title: Predmet T-716/18: Tužba podnesena 5. prosinca 2018. – The Logistical Approach protiv EUIPO-a – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/79

      Tužba podnesena 5. prosinca 2018. – The Logistical Approach protiv EUIPO-a – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there)
      (Predmet T-716/18)
      (2019/C 44/105)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

         Stranke

         Tužitelj: The Logistical Approach BV (Uden, Nizozemska) (zastupnici: R. Milchior i S. Charbonnel, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Idealogistic Compass Greatest care in getting it there u crnoj, bijeloj i plavoj boji – prijava za registraciju br. 14 567 201

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. rujna 2018. u predmetu R 2062/2017-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova;

                  —

                  naloži društvu Idea Groupe snošenje troškova uzrokovanih njegovom intervencijom ako odluči intervenirati.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-719/18: Tužba podnesena 6. prosinca 2018. – Telemark plus protiv EUIPO-a (Telemarkfest)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/79

      Tužba podnesena 6. prosinca 2018. – Telemark plus protiv EUIPO-a (Telemarkfest)
      (Predmet T-719/18)
      (2019/C 44/106)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Telemark plus eV (Altusried, Njemačka) (zastupnik: S. Schenk, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Sporni žig: verbalni žig Europske unije „Telemarkfest” – prijava za registraciju br. 16 615 114

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. rujna 2018. u predmetu R 346/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  preinači pobijanu odluku tako da na sljedeći način preoblikuje izreku, nakon brisanja njezine točke 3.:

                              „1.

                              Pobijana odluka djelomično se poništava, u dijelu u kojem je prijava odbijena za sljedeće usluge: „usluge razonode; organiziranje putovanja; kulturne aktivnosti; sportske aktivnosti; usluge okrepe i pružanje privremenog smještaja”.

                              2.

                              Dopušta se objava prijave za registraciju žiga Unije za te usluge”;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-729/18: Tužba podnesena 10. prosinca 2018. – El Corte Inglés protiv EUIPO-a – Lloyd Shoes (LLOYD)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/80

      Tužba podnesena 10. prosinca 2018. – El Corte Inglés protiv EUIPO-a – Lloyd Shoes (LLOYD)
      (Predmet T-729/18)
      (2019/C 44/107)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Lloyd Shoes GmbH (Sulingen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije LLOYD – prijava za registraciju br. 10 367 721

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. rujna 2018. u spojenim predmetima R 2385/2017-1 i R 2431/2017-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku jer se djelomičnim odbijanjem žalbe podnositelja prigovora djelomično potvrđuje odluka Odjela za prigovore u postupku povodom prigovora B 1 959 470 i odobrava registracija (figurativnog) žiga Europske unije br. 10 367 721 LLOYD za „veleprodajne i maloprodajne usluge, uključujući putem interneta i telefona, u područjima odjeće, obuće i pokrivala za glavu”;

                  —

                  naloži snošenje troškova stranci ili strankama koje se protive ovoj tužbi.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: Predmet T-636/15: Rješenje Općeg suda od 8. studenog 2018. – Infratel Italia i dr. protiv Komisije

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/81

      Rješenje Općeg suda od 8. studenog 2018. – Infratel Italia i dr. protiv Komisije
      (Predmet T-636/15) (1)

      (2019/C 44/108)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 16, 18. 1. 2016.


title: Predmet T-295/17: Rješenje Općeg suda od 26. studenog 2018. – Danpower Baltic protiv Komisije

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/81

      Rješenje Općeg suda od 26. studenog 2018. – Danpower Baltic protiv Komisije
      (Predmet T-295/17) (1)

      (2019/C 44/109)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 256, 7. 8. 2017.


title: Predmet T-379/17: Rješenje Općeg suda od 26. studenog 2018. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO – C & C IP (T)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/81

      Rješenje Općeg suda od 26. studenog 2018. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO – C & C IP (T)
      (Predmet T-379/17) (1)

      (2019/C 44/110)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 256, 7. 8. 2017.


title: Predmet T-401/17: Rješenje Općeg suda od 26. studenog 2018. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO-a – C & C IP (T)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/82

      Rješenje Općeg suda od 26. studenog 2018. – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft protiv EUIPO-a – C & C IP (T)
      (Predmet T-401/17) (1)

      (2019/C 44/111)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 269, 14. 8. 2017.


title: Predmet T-730/17: Rješenje Općeg suda od 20. studenog 2018. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/82

      Rješenje Općeg suda od 20. studenog 2018. – Evropaïki Dynamiki protiv Komisije
      (Predmet T-730/17) (1)

      (2019/C 44/112)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 13, 15. 1. 2018.


title: Predmet T-2/18: Rješenje Općeg suda od 15. studenog 2018. – Wirecard protiv EUIPO-a – AXA Banque (boon.)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/82

      Rješenje Općeg suda od 15. studenog 2018. – Wirecard protiv EUIPO-a – AXA Banque (boon.)
      (Predmet T-2/18) (1)

      (2019/C 44/113)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik drugog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 63, 19. 2. 2018.


title: Predmet T-222/18: Rješenje Općeg suda od 29. studenog 2018. – Aliança – Vinhos de Portugal protiv EUIPO-a – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/82

      Rješenje Općeg suda od 29. studenog 2018. – Aliança – Vinhos de Portugal protiv EUIPO-a – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)
      (Predmet T-222/18) (1)

      (2019/C 44/114)
      Jezik postupka: engleski
      Predsjednik devetog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 166, 14. 5. 2018.


title: Predmet T-252/18: Rješenje Općeg suda od 27. studenog 2018. – European Anglers Alliance protiv Vijeća

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/83

      Rješenje Općeg suda od 27. studenog 2018. – European Anglers Alliance protiv Vijeća
      (Predmet T-252/18) (1)

      (2019/C 44/115)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: Predmet T-374/18: Rješenje Općeg suda od 15. studenog 2018. – Labiri protiv EGOS-a

text:
               4.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 44/83

      Rješenje Općeg suda od 15. studenog 2018. – Labiri protiv EGOS-a
      (Predmet T-374/18) (1)

      (2019/C 44/116)
      Jezik postupka: francuski
      Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 285, 13. 8. 2018.


title: Predmet C-693/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris (Francuska) – Procureur de la République protiv X

text:
               4.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 82/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. listopada 2018. uputio Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris (Francuska) – Procureur de la République protiv X
      (Predmet C-693/18)
      (2019/C 82/05)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Procureur de la République

         Osumljičenik: X

         Druge stranke: stranke koje su postavile imovinskopravni zahtjev

         Prethodna pitanja

      1.   Tumačenje pojma „dio koji je konstruiran”

                  1.1.

                  Što obuhvaća pojam „dio koji je konstruiran” naveden u članku 3. stavku 10. Uredbe (EZ) br. 715/2007 (1), kojim se definira poremećajni uređaj (defeat device)?

                  1.2.

                  Može li se program ugrađen u upravljačko računalo motora ili, općenitije, program koji djeluje na to računalo smatrati dijelom koji je konstruiran u smislu tog članka?

            2.   Tumačenje pojma „sustav za kontrolu emisije”

                  2.1.

                  Što obuhvaća pojam „sustav za kontrolu emisije” naveden u članku 3. stavku 10. Uredbe (EZ) br. 715/2007, kojim se definira poremećajni uređaj (defeat device)?

                  2.2.

                  Obuhvaća li taj sustav za kontrolu emisije samo tehnologije i strategije kojima se nastoji obraditi i smanjiti emisije (osobito NOx) nakon njihova nastanka ili uključuje i različite tehnologije i strategije koje omogućavaju ograničavanje same njihove proizvodnje, kao što je tehnologija EGR?

            3.   Tumačenje pojma „poremećajni uređaj” (defeat device)

                  3.1.

                  Je li uređaj koji, za potrebe povećanja aktiviranja ili modulacije funkcije nekog dijela u sustavu za kontrolu emisije tijekom postupaka homologacije predviđenih Uredbom (EZ) br. 715/2007, a stoga i za potrebe dobivanja homologacije za vozilo, ustanovljuje svaki parametar povezan s odvijanjem tih postupaka, poremećajni uređaj u smislu članka 3. stavka 10. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

                  3.2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora, je li taj poremećajni uređaj zabranjen na temelju odredbi članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

                  3.3.

                  Može li se uređaj kao što je onaj opisan u pitanju 3.1. kvalificirati kao „poremećajni uređaj” ako je povećanje aktiviranja sustava za kontrolu emisije učinkovito, ne samo tijekom postupaka homologacije, nego i na ad hoc osnovi, kada u stvarnoj vožnji nastanu točni uvjeti otkriveni za povećanje modulacije sustava za kontrolu emisije tijekom postupaka homologacije?

            4.   Tumačenje iznimaka predviđenih člankom 5.

                  4.1.

                  Što obuhvaćaju tri iznimke predviđene člankom 5. stavkom 2. poglavlja 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

                  4.2.

