title: predmet T-114/18: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Miles Bramwell Executive Services protiv EUIPO-a (FREE) („Žig Europske unije — Prijava verbalnog žiga Europske unije FREE — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/47

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Miles Bramwell Executive Services protiv EUIPO-a (FREE)
      (predmet T-114/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije FREE - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 305/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Miles-Bramwell Executive Services Ltd (Alfreton, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: u početku J. Mellor, QC, G. Parsons i A. Zapalowski, solicitors, a zatim J. Mellor, G. Parsons i F. McConnell, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i H. O'Neill, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. studenoga 2017. (predmet R 2166/2016-1), u vezi s prijavom za registraciju verbalnog znaka FREE kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvo Miles-Bramwell Executive Services Ltd snosit će, osim vlastitih, i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 152, 30.4.2018.


title: spojeni predmeti T-117/18 do T-121/18: Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2019. — Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a — (200 PANORAMICZNYCH) („Žig Europske unije — Prijave verbalnih žigova Europske unije 200 PANORAMICZNYCH, 300 PANORAMICZNYCH, 400 PANORAMICZNYCH, 500 PANORAMICZNYCH i 1000 PANORAMICZNYCH — Apsolutni razlozi za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001 — Nepostojanje zlouporabe ovlasti”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/48

      Presuda Općeg suda od 26. lipnja 2019. — Agencja Wydawnicza Technopol protiv EUIPO-a — (200 PANORAMICZNYCH)
      (spojeni predmeti T-117/18 do T-121/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijave verbalnih žigova Europske unije 200 PANORAMICZNYCH, 300 PANORAMICZNYCH, 400 PANORAMICZNYCH, 500 PANORAMICZNYCH i 1000 PANORAMICZNYCH - Apsolutni razlozi za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001 - Nepostojanje zlouporabe ovlasti”)
      (2019/C 305/57)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poljska) (zastupnik: C. Rogula, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužbe podnesene protiv pet odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. prosinca 2017. (predmeti R 2194/2016-5, R 2195/2016-5, R 2200/2016-5, R 2201/2016-5 i R 2208/2016-5), koje se odnose na prijave za registraciju verbalnih znakova 200 PANORAMICZNYCH, 300 PANORAMICZNYCH, 400 PANORAMICZNYCH, 500 PANORAMICZNYCH i 1000 PANORAMICZNYCH kao žigova Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužbe se odbijaju.

                  2.

                     Društvu Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 142, 23.4.2018.


title: predmet T-264/18: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Gruppo Armonie protiv EUIPO-a (mo.da) („Žig Europske unije — Prijava figurativnog žiga Europske unije mo.da — Apsolutni razlog za odbijanje — Nepostojanje razlikovnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 — Apsolutni razlog za odbijanje u jednom dijelu Unije — Članak 7. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001 — Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom — Članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/49

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Gruppo Armonie protiv EUIPO-a (mo.da)
      (predmet T-264/18) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije mo.da - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001 - Apsolutni razlog za odbijanje u jednom dijelu Unije - Članak 7. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanje razlikovnog karaktera stečenog uporabom - Članak 7. stavak 3. Uredbe 2017/1001”)
      (2019/C 305/58)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Gruppo Armonie SpA (Casalgrande, Italija) (zastupnik: G. Medri, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. veljače 2018. (predmet R 2065/2017-5), u vezi s zahtjevom za registraciju figurativnog znaka mo·da kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Gruppo Armonie SpA nalaže se snošenje troškova postupka.

         (1)  SL C 221, 25.6.2018.


title: predmet T-268/18: Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2019. — Sandrone protiv EUIPO-a — J. García Carrión (Luciano Sandrone) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Europske unije Luciano Sandrone — Raniji verbalni žig Europske unije DON LUCIANO — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001 — Prijava verbalnog žiga Europske unije koji se sastoji od imena i prezimena — Raniji žig koji se sastoji od naslova i imena — Neutralnost konceptualne usporedbe — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/50

      Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2019. — Sandrone protiv EUIPO-a — J. García Carrión (Luciano Sandrone)
      (predmet T-268/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije Luciano Sandrone - Raniji verbalni žig Europske unije DON LUCIANO - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe 2017/1001 - Prijava verbalnog žiga Europske unije koji se sastoji od imena i prezimena - Raniji žig koji se sastoji od naslova i imena - Neutralnost konceptualne usporedbe - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu”)
      (2019/C 305/59)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Luciano Sandrone (Barolo, Italija) (zastupnik: A. Borra, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: K. Kompari i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: J. García Carrión, SA (Jumilla, Španjolska)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 26. veljače 2018. (predmet R 1207/2017-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva J. García Carrión i Luciana Sandronea.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 26. veljače 2018. (predmet R 1207/2017-2).

                  2.

                     EUIPO-u se nalaže da, osim vlastitih, snosi i troškove Luciana Sandronea.

         (1)  SL C 231, 2.7.2018.


title: predmet T-385/18: Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2019. — Aldi protiv EUIPO-a — Crone (CRONE) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Europske unije CRONE — Raniji figurativni žig Europske unije crane i raniji verbalni žig CRANE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/50

      Presuda Općeg suda od 27. lipnja 2019. — Aldi protiv EUIPO-a — Crone (CRONE)
      (predmet T-385/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Europske unije CRONE - Raniji figurativni žig Europske unije crane i raniji verbalni žig CRANE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 305/60)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Njemačka) (zastupnici: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen i M. Minkner, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Crawcour i D. Hanf, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Christoph Michael Crone (Krefeld, Njemačka) (zastupnici: M. van Maele i H.-Y. Cho, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. ožujka 2018. (predmet R 1100/2017-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društva Aldi i C. M. Cronea.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Aldi GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 285, 13.8.2018.


title: predmet T-389/18: Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2019. — Nonnemacher protiv EUIPO-a — Ingram (WKU) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije WKU — Raniji verbalni žigovi Europske unije WKA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 60. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 — Nepostojanjeograničenja prava kao posljedice trpljenja — Članak 61. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/51

      Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2019. — Nonnemacher protiv EUIPO-a — Ingram (WKU)
      (predmet T-389/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije WKU - Raniji verbalni žigovi Europske unije WKA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 60. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanjeograničenja prava kao posljedice trpljenja - Članak 61. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2019/C 305/61)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Njemačka) (zastupnik: C. Zierhut, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Paul Ingram (Birmingham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: A. Haberl, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. travnja 2018. (predmet R 399/2017-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Paula Ingrama i Klausa Nonnemachera.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Klausu Nonnemacheru nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 285, 13.8.2018.


title: predmet T-390/18: Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2019. — Nonnemacher protiv EUIPO-a — Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION — Raniji verbalni žigovi Europske unije WKA — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 60. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 — Nepostojanje ograničenja prava kao posljedice trpljenja — Članak 61. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/52

      Presuda Općeg suda od 20. lipnja 2019. — Nonnemacher protiv EUIPO-a — Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)
      (predmet T-390/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION - Raniji verbalni žigovi Europske unije WKA - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 60. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepostojanje ograničenja prava kao posljedice trpljenja - Članak 61. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2019/C 305/62)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Njemačka) (zastupnik: C. Zierhut, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Paul Ingram (Birmingham, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: A. Haberl, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. travnja 2018. (predmet R 409/2017-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Paula Ingrama i Klausa Nonnemachera.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Klausu Nonnemacheru nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 285, 13.8.2018.


title: predmet T-412/18: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — mobile.de protiv EUIPO-a — Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon” (mobile.ro) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije mobile.ro — Raniji nacionalni figurativni žig mobile — Stvarna uporaba ranijeg žiga — Članak 18. Uredbe (EU) 2017/1001 — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 2017/1001”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/53

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — mobile.de protiv EUIPO-a — Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon” (mobile.ro)
      (predmet T-412/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije mobile.ro - Raniji nacionalni figurativni žig mobile - Stvarna uporaba ranijeg žiga - Članak 18. Uredbe (EU) 2017/1001 - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 2017/1001”)
      (2019/C 305/63)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: mobile.de GmbH (Dreilinden, Njemačka) (zastupnik: T. Lührig, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Crespo Carrillo i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon” (Sofija, Bugarska) (zastupnici: M. Yordanova-Harizanova i V. Grigorova, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 29. ožujka 2018. (predmet R 111/2015-1), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon” i mobile.de.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvo mobile.de GmbH će uz vlastite troškove snositi i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) te društva Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon”.

