title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 3. prosinca 2019. podnio Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn u predmetu Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel protiv Meleda Anstalt (Predmet E-10/19) 2020/C 110/08

text:
               2.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/9

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 3. prosinca 2019. podnio Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn u predmetu Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel protiv Meleda Anstalt
      (Predmet E-10/19)
      (2020/C 110/08)
      Dopisom od 3. prosinca 2019., zaprimljenim u pisarnicu Suda 5. prosinca 2019., Prizivni sud Kneževine Lihtenštajn (Fürstliches Obergericht) podnio je Sudu EFTA-e zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel protiv Meleda Anstalt o sljedećim pitanjima:
      Kako treba tumačiti članak 30. stavak 1. Direktive (EU) 2015/849?

         I.

                  1.

                  Kako treba tumačiti odredbu prema kojoj su korporativni i drugi pravni subjekti dužni pribaviti odgovarajuće informacije o svojem stvarnom vlasništvu? Je li u pravilu dovoljno da je obveznik obaviješten o tome tko je stvarni vlasnik ili se moraju dostaviti i dokumenti s dokaznom vrijednošću (statut itd.)?

                  2.

                  Ako samo pružanje informacija nije dostatno, nego se u pravilu moraju dostaviti i dokazni dokumenti (statut itd.): mijenja li se situacija na bilo koji način ako je stvarni vlasnik pravna osoba s registriranim sjedištem u nekoj od država EGP-a, te se stoga i na njega primjenjuju odredbe Direktive (EU) 2015/849? Je li barem u tom slučaju dostatno samo pružanje informacija?

                  3.

                  Ako je odgovor na drugo pitanje niječan: mijenja li se situacija na bilo koji način ako je upravni odbor stvarnog vlasnika odvjetnik, javni bilježnik ili (poslovni) upravitelj, koji je u skladu s nacionalnim pravom dužan, pod prijetnjom stroge kazne ili mogućeg oduzimanja dozvole za obavljanje djelatnosti u slučaju nepoštovanja, pružiti potpune i točne informacije i kojemu nacionalni pravni poredak daje posebno povjerenje?

                  4.

                  Ako je i odgovor na treće pitanje niječan i stoga u svakom slučaju postoji obveza dostavljanja dokaznih dokumenata (statuta itd.):

                              (a)

                              Koja je minimalna količina dokumenata koje treba dostaviti, uzimajući u obzir načelo smanjenja količine podataka utvrđeno u članku 5. stavku 1. točki (c) Uredbe (EU) 2016/679 o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka)?

                              b)

                              Na koji način treba dokazati nepostojanje neizravnog vlasništva ili nepostojanje fizičke osobe koja u konačnici provodi kontrolu u smislu članka 3. stavka 6. točke (b) podtočke v. odnosno članka 3. stavka 6. točke (c) Direktive (EU) 2015/849 (s obzirom na načelo nepostojanja obveze dokazivanja negativnih činjenica – negativa non sunt probanda)?

         II.

            Neovisno o odgovorima na pitanja iz odjeljka I.:

                  1.

                  Kako subjekt koji mora pribaviti odgovarajuće informacije u skladu s člankom 30. stavkom 1. Direktive 2015/849 treba postupiti ako stvarni vlasnik odbije pružiti informacije i/ili, ovisno o odgovorima na pitanja iz odjeljka I., dostaviti dokazne dokumente ili ako ne dostavi točne i ažurirane informacije: je li obveznik tada dužan na vlastiti rizik i trošak podnijeti tužbu protiv stvarnog vlasnika u vezi s pružanjem informacija ili, ako je moguće, podnijeti sličnu tužbu predviđenu nacionalnim pravom ili se može zadovoljiti informacijama koje mu je pružio stvarni vlasnik ili odbijanjem pružanja informacija? Mora li se u tom slučaju, prema potrebi, članak 3. stavak 6. točka (a) podtočka ii. Direktive (EU) 2015/849, u kojem se navodi „nakon što su iscrpljena sva moguća sredstva”, primjenjivati mutatis mutandis, drugim riječima, treba li se smatrati da iscrpljivanje svih mogućih sredstava uključuje podnošenje tužbe na vlastiti rizik i trošak?

                  2.

                  Ako je odgovor na prethodno pitanje potvrdan (odnosno postoji obveza podnošenja tužbe): mora li se tada, prema potrebi, članak 3. stavak 6. točka (a) podtočka ii. Direktive primjenjivati mutatis mutandis, tako da obveza podnošenja tužbe na vlastiti rizik i trošak postoji ako postoji osnova za sumnju ili (čak i najmanja) sumnja u vezi s pruženim informacijama?


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 18. prosinca 2019. podnio Odbor za pritužbe u upravnim pitanjima u predmetu Adpublisher AG protiv K (Predmet E-12/19) 2020/C 110/09

text:
               2.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/10

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je 18. prosinca 2019. podnio Odbor za pritužbe u upravnim pitanjima u predmetu Adpublisher AG protiv K
      (Predmet E-12/19)
      (2020/C 110/09)
      Dopisom od 18. prosinca 2019., zaprimljenim u pisarnicu Suda 23. prosinca 2019., Odbor za pritužbe u upravnim pitanjima (Beschwerdekommission für Verwaltungsangelegenheiten) podnio je Sudu EFTA-e zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Adpublisher AG protiv K o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Proizlazi li iz Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) ili iz neke druge odredbe prava EGP-a da se kontradiktorni opći postupak za rješavanje pritužbe na temelju Opće uredbe o zaštiti podataka može voditi bez otkrivanja imena i adrese podnositelja pritužbe u postupku?
                  Ako je odgovor na to pitanje potvrdan: je li u tom slučaju nužno da je barem prima facie utvrđen legitiman razlog za anonimizaciju ili nisu potrebni razlozi za anonimizaciju?

                  2.

                  Mora li postupovnim pravom države članice biti propisano da su u postupku za rješavanje pritužbe u skladu s člankom 77. Opće uredbe o zaštiti podataka svi daljnji postupci pred nacionalnim žalbenim tijelima besplatni za ispitanika i da se ispitaniku ne može naložiti da nadoknadi troškove?

                  3.

                  Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan, a odgovor na drugo pitanje niječan, drugim riječima, ako se kontradiktorni opći postupak za rješavanje pritužbe može voditi na temelju Opće uredbe o zaštiti podataka bez otkrivanja imena i adrese podnositelja pritužbe u postupku, a nacionalnim postupovnim pravom ne mora biti propisano da su u postupku za rješavanje pritužbe u skladu s člankom 77. Opće uredbe o zaštiti podataka svi daljnji postupci pred nacionalnim žalbenim tijelima besplatni za ispitanika, postavlja se pitanje na koji se način može provesti odluka koja proizlazi iz postupka za rješavanje pritužbe i kojom se ispitaniku nalaže da nadoknadi troškove, ako ispitanik ostaje anoniman?


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 18. prosinca 2019. podnio Odbor za pritužbe u području javne nabave u predmetu Hraðbraut ehf. protiv mennta- og menningarmálaráðuneytið, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf. i Menntaskóli Borgarfjarðar ehf. (Predmet E-13/19) 2020/C 110/10

text:
               2.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 110/11

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-a koji je 18. prosinca 2019. podnio Odbor za pritužbe u području javne nabave u predmetu Hraðbraut ehf. protiv mennta- og menningarmálaráðuneytið, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf. i Menntaskóli Borgarfjarðar ehf.
      (Predmet E-13/19)
      (2020/C 110/10)
      Dopisom od 18. prosinca 2019., zaprimljenim u pisarnicu Suda 23. prosinca 2019., Odbor za pritužbe u području javne nabave (kærunefnd útboðsmála) podnio je Sudu EFTA-e zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Hraðbraut ehf. protiv mennta- og menningarmálaráðuneytið, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf. i Menntaskóli Borgarfjarðar ehf. o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Smatra li se ugovor koji ministarstvo sklopi sa subjektom koji ima odobrenje za rad kao srednja škola i koji se obvezao u zamjenu za financijsku naknadu učenicima i nastavnicima staviti na raspolaganje usluge i objekte koji su uobičajeni za srednjoškolsko obrazovanje ugovorom o javnoj nabavi usluga u smislu Direktive 2014/24/EU (vidjeti posebno članak 2. stavak 9.)?

                  2.

                  Jesu li usluge koje su opisane u prvom pitanju društvene ili druge posebne usluge u smislu članka 74. Direktive 2014/24/EU i ako jesu, bi li se na režim nabave trebale primjenjivati odredbe glave III. poglavlja I.?

                  3.

                  Je li za odgovor na prvo i drugo pitanje bitno je li naknada za predmetne usluge određena proračunskim zakonodavstvom koje je donio islandski parlament ili ministarskom odlukom donesenom na temelju važećih nacionalnih propisa i pravila?

                  4.