                  Može li se zabrana poremećajnog uređaja, kojim se upravo tijekom postupaka homologacije povećava aktiviranje ili modulacija funkcije nekog dijela u sustavu za kontrolu emisije, odbaciti na temelju jednog od triju razloga navedenih u članku 5. stavku 2.?

                  4.3.

                  Je li usporavanje starenja ili opterećenja motora dio zahtjevâ „zaštite motora od oštećenja ili od prometne nezgode” ili „sigurnog djelovanja vozila” kojima se može opravdati postojanje poremećajnog uređaja u smislu članka 5. stavka 2. točke (a)?

         (1)  Uredba (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.).


title: predmet T-137/18: Rješenje Općeg suda od 14. veljače 2019. — Chrome Hearts protiv EUIPO-a — Shenzhen Van St. Lonh Jewelry (Prikaz križa) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje križ — Opoziv pobijane odluke — Prestanak postojanja predmeta spora — Obustava postupka”)

text:
               8.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 131/48

      Rješenje Općeg suda od 14. veljače 2019. — Chrome Hearts protiv EUIPO-a — Shenzhen Van St. Lonh Jewelry (Prikaz križa)
      (predmet T-137/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje križ - Opoziv pobijane odluke - Prestanak postojanja predmeta spora - Obustava postupka”)
      (2019/C 131/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Chrome Hearts LLC (Hollywood, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. de Justo Bailey, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Shenzhen Van St. Lonh Jewelry Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. prosinca 2017. (predmet R 766/2017-5) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Chrome Hearts i Shenzhen Van St. Lonh Jewelry Co.

         Izreka

                  1.

                     Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                     Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 166, 14. 5. 2018.


title: spojeni predmeti C-115/16, C-118/16, C-119/16 i C-299/16: Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. veljače 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Østre Landsret, Vestre Landsret — Danska) — N Luxembourg 1 (C-115/16), X Denmark A/S (C-118/16), C Danmark I (C-119/16), Z Denmark ApS (C-299/16) protiv Skatteministeriet („Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Zajednički sustav oporezivanja primjenjiv na isplate kamata i naknada za licencije između povezanih trgovačkih društava različitih država članica — Direktiva 2003/49/EZ — Ovlašteni korisnik kamata i naknada za licencije — Članak 5. — Zlouporaba prava — Društvo sa sjedištem u državi članici koje povezanom društvu sa sjedištem u drugoj državi članici isplaćuje kamate, koje su zatim u cijelosti ili gotovo u cijelosti prenesene izvan područja Europske unije — Društvo kći koje ima obvezu obustaviti porez po odbitku na kamate”)

text:
               15.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 139/5

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 26. veljače 2019. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Østre Landsret, Vestre Landsret — Danska) — N Luxembourg 1 (C-115/16), X Denmark A/S (C-118/16), C Danmark I (C-119/16), Z Denmark ApS (C-299/16) protiv Skatteministeriet
      (spojeni predmeti C-115/16, C-118/16, C-119/16 i C-299/16) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Zajednički sustav oporezivanja primjenjiv na isplate kamata i naknada za licencije između povezanih trgovačkih društava različitih država članica - Direktiva 2003/49/EZ - Ovlašteni korisnik kamata i naknada za licencije - Članak 5. - Zlouporaba prava - Društvo sa sjedištem u državi članici koje povezanom društvu sa sjedištem u drugoj državi članici isplaćuje kamate, koje su zatim u cijelosti ili gotovo u cijelosti prenesene izvan područja Europske unije - Društvo kći koje ima obvezu obustaviti porez po odbitku na kamate”)
      (2019/C 139/03)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Østre Landsret, Vestre Landsret

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: N Luxembourg 1 (C-115/16), X Denmark A/S (C-118/16), C Danmark I (C-119/16), Z Denmark ApS (C-299/16)

         Tuženik: Skatteministeriet

         Izreka

                  1.

                  Predmeti C-115/16, C-118/16, C-119/16 i C-299/16 spajaju se u svrhu donošenja presude.

                  2.

                  Članak 1. stavak 1. Direktive Vijeća 2003/49/EZ od 3. lipnja 2003. o zajedničkom sustavu oporezivanja isplate kamata i [naknada za] licencije između povezanih trgovačkih društava različitih država članica, u vezi s člankom 1. stavkom 4. te direktive, treba tumačiti na način da je izuzeće od oporezivanja isplata kamata koje je njime predviđeno ograničeno samo na ovlaštene korisnike takvih kamata, odnosno subjekte koji s ekonomskog stajališta stvarno imaju koristi od tih kamata i koji stoga njima mogu slobodno raspolagati.
                  Opće načelo prava Unije prema kojem se pojedinci ne mogu pozivati na odredbe prava Unije u svrhu utaje ili zlouporabe treba tumačiti na način da nacionalna tijela i sudovi, u slučaju postupanja u svrhu utaje ili zlouporabe, poreznom obvezniku moraju uskratiti pravo na izuzeće od oporezivanja isplata kamata predviđeno člankom 1. stavkom 1. Direktive 2003/49, čak i u slučaju nepostojanja nacionalnih ili ugovornih odredaba kojima se predviđa takvo uskraćivanje.

                  3.

                  Za dokazivanje zlouporabe potrebno je dokazati, s jedne strane, ukupnost objektivnih okolnosti iz kojih proizlazi da, unatoč formalnom poštovanju uvjeta predviđenih propisima Unije, nije ostvaren cilj predviđen tim propisima i, s druge strane, subjektivni element koji se ogleda u namjeri da se ostvari pogodnost koja proizlazi iz propisa Unije umjetnim stvaranjem uvjeta potrebnih za njezino ostvarenje. Ukupnost određenog broja indicija može upućivati na postojanje zlouporabe prava, pod uvjetom da su te indicije objektivne i podudarne. Takve indicije mogu, među ostalim, biti postojanje društava provodnika koja nemaju ekonomsko opravdanje kao i isključivo formalna priroda strukture grupe društava, financijske konstrukcije i zajmova. Okolnost da je država članica iz koje potječu kamate sklopila ugovor s trećom državom u kojoj je rezidentno društvo koje je njihov ovlašteni korisnik ne utječe na eventualno utvrđenje postojanja zlouporabe prava.

                  4.

                  Kako bi se društvu odbilo priznati svojstvo ovlaštenog korisnika kamata odnosno kako bi se utvrdilo postojanje zlouporabe prava, nacionalno tijelo nije dužno identificirati subjekt odnosno subjekte koje smatra ovlaštenim korisnicima tih kamata.

                  5.

                  Članak 3. točku (a) Direktive 2003/49 treba tumačiti na način da se société en commandite par actions (SCA) (komanditno dioničko društvo) ovlašteno za djelovanje kao société d’investissement en capital à risque (SICAR) (društvo za ulaganje u rizični kapital) luksemburškog prava ne može okvalificirati kao trgovačko društvo države članice u smislu navedene direktive na koje se može primijeniti izuzeće predviđeno njezinim člankom 1. stavkom 1. ako su, što sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti, kamate koje je primio navedeni SICAR, u situaciji poput one iz glavnog postupka, izuzete od poreza na dobit trgovačkih društava u Luksemburgu.

                  6.

                  U situaciji u kojoj sustav predviđen Direktivom 2003/49 izuzeća od poreza po odbitku na kamate koje je rezidentno društvo države članice isplatilo rezidentnom društvu druge države članice nije primjenjiv jer je utvrđeno postojanje utaje ili zlouporabe u smislu članka 5. te direktive ne može se pozivati na primjenu sloboda zajamčenih UFEU-om kako bi se u pitanje doveli propisi prve države članice kojima se uređuje oporezivanje tih kamata.
                  Izvan takve situacije članak 63. UFEU-a treba tumačiti na način:

                              —

                              da mu se, u načelu, ne protive nacionalni propisi prema kojima je rezidentno društvo koje isplaćuje kamate nerezidentnom društvu obvezno obustaviti porez po odbitku na te kamate, dok takva obveza ne postoji za rezidentno društvo u slučaju kada je društvo koje prima kamate također rezidentno društvo, ali mu se protive nacionalni propisi kojima se predviđa takva obustava poreza po odbitku u slučaju kada rezidentno društvo isplaćuje kamate nerezidentnom društvu, dok rezidentno društvo koje prima kamate od drugog rezidentnog društva tijekom prve dvije godine oporezivanja ne podliježe obvezi plaćanja predujma s naslova poreza na dobit te dakle njegova obveza plaćanja tog poreza u vezi s tim kamatama dospijeva znatno kasnije od obveze plaćanja poreza po odbitku;

                              —

                              da mu se protive nacionalni propisi kojima se rezidentnom društvu koje je obvezno obustaviti porez po odbitku na kamate koje je isplatilo nerezidentnom društvu nameće obveza da u slučaju zakašnjenja s plaćanjem tog poreza po odbitku plati zatezne kamate po stopi višoj od one koja se primjenjuje u slučaju zakašnjenja s plaćanjem poreza na dobit koji se, među ostalim, plaća na kamate koje je rezidentno društvo primilo od drugog rezidentnog društva;

                              —

                              da mu se protive nacionalni propisi kojima se predviđa da se, kada je rezidentno društvo obvezno obustaviti porez po odbitku na kamate koje isplaćuje nerezidentnom društvu, u obzir ne uzimaju troškovi u obliku kamata izravno povezani s predmetnim zajmom koji su nastali za potonje društvo, dok rezidentno društvo koje prima kamate od drugog rezidentnog društva takve troškove, u skladu s tim nacionalnim propisima, može odbiti za potrebe utvrđivanja svojeg oporezivog prihoda.

