title: Predmet C-411/15 P: Žalba koju je 27. srpnja 2015. podnio Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 20. svibnja 2015. u predmetu T-456/10, Timab Industries i CFPR protiv Komisije

text:
               28.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/19

         Žalba koju je 27. srpnja 2015. podnio Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 20. svibnja 2015. u predmetu T-456/10, Timab Industries i CFPR protiv Komisije
   (Predmet C-411/15 P)
   (2015/C 320/27)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žalitelji: Timab Industries i Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (zastupnik: N. Lenoir, avocate)

      Druga stranka u postupku: Europska komisija

      Stranke od Suda zahtijevaju da:

               —

               ukine presudu Općeg suda od 20. svibnja 2015. donesenu u predmetu T-456/10;

               —

               vrati predmet na ponovno suđenje Općem sudu radi smanjenja na odgovarajući način iznosa novčane kazne;

               —

               podredno, utvrdi da je Opći sud povrijedio pravo na pravično suđenje zbog nerazumno dugog trajanja sudskog postupka;

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog svojoj žalbi, žalitelji ističu pet žalbenih razloga za ukidanje presude.
   Kao prvo, Opći sud nije poštovao pravila o teretu dokazivanja te je povrijedio prava na obranu time što je smatrao da je na žaliteljima da, u postupku nagodbe, dokažu da prije 1993.godine nisu sudjelovali u zabranjenom sporazumu.
   Kao drugo, žalitelji prigovaraju Općem sudu da je povrijedio privilegij protiv samooptuživanja kao i prava na obranu. Opći sud nije primijenio svoju neograničenu nadležnost time što nije provjerio Komisijinu obvezu pružanja dokaza u prilog njezinoj kvalifikaciji navodnih „priznanja” žalitelja, a ta je kvalifikacija imala značajan utjecaj na određivanje iznosa novčane kazne.
   Kao treće, Opći sud nije poštovao opseg svoje neograničene nadležnosti time što je priznanje Komisije, nakon povlačenja žalitelja iz postupka nagodbe, da žalitelji nisu sudjelovali u zabranjenom sporazumu između 1978. i 1992., smatrao „novim elementima” kako bi opravdao izricanje znatno povećane novčane kazne za povredu koja je bitno manje trajala.
   Kao četvrto, Opći sud nije poštovao svoju neograničenu nadležnost, njegova presuda sadržava kontradiktorno obrazloženje, počinio je pogreške koje se tiču prava prilikom primjene postupka nagodbe te je povrijedio načelo legitimnih očekivanja i jednakosti postupanja time što je potvrdio gotovo potpuno ukidanje smanjenja za suradnju dodijeljenih tijekom postupka nagodbe, što žalitelji nisu razumno mogli predvidjeti u takvim razmjerima.
   Naposljetku, žalitelji prigovaraju Općem sudu da nije poštovao svoju neograničenu nadležnost te da je povrijedio načelo jednakosti postupanja i individualizacije kazne.
   Podredno, žalitelji od Suda naposljetku zahtijevaju da utvrdi da Opći sud nije poštovao pravo na pravičan postupak time što je povrijedio članak 47. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 6. stavak 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava, zbog nerazumno dugog trajanja postupka.


title: Predmet T-514/13: Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2015. – AgriCapital protiv OHIM-a – agri.capital (AGRI.CAPITAL) („Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice AGRI.CAPITAL — Raniji žigovi Zajednice AgriCapital i AGRICAPITAL — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje sličnosti usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               20.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 236/36

         Presuda Općeg suda od 10. lipnja 2015. – AgriCapital protiv OHIM-a – agri.capital (AGRI.CAPITAL)
   (Predmet T-514/13) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Zajednice AGRI.CAPITAL - Raniji žigovi Zajednice AgriCapital i AGRICAPITAL - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje sličnosti usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 236/47)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: AgriCapital Corp. (New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: P. Meyer i M. Gramsch, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: agri.capital GmbH (Münster, Njemačka) (zastupnik: A. Nordemann-Schiffel, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća OHIM-a od 10. srpnja 2013. (predmet R 2236/2012-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između AgriCapital Corp. i agri.capital GmbH.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvu AgriCapital Corp. nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 352, 30.11.2013.


title: Predmet C-250/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Air France – KLM protiv Ministère des finances et des comptes publics

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/18

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2014. uputio Conseil d'État (Francuska) – Air France – KLM protiv Ministère des finances et des comptes publics
   (Predmet C-250/14)
   2014/C 253/24
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Air France – KLM

      Tuženik: Ministère des finances et des comptes publics

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li odredbe članka 2. stavka 1. i članka 10. stavka 2. Direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. (1) tumačiti na način da se izdavanje karte može izjednačiti sa stvarnim izvršenjem usluge prijevoza i da iznosi koje zrakoplovna kompanija zadrži kad nositelj avionske karte ne upotrijebi svoju kartu i kad ona postane nevažeća, podliježu porezu na dodanu vrijednost?

               2.

               U tom slučaju, treba li porez koji je naplaćen biti plaćen poreznoj vlasti u trenutku primitka cijene, iako je moguće da zbog klijenta ne dođe do putovanja?

      (1)  Šesta direktiva Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL L 145, str. 1.).


title: Predmet T-423/14: Tužba podnesena 6. lipnja 2014. – Larko protiv Komisije

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/48

         Tužba podnesena 6. lipnja 2014. – Larko protiv Komisije
   (Predmet T-423/14)
   2014/C 292/59
   Jezik postupka: grčki

      Stranke

      Tužitelj: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki A.E. (Atena, Grčka) (zastupnici: I. Drillerakis, E. Triantafillou, G. Psaroudakis, E. Rantos, N. Korogiannakis, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               u cijelosti usvoji ovaj tužbeni zahtjev,

               —

               poništi odluku Komisije od 27. ožujka 2014. [SG-Greffe(2014) D/4621/28/03/2014] vezano uz državnu potporu koju je Helenska Republika izvršila u korist tužitelja (br. SA.34572 (2013/C) (ranije 2013/NN),

               —

               naloži povrat s kamatama bilo kojeg iznosa koji je eventualno izravno ili neizravno „povučen” od tužitelja provedbom pobijane odluke, i

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova postupka tužitelja.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               U okviru prvog tužbenog razloga ističe se da je tuženik povrijedio članak 107. stavak 1. i članak 296. UFEU-a jer (a) se mjere potpore br. 2, 3, 4 i 6 ne mogu smatrati državnim potporama u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a i (b) čak ni pod pretpostavkom da se neka od mjera potpore br. 2, 3, 4 i 6 može smatrati državnom potporom u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, takva mjera je spojiva s unutarnjim tržištem sukladno članku 107. stavku 3. UFEU-a.