                  Kad je riječ o nabavi usluga povezanih s radom škola i nastavom na srednjoškolskoj razini uz financijsku naknadu, je li ministar obrazovanja, znanosti i kulture dužan primjenjivati postupak javne nabave na temelju Direktive 2014/24/EU?


title: Predmet T-605/18: Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – ZF protiv Komisije („Javna služba – Privremeno osoblje – Mirovina – Odluka kojom se utvrđuju mirovinska prava – Obračunske isprave o mirovini – Tužba za poništenje – Rok za žalbu – Nepravodobnost – Isključivo potvrđujući akt – Djelomična nedopuštenost – Povrat preplaćenih iznosa – Razvrstavanje u razrede i stupnjeve – Multiplikacijski faktor – Povlačenje nezakonitog akta – Legitimna očekivanja – Razuman rok”)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/6

      Presuda Općeg suda od 12. veljače 2020. – ZF protiv Komisije
      (Predmet T-605/18) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Mirovina - Odluka kojom se utvrđuju mirovinska prava - Obračunske isprave o mirovini - Tužba za poništenje - Rok za žalbu - Nepravodobnost - Isključivo potvrđujući akt - Djelomična nedopuštenost - Povrat preplaćenih iznosa - Razvrstavanje u razrede i stupnjeve - Multiplikacijski faktor - Povlačenje nezakonitog akta - Legitimna očekivanja - Razuman rok”)
      (2020/C 114/03)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: ZF (zastupnik: J.-N. Louis, avocat)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: B. Mongin i L. Radu Bouyon, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje obavijesti od 30. studenoga 2017. kojom je Komisijin Ured za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO), s učinkom od 1. travnja 2015., izmijenio tužiteljeva prava na starosnu mirovinu, i obavijesti od 31. siječnja 2018. u kojoj je obavijestio tužitelja o iznosima preostalih potraživanja Europske unije prema njemu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Europska komisija će, osim vlastitih, snositi i polovicu troškova osobe ZF.

         (1)  SL C 455, 17. 12. 2018.


title: Predmet T-159/19: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2020. – Bog-Fran protiv EUIPO-a – Fabryki Mebli „Forte” (Namještaj) („Žigovi i dizajni Zajednice – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje namještaj – Razlog ništavosti – Nedostatak individualnog karaktera – Otkrivanje ranijeg dizajna – Dokaz o otkrivanju – Članak 7. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/7

      Presuda Općeg suda od 27. veljače 2020. – Bog-Fran protiv EUIPO-a – Fabryki Mebli „Forte” (Namještaj)
      (Predmet T-159/19) (1)

      („Žigovi i dizajni Zajednice - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje namještaj - Razlog ništavosti - Nedostatak individualnog karaktera - Otkrivanje ranijeg dizajna - Dokaz o otkrivanju - Članak 7. i članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2020/C 114/04)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Poljska) (zastupnik: M. Mikosza, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Gája i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Fabryki Mebli „Forte” S.A. (Ostrów Mazowiecka, Poljska) (zastupnik: H. Basiński, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. siječnja 2019. (predmet R 291/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Bog-Fran i Fabryki Mebli „Forte”.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka trećeg žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 14. siječnja 2019. (predmet R 291/2018-3), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. i Fabryki Mebli „Forte” S.A.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  EUIPO će, osim vlastitih, snositi i troškove društva Bog-Fran.

                  4.

                  Društvo Fabryki Mebli „Forte” snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 155, 6. 5. 2019.


title: Predmet T-202/19: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2020. – Knaus Tabbert protiv EUIPO-a– Carado (CaraTour) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije CaraTour – Raniji verbalni žig Europske unije Carado – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/7

      Presuda Općeg suda od 27. veljače 2020. – Knaus Tabbert protiv EUIPO-a– Carado (CaraTour)
      (Predmet T-202/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije CaraTour - Raniji verbalni žig Europske unije Carado - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 114/05)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunn, Njemačka) (zastupnik: N. Maenz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Carado GmbH (Leutkirch im Allgäu, Njemačka) (zastupnik: A. Otto, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. siječnja 2019. (predmet R 506/2018-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Carado i Knaus Tabbert.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Knaus Tabbert GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet T-203/19: Presuda Općeg suda od 27. veljače 2020. – Knaus Tabbert protiv EUIPO-a – Carado (CaraTwo) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije CaraTwo – Raniji verbalni žig Europske unije Carado – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/8

      Presuda Općeg suda od 27. veljače 2020. – Knaus Tabbert protiv EUIPO-a – Carado (CaraTwo)
      (Predmet T-203/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije CaraTwo - Raniji verbalni žig Europske unije Carado - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2020/C 114/06)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunn, Njemačka) (zastupnik: N. Maenz, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Carado GmbH (Leutkirch im Allgäu, Njemačka) (zastupnik: A. Otto, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. siječnja 2019. (predmet R 851/2018-5), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Carado i Knaus Tabbert.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Knaus Tabbert GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet T-212/19: Rješenje Općeg suda od 5. veljače 2020. – Apple protiv EUIPO-a (olovke za zaslon) („Dizajn Zajednice – Razdvajanje prijave za registraciju radi otklanjanja nepravilnost koja je dovela do odbijanja registracije – Obustava postupka”)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/9

      Rješenje Općeg suda od 5. veljače 2020. – Apple protiv EUIPO-a (olovke za zaslon)
      (Predmet T-212/19) (1)

      („Dizajn Zajednice - Razdvajanje prijave za registraciju radi otklanjanja nepravilnost koja je dovela do odbijanja registracije - Obustava postupka”)
      (2020/C 114/07)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: H. Hartwig i A. von Mühlendahl, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Hanne i D. Botis, agenti)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. siječnja 2019. (predmet R 2533/2017-3), koja se odnosi na prijavu za registraciju dizajna Zajednice koji predstavlja olovku za zaslon.

         Izreka

                  1.

                  Obustavlja se postupak po tužbi.

                  2.

                  Društvu Apple Inc. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet T-214/19: Rješenje Općeg suda od 7. veljače 2020. – Fleximed protiv EUIPO-a– docPrice (Fleximed) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije Fleximed – Raniji verbalni žig Europske unije mediFLEX – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 – Tužba koja je očito pravno neosnovana”)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/9

      Rješenje Općeg suda od 7. veljače 2020. – Fleximed protiv EUIPO-a– docPrice (Fleximed)
      (Predmet T-214/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije Fleximed - Raniji verbalni žig Europske unije mediFLEX - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001 - Tužba koja je očito pravno neosnovana”)
      (2020/C 114/08)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Fleximed AG (Triesen, Lihtenštajn) (zastupnik: M. Gail, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: W. Schramek i A. Söder, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: docPrice GmbH (Koblenz, Njemačka)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. veljače 2019. (predmet R 1121/2018-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava docPrice i Fleximed.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija kao očito pravno neosnovana.

                  2.

                  Društvu Fleximed AG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: Predmet T-36/20: Tužba podnesena 22. siječnja 2020. – IF protiv Parlamenta

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/10

      Tužba podnesena 22. siječnja 2020. – IF protiv Parlamenta
      (Predmet T-36/20)
      (2020/C 114/09)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužiteljica: IF (zastupnik: C. Bernard-Glanz, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku od 16. travnja 2019. kojom se tužiteljicu razrješava njezine dužnosti zamjenice glavnog tajnika Saveza liberala i demokrata za Europu;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje iznosa od 50 000 eura na ime pretrpljene neimovinske štete, zajedno sa zakonskim kamatama do dana cjelokupne isplate;

                  —

                  naloži tuženiku plaćanje iznosa od 1 000 eura kao naknadu zbog nemogućnosti povrata u tužiteljičin prijašnji pravni položaj, zajedno sa zakonskim kamatama do dana cjelokupne isplate;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti autora akta i kršenju „načela podudarnosti oblika”.

                              —

                              S tim u vezi tužiteljica tvrdi da, dok je pobijanu odluku donijelo Predsjedništvo Kluba zastupnika, trebalo ju je donijeti Predsjedništvo Europskog parlamenta.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje prije donošenja akta kojom se nanosi šteta.

                              —

                              S tim u vezi tužiteljica tvrdi da joj nije omogućeno da djelotvorno iznese svoje stajalište prije donošenja pobijane odluke.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava osobe da se njezin predmet riješi na pravičan, nepristran i pažljiv način te na nedostatnom obrazloženju.

