title: Predmet C-383/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. srpnja 2016. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – Vion Livestock BV protiv Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               10.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. srpnja 2016. uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) – Vion Livestock BV protiv Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Predmet C-383/16)
   (2016/C 371/03)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Vion Livestock BV

      Tuženik: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 5. stavak 4. i članak 8. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2005 od 22. prosinca 2004. o zaštiti životinja tijekom prijevoza i s prijevozom povezanih postupaka (1) (Uredba br. 1/2005) u vezi s odredbama o dnevniku puta u Prilogu II. toj uredbi tumačiti na način da za organizatora prijevoza i/ili za skrbnike obuhvaćaju obvezu da prilikom prijevoza stoke u treću zemlju moraju voditi dnevnik puta do odredišta u toj trećoj zemlji?

               2.

               Treba li članke 5. i 7. Uredbe Komisije (EU) br. 817/2010 od 16. rujna 2010. o utvrđivanju detaljnih pravila u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu zahtjeva za dodjelu izvoznih subvencija u vezi s dobrobiti živih životinja vrste goveda tijekom prijevoza (2) (Uredba br. 817/2010) u vezi s člankom 4. te Uredbe tumačiti na način da mora biti zatražen povrat izvoznih subvencija ako se dnevnik puta nije vodio do odredišta u trećoj zemlji jer je prijevoznik ispunio obvezu sadržanu u točki 7. Priloga II: Uredbi br. 1/2005 da dnevnik puta dâ službenom veterinaru na izlaznoj točki [iz područja Unije]?

               3.

               Treba li članke 5. i 7. Uredbe br. 817/2010 u vezi s člankom 4. te Uredbe tumačiti na način da mora biti zatražen povrat izvoznih subvencija ako izvoznik ne može dokazati da je poštovao odredbe Uredbe br. 1/2005 u situaciji u kojoj veterinar u okviru pregledâ koje treba izvršiti u trećoj zemlji u skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe br. 817/2010 ne može provjeriti je li plan puta (dnevnik puta) zadovoljavajući ili ne, odnosno poštuju li se odredbe Uredbe br. 1/2005 (i slijedom toga ne može potvrditi ni da je rezultat tih pregleda zadovoljavajući) jer je prijevoznik dnevnik puta dao službenom veterinaru na izlaznoj točki [iz područja Unije]?

      (1)  SL 2005, L 3, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 58., str. 151.)

      (2)  SL 2010, L 245, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 57., str. 199.)


title: Predmet T-128/16: Tužba podnesena 24. ožujka 2016. – SureID protiv EUIPO-a (SUREID)

text:
               17.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/29

         Tužba podnesena 24. ožujka 2016. – SureID protiv EUIPO-a (SUREID)
   (Predmet T-128/16)
   (2016/C 175/33)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: SureID, Inc. (Hillsboro, Oregon, Sjedinjene Države) (zastupnik: B. Brandreth, barrister)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Unije „SUREID” – prijava za registraciju br. 13 698 675

      Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. siječnja 2016. u predmetu R 1478/2015-4

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova nastalih pred žalbenim vijećem i pred Općim sudom.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točaka (b) i (c) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-688/14: Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Airport Handling protiv Komisije

text:
               3.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 388/26

         Tužba podnesena 19. rujna 2014. – Airport Handling protiv Komisije
   (Predmet T-688/14)
   2014/C 388/32
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Airport Handling SpA (Somma Lombardo, Italija) (zastupnici: R. Cafari Panico i F. Scarpellini, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi u cijelosti Odluku C (2014) 4537 final od 9. srpnja 2014. kojom je Europska komisija pokrenula formalni istražni postupak u predmetu SA.21420 (2014/NN) u vezi s osnivanjem društva Airport Handling S.p.A.;

               —

               podredno, i u malo vjerojatnom slučaju da odluči prihvatiti samo neke od prigovora istaknutih u ovoj tužbi, poništi gore navedenu odluku u dijelu u kojem se odnosi na te prigovore;

               —

               u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda i pogrešna primjena članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a

                           —

                           Tužitelj tvrdi da pobijana odluka sadrži nedostatak koja se sastoji u tome da je Komisija pogrešno smatrala da je Airport Handling S.p.A. sljednik društva SEA Handling, na osnovi pretpostavljenog odnosa gospodarskog kontinuiteta između dvaju društava te da je, na temelju takvog pogrešnog zaključka donijela odluku o pokretanju formalnog istražnog postupka.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda i pogrešna primjena članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da pobijana odluka sadrži nedostatak s obzirom na to da je Komisija smatrala da bi dokapitalizacija društva Airport Handling S.p.A. mogla predstavljati državnu potporu nespojivu s tržištem te da je, na temelju takvog pogrešnog zaključka donijela odluku o pokretanju formalnog istražnog postupka.

               3.

               Treći tužbeni razlog: povreda načela dobre uprave

                           —

                           Tužitelj u tom pogledu tvrdi da je Komisija donoseći pobijanu odluku propustila ispuniti svoju obvezu da nepristrano i temeljito ispita podatke kojima raspolaže te da nije uzela u obzir potrebu da se dovedu u ravnotežu svi uključeni interesi.


title: Predmet C-542/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – SIA „VM Remonts” (ranije SIA „DIV un KO”), SIA „Ausma grupa” protiv Konkurences padome i Konkurences padome protiv SIA „Pārtikas kompānija” (Zahtjev za prethodnu odluku — Tržišno natjecanje — Članak 101. stavak 1. UFEU-a — Potpuno unutarnja situacija — Primjena analognog nacionalnog propisa — Nadležnost Suda — Usklađeno djelovanje — Odgovornost poduzetnika zbog djelovanja pružatelja usluga — Pretpostavke)

text:
               19.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 343/4

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 21. srpnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – SIA „VM Remonts” (ranije SIA „DIV un KO”), SIA „Ausma grupa” protiv Konkurences padome i Konkurences padome protiv SIA „Pārtikas kompānija”
   (Predmet C-542/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Tržišno natjecanje - Članak 101. stavak 1. UFEU-a - Potpuno unutarnja situacija - Primjena analognog nacionalnog propisa - Nadležnost Suda - Usklađeno djelovanje - Odgovornost poduzetnika zbog djelovanja pružatelja usluga - Pretpostavke))
   (2016/C 343/05)
   Jezik postupka: latvijski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Augstākā tiesa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: SIA „VM Remonts” (ranije SIA „DIV un KO”), SIA „Ausma grupa”, Konkurences padome

      Tuženici: Konkurences padome, SIA „Pārtikas kompānija”

      Izreka

   Članak 101. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da se poduzetnika u načelu može držati odgovornim za usklađeno djelovanje zbog postupaka samostalnog pružatelja usluga koji mu je pružao usluge, samo ako je ispunjen neki od sljedećih uvjeta:

               —

               pružatelj je usluga u stvarnosti postupao pod vodstvom ili pod kontrolom optuženog poduzetnika, ili

               —

               taj je poduzetnik znao za protutržišne ciljeve koje su ostvarivali njegovi konkurenti i pružatelj usluga, te im je namjeravao doprinijeti svojim vlastitim ponašanjem, ili pak

               —

               navedeni je poduzetnik razumno mogao predvidjeti protutržišno djelovanje svojih konkurenata i pružatelja usluga, te je bio spreman preuzeti taj rizik.

      (1)  SL C 56, 16. 12. 2015.


title: Predmet C-490/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2017. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – Passenger Rights sp. z. o.o. protiv Deutsche Lufthansa AG

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/5

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. kolovoza 2017. uputio Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska) – Passenger Rights sp. z. o.o. protiv Deutsche Lufthansa AG
   (Predmet C-490/17)
   (2017/C 357/07)
   Jezik postupka: poljski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj i žalitelj: Passenger Rights sp. z. o.o. w Warszawie

      Tuženik i druga stranka u žalbenom postupku: Deutsche Lufthansa AG

      Prethodna pitanja

               1.

               Je li interni štrajk koji je organizirao sindikat zaposlenika zračnog prijevoznika „izvanredna okolnost” u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku (1), u vezi s uvodnom izjavom 14. te uredbe?

               2.

               Je li za oslobođenje zračnog prijevoznika od odgovornosti za plaćanje odštete u skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku, u vezi s uvodnom izjavom 14. te uredbe, dovoljno pokazati vjerojatnim da je u slučaju štrajka zaposlenika riječ o izvanrednoj okolnosti koja se ne bi mogla izbjeći čak i da su bile poduzete sve razumne mjere ili se to mora dokazati?

      (1)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


               2.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 66/32

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 12. svibnja 2016. podnio Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) u predmetu Fjarskipti hf. protiv Póst- og fjarskiptastofnun
   (Predmet E-6/16)
   (2017/C 66/12)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 12. svibnja 2016., zaprimljenim u pisarnici Suda 18. svibnja 2016., Okružni sud u Reykjaviku (Héraðsdómur Reykjavíkur) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Fjarskipti hf.. protiv Póst- og fjarskiptastofnun o sljedećim pitanjima:

               1.

               Može li se točka (a) članka 2. Direktive 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) tumačiti tako da pojam „elektronička komunikacijska mreža” obuhvaća prijenos signala napisanih u obliku SMS poruke na uređaju krajnjeg korisnika priključenom preko web-preglednika na web-poslužitelj „My Pages” na web-domeni telekomunikacijskog poduzeća, preko javnog interneta, na softver u skriptnom jeziku PHP-u na web-domeni istog telekomunikacijskog poduzeća, koji prima signale, obrađuje ih i prenosi od web-domene telekomunikacijskog poduzeća do SMS poslužitelja (SMSC) u svojem komunikacijskom sustavu, koji ih potom telefonskom mrežom šalje na telefonski broj primatelja?