               2.

               Drugi tužbeni razlog tiče se pogrešne i neopravdane primjene kriterija obavješćivanja propisanih za državne potpore i povrede načela proporcionalnosti u pogledu kvalificiranja mjera br. 2, 4 i 6 kao državnih potpora i u pogledu kvantifikacije državne potpore.

               3.

               Treći tužbeni razlog tiče se nedostatka u obrazloženju i povrede načela dobre uprave s obzirom na to da u obrazloženju mjera br. 3, 4 i 6 nije uzeta u obzir šteta koju su tužitelju uzrokovale izvanredne okolnosti iz 2009., što ispunjava uvjete za primjenu članka 107. stavka 2. točke (b) UFEU-a.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog tiče se nedostatka u obrazloženju i povrede načela dobre uprave jer se posljedice grčke gospodarske krize i posljedični prekid plaćanja dugovnja koje je grčka država imala prema tužitelju nisu smatrali izvanrednim događajem u smislu članka 107. stavka 2. točke (b) UFEU-a.

               5.

               Peti tužbeni razlog za poništenje temelji se na pogreškama sadržanim u odjeljku 4.5 i u izreci pobijane odluke u pogledu iznosa koje je potrebno vratiti: povredi članka 108. stavka 3. UFEU-a i članka 14. Uredbe br. 659/1999, nedostatku u obrazloženju, povredi načela proporcionalnosti, povredi prava vlasništva i kaznenoj prirodi naloga za povrat.


title: Predmet T-121/13: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2015. – Oil Pension Fund Investment Company protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana u cilju sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Obveza obrazlaganja — Prava obrane — Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu — Očita pogreška u ocjeni — Proporcionalnost — Pravo vlasništva — Promjena učinaka u vrijeme poništenja”)

text:
               9.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 371/21

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2015. – Oil Pension Fund Investment Company protiv Vijeća
   (Predmet T-121/13) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana u cilju sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Obveza obrazlaganja - Prava obrane - Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu - Očita pogreška u ocjeni - Proporcionalnost - Pravo vlasništva - Promjena učinaka u vrijeme poništenja”))
   (2015/C 371/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Oil Pension Fund Investment Company (Teheran, Iran) (zastupnik: K. Kleinschmidt, odvjetnik)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i J.-P. Hix, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Odluke Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 71.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 207.), kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 201.), u mjeri u kojoj se ti akti odnose na tužitelja.

      Izreka

               1.

               Poništava se Odluka Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana u mjeri u kojoj je naziv Oil Pension Fund Investment Company uvršten na popis u Prilogu II. Odluci Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP.

               2.

               Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana u mjeri u kojoj je naziv Oil Pension Fund Investment Company uvršten na popis u Prilogu IX. Uredbi Vijeća (EU) br. 267/2012 od 23. ožujka 2012. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 961/2010.

               3.

               Zadržavaju se učinci Odluke 2012/829 i Provedbene uredbe br. 1264/2012 u odnosu na Oil Pension Fund Investment Company, sve do dana isteka roka za žalbu iz članka 56. stavka prvog Statuta Suda Europske unije, odnosno, u slučaju podnošenja žalbe u tom roku, do odbijanja žalbe.

               4.

               Nalaže se Vijeću Europske unije snošenje vlastitih troškova i troškova koje zahtijeva Oil Pension Fund Investment Company.

      (1)  SL C 129, 4. 5. 2013.


title: Predmet C-310/14: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. lipnja 2014. uputio Helsingin hovioikeus (Finska) – Nike European Operations Netherlands BV protiv Sportland Oy:n konkurssipesä

text:
               1.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 292/19

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. lipnja 2014. uputio Helsingin hovioikeus (Finska) – Nike European Operations Netherlands BV protiv Sportland Oy:n konkurssipesä
   (Predmet C-310/14)
   2014/C 292/24
   Jezik postupka: finski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Helsingin hovioikeus

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Nike European Operations Netherlands BV

      Tuženik: Sportland Oy u stečaju

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 13. Uredbe o stečajnom postupku (1) tumačiti tako da izraz „u tom se slučaju te radnje” znači da pravnu radnju s obzirom na sve okolnosti slučaja nije moguće pobijati?

               2.

               U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i pozivanja protivnika pobijanja na zakonsku odredbu u smislu članka 13. prve alineje prema kojoj se plaćanje dospjelog duga može pobijati samo pod tamo propisanim okolnostima, a koje nisu navedene u tužbi podnesenoj na temelju prava države stečajnog postupka:

                           (i)

                           postoje li razlozi koji zabranjuju da se članak 13. tumači tako da stranka koja pobija radnju mora istaknuti te okolnosti nakon što je saznala za tu zakonsku odredbu ako prema nacionalnom pravu države članice u kojoj je otvoren stečajni postupak mora iznijeti sve okolnosti na kojima temelji tužbu za pobijanje, ili

                           (ii)

                           protivnik pobijanja mora dokazati da te okolnosti ne postoje i pobijanje stoga nije moguće prema odredbi o kojoj je riječ, a da se osoba koja pobija radnju pritom ne mora posebno pozivati na te okolnosti?

               3.

               Neovisno o odgovoru na pitanje 2. (i): Treba li članak 13. tumačiti tako

                           (i)

                           da je na protivniku pobijanja teret dokazivanja da okolnosti koje su navedene u zakonskoj odredbi ne postoje u konkretnom slučaju, ili

                           (ii)

                           da se teret dokazivanja postojanja ovih okolnosti može odrediti prema pravu primjenjivom na pravnu radnju države članice različite od one u kojoj je pokrenut postupak koje propisuje da je teret dokazivanja na osobi koja pobija radnju, ili

                           (iii)

                           da se članak 13. može tumačiti i tako da je ovo pitanje tereta dokazivanja uređeno nacionalnim propisima države suda?

