title: Predmet T-617/20: Presuda Općeg suda od 20. listopada 2021. – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije Standardkessel – Apsolutni razlozi za odbijanje – Nepostojanje opisnog karaktera – Razlikovni karakter – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/35

      Presuda Općeg suda od 20. listopada 2021. – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)
      (Predmet T-617/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije Standardkessel - Apsolutni razlozi za odbijanje - Nepostojanje opisnog karaktera - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2022/C 2/48)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Standardkessel Baumgarte Holding GmbH (Duisburg, Njemačka) (zastupnik: J. Vogtmeier, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Bosse i E. Markakis, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. srpnja 2020. (predmet R 2665/2019-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka Standardkessel kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 27. srpnja 2020. (predmet R 2665/2019-1) u dijelu u kojem se odnosi na proizvode „obični metali i njihove legure; [n]eprerađeni i poluprerađeni metalni materijali, bez određene uporabe; metalni građevinski i konstrukcijski materijali (koji nisu električni)” iz razreda 6., „uređaji za dizanje (strojevi), dizalice” iz razreda 7. i usluge „iznajmljivanj[a] generatora; recikliranj[a] smeća i otpadaka”, te „[s[paljivanj[a] smeća; recikliranj[a] otpada i tvari koje se mogu reciklirati; recikliranj[a] kemikalija; [obrade otpadaka]; razvrstavanj[a] otpada i sirovina za recikliranje [prerada]” iz razreda 40. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Svaka stranka snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 414, 30. 11. 2020.


title: Predmet T-755/20: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWER) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije VDL E-POWER – Raniji nacionalni figurativni žigovi e-POWER – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Obveza obrazlaganja – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/36

      Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWER)
      (Predmet T-755/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije VDL E-POWER - Raniji nacionalni figurativni žigovi e-POWER - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 2/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Nissan Motor Co. Ltd (Yokohama-shi, Japan) (zastupnik: P. Martini-Berthon, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: VDL Groep BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastupnik: M. Rijks, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. listopada 2020. (predmet R 2914/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Nissan Motor i VDL Groep.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Nissan Motor Co. Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva VDL Groep BV.

         (1)  SL C 53, 15. 2. 2021.


title: Predmet T-756/20: Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWERED) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije VDL E-POWERED – Raniji nacionalni figurativni žigovi e-POWER – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 – Obveza obrazlaganja – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/37

      Presuda Općeg suda od 10. studenoga 2021. – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWERED)
      (Predmet T-756/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije VDL E-POWERED - Raniji nacionalni figurativni žigovi e-POWER - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2022/C 2/50)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Nissan Motor Co. Ltd (Yokohama-shi, Japan) (zastupnik: P. Martini-Berthon, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: VDL Groep BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastupnik: M. Rijks, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. listopada 2020. (predmet R 2915/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Nissan Motor i VDL Groep.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Nissan Motor Co. Ltd nalaže se snošenje vlastitih troškova, kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i društva VDL Groep BV.

         (1)  SL C 53, 15. 2. 2021.


title: Predmet T-729/20: Rješenje Općeg suda od 3. studenoga 2021. – Aurubis/Komisija („Tužba za poništenje – Okoliš – Direktiva 2003/87/EZ – Staklenički plinovi – Dodjela emisijskih jedinica – Zahtjev za prijenos emisijskih jedinica Njemačkoj – Zahtjev postavljen u okviru nacionalnog postupka privremene pravne zaštite u svrhu osiguranja korisnog učinka prethodnog postupka u predmetu C-271/20 – Komisijina odluka o odbijanju – Procesna legitimacija – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nedopuštenost”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/37

      Rješenje Općeg suda od 3. studenoga 2021. – Aurubis/Komisija
      (Predmet T-729/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Okoliš - Direktiva 2003/87/EZ - Staklenički plinovi - Dodjela emisijskih jedinica - Zahtjev za prijenos emisijskih jedinica Njemačkoj - Zahtjev postavljen u okviru nacionalnog postupka privremene pravne zaštite u svrhu osiguranja korisnog učinka prethodnog postupka u predmetu C-271/20 - Komisijina odluka o odbijanju - Procesna legitimacija - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2022/C 2/51)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Aurubis AG (Hamburg, Njemačka) (zastupnici: S. Altenschmidt i J. Hoss, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. De Meester i G. Wils, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijina dopisa od 8. prosinca 2020. kojim je ta institucija odbila zahtjev Deutsche Emissionshandelsstelle (njemačka služba za trgovanje emisijama) da iz predostrožnosti prebaci na nacionalni račun Savezne Republike Njemačke, ili podredno, na račun tužiteljeva korisnika, najkasnije do 31. prosinca 2020., broj emisijskih jedinica stakleničkih plinova koji je jednak broju dodatnih jedinica čiju je dodjelu tužitelj zatražio, besplatno i za treće razdoblje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova, pred Verwaltungsgerichtom Berlin (Upravni sud u Berlinu, Njemačka).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu Aurubis AG nalaže se snošenje troškova, uključujući onih nastalih u postupku privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 44, 8. 2. 2021.


title: Predmet T-731/20: Rješenje Općeg suda od 3. studenoga 2021. – ExxonMobil Production Deutschland/Komisija („Tužba za poništenje – Okoliš – Direktiva 2003/87/EZ – Staklenički plinovi – Dodjela emisijskih jedinica – Zahtjev za prijenos emisijskih jedinica Njemačkoj – Zahtjev postavljen u okviru nacionalnog postupka privremene pravne zaštite u svrhu osiguranja korisnog učinka prethodnog postupka u predmetu C-126/20 – Komisijina odluka o odbijanju – Procesna legitimacija – Nepostojanje izravnog utjecaja – Nedopuštenost”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/38

      Rješenje Općeg suda od 3. studenoga 2021. – ExxonMobil Production Deutschland/Komisija
      (Predmet T-731/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Okoliš - Direktiva 2003/87/EZ - Staklenički plinovi - Dodjela emisijskih jedinica - Zahtjev za prijenos emisijskih jedinica Njemačkoj - Zahtjev postavljen u okviru nacionalnog postupka privremene pravne zaštite u svrhu osiguranja korisnog učinka prethodnog postupka u predmetu C-126/20 - Komisijina odluka o odbijanju - Procesna legitimacija - Nepostojanje izravnog utjecaja - Nedopuštenost”)
      (2022/C 2/52)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: ExxonMobil Production Deutschland GmbH (Hanover, Njemačka) (zastupnici: S. Altenschmidt i J. Hoss, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. De Meester i G. Wils, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijina dopisa od 8. prosinca 2020. kojim je ta institucija odbila zahtjev Deutsche Emissionshandelsstelle (njemačka služba za trgovanje emisijama) da iz predostrožnosti prebaci na nacionalni račun Savezne Republike Njemačke, ili podredno, na račun tužiteljeva korisnika, najkasnije do 31. prosinca 2020., broj emisijskih jedinica stakleničkih plinova koji je jednak broju dodatnih jedinica čiju je dodjelu tužitelj zatražio, besplatno i za treće razdoblje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova, pred Verwaltungsgerichtom Berlin (Upravni sud u Berlinu, Njemačka).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu ExxonMobil Production Deutschland GmbH nalaže se snošenje troškova, uključujući onih nastalih u postupku privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 44, 8. 2. 2021.


title: Predmet T-430/21: Rješenje Općeg suda od 29. listopada 2021. – Apex Brands/EUIPO – Sartorius Werkzeuge (SATA) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Povlačenje prigovora – Obustava postupka”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/39

      Rješenje Općeg suda od 29. listopada 2021. – Apex Brands/EUIPO – Sartorius Werkzeuge (SATA)
      (Predmet T-430/21) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”)
      (2022/C 2/53)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Apex Brands, Inc. (Wilmington, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: S. Fröhlich, M. Hartmann i H. Lerchl, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: E. Markakis, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Sartorius Werkzeuge GmbH & Co. KG (Ratingen, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesene protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. svibnja 2021. (predmet R 2322/2020-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sartorius Werkzeuge i Apex Brands.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                  Društvu Apex Brands, Inc. nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 357, 6. 9. 2021.


title: Predmet T-527/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od Tribunal du 29. listopada 2021. – Abenante i dr./Parlament i Vijeće („Privremena mjera – Uredba (EU) 2021/953 – EU digitalna COVID potvrda – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/39