               2.

               Ako je odgovor na pitanje 1. potvrdan, treba li točku (c) članka 2. Direktive 2002/21/EZ tumačiti tako da pojam „elektronička komunikacijska usluga” obuhvaća uslugu koja se sastoji od prijenosa signala koji se odvija na komunikacijskoj mreži kako je opisana u pitanju 1. kad se i. naknada za takvu uslugu naplaćuje, i ii. kad se naknada za takvu uslugu ne naplaćuje?

               3.

               Ako je odgovor na pitanje 2. potvrdan, treba li točku (d) članka 2. Direktive 2002/21/EZ tumačiti tako da pojam „javna komunikacijska mreža” obuhvaća elektroničku komunikacijsku uslugu opisanu u pitanju 2. koja se pruža na elektroničkoj komunikacijskoj mreži opisanoj u pitanju 1. neovisno o tome je li ta usluga i. javno dostupna, ili je ii. dostupna samo pretplatnicima telekomunikacijskog poduzeća?


title: Predmet C-54/14: Rješenje predsjednika Suda od 21. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid – Španjolska) – Rafael Villafáñez Gallego, María Pérez Anguio protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/23

      Rješenje predsjednika Suda od 21. listopada 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Juzgado de Primera Instancia no 34 de Madrid – Španjolska) – Rafael Villafáñez Gallego, María Pérez Anguio protiv Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
      (Predmet C-54/14) (1)

      (2015/C 016/35)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 135, 5.5.2014.


title: Predmet T-129/14 P: Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2016. – Andres i dr. protiv ESB-a („Žalba — Javna služba — Osoblje ESB-a — Mirovine — Reforma sustava mirovinskog osiguranja — Zamrzavanje mirovinskog plana — Uvjeti zaposlenja za osoblje ESB-a — Pravo na savjetovanje — Razlika u prirodi između ugovornog radnog odnosa i radnog odnosa koji je uređen Pravilnikom — Iskrivljavanje — Pogreška koja se tiče prava”)

text:
               20.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 222/15

         Presuda Općeg suda od 4. svibnja 2016. – Andres i dr. protiv ESB-a
   (Predmet T-129/14 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Osoblje ESB-a - Mirovine - Reforma sustava mirovinskog osiguranja - Zamrzavanje mirovinskog plana - Uvjeti zaposlenja za osoblje ESB-a - Pravo na savjetovanje - Razlika u prirodi između ugovornog radnog odnosa i radnog odnosa koji je uređen Pravilnikom - Iskrivljavanje - Pogreška koja se tiče prava”))
   (2016/C 222/16)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelj: Carlos Andres (Frankfurt na Majni, Njemačka) i ostalih 150 žalitelja čija se imena nalaze u prilogu presudi (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska središnja banka (ESB) (zastupnici: B. Ehlers i M. López Torres, a zatim B. Ehlers i F. Malfrère, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 11. prosinca 2013., Andres i dr. protiv ESB-a (F-15/10, EU:F:2013:194), radi ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Carlosu Andresu i drugim žaliteljima čija se imena nalaze u prilogu nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 159, 26. 5. 2014.


title: Predmet T-571/14: Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Laverana protiv OHIM-a (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG) („Žig Zajednice — Prijava figurativnog žiga Zajednice BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/36

         Presuda Općeg suda od 10. rujna 2015. – Laverana protiv OHIM-a (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Predmet T-571/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava figurativnog žiga Zajednice BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 354/42)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Njemačka) (zastupnici: J. Wachinger, M. Zöbisch i D. Chatterjee, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: A. Schifko, agent)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 27. svibnja 2014. (predmet R 125/2014-4) o prijavi za registraciju figurativnog znaka BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Nalaže se društvu Laverana GmbH & Co. KG snošenje troškova.

      (1)  SL C 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet T-848/14 P: Rješenje Općeg suda od 21. rujna 2015. – De Nicola protiv EIB-a („Žalba — Javna služba — Osoblje EIB-a — Ocjenjivanje — Promaknuće — Provedba ocjenjivanja i promaknuća za 2006. — Uznemiravanje — Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”)

text:
               16.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 381/39

         Rješenje Općeg suda od 21. rujna 2015. – De Nicola protiv EIB-a
   (Predmet T-848/14 P) (1)

   ((„Žalba - Javna služba - Osoblje EIB-a - Ocjenjivanje - Promaknuće - Provedba ocjenjivanja i promaknuća za 2006. - Uznemiravanje - Žalba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana”))
   (2015/C 381/46)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Žalitelj: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (zastupnik: L. Isola, odvjetnik)

      Druga stranka u postupku: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: G. Nuvoli i E. Raimond, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnika)

      Predmet

   Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (prvo vijeće) od 11. studenoga 2014. De Nicola/EIB (F-55/08 RENV, Zb. SS, EU:F:2014:244) radi djelomičnog ukidanja te presude.

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               C. De Nicola snositi će vlastite troškove kao i troškove Europske investicijske banke (EIB) u okviru ovog postupka.

      (1)  SL C 73, 2. 3. 2015.


title: Predmet T-292/11: Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Cemex i dr. protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje  — Upravni postupak  — Odluka o zahtjevu za pružanje informacija  — Potrebnost traženih informacija  — Obveza obrazlaganja  — Proporcionalnost” )

text:
               5.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 135/29

         Presuda Općeg suda od 14. ožujka 2014. – Cemex i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-292/11) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Odluka o zahtjevu za pružanje informacija - Potrebnost traženih informacija - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost”))
   2014/C 135/34
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelji: Cemex SAB. de CV (Monterrey, Meksiko); New Sunward Holding BV (Amsterdam, Nizozemska); Cemex España, SA (Madrid, Španjolska); Cemex Deutschland AG (Ratingen, Njemačka); Cemex UK (Egham, Ujedinjena Kraljevina); Cemex Czech Operations s.r.o. (Prag, Češka Republika); Cemex France Gestion (Rungis, Francuska); Cemex Austria AG (Langenzersdorf, Austrija) (zastupnici: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, H. González Durántez i B. Martínez Corral, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier, F. Castilla Contreras i C. Hödlmayr, agenti, uz asistenciju J. Rivasa Andrésa, odvjetnika)

      Predmet

   Tužba za poništenje Odluke Komisije C (2011) 2360 final od 30. ožujka 2011. koja se odnosi na postupak primjene članka 18. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (predmet 39520 – Cement i srodni proizvodi).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Cemex SAB de CV, New Sunward Holding BV, Cemex España, SA, Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion i Cemex Austria AG nalaže se snošenje troškova ovog postupka te troškova postupka privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 238, 13.8.2011.


title: Predmet C-35/12 P: Presuda Suda (šesto vijeće) od 22. svibnja 2014. – Plásticos Españoles, SA (ASPLA) protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište industrijskih plastičnih vreća — Jedinstvena i trajna povreda)

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/3

         Presuda Suda (šesto vijeće) od 22. svibnja 2014. – Plásticos Españoles, SA (ASPLA) protiv Europske komisije
   (Predmet C-35/12 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište industrijskih plastičnih vreća - Jedinstvena i trajna povreda))
   2014/C 253/04
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Žalitelj: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (zastupnici: E. Garayar Gutiérrez, Troncoso Ferrer i E. Abril Fernández, abogados)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: F. Castilla Contreras i F. Castillo de la Torre, agenti)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. studenoga 2011, ASPLA/Komisija (T-76/06), kojom je Opći sud odbio zahtjev za djelomično poništenje odluke Komisije C (2005) 4634 final, od 30. studenoga 2005. o postupku primjene članka 81. [UEZ-a] (Predmet COMP/F/38.354 – Industrijske vreće) koji se odnosi na tržište industrijskih plastičnih vreća, kao i, podredno, zahtjev za smanjenje novčane kazne koja je izrečena ASPLA-i

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Plásticos Españoles SA (ASPLA) nalaže se snošenje troškova ove žalbe.

      (1)  SL C 89, 24.3.2012.


title: Predmet T-286/14: Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Röchling Oertl Kunststofftechnik protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/38

         Tužba podnesena 2. svibnja 2014. – Röchling Oertl Kunststofftechnik protiv Komisije
   (Predmet T-286/14)
   2014/C 223/41
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Brensbach, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. o pokretanju formalnog istražnog postupka prema članku 108. stavku 2. UFEU-a protiv Savezne Republike Njemačke zbog poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije i ograničavanja nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća, državna potpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), u dijelu u kojem se odnosi na ograničenje nameta na temelju EEG-a u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: pretpostavka stavljanja u povoljniji položaj u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj tvrdi da ograničenje nameta iz Zakona o poticanju obnovljivih izvora energije (Gesetz für den Vorrang erneubarer Energien, u daljnjem tekstu: EEG), a koje je predviđeno tim zakonom za energetski intenzivna poduzeća, nije potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. S tim u svezi, tužitelj pojašnjava da poduzeća s velikom potrošnjom struje već samim pravnim uređenjem nisu stavljena u povoljniji položaj. Posebno korekcijsko uređenje više je naknada za izvanredne namete koji u sklopu poticanja proizvodnje struje iz obnovljivih izvora energije posebno pogađaju tužitelja i slična poduzeća te ono služi ponovnoj uspostavi konkurentnosti poduzeća s velikom potrošnjom struje koja bi plaćanjem posebnog nameta na temelju EEG-a u startu bila stavljena u vrlo nepovoljan položaj.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: pretpostavka državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a nije ispunjena

                           —

                           Tužitelj pored toga tvrdi da posebno korekcijsko uređenje nije mjera koju „dodjeljuje država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava”. S tim u svezi pojašnjava da ni sâm poseban namet na temelju EEG-a nije državno sredstvo pa stoga odricanje od tih sredstava putem posebnog korekcijskog uređenja ne može predstavljati mjeru koja se dodjeljuje putem državnih sredstava.