               4.

               Treba li članak 13. tumačiti tako da izreka „se […] te radnje ni na koji način ne smiju pobijati” pored zakonskih odredaba stečajnog prava kojem ta radnja podliježe obuhvaća i opće propise i načela toga prava koji su primjenjivi na tu radnju?

               5.

               U slučaju potvrdnog odgovora na pitanje 4.:

                           (i)

                           Treba li članak 13. tumačiti tako da protivnik pobijanja za to mora dokazati da pravo u smislu članka 13. ne sadrži nikakva opća ili druga pravila ili načela prema kojima je moguće pobijanje na temelju izloženih činjenica

                           (ii)

                           može li sud u skladu s člankom 13., ako smatra da je protivnik pobijanja to dovoljno izložio, od druge stranke zahtijevati dokaz o postojanju odredbe ili načela stečajnog prava ili općeg prava države članice različite od one u kojoj je otvoren postupak u smislu članka 13. primjenjivog na radnju prema kojem je pobijanje ipak moguće?

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku (SL L 160, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.).


title: Spojeni predmeti C-347/13 i C-353/13: Rješenje predsjednika Suda od 24. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Rüsselsheim – Njemačka) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13), Hjördis Hein (C-353/13) protiv Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/24

         Rješenje predsjednika Suda od 24. veljače 2014. (zahtjev za prethodnu odluku Amtsgericht Rüsselsheim – Njemačka) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13), Hjördis Hein (C-353/13) protiv Condor Flugdienst GmbH
   (Spojeni predmeti C-347/13 i C-353/13) (1)

   2014/C 184/39
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet T-100/15: Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Dextro Energy protiv Komisije („Zaštita potrošača — Uredba (EZ) br. 1924/2006 — Zdravstvene tvrdnje navedene na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od bolesti te na razvoj i zdravlje djece — Uskraćivanje odobrenja za određene tvrdnje unatoč pozitivnom mišljenju EFSA-e — Proporcionalnost — Jednako postupanje — Obveza obrazlaganja”)

text:
               2.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 156/41

         Presuda Općeg suda od 16. ožujka 2016. – Dextro Energy protiv Komisije
   (Predmet T-100/15) (1)

   ((„Zaštita potrošača - Uredba (EZ) br. 1924/2006 - Zdravstvene tvrdnje navedene na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od bolesti te na razvoj i zdravlje djece - Uskraćivanje odobrenja za određene tvrdnje unatoč pozitivnom mišljenju EFSA-e - Proporcionalnost - Jednako postupanje - Obveza obrazlaganja”))
   (2016/C 156/54)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Dextro Energy GmbH & Co. KG (Krefeld, Njemačka) (zastupnici: M. Hagenmeyer i T. Teufer, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnik: S. Grünheid, agent)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Uredbe Komisije (EU) 2015/8 od 6. siječnja 2015. o uskraćivanju odobrenja za određene zdravstvene tvrdnje navedene na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od bolesti te na razvoj i zdravlje djece (SL L 3, str. 6.).

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Dextro Energy GmbH & Co. KG nalaže se snošenje troškova.

      (1)  SL C 155, 11. 5. 2015.


title: Predmet T-417/14: Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – Afar 4 protiv Komisije

text:
               4.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 253/55

         Tužba podnesena 12. lipnja 2014. – Afar 4 protiv Komisije
   (Predmet T-417/14)
   2014/C 253/73
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Afar 4, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnik: A. López Gómez, abogado)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               podredno, poništi odluku u mjeri u kojoj Komisija skup poreznih mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolsku sustav financijskog leasinga (SEAF), kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao jedini korisnici tih navodnih potpora i istovremeno kao isključivi adresati njihovog povrata;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava EU, nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora sklopljenih između ulagača i drugih pravnih subjekata, u cijelosti ili na način koji ograničava utjecaj na rentabilnost operacija, i

               —

               naloži Komisiji snošenje svih troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-401/14, Duro Felguera SA protiv Komisije.


title: Predmet F-139/15: Tužba podnesena 3. studenoga 2015. – ZZ protiv Odbora regija

text:
               11.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 7/38

         Tužba podnesena 3. studenoga 2015. – ZZ protiv Odbora regija
   (Predmet F-139/15)
   (2016/C 007/52)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: ZZ (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

      Tuženik: Odbor regija Europske unije

      Predmet i opis spora

   Poništenje odluke Odbora regija kojom je on odbio priznati da je tužiteljeva invalidnost profesionalne naravi kao i zahtjev za naknadu navodne neimovinske štete.

      Tužbeni zahtjev tužitelja

               —

               Poništiti odluku Predsjedništva Odbora regija od 2. prosinca 2014. koja je dostavljena 6. siječnja 2015. u mjeri u kojoj ona, prihvaćajući zaključke komisije za invalidnost, odbija priznati da je tužiteljeva invalidnost profesionalne naravi u smislu članka 78. stavka 5. Pravilnika o osoblju,

               —

               poništiti odluku Odbora regija od 24. srpnja 2015., dostavljenu 27. srpnja 2015., kojom se odbija tužiteljeva žalba,

               —

               naložiti Odboru regija plaćanje iznosa od 25 000 eura s naslova naknade za neimovinsku štetu,

               —

               naložiti Odboru regija snošenje svih troškova.


title: Predmet T-450/11: Presuda Općeg suda od 11. rujna 2014. – Galileo International Technology protiv OHIM-a – ESA et Commission (GALILEO) ( „Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava figurativnog žiga Zajednice GALILEO — Raniji verbalni žigovi Zajednice GALILEO — Relativni razlog za odbijanje — Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Nepostojanje sličnosti između predmetnih proizvoda i usluga” )

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/8

         Presuda Općeg suda od 11. rujna 2014. – Galileo International Technology protiv OHIM-a – ESA et Commission (GALILEO)
   (Predmet T-450/11) (1)

   ((„Žig Zajednice - Postupak povodom prigovora - Prijava figurativnog žiga Zajednice GALILEO - Raniji verbalni žigovi Zajednice GALILEO - Relativni razlog za odbijanje - Nepostojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Nepostojanje sličnosti između predmetnih proizvoda i usluga”))
   2014/C 380/09
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (zastupnici: S. Malynicz, barrister, M. Blair i K. Gilbert, solicitors)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnik: P. Geroulakos, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem OHIM-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Europska komisija (zastupnici: J. Samnada i F. Wilman, agenti); i Europska svemirska agencija (ESA) (Pariz, Francuska) (zastupnik: M. Buydens, odvjetnik)

      Predmet

   Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 14. travnja 2011. (predmet R 1423/2005-1) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između Galileo International Technology LLC i Europske unije.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Galileo International Technology LLC, osim svojih troškova, snosi i troškove OHIM-a.