      Rješenje predsjednika Općeg suda od Tribunal du 29. listopada 2021. – Abenante i dr./Parlament i Vijeće
      (Predmet T-527/21 R)
      („Privremena mjera - Uredba (EU) 2021/953 - EU digitalna COVID potvrda - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2022/C 2/54)
      Jezik postupka:talijanski

         Stranke

         Tužitelji: Stefania Abenante (Ferrara, Italija) i drugih 423 tužitelja čije se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnik: M. Sandri, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlement (zastupnici: L. Visaggio, J. Rodrigues i P. López-Carceller, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Moore i S. Scarpa Ferraglio, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži suspenzija primjene članka 3. stavka 1. točke (a) i (b) Uredbe (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU digitalna COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL 2021., L 211, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-538/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 3. studenoga 2021. – PBL i WA/Komisija („Privremena pravna zaštita – Državne potpore – Potpore koje je Francuska dodijelila u korist profesionalnog nogometnog kluba – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/40

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 3. studenoga 2021. – PBL i WA/Komisija
      (Predmet T-538/21 R)
      („Privremena pravna zaštita - Državne potpore - Potpore koje je Francuska dodijelila u korist profesionalnog nogometnog kluba - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Nepostojanje hitnosti”)
      (2022/C 2/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Penya Barça Lyon: Plus que des supporters (PBL) (Bron, Francuska), WA (zastupnik: J. Branco, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i G. Braga da Cruz, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje Komisijina dopisa od 1. rujna 2021. pod brojem COMP.C.4/AH/mdr 2021(092342) i kojim se odgovara na pritužbu u području državne potpore (SA.64489 – Državna potpora nogometnom klubu Paris Saint-Germain) i, s druge strane, d’autre part, naloga upućenih Komisiji.

         Izreka

                  1.

                  Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                  O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-654/21: Tužba podnesena 8. listopada 2021. – Eurecna/Komisija

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/40

      Tužba podnesena 8. listopada 2021. – Eurecna/Komisija
      (Predmet T-654/21)
      (2022/C 2/56)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Eurecna SpA (Venecija, Italija) (zastupnik: R. Sciaudone, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži Komisiji podnošenje izvješća Europskog ureda za borbu protiv korupcije i povezanih priloga; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

                              —

                              U tom se pogledu navodi nedosljednost i netipičan karakter dokumenata na kojima se temelji pobijana odluka; nedostatak i nedosljednost obrazloženja u vezi s dopisom od 25. lipnja 2019. o raskidu ugovora; povreda obveze obrazlaganja u vezi s istražnim aktima Europskog ureda za borbu protiv prijevara i povreda obveze obrazlaganja zbog neodređenosti, općenitosti i materijalne nepotkrijepljenosti zaključaka Europskog ureda za borbu protiv prijevara.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave i dužne pažnje u upravnom postupku u vezi s računovodstvenom revizijom koju je izvršilo društvo Ernst & Young.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane u vezi s računovodstvenom revizijom koju je izvršilo društvo Ernst & Young.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave zbog povrede obveze nepristranosti u upravnom postupku.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom tumačenju ugovora u izvješću društva Ernst & Young.


title: Predmet T-666/21: Tužba podnesena 15. listopada 2021. – Società Navigazione Siciliana/Komisija

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/41

      Tužba podnesena 15. listopada 2021. – Società Navigazione Siciliana/Komisija
      (Predmet T-666/21)
      (2022/C 2/57)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Società Navigazione Siciliana SCpA (Trapani, Italija) (zastupnici: R. Nazzini, F. Ruggeri Laderchi, C. Labruna i L. Calini, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  djelomično poništi odluku od 17. lipnja 2021. u dijelu u kojem je u njoj utvrđeno da je društvo Società Navigazione Siciliana SCpA korisnik nezakonite potpore proizašle iz poreznih izuzeća predviđenih u Zakonu iz 2010. te u kojem je naložen povrat potpore Talijanskoj Državi;

                  —

                  naloži Komisiji naknadu štete u procijenjenom iznosu i da procijeni tu štetu u kasnijem (eventualnom) stadiju postupka;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešnom utvrđenju korisnika potpore – Povreda prava

                              —

                              U tom se pogledu navodi da odluka od 17. lipnja 2021. sadržava očitu pogrešku u tumačenju i primjeni europskih propisa u dijelu u kojem je Komisija smatrala da je društvo Società Navigazione Siciliana SCpA (a ne Siremar) korisnik predmetne potpore za koju je utvrđeno da nije u skladu s europskim propisima u vezi s plaćanjem poreza za stjecanje ogranka društva Siremar.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na usklađenosti potpore s iznimkom predviđenom člankom 106. stavkom 2. UFEU-a – Povreda prava – Povreda obveze obrazlaganja

                              —

                              U tom se pogledu ističe da odluka od 17. lipnja 2021. u svakom slučaju sadržava očitu pogrešku u tumačenju i primjeni europskih propisa, kao i povredu tuženikove obveze obrazlaganja, u dijelu u kojem je Komisija – a da u tom pogledu nije izvršila nikakvu analizu – isključila usklađenost potpore u korist društva Società Navigazione Siciliana SCpA s iznimkom predviđenom u članku 106. stavku 2. UFEU-a za usluge od općeg gospodarskog interesa (UOGI).


title: Predmet T-668/21: Tužba podnesena 15. listopada 2021. – Siremar/Komisija

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/42

      Tužba podnesena 15. listopada 2021. – Siremar/Komisija
      (Predmet T-668/21)
      (2022/C 2/58)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Sicilia Regionale Marittima SpA – Siremar (Rim, Italija) (zastupnici: B. Nascimbene, F. Rossi Dal Pozzo i A. Moriconi, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članke 2. i 3. odluke od 17. lipnja 2021.;

                  —

                  podredno, poništi članke 5. i 6. odluke u kojima se nalaže stvaran i bezodložan povrat navodnih potpora;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a te Smjernica za sanaciju i restrukturiranje iz 2004.

                              —

                              U tom pogledu ističe da je u toj odluci počinjena pogreška koja se tiče prava prilikom primjene članka 107. stavka 3. točke (b) UFEU-a i Smjernica iz 2004, u dijelu u kojem se njome utvrđuje da je trajanje potpore za sanaciju društva Siremar nezakonito produženo za godinu dana i da je ona nespojiva s pravilima Unije u području državnih potpora.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a u vezi s oslobođenjem od plaćanja određenih poreza.

                              —

                              U tom pogledu ističe da pravo na sporno porezno oslobođenje podliježe uvjetima koji su općenito utvrđeni za stečajne postupke.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti i dobre uprave u vezi s trajanjem postupka i posljedičnom nezakonitosti nalaganja povrata.

                              —

                              U tom pogledu ističe da je ovdje osporavani istražni postupak predugo trajao, protivno načelu pravne sigurnosti i dobre uprave, kao i njima povezanim općim načelima.


title: Predmet T-681/21: Tužba podnesena 20. listopada 2021. — Alves Casas/EUIPO — Make-Up Art Cosmetics (mccosmetics NY)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/43

      Tužba podnesena 20. listopada 2021. — Alves Casas/EUIPO — Make-Up Art Cosmetics (mccosmetics NY)
      (Predmet T-681/21)
      (2022/C 2/59)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: portugalski

         Stranke

         Tužiteljica: Ana Maria Alves Casas (Porto, Portugal) (zastupnik: Â. Rodrigues Oliveira, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Make-Up Art Cosmetics, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužiteljica pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije mccosmetics NY– prijava za registraciju br. 17 866 777

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. listopada 2021. u predmetu R 2398/2020-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje svih troškova i bilo koju drugu mjeru koju smatra potrebnom.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 47. stavaka 2. i 3., članka 8. stavka 1. točke (b) i stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-684/21: Tužba podnesena 21. listopada 2021. – Mostostal/EUIPO – Polimex – Mostostal (MOSTOSTAL)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/43

      Tužba podnesena 21. listopada 2021. – Mostostal/EUIPO – Polimex – Mostostal (MOSTOSTAL)
      (Predmet T-684/21)
      (2022/C 2/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Mostostal S.A. (Varšava, Poljska) (zastupnik: C. Saettel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Polimex – Mostostal S.A. (Varšava)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije MOSTOSTAL – žig Europske unije br. 9 329 848

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. srpnja 2021. u predmetu R 2508/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  proglasi valjanim žig Europske unije registriran 20. svibnja 2011. pod brojem 9 329 848;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 61. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-694/21: Tužba podnesena 28. listopada 2021. – aTmos Industrielle Lüftungstechnik/EUIPO – aTmos Industrielle Lüftungstechnik (aTmos)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/44