                              —

                              S tim u vezi tužiteljica tvrdi da:

                                          —

                                          Predsjedništvo Kluba zastupnika nije prije donošenja pobijane odluke bilo pažljivo i nepristrano upoznato sa svim relevantnim pojedinostima predmetnog slučaja;

                                          —

                                          prihvaćanjem izvješća glavnog tajnika Kluba zastupnika od 12. travnja 2019., koje je sadržavalo pogrešne razloge, Predsjedništvo Kluba zastupnika je prouzročilo to da pobijana odluka bude zahvaćena istim nedostatkom.


title: Predmet T-50/20: Tužba podnesena 29. siječnja 2020. – PNB Banka protiv ESB-a

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/11

      Tužba podnesena 29. siječnja 2020. – PNB Banka protiv ESB-a
      (Predmet T-50/20)
      (2020/C 114/10)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: PNB Banka AS (Riga, Latvija) (zastupnik: O. Behrends, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku ESB-a od 19. studenoga 2019. kojom ESB odbija djelovati u skladu sa zahtjevom da izda nalog upravitelju PNB Banke da odobri pristup banci, njezinim podacima, osoblju i resursima;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog tužbi, tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB pogrešno pretpostavio da je zahtijevani nalog izvan njegove nadležnosti.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio pravo banke na djelotvoran pravni lijek.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je pobijanom odlukom povrijeđeno pravo banke na saslušanje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio pravo banke na primjereno obrazloženu odluku.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je ESB povrijedio načelo nemo auditur zato što su imenovanje upravitelja i zadiranje u zastupanje banke po njezinom Odboru kao zakonitom predstavniku uzrokovani protupravnim postupanjem ESB-a.


title: Predmet T-53/20: Tužba podnesena 30. siječnja 2020. – IMI 2 Joint Undertaking protiv CHS-a

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/12

      Tužba podnesena 30. siječnja 2020. – IMI 2 Joint Undertaking protiv CHS-a
      (Predmet T-53/20)
      (2020/C 114/11)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: IMI 2 Joint Undertaking (zastupnici: D. Waelbroeck, A. Duron i F. Federici, odvjetnici)

         Tuženik: Choice Healthcare Solutions Ltd (Cardiff, Ujedinjena Kraljevina)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju naknadi iznos od 128 996,04 eura, uvećan za kamate, u vezi s Ugovorom o dodjeli bespovratnih sredstava 115001 o projektu „PROactive – tjelesna aktivnost kao ključni ishod koji su prijavili pacijenti u KOPB-u”, po kamatnoj stopi koju Europska središnja banka primjenjuje za svoje glavne operacije refinanciranja uvećanoj za 3,5 % od 23. srpnja 2019. do dana primitka sredstava koja se imaju isplatiti tužitelju;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Tužitelj je s tuženikom sklopio ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava u vezi s projektom „PROactive – tjelesna aktivnost kao ključni ishod koji su prijavili pacijenti u KOPB-u”.
      U prilog svojem zahtjevu na temelju članka 272. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, tužitelj se poziva na tuženikovo kršenje uvjeta navedenog ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava po pitanju troškova koji se njime zahtijevaju.


title: Predmet T-71/20: Tužba podnesena 6. veljače 2020. – Puma protiv EUIPO-a – CAMäleon (PUMA-System)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/12

      Tužba podnesena 6. veljače 2020. – Puma protiv EUIPO-a – CAMäleon (PUMA-System)
      (Predmet T-71/20)
      (2020/C 114/12)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnik: P. GonzálezBueno Catalán de Ocón, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: CAMäleon Produktionsautomatisierung GmbH (Dettenhausen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije PUMA-System – prijava za registraciju br. 16 786 907

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. studenoga 2019. u predmetu R 404/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda načela dobre uprave;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b), članka 94. i članka 95. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-81/20: Tužba podnesena 11. veljače 2020. – Klose protiv EUIPO-a (Prikaz pravokutnika s tri obojena segmenta)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/13

      Tužba podnesena 11. veljače 2020. – Klose protiv EUIPO-a (Prikaz pravokutnika s tri obojena segmenta)
      (Predmet T-81/20)
      (2020/C 114/13)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Anne-Marie Klose (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: I. Seher, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava figurativnog žiga Europske unije (Prikaz pravokutnika s tri obojena segmenta) – Prijava br. 18 019 599

         Pobijana odluka: Odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. prosinca 2019. u predmetu R 1955/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) u vezi s člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-83/20: Tužba podnesena 12. veljače 2020. – bonnanwalt protiv EUIPO-a – Bayerischer Rundfunk i dr. (tagesschau)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/14

      Tužba podnesena 12. veljače 2020. – bonnanwalt protiv EUIPO-a – Bayerischer Rundfunk i dr. (tagesschau)
      (Predmet T-83/20)
      (2020/C 114/14)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: bonnanwalt Vermögens- und Beteiligungsgesellschaft mbH (Bonn, Njemačka) (zastupnik: T. Wendt, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druge stranke pred žalbenim vijećem: Bayerischer Rundfunk (München, Njemačka), Hessischer Rundfunk (Frankfurt na Majni, Njemačka), Mitteldeutscher Rundfunk (Leipzig, Njemačka), Norddeutscher Rundfunk (Hamburg, Njemačka), Rundfunk Berlin-Brandenburg (Berlin, Njemačka), Saarländischer Rundfunk (Saarbrücken, Njemačka), Südwestrundfunk (Mainz, Njemačka), Westdeutscher Rundfunk Köln (Köln, Njemačka), Radio Bremen (Bremen, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelji spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije tagesschau – žig Europske unije br. 10 237 543

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. prosinca 2019. u predmetu R 1487/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  proglasi opozvanim žig Europske unije br. 10 237 543 s učinkom od 15. studenoga 2017. također u odnosu na usluge „Emitiranje informativnih emisija i programa”;

                  —

                  naloži nositeljima žiga Europske unije snošenje troškova žalbenog i ovog postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Bitna povreda postupka (zahtjev obrazloženosti);

                  —

                  Povreda članka 18. stavka 1. prve rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 58. stavka 1. točke (a) i članka 58. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-84/20: Tužba podnesena 12. veljače 2020. – Qx World protiv EUIPO-a – Mandelay (EDUCTOR)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/15

      Tužba podnesena 12. veljače 2020. – Qx World protiv EUIPO-a – Mandelay (EDUCTOR)
      (Predmet T-84/20)
      (2020/C 114/15)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Qx World Kft. (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: Á. László i A. Cserny, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mandelay Kft. (Szigetszentmiklós, Mađarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: Verbalni žig Europske unije EDUCTOR – žig Europske unije br. 11 043 296

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. studenoga 2019. u predmetu R 1310/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmjeni pobijanu odluku na način da poništi prvostupanjsku odluku i vrati predmet na ponovno odlučivanje Odjelu za poništaje EUIPO-a;

                  —

                  podredno, poništi i pobijanu odluku i prvostupanjsku odluku i vrati predmet na ponovno odlučivanje Odjelu za poništaje EUIPO-a.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  bitna povreda odredaba postupka.


title: Predmet T-85/20: Tužba podnesena 13. veljače 2020. – Qx World protiv EUIPO-a – Mandelay (EDUCTOR)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/15

      Tužba podnesena 13. veljače 2020. – Qx World protiv EUIPO-a – Mandelay (EDUCTOR)
      (Predmet T-85/20)
      (2020/C 114/16)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Qx World Kft. (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: Á. László i A. Cserny, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mandelay Kft. (Szigetszentmiklós, Mađarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: Verbalni žig Europske unije EDUCTOR – žig Europske unije br. 12 250 593

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. prosinca 2019. u predmetu R 1311/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmjeni pobijanu odluku na način da poništi prvostupanjsku odluku i vrati predmet na ponovno odlučivanje Odjelu za poništaje EUIPO-a;

                  —

                  podredno, poništi i pobijanu odluku i prvostupanjsku odluku i vrati predmet na ponovno odlučivanje Odjelu za poništaje EUIPO-a.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  bitna povreda odredaba postupka.


title: Predmet T-86/20: Tužba podnesena 13. veljače 2020. – Qx World protiv EUIPO-a – Mandelay (SCIO)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/16

      Tužba podnesena 13. veljače 2020. – Qx World protiv EUIPO-a – Mandelay (SCIO)
      (Predmet T-86/20)
      (2020/C 114/17)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Qx World Kft. (Budimpešta, Mađarska) (zastupnici: Á. László i A. Cserny, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mandelay Kft. (Szigetszentmiklós, Mađarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: Verbalni žig Europske unije SCIO – žig Europske unije br. 11 191 194

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. prosinca 2019. u predmetu R 1312/2019-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  izmjeni pobijanu odluku na način da poništi prvostupanjsku odluku i vrati predmet na ponovno odlučivanje Odjelu za poništaje EUIPO-a;

                  —

                  podredno, poništi i pobijanu odluku i prvostupanjsku odluku i vrati predmet na ponovno odlučivanje Odjelu za poništaje EUIPO-a.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 8. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  bitna povreda odredaba postupka.


title: Predmet T-88/20: Tužba podnesena 13. veljače 2020. – Rivière i dr. protiv Parlamenta

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/17

      Tužba podnesena 13. veljače 2020. – Rivière i dr. protiv Parlamenta
      (Predmet T-88/20)
      (2020/C 114/18)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelji: Jérôme Rivière (Nica, Francuska) i deset drugih tužitelja (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

                  —

                  poništi usmenu odluku predsjednika Europskog parlamenta od 13. siječnja 2020. kojom se zabranjuje isticanje nacionalne zastave na zastupničkoj klupi;

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi te na pravnom i činjeničnom iskrivljavanju članka 10. Poslovnika Europskog parlamenta kao i na povredi članka 4. Ugovora o Europskoj uniji, osobito stoga što mala zastava koju zastupnik ističe na zastupničkoj klupi ne predstavlja natpis. Nadalje, isticanje takve zastave ne ugrožava neometani rad Parlamenta ni funkcioniranje njegove opreme ni red u vijećnici, a ne predstavlja ni neprimjereno ponašanje.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi ranije prakse Europskog parlamenta i načela pravne sigurnosti koje je Sud Europske unije u skladu sa sudskom praksom utvrdio kao „temeljni zahtjev”.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na zlouporabi ovlasti jer prema članku 22. Poslovnika Europskog parlamenta predsjednik nije ovlašten samostalno odbiti dati riječ zastupniku iz razloga koji je naveo. Tužitelji tvrde da Predsjedništvo Europskog parlamenta donosi odluke o pitanjima vezanima uz odvijanje sjednica.