               3.

               Europska komisija i Europska svemirska agencija snose vlastite troškove.

      (1)  SL C 298, 8.10.2011.


title: Predmet C-343/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2015. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – J. Klinkenberg protiv Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. srpnja 2015. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – J. Klinkenberg protiv Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Predmet C-343/15)
   (2015/C 311/36)
   Jezik postupka: nizozemski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Centrale Raad van Beroep

      Stranke glavnog postupka

      Žalitelj: J. Klinkenberg

      Druga stranka u žalbenom postupku: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li članak 1. Direktive 1999/63/EZ (1) i članak 1. stavak 1. Priloga („Europski sporazum o organizaciji radnog vremena pomoraca”) tumačiti na način da se ta direktiva i taj sporazum primjenjuju na državnog službenika koji obavlja djelatnost kod državnog brodovlasnika i dio je posade broda kojim se provodi nadzor ribolova?

               2.

               U slučaju negativnog odgovora na prvo pitanje: treba li članak 2. Direktive 89/391/EEZ (2), članak 1. stavak 3. i članak 2. točke 1. i 2. Direktive 93/104/EZ (3) te članak 1. stavak 3. i članak 2. točke 1. i 2. Direktive 2003/88/EZ (4) tumačiti na način da se direktive 93/104/EZ i 2003/88/EZ primjenjuju na državnog službenika navedenog u prvom pitanju?

               3.

               Treba li članke 3., 5. i 6. Direktive 93/104/EZ te članke 3., 5. i 6. Direktive 2003/88/EZ tumačiti na način da se protive zakonodavstvu države članice prema kojem se sati u kojima službenik naveden u prvom pitanju tijekom vožnje ne obavlja nikakvu djelatnost ali je dužan biti u stanju pripravnosti kako bi po pozivu mogao obavljati djelatnost radi otklanjanja smetnji u strojarnici smatraju odmorom?

               4.

               Treba li članke 3., 5. i 6. Direktive 93/104/EZ te članke 3., 5. i 6. Direktive 2003/88/EZ tumačiti na način da se protive zakonodavstvu države članice prema kojem se sati u kojima službenik naveden u prvom pitanju tijekom vožnje ne obavlja nikakvu djelatnost ali je na uputu kapetana dužan obavljati djelatnost ako je to potrebno u vezi s neposrednom sigurnosti broda, osoba na brodu, tereta ili okoliša ili radi pružanja pomoći drugim brodovima ili osobama u nevolji na moru smatraju odmorom?

      (1)  Direktiva Vijeća od 21. lipnja 1999. o Sporazumu o organizaciji radnog vremena pomoraca koji su sklopili Udruženje brodovlasnika Europske zajednice (ECSA) i Savez sindikata transportnih radnika u Europskoj uniji (FST) (SL L 167, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 223.)

      (2)  Direktiva Vijeća od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (SL L 183, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 50.)

      (3)  Direktiva Vijeća od 23. studenoga 1993. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 307, str. 18.).

      (4)  Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)


title: Predmet T-729/14: Rješenje Općeg suda od 30. lipnja 2015. – PAN Europe i Unaapi protiv Komisije

text:
               21.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 311/61

         Rješenje Općeg suda od 30. lipnja 2015. – PAN Europe i Unaapi protiv Komisije
   (Predmet T-729/14) (1)

   (2015/C 311/70)
   Jezik postupka: engleski
   Predsjednik sedmog vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 7, 12. 1. 2015.


title: Predmet T-303/13: Tužba podnesena 4. lipnja 2013. — Miettinen protiv Vijeća

text:
               27.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 215/9

         Tužba podnesena 4. lipnja 2013. — Miettinen protiv Vijeća
   (Predmet T-303/13)
   2013/C 215/26

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-354/14: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Cluj – Rumunjska) – SC Capoda Import-Export SRL protiv Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan (Zahtjev za prethodnu odluku — Mjere s istovrsnim učinkom — Proizvodi u slobodnom prometu u Njemačkoj — Proizvodi podvrgnuti provjeri homologacijom u Rumunjskoj — Certifikat o sukladnosti koji je izdao distributer iz druge države članice — Certifikat koji se smatra nedovoljnim za slobodno stavljanje proizvoda na tržište — Načelo uzajamnog priznavanja — Djelomična nedopuštenost)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/9

         Presuda Suda (sedmo vijeće) od 6. listopada 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Cluj – Rumunjska) – SC Capoda Import-Export SRL protiv Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan
   (Predmet C-354/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Mjere s istovrsnim učinkom - Proizvodi u slobodnom prometu u Njemačkoj - Proizvodi podvrgnuti provjeri homologacijom u Rumunjskoj - Certifikat o sukladnosti koji je izdao distributer iz druge države članice - Certifikat koji se smatra nedovoljnim za slobodno stavljanje proizvoda na tržište - Načelo uzajamnog priznavanja - Djelomična nedopuštenost))
   (2015/C 389/10)
   Jezik postupka: rumunjski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunalul Cluj

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: SC Capoda Import-Export SRL

      Tuženici: Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan

      Izreka

               1.

               Članak 34. UFEU-a i članak 31. stavke 1. i 12. Direktive 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) treba tumačiti na način da se ne protive nacionalnom propisu poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji stavljanje na tržište u državi članici novih rezervnih dijelova za cestovna vozila – u predmetnom slučaju crpki za vodi i filtara goriva – uvjetuje primjenom postupka potvrđivanja ili homologacije u toj državi članici, pod uvjetom da taj propis osim toga predviđa iznimke koje mogu osigurati da su iz toga izuzeti proizvodi koji su zakonito proizvedeni i stavljeni na tržište u drugim državama članicama ili, ako to nije tako, da dijelovi o kojim je riječ mogu predstavljati značajan rizik za ispravno djelovanje sustava koji su bitni za sigurnost vozila ili njegovu učinkovitost i da je taj postupak homologacije ili potvrđivanja nužno potreban i proporcionalan ciljevima zaštite cestovne sigurnosti ili zaštite okoliša.