         (1)  SL C 294, 20.8.2018.


title: predmet T-467/18: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Audimas protiv EUIPO-a — Audi (AUDIMAS) („Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig AUDIMAS — Raniji verbalni žig Europske unije AUDI — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/53

      Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2019. — Audimas protiv EUIPO-a — Audi (AUDIMAS)
      (predmet T-467/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig AUDIMAS - Raniji verbalni žig Europske unije AUDI - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2019/C 305/64)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Audimas AB (Kaunas, Litva) (zastupnik: G. Domkutė-Lukauskienė, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Walicka, agent)

         Predmet

      Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. svibnja 2018. (predmet R 2425/2017-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Audi i Audimas.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Audimas AB nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 341, 24.9.2018.


title: predmet T-472/19: Tužba podnesena 9. srpnja 2019. — BASF protiv Komisije

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/56

      Tužba podnesena 9. srpnja 2019. — BASF protiv Komisije
      (predmet T-472/19)
      (2019/C 305/67)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: BASF AS (Oslo, Norveška) (zastupnici: E. Wright, barrister-at-law, A. Rusanov i H. Boland, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi, u cijelosti ili u mjeri u kojoj utječe na tužitelja, Provedbenu uredbu Komisije C(2019) 4336 final od 6. lipnja 2019. koja se, unutar okvira članka 31. Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, odnosi na odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu koji sadrže „etilne estere omega-3 kiselina” za oralnu uporabu u sekundarnoj prevenciji nakon srčanog udara;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da pobijana odluka nema valjanu pravnu osnovu.

                              —

                              Tužitelj smatra da Europska komisija donošenjem pobijane odluke nije poštovala i ispunila obveze koje su nametnute instituciji člankom 116. Direktive 2001/83/EZ (1);

                              —

                              Točnije, tužitelj tvrdi da tuženik nije dokazao da je medicinski proizvod Omacor štetan, da mu nedostaje terapijske djelotvornosti, da omjer rizika i koristi nije povoljan, ili da njegov kvalitativan i kvantitativan sastav nije onakav kakvim se deklarira;

                              —

                              Također se tvrdi da pobijana odluka povrjeđuje načelo, koje je ustanovljeno sudskom praksom Suda, da se povoljan omjer rizika i koristi te djelotvornost Omacora presumiraju te da Europska komisija treba dokazati da dostupni klinički podaci idu u prilog obaranju te presumpcije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je tuženik donošenjem pobijane odluke povrijedio opće načelo proporcionalnosti prava Unije;

                              —

                              U ovome se tužbenom razlogu ponovno navodi da tuženik nije dokazao da Omacoru nedostaje terapijska djelotvornost ili da omjer rizika i koristi Omacora nije više povoljan. Nadalje, tužitelj smatra da pobijana odluka očito ne poštuje načelo proporcionalnosti;

                              —

                              Čak i ako su, quod non, postojale opravdane zabrinutosti u odnosu na djelotvornost ili omjer rizika i koristi Omacora, od tuženika bi se zahtijevalo da utvrdi mjere kojima bi ih mogao riješiti i koje su manje ograničavajuće od pobijane odluke.

         (1)  Direktiva 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL 2001., L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.)


title: predmet T-481/19: Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — Portigon protiv SRB-a

text:
               9.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/59

      Tužba podnesena 8. srpnja 2019. — Portigon protiv SRB-a
      (predmet T-481/19)
      (2019/C 305/70)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Portigon AG (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnici: D. Bliesener, V. Jungkind i F. Geber, odvjetnici)

         Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

         Tužbeni zahtjevi

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi tuženikovu odluku od 16. travnja 2019. o izračunu ex ante doprinosa jedinstvenom fondu za sanaciju za 2019. (SRB/ES/SRF/2019/10), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

                  —

                  prekine postupak u skladu s člankom 69. točkama (c) i (d) Poslovnika Općeg suda (Poslovnik), do konačne odluke u postupku povodom tužbe u predmetima T-365/16, T-420-17 i T-413/18 ili do njihova okončanja na drugi način;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe osam tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog: povreda članka 70. stavka 2. podstavaka 1. do 3. Uredbe (EU) br. 806/2014 (1) u vezi s člankom 8. stavkom 1. točkom (d) Provedbene uredbe (EU) 2015/81 (2), članka 103. stavka 7. Direktive 2014/59/EU (3), članka 114. UFEU-a

                              —

                              Tuženik je tužitelju pogrešno nametnuo obvezu plaćanja doprinosa s obzirom na to da se u Uredbi (EU) br. 806/2014 i Direktivi 2014/59/EU ne predviđa obveza plaćanja doprinosa za institucije u postupku sanacije. Člankom 114. UFEU-a zabranjuje se ubiranje doprinosa od institucija kao što je tužitelj.

                              —

                              Zbog nepostojanja veze s unutarnjim tržištem zakonodavac nije smio obvezu plaćanja doprinosa temeljiti na članku 114. UFEU-a. Odredbe o doprinosima koje su usklađene na području cijele Unije ne olakšavaju niti ostvarivanje temeljnih sloboda niti ublažavaju značajne poremećaje tržišnog natjecanja u odnosu na institucije koje se povlače s tržišta.

                              —

                              Tuženik je tužitelju pogrešno nametnuo obvezu plaćanja doprinosa s obzirom na to da institucija nije izložena riziku, sanacija je isključena prema Uredbi (EU) br. 806/2014 te institucija nema značaja za stabilnost financijskog sustava.

                              —

                              Tužitelj od 2012. ne obavlja nove poslove te se zbog odluke Komisije o potpori nalazi u postupku sanacije. Najveći dio svojih preostalih obveza drži kao skrbnik za drugi pravni subjekt.

                              —

                              Provedbenom uredbom (EU) 2015/63 (4) povrjeđuje se članak 114. UFEU-a kao i članak 103. stavak 7. Direktive 2014/59/EU kao relevantna odredba za izračun doprinosa (članak 290. stavak 1. druga rečenica UFEU-a).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog: povreda članka 41. stavka 2. točke (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), s obzirom na to da postupak izračuna ne omogućuje potpuno obrazloženje pobijane odluke. U dijelu u kojem se izračun temelji na Provedbenoj uredbi (EU) 2015/63, taj je akt neprimjenjiv.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog: povreda članaka 16. i 20. Povelje, s obzirom na to da zbog posebnog tužiteljeva položaja pobijana odluka povređuje opće načelo jednakosti. Pobijana odluka usto neproporcionalno zadire u tužiteljevu slobodu poduzetništva.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog (podredno): povreda članka 70. stavka 2. Uredbe (EU) br. 806/2014 u vezi s člankom 103. stavkom 7. Direktive 2014/59/EU, s obzirom na to da je tuženik pri izračunu visine doprinosa od relevantnih obveza morao izuzeti nerizične obveze.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog (podredno): povreda članka 70. stavka 6. Uredbe (EU) br. 806/2014 u vezi s člankom 5. stavcima 3. i 4. Provedbene uredbe (EU) 2015/63, s obzirom na to da je tuženik tužiteljeve doprinose pogrešno izračunao na temelju bruto pristupa u odnosu na ugovore o izvedenicama.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog (podredno): povreda članka 70. stavka 6. Uredbe (EU) br. 806/2014 u vezi s člankom 6. stavkom 8. točkom (a) Provedbene uredbe (EU) 2015/63, s obzirom na to da je tuženik tužitelja pogrešno smatrao institucijom u postupku restrukturiranja.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog: povreda članka 41. stavka 1. i stavka 2. točke (a) Povelje, s obzirom na to da tuženik morao saslušati tužitelja prije donošenja pobijane odluke.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog: povreda članka 41. stavka 1. i stavka 2. točke (c) Povelje kao i članka 296. stavka 2. UFEU-a, s obzirom na to da je tuženik nedovoljno obrazložio pobijanu odluku.

         (1)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1.)

         (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2015/81 od 19. prosinca 2014. o utvrđivanju jedinstvenih uvjeta primjene Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima jedinstvenom fondu za sanaciju (SL 2015., L 15, str. 1.)

         (3)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190.)

         (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 оd 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44).


title: predmet T-510/19: Tužba podnesena 17. srpnja 2019. — Puma protiv EUIPO-a — Gemma Group (prikaz životinje u skoku)

text:
               30.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 328/61

      Tužba podnesena 17. srpnja 2019. — Puma protiv EUIPO-a — Gemma Group (prikaz životinje u skoku)
      (predmet T-510/19)
      (2019/C 328/70)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Puma SE (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnik: P. González-Bueno Catalán de Ocón, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Italija)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije koji prikazuje životinju u skoku — prijava za registraciju br. 11 573 474

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 30. travnja 2019. u predmetu R 2057/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu GEMMA GROUP S.r.l snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet C-487/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2019. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – W. Ż.

text:
               7.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. lipnja 2019. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – W. Ż.
      (predmet C-487/19)
      (2019/C 337/04)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: W. Ż.