      Tužba podnesena 28. listopada 2021. – aTmos Industrielle Lüftungstechnik/EUIPO – aTmos Industrielle Lüftungstechnik (aTmos)
      (Predmet T-694/21)
      (2022/C 2/61)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: aTmos Industrielle Lüftungstechnik GmbH (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: F. Stangl i S. Pilgram, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: aTmos Industrielle Lüftungstechnik GmbH (Riedstadt, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije aTmos – žig Europske unije br. 12 285 649

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. rujna 2021. u predmetu R 1844/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. točke (c) u vezi s člankom 8. stavkom 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 95. stavka 1. druge rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-695/21: Tužba podnesena 28. listopada 2021. – Alauzun i dr./Komisija

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/45

      Tužba podnesena 28. listopada 2021. – Alauzun i dr./Komisija
      (Predmet T-695/21)
      (2022/C 2/62)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Virginie Alauzun (Saint-Cannat, Francuska) i drugih 774 tužitelja (zastupnik: F. Di Vizio, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Europska komisija (EK) nezakonito propustila uključiti ispitivanja karcinogenosti i genotoksičnosti u predkliničkom stadiju za cjepiva koja se zasnivaju na tehnologiji mRNA;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da uključi ispitivanja karcinogenosti i genotoksičnosti u predkliničkom stadiju za cjepiva koja se zasnivaju na tehnologiji mRNA koja još nemaju odobrenje u okviru EMA-inog postupka;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da uključi ispitivanja karcinogenosti i genotoksičnosti u stadiju farmakovigilancije za cjepiva koja se zasnivaju na tehnologiji mRNA koja još nemaju odobrenje u okviru EMA-inog postupka;

                  —

                  zatraži od Komisije dostavu sljedećih informacija:

                              —

                              konkretni zakonodavni temelj na osnovi kojega dotična ispitivanja nisu uključena u predkliničkom stadiju i stadiju farmakovigilancije;

                              —

                              propis kojim se određuju obvezna ispitivanja potrebna za odobrenje cjepiva koja se zasnivaju na tehnologiji mRNA.

                  —

                  naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova tužiteljâ.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava Unije i nedjelovanju Komisije. Tužitelji u tom pogledu ističu da Komisija nije poštovala svoju obvezu, koja proizlazi iz članka 168. UFEU-a, osiguranja „visokog stupnja zaštite zdravlja ljudi” jer je dodijelila uvjetno odobrenje za stavljanje u promet cjepiva koja se zasnivaju na tehnologiji mRNA bez ispitivanja karcinogenosti i genotoksičnosti.


title: Predmet T-696/21: Tužba podnesena 28. listopada 2021. – Les Bordes Golf International/EUIPO – Mast-Jägermeister (LES BORDES)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/46

      Tužba podnesena 28. listopada 2021. – Les Bordes Golf International/EUIPO – Mast-Jägermeister (LES BORDES)
      (Predmet T-696/21)
      (2022/C 2/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Les Bordes Golf International (Saint-Laurent-Nouan, Francuska) (zastupnik: M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mast-Jägermeister SE (Wolfenbüttel, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „LES BORDES” – prijava za registraciju br. 18 082 876

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 1. rujna 2021. u predmetu R 67/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku,

                  —

                  vrati na snagu odluku odjela za prigovore od 17. travnja 2020. povodom prigovora br. B 3 094 876, i

                  —

                  naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku snošenje tužiteljevih troškova, uključujući troškove postupka pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-697/21: Tužba podnesena 26. listopada 2021. – FC/EASO

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/46

      Tužba podnesena 26. listopada 2021. – FC/EASO
      (Predmet T-697/21)
      (2022/C 2/64)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužiteljica: FC (zastupnici: V. Christianos, A. Skoulikis i G. Kelepouri, odvjetnici)

         Tuženik: EASO

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku EASO-vog tijela za sklapanje ugovora o radu od 25. srpnja 2021., br. EASO/EDD/2021/112, protiv koje je podnesena žalba, koja se odnosi na odbijanje prigovora koji je tužiteljica podnijela 26. ožujka 2021. na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije; i

                  —

                  naloži EASO-u snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da pobijana odluka sadržava povredu tužiteljičina prava na obranu.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da pobijana odluka sadržava povredu prava na dobru upravu.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da pobijana odluka sadržava povredu tužiteljičina prava na djelotvornu sudsku zaštitu.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na činjenici da pobijana odluka sadržava povredu općeg načela procesne ekonomije.


title: Predmet T-698/21: Tužba podnesena 27. listopada 2021. – Paraskevaidis/Vijeće i Komisija

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/47

      Tužba podnesena 27. listopada 2021. – Paraskevaidis/Vijeće i Komisija
      (Predmet T-698/21)
      (2022/C 2/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Georgios Paraskevaidis (Wezembeek-Oppem, Belgija) (zastupnici: S. Pappas i D.-A. Pappa, odvjetnici)

         Tuženici: Vijeće Europske unije i Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Komisijinu odluku od 4. veljače 2021. i plan obročnog plaćanja od 9. ožujka 2021. te odluku Vijeća od 19. srpnja 2021., kojom je odbijena tužiteljeva žalba protiv Komisijine odluke, u dijelu u kojem sadržava dodatno obrazloženje; i

                  —

                  naloži tuženicima snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijanim odlukama povrijeđeno načelo zakonitosti. Također se navodi da Izmijenjeni zaključak br. 237/05 (1) nije bio primjenjiv na razdoblje za koje je tužitelj tražio naknadu za obrazovanje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Izmijenjeni zaključak br. 237/05 nezakonito primijenjen retroaktivno.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Vijeće voditelja administracije Europske unije donijelo Izmijenjeni zaključak br. 237/05 izvan granica svojih nadležnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se Izmijenjenim zaključkom povređuje članak 3. stavak 1. Priloga VII. Pravilniku o osoblju.

         (1)  Izmijenjeni zaključak br. 237/05 o naknadi za obrazovanje u smislu članka 3. stavka 1. Priloga VII. Pravilniku o osoblju koji su odobrili voditelji administracije na 284. sastanku održanom 1. srpnja 2020.


title: Predmet T-700/21: Tužba podnesena 2. studenoga 2021. – Voco/EUIPO (oblik pakiranja)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/48

      Tužba podnesena 2. studenoga 2021. – Voco/EUIPO (oblik pakiranja)
      (Predmet T-700/21)
      (2022/C 2/66)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Voco GmbH (Cuxhaven, Njemačka) (zastupnici: C. Spintig i S. Pietzcker, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava trodimenzionalnog žiga Europske unije (oblik pakiranja) – prijava za registraciju br. 17 959 421

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. kolovoza 2021. u predmetu R 117/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Sudom i žalbenim vijećem, osobito uključujući tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-701/21: Tužba podnesena 2. studenoga 2021. – Allessa/EUIPO – Dumerth (CASSELLAPARK)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/48

      Tužba podnesena 2. studenoga 2021. – Allessa/EUIPO – Dumerth (CASSELLAPARK)
      (Predmet T-701/21)
      (2022/C 2/67)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Allessa GmbH (Frankfurt am Main, Njemačka) (zastupnici: S. Fröhlich, M. Hartmann i H. Lerchl, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Carim Dumerth (Frankfurt am Main)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije CASSELLAPARK – žig Europske unije br. 16 917 429

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. kolovoza 2021. u predmetu R 1043/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda prava na saslušanje u obliku nedostatka obrazloženja;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (g) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-704/21: Tužba podnesena 3. studenoga 2021. – Compass Tex/EUIPO (Trusted Handwork)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/49

      Tužba podnesena 3. studenoga 2021. – Compass Tex/EUIPO (Trusted Handwork)
      (Predmet T-704/21)
      (2022/C 2/68)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Compass Tex Ltd (Tsuen Wan, Hongkong, Kina) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije Trusted Handwork – prijava za registraciju br. 18 244 483

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 31. kolovoza 2021. u predmetu R 0034/2021-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-709/21: Tužba podnesena 1. studenoga 2021. – WhatsApp Ireland/EOZP

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/50

      Tužba podnesena 1. studenoga 2021. – WhatsApp Ireland/EOZP
      (Predmet T-709/21)
      (2022/C 2/69)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: WhatsApp Ireland Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: H.-G. Kamann, F. Louis, A. Vallery, odvjetnici, P. Nolan, B. Johnston, C. Monaghan, Solicitors, P. Sreenan, D. McGrath, C. Geoghegan i E. Egan McGrath, Barristers-at-Law)