               2.

               Ako o tome ne postoje odredbe prava Unije, uvjeti pod kojima treba biti podnesen dokaz da su ti dijelovi već homologirani ili potvrđeni ili da predstavljaju originalne dijelove ili dijelove istovjetne kvalitete određuju se u pravima država članica, poštujući pritom načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.

      (1)  SL 361, 13. 10. 2014.


title: Predmet T-175/16: Tužba podnesena 18. travnja 2016. – Wessel-Werk protiv EUIPO-a – Wolf PVG (mlaznice za usisivače)

text:
               13.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 211/63

      Tužba podnesena 18. travnja 2016. – Wessel-Werk protiv EUIPO-a – Wolf PVG (mlaznice za usisivače)
      (Predmet T-175/16)
      (2016/C 211/78)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Wessel-Werk GmbH (Reichshof, Njemačka) (zastupnik: C. Becker, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Vlotho, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice br. 725932-0008 (mlaznica za usisivače)

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. veljače 2016. u predmetu R 1725/2014-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  strankama koje izgube spor naloži snošenje troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  Povreda članka 25. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 6/2002;

                  —

                  Povreda članka 63. stavka 1. Uredbe br. 6/2002;

                  —

                  Povreda članka 62. Uredbe br. 6/2002.


title: Predmet T-2/14: Tužba podnesena 1. siječnja 2014. — Caixabank protiv Komisije

text:
               22.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 52/49

         Tužba podnesena 1. siječnja 2014. — Caixabank protiv Komisije
   (Predmet T-2/14)
   2014/C 52/95
   Jezik postupka: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Caixabank SA (Barcelona, Španjolska) (zastupnici: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga, kvalificira kao novu državnu potporu, nespojivu s unutarnjim tržištem;

               —

               podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači AIE-a utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;

               —

               podredno, poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora;

               —

               poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata; i

               —

               naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Predmet C-314/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. lipnja 2013. — Užsienio reikalų ministerija protiv Vladimira Peftieva, Beltechexport ZAO, Sport-Pari ZAO, BT Telecommunications PUE

text:
               10.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 233/2

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. lipnja 2013. — Užsienio reikalų ministerija protiv Vladimira Peftieva, Beltechexport ZAO, Sport-Pari ZAO, BT Telecommunications PUE
   (Predmet C-314/13)
   2013/C 233/05

   Predmetni postupak pokrenut je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji


title: Predmet C-327/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Marc Jacob protiv Ministre des finances et des comptes publics

text:
               22.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 305/17

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. lipnja 2016. uputio Conseil d'État (Francuska) – Marc Jacob protiv Ministre des finances et des comptes publics
   (Predmet C-327/16)
   (2016/C 305/24)
   Jezik postupka: francuski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Conseil d'État

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Marc Jacob

      Tuženik: Ministre des finances et des comptes publics

      Prethodna pitanja

               1.

               Trebaju li se odredbe članka 8. Direktive od 23. srpnja 1990. (1) tumačiti na način da u slučaju transakcije razmjene vrijednosnih papira koja ulazi u područje primjene direktive zabranjuju mehanizam odgode oporezivanja koji predviđa da se – odstupanjem od pravila prema kojem oporezivi događaj nastaje tijekom godine u kojoj se ostvaruje kapitalna dobit – ta dobit utvrđuje i likvidira prilikom transakcije razmjene vrijednosnih papira, te oporezuje u godini tijekom koje je nastao događaj kojim je okončana odgoda oporezivanja, što osobito može biti cesija vrijednosnih papira primljenih u trenutku razmjene?

               2.

               Trebaju li se odredbe članka 8. Direktive od 23. srpnja 1990. tumačiti na način da u slučaju transakcije razmjene vrijednosnih papira koja ulazi u područje primjene direktive zabranjuju da dodanu vrijednost razmjene vrijednosnih papira, pod pretpostavkom da je oporeziva, oporezuje država boravišta poreznog obveznika u trenutku transakcije razmjene, iako je on na dan cesije vrijednosnih papira primljenih prilikom te razmjene čija se dodana vrijednost zapravo oporezuje preselio svoj fiskalni domicil u drugu državu članicu?

      (1)  Direktiva Vijeća 90/434/EEZ od 23. srpnja 1990. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na spajanja, podjele, prijenose imovine i razmjenu dionica društava različitih država članica (SL L 225, str. 1.)


title: Spojeni predmeti T-156/13 i T-373/14: Presuda Općeg suda od 18. rujna 2015. – Petro Suisse Intertrade protiv Vijeća („Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja — Zamrzavanje financijskih sredstava — Tužba za poništenje — Poddržavno tijelo — Aktivna procesna legitimacija i pravni interes — Dopuštenost — Pravo na saslušanje — Obveza obavješćivanja — Obveza obrazlaganja — Pravo na obranu — Očita pogreška u ocjeni — Pravo vlasništva”)

text:
               23.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 389/30

         Presuda Općeg suda od 18. rujna 2015. – Petro Suisse Intertrade protiv Vijeća
   (Spojeni predmeti T-156/13 i T-373/14) (1)

   ((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Irana s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja - Zamrzavanje financijskih sredstava - Tužba za poništenje - Poddržavno tijelo - Aktivna procesna legitimacija i pravni interes - Dopuštenost - Pravo na saslušanje - Obveza obavješćivanja - Obveza obrazlaganja - Pravo na obranu - Očita pogreška u ocjeni - Pravo vlasništva”))
   (2015/C 389/31)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Švicarska) (zastupnici: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington i D. Sellers, odvjetnici)

      Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bishop i I. Rodios, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća 2012/829/ZVSP od 21. prosinca 2012. o izmjeni Odluke br. 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 71.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 207.), kao i Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1264/2012 od 21. prosinca 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 267/2012 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 356, str. 55.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 14., str. 201.), i, s druge strane, odluke Vijeća sadržane u dopisu od 14. ožujka 2014. čiji je cilj zadržati na snazi mjere ograničavanja protiv tužitelja.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Društvo Petro Suisse Intertrade Co. SA će uz vlastite troškove snositi i troškove Vijeća Europske unije.