         (1)  SL C 270, 25. 7. 2016

         SL C 279, 1. 8. 2016


title: predmet T-126/19: Tužba podnesena 21. veljače 2019. — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji protiv Komisije

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/54

      Tužba podnesena 21. veljače 2019. — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji protiv Komisije
      (predmet T-126/19)
      (2019/C 148/53)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji (Varšava, Poljska) (zastupnik: A. Galos, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi članak 16. Uredbe (EU) br. 517/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o fluoriranim stakleničkim plinovima, koji je pravna osnova pobijane odluke, i posljedično utvrdi nepravilnosti u pobijanoj odluci s tim u vezi;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: na temelju članka 277. UFEU-a tužitelj navodi da je članak 16. Uredbe (EU) br. 517/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o fluoriranim stakleničkim plinovima i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 842/2006, koji je pravna osnova pobijane odluke, ništav u dijelu u kojem se njime sustav dodjele kvota temelji na referentnim vrijednostima koje proizlaze iz ranije priopćenih podataka o fluoriranim plinovima stavljenim na tržište od 2009. do 2012., jer je riječ o diskriminatornoj i proizvoljnoj podjeli gospodarskih subjekata s obzirom na njihove ranije djelatnosti na tržištu plina, zbog čega je posljedično pobijana odluka zahvaćena nepravilnostima tim u vezi.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: tužitelj ističe bitnu povredu postupka i povredu Ugovora zbog nedostatnog obrazloženja uvođenja sustava podjele poduzetnika koji djeluju na tržištu fluoriranog plina na temelju vrijednosti flouriranih plinova stavljenih na tržište od 2009. do 2012., u skladu s člankom 16. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 517/2014.


title: predmet T-135/19: Tužba podnesena 1. ožujka 2019. — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals protiv EUIPO-a — Dalmat (LaTV3D)

text:
               29.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 148/58

      Tužba podnesena 1. ožujka 2019. — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals protiv EUIPO-a — Dalmat (LaTV3D)
      (predmet T-135/19)
      (2019/C 148/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: J. Erdozain López, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Stéphane Dalmat (Pariz, Francuska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije LaTV3D — Prijava za registraciju br. 15 630 833

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. prosinca 2018. u predmetu R 874/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet C-141/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. veljače 2019. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) — EX

text:
               3.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 187/37

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. veljače 2019. uputio Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) — EX
      (predmet C-141/19)
      (2019/C 187/41)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: EX

         Tuženo tijelo: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Intervenijent: Finanzpolizei

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Trebaju li se članak 56. UFEU-a te Direktiva 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (1) i Direktiva 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ (2) tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba kojom su predviđene izrazito visoke novčane kazne, a osobito visoki najniži iznosi novčanih kazni, koje mogu biti izrečene kumulativno za svakog dotičnog radnika, za povrede formalnih obveza u slučaju korištenja prekogranične radne snage, kao što je propust da se stave na raspolaganje isprave o plaći ili propust prijave Središnjem koordinacijskom uredu?

                  2.

                  U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje:
                  Trebaju li se članak 56. UFEU-a te Direktiva 96/71/EZ i Direktiva 2014/67/EU tumačiti na način da im se protivi izricanje kumulativnih novčanih kazni bez apsolutnog najvišeg iznosa za povrede formalnih obveza u slučaju korištenja prekogranične radne snage?

                  3.

                  Treba li se članak 56 UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba kojom se u slučaju prijevremenog prestanka i/ili prekida privremenog rada u zemlji domaćinu obvezujuće propisuje prijava promjene Središnjem koordinacijskom uredu?

                  4.

                  U slučaju negativnog odgovora na treće pitanje:
                  Treba li se članak 56. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba kojom se za prijavu promjene ne propisuje razuman rok?

                  5.

                  Trebaju li se članak 56. UFEU-a i članak 9. Direktive 2014/67/EU tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba kojom se propisuje da se naknadnom dostavom odgovarajućih i relevantnih dokumenata unutar razumnog roka ne ispunjava zahtjev stavljanja isprava na raspolaganje?

                  6.

                  Trebaju li se članak 56. UFEU-a i članak 9. Direktive 2014/67/EU tumačiti na način da im se protivi nacionalna odredba kojom se propisuje da se od stranog pružatelja usluga zahtijeva dostava isprava koje prelaze opseg onih dokumenata koji su navedeni u članku 9. Direktive 2014/67/EU i nisu ni relevantni ni potrebni te se nacionalnim pravom ne određuju detaljno, poput primjerice potvrda o plaći, računa za obračun plaća, platnih lista, poreznih kartica, prijava i odjava, zdravstvenog osiguranja, prijavnih popisa i popisa obračuna dodataka, isprava koje se odnose na platne razrede, svjedodžbi?

         (1)  SL 1997., L 18, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.)

         (2)  Direktiva 2014/67/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o provedbi Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i izmjeni Uredbe (EU) br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta, SL 2014., L 159, str. 11.


title: predmet C-617/17: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy — Poljska) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. protiv Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów („Zahtjev za prethodnu odluku — Tržišno natjecanje — Članak 82. UEZ-a — Zloporaba vladajućeg položaja — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 3. stavak 1. — Primjena nacionalnog prava tržišnog natjecanja — Odluka nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje kojom se izriče novčana kazna na temelju nacionalnog prava i novčana kazna na temelju prava Unije — Povelja Europske unije o temeljnim pravima — Članak 50. — Načelo ne bis in idem — Primjenjivost”)

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/7

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. travnja 2019. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy — Poljska) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. protiv Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
      (predmet C-617/17) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Članak 82. UEZ-a - Zloporaba vladajućeg položaja - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 3. stavak 1. - Primjena nacionalnog prava tržišnog natjecanja - Odluka nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje kojom se izriče novčana kazna na temelju nacionalnog prava i novčana kazna na temelju prava Unije - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 50. - Načelo ne bis in idem - Primjenjivost”)
      (2019/C 206/08)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A.

         Tuženik: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

         uz sudjelovanje: Edwarda Dętke, Mirosława Krzyszczaka, Zakład Projektowania i Programowania Systemów Sterowania Atempol Sp. z o.o. w Piekarach Śląskich, Ommer Polska Sp. z o.o. w Krapkowicach, Glimat Marcinek i S-ka spółka jawna w Gliwicach, Jastrzębskie Zakłady Remontowe Dźwigi Sp. z o.o. w Jastrzębiu Zdroju, Petrofer-Polska Sp. z o.o. w Nowinach, Pietrzak B. B. Beata Pietrzak, Bogdan Pietrzak Spółka jawna w Katowicach, Eweline Baranowske, Przemysława Nikiela, Tomasza Woźniaka, Spółdzielnia Kółek Rolniczych w Bielinach, Lecha Marchlewskog, Zakład Przetwórstwa Drobiu Marica spółka jawna J.M.E.K. Wróbel sp. jawna w Bielsku Białej, HTS Polska Sp. z o.o., Paco Cases Andrzej Paczkowski, Piotr Paczkowski spółka jawna w Puszczykowie, Bożene Kubalańce, Zbigniewa Arczykowskog, Przedsiębiorstwo Produkcji Handlu i Usług Unipasz Sp. z o.o. w Radzikowicach, Janusza Waloche, Mareka Grzegoleca

         Izreka

      Načelo ne bis in idem, utvrđeno u članku 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima proglašene 7. prosinca 2000. u Nici, treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje izrekne poduzetniku, u okviru iste odluke, i novčanu kaznu zbog povrede nacionalnog prava tržišnog natjecanja i novčanu kaznu zbog povrede članka 82. UEZ-a. Međutim, u tom slučaju nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje mora osigurati da sve novčane kazne uzete zajedno budu proporcionalne naravi povrede.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet T-215/19: Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Glatfelter Gernsbach protiv Komisije

text:
               17.6.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 206/62

      Tužba podnesena 8. travnja 2019. — Glatfelter Gernsbach protiv Komisije
      (predmet T-215/19)
      (2019/C 206/60)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Glatfelter Gernsbach GmbH (Gernsbach, Njemačka) (zastupnici: N. Voß i D. Fouquet, odvjetnice)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 ( SL 2019., L 14, str. 1.) za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 za 2012. i 2013.,

                  —

                  podredno prethodno navedenom, poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018), u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 000 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 20 %, za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje povrat od više od 15 % i za potrošače baznog opterećenja s najmanje 8 000 sati uporabe godišnje povrat od više od 10 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  dodatno podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166 u dijelu u kojem se njome za potrošače baznog opterećenja s najmanje 7 500 sati uporabe godišnje određuje povrat od više od 15 % objavljene naknade za mrežu,

                  —

                  krajnje podredno, u odnosu na tužitelja poništi Odluku SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) od 28. svibnja 2018. priopćenu pod brojem dokumenta C(2018) 3166, u dijelu u kojem se njome određuje povrat od više od 20 % objavljene naknade za mrežu te

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka, uključujući odvjetničke i putne troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužba se temelji na sljedećim tužbenim razlozima.