                           —

                           Namet na temelju EEG-a ne ubire, njime ne upravlja niti ga raspodjeljuje država ili javna odnosno privatna institucija koju je imenovala ili osnovala država. Operator prijenosnog sustava zapravo može neposredno ubirati namet EEG-a na temelju odgovarajućeg građanskopravnog zahtjeva. Namet na temelju EEG-a nije prihod državnog proračuna pa prema tome posebno korekcijsko uređenje nikako ne umanjuje državne prihode, bilo posredno bilo neposredno.

                           —

                           Sredstva iz EEG-a ne stoje na raspolaganju državnim tijelima. Također ne postoji javni nadzor nad sredstvima EEG-a od strane npr. Savezne službe za gospodarstvo i nadzor izvoza (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle – BAFA) ili Savezne agencije za mreže (Bundesnetzagentur).


title: Predmet C-61/15 P: Presuda Suda (osmo vijeće) od 28. siječnja 2016. – Heli-Flight GmbH & Co. KG protiv Europske agencije za sigurnost zračnog prometa (EASA) (Žalba — Civilno zrakoplovstvo — Zahtjev za odobrenje dostavljenih uvjeta za letenje — Odluka Europske agencije za sigurnost zračnog prometa — Odbijanje zahtjeva — Obvezni predsudski upravni postupak — Mogućnost žalbe pred sudom Europske unije — Sudačke ovlasti — Donošenje mjera upravljanja postupkom — Obveza — Složene tehničke ocjene)

text:
               21.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 106/8

         Presuda Suda (osmo vijeće) od 28. siječnja 2016. – Heli-Flight GmbH & Co. KG protiv Europske agencije za sigurnost zračnog prometa (EASA)
   (Predmet C-61/15 P) (1)

   ((Žalba - Civilno zrakoplovstvo - Zahtjev za odobrenje dostavljenih uvjeta za letenje - Odluka Europske agencije za sigurnost zračnog prometa - Odbijanje zahtjeva - Obvezni predsudski upravni postupak - Mogućnost žalbe pred sudom Europske unije - Sudačke ovlasti - Donošenje mjera upravljanja postupkom - Obveza - Složene tehničke ocjene))
   (2016/C 106/10)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Heli-Flight GmbH & Co. KG (zastupnik: T. Kittner, Rechtsanwalt)

      Druga stranka u postupku: Europska agencija za sigurnost zračnog prometa (AESA) (zastupnik: T. Masing, Rechtsanwalt)

      Izreka

               1.

               Žalba se odbija.

               2.

               Nalaže se Heli-Flight GmbH & Co. KG snošenje vlastitih troškova.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet C-321/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. lipnja 2016. uputio Dublin Circuit & District Civil Courts Office (Irska) – Maria Isabel Harmon protiv Owena Parduea

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. lipnja 2016. uputio Dublin Circuit & District Civil Courts Office (Irska) – Maria Isabel Harmon protiv Owena Parduea
   (Predmet C-321/16)
   (2016/C 279/29)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Dublin Circuit & District Civil Courts Office

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Maria Isabel Harmon

      Tuženik: Owen Pardue

      Prethodna pitanja

               1.

               S obzirom na činjenice navedene u zahtjevu za prethodnu odluku, je li DPP povrijedio temeljna prava O. Parduea i to osobito prava iz članaka 6., 20., 41., 47. i 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima koja su navedena u njezinoj Preambuli?

               2.

               S obzirom na činjenice navedene u zahtjevu za prethodnu odluku ima li DPP pravo odbiti uskladiti se sa zakonitim sudskim odlukama i/ili ukoliko se ne uskladi i/ili ne dade objašnjenje razloga za neusklađivanje, je li takvo postupanje u skladu s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima?

               3.

               S obzirom na činjenice navedene u zahtjevu za prethodnu odluku i s obzirom da DPP-ove odluke, u skladu s postojećim irskim pravom, podliježu sudskoj kontroli samo ako se dokaže da je DPP donio odluku postupajući u lošoj vjeri ili pod utjecajem pobuda suprotnih duhu zakona ili nezakonitog postupanja, je li to u skladu s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima s obzirom na činjenice u ovom postupku?


title: Predmet C-684/15: Rješenje predsjednika Suda od 25. travnja 2016. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/25

         Rješenje predsjednika Suda od 25. travnja 2016. – Europska komisija protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg
   (Predmet C-684/15) (1)

   (2016/C 279/37)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL 98, 14. 3. 2016.


title: Predmet T-570/16: Presuda Općeg suda od 24. travnja 2017. – HF protiv Parlamenta („Javna služba — Član ugovornog osoblja za pomoćne poslove — Članak 24. Pravilnika o osoblju — Zahtjev za pomoć — Članak 12.a Pravilnika o osoblju — Uznemiravanje — Članak 90. stavak 1. Pravilnika o osoblju — Pravilnikom propisani rok za odgovor od četiri mjeseca — Odluka tijela nadležnog za sklapanje ugovora o radu da pokrene upravnu istragu — Nezauzimanje stajališta tijela nadležnog za sklapanje ugovora o radu o postojanju navodnog uznemiravanja u pravilnikom propisanom roku za odgovor — Pojam implicitne odluke o odbijanju zahtjeva za pomoć — Nepostojeći akt — Nedopuštenost”)

text:
               6.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 178/14

         Presuda Općeg suda od 24. travnja 2017. – HF protiv Parlamenta
   (Predmet T-570/16) (1)

   ((„Javna služba - Član ugovornog osoblja za pomoćne poslove - Članak 24. Pravilnika o osoblju - Zahtjev za pomoć - Članak 12.a Pravilnika o osoblju - Uznemiravanje - Članak 90. stavak 1. Pravilnika o osoblju - Pravilnikom propisani rok za odgovor od četiri mjeseca - Odluka tijela nadležnog za sklapanje ugovora o radu da pokrene upravnu istragu - Nezauzimanje stajališta tijela nadležnog za sklapanje ugovora o radu o postojanju navodnog uznemiravanja u pravilnikom propisanom roku za odgovor - Pojam implicitne odluke o odbijanju zahtjeva za pomoć - Nepostojeći akt - Nedopuštenost”))
   (2017/C 178/16)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužiteljica: H. F. (zastupnik: A. Tymen, odvjetnik)

      Tuženik: Europski parlament (zastupnici: E. Taneva i M. Ecker, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a radi, s jedne strane, poništenja implicitne odluke parlamentarnog tijela nadležnog za sklapanje ugovora o radu, navodno donesene 11. travnja 2015., kojom je odbijen zahtjev za pomoć koji je tužiteljica podnijela 11. prosinca 2014. i, s druge strane, naknade štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europski parlament snosit će vlastite troškove i nalaže mu se snošenje polovice troškova H. F.

               3.

               H. F. snosit će polovicu vlastitih troškova.

      (1)  SL C 27 od 25.1.2016 (predmet je najprije bio upisan u upisnik Službeničkog suda Europske unije pod brojem F-142/15 i prenesen je Općem sudu Europske unije 1. 9. 2016.).


title: Predmet T-505/14: Tužba podnesena 1. srpnja 2014. – Seven for all mankind protiv OHIM-a – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/54

         Tužba podnesena 1. srpnja 2014. – Seven for all mankind protiv OHIM-a – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)
   (Predmet T-505/14)
   2014/C 292/66
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Seven for all mankind LLC (Vernon, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: A. Gautier-Sauvagnac, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Seven SpA (Leinì, Italija)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 9. travnja 2014. u predmetu R 1277/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „SEVEN FOR ALL MANKIND” za proizvode u razredima 14 i 18 – prijava žiga Zajednice br. 4 4 43  222

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: figurativni žigovi Zajednice koji sadrže verbalni element „Seven”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor se djelomično odbija

      Odluka žalbenog vijeća: žalba se djelomično usvaja

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009.


title: Predmet C-432/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. srpnja 2017. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – Dermod Patrick O'Brien protiv Ministry of Justice (prije Department for Constitutional Affairs)

text:
               25.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 318/9

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. srpnja 2017. uputio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) – Dermod Patrick O'Brien protiv Ministry of Justice (prije Department for Constitutional Affairs)
   (Predmet C-432/17)
   (2017/C 318/14)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Dermod Patrick O'Brien

      Tuženik: Ministry of Justice (prije Department for Constitutional Affairs)

      Prethodna pitanja

   Treba li u skladu s Direktivom 97/81 (1) i osobito člankom 4. Okvirnog sporazuma u prilogu navedenoj direktivi o načelu nediskriminacije, uzimati u obzir razdoblja rada navršena prije roka za prenošenje Direktive prilikom određivanja starosne mirovine radnika s nepunim radnim vremenom ako bi se ona uzimala u obzir prilikom određivanja mirovine usporedivog radnika s punim radnim vremenom?