         Uz sudjelovanje: Prokurator Generalny zastępowany przez Prokuraturę Krajową, Rzecznik Praw Obywatelskich

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 2., članak 6. stavke 1. i 3. i članak 19. stavak 1. drugi podstavak [UEU-a] u vezi s člankom 47. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima] i člankom 267. [UFEU-a] tumačiti na način da zakonom prethodno ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u smislu prava Europske unije nije sud u čijem jednočlanom sastavu zasjeda osoba koja je na dužnost suca imenovana uslijed teške povrede pravnih pravila države članice koja se odnose na imenovanje sudaca, a koja se prije svega sastoji od imenovanja te osobe na dužnost suca unatoč tomu što je nadležnom nacionalnom sudu (Naczelnom Sądu Administracyjnom (Visoki upravni sud, Poljska)) prethodno podnesena žalba protiv odluke nacionalnog tijela (Krajowe Rade Sądownictwa (Državno sudbeno vijeće, Poljska)) koja obuhvaća zahtjev za njezino imenovanje na dužnost suca, unatoč tomu što je izvršenje te odluke obustavljeno u skladu s nacionalnim pravom te unatoč tomu što postupak pred nadležnim nacionalnim sudom (Naczelnim Sądom Administracyjnim (Visoki upravni sud)) nije okončan prije dostave akta o imenovanju?


title: predmet C-508/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. srpnja 2019. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – M.F. protiv J. M.

text:
               7.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. srpnja 2019. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – M.F. protiv J. M.
      (predmet C-508/19)
      (2019/C 337/07)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M. F.

         Tuženik: J. M.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak, članak 2., članak 4. stavak 3. i članak 6. stavak 3. UEU-a, u svezi s člankom 47. Povelje i člankom 267. trećim podstavkom UFEU-a, tumačiti na način da sud posljednjeg stupnja države članice u postupku utvrđivanja nepostojanja službeničkog odnosa može utvrditi da sudac nije osoba kojoj je uručen akt imenovanja na sudačku dužnost na tom sudu, izdan na temelju odredbi koje krše načelo djelotvorne sudske zaštite ili na način koji nije u skladu s tim načelom, kad je namjerno spriječeno ispitivanje suda tih pitanja prije uručenja tog akta?

                  2.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak, članak 2. i članak 4. stavak 3. UEU-a te članak 47. Povelje, u svezi s člankom 267. UFEU-a, tumačiti na način da je načelo djelotvorne sudske zaštite prekršeno u slučaju uručenja akta o imenovanju na dužnost suca nakon što je nacionalni sud uputio prethodno pitanje o tumačenju prava Unije o čijem odgovoru ovisi ocjena usklađenosti nacionalnih odredbi, čija je primjena omogućila uručenja tog akta, s pravom Unije?

                  3.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak, članak 2., članak 4. stavak 3. i članak 6. stavak 3. UEU-a te članak 47. Povelje tumačiti na način da je načelo djelotvorne sudske zaštite prekršeno zbog neomogućavanja prava na pošteno suđenje u slučaju uručenja akta o imenovanju na dužnost suca suda zemlje članice slijedom postupka imenovanja provedenog uz očitu povredu pravila o imenovanju sudaca te države?

                  4.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak, članak 2. i članak 4. stavak 3. UEU-a te članak 47. Povelje, u svezi s člankom 267. trećim podstavkom UFEU-a, tumačiti na način da je načelo djelotvorne sudske zaštite povrijeđeno ako nacionalni zakonodavac na sudu zadnjeg stupnja države članice osnuje organizacijsku jedinicu koja nije sud u smislu prava Unije?

                  5.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak, članak 2. i članak 4. stavak 3. UEU-a te članak 47. Povelje, u svezi s člankom 267. trećim podstavkom UFEU-a, tumačiti na način da o postojanju službeničkog odnosa i statusa suca osobe kojoj je uručen akt o imenovanju na dužnost suca posljednjeg stupnja države članice ne može odlučivati organizacijska jedinica tog suda nadležna u skladu s nacionalnim pravom, u koju je imenovana ta osoba, a koja je sastavljena isključivo od osoba čiji akti o imenovanju sadržavaju nedostatke navedene u pitanjima br. 2. do 4., i koja zbog toga nije sud u smislu prava Europske unije, već druga organizacijska jedinica tog suda koja ispunjava zahtjeve prava Unije za sud?


title: predmet C-566/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2019. uputio Cour d'appel (Luksemburg) – Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg protiv JR

text:
               7.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2019. uputio Cour d'appel (Luksemburg) – Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg protiv JR
      (predmet C-566/19)
      (2019/C 337/09)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Cour d'appel

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg

         Tuženik: JR

         Prethodno pitanje

      Može li se francusko državno odvjetništvo pri istražnom sudu ili sudu nadležnom za donošenje presude, nadležno u Francuskoj na temelju prava te države za izdavanje europskog uhidbenog naloga, smatrati pravosudnim tijelom koje izdaje uhidbeni nalog u smislu autonomnog značenja tog pojma iz članka 6. stavka 1. Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. (1) u slučaju u kojem je, s obzirom na to da treba nadzirati poštovanje uvjeta potrebnih za izdavanje europskog uhidbenog naloga i ispitivati njihovu proporcionalnost s obzirom na okolnosti kaznenog progona, istodobno tijelo zaduženo za kazneni progon u istom predmetu?

         (1)  Okvirna odluka Vijeća od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.)


title: predmet T-540/19: Tužba podnesena 30. srpnja 2019. – Sharif protiv Vijeća

text:
               7.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 337/9

      Tužba podnesena 30. srpnja 2019. – Sharif protiv Vijeća
      (predmet T-540/19)
      (2019/C 337/10)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Ammar Sharif (Damask, Sirija) (zastupnici: J.-P. Buyle i L. Cloquet, odvjetnici)

         Tuženik: Vijeće Europske unije

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2019/806 od 17. svibnja 2019. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Sirije, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

                  —

                  poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) br. 2019/798 od 17. svibnja 2019. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

                  —

                  naloži Vijeću snošenje svih troškova postupka, uključujući i tužiteljeve troškove.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni činjenica. Tužitelj smatra da je Vijeće počinilo očitu pogrešku u ocjeni opravdavajući mjere donesene protiv njega time da je on navodno „utjecajan poslovni čovjek koji djeluje u Siriji” u smislu članka 27.2 točke (a) i članka 28.2 točke (a) Odluke 2013/255/ZVSP. On osporava tu kvalifikaciju „utjecajnog poslovnog čovjeka” i oborivu predmnijevu povezanosti sa sirijskim režimom koja proizlazi iz pobijanih akata. Tužitelj tvrdi da on nema nikakve veze sa sirijskim režimom.
                  Usto, u skladu s člancima 27.3 i 28.3 Odluke 2013/255/ZVSP, tužitelj obara predmnijevu predviđenu člankom 27.2 točkom (a) i člankom 28.2 točkom (a) te odluke spontano dokazujući da (i) nije ili više nije povezan sa sirijskim režimom, (ii) da nema utjecaj na taj režim i (iii) da ne postoji opasnost da će izbjeći mjere ograničavanja koje je donijelo Vijeće s obzirom na stanje u Siriji.
                  Prema mišljenju tužitelja, ne uzimajući u obzir obaranje te predmnijeve Vijeće nastavlja s očitom povredom u ocjeni činjenica.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na neproporcionalnoj povredi prava vlasništva i prava obavljanja profesionalne djelatnosti. Tužitelj smatra da je Vijeće donošenjem sankcija nedvojbeno zadiralo u njegovo pravo vlasništva, kao i u njegovo pravo obavljanja gospodarske aktivnosti, i to kršeći prvi dodatni protokol uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Prema mišljenju tužitelja, ne može ga se spriječiti da neometano uživa u svojoj imovini i gospodarskoj slobodi, te se zbog toga pobijane mjere moraju poništiti u dijelu u kojem se odnose na njega.


title: predmet C-68/19 P: Žalba koju je 29. siječnja 2019. podnio Camomilla Srl protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. studenoga 2019. u predmetu T-44/17, Camomilla protiv EUIPO-a - CMT (CAMOMILLA)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/3

      Žalba koju je 29. siječnja 2019. podnio Camomilla Srl protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 13. studenoga 2019. u predmetu T-44/17, Camomilla protiv EUIPO-a - CMT (CAMOMILLA)
      (predmet C-68/19 P)
      (2019/C 363/05)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: Camomilla Srl (zastupnici: M. Mussi, H.G. Chiappetta, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, CMT Compagnia manifatture tessili Srl
      Rješenjem od 11. rujna 2019., Sud (šesto vijeće) odbacio je žalbu kao djelomično očito nedopuštenu i odbio kao djelomično očito neosnovanu te je naložio društvu Camomilla Srl snošenje vlastitih troškova.