                  1.

                  Pogrešna pretpostavka o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
                  U okviru prvog tužbenog razloga prigovara se da je tuženik prilikom svojeg ispitivanja spornog oslobođenja od naknade za mrežu počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da postoji uporaba državnih sredstava.
                  Usto, prilikom ispitivanja zahtjeva „selektivnosti” referentni sustav bio je pogrešno i nepotpuno određen.
                  Nadalje se ističe da je tuženik zbog nepotpunog određivanja referentnog sustava povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

                  2.

                  Povreda načela jednakog postupanja
                  U okviru drugog tužbenog razloga ističe se da su odlukom tuženika određene samo obveze naknadnog plaćanja za potrošače baznog opterećenja, koji su u 2012. i 2013. bili u potpunosti oslobođeni od naknada za mrežu. Slijedom toga se s tim potrošačima baznog opterećenja postupalo nejednako i neopravdano su stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na potrošače baznog opterećenja koji su za isto razdoblje iskoristili pravo na paušalna smanjenja naknade za mrežu i za koje nije bila određena obveza naknadnog plaćanja.
                  Osim toga, ovdje se prigovara da je tuženik u pogledu nejednakog postupanja povrijedio svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 263. stavkom 2. UFEU-a i člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nejednakim postupanjem povređuje se i zabrana diskriminacije u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2009/72/EZ (1).

                  3.

                  Povreda načela zaštite legitimnih očekivanja
                  U okviru trećeg tužbenog razloga ističe se da je tužitelj na temelju pojedinačnih okolnosti mogao očekivati da će smjeti zadržati posebne naknade za mrežu koje su mu odobrene.

         (1)  Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ ( SL L 211 od 14. 8. 2009., str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet T-228/18: Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — Transtec protiv Komisije („Javna nabava usluga — Postupak javne nabave — Okvirni ugovor o pružanju usluga — Usluge u korist trećih zemalja korisnica vanjske pomoći Unije — Odbijanje ponude ponuditelja i dodjela ugovora drugim ponuditeljima — Navodi o teškoj povredi dužnosti protiv ponuditelja — Nepostojanje konačne presude ili konačne upravne odluke kojima se utvrđuje teška povreda dužnost — Uvjeti za upućivanje slučaja povjerenstvu iz članka 108. Financijske uredbe — Izuzetno niske ponude — Obveza obrazlaganja — Uzimanje u obzir dopisa koji je javni naručitelj uputio nakon podnošenja tužbe — Pravo na djelotvoran pravni lijek — Rok mirovanja za podnošenje pravnog sredstva protiv odluke o dodjeli — Jednako postupanje — Načelo nediskriminacije — Članci 105.a, 106., 108., 113. i 118. Financijske uredbe — Izvanugovorna odgovornost”)

text:
               8.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 230/40

      Presuda Općeg suda od 16. svibnja 2019. — Transtec protiv Komisije
      (predmet T-228/18) (1)

      („Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Okvirni ugovor o pružanju usluga - Usluge u korist trećih zemalja korisnica vanjske pomoći Unije - Odbijanje ponude ponuditelja i dodjela ugovora drugim ponuditeljima - Navodi o teškoj povredi dužnosti protiv ponuditelja - Nepostojanje konačne presude ili konačne upravne odluke kojima se utvrđuje teška povreda dužnost - Uvjeti za upućivanje slučaja povjerenstvu iz članka 108. Financijske uredbe - Izuzetno niske ponude - Obveza obrazlaganja - Uzimanje u obzir dopisa koji je javni naručitelj uputio nakon podnošenja tužbe - Pravo na djelotvoran pravni lijek - Rok mirovanja za podnošenje pravnog sredstva protiv odluke o dodjeli - Jednako postupanje - Načelo nediskriminacije - Članci 105.a, 106., 108., 113. i 118. Financijske uredbe - Izvanugovorna odgovornost”)
      (2019/C 230/49)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Transtec (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: L. Levi i N. Flandin, avocats)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Aresu i J. Estrada de Solà, agenti)

         Predmet

      S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Komisije od 26. ožujka 2016. o odbijanju ponude koju je podnio konzorcij kojem je tužitelj bio voditelj za grupu predmeta nabave br. 3 u okviru poziva na nadmetanje EuropeAid/138778/DH/SER/Multi, naslovljen „Okvirni ugovor o uslugama za provedbu vanjske pomoći (FWC SIEA 2018) 2017/S”, i dodjela ugovora drugim ponuditeljima, te, s druge strane, zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a za naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tog odbijanja.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Transtec nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 182, 28. 5. 2018.


title: predmet C-301/19 P: Žalba koju je 11. travnja 2019. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 12. veljače 2019. u predmetu T-201/17, Printeos protiv Komisije

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/8

      Žalba koju je 11. travnja 2019. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 12. veljače 2019. u predmetu T-201/17, Printeos protiv Komisije
      (predmet C-301/19 P)
      (2019/C 238/11)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: F. Dintilhac, P. Rossi i F. Jimeno Fernández, agenti)

         Druga stranka u postupku: Printeos, S.A.

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 12. veljače 2019. u predmetu T-201/17, Printeos S.A. protiv Europske komisije

                  —

                  odluči o meritumu predmeta i u cijelosti odbije tužbeni zahtjev zbog

                              —

                              neosnovanosti zahtjeva za naknadu štete na temelju članka 266. drugog stavka UFEU-a, članaka 268. i 340. UFEU-a i članka 41. stavka 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

                              —

                              nedopuštenosti odnosno, podredno, neosnovanosti prigovora nezakonitosti članka 90. stavka 4. točke (a) Uredbe br. 1268/2012 (1);

                              —

                              nedopuštenosti odnosno, podredno, neosnovanosti zahtjeva za poništenje poruke elektroničke pošte od 26. siječnja 2017.

                              —

                              naloži društvu Printeos S.A. snošenje troškova prvostupanjskog i drugostupanjskog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Europska komisija tvrdi da je Opći sud u pobijanoj presudi počinio pogrešku koja se tiče prava u pogledu sljedećih pitanja.

                  —

                  Prvi žalbeni razlog: Opći sud povrijedio je prava obrane Europske komisije i nije poštovao postupak jer je prekršio načelo non ultra petita, time što je neosnovano izmijenio predmet i bit spora, nakon što je pozvao tužitelja da na raspravi izmijeni pravnu kvalifikaciju kamata čije je plaćanje zatražio u prvotnom zahtjevu.

                  —

                  Drugi žalbeni razlog: Opći sud pogrešno je protumačio članak 266. UFEU-a time što je utvrdio da spomenuta odredba Komisiji nalaže apsolutnu i bezuvjetnu obvezu plaćanja zateznih kamata u slučaju poništenja odluke kojom se izriče sankcija ili novčana kazna, i to s retroaktivnim učinkom od datuma privremenog plaćanja.

                  —

                  Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je članak 266. UFEU-a protumačio s obzirom na presude IPK (2) i Corus (3) i rješenja Holcim (4), ne vodeći računa o novom normativnom okviru primjenjivom na sankcije u području tržišnog natjecanja.

                  —

                  Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je zaključio da su u ovom predmetu ispunjeni uvjeti iz sudske prakse za nastanak izvanugovorne odgovornosti.

                  —

                  Peti žalbeni razlog: Opći sud povrijedio je načela zakonitosti i pravne sigurnosti time što u ovom predmetu nije primijenio članak 90. Delegirane uredbe br. 1268/2012 unatoč pravomoćnosti prethodne odluke u kojoj je tako određeno.

         (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL 2012., L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.)

         (2)  Predmet Komisija/IPK International, C-336/13 P, presuda od 12. veljače 2015., EU:C:2015:83

         (3)  Predmet Corus/Komisija, T-171/99, presuda od 10. listopada 2001., EU:T:2001:249

         (4)  Predmet Holcim/Komisija, T-86/03, rješenje od 4. svibnja 2005., EU:T:2005:157


title: predmet C-330/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2019. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën, druga stranka u kasacijskom postupku: Exter BV

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2019. uputio Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) — Staatssecretaris van Financiën, druga stranka u kasacijskom postupku: Exter BV
      (predmet C-330/19)
      (2019/C 238/12)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hoge Raad der Nederlanden

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj u kasacijskom postupku: Staatssecretaris van Financiën

         Druga stranka u kasacijskom postupku: Exter BV

         Prethodno pitanje

      Dovodi li članak 121. stavak 1. Carinskog zakonika Zajednice (1) do toga da se povlaštena tarifna mjera, čija primjena za uvoznu robu dolazi u obzir u trenutku njezina stavljanja u postupak unutarnje proizvodnje uz primjenu carinskog postupka odgode, može uzeti u obzir čak i u slučaju određivanja iznosa carinskog duga koji nastaje pri puštanju te robe u neizmijenjenom odnosno izmijenjenom stanju u slobodni promet, ako je ta mjera obustavljena u vrijeme prihvaćanja deklaracije za puštanje u slobodni promet?