title: Predmet T-93/20: Tužba podnesena 17. veljače 2020. – Albert Darboven Holding protiv EUIPO-a (WINDSOR-CASTLE)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/18

      Tužba podnesena 17. veljače 2020. – Albert Darboven Holding protiv EUIPO-a (WINDSOR-CASTLE)
      (Predmet T-93/20)
      (2020/C 114/19)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Albert Darboven Holding GmbH & Co. KG (Hamburg, Njemačka) (zastupnik: A. Thünken, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Predmetni sporni žig: Prijava verbalnog žiga Europske unije WINDSOR-CASTLE – Prijava br. 17 881 910

         Pobijana odluka: Odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. prosinca 2019. u predmetu R 2448/2018-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  preinači pobijanu odluku na način da se prijava za registraciju žiga Europske unije br. 17 881 910 „WINDSOR-CASTLE” odobri i za robu „Kava, čaj i njihovi nadomjesci; pekarski i slastičarski proizvodi”;
                  podredno,

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-98/20: Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Biochange Group protiv EUIPO-a – Laubender (medical beauty research)

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/18

      Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Biochange Group protiv EUIPO-a – Laubender (medical beauty research)
      (Predmet T-98/20)
      (2020/C 114/20)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Biochange Group GmbH (Bad Schlema, Njemačka) (zastupnik: C. König, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Laubender GmbH (Beč, Austrija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije medical beauty research – žig Europske unije br. 4 215 935

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. studenoga 2019. u predmetu R 114/2019-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Laubender GmbH, ukoliko se uključi u postupak, snošenje troškova ovog postupka i žalbenog postupka pred EUIPO-om.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 95. stavka 1. treće rečenice Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Predmet T-100/20: Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Junqueras i Vies protiv Parlamenta

text:
               6.4.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 114/19

      Tužba podnesena 20. veljače 2020. – Junqueras i Vies protiv Parlamenta
      (Predmet T-100/20)
      (2020/C 114/21)
      Jezik postupka: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španjolska) (zastupnik: A. Van den Eynde Adroer, odvjetnik)

         Tuženik: Europski parlament

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da utvrdi da je tužba protiv pobijanog akta zajedno s priloženim dokumentima pravodobno podnesena, da tužbu prihvati i da, u skladu s tužbenim zahtjevom koji je u njoj naveden, poništi pobijani akt predsjednika Europskog parlamenta i tuženiku naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova tužba podnesena je protiv odluke predsjednika Europskog parlamenta od 10. prosinca 2019. (s upućivanjem na njegovu odluku od 22. kolovoza 2019. koja je pobijana pred Općim sudom u predmetu pod brojem T-734/19, Junquieras i Vies/Parlament) kojom se odbija odlučiti o zahtjevu Diane Ribe i Giner, zastupnice u Europskom parlamentu, za zaštitu imuniteta koji je podnijela u ime zastupnika u Europskom parlamentu Oriola Junquerasa i Viesa.
      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 39. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i članka 3. stavka 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda te članka 20., članka 21. stavaka 1. i 2. i članka 41. stavaka 1. i 2. Povelje te na obvezi tumačenja u skladu s člancima 7. i 9. Poslovnika Europskog parlamenta.

                              —

                              U tom se pogledu navodi da se stupanjem na snagu Povelje kao primarnog prava Unije (i konkretno njezinih prethodno navedenih članaka) zastupnicima u Europskom parlamentu dodjeljuju subjektivna autonomna prava pred Europskim parlamentom koja se trebaju ostvariti kroz ispravno tumačenje članaka 7. i 9. Poslovnika Europskog parlamenta, na način da postoji europski status zaštite imuniteta zastupnika u Europskom parlamentu koji je jednak za sve i nediskriminirajuć s obzirom na državljanstvo te, barem, postupovna prava koja obvezuju Europski parlament da o zahtjevu za zaštitu imuniteta odluči s jamstvima koja se navedenim pravima štite.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju presude Suda od 19. prosinca 2019. (C-502/19, Junquieras i Vies) i prava na zaštitu imuniteta u skladu s člankom 39. Povelje te člankom 9. Protokola o povlasticama i imunitetima Europske unije te člankom 7. i 9. Poslovnika

                              —

                              U tom se pogledu navodi da je Sud u navedenoj presudi tužitelju priznao svojstvo zastupnika u Europskom parlamentu i utvrdio da se ukidanje imuniteta trebalo zahtijevati od Europskog parlamenta. Budući da je i sam Europski parlament priznao tužiteljevo svojstvo zastupnika u Europskom parlamentu, u konkretnom postupku počinjena je povreda presude i prava O. Junquerasa kao europskog zastupnika u skladu s navedenim članicama jer je odbijeno odlučiti o zahtjevu za zaštitu imuniteta.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 7. i 9. Poslovnika Parlamenta zbog nenadležnosti predsjednika Parlamenta za odlučivanje o prihvaćanju odnosno odbijanju zahtjeva za zaštitu imuniteta i zbog toga što se nije slijedio postupak koji je u tim člancima utvrđen.

                              —

                              U tom se pogledu navodi nenadležnost predsjednika za donošenje odluke o odbijanju zahtjeva za zaštitu imuniteta i povreda članaka 7. i 9. Poslovnika Europskog Parlamenta jer se nije slijedio postupak koji je u njima utvrđen.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 39. Povelje, svih stavaka članka 9. Protokola o povlasticama i imunitetima Europske unije te članaka 7. i 9. Poslovnika Europskog parlamenta

                              —

                              U tom se pogledu navodi da se, s obzirom na to da se nije zaštitio imunitet O. Junquerasa i da se nije zahtijevalo da se pred Europskim parlamentom odluči o zahtjevu za zaštitu imuniteta, povrijedila ukupnost zaštite imuniteta koja se dodjeljuje člankom 9. Protokola o povlasticama i imunitetima Europske unije.


title: Predmet T-400/20: Tužba podnesena 29. lipnja 2020. – El Corte Inglés protiv EUIPO-a – Rudolf Böckenholt (LLOYD’S)

text:
               10.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 262/37

      Tužba podnesena 29. lipnja 2020. – El Corte Inglés protiv EUIPO-a – Rudolf Böckenholt (LLOYD’S)
      (Predmet T-400/20)
      (2020/C 262/50)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnik: J. L. Rivas Zurdo, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Rudolf Böckenholt GmbH & Co. KG (Ostbevern, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig LLOYD’S – žig Europske unije br. 2 957 132

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka prvoga žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. travnja 2020. u predmetu R 1119/2019-1

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u dijelu kojim odbijanjem tužbe društva El Corte Inglés, S.A. potvrđuje odluku Odjela za poništaje kojom se djelomično prihvaća zahtjev za proglašavanje žiga ništavim br. 18 381 C i potvrđuje djelomično proglašavanje žiga Europske unije br. 2 957 132 LLOYD’S (figurativni) ništavim u odnosu na „proizvode od tih materijala (koža i imitacije kože) koji nisu obuhvaćeni drugim razredima, isključujući kožu za proizvodnju obuće” iz razreda 18.

                  —

                  naloži stranci ili strankama koje se protive ovoj tužbi snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (b) Uredbe 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

                  —

                  Proturječnost s odlukom prvog žalbenog vijeća EUIPO-a u postupku R 562/2006-1, od 23. listopada 2009.

                  —

                  Proturječnost i nedosljednost odluke koje se tiču argumenata na kojima se temelji odluka te povreda članka 32. točke i. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/1430.


title: Predmet C-113/19: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative – Luksemburg) – Luxaviation SA protiv Ministre de l'Environnement (Zahtjev za prethodnu odluku – Okoliš – Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova – Direktiva 2003/87/EZ – Kazna za prekomjerne emisije – Nepostojanje razloga za oslobođenje u slučaju stvarne raspoloživosti emisijskih jedinica koje nisu predane, osim u slučaju više sile – Nemogućnost prilagodbe iznosa kazne – Proporcionalnost – Članci 20., 41., 47. i članak 49. stavak 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Načelo zaštite legitimnih očekivanja)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/2

      Rješenje Suda (šesto vijeće) od 26. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour administrative – Luksemburg) – Luxaviation SA protiv Ministre de l'Environnement
      (Predmet C-113/19) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Okoliš - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Direktiva 2003/87/EZ - Kazna za prekomjerne emisije - Nepostojanje razloga za oslobođenje u slučaju stvarne raspoloživosti emisijskih jedinica koje nisu predane, osim u slučaju više sile - Nemogućnost prilagodbe iznosa kazne - Proporcionalnost - Članci 20., 41., 47. i članak 49. stavak 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Načelo zaštite legitimnih očekivanja)
      (2020/C 320/02)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour administrative

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Luxaviation SA

         Tuženik: Ministre de l'Environnement

         Izreka

                  1.

                  Članke 20., 47. i članak 49. stavak 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da im se ne protivi to da uz paušalnu kaznu propisanu člankom 16. stavkom 3. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009., nije predviđena mogućnost prilagodbe od strane nacionalnog suda.

                  2.

                  Članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na situaciju koja se sastoji u utvrđivanju toga imaju li države članice obvezu, a ne samo mogućnost, uvođenja savjetodavnih mehanizama, sustava upozorenja i ranije predaje omogućujući operaterima u dobroj vjeri da budu u potpunosti informirani o svojim obvezama predaje i da na taj način ne budu ni u kakvoj opasnosti od kažnjavanja kaznom na temelju članka 16. stavka 3. Direktive 2003/87, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29.