      (1)  Direktiva Vijeća 97/81/EC od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC – Prilog: Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom (SL 1998., L 14, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 131.)


title: Predmet T-345/12: Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2015. – Akzo Nobel i dr. protiv Komisije ( „Tržišno natjecanje — Upravni postupak — Europsko tržište vodikovog peroksida i perborata — Objava odluke kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a — Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje s informacijama koje se dostavljaju Komisiji primjenom njene Obavijesti o suradnji — Obveza obrazlaganja — Povjerljivost — Službena tajna — Legitimno očekivanje” )

text:
               16.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 89/17

         Presuda Općeg suda od 28. siječnja 2015. – Akzo Nobel i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-345/12) (1)

   ((„Tržišno natjecanje - Upravni postupak - Europsko tržište vodikovog peroksida i perborata - Objava odluke kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a - Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje s informacijama koje se dostavljaju Komisiji primjenom njene Obavijesti o suradnji - Obveza obrazlaganja - Povjerljivost - Službena tajna - Legitimno očekivanje”))
   (2015/C 089/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelji: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Nizozemska); Akzo Chemicals Holding AB (Nacka, Švedska); i Eka Chemicals AB (Bohus, Švedska) (zastupnici: C. Swaak i R. Wesseling, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Giolito, M. Kellerbauer i G. Meessen, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: T. Funke, odvjetnik)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje odluke Komisije C (2012) 3533 final od 24. svibnja 2012. kojom se odbija zahtjev Akzo Nobela, Akzo Chemicals Holdinga i Eka Chemicalsa za povjerljivo postupanje podnesen na temelju članka 8. Odluke predsjednika Komisije 2011/695/EU od 13. listopada 2011. o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja (predmet COMP/38.620 – Vodikov peroksid i perborat).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Akzo Nobelu NV, Akzo Chemicals Holdingu AB i Eka Chemicalsu AB nalaže se snošenje troškova, uključujući onih nastalih u postupku privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 295, 29.9.2012.


title: Predmet T-124/10: Rješenje Općeg suda od 26. listopada 2015. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Vinotasia (VITASIA) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Povlačenje prigovora — Obustava postupka”)

text:
               21.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 429/23

         Rješenje Općeg suda od 26. listopada 2015. – Lidl Stiftung protiv OHIM-a – Vinotasia (VITASIA)
   (Predmet T-124/10) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   (2015/C 429/30)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Njemačka) (zastupnici: A. Marx i M. Schaeffer, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: G. Schneider i D. Botis, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Vinotasia GmbH (Koblenz, Njemačka) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. siječnja 2010. (predmet R 1054/2008-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Vinotasia GmbH i društva Lidl Stiftung & Co. KG.

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak povodom tužbe.

               2.

               Nalaže se društvima Lidl Stiftung & Co. KG i Vinotasia GmbH snošenje vlastitih troškova kao i, svakom od njih, polovine troškova Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM).

      (1)  SL C 134, 22. 5. 2010.


title: Predmet T-578/17: Tužba podnesena 26. kolovoza 2017. – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain protiv Komisije

text:
               9.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/20

         Tužba podnesena 26. kolovoza 2017. – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain protiv Komisije
   (Predmet T-578/17)
   (2017/C 338/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: A & O Hotel and Hostel Friedrichshain GmbH (Berlin, Njemačka) (zastupnici: S. Heise i M. Lindner, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi Odluku Komisije C(2017) 3220 final od 29. svibnja 2017. o neporeznim mjerama potpore koje je Njemačka provela u korist Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (i dr.) SA.43145 (2016/FC) (SL 2017., C 193, str. 1.) i

               —

               Komisiji naloži snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog.
   Povreda bitnih postupovnih odredbi i odredbi u pogledu oblika, u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a u vezi s člankom 4. stavkom 4. i člankom 15. stavkom 1. Uredbe (EU) 2015/1589 (1) i u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a

               —

               Komisija je povrijedila tužiteljeva postupovna prava time što je sporna odluka donesena nakon samo prethodnog ispitivanja iako je bila dužna pokrenuti službeni ispitni postupak. Tužitelj se pritom poziva na to da je Komisija uz pažljivu ocjenu informacija i podataka koji su joj bili dostupni morala imati sumnje o spojivosti nezakonitih neporeznih mjera potpore koje je Njemačka provela u korist Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (i dr.).

               —

               U dijelu u kojem Komisija u spornoj odluci nije obradila, u kojem je samo nedovoljno ili u bitnim dijelovima usto pogrešno obradila te informacije i podatke koji opravdavaju sumnju, tužitelj nadalje prigovara da je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

      (1)  Uredba Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (SL 2015., L 248, str. 9. i ispravak SL 2017., L 186, str. 17.).


title: Predmet T-41/15: Tužba podnesena 23. siječnja 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Mabxience (HERTIXAN)

text:
               30.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 107/32

      Tužba podnesena 23. siječnja 2015. – Novartis protiv OHIM-a – Mabxience (HERTIXAN)
      (Predmet T-41/15)
      (2015/C 107/42)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Novartis AG (Basel, Švicarska) (zastupnik: M. Douglas, odvjetnik)

         Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mabxience SA (Montevideo, Urugvaj)

         Podaci o postupku pred OHIM-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Sporni žig u pitanju: verbalni žig Zajednice „HERTIXAN” – prijava za registraciju br. 10 660 835

         Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 31. listopada 2014. u predmetu R 2550/2013-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži OHIM-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009;

                  —

                  povreda članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 207/2009;

                  —

                  povreda članka 75. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet T-67/15: Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Polo Club protiv OHIM-a – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)

text:
               13.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 118/36

         Tužba podnesena 12. veljače 2015. – Polo Club protiv OHIM-a – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)
   (Predmet T-67/15)
   (2015/C 118/46)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Polo Club (Gassin, Francuska) (zastupnik: D. Masson, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Nizozemska)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: tužitelj

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN”– prijava za registraciju br. 10 525 137

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća OHIM-a od 21. studenoga 2014. u predmetu R 1882/2013-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku i u cijelosti registrira prijavljeni žig;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) i članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-81/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. veljače 2014 . uputio Raad van State (Nizozemska) – Nannoka Vulcanus Industries BV protiv College van Gedeputeerde Staten van Gelderland

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je17. veljače 2014. uputio Raad van State (Nizozemska) – Nannoka Vulcanus Industries BV protiv College van Gedeputeerde Staten van Gelderland
   (Predmet C-81/14)
   2014/C 142/24
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Raad van State

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: Nannoka Vulcanus Industries BV

      Druga stranka u postupku: College van Gedeputeerde Staten van Gelderland

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Prilog II. Direktivi Vijeća 1999/13/EZ (1) od 11. ožujka 1999. o ograničenju emisija hlapivih organskih spojeva koji nastaju pri upotrebi organskih otapala u određenim aktivnostima i postrojenjima, tumačiti u smislu da operater postrojenja za koja se stalni sadržaj suhe tvari u proizvodu može pouzdano procijeniti i upotrijebiti za određivanje referentne točke za smanjenje emisija, mora moći, ako su zamjenski proizvodi koji sadrže malo ili uopće ne sadrže otapala još u fazi razvoja, koristiti produljenje roka za provedbu svoje sheme smanjivanja emisija, odstupajući od vremenskog okvira predviđenog tim prilogom?

         U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

               2.

               Zahtijeva li produljenje roka za provedbu sheme smanjivanja emisija, kako je predviđeno u Prilogu II. B Direktivi 1999/13/EZ određenu radnju operatera predmetnih postrojenja ili odobrenje nadležnih tijela?

               3.

               Koji se kriteriji trebaju primijeniti za određivanje razdoblja produljenja roka u smislu Priloga II. B Direktivi 1999/13/EZ?

      (1)  SL L 85, str. 1.


title: Spojeni predmeti T-162/11 i T-163/11: Rješenje Općeg suda od 12. veljače 2014. – Cofra protiv OHIM-a – O2 (can do) ( „Žig Zajednice — Prigovor — Povlačenje prigovora — Obustava postupka” )

text:
               14.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 112/32

         Rješenje Općeg suda od 12. veljače 2014. – Cofra protiv OHIM-a – O2 (can do)
   (Spojeni predmeti T-162/11 i T-163/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prigovor - Povlačenje prigovora - Obustava postupka”))
   2014/C 112/42
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Cofra Holding AG (Zug, Švicarska) (zastupnici: u početku K.-U. Jonas i J. Bogatz, zatim M. Viefhues, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: u početku K. Klüpfel, zatim A. Schifko, agenti)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: O2 Holdings Ltd (Slough, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: M. Müller i A. Fottner, odvjetnici)

      Predmet

   Dvije tužbe podnesene protiv odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. siječnja 2011. (predmeti R 242/2009-4 i R 246/2009-4), koje se odnose na postupak povodom prigovora između ALDEMAR AG et O2 Holdings Ltd odnosno na postupak povodom prigovora između C&A Mode KG i O2 Holdings Ltd.

      Izreka

               1.

               Postupak povodom ovih tužbi se obustavlja.

               2.

               Tužitelju i intervenijentu se nalaže snošenje vlastitih troškova, kao i, svakome od njih, snošenje polovine troškova tuženika.