         Tuženik: Europski odbor za zaštitu podataka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku 1/2021 Europskog odbora za zaštitu podataka (EOZP) od 28. srpnja 2021. u cijelosti ili, podredno, u relevantnim dijelovima, i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi za poništenje EOZP-ove obvezujuće odluke 1/2021 od 28. srpnja 2021. o rješavanju spora nastalog u vezi s nacrtom odluke irskog nadzornog tijela u vezi s društvom WhatsApp Ireland na temelju članka 65. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća (GDPR) (1) tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je EOZP prekoračio svoju nadležnost iz članka 65. GDPR-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je EOZP povrijedio članak 13. stavak 1. točku (d) i članak 12. stavak 1. GDPR-a time što je preširoko tumačio i primijenio te odredbe na način da je od društva WhatsApp zahtijevao pružanje nepotrebnih informacija.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je EOZP povrijedio članak 4. stavak 1. GDPR-a time što je preširoko tumačio i primijenio tu odredbu i pojam „osobni podaci”.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je EOZP povrijedio pretpostavku nedužnosti iz članka 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima time što je na neprimjeren način prebacio na društvo WhatsApp teret dokazivanja toga da je njegovo okruženje za obradu takvo da su izgledi za ponovno identificiranje ispitanika puka nagađanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je EOZP povrijedio pravo na dobru upravu iz članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima time što je zanemario pravo društva WhatsApp na saslušanje i EOZP-ove obveze da pažljivo i nepristrano ispita dokaze i pruži dostatno obrazloženje.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je EOZP povrijedio članak 83. GDPR-a i različita temeljna načela kojima se uređuje određivanje novčanih kazni na temelju GDPR-a.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je EOZP povrijedio načelo pravne sigurnosti time što nije priznao da se njegovom odlukom iznose nova tumačenja i primjene nekoliko odredaba GDPR-a, zbog čega se povredu nije moglo predvidjeti.

         (1)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravci SL 2018., L 127, str. 2. i SL 2021., L 74, str. 35.)


title: Predmet T-716/21: Tužba podnesena 8. studenoga 2021. – Kaczorowska/EUIPO – Groupe Marcelle (MAESELLE)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/51

      Tužba podnesena 8. studenoga 2021. – Kaczorowska/EUIPO – Groupe Marcelle (MAESELLE)
      (Predmet T-716/21)
      (2022/C 2/70)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Katarzyna Kaczorowska (Varšava, Poljska) (zastupnik: P. Kurcman, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Groupe Marcelle Inc. (Lachine, Quebec, Kanada)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije MAESELLE – prijava za registraciju br. 18 131 833

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. rujna 2021. u predmetu R 670/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi odluku Odjela za prigovore od 15. veljače 2021. u postupku povodom prigovora br. B 3 108 583 u vezi sa svim proizvodima i uslugama u odnosu na koje je prihvaćen prigovor;

                  —

                  vrati predmet EUIPO-u radi preinake odluke o biti stvari i registracije žiga za sve proizvode i usluge obuhvaćene prijavom, bez utjecaja na one proizvode i usluge koji nisu sporni;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova pred Odjelom za prigovore, Odborom za žalbe i Općim sudom.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-717/21: Tužba podnesena 8. studenoga 2021. – ICA Traffic/Komisija

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/51

      Tužba podnesena 8. studenoga 2021. – ICA Traffic/Komisija
      (Predmet T-717/21)
      (2022/C 2/71)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: ICA Traffic GmbH (Dortmund, Njemačka) (zastupnici: S. Hertwig i C. Vogt, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku jer je okvirni ugovor s društvom Fa. UVD Robots APS o isporuci do 200 robota za dezinfekciju s postizanjem unaprijed određenih najvećih količina iscrpio svoje učinke;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećem tužbenom razlogu.
      Odluka Europske komisije koja je objavljena u priopćenju za tisak od 21. rujna 2021. o nabavi daljnjih 100 robota usprkos nevažećem okvirnom ugovoru krši načelo zakonitosti rada uprave prava Unije, utvrđeno u primarnom pravu u članku 263. stavku 2. u vezi s člankom 264. UFEU-a.
      U predmetu C – 23/20 (1) Sud Europske unije odlučio je da je dosizanjem objavljenih najvećih količina iz okvirnog ugovora potonji iscrpio svoje učinke. Odluka Europske komisije da na temelju okvirnog ugovora o isporuci do 200 robota za dezinfekciju sklopljenog s društvom Fa. UVD Robots APS naruči daljnjih 100 robota za dezinfekciju protivna je stoga članku 49. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (2) i njenom prilogu V. dijelu C točkama 7., 8. i 10. podtočki (a) u vezi s njenim člankom 33., kao i načelima jednakog postupanja i transparentnosti navedenima u članku 18. stavku 1. te direktive .

         (1)  Presuda od 17. lipnja 2021., Simonsen & Weel, C-23/20, EU:C:2021:490.

         (2)  SL. 2014., L 94, str. 65.


title: Predmet T-718/21: Tužba podnesena 8. studenoga 2021. – Kaczorowska/EUIPO – Groupe Marcelle (MAESELLE)

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/52

      Tužba podnesena 8. studenoga 2021. – Kaczorowska/EUIPO – Groupe Marcelle (MAESELLE)
      (Predmet T-718/21)
      (2022/C 2/72)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Katarzyna Kaczorowska (Varšava, Poljska) (zastupnik: P. Kurcman, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Groupe Marcelle Inc. (Lachine, Quebec, Kanada)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije MAESELLE – prijava za registraciju br. 18 130 823

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. rujna 2021. u predmetu R 671/2021-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi odluku Odjela za prigovore od 15. veljače 2021. u postupku povodom prigovora br. B 3 108 698 u vezi sa svim proizvodima i uslugama u odnosu na koje je prihvaćen prigovor;

                  —

                  vrati predmet EUIPO-u radi preinake odluke o biti stvari i registracije žiga za sve proizvode i usluge obuhvaćene prijavom, bez utjecaja na one proizvode i usluge koji nisu sporni;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova pred Odjelom za prigovore, Odborom za žalbe i Općim sudom.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-178/21: Rješenje Općeg suda od 29. listopada 2021 – LF/Komisija

text:
               3.1.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 2/53

      Rješenje Općeg suda od 29. listopada 2021 – LF/Komisija
      (Predmet T-178/21) (1)

      (2022/C 2/73)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik četvrtog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 206, 31. 5. 2021.


title: Predmet C-149/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2022. uputio Supreme Court (Irska) – Merck Sharp & Dohme Corp/Clonmel Healthcare Limited

text:
                  10.5.2022

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 191/21

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2022. uputio Supreme Court (Irska) – Merck Sharp & Dohme Corp/Clonmel Healthcare Limited
         (Predmet C-149/22)
         (2022/C 191/27)
         Jezik postupka: engleski

            Sud koji je uputio zahtjev

         Supreme Court

            Stranke glavnog postupka

            Žalitelj: Merck Sharp & Dohme Corp

            Druga stranka u postupku: Clonmel Healthcare Limited

            Prethodna pitanja

                     1.

                                    (a)

                                    Je li za izdavanje svjedodžbe o dodatnoj zaštiti i za pravnu valjanost tog SDZ-a u skladu s člankom 3. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 469/2009 (1) o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove dovoljno da je proizvod za koji je izdan SDZ izričito utvrđen u patentnim zahtjevima i obuhvaćen patentom; ili je za izdavanje SDZ-a potrebno da nositelj patenta, kojem je dodijeljeno odobrenje za stavljanje u promet, također dokaže novost ili inventivnost ili da je proizvod obuhvaćen užim pojmom opisanim kao izum koji je predmet patenta?

                                    (b)

                                    U potonjem slučaju, ako je izum predmet patenta, što moraju utvrditi nositelj patenta i nositelj odobrenja za stavljanje u promet kako bi ishodili valjani SDZ?

                     2.

                     Ako se, kao u ovom predmetu, patent odnosi na poseban lijek, ezetimib, a iz patentnih zahtjeva proizlazi kako se u humanoj medicini može primjenjivati samostalno ili u kombinaciji s drugim lijekom, u ovom slučaju simvastatinom, lijekom koji pripada javnoj domeni, može li se SDZ u skladu s člankom 3. točkom (a) Uredbe izdati samo za proizvod koji sadržava ezetimib, koji je monoterapija, ili se može dodijeliti i za svaki kombinirani proizvod utvrđen patentnim zahtjevima?