                  3.

                  Načelo zaštite legitimnih očekivanja treba tumačiti na način da mu se ne protivi nalaganje kazne propisane u članku 16. stavku 3. Direktive 2003/87, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29, u situaciji u kojoj nadležna tijela nisu obavijestila operatera prije isteka roka za predaju, iako su to prethodne godine učinila, a nisu imala tu obvezu.

                  4.

                  Na nacionalnom je sudu da ocijeni primjenjuje li se pojam „slučaj više sile”, u smislu točke 31. presude od 17. listopada 2013., Billerud Karlsborg i Billerud Skärblacka (C-203/12, EU:C:2013:664), na situaciju poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Predmet C-162/20 P: Žalba koju je 8. travnja 2020. podnio WV protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-471/18, WV protiv ESVD-a

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/4

      Žalba koju je 8. travnja 2020. podnio WV protiv rješenja Općeg suda (četvrto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-471/18, WV protiv ESVD-a
      (Predmet C-162/20 P)
      (2020/C 320/05)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi rješenje od 29. siječnja 2020. Općeg suda Europske unije u predmetu T-471/18 u dijelu u kojem je njime odbijena tužiteljeva prvotna tužba za poništenje kao djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana te kojim je žalitelju naloženo snošenje troškova;

                  —

                  naloži prvotnom tuženiku da u cijelosti snosi troškove, uključujući one koji su nastali u postupku pred Općim sudom Europske unije u skladu s člankom 184. Poslovnika Suda Europske unije.

                  —

                  vrati predmet Općem sudu Europske unije radi donošenja odluke o tužbi.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj smatra da je Opći sud time što je u obzir uzeo pobijano rješenje povrijedio načelo slobodne ocjene dokaza i pojam skupa podudarajućih indicija te je, stoga, povrijedio pravila o teretu dokazivanja, osobito što se tiče dokaza i indicija koje je žalitelj podnio o navodnoj povredi članka 1.e i 12.a Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.
      Jedini žalbeni razlog koji je žalitelj istaknuo također se odnosi na uskraćivanje pravde, diskriminaciju, iskrivljavanje činjenica pobijanim rješenjem i očite pogreške u ocjeni Općeg suda što je dovelo do netočnog pravnog obrazloženja.


title: Predmet C-218/18: Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Latte Più Srl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/15

      Rješenje predsjednika Suda od 14. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Latte Più Srl i dr. protiv Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Predmet C-218/18) (1)

      (2020/C 320/21)
      Jezik postupka: talijanski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 240, 9. 7. 2018.


title: Predmet C-534/18 P: Rješenje predsjednika Suda od 12. lipnja 2020. Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, Núcleo de comunicaciones y control SL

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/17

      Rješenje predsjednika Suda od 12. lipnja 2020. Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo, Núcleo de comunicaciones y control SL
      (Predmet C-534/18 P) (1)

      (2020/C 320/27)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 16, 14. 1. 2019.


title: Spojeni predmeti od C-694/18 do C-697/18: Rješenje predsjednika Suda od 11. ožujka 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunal Económico Administrativo Central – Španjolska) – Ente Público Radio Televisión Madrid (C-694/18), Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA) (C-695/18), Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U. (C-696/18), Ente Público de Radiotelevisión de Castilla La Mancha (C-697/18) protiv Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/17

      Rješenje predsjednika Suda od 11. ožujka 2020. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunal Económico Administrativo Central – Španjolska) – Ente Público Radio Televisión Madrid (C-694/18), Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA) (C-695/18), Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U. (C-696/18), Ente Público de Radiotelevisión de Castilla La Mancha (C-697/18) protiv Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Spojeni predmeti od C-694/18 do C-697/18) (1)

      (2020/C 320/29)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 72, 25. 2. 2019.


title: Predmet C-861/19: Rješenje predsjednika Suda od 5. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social n° 26 de Barcelona – Španjolska) – LJ protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/23

      Rješenje predsjednika Suda od 5. ožujka 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona – Španjolska) – LJ protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
      (Predmet C-861/19) (1)

      (2020/C 320/50)
      Jezik postupka: španjolski
      Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

         (1)  SL C 54, 17. 2. 2020.


title: Predmet T-501/20: Tužba podnesena 10. kolovoza 2020. – Makk protiv EUIPO-a – Ubati Luxury Cosmetics (PANTA RHEI)

text:
               28.9.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/28

      Tužba podnesena 10. kolovoza 2020. – Makk protiv EUIPO-a – Ubati Luxury Cosmetics (PANTA RHEI)
      (Predmet T-501/20)
      (2020/C 320/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Stefan Makk (Graz, Austrija) (zastupnik: I. Hödl, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ubati Luxury Cosmetics, SL (Alcobendas, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija verbalnog žiga u kojoj je naznačena Europska unija PANTA RHEI – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 1 393 404

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. lipnja 2020. u predmetu R 2337/2020-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u, a naposljetku i intervenijentu, snošenje troškova nastalih u ovom postupku pred Općim sudom.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: Rješenje Predsjednika 16. srpnja 2020. u predmetu E-6/20 Pintail AG protiv Finanzmarktaufsicht 2021/C 5/14

text:
               7.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 5/14

      RJEŠENJE PREDSJEDNIKA
      16. srpnja 2020.
      u predmetu E-6/20
      Pintail AG protiv Finanzmarktaufsicht
      (2021/C 5/14)
      ZAHTJEV Sudu koji je podnio Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Komisija za žalbe Tijela za nadzor financijskog tržišta Kneževine Lihtenštajn) za savjetodavno mišljenje na temelju članka 34. Sporazuma među državama EFTA-e o uspostavi Nadzornog tijela i Suda, predsjednik Suda donio je 16. srpnja 2020. rješenje kao u izreci:
      Predmet E-6/20 briše se iz Registra.


title: Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je Héraðsdómur Reykjavíkur podnio u predmetu Eyjólfur Orri Sverrisson protiv države Islanda (Predmet E-11/20) 2021/C 5/15

text:
               7.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 5/15

      Zahtjev za savjetodavno mišljenje Suda EFTA-e koji je Héraðsdómur Reykjavíkur podnio u predmetu Eyjólfur Orri Sverrisson protiv države Islanda
      (Predmet E-11/20)
      (2021/C 5/15)
      Dopisom od 19. lipnja i 26. kolovoza 2020., zaprimljenim u pisarnicu Suda 27. kolovoza 2020., Héraðsdómur Reykjavíkur (Okružni sud u Reykjaviku) podnio je zahtjev za savjetodavno mišljenje u predmetu Eyjólfur Orri Sverrisson protiv države Islanda o sljedećim pitanjima:

                  1.

                  Treba li članak 2. Direktive 2003/88/EZ tumačiti tako da se vrijeme koje je radnik u službi poslodavca i na njegov zahtjev proveo putujući na radno mjesto koje nije njegovo uobičajeno radno mjesto, smatra radnim vremenom onda kada nije u okviru uobičajenog radnog vremena?

                  2.

                  Je li za odgovor na prvo pitanje važno je li radnik za poslodavca putovao u domaćem ili međunarodnom prometu?

                  3.

                  Je li za odgovor na prvo pitanje važno kakav je radni doprinos za vrijeme putovanja?


title: Predmet C-644/18: Presuda Suda (Veliko vijeće) od 10. studenoga 2020. – Europska komisija/Talijanska Republika (Povreda obveze države članice – Okoliš – Direktiva 2008/50/EZ – Kvaliteta zraka – Članak 13. stavak 1. i Prilog XI. – Sustavno i ustrajno prekoračivanje graničnih vrijednosti za mikročestice (PM10) u određenim talijanskim zonama i aglomeracijama – Članak 23. stavak 1. – Prilog XV. – ‚Što je moguće kraće’ razdoblje prekoračenja – Odgovarajuće mjere)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/2

      Presuda Suda (Veliko vijeće) od 10. studenoga 2020. – Europska komisija/Talijanska Republika
      (Predmet C-644/18) (1)

      (Povreda obveze države članice - Okoliš - Direktiva 2008/50/EZ - Kvaliteta zraka - Članak 13. stavak 1. i Prilog XI. - Sustavno i ustrajno prekoračivanje graničnih vrijednosti za mikročestice (PM10) u određenim talijanskim zonama i aglomeracijama - Članak 23. stavak 1. - Prilog XV. - ‚Što je moguće kraće’ razdoblje prekoračenja - Odgovarajuće mjere)
      (2021/C 9/02)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara i K. Petersen, a zatim Gattinara i E. Manhaeve, agenti)

         Tuženik: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju F. De Luce i P. Gentilija, agenti)

         Izreka

                  1.