         (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL 1992., L 302, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 2., str. 110.)


title: predmet C-347/19: Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/10

      Tužba podnesena 30. travnja 2019. — Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske
      (predmet C-347/19)
      (2019/C 238/13)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Talabér-Ritz i S. Pardo Quintillán, agenti)

         Tuženik: Kraljevina Španjolska

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  u skladu s člankom 258. Ugovora o funkcioniranju Europske unije utvrdi da je Kraljevina Španjolska povrijedila obveze koje ima na temelju članka 9. stavka 3. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (1) time što nije, u skladu s navedenom odredbom, donijela nacionalna pravila o postavljanju uređaja za pojedinačno mjerenje potrošnje grijanja, hlađenja i tople vode u zgradama;

                  —

                  Kraljevini Španjolskoj naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Komisija smatra da Kraljevina Španjolska nije donijela nacionalna pravila o postavljanju uređaja za pojedinačno mjerenje potrošnje grijanja, hlađenja i tople vode u zgradama, u skladu s člankom 9. stavkom 3. Direktive 2012/27/EU.

         (1)  SL 2012., L 315, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 202.)


title: predmet C-362/19 P: Žalba koju je 6. svibnja 2019. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 26. veljače 2019. u predmetu T-865/16, Fútbol Club Barcelona protiv Komisije

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/11

      Žalba koju je 6. svibnja 2019. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 26. veljače 2019. u predmetu T-865/16, Fútbol Club Barcelona protiv Komisije
      (predmet C-362/19 P)
      (2019/C 238/14)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Němečková, B. Stromsky i G. Luengo, agenti)

         Druge stranke u postupku: Fútbol Club Barcelona i Kraljevina Španjolska

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu Europske unije;

                  —

                  naknadno odluči o troškovima.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prilikom tumačenja članka 107. stavka 1. UFEU-a i, osobito, pojma prednosti državne potpore i Komisijine dužnosti ocjene postojanja navedene prednosti. Taj jedini žalbeni razlog može se podijeliti na dva dijela, koji proizlaze iz utvrđene pogreške koja se tiče prava:

                  —

                  Kao prvo, Komisija smatra da je Opći sud pogriješio kada je zaključio da razmatranje pitanja pruža li se posebnim poreznim tretmanom prednost njegovim korisnicima zahtijeva ne samo analizu kriterija koji su svojstveni ispitivanom tretmanu i nesporni — a mogu korisnike staviti u povoljniji položaj u odnosu na poduzetnike na koje se primjenjuje opći porezni tretman — nego i analizu nepovoljnih elemenata koji nastaju zbog vanjskih okolnosti nepovezanih s poreznim tretmanom i promjenjivih u svakom poreznom razdoblju, čak i kada su ti nepovoljni elementi nasumični, kada ne mogu sustavno neutralizirati prednost i kad se ne mogu predvidjeti prilikom ex ante ispitivanja poreznog tretmana.

                  —

                  Kao drugo, na temelju, među ostalim, te pogrešne ocjene pojma prednosti, Opći sud pogrešno tumači Komisijinu obvezu dužne pažnje prilikom ispitivanja postojanja sustava potpore i čini pogrešku koja se tiče prava u vezi s teretom dokazivanja koji leži na Komisiji kada je riječ o postojanju prednosti u ovom predmetu.


title: predmet C-378/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. svibnja 2019. uputio Ústavný súd Slovenskej republiky (Slovačka) — Prezident Slovenskej republiki

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. svibnja 2019. uputio Ústavný súd Slovenskej republiky (Slovačka) — Prezident Slovenskej republiki
      (predmet C-378/19)
      (2019/C 238/15)
      Jezik postupka: slovački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Ústavný súd Slovenskej republiky

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj zahtjeva: Prezident Slovenskej republiki

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se članak 35. stavak 4. Direktive 2009/72/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ, posebno u kontekstu njezine uvodne izjave 33., tumačiti na način da mu se protivi to što se u državi članici, u okviru izmjene nacionalne mjere kojom se prenosi ta direktiva, ovlast imenovanja i razrješenja predsjednika Regulatorne agencije oduzima Predsjedniku Republike, koji je izravno izabran od građana, i umjesto njemu povjerava Vladi, a tim se prijenosom ovlasti ponovno uspostavlja pravno stanje koje je postojalo prije prenošenja navedene direktive?

                  2.

                  Može li se članak 35. stavak 5. Direktive 2009/72/EZ […], posebno u kontekstu njezine uvodne izjave 34., tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji radi osiguravanja zaštite javnog interesa ministarstvima omogućuje sudjelovanje u postupku određivanja tarifa u Regulatornoj agenciji?

         (1)  SL 2009., L 211, str. 55. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.)


title: predmet C- 404/19 P: Žalba koju je 23. svibnja 2019. podnijela Francuska republika protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 12. ožujka 2019. u predmetu T-26/18, Francuska protiv Komisije

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/12

      Žalba koju je 23. svibnja 2019. podnijela Francuska republika protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 12. ožujka 2019. u predmetu T-26/18, Francuska protiv Komisije
      (predmet C- 404/19 P)
      (2019/C 238/16)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Francuska republika (zastupnici: D. Colas, A.-L. Desjonquères, C. Mosser, u svojstvu agenata)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

                  —

                  djelomično ukinuti presudu Općeg suda Europske unije od 12. ožujka 2019. u predmetu T-26/18, Francuska/Komisija;

                  —

                  donijeti konačnu odluku u sporu poništenjem Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/2014 od 8. studenoga 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (1), u dijelu u kojem se njome Francuskoj propisuju paušalni ispravci od 100 % zbog nedostataka u sustavu nadzora potpora po površini u Haute-Corse;

                  —

                  naložiti Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Francuska vlada od Suda traži da djelomično ukine pobijanu presudu u dijelu u kojem se odbija njezina tužba u pogledu dijela sporne odluke koji se odnosi na „Ozbiljno manjkav sustav kontrole — Korzika”, za 2013. i 2014. godinu jer se u njemu primjenjuje paušalni ispravak od 100 % zbog nedostataka u sustavu nadzora potpora po površini u Haute-Corse.
      U prilog svojoj žalbi, francuska vlada poziva se na samo jedan žalbeni razlog koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava. Opći sud temeljio se na pogrešnom tumačenju uvjeta predviđenih u točki 3.2.5 Smjernica za određivanje stope ispravka više od 25 % iz 2015. godine. Opći sud pomiješao je dokaz koji treba podnijeti pod pretpostavkom da je dodjela potpora lišena bilo kakve pravne osnove ili da se njome krše prava Unije i slučaj u kojemu su nedostaci u sustavu nadzora dovoljno ozbiljni što ga je dovelo do zaključka da su potpore dodijeljene protivno pravu Unije. Opći je sud stoga pogrešno presudio da je isključenje svih izdataka iz financiranja Unije opravdano te da je paušalni ispravak od 100 % osnovan.

         (1)  JO 2017, L 292, p. 61.


title: predmet C-425/19 P: Žalba koju je 29. svibnja 2019. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 19. ožujka 2019., spojeni predmeti T-98/16, T-196/16 i T-198/16, Italija i dr. protiv Komisije

text:
               15.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 238/13

      Žalba koju je 29. svibnja 2019. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 19. ožujka 2019., spojeni predmeti T-98/16, T-196/16 i T-198/16, Italija i dr. protiv Komisije
      (predmet C-425/19 P)
      (2019/C 238/17)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Stancanelli, L. Flynn, A. Bouchagiar, D. Recchia, agenti)

         Druge stranke u postupku: Talijanska Republika, Banca Popolare di Bari Società Cooperativa per Azioni, Fondo interbancario di tutela dei depositi, Banca d’Italia

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda (treće vijeće) od 19. ožujka 2019. u spojenim predmetima
                  T-98/16 „Talijanska Republika/Europska komisija”
                  T-196/16 „Banca Popolare di Bari S.C.p.A./Europska komisija”
                  T-198/16 „Fondo interbancario di tutela dei depositi/Europska komisija”;

                  —

                  odbije prvostupanjske tužbene zahtjeve u mjeri u kojoj se njima osporava da sporna odluka dokazuje postojanje uvjeta za pripisivost predmetnih mjera državi i njihovo financiranje putem državnih sredstava;

                  —

                  vrati predmet Općem sudu kako bi on ispitao preostale tužbene razloge navedene u prvom stupnju i