      (1)  SL C 147, 25. 5. 2013.


title: Predmet T-263/14: Tužba podnesena 28. travnja 2014. – Hydro Aluminium Rolled Products i dr. protiv Komisije

text:
               14.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 223/22

         Tužba podnesena 28. travnja 2014. – Hydro Aluminium Rolled Products i dr. protiv Komisije
   (Predmet T-263/14)
   2014/C 223/27
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelji: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Grevenbroich, Njemačka), Aluminium Norf GmbH (Neuss, Njemačka) i Trimet Aluminium SE (Essen, Njemačka) (zastupnici: U. Karpenstein i C. Johann, Rechtsanwälte)

      Tuženik: Europska komisija

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

               —

               u skladu s člankom 264. UFEU-a poništi Odluku Europske komisije od 18. prosinca 2013. u predmetu o državnoj potpori SA.33995 (2013/C) – poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije i ograničavanje nameta na temelju EEG u korist energetski intenzivnih poduzeća;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu dva tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: nepostojanje državnih sredstava u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
               Prvim tužbenim razlogom tužitelji tvrde da je Komisija pogrešno pretpostavila da se radi o „državnim sredstvima” u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a u kontekstu novčanih tokova organiziranih u skladu sa Zakonom o poticanju obnovljivih energija (u daljnjem tekstu: EEG).

                           —

                           Komisija je pogrešno zaključila da su novčani tokovi organizirani na temelju EEG-a „državna sredstva” u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.

                           —

                           EEG doplatak plaćaju samo privatne stranke. Prikupljena sredstva ne mogu se pripisati državi. Potrebni stalni državni nadzor i s time povezana stvarna mogućnost pristupa tijela vlasti nisu dovoljni u pogledu samog nameta na temelju EEG-a i u pogledu njegovog ograničavanja u korist energetski intenzivnih potrošača.

                           —

                           U svakom slučaju, dodatno ograničavanje za energetski intenzivne potrošače nije odricanje od prihoda koje bi država uobičajeno mogla dobiti. Ograničavanje je isključivo financirano iz privatnih izvora, osobito putem višeg nameta za svaki kilovat sat električne energije isporučene neprivilegiranim krajnjim korisnicima. Takozvani sustav specijalne naknade EEG-a stoga ne utječe na iznos ukupnog prihoda od nameta na temelju EEG-a već samo na unutarnju raspodjelu nameta.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: nepostojanje selektivne prednosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a
               Drugim tužbenim razlogom tužitelji tvrde da takozvani sustav specijalne naknade EEG-a, suprotno mišljenju Komisije, ne pruža nikakvu selektivnu prednost u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Razlikovanje velikih potrošača i onih koji to nisu ima svoj temelj u logici sustava EEG-doplatka i zbog toga je a priori neselektivan.


title: Predmet T-279/17: Tužba podnesena 11. svibnja 2017. – Hermann Bock protiv EUIPO-a (Push and Ready)

text:
               3.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 213/37

         Tužba podnesena 11. svibnja 2017. – Hermann Bock protiv EUIPO-a (Push and Ready)
   (Predmet T-279/17)
   (2017/C 213/50)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Hermann Bock GmbH (Verl, Njemačka) (zastupnici: S. Maaßen i V. Schoene, odvjetnici)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

      Podaci o postupku pred EUIPO-om

      Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije s verbalnim elementom „Push and Ready” – prijava za registraciju br. 14 758 205

      Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. siječnja 2017. u predmetu R 1279/2016-5

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku dostavljenu 1. ožujka 2017. kojom je žalbeno vijeće potvrdilo da figurativni žig br. 014758205 nije moguće registrirati i vrati predmet Uredu na ponovno odlučivanje.

      Tužbeni razlog

               —

               povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-398/14: Tužba podnesena 20. kolovoza 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike

text:
               27.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/3

         Tužba podnesena 20. kolovoza 2014. – Europska komisija protiv Portugalske Republike
   (Predmet C-398/14)
   2014/C 380/03
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: P. Guerra e Andrade i E. Manhaeve, agenti)

      Tuženik: Portugalska Republika

      Tužbeni zahtjev

               —

               utvrditi da je Portugalska Republika, ne osiguravši adekvatnu razinu pročišćavanja komunalnih otpadnih voda u 52 odabrane aglomeracije za koje je utvrđeno postojanje povrede, propustila ispuniti obveze koje ima na temelju članka 4. Direktive 91/271/EEZ (1) o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda,

               —

               naložiti Portugalskoj Republici snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Člankom 4. Direktive 91/271/EEZ propisana je, među ostalim, obveza da se najkasnije do 31. prosinca 2005. komunalne otpadne vode prije ispuštanja podvrgnu sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom postupku, u slučaju ispuštanja u slatke vode i estuarije iz aglomeracija s p.e. između 2000 i 10.000.
   Komisija smatra da u Portugalu postoji problem na razini cijelog sustava jer država nije usvojila niti jednu mjeru planiranja, ni na nacionalnom ni na lokalnom nivou, kako bi osigurala urednu provedbu odredaba Direktive 91/271/EEZ.

      (1)  Direktiva Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (SL L 135, str. 40.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5.)


title: Predmet C-586/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Pesti Központi Kerületi Bíróság (Mađarska) 20. studenoga 2013. — Martin Meat Kft. protiv Géze Simonfaya i Ulricha Salburga

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 71/3

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Pesti Központi Kerületi Bíróság (Mađarska) 20. studenoga 2013. — Martin Meat Kft. protiv Géze Simonfaya i Ulricha Salburga
      (Predmet C-586/13)
      (2014/C 71/04)
      Jezik postupka: mađarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Martin Meat Kft.

