobrenja za istraživanje ugljikovodika te se ono dodjeljuje na određeno vrijeme (u predmetnom slučaju područje od 750 četvornih kilometara na šest godina), a s druge se strane omogućuje prekoračivanje tih ograničenja davanjem više dozvola za istraživanje povezanih s istim subjektom, pod uvjetom da su izdane u zasebnim upravnim postupcima?

         (1)  Direktiva 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika (SL 1994., L 164, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 5.)


title: Predmet C-131/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2020. uputio Landesgericht Linz (Austrija) – ZK, AL protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2020. uputio Landesgericht Linz (Austrija) – ZK, AL protiv Deutsche Lufthansa AG
      (Predmet C-131/20)
      (2020/C 247/09)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesgericht Linz

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: ZK, AL

         Tuženik: Deutsche Lufthansa AG
      Predmet je rješenjem Suda od 14. svibnja 2020. brisan iz sudskog upisnika.


title: Predmet C-163/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. travnja 2020. uputio Bundesfinanzgericht (Austrija) – AZ protiv Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. travnja 2020. uputio Bundesfinanzgericht (Austrija) – AZ protiv Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln
      (Predmet C-163/20)
      (2020/C 247/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzgericht

         Stranke glavnog postupka

         Žaliteljica: AZ

         Tuženo tijelo: Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 18. i članak 45. stavak 1. UFEU-a, članak 7. stavke 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 492/2011 (1), članak 4., članak 5. točku (b), članak 7. i članak 67. Uredbe (EZ) br. 883/2004 (2) te članak 60. stavak 1. drugu rečenicu Uredbe (EZ) br. 987/2009 (3) tumačiti na način da im se protivi primjena nacionalnog propisa kojim se predviđa da obiteljski doplatak za dijete koje stvarno stalno ne boravi u državi članici koja ga isplaćuje nego u nekoj drugoj državi članici Europske unije, državi potpisnici Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru ili Švicarskoj treba prilagoditi na temelju usporedne razine cijena koju je za tu državu utvrdio Statistički ured Europske unije u odnosu na državu članicu koja isplaćuje obiteljski doplatak?

         (1)  Uredba (EZ) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji (SL 2011., L 141, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 264.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2004., L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160.)

         (3)  Uredba (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2009., L 284, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 171.)


title: Predmet T-83/19: Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – AL protiv Komisije („Javna služba – Posebni savjetnici – Imenovanje na radno mjesto predstavnika Unije u međunarodnom organu partnerstva Unije – Imenovanje druge osobe za predstavnika Unije – Legitimna očekivanja – Pravo na saslušanje – Načelo dobre uprave i dužnost brižnog postupanja – Odgovornost”)

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/9

      Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – AL protiv Komisije
      (Predmet T-83/19) (1)

      („Javna služba - Posebni savjetnici - Imenovanje na radno mjesto predstavnika Unije u međunarodnom organu partnerstva Unije - Imenovanje druge osobe za predstavnika Unije - Legitimna očekivanja - Pravo na saslušanje - Načelo dobre uprave i dužnost brižnog postupanja - Odgovornost”)
      (2020/C 247/14)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: AL (zastupnici: S. Rodrigues i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Vernier i I. Melo Sampaio, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje prešutne odluke o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za naknadu štete podnesenog 19. prosinca 2017. i odluke od 12. studenoga 2018. o odbijanju tužiteljeve žalbe i, s druge strane, naknada imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi AL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 122, 1. 4. 2019.


title: Predmet T-100/19: Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – L. Oliva Torras protiv EUIPO-a – Mecánica del Frío (Spojnice za vozila) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašavanje ništavosti – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje spojnicu za spajanje uređaja za hlađenje ili klimatizaciju s motornim vozilom – Jedini zahtjev za preinaku – Implicitni zahtjev za poništenje – Dopuštenost – Razlog ništavosti – Nepoštovanje uvjeta zaštite – Članci 4. do 9. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Opseg ispitivanja koje provodi žalbeno vijeće – Stajalište žalbenog vijeća o nepoštovanju uvjeta zaštite tijekom postupka – Drugačiji zaključak u pobijanoj odluci – Obveza obrazlaganja – Članak 62. i članak 63. stavak 1. druga rečenica Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/10

      Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – L. Oliva Torras protiv EUIPO-a – Mecánica del Frío (Spojnice za vozila)
      (Predmet T-100/19) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašavanje ništavosti - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje spojnicu za spajanje uređaja za hlađenje ili klimatizaciju s motornim vozilom - Jedini zahtjev za preinaku - Implicitni zahtjev za poništenje - Dopuštenost - Razlog ništavosti - Nepoštovanje uvjeta zaštite - Članci 4. do 9. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Opseg ispitivanja koje provodi žalbeno vijeće - Stajalište žalbenog vijeća o nepoštovanju uvjeta zaštite tijekom postupka - Drugačiji zaključak u pobijanoj odluci - Obveza obrazlaganja - Članak 62. i članak 63. stavak 1. druga rečenica Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2020/C 247/15)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: L. Oliva Torras, S.A. (Manresa, Španjolska) (zastupnici: E. Sugrañes Coca i D. Caballero Pérez, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Mecánica del Frío, S.L. (Cornellá de Llobregat, Španjolska) (zastupnik: J. Torras Toll, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. studenoga 2018. (predmet R 1397/2017-3) koja se odnosi na postupak za proglašavanje ništavosti između društava L. Oliva Torras i Mecánica del Frío.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka trećeg žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 19. studenoga 2018. (predmet R 1397/2017-3).

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  EUIPO će, osim vlastitih troškova, snositi i troškove društva L. Oliva Torras, SA.

                  4.

                  Društvo Mecánica del Frío, SL snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 139, 15. 4. 2019.


title: Predmet T-131/19: Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – Oosterbosch protiv Parlamenta („Javna služba – Ugovorno osoblje – Primici od rada – Naknada za rad u smjenama – Članak 56.a Pravilnika – Pravna sigurnost – Načelo zakonitosti – Pojam noćnog rada”)

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/10

      Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – Oosterbosch protiv Parlamenta
      (Predmet T-131/19) (1)

      („Javna služba - Ugovorno osoblje - Primici od rada - Naknada za rad u smjenama - Članak 56.a Pravilnika - Pravna sigurnost - Načelo zakonitosti - Pojam noćnog rada”)
      (2020/C 247/16)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Marc Oosterbosch (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnica)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Windisch i C. González Argüelles, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži poništenje tužiteljevih obračunskih isprava za isplatu plaće za ožujak, travanj i lipanj 2018. godine.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Marcu Oosterboschu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet T-646/19: Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – eSky Group IP protiv EUIPO-a – Gröpel (e) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava figurativnog žiga Europske unije e – Raniji međunarodni figurativni žig e – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               27.7.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/11

      Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2020. – eSky Group IP protiv EUIPO-a – Gröpel (e)
      (Predmet T-646/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije e - Raniji međunarodni figurativni žig e - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 247/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: eSky Group IP sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnik: P. Kurcman, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Gerhard Gröpel (Passau, Njemačka) (zastupnik: N. Maenz, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. srpnja 2019. (predmet R 223/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između G. Gröpela i društva eSky Group IP.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu eSky Group IP sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 383, 11. 11. 2019.