title: predmet C-98/19 P: Žalba koju su 7. veljače 2019. podnijeli Comprojecto-Projetos e Construções i dr. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 13. prosinca 2018. u predmetu T-493/18, Comprojecto-Projetos e Construções i dr. protiv Portugala

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/3

      Žalba koju su 7. veljače 2019. podnijeli Comprojecto-Projetos e Construções i dr. protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 13. prosinca 2018. u predmetu T-493/18, Comprojecto-Projetos e Construções i dr. protiv Portugala
      (predmet C-98/19 P)
      (2019/C 363/06)
      Jezik postupka: portugalski

         Stranke

         Žalitelji: Comprojecto-Projetos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (zastupnik: M. A. Ribeiro, odvjetnik)

         Druga stranka u postupku: Portugalska Republika
      Rješenjem od 11. rujna 2019., Sud (šesto vijeće) odbacio je žalbu kao djelomično očito nedopuštenu te je odbio kao djelomično očito neosnovanu.


title: predmet C-375/19 P: Žalba koju je 13. svibnja 2019. podnio Wirecard Technologies GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 13. ožujka 2019. u predmetu T-297/18, Wirecard Technologies GmbH protiv EUIPO-a – Striatum Ventures

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/4

      Žalba koju je 13. svibnja 2019. podnio Wirecard Technologies GmbH protiv presude Općeg suda (treće vijeće) od 13. ožujka 2019. u predmetu T-297/18, Wirecard Technologies GmbH protiv EUIPO-a – Striatum Ventures
      (predmet C-375/19 P)
      (2019/C 363/07)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Wirecard Technologies GmbH (zastupnik: A. Bayer, Rechtsanwalt)

         Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Striatum Ventures
      Rješenjem od 10. rujna 2019. Sud (vijeće koje odlučuje jesu li žalbe dopuštene) je utvrdio da žalba nije dopuštena.


title: predmet C-444/19 P: Žalba koju je 11. lipnja 2019. podnio Kiku GmbH protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 11. travnja 2019. u predmetu T-765/17, Kiku GmbH protiv Ureda Zajednice za biljnu raznolikost (CPVO)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/4

      Žalba koju je 11. lipnja 2019. podnio Kiku GmbH protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 11. travnja 2019. u predmetu T-765/17, Kiku GmbH protiv Ureda Zajednice za biljnu raznolikost (CPVO)
      (predmet C-444/19 P)
      (2019/C 363/08)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Kiku GmbH (zastupnici: G. Würtenberger i R. Kunze, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Ured Zajednice za biljnu raznolikost, Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie
      Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) je rješenjem od 16. rujna 2019. žalbu proglasilo nedopuštenom te je riješilo da žalitelj mora snositi vlastite troškove.


title: predmet C-503/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2019. uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španjolska) – UQ protiv Subdelegación del Gobierno en Barcelona

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/4

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2019. uputio Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španjolska) – UQ protiv Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (predmet C-503/19)
      (2019/C 363/09)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: UQ

         Tuženik: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 17. Direktive 2003/109 (1) tumačenje nacionalnih sudova prema kojem je ranija kaznena osuda bilo kakve prirode dovoljan razlog za odbijanje odobravanja statusa osobe s dugotrajnim boravkom?

                  2.

                  Treba li nacionalni sud, osim ranije kaznene osude, uzeti u obzir druge čimbenike, kao što su ozbiljnost i trajanje kazne, opasnost koju predstavlja podnositelj zahtjeva za društvo, trajanje njegova prethodnog zakonitog boravka i veze koje je uspostavio sa zemljom, na način da provede zajedničku ocjenu svih tih elemenata?

                  3.

                  Treba li članak 6. stavak 1. Direktive [2003/109] tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se može zbog javnog poretka i javne sigurnosti odbiti odobravanje statusa osobe s dugotrajnim boravkom u skladu s člankom 4. a da se pritom ne utvrde kriteriji ocjene sadržani u članku 6. stavku 1. i članku 17.?

                  4.

                  Treba li članak 6. stavak 1. i članak 17. Direktive [2003/109] tumačiti na način da je, u skladu sa sudskom praksom Suda silaznog vertikalnog učinka direktiva, nacionalni sud ovlašten i može izravno primjenjivati odredbe članka 6 stavka 1. i članka 17. u svrhu ocjene postojanja ranije kaznene osude s obzirom na njezinu ozbiljnost, trajanje kazne i opasnost koju predstavlja podnositelj zahtjeva?

                  5.

                  Treba li pravo Unije, konkretno, pravo na dobivanje statusa osobe s dugotrajnim boravkom, kao i načela jasnoće, transparentnosti i razumljivosti, tumačiti na način da mu se protivi tumačenje španjolskih sudova u pogledu članaka 147. do 149. Reala Decreto 557/2011 (Kraljevska uredba 557/2011) i članka 32. Leya Orgánica 4/2000 (Organski zakon 4/2000), prema kojem se odbijanje odobravanja statusa osobe s dugotrajnim boravkom može temeljiti na razlozima javnog poretka i javne sigurnosti, iako tim odredbama nisu jasno i transparentno utvrđeni razlozi za odbijanje?

                  6.

                  Je li u skladu s načelom korisnog učinka Direktive 2003/109, i konkretno njezinim člankom 6. stavkom 1., nacionalno pravilo i njegovo tumačenje koje provode sudovi, kojim se otežava dobivanje statusa osobe s dugotrajnim boravkom i olakšava dobivanje statusa osobe s privremenim boravkom?

         (1)  Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim borav[kom] (SL 2004., L 16, str. 44.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 41.)


title: predmet C-504/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2019. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Banco de Portugal, Fondo de Resolución i Novo Banco S.A. protiv VR-a

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/5

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. srpnja 2019. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Banco de Portugal, Fondo de Resolución i Novo Banco S.A. protiv VR-a
      (predmet C-504/19)
      (2019/C 363/10)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Supremo

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelji: Banco de Portugal, Fondo de Resolución i Novo Banco, S.A.

         Druga stranka u postupku: VR

         Prethodno pitanje

      Je li u skladu s temeljnim pravom na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje EU-a o temeljnim pravima, načelom vladavine prava iz članka 2. Ugovora o Europskoj uniji i općim načelom pravne sigurnosti tumačenje članka 3. stavka 2. Direktive 2001/24/EZ (1) koje pretpostavlja da se – bez dodatnih formalnosti – u sudskim postupcima koji su u tijeku u drugim državama članicama, priznaju učinci odluke nadležnog upravnog tijela u matičnoj državi članici kojom se s retroaktivnim učinkom mijenja pravni okvir koji je postojao u trenutku pokretanja spora i kojom se presudama koje nisu u skladu s onim što je predviđeno navedenom novom odlukom oduzima učinak?

         (1)  Direktiva 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. travnja 2001. o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija (SL 2001., L 125, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 8., str. 14.)


title: predmet C-521/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – CB protiv Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/6

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – CB protiv Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia
      (predmet C-521/19)
      (2019/C 363/11)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: CB

         Druga stranka u žalbenom postupku: Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia

         Prethodno pitanje

      Treba li članke 73. i 78. Direktive 2006/112/EZ (1), s obzirom na načela neutralnosti, zabrane utaje poreza, zlouporabe prava i zabrane nezakonitog narušavanja tržišnog natjecanja, tumačiti na način da im se protivi nacionalno zakonodavstvo i sudska praksa koja ga tumači, u skladu s kojima, u slučajevima u kojima porezna uprava otkrije prikrivene transakcije koje se oporezuju porezom na dodanu vrijednost, a za koje nije izdan račun, treba smatrati da je porez na dodanu vrijednost uključen u cijenu koju su dogovorile stranke za navedene transakcije?
      Je li, zbog toga, u slučajevima utaje u kojima transakcija nije prijavljena poreznoj upravi, moguće smatrati, kako se moglo zaključiti na temelju presuda od 28. srpnja 2016., Astone (C-332/15 (2)) i od 5. listopada 2016.Maya Marinova (C-576/15 (3)) te od 7. ožujka 2018., Dobre (C-159/17 (4)), da plaćeni i primljeni iznosi ne uključuju PDV, kako bi se izvršio prikladan obračun i izrekla odgovarajuća sankcija?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28 studenoga 2006 o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

         (2)  Presuda od 28. srpnja 2016., Astone (C-332/15, EU:C:2016:614)

         (3)  Presuda od 5. listopada 2016., Maya Marinova (C-576/15, EU:C:2016:740)

         (4)  Presuda od 7. ožujka 2018., Dobre (C-159/17, EU:C:2018:161)


title: predmet C-524/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2019. uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Nules (Španjolska) – Investcapital Ltd protiv FE

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. srpnja 2019. uputio Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Nules (Španjolska) – Investcapital Ltd protiv FE
      (predmet C-524/19)
      (2019/C 363/12)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Nules

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Investcapital Ltd

         Tuženik: FE

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 7. Uredbe 1896/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. (1) tumačiti na način da mu se ne protivi to da sudovi u postupcima za europski platni nalog koje provode u skladu s tom uredbom po službenoj dužnosti nadziru nepoštene ugovorne odredbe koje se mogu nalaziti u ugovoru iz kojeg proizlazi tražbina u skladu s člankom 7. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (2), osobito ako nacionalni sud mora ispitati ugovor prije provođenja navedenog nadzora?