         Tuženici: Géza Simonfay, Ulrich Salburg

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se govoriti o „stavljanju na raspolaganje radne snage” u smislu prava Europske unije, a osobito u smislu definicije koju je Sud dao u spojenim predmetima C-307/09 do C-309/09 (1) kada pružatelj usluge preuzme obvezu prerade goveđih trupova uz pomoć vlastitih radnika u klaonici naručitelja, preradi goveđe polovice u unajmljenim prostorima klijenta i pripremi ih u ambalažu spremnu za puštanje u prodaju, te je plaćen po kilogramu prerađenog mesa, uz napomenu da se ugovorena naknada umanjuje u slučaju smanjene kvalitete, uzevši također u obzir činjenicu da pružatelj navedenu uslugu isporučuje u državi članici domaćina isključivo tom naručitelju, a potonji vrši kontrolu kvalitete djelatnosti prerade mesa?

                  2.

                  Je li temeljno načelo izneseno u presudi Suda u spojenim predmetima C-307/09 do C-309/09 prema kojem stavljanje na raspolaganje radne snage može biti podvrgnuto ograničenjima za vrijeme primjene prijelaznih odredbi koje se tiču slobodnog kretanja radnika, predviđenih ugovorima o pristupanju država članica koje su pristupile Europskoj uniji 1. svibnja 2004., također primjenjivo na upućivanje radnika u Austriju, u okviru stavljanja na raspolaganje radne snage od strane društva koje ima sjedište u državi članici koja je pristupila Europskoj uniji 1. svibnja 2004. kada se to upućivanje ne dogodi u zaštićenom sektoru u smislu ugovora o pristupanju?

         (1)  Presuda Suda (drugo vijeće) od 10. veljače 2011.


title: Predmet T-237/15: Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Łabowicz protiv EUIPO-a – Pure Fishing (NANO) („Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije NANO — Apsolutni razlog za odbijanje — Opisni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Članak 52. stavci 1. i 2. Uredbe br. 207/2009”)

text:
               7.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 410/14

         Presuda Općeg suda od 22. rujna 2016. – Łabowicz protiv EUIPO-a – Pure Fishing (NANO)
   (Predmet T-237/15) (1)

   ((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije NANO - Apsolutni razlog za odbijanje - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Članak 52. stavci 1. i 2. Uredbe br. 207/2009”))
   (2016/C 410/18)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Edward Łabowicz (Kłodzko, Poljska) (zastupnik: M. Żygadło, odvjetnik)

      Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Iowa, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J. Dickerson, solicitor)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. ožujka 2015. (predmet R 2426/2013-1) koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društva Pure Fishing i E. Łabowicza.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbija.

               2.

               Edward Łabowicz snosit će troškove.

      (1)  SL C 228, 13. 7. 2015.


title: Predmet F-81/11: Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 19. lipnja 2013. — BY protiv EASA-e

text:
               31.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/29

         Presuda Službeničkog suda (treće vijeće) od 19. lipnja 2013. — BY protiv EASA-e
   (Predmet F-81/11) (1)

   2013/C 252/72

   Predmetni postupak zaključen je prije 1. srpnja 2013., datuma pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji

      (1)  SL C 340, 19.11.2011., str. 41.


title: Predmet T-241/15 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 2. lipnja 2015. – Buga protiv Parlamenta i dr. („Privremena pravna zaštita — Direktiva o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma — Zahtjev za privremene mjere — Očita nedopuštenost glavne tužbe — Nedopuštenost”)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/28

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 2. lipnja 2015. – Buga protiv Parlamenta i dr.
   (Predmet T-241/15 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Direktiva o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma - Zahtjev za privremene mjere - Očita nedopuštenost glavne tužbe - Nedopuštenost”))
   (2015/C 245/34)
   Jezik postupka: rumunjski

      Stranke

      Tužitelj: Aurel Buga (Bacău, Rumunjska) (zastupnik: M. Vasii, odvjetnik)

      Tuženici: Europski parlament, Vijeće Europske unije i Europska komisija

      Predmet

   Zahtjev za određivanje privremenih mjera kako bi se rumunjskim vlastima naložila prekid kaznenog postupka koji se protiv tužitelja vodi pred nacionalnim sudom.

      Izreka

               1.

               Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet F-156/12: Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. studenoga 2014. – McCoy protiv Odbora regija (Javna služba – Dužnosnici – Tužba za naknadu štete – Povreda dužnosti – Uznemiravanje od strane nadređenih u hijerarhiji – Profesionalna bolest – Naknada štete dodijeljena na temelju članka 73. Pravilnika kojom se u cijelosti ne naknađuje pretrpljena šteta – Zahtjev za dodatnu naknadu štete)

text:
               19.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 16/48

      Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 18. studenoga 2014. – McCoy protiv Odbora regija
      (Predmet F-156/12) (1)

      (Javna služba - Dužnosnici - Tužba za naknadu štete - Povreda dužnosti - Uznemiravanje od strane nadređenih u hijerarhiji - Profesionalna bolest - Naknada štete dodijeljena na temelju članka 73. Pravilnika kojom se u cijelosti ne naknađuje pretrpljena šteta - Zahtjev za dodatnu naknadu štete)
      (2015/C 016/72)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: R. McCoy (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

         Tuženik: Odbor regija (zastupnici: S. Bachotet i. J.C Cañoto Argüelles, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev za poništenje odluke kojom se odbija dodjela naknade štete zbog povrede dužnosti Odbora regija i zahtjev za naknadu imovinske i neimovinske štete.

         Izreka presude

                  1.

                  Odboru regija Europske unije nalaže se plaćanje R. McCoyu iznosa od 20 000 eura.

                  2.

                  U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                  Odbor regija Europske unije snosi vlastite troškove i nalaže mu se snošenje troškova R. McCoya.

         (1)  SL C 71, 9.3.2013., str. 31.


title: Predmet C-90/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. veljače 2017. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Turbogás Produtora Energética SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. veljače 2017. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Turbogás Produtora Energética SA protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Predmet C-90/17)
   (2017/C 144/40)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Turbogás Produtora Energética SA

      Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prethodna pitanja

               1.

               U skladu s trećim podstavkom članka 21. stavka 5. Direktive 2003/96/EZ (1), moraju li subjekti koji proizvode električnu energiju za vlastitu uporabu biti mali proizvođači kako bi se […] smatrali distributerima, odnosno kako bi se na njih primjenjivala obveza oporezivanja u skladu s prvim podstavkom članka 21. stavka 5. navedene direktive dok su ostali subjekti (koji nisu mali proizvođači) koji proizvode električnu energiju za vlastitu uporabu isključeni iz pojma distributera ili se pak svi subjekti koji proizvode električnu energiju za vlastitu uporabu (neovisno o svojoj veličini i o tome bave li se proizvodnjom kao glavnom ili sporednom gospodarskom djelatnošću) moraju smatrati distributerima i obveznicima poreza u skladu s prvim podstavkom članka 21. stavka 5. iste direktive, što znači da kao mali proizvođači nisu izuzeti na temelju navedenog trećeg podstavka članka 21. stavka 5. te direktive?