                     3.

                     Kada se za monoterapiju, lijek A, u ovom slučaju ezetimib, dodijeli SDZ, ili kad je bilo kojoj kombiniranoj terapiji prvi put dodijeljen SDZ za lijekove A i B kao kombiniranu terapiju, koji su dio patentnih zahtjeva, iako je samo lijek A nov i stoga patentiran dok su drugi lijekovi već poznati ili pripadaju javnoj domeni; je li izdavanje SDZ-a ograničeno na prvo stavljanje na tržište te monoterapije lijeka A ili prve kombinirane terapije kojoj je dodijeljen SDZ, A + B, tako da se nakon tog prvog izdavanja SDZ ne može izdati ni drugi ili treći put za monoterapiju niti bilo koju kombiniranu terapiju koja nije ta prva kombinacija za koju je izdan SDZ?

                     4.

                     Ako patentni zahtjevi istodobno obuhvaćaju i pojedinačnu novu molekulu i kombinaciju te molekule s postojećim i poznatim lijekom, koji možda pripada javnoj domeni, ili nekoliko takvih patentnih zahtjeva za kombinaciju, ograničava li se člankom 3. točkom (c) Uredbe izdavanje SDZ-a:

                                 (a)

                                 samo na jednu molekulu ako se stavlja na tržište kao proizvod,

                                 (b)

                                 prvo stavljanje na tržište proizvoda koji je predmet patenta, bilo da je riječ o monoterapiji lijeka obuhvaćenog temeljnim patentom koji je na snazi ili prvoj kombiniranoj terapiji, ili

                                 (c)

                                 (a) ili (b) pri izboru nositelja patenta, bez obzira na dan odobrenja za stavljanje proizvoda u promet?

                           I, ako je odgovor na neko od ovih pitanja potvrdan, zašto?

            (1)  Uredba (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove (SL 2009., L 152, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 166.)


title: predmet C-211/17: Rješenje Suda (prvo vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Bacău -Rumunjska) – SC Topaz Development SRL protiv Constantina Juncua, Raise Juncu (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Zaštita potrošača – Direktiva 93/13/EEZ – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Predugovor o kupoprodaji koji je sastavio posrednik u prometu nekretnina i ovjerio javni bilježnik – Članak 3. stavak 2. i članak 4. stavak 1. – Dokaz da se pregovaralo o odredbama – Presumpcija – Potrošačevo potpisivanje ugovora – Članak 3. stavak 3. – Prilog, stavak 1. točke (d) do(f) i(i) – Izričita odredba o raskidu – Odredba o ugovornoj kazni – Zloporabni karakter – Članci 6. i 7. – Ovlast nacionalnog suda da izmijeni dokazano nepoštenu odredbu)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/8

      Rješenje Suda (prvo vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Bacău -Rumunjska) – SC Topaz Development SRL protiv Constantina Juncua, Raise Juncu
      (predmet C-211/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zaštita potrošača - Direktiva 93/13/EEZ - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Predugovor o kupoprodaji koji je sastavio posrednik u prometu nekretnina i ovjerio javni bilježnik - Članak 3. stavak 2. i članak 4. stavak 1. - Dokaz da se pregovaralo o odredbama - Presumpcija - Potrošačevo potpisivanje ugovora - Članak 3. stavak 3. - Prilog, stavak 1. točke (d) do(f) i(i) - Izričita odredba o raskidu - Odredba o ugovornoj kazni - Zloporabni karakter - Članci 6. i 7. - Ovlast nacionalnog suda da izmijeni dokazano nepoštenu odredbu)
      (2020/C 45/03)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Bacău

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SC Topaz Development SRL

         Tuženici: Constantin Juncu, Raisa Juncu

         Izreka

                  1.

                  Članak 3. stavak 2. i članak 4. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima treba tumačiti na način da, u okolnostima poput onih u glavnom postupku, običan potpis ugovora sklopljenog između potrošača i prodavatelja robe ili pružatelja usluge kojim se utvrđuje da potrošač prihvaća sve ugovorne odredbe koje je unaprijed sastavio prodavatelj robe ili pružatelj usluge, ne obara presumpciju prema kojoj se smatra da se o tim odredbama nije pojedinačno pregovaralo.

                  2.

                  Članak 3. stavak 3. Direktive 93/13 u vezi s njezinim Prilogom treba tumačiti na način da izričita odredba o raskidu i odredba o ugovornoj kazni, poput onih u glavnom postupku, sadržane u ugovoru sklopljenom između potrošača i prodavatelja robe ili pružatelja usluge, a koje je potonji unaprijed sastavio isključivo u svoju korist, mogu predstavljati nepoštene odredbe iz stavka 1. točke (d) do (f) navedenog priloga, a što je na nacionalnom sudu da provjeri.

                  3.

                  Članak 6. Direktive 93/13 treba tumačiti na način da, kada su izričita odredba o raskidu i odredba o ugovornoj kazni sadržane u predugovoru o kupoprodaji između potrošača i prodavatelja robe ili pružatelja usluge proglašene nepoštenima, nacionalni sud ne može otkloniti ništetnost tih nepoštenih odredbi zamjenjujući ih vlastitom odlukom, osim ako taj ugovor ne može ostati na snazi u slučaju brisanja nepoštenih odredbi i ako bi utvrđenje ništetnosti cijelog navedenog ugovora izložilo potrošača osobito štetnim posljedicama.

         (1)  SL C 249, 31. 7. 2017.


title: spojeni predmeti C-540/17 i C-541/17: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 13. studenoga 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Adela Hameda (C-540/17), Amara Omara (C-541/17) (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite – Direktiva 2013/32/EU – Članak 33. stavak 2. točka (a) – Odbacivanje od strane tijela države članice zahtjeva za azil kao nedopuštenog zbog prethodnog priznavanja statusa izbjeglice u drugoj državi članici – Članak 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Stvarna i utvrđena opasnost od nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja – Životni uvjeti osoba sa statusom izbjeglice u toj drugoj državi članici)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/9

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 13. studenoga 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Adela Hameda (C-540/17), Amara Omara (C-541/17)
      (spojeni predmeti C-540/17 i C-541/17) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite - Direktiva 2013/32/EU - Članak 33. stavak 2. točka (a) - Odbacivanje od strane tijela države članice zahtjeva za azil kao nedopuštenog zbog prethodnog priznavanja statusa izbjeglice u drugoj državi članici - Članak 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Stvarna i utvrđena opasnost od nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja - Životni uvjeti osoba sa statusom izbjeglice u toj drugoj državi članici)
      (2020/C 45/04)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Savezna Republika Njemačka

         Tuženici: Adel Hamed (C-540/17), Amar Omar (C-541/17)

         Izreka

      Članak 33. stavak 2. točku (a) Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite treba tumačiti na način da mu se protivi to da država članica iskoristi mogućnost koju daje ta odredba da odbaci zahtjev za međunarodnu zaštitu kao nedopušten iz razloga što je druga država članica podnositelju zahtjeva već priznala status izbjeglice ako očekivani životni uvjeti koje bi podnositelj zahtjeva imao kao osoba navedenog statusa u toj drugoj državi članici istoga izlažu ozbiljnoj opasnosti od nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja u smislu članka 4. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

         (1)  SL C 402, 27. 11. 2017.


title: spojeni predmeti C-439/18 i C-472/18: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 15. listopada 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španjolska) – OH (C-439/18), ER (C-472/18) protiv Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT) (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 97/81/EZ – Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom – Članak 4. – Radnici i radnice – Načelo jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada – Direktiva 2006/54/EZ – Članak 14. stavak 1. – Radnik koji radi nepuno radno vrijeme prema okomitom rasporedu – Priznavanje minulog rada – Način izračuna trogodišnjih dodataka za radni staž – Isključenje neradnih razdoblja)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/10

      Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 15. listopada 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španjolska) – OH (C-439/18), ER (C-472/18) protiv Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (spojeni predmeti C-439/18 i C-472/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 97/81/EZ - Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom - Članak 4. - Radnici i radnice - Načelo jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada - Direktiva 2006/54/EZ - Članak 14. stavak 1. - Radnik koji radi nepuno radno vrijeme prema okomitom rasporedu - Priznavanje minulog rada - Način izračuna trogodišnjih dodataka za radni staž - Isključenje neradnih razdoblja)
      (2020/C 45/05)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: OH (C-439/18), ER (C-472/18)