                  Talijanska Republika, time što je sustavno i ustrajno prekoračivala granične vrijednosti za PM10 te što ih nastavlja prekoračivati,

                              —

                              kad je riječ o dnevnim graničnim vrijednostima,

                                          —

                                          od 2008. do 2017. godine, uključujući i tu godinu, u sljedećim zonama: IT1212 (dolina rijeke Sacco); IT1507 (bivša zona IT1501, zona obnove – Napulj i Caserta); IT0892 (Emilia Romagna, Pianura Ovest [Zapadna visoravan]); IT0893 (Emilia Romagna, Pianura Est [Istočna visoravan]); IT0306 (aglomeracija Milano); IT0307 (aglomeracija Bergamo); IT0308 (aglomeracija Brescia); IT0309 (Lombardija, visoravan pojačane urbanizacije A); IT0310 (Lombardija, visoravan pojačane urbanizacije B); IT0312 (Lombardija, dolina D); IT0119 (Pijemont, visoravan); IT0120 (brežuljkasti krajolik Pijemonta);

                                          —

                                          od 2008. do 2016. godine, uključujući i tu godinu, u zoni IT1215 (aglomeracija Rim);

                                          —

                                          od 2009. do 2017. godine, uključujući i tu godinu, u sljedećim zonama: IT0508 i IT0509 (bivša zona IT0501, aglomeracija Venecija-Treviso); IT0510 (bivša zona IT0502, aglomeracija Padova); IT0511 (bivša zona IT0503, aglomeracija Vicenza); IT0512 (bivša zona IT0504, aglomeracija Verona); IT0513 i IT0514 (bivša zona IT0505; zona A1 – provincija regije Veneto);

                                          —

                                          od 2008. do 2013., a zatim ponovno od 2015. do 2017. godine, u zoni IT0907 (zona Prato-Pistoia);

                                          —

                                          od 2008. do 2012., a zatim ponovno od 2014. do 2017. godine, u zonama IT0909 (zona Valdarno Pisano i Piana Lucchese) i IT0118 (aglomeracija Torino);

                                          —

                                          od 2008. do 2009. godine i od 2011. do 2017. godine, u zonama IT1008 (zona Conca Ternana [zona ternijske kotline]) i IT1508 (bivša zona IT1504, obalno-brdovita zona grada Beneventa);

                                          —

                                          tijekom 2008. i od 2011. do 2017. godine, u zoni IT1613 (Puglia – industrijska zona); i od 2008. do 2012. godine te tijekom 2014. i 2016. godine, u zoni IT1911 (aglomeracija Palermo); te

                              —

                              kad je riječ o godišnjim graničnim vrijednostima, u zonama: IT1212 (dolina rijeke Sacco) od 2008. do 2016. godine, uključujući i tu godinu; IT0508 i IT0509 (bivša zona IT0501, aglomeracija Venecija-Treviso) tijekom 2009., 2011. i 2015.; IT0511 (bivša zona IT0503, aglomeracija Vicenza) tijekom 2011., 2012. i 2015.; IT0306 (aglomeracija Milano) od 2008. do 2013. i tijekom 2015. godine; IT0308 (aglomeracija Brescia), IT0309 (Lombardija, visoravan pojačane urbanizacije A) i IT0310 (Lombardija, visoravan pojačane urbanizacije B) od 2008. do 2013. te tijekom 2015. i 2017. godine; IT0118 (aglomeracija Torino) od 2008. do 2012. te tijekom 2015. i 2017. godine,

                        povrijedila obvezu koju ima na temelju članka 13. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu, u vezi s Prilogom XI. toj direktivi,
                  i
                  time što od 11. lipnja 2010. nije donijela odgovarajuće mjere kako bi osigurala usklađivanje s graničnim vrijednostima za koncentracije lebdećih čestica PM10 u svim tim zonama, povrijedila obveze propisane člankom 23. stavkom 1. Direktive 2008/50, kako njim samim tako i u vezi s odjeljkom A Priloga XV. toj direktivi, te, osobito, obvezu osiguranja da se planovima za kvalitetu zraka predvide odgovarajuće mjere kako bi razdoblje prekoračenja bilo što je moguće kraće, predviđenu člankom 23. stavkom 1. drugim podstavkom navedene direktive.

                  2.

                  Talijanskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: Predmet C-158/20 P: Žalba koju su 7. travnja 2020. podnijeli Jean Whitehead i David Evans protiv rješenja Općeg suda (deseto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-541/19, Shindler i dr./Vijeće

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/3

      Žalba koju su 7. travnja 2020. podnijeli Jean Whitehead i David Evans protiv rješenja Općeg suda (deseto vijeće) od 29. siječnja 2020. u predmetu T-541/19, Shindler i dr./Vijeće
      (Predmet C-158/20 P)
      (2021/C 9/03)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelji: Jean Whitehead, David Evans (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Harry Shindler, Douglas Edward Watson, David Maxwell Anstead, Ross Adrian Bailey
      Rješenjem od 1. listopada 2020. Sud (deveto vijeće) odbacio je žalbu kao djelomično očito nedopuštenu i odbio je kao djelomično očito neosnovanu.


title: Predmet C-170/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2020. uputila Curtea de Apel Constanţa (Rumunjska) – SC Novart Engineering SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Tulcea

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2020. uputila Curtea de Apel Constanţa (Rumunjska) – SC Novart Engineering SRL/Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Tulcea
      (Predmet C-170/20)
      (2021/C 9/04)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Constanţa

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SC Novart Engineering SRL

         Tuženik: Unitatea Administrativ Teritorială Municipiul Tulcea
      Rješenjem od 12. studenoga 2020., Sud (deseto vijeće) proglasio je zahtjev za prethodnu odluku očito nedopuštenim.


title: Predmet C-235/20 P: Žalba koju je 5. lipnja 2020. podnio ViaSat, Inc. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 26. ožujka 2020. u predmetu T-734/17, ViaSat/Komisija

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/4

      Žalba koju je 5. lipnja 2020. podnio ViaSat, Inc. protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 26. ožujka 2020. u predmetu T-734/17, ViaSat/Komisija
      (Predmet C-235/20 P)
      (2021/C 9/05)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: ViaSat, Inc. (zastupnici: P. de Bandt, avocat, M. R. Gherghinaru, avocate, J. Ruiz Calzado, abogado, L. Marco Perpiñà, abogada)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Inmarsat Ventures Ltd

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  predmetnu žalbu proglasi dopuštenom i osnovanom, i stoga,

                  —

                  ukine pobijanu presudu i donese konačnu presudu kojom se Komisiji nalaže da osigura pristup traženim dokumentima,

                  —

                  poništi odluku glavnog tajnika Komisije od 11. siječnja 2018.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje žaliteljevih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava u pogledu primjene opće pretpostavke povjerljivosti na tražene dokumente i povrede članka 4. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001 (1) u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa i obvezom obrazlaganja.
      Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava u pogledu postojanja prevladavajućeg javnog interesa za otkrivanje i povrede članka 4. stavka 2. zadnjeg dijela rečenice Uredbe br. 1049/2001 u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: Predmet C-305/20 P: Žalba koju je 10. srpnja 2020. podnio Kerry Luxembourg Sàrl protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 29. travnja 2020. u predmetu T-109/19, Kerry Luxembourg/EUIPO

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/5

      Žalba koju je 10. srpnja 2020. podnio Kerry Luxembourg Sàrl protiv presude Općeg suda (osmo vijeće) od 29. travnja 2020. u predmetu T-109/19, Kerry Luxembourg/EUIPO
      (Predmet C-305/20 P)
      (2021/C 9/07)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Kerry Luxembourg Sàrl (zastupnici: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte)

         Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
      Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je rješenjem od 29. listopada 2020. odlučio da žalba nije dopuštena i da će društvo Kerry Luxembourg Sàrl snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-367/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2020. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – SP/KLM Royal Dutch Airlines, Direktion für Deutschland

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2020. uputio Amtsgericht Hamburg (Njemačka) – SP/KLM Royal Dutch Airlines, Direktion für Deutschland
      (Predmet C-367/20)
      (2021/C 9/08)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Hamburg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SP

         Tuženik: KLM Royal Dutch Airlines, Direktion für Deutschland

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. stavak 1. točku (c) i članak 7. stavak 1. Uredbe br. 261/2004 (1) u vezi s njezinim člankom 3. stavkom 5., tumačiti na način da kod povezanog leta – koji se sastoji od dvaju letova i koji je predmet jedinstvene rezervacije, s polazištem iz zračne luke smještene izvan državnog područja bilo koje države članice (u trećoj zemlji) i s odredištem u zračnoj luci smještenoj na državnom području jedne države članice uz zaustavljanje u zračnoj luci druge [države članice] – putnik koji je pretrpio kašnjenje na svoje konačno odredište u trajanju od tri sata ili više do kojeg je došlo na prvom letu, koji je na temelju ugovora o letovima sa skupnom oznakom izveo prijevoznik sa sjedištem u trećoj zemlji, može podnijeti tužbu za naknadu štete na temelju te uredbe protiv zračnog prijevoznika Zajednice kod kojeg je ukupni let rezerviran, a koji je izveo samo drugi let?
      Sud Europske unije (deveto vijeće) je rješenjem od 12. studenoga 2020. odlučio na sljedeći način:
      Članak 5. stavak 1. točku (c) i članak 7. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, u vezi s njezinim člankom 3. stavkom 1. točkom (b) i njegovim stavkom 5., treba tumačiti na način da u okviru povezanog leta – koji se sastoji od dvaju letova i koji je predmet jedinstvene rezervacije, s polazištem iz zračne luke smještene na državnom području treće zemlje te s odredištem u zračnoj luci smještenoj u državi članici sa zaustavljanjem u zračnoj luci u drugoj državi članici – putnik koji je pretrpio kašnjenje na svoje konačno odredište u trajanju od tri sata ili više, do kojeg je došlo tijekom prvog leta koji je u okviru ugovora o letovima sa skupnom oznakom izvršio prijevoznik sa sjedištem u trećoj zemlji, može pokrenuti postupak za naknadu štete na temelju te uredbe protiv prijevoznika Zajednice koji je izveo drugi let.