                  —

                  naknadno odluči o troškovima prvostupanjskog i žalbenog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Pobijanom presudom Opći sud je poništio spornu odluku zbog činjenice da „Komisija nije u dovoljnoj mjeri dokazala ni sudjelovanje talijanskih javnih tijela u usvajanju predmetne mjere ni, posljedično, pripisivost te mjere državi u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a” te „u pobijanoj odluci nije u dovoljnoj mjeri dokazala da su predmetna sredstva bila pod kontrolom talijanskih javnih tijela i da su stoga ona mogla njima raspolagati”.
      Komisija smatra da je pobijana presuda utemeljena na pogrešnim razmatranjima koja se tiču prava i iskrivljavanju činjenica koje nepovratno utječu na valjanost u njoj sadržanih zaključaka i izreke. Komisija ističe dva žalbena razloga:

                  —

                  Kao prvo, Komisija smatra da je Opći sud povrijedio članak 107. stavak 1., UFEU-a zbog dva razloga:

                              —

                              Opći sud je počinio pogrešku kad je riječ o teretu dokazivanja koji Komisija mora zadovoljiti radi određivanja postojanja uvjeta pripisivosti i državnih sredstava, time što je zahtijevao da Komisija uspješno dokaže postojanje prevladavajućeg utjecaja javnih tijela na tijelo koje dodjeljuje potporu u svim fazama postupka na kraju kojeg su donesene predmetne mjere, samo zato što je to tijelo privatno;

                              —

                              Opći sud je počinio pogrešku kad je riječ o teretu dokazivanja koji Komisija mora zadovoljiti radi određivanja postojanja uvjeta pripisivosti i državnih sredstava, time što je fragmentarno ispitao i ocijenio indicije koje je Komisija navela u spornoj odluci, bez cjelovitog razmatranja i uzimanja u obzir šireg konteksta u kojem se nalaze.

                  —

                  Kao drugo, zaključci Općeg suda nadalje sadržavaju teške materijalne pogreške vezane za činjenično stanje i tumačenje mjerodavnog talijanskog prava, koje očito proizlaze iz podnesaka u predmetu.


title: predmet T-318/19: Tužba podnesena 23. svibnja 2019. — Thunus i dr. protiv EIB-a

text:
               22.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 246/36

      Tužba podnesena 23. svibnja 2019. — Thunus i dr. protiv EIB-a
      (predmet T-318/19)
      (2019/C 246/38)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Vincent Thunus (Contern, Luksemburg) i 7 ostalih tužitelja (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom, uključujući u njoj sadržan prigovor nezakonitosti;

                  —

                  slijedom toga,

                              —

                              poništi odluku sadržanu u obračunima plaća tužiteljâ za veljaču 2019., odluku kojom je utvrđeno godišnje usklađivanje osnovne plaće ograničeno na 0,8 % za 2019., te su stoga poništene slične odluke sadržane u kasnijim obračunima plaća;

                  —

                  stoga, naloži tuženiku

                              —

                              plaćanje naknade imovinske štete (i) za iznos plaće koji odgovara primjeni godišnjeg usklađivanja za 2019., odnosno povećanja od 1,2 %, za razdoblje od 1. siječnja 2019. do 31. prosinca 2019.; (ii) za iznos plaće koji odgovara posljedicama primjene godišnjeg usklađivanja od 0,8 % za 2019. na iznose plaća koji će biti isplaćeni od siječnja 2019.; (iii) za zatezne kamate na iznose plaće dugovane do potpunog plaćanja dugovanih iznosa, pri čemu se kamatna stopa zateznih kamata koja se mora primijeniti mora izračunati na temelju stope koju je utvrdila Europska središnja banka za svoje glavne operacije refinanciranja, koja je primjenjiva tijekom predmetnog razdoblja, uvećana za tri boda;

                  —

                  po potrebi, ako ih tuženik sam ne podnese, naloži potonjem u okviru mjera upravljanja postupkom podnošenje sljedećih dokumenata:

                              —

                              odluke Upravnog odbora EIB-a od 18. srpnja 2017. (CA/505/17);

                              —

                              izvješća pododbora za plaće Upravnom odboru iz prosinca 2018.;

                              —

                              odluke Upravnog odbora od 11. prosinca 2018. (Prilog 3 to PV/19/01);

                              —

                              odluke Upravljačkog odbora od 30. siječnja 2019. (MC-018-ADM-20190130);

                              —

                              dopisa Uprave za osoblje od 18. siječnja 2019. (CS-PERS/HRPLC/DIR/2019-001/ABGS);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U potporu tužbi tužitelji navode, s jedne strane, kad je riječ o odluci Upravnog odbora od 18. srpnja 2017., dva tužbena razloga, a, s druge strane, kad je riječ o odlukama Upravljačkog odbora iz prosinca 2018. i siječnja 2019., četiri tužbena razloga.
      Kad je riječ o odluci Upravnog odbora od 18. srpnja 2017:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi legitimnih očekivanja i stečenih prava.

            Kad je riječ o odlukama Upravnog odbora iz prosinca 2018. i siječnja 2019.:

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti donositelja pobijanog akta i povredi članka 18. Poslovnika.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi postupovnih jamstava i članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava savjetovanja s odborom osoblja.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.
                  Što se tiče zahtjeva za naknadu štete, tužitelji zahtijevaju isplatu razlike dugovanih primitaka, odnosno 1,2 % od 1. siječnja 2019. (uključujući utjecaj tog povećanja na novčane koristi), uvećanu za zatezne kamate.


title: predmet T-273/18: Presuda Općeg suda od 5. lipnja 2019. — Bernaldo de Quirós protiv Komisije („Javna služba — Dužnosnici — Stegovni sustav — Akti protivni dostojanstvu službe — Administrativna istraga — Mandat povjeren IDOC-u — Načelo nepristranosti — Načelo dobre uprave — Prava obrane — Stegovni postupak — Načelo jednakosti oružja — Stegovna mjera ukora — Proporcionalnost — Neimovinska šteta”)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/42

      Presuda Općeg suda od 5. lipnja 2019. — Bernaldo de Quirós protiv Komisije
      (predmet T-273/18) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Stegovni sustav - Akti protivni dostojanstvu službe - Administrativna istraga - Mandat povjeren IDOC-u - Načelo nepristranosti - Načelo dobre uprave - Prava obrane - Stegovni postupak - Načelo jednakosti oružja - Stegovna mjera ukora - Proporcionalnost - Neimovinska šteta”)
      (2019/C 255/54)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Belén Bernaldo de Quirós (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Berscheid, B. Mongin i R. Striani, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke Komisije od 6. srpnja 2017. kojom se tužiteljici izriče mjera ukora primjenom članka 9. stavka 1. točke (b) Priloga IX. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije i, prema potrebi, odluke od 31. siječnja 2018. kojom se odbija prigovor koji je tužiteljica podnijela protiv navedene odluke i, s druge strane, naknada štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela zbog tih odluka.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija

                  2.

                     B. Belén Bernaldo de Quirós nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: predmet T-538/18: Rješenje Općeg suda od 11. lipnja 2019. — Dickmanns protiv EUIPO-a (Javna služba — Privremeno osoblje — Ugovor na određeno vrijeme s odredbom o raskidu ugovora — Odredba o raskidu ugovora u slučaju da ime člana osoblja ne bude uvršteno na popis uspješnih kandidata natječaja — Isključivo potvrđujući akt — Rok za tužbu — Nedopuštenost)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/43

      Rješenje Općeg suda od 11. lipnja 2019. — Dickmanns protiv EUIPO-a
      (predmet T-538/18) (1)

      (Javna služba - Privremeno osoblje - Ugovor na određeno vrijeme s odredbom o raskidu ugovora - Odredba o raskidu ugovora u slučaju da ime člana osoblja ne bude uvršteno na popis uspješnih kandidata natječaja - Isključivo potvrđujući akt - Rok za tužbu - Nedopuštenost)
      (2019/C 255/55)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Španjolska) (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Lukošiūtė, agent, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke od 14. prosinca 2017. i, prema potrebi, EUIPO-ovih odluka od 28. studenoga 2013. i 4. lipnja 2014. o raskidu ugovora o radu tužiteljice od 30. lipnja 2018. i, s druge strane, naknada štete koja je tužiteljici navodno nastala.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Sigrid Dickmanns nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova EUIPO-a.