      (1)  SL C 139, 7.5.2011.


title: Predmet T-50/17: Tužba podnesena 30. siječnja 2017. – Mackevision Medien Design protiv EUIPO-a (TO CREATE REALITY)

text:
               3.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 104/55

         Tužba podnesena 30. siječnja 2017. – Mackevision Medien Design protiv EUIPO-a (TO CREATE REALITY)
   (Predmet T-50/17)
   (2017/C 104/76)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Stuttgart, Njemačka) (zastupnici: E. Stolz, U. Stelzenmüller i J. Weiser, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „TO CREATE REALITY” – prijava za registraciju br. 15 098 106

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. prosinca 2016. u predmetu R 995/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-378/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen protiv Tomislawa Trapkowskog

text:
               10.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 395/24

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. kolovoza 2014. uputio Bundesfinanzhof (Njemačka) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen protiv Tomislawa Trapkowskog
      (Predmet C-378/14)
      (2014/C 395/29)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Bundesfinanzhof

         Stranke glavnog postupka

         Podnositelj revizije: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

         Druga stranka u revizijskom postupku: Tomislaw Trapkowski

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li u slučaju u kojem osoba koja živi u jednoj državi članici (u tuzemstvu) i ima pravo na dječji doplatak za djecu koja žive u drugoj državi članici (u inozemstvu) kod drugog supružnika od kojeg živi odvojeno primijeniti članak 60. stavak 1. drugu rečenicu Uredbe br. 987/2009 (1) tako da pravna fikcija prema kojoj se za potrebe primjene članaka 67. i 68. Uredbe br. 883/2004 (2) uzima u obzir situacija cijele obitelji kao da svi sudionici – posebno u pogledu prava osobe da zatraži takva davanja – podliježu pravnim propisima države članice o kojoj je riječ i žive tamo, dovodi do toga da pravo zatražiti dječji doplatak ima isključivo roditelj koji živi u drugoj državi članici (u inozemstvu) jer nacionalno pravo prve države članice (u tuzemstvu) propisuje da u slučaju više ovlaštenika dječjeg doplatka pravo na njega ima onaj roditelj u čijem kućanstvu dijete živi?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
                  Treba li u situaciji prikazanoj pod 1. članak 60. stavak 1. treću rečenicu Uredbe br. 987/2009 tumačiti tako da roditelj koji živi u državi članici (u tuzemstvu) ima pravo na dječji doplatak prema nacionalnom pravu jer roditelj koji živi u drugoj državi članici (u inozemstvu) nije podnio zahtjev za dječji doplatak?

                  3.

                  U slučaju odgovora na drugo pitanje u situaciji prikazanoj pod 1. da nepodnošenje zahtjeva roditelja koji živi u EU-inozemstvu dovodi do prijelaza prava na dječji doplatak na roditelja koji živi u tuzemstvu:
                  Nakon kojeg razdoblja treba smatrati da roditelj koji živi u EU-inozemstvu nije „iskoristio” pravo na dječji doplatak u smislu članka 60. stavka 1. treće rečenice Uredbe br. 987/2009 tako da ono pripada roditelju koji živi u tuzemstvu?

         (1)  Uredba (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 284, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 171.).

         (2)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 166, str. 1.)


title: Predmet C-150/14: Žalba koju je 31. ožujka 2014. podnio Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 29. siječnja 2014. u predmetu T-47/13, Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) i Christin Vieweg

text:
               20.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/2

         Žalba koju je 31. ožujka 2014. podnio Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 29. siječnja 2014. u predmetu T-47/13, Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH protiv Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) i Christin Vieweg
   (Predmet C-150/14)
   2014/C 372/02
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Žalitelj: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (zastupnik: S. Biagosch, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni), Christin Vieweg
   Sud Europske unije (deveto vijeće) odbio je žalbu odlukom od 4. rujna 2014. i žalitelju naložio snošenje vlastitih troškova postupka.


title: Predmet C-661/11: Presuda Suda (treće vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation — Belgija) — Martin y Paz Diffusion SA protiv Davida Depuydta i Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV (Žigovi — Direktiva 89/104/EEZ — Članak 5. — Odobrenje nositelja žiga dano trećoj osobi za uporabu znaka koji je istovjetan sa žigom — Odobrenje dano u okviru podijeljenog korištenja — Mogućnost da navedeni nositelj okonča podijeljeno korištenje i da nastavi isključivu uporabu svog žiga)

text:
               23.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 344/17

         Presuda Suda (treće vijeće) od 19. rujna 2013. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation — Belgija) — Martin y Paz Diffusion SA protiv Davida Depuydta i Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV
   (Predmet C-661/11) (1)

   (Žigovi - Direktiva 89/104/EEZ - Članak 5. - Odobrenje nositelja žiga dano trećoj osobi za uporabu znaka koji je istovjetan sa žigom - Odobrenje dano u okviru podijeljenog korištenja - Mogućnost da navedeni nositelj okonča podijeljeno korištenje i da nastavi isključivu uporabu svog žiga)
   2013/C 344/28
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Cour de cassation

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: Martin y Paz Diffusion SA

      Tuženici: David Depuydt i Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV

      Predmet

   Zahtjev za prethodnu odluku — Cour de cassation — Tumačenje čl. 5. st. 1 i čl. 8. st. 1. prve Direktive Vijeća 89/104/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL 1989, L 40, str. 1.) — Prava nositelja registriranog žiga u slučaju trajnog dijeljenja korištenja žiga s trećom osobom u okviru nekog oblika suvlasništva za dio proizvoda u pitanju i neopozivog odobrenja nositelja danog toj trećoj osobi za uporabu navedenog žiga — Nacionalno pravilo koje zabranjuje nositelju žiga nepošteno ili zlouporabno izvršavanje svog prava — Zabrana nositelju žiga da žig koristi na štetu trećih — Sankcija

      Izreka

   Članak 5. prve Direktive Vijeća 89/104/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima, kako je izmijenjena Sporazumom o Europskom gospodarskom prostoru od 2. svibnja 1992., ne dopušta da nositelj žiga koji je, u okviru podijeljenog korištenja s trećom osobom, bio odobrio toj trećoj osobi uporabu znakova koji su istovjetni s njegovim žigovima za određene proizvode iz razreda za koje su ovi žigovi registrirani, i koji to više ne odobrava, bude uskraćen za bilo kakvu mogućnost da toj trećoj osobi suprotstavi isključivo pravo koje mu je povjereno temeljem navedenih žigova i da sam izvršava to isključivo pravo za proizvode istovjetne proizvodima navedene treće osobe.

      (1)  SL C 89, 24.3.2012.


title: Predmet C-247/11 P i C-253/11 P: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. travnja 2014. – Areva protiv Alstom SA, T&D Holding, prije Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, prije Areva T&D SA, Alstom Grid AG, prije Areva T&D AG, Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Zabranjeni sporazumi — Tržište projekata plinom izoliranih sklopnih uređaja — Pripisivanje protupravnog ponašanja društava kćeri njihovim društvima majkama — Obveza obrazlaganja — Solidarna odgovornost za plaćanje novčane kazne — Pojam poduzetnika — De facto solidarnost — Načela pravne sigurnosti i individualnog odmjeravanja kazni i sankcija — Načela proporcionalnosti i jednakosti postupanja)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/3

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. travnja 2014. – Areva protiv Alstom SA, T&D Holding, prije Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, prije Areva T&D SA, Alstom Grid AG, prije Areva T&D AG, Europske komisije
   (Predmet C-247/11 P i C-253/11 P) (1)

   ((Žalba - Tržišno natjecanje - Zabranjeni sporazumi - Tržište projekata plinom izoliranih sklopnih uređaja - Pripisivanje protupravnog ponašanja društava kćeri njihovim društvima majkama - Obveza obrazlaganja - Solidarna odgovornost za plaćanje novčane kazne - Pojam poduzetnika - De facto solidarnost - Načela pravne sigurnosti i individualnog odmjeravanja kazni i sankcija - Načela proporcionalnosti i jednakosti postupanja))
   2014/C 175/03
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelji: Areva (zastupnici: A. Schild, C. Simphal i E. Estellon, odvjetnici) (C-247/11 P), Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, Alstom Grid AG (C-253/11 P) (zastupnici: J. Derenne, A. Müller-Rappard i M. Lagrue, odvjetnici)

      Druge stranke u postupku: Alstom SA, T&D Holding, prije Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, prije Areva T&D SA, Alstom Grid AG, prije Areva T&D AG (zastupnici: J. Derenne, A. Müller-Rappard i M. Lagrue, odvjetnici), Europska komisija (zastupnici: V. Bottka i N. von Lingen, agenti), Areva (zastupnici: A. Schild, C. Simphal i E. Estellon, odvjetnici)

      Predmet

   Žalba protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 3. ožujka 2011, Areva i dr./Komisija (spojeni predmeti T-117/07 i T-121/07) kojom je Opći sud djelomično odbio tužbu za poništenje Odluke Komisije C (2006) 6762 final od 24. siječnja 2007. o postupku primjene članka [81. UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (Predmet COMP/F/38.899) – Plinom izolirani sklopni uređaji – Povreda prava na obranu – Nepoštovanje obveze obrazlaganja – Solidarna odgovornost za plaćanje novčane kazne – Pripisivanje protupravnog ponašanja

      Izreka

               1.

               Točka 3. druga alineja izreke presude Općeg suda Europske unije od 3. ožujka 2011., Areva i dr./Komisija (T-117/07 i T-121/07), ukida se.

               2.

               Članak 2. točka (c) Odluke Komisije C(2006) 6762 final od 24. siječnja 2007. o postupku primjene članka [81. UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u (Predmet COMP/F/38.899 – Plinom izolirani sklopni uređaji), poništava se.

               3.

               Za povrede utvrđene u članku 1. točkama (b) do (f) Odluke C(2006) 6762 final Alstomu SA izriče se novčana kazna u visini od 27 795 000 EUR, za čije plaćanje je solidarno odgovoran s Alstomom Grid SAS, a Arevi SA, T&D Holdingu SA i Alstomu Grid AG izriče se novčana kazna u visini od 20 400 000 EUR, za čije plaćanje su solidarno odgovorni s Alstomom Grid SAS.

               4.

               Žalbe se odbijaju u preostalom dijelu.

               5.

               Europskoj komisiji nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova kako za prvostupanjski postupak tako i za žalbeni postupak, petine troškova Areve SA, Alstoma SA, T&D Holdinga SA, Alstoma Grid SAS i Alstoma Grid AG iz prvostupanjskog i žalbenog postupka.

               6.

               Areva SA, Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS i Alstom Grid AG snose četiri petine vlastitih troškova iz prvostupanjskog i žalbenog postupka.