         (1)  Uredba (EZ) br. 1896/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 12 prosinca 2006. o uvođenju postupka za europski platni nalog (SL 2006., L 399, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 94.)

         (2)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)


title: predmet C-568/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – MO protiv Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/7

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španjolska) – MO protiv Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (predmet C-568/19)
      (2019/C 363/13)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: MO

         Druga stranka u žalbenom postupku: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Prethodno pitanje

      Je li u skladu sa sudskom praksom Suda o ograničenjima izravnog učinka direktiva tumačenje presude Suda od 23. travnja 2015. (C-38/14, Zaizoune (1)), u smislu da španjolska uprava i sudovi mogu, na štetu državljanina treće zemlje, izravno primijeniti Direktivu 2008/115/EZ (2) i pritom ne uzeti u obzir i ne primijeniti povoljnije nacionalne odredbe u području kažnjavanja, čime se povećava njegova kaznena odgovornost i dolazi do mogućeg nepoštovanja načela zakonitosti u kaznenim stvarima i treba li neusklađenost španjolskog zakonodavstva s direktivom, umjesto na navedeni način, otkloniti zakonskom reformom ili na načine predviđene pravom Unije kojima se državi nalaže pravilno prenošenje direktiva?

         (1)  Presuda od 23. travnja 2015., Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260)

         (2)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL 2008., L 348, str. 98. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 8., str. 188.)


title: predmet C-592/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. kolovoza 2019. uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona (Španjolska) – SI protiv Subdelegación del Gobierno en Barcelona

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/8

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. kolovoza 2019. uputio Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona (Španjolska) – SI protiv Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (predmet C-592/19)
      (2019/C 363/14)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: SI

         Tuženik: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 4. i članak 6. stavak 1. Direktive 2003/109/EZ (1) tumačiti na način da je ranija kaznena osuda bilo kakve prirode dovoljan razlog za odbijanje odobravanja statusa osobe s dugotrajnim boravištem, a da pritom nije potrebno ocijeniti trajanje boravka i postojanje veze sa zemljom boravišta?

         (1)  Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem (SL 2004., L 16, str. 44.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 6., str. 41.)


title: predmet C-598/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španjolska) – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (CONACEE) protiv Diputación Foral de Guipúzcoa

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2019. uputio Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španjolska) – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (CONACEE) protiv Diputación Foral de Guipúzcoa
      (predmet C-598/19)
      (2019/C 363/15)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (CONACEE)

         Tuženik: Diputación Foral de Guipúzcoa

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 20. Direktive 2014/24/EU (1) o javnoj nabavi tumačiti na način da se subjektivni doseg pristupa rezerviranim ugovorima predviđen tim člankom ne može utvrditi tako da se određivanjem dodatnih pretpostavki u vezi s ustrojem, prirodom i ciljevima subjekata ili poduzeća, njihovom djelatnošću ili ulaganjima ili na neki drugi način iz njezina područja primjene isključe poduzeća ili gospodarski subjekti koji ispunjavaju pretpostavku prema kojoj najmanje 30 % njihovih zaposlenika čine osobe s invaliditetom i koji nastoje ostvariti svrhu odnosno cilj socijalne i profesionalne integracije tih osoba?

         (1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68. i SL 2016., L 311, str. 26.)


title: predmet C-621/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2019. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Weindel Logistik Service SR spol. s r.o. protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/9

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. kolovoza 2019. uputio Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovačka) – Weindel Logistik Service SR spol. s r.o. protiv Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      (predmet C-621/19)
      (2019/C 363/16)
      Jezik postupka: slovački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Weindel Logistik Service SR spol. s r.o.

         Druga stranka u postupku: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 167. i članak 168. točku (e) Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da pravo na odbitak poreza na dodanu vrijednost koji je porezni obveznik dužan platiti na uvezenu robu, ovisi o pravu vlasništva nad uvezenom robom, odnosno o pravu raspolaganja tom robom kao vlasnik?

                  2.

                  Treba li članak 168. točku (e) Direktive 2006/112/EZ […] tumačiti na način da pravo na odbitak poreza na dodanu vrijednost koji je porezni obveznik dužan platiti na uvezenu robu, nastaje samo ako se uvezena roba koristi za potrebe oporezivih transakcija poreznog obveznika u obliku prodaje te robe na državnom području, isporuke u drugu državu članicu ili izvoza u treću zemlju?

                  3.

                  U tim okolnostima, je li ispunjen uvjet postojanja izravne i neposredne veze između kupljene robe i izlaznih transakcija i, konkretnije, može li se u predmetnom slučaju primijeniti tradicionalno tumačenje prava na odbitak koje se temelji na izravnoj i neposrednoj vezi između kupljene robe i izlaznih transakcija koje su povezane s troškovnim elementima koji nisu nastali u pogledu robe i stoga se nisu mogli odraziti u cijeni izlazne transakcije?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)


title: predmet C-676/19 P: Žalba koju je 11. rujna 2019. podnio Bruno Gollnisch protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 11. srpnja 2019. u predmetu T-95/18, Gollnisch protiv Parlamenta

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/12

      Žalba koju je 11. rujna 2019. podnio Bruno Gollnisch protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 11. srpnja 2019. u predmetu T-95/18, Gollnisch protiv Parlamenta
      (predmet C-676/19 P)
      (2019/C 363/18)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Žalitelj: Bruno Gollnisch (zastupnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvjetnik)

         Druge stranke u postupku: Europski parlament, Vijeće Europske unije

         Zahtjev

                  —

                  ukinuti presudu Općeg suda od 11. srpnja 2019. (T-95/18);

                  —

                  vratiti predmet Općem sudu na ponovno suđenje;

                  —

                  dosuditi žalitelju iznos od 12 500 eura na ime troškova postupka;

                  —

                  naložiti Parlamentu snošenje troškova.

            U slučaju prihvaćanja žalbe, žalitelj od Suda također zahtijeva da:

                  —

                  ako smatra da raspolaže s dovoljno podataka, odluči o meritumu spora;

                  —

                  ukine odluku ureda Parlamenta od 23. listopada 2017.;

                  —

                  dosudi žalitelju njegove prvostupanjske tužbene zahtjeve;

                  —

                  naloži Parlamentu snošenje svih troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                  Prvi žalbeni razlog koji se temelji na retroaktivnoj primjeni in defavorem kasnije sudske prakse za proglašenje tužbe nedopuštenom.
                  Za odbijanje tužbe, u predmetnoj presudi je retroaktivno, nepovoljno i nezakonito primijenjena kasnija sudska praksa Suda nastala nakon podnošenja tužbe, unatoč tome što je tužba, u svijetlu ranije situacije, izričito bila opisana kao dopuštena.

                  2.

                  Drugi žalbeni razlog koji se temelji na odbijanju primjene članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 6. stavka 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava.
                  Opći sud je odbio primjenu ovih dvaju članaka u postupku dok je iz članka 52. Povelje i objašnjenja njezinih članaka koje je prihvatila sudska praksa Suda proizlazilo da su relevantni.

                  3.

                  Treći žalbeni razlog koji se temelji na pogrešnom tumačenju sudske prakse vezano za pravo na saslušanje.
                  Predmetna presuda se pogrešno temeljila na argumentu iz presude Suda kako bi žalitelju uskratila pravo na usmeno saslušanje, iako se ta presuda odnosila samo na intervenijente u preciznom i marginalnom postupku koji je, uostalom, dopuštao usmeno saslušanje.

                  4.