         (1)  SL C 399, 5. 11. 2018.


title: predmet T-702/18: Rješenje Općeg suda od 12. lipnja 2019. — Durand i dr. protiv Parlamenta („Tužba zbog propusta i za poništenje — Poljoprivredna politika — Uredba (EZ) br. 1/2005 — Dobrobit životinja — Prijedlog zastupnika u Europskom parlamentu za osnivanje istražnog odbora — Stajalište Parlamenta — Akt koji se ne može pobijati — Informativni akt — Nedopuštenost”)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/43

      Rješenje Općeg suda od 12. lipnja 2019. — Durand i dr. protiv Parlamenta
      (predmet T-702/18) (1)

      („Tužba zbog propusta i za poništenje - Poljoprivredna politika - Uredba (EZ) br. 1/2005 - Dobrobit životinja - Prijedlog zastupnika u Europskom parlamentu za osnivanje istražnog odbora - Stajalište Parlamenta - Akt koji se ne može pobijati - Informativni akt - Nedopuštenost”)
      (2019/C 255/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Pascal Durand (Pariz, Francuska) i 7 drugih tužitelja čija su imena navedena u prilogu rješenju (zastupnici: O. Brouwer i E. Raedts, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz i S. Alonso de León, agenti)

         Predmet

      Primarno, zahtjev koji se temelji na članku 265. UFEU-a i kojim se traži utvrđenje da je Parlament odlukom na Konferenciji predsjednika Parlamenta nezakonito propustio odlučiti o prijedlogu za osnivanje istražnog odbora od 17. srpnja 2018. i, podredno, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke sadržane u pismu predsjednika Parlamenta od 21. rujna 2018.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                     Pascalu Durandu i drugim tužiteljima čija su imena navedena u prilogu nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 65, 18.2. 2019.


title: predmet T-171/19: Rješenje Općeg suda od 7. lipnja 2019. — Hebberecht protiv ESVD-a („Javna dužnost — Dužnosnici — Stegovni postupak — Suspenzija — Uskraćivanje dijela plaće — Povreda formalnih zahtjeva — Očita nedopuštenost”)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/44

      Rješenje Općeg suda od 7. lipnja 2019. — Hebberecht protiv ESVD-a
      (predmet T-171/19) (1)

      („Javna dužnost - Dužnosnici - Stegovni postupak - Suspenzija - Uskraćivanje dijela plaće - Povreda formalnih zahtjeva - Očita nedopuštenost”)
      (2019/C 255/57)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Chantal Hebberecht (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: K. Bicard,odvjetnik)

         Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (zastupnici: S. Marquardt i R. Spac, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke ESVD-a koja je tužiteljici dostavljena 20. rujna 2018. te kojom je odbijena njezina žalba protiv odluke ESVD-a o tužiteljičinoj suspenziji i uskrati dijela njezine mjesečne plaće i, s druge strane, naknada štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena.

                  2.

                     Chantal Hebberecht snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 172, 20. 5. 2019.


title: predmet T-319/19: Tužba podnesena 24. svibnja 2019. — Gollnisch protiv Parlamenta

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/45

      Tužba podnesena 24. svibnja 2019. — Gollnisch protiv Parlamenta
      (predmet T-319/19)
      (2019/C 255/58)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francuska) (zastupnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Predsjedništva Europskog parlamenta od 10. prosinca 2018., zajedno s odlukom Predsjednika Europskog parlamenta od 26. ožujka 2019. kojom je remonstrativni pravni lijek u upravnom postupku koji mu je protiv te odluke podnesen odbijen;

                  —

                  opozove sve akte, izmjene, obavijesti, odluke i namete koji su doneseni na temelju te odluke;

                  —

                  dosudi tužitelju iznos od 6 500 na ime troškova koji su mu nastali za pripremu ove tužbe;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje ukupnih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 27. Statuta zastupnika. S obzirom na navedenu odredbu, Predsjedništvo ne smije dovesti u pitanje stečena prava ili prava u postupku stjecanja parlamentarnih zastupnika.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 76. stavka 3. Provedbenih mjera za Statut zastupnika. Prema mišljenju tužitelja, navedenim člankom 27. Statuta zastupnika jamči se cjelovitost odredbi Provedbenih mjera za Statut koje se odnose na mirovinske fondove, što sprječava svaku izmjenu njihove strukture.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog temelji se na povredi članka 223. stavka 2. UEU-a i nenadležnosti Predsjedništva jer je Predsjedništvo uvelo porez na isplatu mirovina bivših zastupnika na što nije bilo ovlašteno s obzirom na to da su sve odluke iz područja oporezivanja parlamentarnih zastupnika u nadležnosti Vijeća.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog temelji se na povredi načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja. Pobijani akt donesen je povredom obveza i propisa koji predstavljaju pouzdana osiguranja i jamstva da u dobrovoljnom sustavu mirovinskih fondova više neće biti nikakvih izmjena.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog temelji se na povredi načela proporcionalnosti. Parlament, kao jedini odgovaran za stvorenu financijsku situaciju, donio je nedovoljne i nepoštene mjere pod izgovorom rješavanja situacije.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog temelji se na povredi načela jednakosti. Pobijana odluka stvara nejednako postupanje između zastupnika koji uplaćuju doprinose i zastupnika koji ne uplaćuju doprinose te između zastupnika koji su već u mirovini i onih koji još nisu.


title: predmet T-327/19: Tužba podnesena 30. svibnja 2019. — Mubarak protiv Vijeća

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/46

      Tužba podnesena 30. svibnja 2019. — Mubarak protiv Vijeća
      (predmet T-327/19)
      (2019/C 255/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo, Egipat) (zastupnici: B. Kennelly QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, C. Enderby Smith i F. Holmey, solicitors)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2019/468 od 21. ožujka 2019. (1) i Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2019/459 od 21. ožujka 2019. (2) u dijelu u kojem se odnose na tužitelja; i

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tuženik nije provjerio jesu li egipatske vlasti poštovale tužiteljeva temeljna prava Europske unije uključujući članke 47. i 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima u okviru postupaka i istraga na koje se tuženik pozvao.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio pogreške u ocjeni smatrajući da bi kriterij za uvrštavanje tužitelja u članak 1. Odluke Vijeća 2011/172/ZVSP (3) i članak 2. Uredbe Vijeća (EU) br. 270/2011 od 21. ožujka 2011. (4) bio ispunjen.

         (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2019/468 od 21. ožujka 2019. o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL L 80, 22.3.2019., str. 40.)

         (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2018/465 od 21. ožujka 2018. o provedbi Uredbe (EU) br. 270/2011 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL L 80, 22.3.2019., str. 1.)

         (3)  Odluka Vijeća 2011/172/ZVSP od 21. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL L 76, 22.3.2011., str. 63.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 8., str. 260.)

         (4)  Uredba Vijeća (EU) br. 270/2011 od 21. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL L 76, 22.3.2011, str. 4.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 204.)


title: predmet T-334/19: Tužba podnesena 4. lipnja 2019. — Google i Alphabet protiv Komisije

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/46

      Tužba podnesena 4. lipnja 2019. — Google i Alphabet protiv Komisije
      (predmet T-334/19)
      (2019/C 255/60)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države), Alphabet, Inc. (Mountain View) (zastupnici: C. Jeffs, odvjetnik, J. Staples, solicitor, D. Beard QC i J. Williams, barrister)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi (u cijelosti ili djelomično) odluku Komisije od 20. ožujka 2019. u predmetu COMP/AT.40411 — Google Search (AdSense);

                  —

                  usto ili podredno tomu, poništi ili smanji novčanu kaznu koja je tužiteljima izrečena na temelju neograničene nadležnosti Suda; i

                  —

                  u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova tužitelja u vezi s ovim postupkom.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ovom se tužbom traži poništenje odluke Komisije od 20. ožujka 2019. u odnosu na postupak iz članka 102. UFEU-a i članka 54. Sporazuma o EGP-u (AT.40411 — Google Search (AdSense)). Tužitelji traže poništenje svakog od triju utvrđenja povreda, utvrđenja da predstavljaju jedinstvenu i trajnu povredu te izricanja novčane kazne.
      U prilog osnovanosti tužbe pozivaju se na pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijanom odlukom počinjena pogreška u ocjeni definicije tržišta i stoga vladajućeg položaja. Pobijanom je odlukom osobito pogrešno utvrđeno da se:

                              —

                              oglasi povezani s rezultatima pretraživanja ne natječu s oglasima koji nisu povezani s rezultatima pretraživanja;

                              —

                              oglasi koji su izravno prodani ne natječu s oglasima kojima se posreduje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijanom odlukom pogrešno utvrđeno da je Googleova tzv. klauzula o isključivosti (u daljnjem tekstu: klauzula o isključivosti internetske stranice) bila nepoštena. Pobijana odluka:

                              —

                              pogrešno tumači klauzulu o isključivosti internetske stranice kao obvezu isključivog pružanja usluga;

                              —

                              pogrešno tvrdi da se odlukom nije zahtijevalo analiziranje bi li klauzula o isključivosti internetske stranice mogla imati posljedice protivne tržišnom natjecanju;

                              —

                              nije dokazala da bi klauzula o isključivosti internetske stranice, neovisno o načinu na koji je određena, mogla ograničiti tržišno natjecanje.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijanom odlukom pogrešno utvrđeno da je Googleova klauzula o prvorazrednom plasmanu i minimumu Googleovih oglasa (u daljnjem tekstu: klauzula o plasmanu) bila nepoštena. Pobijana odluka:

                              —

                              pogrešno tumači klauzulu o plasmanu;