      (1)  SL C 211, 16.7.2011.


title: Predmet C-309/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA) protiv Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Zahtjev za prethodnu odluku — Status državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem — Direktiva 2003/109/EZ — Nacionalni propis — Izdavanje i produženje boravišne dozvole — Uvjet — Obvezni financijski doprinos — Iznos koji je osam puta veći od troška potrebnog kako bi se ishodila nacionalna osobna iskaznica — Povreda načela iz Direktive 2003/109/EZ)

text:
               26.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 354/8

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 2. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA) protiv Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Predmet C-309/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Status državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem - Direktiva 2003/109/EZ - Nacionalni propis - Izdavanje i produženje boravišne dozvole - Uvjet - Obvezni financijski doprinos - Iznos koji je osam puta veći od troška potrebnog kako bi se ishodila nacionalna osobna iskaznica - Povreda načela iz Direktive 2003/109/EZ))
   (2015/C 354/09)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)

      Tuženici: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Izreka

   Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem, kako je izmijenjena Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća 2011/51/EU od 11. svibnja 2011., protivi se nacionalnom propisu, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji državljanima trećih zemalja koji traže izdavanje ili produženje boravišne dozvole u predmetnoj državi članici, nalaže plaćanje pristojbe čiji se iznos kreće između 80 i 200 eura, u mjeri u kojoj je jedna takva pristojba disproporcionalna s obzirom na cilj kojemu teži ta direktiva i može stvoriti prepreku izvršavanju prava dodijeljenih istom.

      (1)  SL C 339, 29. 9. 2014.


title: Predmet C-363/14: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. rujna 2015. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije (Tužba za poništenje — Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima — Europol — Popis trećih zemalja i organizacija s kojima Europol sklapa sporazume — Utvrđenje pravnog temelja — Pravni okvir primjenjiv nakon stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona — Prijelazne odredbe — Izvedeni pravni temelj — Razlika između zakonodavnih akata i provedbenih mjera — Savjetovanje s Parlamentom — Inicijativa države članice ili Komisije)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/16

         Presuda Suda (četvrto vijeće) od 10. rujna 2015. – Europski parlament protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-363/14) (1)

   ((Tužba za poništenje - Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Europol - Popis trećih zemalja i organizacija s kojima Europol sklapa sporazume - Utvrđenje pravnog temelja - Pravni okvir primjenjiv nakon stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona - Prijelazne odredbe - Izvedeni pravni temelj - Razlika između zakonodavnih akata i provedbenih mjera - Savjetovanje s Parlamentom - Inicijativa države članice ili Komisije))
   (2015/C 363/19)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Europski parlament (zastupnici F. Drexler, A. Caiola i M. Pencheva, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: E. Sitbon, K. Pleśniak i K. Michoel, agenti)

      Intervenijenti u potporu tuženiku: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil i J. Škeřík, agenti), Mađarska (zastupnici: M. Z. Fehér, G. Szima i M. Bóra, agenti)

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Europskom parlamentu nalaže se snošenje troškova.

               3.

               Češka Republika i Mađarska snosit će vlastite troškove.

      (1)  SL C 329, 22. 9. 2014.


title: Predmet T-291/16: Tužba podnesena 3. lipnja 2016. – Anta (China) protiv EUIPO-a (Prikaz dvije nacrtane linije)

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/35

         Tužba podnesena 3. lipnja 2016. – Anta (China) protiv EUIPO-a (Prikaz dvije nacrtane linije)
   (Predmet T-291/16)
   (2016/C 279/50)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Anta (China) Co. Ltd (Jinjiang City, Kina) (zastupnik: A. Franke, K. Hammerstingl, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (Prikaz dvije nacrtane linije) – prijava za registraciju br. 13 581 483

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. ožujka 2016. u predmetu R 1292/2015-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži EUIPO-u snošenje troškova.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-425/13: Tužba podnesena 24. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Vijeća Europske unije

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/12

         Tužba podnesena 24. srpnja 2013. — Europska komisija protiv Vijeća Europske unije
   (Predmet C-425/13)
   2013/C 274/29
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Valero Jordana, F. Castillo de la Torre, agenti)

      Tuženik: Vijeće Europske unije

      Tužitelj od Suda zahtijeva da:

               —

               poništi drugu rečenicu članka 2. i Odjeljak A Dopune/Priloga Odluke Vijeća kojim je odobrilo otvaranje pregovora o povezivanju sustava Unije za trgovanje emisijskim jedinicama sa sustavom za trgovanje emisijama u Australiji, ili, podredno,

               —

               poništi Odluku Vijeća i zadrži učinke pobijane odluke ukoliko bude u cijelosti poništena, i

               —

               naloži Vijeću Europske unije snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Prvi tužbeni razlog: povreda članka 13. stavka 2. UEU-a, članka 218. stavaka 2. do 4. UFEU-a i članka 295. UFEU-a i načela institucionalne ravnoteže. Komisija tvrdi da je Vijeće povrijedilo članak 218. UFEU-a kada je Komisiji jednostrano uvelo detaljan postupak koji ex novo daje Vijeću ovlasti i Komisiji obveze koje ne postoje u toj odredbi. Vijeće je također povrijedilo članak 13. stavak 2. UEU-a, u vezi s člankom 218. stavkom 4. UFEU-a, i načelo institucionalne ravnoteže, jer je na štetu Komisije i Europskog parlamenta proširilo ovlasti koje su mu dodijeljene Ugovorima.
   Drugi tužbeni razlog: povreda članka 13. stavka 2. UEU-a i članka 218. UFEU-a i načela institucionalne ravnoteže, jer pobijana odluka određuje da detaljno pregovaračko stajalište Unije utvrđuje poseban odbor Vijeća. Članak 218. stavak 4. UFEU-a daje posebnom odboru samo savjetodavnu ulogu.


title: Predmet C-72/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2014. uputio Gerechtshof's-Hertogenbosch (Nizozemska) – X, druga stranka u postupku: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst

text:
               12.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 142/16

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2014. uputio Gerechtshof's-Hertogenbosch (Nizozemska) – X, druga stranka u postupku: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst
   (Predmet C-72/14)
   2014/C 142/21
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Gerechtshof 's-Hertogenbosch

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: X

      Druga stranka u postupku: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst

      Prethodna pitanja

               1.

               U presudi Fitzwilliam (1) Sud je presudio da je potvrda E101 koju je izdala nadležna ustanova države članice obvezujuća za ustanove socijalne sigurnosti drugih država članica, čak i ako je sadržajno netočna. Vrijedi li taj zaključak i u slučajevima poput ovog u ovom predmetu, u kojima se ne primjenjuju pravila o određivanju mjerodavnog prava Uredbe (2)?

               2.

               Je li za odgovor na ovo pitanje značajno što je nadležna ustanova, koja nije imala namjeru izdati potvrdu E101, ali je iz administrativnih razloga ipak svjesno i namjerno koristila dokumente koji su se, s obzirom na njihov oblik i sadržaj, činili potvrdama E101, dok je zainteresirana osoba vjerovala i razumno mogla vjerovati da je dobila takvu potvrdu?

      (1)  Presuda od 10. veljače 2000., FTS (C-202/97, Recueil, str. I-883.).

      (2)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar Zajednice (SL L 149, str. 2) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7).


title: Predmet C-93/17: Tužba podnesena 22. veljače 2017. – Europska komisija protiv Helenske Republike

text:
               24.4.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/10

         Tužba podnesena 22. veljače 2017. – Europska komisija protiv Helenske Republike
   (Predmet C-93/17)
   (2017/C 129/12)
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: A. Bouchagiar i B. Stromsky)

      Tuženik: Helenska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               Utvrditi da Helenska Republika nije ispunila svoje obveze iz navedene presude i članka 260. stavka 1. UFEU-a jer nije donijela mjere za izvršenje presude Suda od 28. lipnja 2012., Komisija/Grčka, C-485/10, EU:C:2012:395;

               —

               Helenskoj Republici naložiti da Komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije” uplati novčanu kaznu od 34 974 eura za svaki dan zakašnjenja u izvršenju presude Suda od 28. lipnja 2012., Komisija/Grčka, C-485/15, EU:C:2012:395, počevši od dana objave presude u ovome predmetu a zaključno do dana kad će biti izvršena presuda od 28. lipnja 2012.;

               —

               Helenskoj Republici naložiti da Komisiji na račun „Vlastita sredstva Europske unije” uplati paušalni iznos u visini umnoška dnevnog iznosa od 3 828 eura i broja dana proteklih od objave presude od 28. lipnja 2012. zaključno do dana otklanjanje povrede odnosno, u slučaju neotklanjanja povrede, zaključno do dana kad će biti objavljena presude u ovom predmetu;

               —

               Helenskoj Republici naložiti snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Europska komisija donijela je 2. lipnja 2008. Odluku 2009/610/EZ o mjerama C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 I CP 133/05) koje je Grčka provela u korist Hellenic Shipyardsa. U toj je odluci Komisija zaključila da su određene državne potpore odobrene u korist Hellenic Shipyardsa nespojive s unutarnjim tržištem te je naložila povrat navedenih potpora zajedno s kamatama tekućim do trenutka u kojem bude izvršen cjelokupni povrat državnih potpora.
   Dana 8. listopada 2010. Komisija je pokrenula postupak pred Sudom zbog povrede članka 108. stavka 2. UFEU-a (predmet C-485/10). Sud je 28. lipnja 2012. zaključio da je nedonošenjem u propisanom roku svih potrebnih mjera za izvršenje Komisijine odluke te nedostavljanjem Komisiji u propisanom roku informacija nabrojanih u članku 19. te odluke, Helenska Republika prekršila svoje obveze iz članaka 2., 3., 5., 6., 8., 9., i 11. do 19. predmetne odluke.
   Nedonošenjem mjera za izvršenje presude Suda od 28. lipnja 2012. Helenska Republika prekršila je svoje obveze iz navedene presude i članka 260. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.