                  Četvrti žalbeni razlog koji se temelji na proturječnosti u obrazloženju i povredi prava obrane.
                  Kako bi se smatralo urednim to što dokument u tijeku spornog postupka nije poslan žalitelju, Opći sud je taj dokument klasificirao na proturječan način što je za posljedicu imalo povredu prava obrane.


title: predmeti T-313/15 i T-317/15: Rješenje Općeg suda od 5. rujna 2019. – Italija protiv Komisije („Pravila o jezicima – Obavijest o otvorenim natječajima za zapošljavanje administratora – Izbor drugog jezika između tri jezika – Uredba br. 1 – Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju – Načelo nediskriminacije – Proporcionalnost – Očito osnovana tužba”)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/13

      Rješenje Općeg suda od 5. rujna 2019. – Italija protiv Komisije
      (predmeti T-313/15 i T-317/15) (1)

      („Pravila o jezicima - Obavijest o otvorenim natječajima za zapošljavanje administratora - Izbor drugog jezika između tri jezika - Uredba br. 1 - Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju - Načelo nediskriminacije - Proporcionalnost - Očito osnovana tužba”)
      (2019/C 363/19)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello stato)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku J. Currall i G. Gattinara, zatim G. Gattinara, F. Simonetti i D. Milanowska, agenti)

         Intervenijent u potporu tužitelju: Kraljevina Španjolska (zastupnik: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent)

         Predmet

      U predmetu T-313/15, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/301/15 za sastavljanje popisa uspješnih kandidata za administratore (AD 5) (SL 2015., C 92 A, str. 1) i u predmetu T-317/15, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje obavijesti o otvorenom natječaju EPSO/AD/302/15 za sastavljanje popisa uspješnih kandidata za administratore u području revizije (AD 5) (SL 2015., C 99 A, str. 1).

         Izreka

                  1.

                     Predmeti T-313/15 i T-317/15 spajaju se u svrhu donošenja ovog rješenja.

                  2.

                     Poništavaju se obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/301/15 za sastavljanje popisa uspješnih kandidata za administratore (AD 5) i obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/302/15 za sastavljanje popisa uspješnih kandidata za administratore u području revizije (AD 5).

                  3.

                     Europska komisija, osim vlastitih troškova, snosi troškove Talijanske Republike.

                  4.

                     Kraljevina Španjolska snosi vlastite troškove.

         (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: predmet T-212/18: Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2019. – Romańska protiv Frontexa („Javna služba – Ugovorno osoblje – Ugovor na neodređeno vrijeme – Članak 47., točka (c), podtočka (i) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika – Raskid – Razlozi za raskid – Prekid odnosa povjerenja – Diskriminacija i psihičko uznemiravanje – Zahtjev za naknadu štete – Očita nedopuštenost”)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/14

      Rješenje Općeg suda od 6. rujna 2019. – Romańska protiv Frontexa
      (predmet T-212/18) (1)

      („Javna služba - Ugovorno osoblje - Ugovor na neodređeno vrijeme - Članak 47., točka (c), podtočka (i) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Raskid - Razlozi za raskid - Prekid odnosa povjerenja - Diskriminacija i psihičko uznemiravanje - Zahtjev za naknadu štete - Očita nedopuštenost”)
      (2019/C 363/20)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Karolina Romańska (Varšava, Poljska) (zastupnik: A. Tetkowska, odvjetnik)

         Tuženik: Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu (zastupnici: H. Caniard i S. Drew, agenti, uz asistenciju J. Curralla i G. Ostaszewskog, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje odluke od 14. lipnja 2017. kojom je izvršni direktor Frontexa, postupajući u svojstvu tijela ovlaštenog za sklapanje ugovorâ o radu, raskinuo ugovor o radu s tužiteljicom s učinkom po proteku otkaznog roka od osam mjeseci i, s druge strane, naknadu štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela zbog diskriminacije i psihičkog uznemiravanja koje joj je počinio Frontex i koje je kulminiralo odlukom o otkazu.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Karolini Romańskoj se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 200, 11. lipnja 2018.


title: predmet T-575/18: Rješenje Općeg suda od 9. rujna 2019. – Shore Capital International protiv EUIPO-a – Circle Imperium (The Inner Circle) („Žig Europske unije – Postupak podnošenja prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig The Inner Circle – Raniji verbalni žig Europske unije InnerCircle – Relativni razlog za odbijanje – Nepostojanje sličnosti usluga – Članak 8. stavak 1. točka (b)Uredbe (EU) 2017/1001 – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/14

      Rješenje Općeg suda od 9. rujna 2019. – Shore Capital International protiv EUIPO-a – Circle Imperium (The Inner Circle)
      (predmet T-575/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak podnošenja prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig The Inner Circle - Raniji verbalni žig Europske unije InnerCircle - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b)Uredbe (EU) 2017/1001 - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2019/C 363/21)
      Jezik postupka:engleski

         Stranke

         Tužitelj: Shore Capital International Ltd (Berlin, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: L. Rampini i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Circle Imperium BV (Amsterdam, Nizozemska)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. lipnja 2018. (predmet R 1402/2017-1) vezano za postupak podnošenja prigovora između društava Shore Capital International i Circle Imperium.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Shore Capital International Ltd se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 427, 26. 11. 2018.


title: predmet T-762/18 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. rujna 2019. – Athanasiadou i Soulantikas protiv Komisije (Privremena pravna zaštita – Financijske odredbe (proračun, financijski okvir, vlastita sredstva, borba protiv prijevara) – Izvršenje – Zahtjev za odgodu – Dopuštenost – Nepostojanje hitnosti)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/15

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 10. rujna 2019. – Athanasiadou i Soulantikas protiv Komisije
      (predmet T-762/18 R)
      (Privremena pravna zaštita - Financijske odredbe (proračun, financijski okvir, vlastita sredstva, borba protiv prijevara) - Izvršenje - Zahtjev za odgodu - Dopuštenost - Nepostojanje hitnosti)
      (2019/C 363/22)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Sofia Athanasiadou (Athènes, Grčka) Konstantinos Soulantikas (Athènes) (zastupnik: M. Lappa, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Katsimerou i A. Kyratsou, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 299. UFEU kojim se traži suspenzija izvršenja Odluke Komisije C(2017) 5883 final od 22. kolovoza 2017., platnog naloga od 30. listopada 2018., koji se nalazi na dnu naloga za izvršenje koji je donesen u skladu s Odlukom Komisije C(2017) 5883 final od 22. kolovoza 2017., i svih ostalih povezanih izvršivih akata.

         Izreka

                  1.

                     Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                     Sofia Athanasiadou i Konstantinos Soulantikas snose vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.


title: predmet T-209/19: Rješenje Općeg suda od 5. rujna 2019. – Giorgio Armani protiv EUIPO-a – Invicta Watch Company of America (GLYCINE) („Žig Europske unije – Postupak podnošenja prigovora – Povlačenje prijave za registraciju – Obustava postupka”)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/16

      Rješenje Općeg suda od 5. rujna 2019. – Giorgio Armani protiv EUIPO-a – Invicta Watch Company of America (GLYCINE)
      (predmet T-209/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak podnošenja prigovora - Povlačenje prijave za registraciju - Obustava postupka”)
      (2019/C 363/23)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Giorgio Armani SpA (Milano, Italija) (zastupnici: J. Rether i M. Kinkeldey, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Invicta Watch Company of America, Inc. (Hollywood, Florida, Sjedinjene Američke Države)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. veljače 2019. (predmet R 578/2018-4) vezano za postupak podnošenja prigovora između društva Giorgio Armani i društva Invicta Watch Company of America, Inc.

         Izreka

                  1.

                     Obustavlja se postupak povodom tužbe.

                  2.

                     Društvu Giorgio Armani SpA se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 182, 27. 5. 2019.


title: predmet T-388/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 1. srpnja 2019. – Puigdemont i Casamajó i Comín i Oliveres protiv Parlamenta (Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Europski parlament – Provjera ovlaštenja – Nepostojanje fumus boni juris)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/16

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 1. srpnja 2019. – Puigdemont i Casamajó i Comín i Oliveres protiv Parlamenta
      (predmet T-388/19 R)
      (Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Europski parlament - Provjera ovlaštenja - Nepostojanje fumus boni juris)
      (2019/C 363/24)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: C. Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgija) i A. Comín i Oliveres (Waterlo) (zastupnici: B. Bekaert, B. Emmerson, G. Boye i S. Bekaert, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Predmet

      Zahtjev podnesen na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a u cilju, kao prvo, obustave provedbe različitih odluka Europskog parlamenta donesenih kako bi se onemogućilo podnositeljima zahtjeva da zasjedaju u Parlamentu kao izabrani članovi i, kao drugo, nalaganja Parlamentu poduzimanja svih nužnih mjera, uključujući izjašnjavanje o povlasticama i imunitetima podnositelja zahtjeva, kako bi im se omogućilo zasjedanje u Parlamentu od 2. srpnja 2019.

         Izreka

                  1.

                     Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

                  2.