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)


title: Predmet C-446/20 P: Žalba koju je 21. rujna 2020. podnio Katjes Fassin GmbH & Co. KG protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 10. srpnja 2020. u predmetu T-616/19, Katjes Fassin GmbH & Co. KG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/6

      Žalba koju je 21. rujna 2020. podnio Katjes Fassin GmbH & Co. KG protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 10. srpnja 2020. u predmetu T-616/19, Katjes Fassin GmbH & Co. KG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
      (Predmet C-446/20 P)
      (2021/C 9/09)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (zastupnik: S. Stolzenburg-Wiemer, odvjetnica)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Haribo The Netherlands & Belgium B.V.
      Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) rješenjem od 12. studenoga 2020. odlučio je da se žalba ne dopušta i da će žalitelj snositi vlastite troškove.


title: Predmet C-463/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2020. uputio Conseil d’État (Belgija) – Namur-Est Environnement ASBL/Région wallonne

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. rujna 2020. uputio Conseil d’État (Belgija) – Namur-Est Environnement ASBL/Région wallonne
      (Predmet C-463/20)
      (2021/C 9/10)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d’État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Namur-Est Environnement ASBL

         Tuženik: Région wallonne

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Jesu li odluka „kojom se odobrava uznemiravanje životinja i pogoršanje područja staništa tih vrsta u svrhu iskorištavanja kamenoloma” i odluka kojom se odobrava ili odbija to iskorištavanje (jedinstvena dozvola) obuhvaćene istim odobrenjem za provedbu projekta (u smislu članka 1. stavka 2. točke (c) Direktive 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (1)) koje se odnosi na isti projekt (u smislu članka 1. stavka 2. točke (a) iste direktive), u slučaju u kojem se, s jedne strane, takvo iskorištavanje ne može dogoditi a da nije donesena prva od tih odluka i, s druge strane, tijelo nadležno za izdavanje jedinstvenih dozvola zadržava mogućnost da strože ocijeni utjecaje tog iskorištavanja na okoliš u odnosu na granice koje je odredio autor prve odluke?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na to prvo pitanje, poštuju li se dovoljno zahtjevi propisani tom direktivom, konkretno člancima 2., 5., 6., 7. i 8., ako se faza sudjelovanja javnosti odvija nakon donošenja odluke „kojom se odobrava uznemiravanje životinja i pogoršanje područja staništa tih vrsta u svrhu iskorištavanja kamenoloma”, ali prije donošenja glavne odluke kojom se nositelju projekta daje pravo na iskorištavanje kamenoloma?

         (1)  SL 2012., L 26, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 27., str. 3.)


title: Predmet C-469/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2020. uputio Amtsgericht Nürnberg (Njemačka) – RightNow GmbH/Wizz Air

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2020. uputio Amtsgericht Nürnberg (Njemačka) – RightNow GmbH/Wizz Air
      (Predmet C-469/20)
      (2021/C 9/11)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Amtsgericht Nürnberg

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: RightNow GmbH

         Tuženik: Wizz Air

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 3. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1) tumačiti na način da je odredba sadržana u općim uvjetima poslovanja komercijalnog zračnog prijevoznika, koja nije bila pojedinačno ispregovarana i prema kojoj se na ugovor sklopljen elektroničkim putem s putnikom primjenjuje pravo države članice u kojoj zračni prijevoznik ima svoje sjedište, pri čemu to pravo nije istovjetno s pravom putnikova uobičajenog boravišta, nepoštena ako potrošača dovodi u zabludu jer ga ne upozorava da je izbor drugog prava u skladu s člankom 5. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I) (2) moguć samo u ograničenoj mjeri i da se ne može izabrati bilo koje pravo, nego samo neko od onih navedenih u članku 5. stavku 2. drugom podstavku Uredbe Rim I?
      Predmet je rješenjem Suda od 12. studenoga 2020. brisan iz upisnika Suda.

         (1)  SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

         (2)  SL 2008., L 177, str. 6. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 109. i ispravak SL 2019., L 149, str. 85.)


title: Predmet C-471/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2020. uputio Cour du travail de Mons (Belgija) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. rujna 2020. uputio Cour du travail de Mons (Belgija) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS
      (Predmet C-471/20)
      (2021/C 9/12)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour du travail de Mons

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL

         Tuženik: FS

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li djelatnost odgojitelja u internatu, koji među ostalim radi noću, biti obuhvaćena odstupanjima predviđenim u članku 17. stavku 3. točki (b) Direktive 2003/88/EZ (1)?

                  2.

                  Može li se smatrati, a da se prava dodijeljena Direktivom 2003/88/EZ pritom ne liši korisnog učinka, da se, u okviru članka 18. Direktive 2003/88/EZ, u odnosu na referentno razdoblje od dvanaest mjeseci, zamjenski odmor radniku u sektoru školstva, kao što je odgojitelj, koji među ostalim radi noću, ne mora odobriti izričito, nego se može odobriti automatski, na način da razdoblja školskih praznika, osobito ljetnih, omogućuju da se nadoknadi svaki dodatni rad koji je navedeni radnik obavio, pa čak i najveća radna opterećenja?

         (1)  Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet C-483/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2020. uputio Conseil d’État (Belgija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2020. uputio Conseil d’État (Belgija) – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Predmet C-483/20)
      (2021/C 9/13)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d’État

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: XXXX

         Druga stranka u postupku: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prethodno pitanje

      Protivi li se pravu Europske unije, konkretno člancima 18. i 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, člancima 2., 20., 23. i 31. Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (1) i članku 25. stavku 6. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (2) to da, u okviru provedbe ovlaštenja iz članka 33. stavka 2. točke (a) Direktive 2013/32/EU, država članica odbaci zahtjev za međunarodnu zaštitu kao nedopušten zbog zaštite koju je već odobrila druga država članica, ako je podnositelj zahtjeva otac maloljetnog djeteta bez pratnje kojem je odobrena zaštita u prvoj državi članici, pri čemu je otac jedini srodnik iz uže obitelji koji je prisutan uz njega i živi s njim te mu je navedena država članica dodijelila roditeljsku skrb nad djetetom? Ne nalaže li se naprotiv načelima obiteljskog jedinstva, kojima se propisuje poštovanje najboljeg interesa djeteta, da država u kojoj je njegovo dijete dobilo zaštitu dodijeli zaštitu tom roditelju?

         (1)  SL L 337, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.)

         (2)  SL L 180, str. 60. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)


title: Predmet C-485/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2020. uputio Conseil d'État (Belgija) – XXXX/HR Rail SA

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. rujna 2020. uputio Conseil d'État (Belgija) – XXXX/HR Rail SA
      (Predmet C-485/20)
      (2021/C 9/14)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d’État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: XXXX

         Tuženik: HR Rail SA

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. Direktive 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (1) tumačiti na način da poslodavac ima obvezu da osobu koja zbog invaliditeta više nije sposobna obavljati osnovne zadatke radnog mjesta na kojem je zaposlena rasporedi na drugo radno mjesto za koje ima potrebne vještine, sposobnosti i raspoloživost ako takva obveza poslodavcu ne nalaže nerazmjerno opterećenje?

         (1)  SL L 303, str. 16.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69. i ispravak SL 2020., L 63, str. 9.


title: Predmet C-505/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2020. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – RR i JG, podnositelji zahtjeva u kaznenom postupku

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. listopada 2020. uputio Specializiran nakazatelen sad (Bugarska) – RR i JG, podnositelji zahtjeva u kaznenom postupku
      (Predmet C-505/20)
      (2021/C 9/15)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog postupka

      RR i JG

         Prethodna pitanja

      Protivi li se članku 8. Direktive 2014/42 (1) nacionalni zakon u skladu s kojim nakon zamrzavanja imovine, koja je oduzeta kao mogući predmet ili imovinska korist ostvarena kaznenim dijelom, dotična osoba tijekom sudske faze kaznenog postupka nema pravo sudu podnijeti zahtjev za vraćanje te imovine?
      Je li nacionalni zakon na temelju kojeg se ne dopušta oduzimanje „predmeta” u pogledu stvari u vlasništvu treće osobe koja nije sudjelovala u kaznenom djelu, ali koju je treća osoba dala optuženiku na trajnu uporabu na način da u okviru unutarnjeg odnosa upravo optuženik ostvaruje prava iz vlasništva, u skladu s člankom 4. stavkom 1. u vezi s člankom 2. točkom 3. Direktive 2014/42 i člankom 17. Povelje?
      U slučaju niječnog odgovora na pitanje: propisuje li se člankom 8. stavkom 6. drugom rečenicom i stavkom 7. Direktive 2014/42 obveza tumačenja nacionalnog zakona na način da se njime trećoj osobi, čija je imovina zamrznuta i koja se može oduzeti kao predmet kojim je počinjeno kazneno djelo, omogućuje sudjelovanje u postupku, koji može dovesti do oduzimanja, kao i sudsko osporavanje naloga za oduzimanje?