         Tuženik: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Izreka

      Članak 4. stavke 1. i 2. Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom od 6. lipnja 1997., koji se nalazi u Prilogu Direktivi Vijeća 97/81/EZ od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC kao i članak 14. stavak 1. Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada treba tumačiti na način da im se protive nacionalni propis i poslodavčeva praksa kao što su oni u glavnom postupku, jer pri izračunu minulog rada potrebnog za isplatu trogodišnjih dodataka kao dodataka na plaću, u odnosu na radnike koji rade nepuno radno vrijeme prema okomitom rasporedu, uzimaju obzir samo razdoblja stvarnog rada te time isključuju neradna razdoblja, iako se taj propis i ta praksa ne primjenjuju na radnike u punom radnom vremenu.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet C-552/18: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 20. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Indaco Service Soc. coop. sociale, djelujući u svoje ime i u svojstvu zastupnika društva Coop. sociale il Melograno protiv Ufficio Territoriale del Governo Taranto (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Javna nabava – Direktiva 2014/24/EU – Članak 57. stavak 4. točke (c) i (g) – Provedba postupka javne nabave usluga – Fakultativne osnove za isključenje – Teški profesionalni propust – Dovođenje u pitanje integriteta gospodarskog subjekta – Prethodni ugovor – Provedba – Povrede obveze – Raskid – Sudska tužba – Ocjena povrede ugovora koju provodi javni naručitelj – Spriječenost do završetka sudskog postupka)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/10

      Rješenje Suda (deveto vijeće) od 20. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Indaco Service Soc. coop. sociale, djelujući u svoje ime i u svojstvu zastupnika društva Coop. sociale il Melograno protiv Ufficio Territoriale del Governo Taranto
      (predmet C-552/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Javna nabava - Direktiva 2014/24/EU - Članak 57. stavak 4. točke (c) i (g) - Provedba postupka javne nabave usluga - Fakultativne osnove za isključenje - Teški profesionalni propust - Dovođenje u pitanje integriteta gospodarskog subjekta - Prethodni ugovor - Provedba - Povrede obveze - Raskid - Sudska tužba - Ocjena povrede ugovora koju provodi javni naručitelj - Spriječenost do završetka sudskog postupka)
      (2020/C 45/06)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Consiglio di Stato

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Indaco Service Soc. coop. sociale, djelujući u svoje ime i u svojstvu zastupnika društva Coop. sociale il Melograno

         Tuženik: Ufficio Territoriale del Governo Taranto

         uz sudjelovanje: Cometa Società Cooperativa Sociale

         Izreka

      Članak 57. stavak 4. točke (c) i (g) Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se podnošenjem sudske tužbe protiv odluke o raskidu ugovora o javnoj nabavi, koju je donio javni naručitelj zbog „teškog profesionalnog propusta” nastalog tijekom izvršenja ugovora, sprečava javnog naručitelja koji pokreće novu javnu nabavu da prilikom odabira ponuditelja isključi određeni subjekt na temelju ocjene njegove pouzdanosti.

         (1)  SL C 436, 3. 12. 2018.


title: predmet C-756/18: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois - Francuska) – LC, MD protiv easyJet Airline Co. Ltd (Zahtjev za prethodnu odluku – Poslovnik Suda – Članak 99. – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Duže kašnjenje leta – Pravo putnika na naknadu štete – Dokaz o prijavi putnika za let – Rezervacija potvrđena od strane zračnog prijevoznika)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/11

      Rješenje Suda (osmo vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois - Francuska) – LC, MD protiv easyJet Airline Co. Ltd
      (predmet C-756/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Poslovnik Suda - Članak 99. - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Duže kašnjenje leta - Pravo putnika na naknadu štete - Dokaz o prijavi putnika za let - Rezervacija potvrđena od strane zračnog prijevoznika)
      (2020/C 45/07)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: LC, MD

         Tuženik: easyJet Airline Co. Ltd

         Izreka

      Uredbu (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, a osobito njezin članak 3. stavak 2. točku (a), treba tumačiti na način da se putnicima kojima let kasni tri sata ili više pri dolasku i koji imaju potvrđenu rezervaciju za navedeni let ne može odbiti naknada štete na temelju navedene uredbe samo zbog toga što prilikom zahtjeva za naknadu štete nisu dokazali svoju prijavu za navedeni let, osobito putem ukrcajne propusnice, osim ako se dokaže da ti putnici nisu prevezeni na predmetnom zakašnjelom letu, što je na nacionalnom sudu da provjeri.

         (1)  SL C 54, 11. 2. 2019.


title: predmet C-292/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – PORR Építési Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Oporezivi iznos – Smanjenje – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 90. – Načelo porezne neutralnosti – Tražbina koja je nakon stečajnog postupka postala nenaplativa)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/12

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 24. listopada 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – PORR Építési Kft. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (predmet C-292/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Oporezivi iznos - Smanjenje - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 90. - Načelo porezne neutralnosti - Tražbina koja je nakon stečajnog postupka postala nenaplativa)
      (2020/C 45/08)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: PORR Építési Kft.

         Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Izreka

      Članak 90. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da država članica mora dopustiti smanjenje iznosa oporezivog porezom na dodanu vrijednost ako porezni obveznik može dokazati da je tražbina koju on ima prema svojem dužniku konačno nenaplativa, a što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri jer takva situacija ne predstavlja slučaj neplaćanja koji može biti obuhvaćen odstupanjem od obveze smanjenja iznosa oporezivog porezom na dodanu vrijednost iz stavka 2. tog članka.

         (1)  SL C 220, 1. 7. 2019.


title: predmet C-486/19: Rješenje Suda (deseto vijeće) od 19. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – kazneni postupak protiv A, B (Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Državne potpore – Porez na slatkiše, sladolede i osvježavajuća pića – Izuzeće od poreza sličnih proizvoda koje može predstavljati državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a – Ovlast izricanja kaznene sankcije u slučaju povrede obveza u vezi s tim porezom)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/13

      Rješenje Suda (deseto vijeće) od 19. studenoga 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – kazneni postupak protiv A, B
      (predmet C-486/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Državne potpore - Porez na slatkiše, sladolede i osvježavajuća pića - Izuzeće od poreza sličnih proizvoda koje može predstavljati državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a - Ovlast izricanja kaznene sankcije u slučaju povrede obveza u vezi s tim porezom)
      (2020/C 45/09)
      Jezik postupka: finski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Korkein oikeus

         Stranke glavnog postupka

      A, B

         Izreka

      Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se na temelju primjenjivog nacionalnog prava kaznena sankcija izreče fizičkoj osobi koja djeluje za račun društva koje je porezni obveznik poreza na potrošnju određenih proizvoda, kao što je porez u glavnom postupku, i koja nije ispunila svoje obveze u vezi s tim porezom, čak i kada izuzeće drugih poduzeća u odnosu na slične proizvode treba smatrati državnom potporom u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

         (1)  SL C 295, 2. 9. 2019.


title: predmet C-713/19 P: Žalba koju je 24. rujna 2019. podnio Ramón Guiral Broto protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-772/17, Café del Mar i dr. protiv EUIPO-a - Guiral Broto (C del M)

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/13

      Žalba koju je 24. rujna 2019. podnio Ramón Guiral Broto protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 12. srpnja 2019. u predmetu T-772/17, Café del Mar i dr. protiv EUIPO-a - Guiral Broto (C del M)
      (predmet C-713/19 P)
      (2020/C 45/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Ramón Guiral Broto (zastupnik: A. Sirimarco, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Café del Mar, SC, José Les Viamonte, Carlos Andrea González i Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Rješenjem od 12. prosinca 2019. Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da je žalba nedopuštena i naložio Ramónu Guiralu Brotu snošenje vlastitih troškova.


title: predmet C-759/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. listopada 2019. uputio Landgericht Gera (Njemačka) – PG protiv Volkswagen AG

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/15

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. listopada 2019. uputio Landgericht Gera (Njemačka) – PG protiv Volkswagen AG
      (predmet C-759/19)
      (2020/C 45/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Gera

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: PG

         Tuženik: Volkswagen AG

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 6. stavak 1. i članak 27. stavak 1. EG-FGV-a (1)), odnosno članak 18. stavak 1., članak 26. stavak 1. Direktive 2007/46/EZ (2) tumačiti na način da proizvođač povređuje svoju obvezu izdavanja valjane potvrde u skladu s člankom 6. stavkom 1. EG-FGV-a (odnosno svoju obvezu dostavljanja potvrde o sukladnosti u skladu s člankom 18. stavkom 1. Direktive 2007/46) ako je u vozilo ugradio zabranjen poremećajni uređaj u smislu članka 5. stavka 2., članka 3. točke 10. Uredbe (EZ) br. 715/2007 (3), dok se stavljanjem takvog vozila na tržište povređuje zabrana stavljanja vozila na tržište ako ne postoji valjana potvrda o sukladnosti u skladu s člankom 27. stavkom 1. EG-FGV-a (odnosno zabrana prodaje ako ne postoji valjana potvrda o sukladnosti u skladu s člankom 26. stavkom 1. Direktive 2007/46)?
                  U slučaju potvrdnog odgovora:

                              1.