                     O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: predmet T-514/19: Tužba podnesena 18. srpnja 2019. – DI protiv ESB-a

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/18

      Tužba podnesena 18. srpnja 2019. – DI protiv ESB-a
      (predmet T-514/19)
      (2019/C 363/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: DI (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (ESB)

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi oduku Izvršnog odbora ESB-a od 7. svibnja 2019. kojom je u stegovnom postupku izrečen otkaz bez otkaznog roka;

                  —

                  poništi odluku Izvršnog odbora ESB-a od 25. lipnja 2019. kojom se odbija ponovno pokretanje stegovnog postupka nakon obustave kaznenog postupka;

                  —

                  posljedično, naloži njegovo vraćanje na posao s danom 11. svibnja 2019. sa svim povezanim financijskim pravima i uz primjereno obavještavanje javnosti kako bi se povratio njegov dobar ugled;

                  —

                  u svakom slučaju, naloži naknadu neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio, a koja je ex aequo et bono procijenjena na 20 000 eura;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe devet tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti donositelja pobijanih mjera.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. stavka 3. točke 2. Pravilnika o osoblju ESB-a. Navodi se da su stegovni postupci bili pokrenuti nakon što je nastupila zastara.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela da stegovni postupak s osnove kaznenog djela miruje do okončanja kaznenog postupka zajedno s povredom načela dobre uprave i dužne pažnje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Stegovni odbor prekoračio svoje zadaće. Navodi se da je povrijeđen članak 8. stavak 3. točka 7. Pravilnika o osoblju ESB-a zajedno s načelom nepristranosti kao što je navedeno u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi pretpostavke nedužnosti. Navodi se da je povrijeđen članak 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

                  7.

                  Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela da se stegovni postupci trebaju provesti u razumnom roku i povredi dužne pažnje.

                  8.

                  Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja

                  9.

                  Deveti tužbeni razlog, koji se temelji, podredno, na povredi načela proporcionalnosti.


title: predmet T-534/19: Tužba podnesena 26. srpnja 2019. – TestBioTech protiv Komisije

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/19

      Tužba podnesena 26. srpnja 2019. – TestBioTech protiv Komisije
      (predmet T-534/19)
      (2019/C 363/27)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: TestBioTech eV (München, Njemačka) (zastupnik: K. Smith, QC)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Komisije od 20. svibnja 2019. o odbijanju opoziva ili izmjene Provedbene odluke Komisije 2018/2046 od 19. prosinca 2018. (1);

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava jer je Komisija provela svoju ocjenu predmetnog kukuruza u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 641/2004 (2).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u znanstvenoj ocjeni.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija nezakonito propustila zahtijevati specifičan plan praćenja nakon stavljanja na tržište.

         (1)  Provedbena odluka Komisije (EU) 2018/2046 оd 19. prosinca 2018. o odobravanju stavljanja na tržište proizvoda koji sadržavaju genetski modificirani kukuruz MON 87427 × MON 89034 × 1507 × MON 88017 × 59122, ili se sastoje ili su proizvedeni od njega, i genetski modificirani kukuruz u kojem se kombiniraju dvije, tri ili četiri od pojedinačnih promjena MON 87427, MON 89034, 1507, MON 88017 i 59122, i o stavljanju izvan snage Odluke 2011/366/EU (priopćeno pod brojem dokumenta C(2018) 8238) (SL 2018., L 327, str. 70.)

         (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 641/2004 od 6. travnja 2004. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na zahtjeve za odobrenje nove genetski modificirane hrane i hrane za životinje, obavješćivanje o postojećim proizvodima te slučajnu ili tehnološki neizbježnu prisutnost genetski modificiranog materijala koji je pri procjeni rizika povoljno ocijenjen (SL 2004., L 102, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 38., str. 92.)


title: predmet T-569/19: Tužba podnesena 15. kolovoza 2019. – AlzChem Group protiv Komisije

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/19

      Tužba podnesena 15. kolovoza 2019. – AlzChem Group protiv Komisije
      (predmet T-569/19)
      (2019/C 363/28)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AlzChem Group AG (Trostberg, Njemačka) (zastupnici: A. Borsos i J. Guerrero Pérez, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi tužbu dopuštenom i osnovanom;

                  —

                  poništi Odluku C(2019)5602 glavnog tajnika Europske Komisije u skladu s člankom 4. Provedbenih pravila za Uredbu (EZ) br. 1049/2001 (1), od 22. srpnja 2019., kao odgovor na zahtjev br. GESTDEM 2019/2311; i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i očitoj pogrešci u ocjeni u odnosu na primjenu određenih izuzeća od općeg pravila na odobravanje pristupa dokumentima, u kontekstu spornih činjenica:

                              —

                              zahtjev se ne odnosi ni na jedan spis ili istražni dokument te se stoga ne odnosi niti utječe na svrhu istraga (članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe (EZ) br. 1049/2001) ili na Komisijin postupak odlučivanja (članak 4. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001);

                              —

                              ne bi trebalo odbiti zahtjev na temelju zaštite svrhe istraga (članak 4. stavak 2. treća alineja Uredbe (EZ) br. 1049/2001) ili zaštite Komisijina postupka odlučivanja (članak 4. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1049/2001);

                              —

                              zahtjev se ne odnosi ni na kakve informacije ili podatke od poslovnog interesa koje bi trebalo štititi (članak 4. stavak 2. prva alineja, Uredbe (EZ) br. 1049/2001);

                              —

                              pobijana odluka na diskriminatorni način primjenjuje izuzeća od otkrivanja, s obzirom na to da ih nadjačavaju Komisijina djelovanja i postupanje u drugim sličnim situacijama, što je zabranjeno pravom Unije;

                              —

                              primjenu bilo kojeg izuzeća od otkrivanja nadjačava prevladavajući javni interes za otkrivanjem kako bi se osigurao djelotvorni sudski nadzor (članak 47. Povelje o temeljnim pravima).

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nenavođenju razloga za odbijanje pristupa verziji koja nije povjerljiva, djelomičnog pristupa ili pristupa dokumentima iz Komisijinih prostorija u skladu s člankom 4. stavkom 6. i člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1049/2001.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


title: predmet T-578/19: Tužba podnesena 21. kolovoza 2019. – Sophia Group protiv Parlamenta

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/20

      Tužba podnesena 21. kolovoza 2019. – Sophia Group protiv Parlamenta
      (predmet T-578/19)
      (2019/C 363/29)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgija) (zastupnici: Y. Schneider i C.-H. de la Vallée Poussin, odvjetnici)

         Tuženik: Europski parlament

         Zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  ovaj zahtjev za poništenje proglasi dopuštenim i osnovanim;

                  —

                  posljedično, proglasi ništavom odluku Europskog parlamenta o dodjeli 1. grupe ugovora za pružanje buildings Helpdesk usluga (Poziv za nadmetanje br.o06A0010/2019/M011) društvu S.A. Computer Ressources International sa sjedištem na adresi rue de l’Industrie 11, 8399 Windhof, Luxembourg;

                  —

                  ako je potrebno, poništi:

                              —

                              odluku Parlamenta od nepoznatog datuma o potpisivanju ugovora vezano za 1. grupu ugovora za pružanje buildings Helpdesk usluga (Poziv za nadmetanje br.o06A0010/2019/M011);

                              —

                              ugovor sklopljen s uspješnim ponuditeljem odabranim za 1. grupu ugovora za pružanje buildings Helpdesk usluga (Poziv za nadmetanje br. 06A0010/2019/M011);