title: Predmet T-17/16: Rješenje Općeg suda od 31. svibnja 2017. – MS protiv Komisije („Tužba za naknadu štete — Komisijina odluka kojom se prekida suradnja na temelju ‚dopisa o suglasnosti i pristupanju u Team Europe’ — Ugovorna odgovornost — Nepostojanje arbitražne klauzule — Očita nedopuštenost”)

text:
               7.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 256/27

         Rješenje Općeg suda od 31. svibnja 2017. – MS protiv Komisije
   (Predmet T-17/16) (1)

   ((„Tužba za naknadu štete - Komisijina odluka kojom se prekida suradnja na temelju ‚dopisa o suglasnosti i pristupanju u Team Europe’ - Ugovorna odgovornost - Nepostojanje arbitražne klauzule - Očita nedopuštenost”))
   (2017/C 256/32)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: MS (zastupnici: L. Levi i M. Vandenbussche, a zatim L. Levi, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: I. Martínez del Peral, C. Ehrbar i A.-C. Simon, agenti)

      Predmet

   Zahtjev na temelju članka 268. UFEU-a kojim se traži da se Komisiji naloži da plati naknadu štete nakon svoje odluke od 10. travnja 2013. kojom je odlučila prekinuti tužiteljevo sudjelovanje u mreži konferencijskih govornika Team Europe.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               MS-u se nalaže snošenje troškova.

      (1)  SL C 326, 5. 9. 2016.


               5.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 366/11

         Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 19. svibnja 2015. podnio Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) u predmetu Abuelo Insua Juan Bautista protiv Liechtensteinische Invalidenversicherung
   (Predmet E-13/15)
   (2015/C 366/09)
   Dopisom Sudu EFTA-e od 19. svibnja 2015., zaprimljenim u pisarnicu Suda 29. svibnja 2015., Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Abuelo Insua Juan Bautista protiv Liechtensteinische Invalidenversicherung o sljedećim pitanjima:

               1.

               Budući da je ustanova dužnik vezana nalazima ustanove mjesta privremenog boravišta ili boravišta iz druge rečenice članka 87. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 987/2009, je li korisniku davanja (podnositelju zahtjeva) zabranjeno pobijati navedene nalaze u postupku pred ustanovom dužnikom?

               2.

               Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan: primjenjuje li se taj obvezujući učinak i na sudske postupke koji se, u skladu s nacionalnim postupovnim pravilima, temelje na postupcima pred ustanovom dužnikom?


title: Predmet F-109/15: Rješenje Službeničkog suda od 17. ožujka 2016. – GZ protiv Parlamenta

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/56

         Rješenje Službeničkog suda od 17. ožujka 2016. – GZ protiv Parlamenta
   (Predmet F-109/15) (1)

   (2016/C 156/78)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 328, 5. 10. 2015., str. 36..


title: Predmet T-768/15: Tužba podnesena 28. prosinca 2015. – RP Technik protiv OHIM-a – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)

text:
               29.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 78/29

         Tužba podnesena 28. prosinca 2015. – RP Technik protiv OHIM-a – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)
   (Predmet T-768/15)
   (2016/C 078/40)
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: RP Technik GmbH Profilsysteme (Bönen, Njemačka) (zastupnik: P. Henrichs, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Druga stranka pred žalbenim vijećem: Tecnomarmi Snc (Treviso, Italija)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Zajednice s verbalnim elementima „RP ROYAL PALLADIUM” – žig Zajednice br. 11 358 496

      Postupak pred OHIM-om: postupak povodom prigovora

      Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. listopada 2014. u predmetu R 2061/2014-2

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               intervenijentu naloži snošenje troškova, uključujući i troškove nastale u postupku pred žalbenim vijećem;

               —

               podredno, naloži tuženiku snošenje troškova, uključujući i troškove nastale u postupku pred žalbenim vijećem, u slučaju da se intervenijent ne uključi u postupak.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-328/14: Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 17. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský súd v Prešove – Slovačka) – CD Consulting s.r.o.protiv Anne Pančurove, Róberta Demetera, Kristíne Pužove, Kataríne Harakľove, Romana Nováka, Marcele Grundzove, Milana Pulka, Petera Chomče, Jarmile Leškove, Kataríne Malarove, Jane Belajove, Tatiane Kučkovske, Mariána Demetera, Helene Chomčove, Marcele Troščákove Nataše Virágove, Kvetuše Hudákove, Petera Grundze, Dávida Rennera, Zdenka Ričalka, Jarmile Kurejove, Márie Maxinove

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/25

         Rješenje predsjednika trećeg vijeća Suda od 17. lipnja 2015. (zahtjev za prethodnu odluku Krajský súd v Prešove – Slovačka) – CD Consulting s.r.o.protiv Anne Pančurove, Róberta Demetera, Kristíne Pužove, Kataríne Harakľove, Romana Nováka, Marcele Grundzove, Milana Pulka, Petera Chomče, Jarmile Leškove, Kataríne Malarove, Jane Belajove, Tatiane Kučkovske, Mariána Demetera, Helene Chomčove, Marcele Troščákove Nataše Virágove, Kvetuše Hudákove, Petera Grundze, Dávida Rennera, Zdenka Ričalka, Jarmile Kurejove, Márie Maxinove
   (Predmet C-328/14) (1)

   (2015/C 320/35)
   Jezik postupka: slovački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 351, 6. 10. 2014.


title: Predmet T-103/14: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Frucona Košice protiv Komisije („Državne potpore — Trošarine — Djelomični otpis poreznog duga u okviru nagodbe — Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat — Pravo obrane — Postupovna prava zainteresiranih stranaka — Kriterij privatnog vjerovnika — Teret dokazivanja”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/34

         Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Frucona Košice protiv Komisije
   (Predmet T-103/14) (1)

   ((„Državne potpore - Trošarine - Djelomični otpis poreznog duga u okviru nagodbe - Odluka kojom se potpora proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem i nalaže njezin povrat - Pravo obrane - Postupovna prava zainteresiranih stranaka - Kriterij privatnog vjerovnika - Teret dokazivanja”))
   (2016/C 156/44)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovačka) (zastupnici: K. Lasok, QC, B. Hartnett, barrister, O. Geiss, odvjetnik, i J. Holmes, barrister)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Armati, P.-J. Loewenthal i K. Walkerová, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Komisije 2014/342/EU od 16. listopada 2013. u vezi državne potpore SA.18211 (C 25/05) (ex NN 21/05) koju je Republika Slovačka dodijelila Frucona Košice a.s. (JO L 176, str. 38.).

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Komisije 2014/342/EU od 16. listopada 2013. u vezi državne potpore SA.18211 (C 25/05) (ex NN 21/05) koju je Republika Slovačka dodijelila Frucona Košice a.s.

               2.

               Komisija će snositi vlastite troškove i troškove Frucona Košice, uključujući troškove nastale u postupku privremene pravne zaštite.

      (1)  SL C 112, 14. 4. 2014.


title: Predmet T-535/14: Tužba podnesena 18. srpnja 2014. – The Cookware Company protiv OHIM-a – Fissler (VITA+VERDE)

text:
               6.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/14

         Tužba podnesena 18. srpnja 2014. – The Cookware Company protiv OHIM-a – Fissler (VITA+VERDE)
   (Predmet T-535/14)
   2014/C 351/16
   Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Cookware Company Ltd (Hong Kong, Kina) (zastupnik: K. Manhaeve, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Druga stranka postupka pred žalbenim vijećem: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Njemačka)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 15. travnja 2014. u predmetu R 1082/2013-2.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: tužitelj

      Predmetni žig Zajednice: figurativni žig u boji koji sadrži verbalne elemente „VITA+VERDE” za proizvode iz razreda 21 – prijava žiga Zajednice br. 10 073 054

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku povodom prigovora: druga stranka postupka pred žalbenim vijećem

      Navedeni žig ili znak: raniji žig Zajednice br. 1 013 787 za riječ „vitavit”

      Odluka Odjela za prigovore: prigovor je u cijelosti odbačen

      Odluka žalbenog vijeća: prigovor je prihvaćen i pobijana je odluka poništena

      Tužbeni razlozi: povreda članka 8. stavka 1. točke (c) Uredbe o žigu Zajednice.


title: Predmet C-129/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. ožujka 2015. uputio Administrativen sad Sofija-grad (Bugarska) – H. M. protiv Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

text:
               26.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 171/22

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. ožujka 2015. uputio Administrativen sad Sofija-grad (Bugarska) – H. M. protiv Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)
   (Predmet C-129/15)
   (2015/C 171/27)
   Jezik postupka: bugarski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Administrativen sad Sofija-grad

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj u kasacijskom postupku: H. M.

      Druga stranka u kasacijskom postupku: Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. stavak 9. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (1) tumačiti tako da je tijelo/trgovačko društvo „tijelo kojim se upravlja na temelju javnog prava” samo zbog toga što više od 30 % njegovih prihoda iz njegove djelatnosti u prethodnoj godini proizlazi iz medicinskih djelatnosti koje je platila Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa (nacionalni zavod za zdravstveno osiguranje), a koje su izvršene u uvjetima stvarnog tržišnog natjecanja s drugim zdravstvenim ustanovama?

               2.