                                          a.

                                          Štiti li se člancima 6. i 27. EG-FGV-a, odnosno člankom 18. stavkom 1., člankom 26. stavkom 1., člankom 46. Direktive 2007/46 drugoga u smislu članka 823. stavka 2. BGB-a i to upravo i u pogledu njegove slobode djelovanja i njegove imovine? Kada krajnji kupac automobila kupi automobil koji je stavljen na tržište a da pritom nije izdana valjana potvrda o sukladnosti, predstavlja li to jednu od opasnosti zbog čijeg su sprječavanja te norme donesene?

                  2.

                  Štiti li se člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007 također upravo krajnjeg kupca i to i u pogledu njegove slobode djelovanja i njegove imovine? Kada krajnji kupac automobila kupi automobil u koji je ugrađen zabranjen poremećajni uređaj, predstavlja li to jednu od opasnosti zbog čijeg je sprečavanja ta norma donesena?

         (1)  EG-Fahrzeuggenehmigungsverordnung (Uredba o EZ homologaciji vozila) od 3. veljače 2011. (BGBl. I str. 126.), kako je zadnje izmijenjena člankom 7. Uredbe od 23. ožujka 2017. (BGBl. I str. 522.)

         (2)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (SL 2007., L 263. str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 103.)

         (3)  Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)


title: predmet C-793/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2019. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv SpaceNet AG

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/16

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2019. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv SpaceNet AG
      (predmet C-793/19)
      (2020/C 45/15)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Savezna Republika Njemačka

         Druga stranka u revizijskom postupku: SpaceNet AG

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 15. Direktive 2002/58/EZ (1) s obzirom na članke 7., 8. i 11. te, s jedne strane, članak 52. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i, s druge strane, članak 6. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2) i članak 4. Ugovora o Europskoj uniji tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se davatelje javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga obvezuje na zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji krajnjih korisnika tih usluga ako

                  —

                  ta obveza ne podrazumijeva poseban razlog u pogledu lokacije, vremena ili prostora,

                  —

                  predmet obveze zadržavanja podataka prilikom pružanja javno dostupnih telefonskih usluga, uključujući prijenos kratkih, multimedijskih i sličnih poruka, kao i neodgovorenih ili neuspješnih poziva, čine sljedeći podaci:

                              —

                              telefonski broj ili drugi znak identifikacije pozivatelja i broja na koji se poziva, kao i broj svakog sljedećeg korisnika u slučaju prebacivanja ili prosljeđivanja poziva,

                              —

                              datum i vrijeme početka i završetka poziva, odnosno, u slučaju prijenosa kratkih, multimedijskih i sličnih poruka, vremena slanja i primanja poruka uz naznaku vremenske zone o kojoj je riječ,

                              —

                              podaci o upotrijebljenoj usluzi, ako se u okviru telefonske usluge mogu upotrebljavati različite usluge,

                              —

                              osim toga, u slučaju telefonskih usluga u okviru pokretne mreže

                                          1.

                                          međunarodni identitet mobilnih pretplatnika u pogledu broja s kojeg se poziva i koji se poziva,

                                          2.

                                          međunarodni identitet terminalnog uređaja s kojeg se poziva i koji se poziva,

                                          3.

                                          datum i vrijeme početka uporabe usluge uz naznaku vremenske zone o kojoj je riječ, ako su usluge plaćene unaprijed,

                                          4.

                                          nazivi ćelija koje se upotrebljavaju uspostavom veze između broja s kojeg se poziva i koji se poziva,

                              —

                              u slučaju internetskih telefonskih usluga, adrese internetskog protokola broja s kojeg se poziva i koji se poziva te dodijeljena korisnička imena,

                  —

                  predmet obveze zadržavanja podataka prilikom pružanja javno dostupnih usluga pristupa internetu čine sljedeći podaci:

                              —

                              adresa internetskog protokola koja se pretplatniku dodjeljuje radi korištenja internetom,

                              —

                              jedinstvena identifikacija priključka koji se upotrebljava u svrhu korištenja internetom i dodijeljeno korisničko ime,

                              —

                              datum i vrijeme početka i završetka korištenja internetom na dodijeljenoj adresi internetskog protokola, uz naznaku vremenske zone o kojoj je riječ,

                              —

                              u slučaju uporabe pokretne mreže, naziv ćelije koja se upotrebljava uspostavom internetske veze,

                  —

                  nije dozvoljeno zadržavanje sljedećih podataka:

                              —

                              sadržaj komunikacije,

                              —

                              podaci o posjećenim internetskim stranicama,

                              —

                              podaci o uslugama elektroničke pošte,

                              —

                              podaci koji se odnose na pozive prema određenim brojevima ili brojeve s kojih se poziva, brojeve koji pripadaju osobama, tijelima i organizacijama iz društvenih ili crkvenih područja,

                  —

                  razdoblje zadržavanja podataka o lokaciji, koje u pogledu naziva upotrijebljene ćelije iznosi četiri tjedna, a za ostale podatke deset tjedana,

                  —

                  učinkovita zaštita zadržanih podataka od opasnosti zlouporabe kao i od svakog neovlaštenog pristupa, i

                  —

                  se zadržani podaci smiju upotrebljavati samo u svrhu progona vrlo teških kaznenih djela i sprečavanja konkretne opasnosti za fizički integritet, život ili slobodu osobe ili za opstanak savezne države ili savezne zemlje, osim adrese internetskog protokola koja se pretplatniku dodjeljuje radi korištenja internetom, koja se može upotrebljavati u okviru pristupa osobnim podacima radi progona svih kaznenih djela, radi obrane od opasnosti za javnu sigurnost i javni poredak te općenito za obavljanje zadaća obavještajnih službi?

         (1)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL 2002., L 201, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 111.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ (SL 2009., L 337, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 224. i ispravci SL 2017., L 162, str. 56. i SL 2018., L 74, str. 11.)

         (2)  SL 2000., C 364, str. 1.


title: predmet C-794/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2019. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Telekom Deutschland GmbH

text:
               10.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 45/18

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2019. uputio Bundesverwaltungsgericht (Njemačka) – Savezna Republika Njemačka protiv Telekom Deutschland GmbH
      (predmet C-794/19)
      (2020/C 45/16)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesverwaltungsgericht

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Savezna Republika Njemačka

         Druga stranka u revizijskom postupku: Telekom Deutschland GmbH

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 15. Direktive 2002/58/EZ (1) s obzirom na članke 7., 8. i 11. te, s jedne strane, članak 52. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i, s druge strane, članak 6. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2) i članak 4. Ugovora o Europskoj uniji tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se davatelje javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga obvezuje na zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji krajnjih korisnika tih usluga ako

                  —

                  ta obveza ne podrazumijeva poseban razlog u pogledu lokacije, vremena ili prostora,

                  —

                  predmet obveze zadržavanja podataka prilikom pružanja javno dostupnih telefonskih usluga, uključujući prijenos kratkih, multimedijskih i sličnih poruka, kao i neodgovorenih ili neuspješnih poziva, čine sljedeći podaci:

                              —

                              telefonski broj ili drugi znak identifikacije pozivatelja i broja na koji se poziva, kao i broj svakog sljedećeg korisnika u slučaju prebacivanja ili prosljeđivanja poziva,

                              —

                              datum i vrijeme početka i završetka poziva, odnosno, u slučaju prijenosa kratkih, multimedijskih i sličnih poruka, vremena slanja i primanja poruka uz naznaku vremenske zone o kojoj je riječ,

                              —

                              podaci o upotrijebljenoj usluzi, ako se u okviru telefonske usluge mogu upotrebljavati različite usluge,

                              —

                              osim toga, u slučaju telefonskih usluga u okviru pokretne mreže

                                          1.