                              —

                              ne dokazuje da bi klauzula o plasmanu mogla ograničiti tržišno natjecanje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da se pobijanom odlukom pogrešno tvrdi da je Googleova klauzula o odobravanju jednakovrijednih oglasa (u daljnjem tekstu: klauzula o izmjeni) bila nepoštena. Pobijana odluka:

                              —

                              ne dokazuje da bi klauzula o izmjeni mogla ograničiti tržišno natjecanje;

                              —

                              podredno, pogrešno ne uzima u obzir da je klauzula o izmjeni bila objektivno opravdana s obzirom na to da je štitila korisnike internetskih stranica, izdavače, oglašivače i društvo Google i/ili da su prednosti klauzule nadmašile bilo kakav učinak istiskivanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijanom odlukom pogrešno propisana i izračunana novčana kazna. Pobijana odluka:

                              —

                              ne uzima u obzir nepostojanje namjere ili nepažnje društva Google i da je Komisija odredila obveze;

                              —

                              podredno, pogrešno izračunava novčanu kaznu;

                              —

                              usto ili podredno tomu, ne poštuje načelo proporcionalnosti.


title: predmet T-336/19: Tužba podnesena 31. svibnja 2019. — BZ protiv Komisije

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/48

      Tužba podnesena 31. svibnja 2019. — BZ protiv Komisije
      (predmet T-336/19)
      (2019/C 255/61)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: BZ (zastupnik: C. Mourato, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Europske komisije od 25. srpnja 2018. o otkazu tužitelju na temelju prijevremenog izvješća o probnom radu;

                  —

                  Komisiji naloži plaćanje tužitelju sljedećih zasebnih naknada štete:

                              —

                              5 000 eura na ime nemovinske štete nastale odlukom o otkazu;

                              —

                              5 000 eura na ime štete nanesene ugledu nastale odlukom o otkazu;

                              —

                              10 000 eura na ime imovinske štete nastale zbog negativnih učinaka na zdravlje tužitelja koji su posljedica odluke o otkazu;

                              —

                              58 900 eura na ime imovinske štete u vezi s gubitkom prihoda koji su nastali kao posljedica njegova nezakonita otkaza;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka na temelju članka 87. Poslovnika Općeg suda.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi postupovnih jamstava u upravnim i stegovnim istragama, na povredi prava obrane i povredi pretpostavke nedužnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 84. stavaka 1. i 3. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, prava vezanih uz probni rad i stoga očitoj pogrešci u ocjeni uprave.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 84. stavka 2. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika i načela proporcionalnosti.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na zahtjevu za naknadu posebne štete zbog gore navedenih nepravilnosti.


title: predmet T-341/19: Tužba podnesena 6. lipnja 2019. — Martínez Albainox protiv EUIPO-a — Taser International (TASER)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/49

      Tužba podnesena 6. lipnja 2019. — Martínez Albainox protiv EUIPO-a — Taser International (TASER)
      (predmet T-341/19)
      (2019/C 255/62)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Martínez Albainox, SL (Albacete, Španjolska) (zastupnik: J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Taser International, Inc. (Scottsdale, Arizona, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije TASER u crnoj, žutoj i crvenoj boji — žig Europske unije br. 12 817 052

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. ožujka 2019. u predmetu R 1577/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku koja izričito proglašava valjanost žiga Europske unije br. 12 817 052„TASER” (fig.) za sve registrirane proizvode iz razreda 8;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu, Taser International, Inc., da plate sve troškove postupka pred Općim sudom, uključujući one koji se odnose na postupak pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-342/19: Tužba podnesena 6. lipnja 2019. — Martínez Albainox protiv EUIPO-a — Taser International (TASER)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/50

      Tužba podnesena 6. lipnja 2019. — Martínez Albainox protiv EUIPO-a — Taser International (TASER)
      (predmet T-342/19)
      (2019/C 255/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Martínez Albainox, SL (Albacete, Španjolska) (zastupnik: J. Carbonell Callicó, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Taser International, Inc. (Scottsdale, Arizona, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije TASER u crnoj, žutoj i crvenoj boji — žig Europske unije br. 11 710 134

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. ožujka 2019. u predmetu R 1576/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku koja izričito proglašava valjanost žiga Europske unije br. 11 710 134„TASER” (fig.) za sve registrirane proizvode iz razreda 18 i 25;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu, Taser International, Inc., da naknade sve troškove postupka pred Općim sudom, uključujući one koji se odnose na postupak pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-349/19: Tužba podnesena 7. lipnja 2019. — Decathlon protiv EUIPO-a — Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/51

      Tužba podnesena 7. lipnja 2019. — Decathlon protiv EUIPO-a — Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear)
      (predmet T-349/19)
      (2019/C 255/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Decathlon (Villeneuve-d’Ascq, Francuska) (zastupnici: A. Cléry i C. Devernay, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Athlon Custom Sportswear P.C. (Kallithea, Grčka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije athlon custom sportswear — prijava za registraciju br. 16 162 596

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. ožujka 2019. u predmetu R 1724/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati njegov zahtjev;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  potvrdi odluku o prigovoru od 6. srpnja 2018. u predmetu br. B 002879164;

                  —

                  odbije registraciju žiga athlon custom sportswear br. 016162596;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka uključujući troškove žalbenog postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća


title: predmet T-350/19: Tužba podnesena 11. lipnja 2019. — Bontempi i dr. protiv EUIPO-a — Sand Cph (WhiteSand)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/52

      Tužba podnesena 11. lipnja 2019. — Bontempi i dr. protiv EUIPO-a — Sand Cph (WhiteSand)
      (predmet T-350/19)
      (2019/C 255/65)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Emanuela Bontempi (Montemarciano, Italija) i šest drugih (zastupnici: S. Rizzo i O. Musco, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Sand Cph A/S (Kopenhagen, Danska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelji spornog žiga: tužitelji

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije WhiteSand — prijava za registraciju br. 16 416 596

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. travnja 2019. u predmetu R 1913/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

      Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-352/19: Tužba podnesena 10. lipnja 2019. — Gamma-A protiv EUIPO-a — Piejūra (Pakiranje za hranu)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/53

      Tužba podnesena 10. lipnja 2019. — Gamma-A protiv EUIPO-a — Piejūra (Pakiranje za hranu)
      (predmet T-352/19)
      (2019/C 255/66)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Gamma-A SIA (Riga, Latvija) (zastupnik: M. Liguts, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Piejūra SIA (Nīcas novads, Latvija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. 2022 772-0001 (Pakiranje za hranu)

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. ožujka 2019. u predmetu R 2516/2017-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i dizajn proglasi valjanim;

                  —

                  naloži EUIPO-u i podnositelju zahtjeva za proglašavanje ništavosti dizajna snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 6. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: predmet T-353/19: Tužba podnesena 10. lipnja 2019. — Gamma-A protiv EUIPO-a — Piejūra (Pakiranje za hranu)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/54

      Tužba podnesena 10. lipnja 2019. — Gamma-A protiv EUIPO-a — Piejūra (Pakiranje za hranu)
      (predmet T-353/19)
      (2019/C 255/67)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Gamma-A SIA (Riga, Latvija) (zastupnik: M. Liguts, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Piejūra SIA (Nīcas novads, Latvija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Europske unije br. No 1819 558-0002 (Pakiranje za hranu)

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. ožujka 2019. u predmetu R 2543/2017-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i proglasi dizajn valjanim;

                  —

                  naloži EUIPO-u i podnositelju zahtjeva za proglašavanje ništavosti snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 7. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002;

                  —

                  povreda članka 6. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002.


title: predmet T-354/19: Tužba podnesena 11. lipnja 2019. — Palacio Domecq protiv EUIPO-a — Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778)

text:
               29.7.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 255/55

      Tužba podnesena 11. lipnja 2019. — Palacio Domecq protiv EUIPO-a — Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778)
      (predmet T-354/19)
      (2019/C 255/68)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Palacio Domecq, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. Otero Iglesias, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Domecq Bodega Las Copas, SL (Jerez de la Frontera, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije PALACIO DOMECQ 1778 — prijava za registraciju br. 11 499 506

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. ožujka 2019. u predmetu R 867/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati tužbeni zahtjev i preinači pobijanu odluku na način da u cijelosti prihvati žalbu koju je tužitelj bio podnio protiv odluke Odjela za prigovore EUIPO-a, u cijelosti odbije incidentalno pravno sredstvo koje je uložio podnositelj prigovora i, posljedično, u potpunosti odbije prigovor intervenijenta;

                  —

                  podredno, ovisno o slučaju, poništi pobijanu odluku i vrati predmet žalbenom vijeću EUIPO-a radi donošenja nove odluke;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Općim sudom i žalbenim vijećem;

                  —

                  naloži intervenijentu snošenje troškova koje je snosilo društvo Palacio Domecq, SL u postupku povodom prigovora i žalbenom postupku pred žalbenim vijećem.

         Tužbeni razlog

      povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća i članka 25. stavka 5. Delegirane uredbe.