               Treba li članak 1. stavak 9. Direktive 2004/18 tumačiti tako da se pružanje medicinskih usluga u uvjetima stvarnog tržišnog natjecanja od strane privatnih trgovačkih društava koja su osnovana radi ostvarivanja dobiti može smatrati „zadovoljavanjem potreba u općem javnom interesu”?

               3.

               Treba li članak 1. stavak 9. Direktive 2004/18 tumačiti tako da mu je protivan se protivi članak 1. točka 21. Dopalnitelni razporedbi (dodatnih odredbi) Zakon za obshtestvenite porachki (Zakona o ugovorima o javnoj nabavi) prema kojem je za kvalifikaciju tijela kao tijela kojim se upravlja na temelju javnog prava dovoljno da postoji jedna od pretpostavki koje odgovaraju kumulativnim pretpostavkama utvrđenima u Direktivi?

      (1)  SL L 134, str. 114. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.).


title: Predmet C-525/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2016. uputio Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugal) – Meo – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A. protiv Autoridade da Concorrência

text:
               16.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 14/20

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. listopada 2016. uputio Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugal) – Meo – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A. protiv Autoridade da Concorrência
   (Predmet C-525/16)
   (2017/C 014/26)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Meo – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A.

      Tuženik: Autoridade da Concorrência

      Druga stranka u postupku: GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL

      Prethodna pitanja

               (i)

               Pod pretpostavkom da postoje dokazi ili indicije da je poduzetnik u vladajućem položaju primjenjivao diskriminatorne tarife u pogledu maloprodajnih poduzetnika, što ih je stavljalo u nepovoljniji položaj u odnosu na njihove konkurente, treba li u okviru postupka za izricanje sankcija, radi kvalificiranja tog postupanja kao stavljanja u nepovoljan položaj u odnosu na konkurenciju u smislu članka 102. [podstavka 2.] točke (c) UFEU-a, također ocjenjivati ozbiljnost, relevantnost ili važnost tog učinka na konkurentski položaj i/ili konkurentsku sposobnost obuhvaćenog poduzetnika, osobito u pogledu njegove sposobnosti pokrivanja razlike u odnosu na troškove plaćene na veleprodajnoj razini?

               (ii)

               Pod pretpostavkom da postoje dokazi ili indicije o tome da primjena diskriminatornih tarifa od strane poduzetnika u vladajućem položaju vrlo malo utječe na troškove, profit i rentabilnost obuhvaćenog maloprodajnog poduzetnika prema pravilnom tumačenju članka 102. [podstavka 2.] točke (c) UFEU-a i sudske prakse iz presuda British Airways (1) i Clearstream (2), treba li smatrati da ne postoje indicije o zloporabi vladajućeg položaja i zabranjenim praksama?

               (iii)

               Ili, nasuprot tomu, sama ta okolnost ne omogućava odbacivanje kvalifikacije tog postupanja kao zlouporabe vladajućeg položaja i zabranjene prakse u smislu članka 102. [podstavka 2.] točke (c) UFEU-a te je relevantna samo za utvrđivanje dosega odgovornosti odnosno sankcije poduzetnika koji čini povredu?

               (iv)

               Treba li izričaj „stavlja u nepovoljan položaj u odnosu na konkurenciju” iz članka 102. [podstavka 2.] točke (c) UFEU-a tumačiti na način da sama prednost koja proizlazi iz diskriminacije mora odgovarati minimalnom postotku strukture troškova obuhvaćenog poduzetnika?

               (v)

               Treba li izričaj „stavlja u nepovoljan položaj u odnosu na konkurenciju” iz članka 102. [podstavka 2.] točke (c) UFEU-a tumačiti na način da sama prednost koja proizlazi iz diskriminacije mora odgovarati minimalnom iznosu razlike između prosječnih troškova koje plaćaju konkurentski poduzetnici u veleprodaji o kojoj je riječ?

               (vi)

               Može li se izričaj „stavlja u nepovoljan položaj u odnosu na konkurenciju” iz članka 102. [podstavka 2.] točke (c) UFEU-a tumačiti na način da sama prednost koja proizlazi iz diskriminacije mora u okviru tržišta i usluge o kojima je riječ biti viša od razlike navedene u gore navedenim tablicama 5, 6 i 7 kako bi se postupanje kvalificiralo kao zabranjena praksa?

               (vii)

               U slučaju pozitivnog odgovora na jedno od pitanja (iv) do (vi), na koji način valja odrediti taj prag relevantnosti nepovoljnog položaja u odnosu na strukturu troškova odnosno prosječnih troškova koje plaćaju konkurentski poduzetnici na maloprodajnom tržištu o kojem je riječ?

               (viii)

               U slučaju određivanja tog praga, može li se odbaciti presumpcija iz presude Clearstream, prema kojoj valja smatrati da „poduzetnik koji ima faktični monopol na uzlaznom tržištu, koji neprekidno tijekom pet godina primjenjuje prema poslovnom partneru različite cijene za ekvivalentne usluge, neizbježno stavlja tog partnera u nepovoljan položaj u odnosu na konkurenciju” (3), zbog toga što taj prag nije ostvaren svake godine?

      (1)  C-95/04 P, EU:C:2007:166

      (2)  T-301/04, EU:T:2009:317

      (3)  Točke 194. i 195.


title: Spojeni predmeti C-362/13, C-363/13 i C-407/13: Presuda Suda (treće vijeće) od 3. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Corte suprema di cassazione – Italija) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo e.a. (C-407/13) protiv Rete Ferroviaria Ialiana SpA (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 1999/70/EZ — Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP — Pomorski sektor — Trajekti koji obavljaju prijevoz između dviju luka u istoj državi članici — Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme — Članak 3. točka 1. — Pojam, ugovora o radu na određeno vrijeme’ — Članak 5. točka 1. — Mjere za sprečavanje zlouporaba ugovora na određeno vrijeme — Sankcije — Konverzija u ugovor na neodređeno vrijeme — Pretpostavke)

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/9

         Presuda Suda (treće vijeće) od 3. srpnja 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Corte suprema di cassazione – Italija) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo e.a. (C-407/13) protiv Rete Ferroviaria Ialiana SpA
   (Spojeni predmeti C-362/13, C-363/13 i C-407/13) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 1999/70/EZ - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Pomorski sektor - Trajekti koji obavljaju prijevoz između dviju luka u istoj državi članici - Uzastopni ugovori o radu na određeno vrijeme - Članak 3. točka 1. - Pojam, ugovora o radu na određeno vrijeme’ - Članak 5. točka 1. - Mjere za sprečavanje zlouporaba ugovora na određeno vrijeme - Sankcije - Konverzija u ugovor na neodređeno vrijeme - Pretpostavke))
   2014/C 292/11
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Corte suprema di cassazione

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo i dr. (C-407/13)

      Tuženik: Rete Ferroviaria Ialiana SpA

      Izreka

               1.

               Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme, zaključen 18. ožujka 1999., priložen Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP, treba tumačiti u smislu da se primjenjuje na radnike, poput tužitelja u glavnom postupku, zaposlene kao pomorce na temelju ugovora o radu na određeno vrijeme na trajektima koji obavljaju pomorski prijevoz između dviju luka u istoj državi članici.

               2.

               Odredbe Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme treba tumačiti u smislu da se ne protive nacionalnom propisu, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji propisuje da ugovori o radu na određeno vrijeme moraju imati naznačeno trajanje, ali ne i dan svojeg prestanka.

               3.

               Članak 5. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme treba tumačiti u smislu da se u načelu ne protivi nacionalnom propisu, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, koji predviđa konverziju ugovora o radu na određeno vrijeme u radni odnos na neodređeno vrijeme samo u slučaju kada je radnik bio neprekidno zaposlen na temelju takvih ugovora kod istog poslodavca u razdoblju duljem od jedne godine, pri čemu se radni odnos smatra neprekinutim ako je između isteka jednog i zaključivanja drugog ugovora o radu proteklo najviše 60 dana. Međutim, zadaća nacionalnog suda jest ispitati predstavljaju li uvjeti za primjenu i učinkovita provedba tih propisa odgovarajuću mjeru za sprečavanje i sankcioniranje zlouporaba uzastopnih ugovora ili radnih odnosa na određeno vrijeme.

      (1)  SL C 260, 7.9.2013.

      SL C 313, 26.10.2013.


title: Spojeni predmeti T-481/13 i T-421/15: Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2017. – Systran protiv Komisije

text:
               23.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 357/31

         Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2017. – Systran protiv Komisije
   (Spojeni predmeti T-481/13 i T-421/15) (1)

   (2017/C 357/40)
   Jezik postupka: francuski
   Predsjednik šestog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 336, 16. 11. 2013.


title: Predmet T-469/14: Tužba podnesena 24. lipnja 2014. – Dordal protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/64

         Tužba podnesena 24. lipnja 2014. – Dordal protiv Komisije
   (Predmet T-469/14)
   2014/C 253/88
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Dordal, SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti isti su kao i oni već istaknuti u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Predmet T-431/14: Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – Volkswagen protiv OHIM-a (CHOICE)

text:
               25.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/42

         Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – Volkswagen protiv OHIM-a (CHOICE)
   (Predmet T-431/14)
   2014/C 282/55
   Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Volkswagen AG (Wolfsburg, Njemačka) (zastupnik: U. Sander, odvjetnik)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 3. travnja 2014. u predmetu R 2019/2013-1;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Predmetni žig Zajednice: verbalni žig „CHOICE” za proizvode i usluge iz razreda 12, 28, 35 i 37 – prijava žiga Zajednice br. 1 1 7 69  163

      Odluka ispitivača: odbijanje prijave

      Odluka žalbenog vijeća: odbijanje žalbe

      Tužbeni razlozi: povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009