                                          međunarodni identitet mobilnih pretplatnika u pogledu broja s kojeg se poziva i koji se poziva,

                                          2.

                                          međunarodni identitet terminalnog uređaja s kojeg se poziva i koji se poziva,

                                          3.

                                          datum i vrijeme početka uporabe usluge uz naznaku vremenske zone o kojoj je riječ, ako su usluge plaćene unaprijed,

                                          4.

                                          nazivi ćelija koje se upotrebljavaju uspostavom veze između broja s kojeg se poziva i koji se poziva,

                              —

                              u slučaju internetskih telefonskih usluga, adrese internetskog protokola broja s kojeg se poziva i koji se poziva te dodijeljena korisnička imena,

                  —

                  predmet obveze zadržavanja podataka prilikom pružanja javno dostupnih usluga pristupa internetu čine sljedeći podaci:

                              —

                              adresa internetskog protokola koja se pretplatniku dodjeljuje radi korištenja internetom,

                              —

                              jedinstvena identifikacija priključka koji se upotrebljava u svrhu korištenja internetom i dodijeljeno korisničko ime,

                              —

                              datum i vrijeme početka i završetka korištenja internetom na dodijeljenoj adresi internetskog protokola, uz naznaku vremenske zone o kojoj je riječ,

                              —

                              u slučaju uporabe pokretne mreže, naziv ćelije koja se upotrebljava uspostavom internetske veze,

                  —

                  nije dozvoljeno zadržavanje sljedećih podataka:

                              —

                              sadržaj komunikacije,

                              —

                              podaci o posjećenim internetskim stranicama,

                              —

                              podaci o uslugama elektroničke pošte,

                              —

                              podaci koji se odnose na pozive prema određenim brojevima ili brojeve s kojih se poziva, brojeve koji pripadaju osobama, tijelima i organizacijama iz društvenih ili crkvenih područja,

                  —

                  razdoblje zadržavanja podataka o lokaciji, koje u pogledu naziva upotrijebljene ćelije iznosi četiri tjedna, a za ostale podatke deset tjedana,

                  —

                  učinkovita zaštita zadržanih podataka od opasnosti zlouporabe kao i od svakog neovlaštenog pristupa, i

                  —

                  se zadržani podaci smiju upotrebljavati samo u svrhu progona vrlo teških kaznenih djela i sprečavanja konkretne opasnosti za fizički integritet, život ili slobodu osobe ili za opstanak savezne države ili savezne zemlje, osim adrese internetskog protokola koja se pretplatniku dodjeljuje radi korištenja internetom, koja se može upotrebljavati u okviru pristupa osobnim podacima radi progona svih kaznenih djela, radi obrane od opasnosti za javnu sigurnost i javni poredak te općenito za obavljanje zadaća obavještajnih službi?

         (1)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL 2002., L 201, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 111.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ (SL 2009., L 337, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 224. i ispravci SL 2017., L 162, str. 56. i SL 2018., L 74, str. 11.)

         (2)  SL 2000, C 364, str. 1.


title: predmet C-442/18 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. prosinca 2019. – Europska središnja banka protiv Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA (Žalba – Uskraćivanje pristupa odlukama Upravnog vijeća Europske središnje banke (ESB) – Protokol o statutu Europskog sustava središnjih banaka i ESB-a – Članak 10. stavak 4. – Povjerljivost sastanaka – Ishod vijećanja – Mogućnost objave – Odluka 2004/258/EZ – Pristup ESB-ovim dokumentima – Članak 4. stavak 1. točka (a) – Povjerljivost vijećanja – Narušavanje zaštite javnog interesa)

text:
               24.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 61/9

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 19. prosinca 2019. – Europska središnja banka protiv Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA
      (predmet C-442/18 P) (1)

      (Žalba - Uskraćivanje pristupa odlukama Upravnog vijeća Europske središnje banke (ESB) - Protokol o statutu Europskog sustava središnjih banaka i ESB-a - Članak 10. stavak 4. - Povjerljivost sastanaka - Ishod vijećanja - Mogućnost objave - Odluka 2004/258/EZ - Pristup ESB-ovim dokumentima - Članak 4. stavak 1. točka (a) - Povjerljivost vijećanja - Narušavanje zaštite javnog interesa)
      (2020/C 61/10)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Europska središnja banka (zastupnici: F. Malfrère, M. Ioannidis, agenti i H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

         Druga stranka u postupku: Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA (zastupnici: L. Soares Romão, J. Shearman de Macedo i D. Castanheira Pereira, advogados)

         Izreka

                  1.

                  Točka 1. izreke presude Općeg suda Europske unije od 26. travnja 2018., Espirito Santo Financial (Portugal)/ESB (T-251/15, EU:T:2018:234), ukida se u mjeri u kojoj je tom točkom Opći sud poništio odluku Europske središnje banke (ESB) od 1. travnja 2015. o djelomičnom odbijanju pristupa određenim dokumentima koji se odnose na ESB-ovu odluku od 1. kolovoza 2014. o Banco Espírito Santo SA u dijelu u kojem je njome ESB uskratio pristup iznosu kredita navedenom u izvacima iz zapisnika o odluci Upravnog vijeća ESB-a od 28. srpnja 2014.

                  2.

                  Žalba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Tužba Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA odbija se u mjeri u kojoj se njome traži poništenje odluke Europske središnje banke (ESB) od 1. travnja 2015. o djelomičnom uskraćivanju pristupa određenim dokumentima koji se odnose na ESB-ovu odluku od 1. kolovoza 2014. o Banco Espírito Santo SA u dijelu u kojem je njome ESB uskratio pristup iznosu kredita navedenom u izvacima iz zapisnika o odluci Upravnog vijeća ESB-a od 28. srpnja 2014.

                  4.

                  Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA snosi vlastite troškove kao i trećinu troškova Europske središnje banke (ESB) nastalih u okviru ove žalbe i prvostupanjskog postupka.

                  5.

                  Europska središnja banka (ESB) snosit će dvije trećine vlastitih troškova nastalih u okviru ove žalbe i prvostupanjskog postupka.

         (1)  SL C 445, 10. 12. 2018.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 18. prosinca 2019. podnio Odbor za pritužbe u upravnim pitanjima u predmetu Adpublisher AG protiv J (Predmet E-11/19) 2020/C 110/07

text:
               2.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/8

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 18. prosinca 2019. podnio Odbor za pritužbe u upravnim pitanjima u predmetu Adpublisher AG protiv J
      (Predmet E-11/19)
      (2020/C 110/07)
      Dopisom od 18. prosinca 2019., zaprimljenim u pisarnicu Suda 23. prosinca 2019., Odbor za pritužbe u upravnim pitanjima (Beschwerdekommission für Verwaltungsangelegenheiten) podnio je Sudu EFTA-e zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Adpublisher AG protiv J o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Proizlazi li iz Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) ili iz neke druge odredbe prava EGP-a da se kontradiktorni opći postupak za rješavanje pritužbe na temelju Opće uredbe o zaštiti podataka može voditi bez otkrivanja imena i adrese podnositelja pritužbe u postupku?
                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan: je li u tom slučaju nužno da je barem prima facie utvrđen legitiman razlog za anonimizaciju ili nisu potrebni razlozi za anonimizaciju?

                  2.

                  Mora li postupovnim pravom države članice biti propisano da su u postupku za rješavanje pritužbe u skladu s člankom 77. Opće uredbe o zaštiti podataka svi daljnji postupci pred nacionalnim žalbenim tijelima besplatni za ispitanika i da se ispitaniku ne može naložiti da nadoknadi troškove?

                  3.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, a odgovor na drugo pitanje niječan, drugim riječima, ako se kontradiktorni opći postupak za rješavanje pritužbe može voditi na temelju Opće uredbe o zaštiti podataka bez otkrivanja imena i adrese podnositelja pritužbe u postupku po pritužbi, a nacionalnim postupovnim pravom ne mora biti propisano da su u postupku za rješavanje pritužbe u skladu s člankom 77. Opće uredbe o zaštiti podataka svi daljnji postupci pred nacionalnim žalbenim tijelima besplatni za ispitanika, postavlja se pitanje na koji se način može provesti odluka koja proizlazi iz postupka za rješavanje pritužbe i kojom se ispitaniku nalaže da nadoknadi troškove, ako ispitanik ostaje anoniman?