         (1)  Direktiva 2014/42/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji (SL 2014., L 127, str. 39. i ispravak SL 2014., L 138, str. 114.)


title: Predmet C-556/20: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. listopada 2020. uputio Conseil d'État (Francuska) – Schneider Electric SA i dr./Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. listopada 2020. uputio Conseil d'État (Francuska) – Schneider Electric SA i dr./Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance
      (Predmet C-556/20)
      (2021/C 9/16)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Conseil d'État

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Schneider Electric SA, Axa SA, BNP Paribas SA, Engie SA, Orange SA, L'Air liquide, société anonyme pour l'étude et l'exploitation des procédés Georges Claude

         Tuženici: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

         Prethodno pitanje

      Jesu li odredbe članka 4. Direktive 90/435/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (1), osobito s obzirom na njezin članak 7. stavak 2., prepreka odredbi kao što je ona iz članka 223.e Općeg poreznog zakonika, kojom se radi pravilne provedbe mehanizma namijenjenog uklanjanju dvostrukog gospodarskog oporezivanja dividendi prilikom preraspodjele od strane matičnog društva dobiti koju su mu raspodijelila društva kćeri sa sjedištem u drugoj državi članici Europske unije predviđa porezno davanje?

         (1)  SL 1990., L 225, str. 6.


title: Predmet T-814/17: Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2020. – Lietuvos geležinkeliai/Komisija („Tržišno natjecanje – Zlouporaba vladajućeg položaja – Tržište željezničkog prijevoza tereta – Odluka o utvrđenju povrede članka 102. UFEU-a – Pristup trećih poduzetnika infrastrukturi kojom upravlja litavsko nacionalno željezničko poduzeće – Uklanjanje dionice željezničke pruge – Pojam ‚zlouporaba’ – Stvarno ili vjerojatno istiskivanje konkurenta – Izračun iznosa novčane kazne – Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. – Korektivne mjere – Proporcionalnost – Neograničena nadležnost”)

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/13

      Presuda Općeg suda od 18. studenoga 2020. – Lietuvos geležinkeliai/Komisija
      (Predmet T-814/17) (1)

      („Tržišno natjecanje - Zlouporaba vladajućeg položaja - Tržište željezničkog prijevoza tereta - Odluka o utvrđenju povrede članka 102. UFEU-a - Pristup trećih poduzetnika infrastrukturi kojom upravlja litavsko nacionalno željezničko poduzeće - Uklanjanje dionice željezničke pruge - Pojam ‚zlouporaba’ - Stvarno ili vjerojatno istiskivanje konkurenta - Izračun iznosa novčane kazne - Smjernice o metodi za utvrđivanje kazni iz 2006. - Korektivne mjere - Proporcionalnost - Neograničena nadležnost”)
      (2021/C 9/18)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Lietuvos geležinkeliai AB (Vilnius, Litva) (zastupnici: W. Deselaers, K. Apel i P. Kirst, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Cleenewerck de Crayencour, A. Dawes, H. Leupold i G. Meessen, agenti)

         Intervenijent u potporu tuženiku: Orlen Lietuva AB (Mažeikiai, Litva) (zastupnici: C. Thomas i C. Conte, odvjetnici)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži, ponajprije, poništenje Odluke Komisije C(2017) 6544 final od 2. listopada 2017. o postupku primjene članka 102. UFEU-a (predmet AT.39813 – Baltic Rail) i, podredno, smanjenje iznosa novčane kazne izrečene tužitelju.

         Izreka

                  1.

                  Iznos novčane kazne koja je člankom 2. Odluke Europske komisije C(2017) 6544 final od 2. listopada 2017. o postupku primjene članka 102. UFEU-a (predmet AT.39813 – Baltic Rail) izrečena društvu Lietuvos geležinkeliai AB utvrđuje se u visini od 20 068 650 eura.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Društvo Lietuvos geležinkeliai i Komisija snosit će vlastite troškove.

                  4.

                  Društvo Orlen Lietuva AB snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 52, 12. 2. 2018.


title: Predmet C-586/20 P: Žalba koju je 9. studenoga 2020. podnio P. Krücken Organic GmbH protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 9. rujna 2020. u predmetu T-565/18, P. Krücken Organic GmbH/Europska komisija

text:
               11.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 9/11

      Žalba koju je 9. studenoga 2020. podnio P. Krücken Organic GmbH protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 9. rujna 2020. u predmetu T-565/18, P. Krücken Organic GmbH/Europska komisija
      (Predmet C-586/20 P)
      (2021/C 9/17)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: P. Krücken Organic GmbH (zastupnik: H. Schmidt, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda (prvo vijeće) od 9. rujna 2020. u predmetu T-565/18;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji plaćanje 216 749,02 eura zajedno sa zateznim kamatama u visini osnovne kamatne stope Europske središnje banke (ESB) uvećane za godišnju kamatu od 8 % od dana dostave tužbe;

                  —

                  naloži Europskoj komisiji da, putem pristupa spisu, stavi na raspolaganje one dokumente koji su nastali u okviru aktivnosti društva ECOCERT tijekom kontrole proizvoda iz ekološke proizvodnje poduzeća koje je proizvelo predmetni proizvod, osobito izvješća o inspekciji i pripadajuće dopise o ocjeni iz 2016., 2017. i 2018., koji su povezani s utvrđenjima, ocjenama i odlukama društva ECOCERT, koji su bili temelj za izdavanje potvrde o inspekciji za predmetni proizvod i za naknadno poništenje te potvrde o inspekciji od strane društva ECOCERT;

                  —

                  Komisiju obveže da, sa svoje strane, zatraži da kontrolne ustanove za proizvode iz ekološke proizvodnje, kojima je povjereno izvršavanje zadaća povezanih s Unijinim sustavom kontrole ekološke proizvodnje u trećim zemljama, dotičnom uvozniku dostave svoje odluke o poništenju, opozivu ili proglašavanju nevaljanom izdane potvrde o inspekciji te zaprime njegove pritužbe i o njima odluče; da kontrolne ustanove za proizvode iz ekološke proizvodnje u trećim zemljama, a koje je ona angažirala, potakne da uvoznicima stave na raspolaganje dokumente koji se odnose na postupak ekološke kontrole, a koji su temelj takvih odluka, osobito izvješća o inspekciji i dopise o ocjeni, pri čemu dijelove koji podliježu zaštiti osobnih podataka treba zacrniti, a podredno se zahtijeva da ta Komisijina obveza bude ograničena obvezom prema žalitelju.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Žalitelj navodi da su povrijeđena njegova temeljna prava na slobodu poduzetništva i zaštitu vlasništva. Navodi da ekološko pravo Unije treba tumačiti s obzirom na Povelju o temeljnim pravima, što je Opći sud u svojoj presudi u potpunosti zanemario. Time su poduzeća koja uvoze ekološke proizvode iz trećih zemalja u potpunosti lišena zaštite temeljnih prava.
      Presuda Općeg suda temelji se na pogrešnoj pravnoj ocjeni opsega obveza, a time i odgovornosti Europske komisije za postupanje i odluke kontrolnih ustanova za proizvode iz ekološke proizvodnje. Opći je sud pogriješio kada je u svojoj presudi utvrdio da ne postoji „konkretna odredba” iz koje proizlazi da djelovanje društva ECOCERT, koje nije u skladu s njegovim obvezama, putem društva kćeri u Narodnoj Republici Kini treba pripisati Europskoj uniji ili Europskoj komisiji. Opći sud smatra da bi pripisivanje pretpostavljalo da je kontrola proizvoda iz ekološke proizvodnje samoj Komisiji prenesena kao javna ovlast u trećim zemljama. Pravnim pravilima Uredbe (EZ) br. 834/2007 (1) i Uredbe (EZ) br. 1235/2008 (2) određuje se Europskoj komisiji način – a to je imenovanjem kontrolnih ustanova za proizvode iz ekološke proizvodnje agentima Unije – na koji se provodi kontrola proizvoda iz ekološke proizvodnje u trećim zemljama.
      Nadalje, utvrđenje Općeg suda, u skladu s kojim i članak 33. Uredbe br. 834/2007, kao i ispitni okvir za ocjenu odgovornosti države za štetu uzrokuju da je Europskoj komisiji dano „šire diskrecijsko pravo” kako u pogledu utvrđivanja i ocjenjivanja rizika, tako i u pogledu nadzornih mjera koje se temelje na utvrđenom riziku, nije u skladu s važnošću zaštite temeljnih prava. Takvo široko diskrecijsko pravo bi za posljedicu imalo da ne bi postojao sudski nadzor postupanja Europske komisije.
      Konačno, obrazloženje koje je Opći sud dao za odbijanje tužbenog zahtjeva da se Komisiju obveže na stvaranje transparentnosti u pogledu odluka kontrolnih ustanova za proizvode iz ekološke proizvodnje nije u skladu s važnošću temeljnih prava ni s važnošću temeljnog jamstva djelotvorne sudske zaštite.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 834/2007 od 28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91 (SL 2007., L 189, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 139.)

         (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 1235/2008 od 8. prosinca 2008. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 s obzirom na režime za uvoz ekoloških proizvoda iz trećih zemalja (SL 2008., L 334, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 187.)