                  —

                  naloži Europskom parlamentu snošenje troškova postupka u cijelosti uključujući snošenje sudskih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 160., 167. i točaka 16.3, 18.2 i 21.1 Priloga I Uredbe (EZ) br. 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluka br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, na prekoračenju ovlasti i očitoj pogrešci u ocjeni, na povredi općih načela tržišnog natjecanja, transparentnosti, proporcionalnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije u području javne nabave. U okviru ovog prvog tužbenog razloga, tužitelj smatra da su određeni kriteriji dodjele na temelju kojih je izabran uspješni ponuditelj vezani za kvalitativni odabir, a ne za dodjelu, s obzirom na to da su kriteriji odabira strogo vezani za procjenu natjecatelja ili ponuditelja, a kriteriji za dodjelu strogo vezani za procjenu ponuda te moraju omogućiti identifikaciju ekonomski najpovoljnije ponude.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 160., 167. i točke 18.2 Priloga I gore navedenoj Uredbi br. 2018/1046 na prekoračenju ovlasti i očitoj pogrešci u ocjeni, na povredi općih načela tržišnog natjecanja, transparentnosti, proporcionalnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije u području javne nabave, u pogledu pojedinih kriterija na temelju kojih je izabran uspješni ponuditelj 1. grupe koji nisu povezani s predmetom ugovora i koji su, najblaže rečeno, nejasni i neprecizni s obzirom na to da kriteriji za dodjelu moraju omogućiti identifikaciju ekonomski najpovoljnije ponude, biti u vezi i odnosu proporcionalnosti s predmetom ugovora ili grupom na koju se odnose, biti jasni i precizni te ne smiju ostaviti bezuvjetnu slobodu izbora za dodjelu ugovora.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 160., 167. i točaka 18.2 i 18.4 Priloga I gore navedenoj Uredbi br. 2018/1046, na prekoračenju ovlasti i očitoj pogrešci u ocjeni, na povredi općih načela tržišnog natjecanja, transparentnosti, proporcionalnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije u području javne nabave, u pogledu uputa u natječajnoj specifikaciji koje su od ponuditelja tražile da opravdaju svoju tehničku i profesionalnu sposobnost za ispunjenje 1. grupe, a koje nisu u vezi s predmetom javne nabave, nisu proporcionalne te su nejasne i neprecizne. Tužitelj ističe da kriteriji za odabir moraju biti jasni i precizni te povezani i proporcionalni s predmetom javne nabave kako ne bi narušili tržišno natjecanje.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a, članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članaka 170. i točaka 18.6, 30.2 i 31.1 Priloga I gore navedenoj Uredbi br. 2018/1046, na bitnoj povredi postupka, povredi općih načela Zajednice, transparentnosti, tržišnog natjecanja i jednakog postupanja, načela obrazlaganja akata institucija Europske unije, prekoračenju ovlasti i povredi načela dobre uprave. Ove povrede su počinjene ako su ocjene dodijeljene tužiteljevoj ponudi i one dodijeljene uspješnom ponuditelju ugovora vezano za devet kriterija ocjene „kvalitete” neutemeljene i/ili su popraćene samo nejasnim i nepreciznim komentarima, s obzirom na to da svaka odluka o dodjeli ugovora mora biti utemeljena i dopustiti ponuditeljima da saznaju konkretne i precizne objektivne razloge koji opravdavaju svaku od ocjena dodijeljenih različitim ponudama te mora navoditi prednosti i nedostatke svake od podnesenih ponuda u pogledu kriterija objavljenih u natječajnoj specifikaciji.


title: predmet T-585/19: Tužba podnesena 23. kolovoza 2019. – EJ protiv EIB-a

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/22

      Tužba podnesena 23. kolovoza 2019. – EJ protiv EIB-a
      (predmet T-585/19)
      (2019/C 363/30)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: EJ (zastupnici: L. Levi i A. Blot, odvjetnici)

         Tuženik: Europska investicijska banka

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  proglasi ovu tužbu dopuštenom i osnovanom

            i da posljedično:

                  —

                  poništi odluku od 16. veljače 2018. kojom se ograničava retroaktivno korištenje naknade troškova za prijevoz tužiteljice nastalih zbog teške bolesti kćeri tužiteljice na 18 mjeseci i odluke od 23. ožujka 2018. kojom se ograničava retroaktivno korištenje dvostruke naknade za uzdržavano dijete na 5 godina;

                  —

                  prema potrebi, poništi odluku od 14. svibnja 2019. kojom se potvrđuju navedene odluke;

                  —

                  naknadi tako pretrpljenu imovinsku i neimovinsku štetu;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje svih troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 2.2.3 administrativnih odredbi i članka 1. uvjeta naknade zdravstvenog osiguranja i očite pogreške u ocjeni.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužne pažnje i načela dobrog upravljanja.
                  Tužiteljica također zahtijeva da se tuženici naloži plaćanje dvostruke naknade za uzdržavano dijete za vremensko razdoblje od 1. rujna 2007. do 31. svibnja 2012. te na plaćanje troškova za prijevoz nastalih zbog teške bolesti kćeri tužiteljice u trajanju od 1. rujna 2007. do 18 veljače 2018., a koji dugovani iznosi trebaju biti uvećani za iznos zatezne kamate izračunate po stopi Europske središnje banke uvećanoj za 2 postotna poena. Naposljetku, tužiteljica zahtijeva naknadu neimovinske štete procijenjene na 2 000 eura.


title: predmet T-586/19: Tužba podnesena 26. kolovoza 2019. – PL protiv Komisije

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/23

      Tužba podnesena 26. kolovoza 2019. – PL protiv Komisije
      (predmet T-586/19)
      (2019/C 363/31)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PL (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi odluku Komisije od 12. prosinca 2018. kojom se utvrđuje tužiteljev IRK 2017.;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe protiv odluke Komisije kojom ona utvrđuje svoje izvješće o razvoju tužiteljeve karijere za 2017. godinu (IRK 2017.), tužitelj navodi tri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 22.a i 22.b Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik) i povredi obveze dužne pažnje glavnog direktora Opće uprave za ljudske resurse.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima kojime je priznato pravo na dobru upravu i posebno pravo na to da se predmeti obrade nepristrano, pravično i u razumnom roku.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi općih provedbenih odredaba članka 43. Pravilnika, povredi obveze obrazlaganja kao i povredi prava obrane.


title: predmet T-587/19: Tužba podnesena 26. kolovoza 2019. – Frutas Tono protiv EUIPO-a - Agrocazalla (Marién)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/24

      Tužba podnesena 26. kolovoza 2019. – Frutas Tono protiv EUIPO-a - Agrocazalla (Marién)
      (predmet T-587/19)
      (2019/C 363/32)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

         Stranke

         Tužitelj: Frutas Tono, SL (Benifairo de la Valldigna, Španjolska) (zastupnik: A. Cañizares Doménech, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Agrocazalla, SL (Lorca, Španjolska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Marién – prijava za registraciju br. 15 146 021

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. lipnja 2019. u predmetu R 171/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku i, posljedično, njegovu osudu na snošenje troškova pred Odjelom za prigovore i žalbenim vijećem te da umjesto navedenog donese drugu odluku kojom se obustavlja postupak pred EUIPO-om dok se taj ured ne očituje o zahtjevu za proglašenje ništavim suprotstavljenog žiga ili da, podredno,

                  —

                  ako u vrijeme donošenja presude ovog suda EUIPO već proglasi ništavost suprotstavljenog žiga, također poništi odluku žalbenog vijeća jer ono nije primjereno analiziralo utjecaj [zahtjeva za proglašenje ništavosti] na kompatibilnost registracije suprotstavljenih žigova pa je po službenoj dužnosti trebalo obustaviti postupak koji se pred njim vodio ili da, podredno,

                  —

                  u protivnom proglasi nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu između suprotstavljenih žigova zbog svih prethodno navedenih razloga te da

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Pravo prvenstva nositelja pobijanog žiga nad španjolskim nacionalnim žigovima 1798380 MARIEN (prijavljen 12. siječnja 1994. za razred 39.), 1800302 MARIEN (prijavljen 25. siječnja 1994. za razred 35.) i 2222325 MARIEN (prijavljen 23. ožujka 1999. za razred 31.);

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001.


title: predmet T-591/19: Tužba podnesena 28. kolovoza 2019. – Healios protiv EUIPO-a - Helios Kliniken (Healios)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/25

      Tužba podnesena 28. kolovoza 2019. – Healios protiv EUIPO-a - Helios Kliniken (Healios)
      (predmet T-591/19)
      (2019/C 363/33)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Healios KK (Tokio, Japan) (zastupnik: P. Venohr, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Helios Kliniken GmbH (Berlin, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Healios – prijava za registraciju br. 14 267 041

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 12. lipnja 2019. u predmetu R 341/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku u djelu u kojem je žalba bila dopuštena i pobijana prijava odbijena;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Nisu pruženi dostatni dokazi stvarne uporabe, pogotovo za „medicinske i bakteriološke usluge”;

                  —

                  Sličnost roba i usluga ne postoji ili je mala, pogotovo pri uspoređivanju medicinskih i bakterioloških usluga u razredu 5;

                  —

                  Grafički element i percepcija relevantne javnosti nisu bili dostatno ocijenjeni.


title: predmet T-593/19: Tužba podnesena 30. kolovoza 2019. – Cipar protiv EUIPO-a - Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

text:
               28.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/25

      Tužba podnesena 30. kolovoza 2019. – Cipar protiv EUIPO-a - Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (predmet T-593/19)
      (2019/C 363/34)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Fontana Food AB (Tyresö, Švedska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije GRILLOUMI BURGER – prijava za registraciju br. 15 963 283

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. lipnja 2019. u predmetu R 1297/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja za poništenje.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  Povreda članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.