               2.

               Konkretno, može li se subjekt poput onoga o kojem je riječ u ovom predmetu, koji je veliki proizvođač električne energije i koji proizvodi približno 9 % energije u cijeloj državi radi njezine prodaje nacionalnoj mreži, smatrati „subjektom koji proizvodi električnu energiju za vlastitu uporabu” u smislu članka 21. stavka 5. Direktive 2003/96/EZ kada samo mali dio električne energije koju proizvodi troši u vlastitoj proizvodnji nove električne energije kao sastavni dio svojeg postupka proizvodnje?

      (1)  Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL 2003., L 283, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 75.)


title: Predmet C-397/13 P: Žalba koju je 15. srpnja 2013. podnijela Simone Gbagbo protiv presude Općeg suda (peto vijeće) donesene 25. travnja 2013. u predmetu T-119/11, Gbagbo protiv Vijeća

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/7

         Žalba koju je 15. srpnja 2013. podnijela Simone Gbagbo protiv presude Općeg suda (peto vijeće) donesene 25. travnja 2013. u predmetu T-119/11, Gbagbo protiv Vijeća
   (Predmet C-397/13 P)
   2013/C 274/19
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Žaliteljica: Simone Gbagbo (zastupnik: J.-C. Tchikaya, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Republika Côte d’Ivoire

      Zahtjevi

               —

               da se žalba Simone Gbagbo proglasi dopuštenom i osnovanom;

               —

               da se ukine pobijana presuda;

               —

               da se poništi Odluka Vijeća 2011/18/ZVSP od 14. siječnja 2011. o izmjeni Odluke Vijeća 2010/656/ZVSP (1), Uredba Vijeća (EU) br. 25/2011 od 14. siječnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 560/2005 (2), Odluka Vijeća 2011/221/ZVSP od 6. travnja 2011. o izmjeni Odluke 2010/656/ZVSP o produljenju mjera ograničavanja protiv Côte d’Ivoirea (3) i Uredba Vijeća (EU) br. 330/2011 od 6. travnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 560/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja usmjerenih protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Côte d'Ivoireu (4), u mjeri u kojoj se odnose na žaliteljicu;

               —

               da se naloži snošenje troškova Vijeću.

      Žalbeni razlozi i glavni argumenti

   Žaliteljica navodi dva argumenta u prilog svojoj žalbi.
   Kao prvo, žaliteljica iznosi prigovor Općem sudu da je odbacio njezin pravni navod koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja. Žaliteljica u biti iznosi prigovor Općem sudu jer je presudio da je Vijeće pružilo dostatno obrazloženje, iako je pobijana odluka obrazložena isključivo statusom gospođe Gbagbo, to jest statusom „predsjednice grupe FPI u Nacionalnoj skupštini”.
   Kao drugo, tužiteljica drži da je Opći sud napravio očitu pogrešku u ocjeni činjenica. Ona smatra da su činjenice sprečavanja procesa uspostave mira i postizanja pomirenja, javnog poticanja mržnje i nasilja materijalno netočne, a također nisu potkrijepljene ni dokazima.

      (1)  SL L 11, str. 36. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 127.).

      (2)  SL L 11, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str. 142.).

      (3)  SL L 93, str. 20. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str. 191.).

      (4)  SL L 93, str. 10. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 161.).


title: Predmet C-223/13: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. veljače 2014. – Kraljevina Nizozemska protiv Europske komisije (Tužba za poništenje — Uredba (EU) br. 93/2013 — Vraćanje Općem sudu na ponovno suđenje Europske unije)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/17

         Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 6. veljače 2014. – Kraljevina Nizozemska protiv Europske komisije
   (Predmet C-223/13) (1)

   ((Tužba za poništenje - Uredba (EU) br. 93/2013 - Vraćanje Općem sudu na ponovno suđenje Europske unije))
   2014/C 175/20
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bluterman i J. Langer, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: M. Clausen i P. Van Nuffel, agenti)

      Predmet

   Poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 93/2013 od 1.veljače 2013. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 2494/95 o harmoniziranim indeksima potrošačkih cijena vezano uz utvrđivanje indeksa cijena stambenih objekata u vlasništvu stanara (SL L 33, str. 14.)

      Izreka

               1.

               Predmet C-223/13 se vraća Općem sudu Europske unije na ponovno suđenje.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.

      (1)  SL C 189, 29.6.2013.


title: Predmet C-207/15 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 22. lipnja 2016. – Nissan Jidosha KK protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (Žalba — Žig Europske unije — Figurativni žig koji sadržava element „CVTC” — Zahtjevi za produljenje podneseni za dio proizvoda ili usluga za koje je žig registriran — Dodatni rok — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 47. — Načelo pravne sigurnosti)

text:
               29.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 314/4

         Presuda Suda (peto vijeće) od 22. lipnja 2016. – Nissan Jidosha KK protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
   (Predmet C-207/15 P) (1)

   ((Žalba - Žig Europske unije - Figurativni žig koji sadržava element „CVTC” - Zahtjevi za produljenje podneseni za dio proizvoda ili usluga za koje je žig registriran - Dodatni rok - Uredba (EZ) br. 207/2009 - Članak 47. - Načelo pravne sigurnosti))
   (2016/C 314/06)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Žalitelj: Nissan Jidosha KK (zastupnici: B. Brandreth, Barrister i D. Cañadas Arcas, abogada)

      Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: D. Hanf i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Izreka

               1.

               Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 4. ožujka 2015., Nissan Jidosha/OHIM (CVTC) (T-572/12, neobjavljena, EU:T:2015:136).

               2.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 6. rujna 2012. (predmet R 2469/2011-1) o zahtjevu za produljenje registracije figurativnog žiga Europske unije CVTC.

               3.

               Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Nissan Jidosha KK koji se odnose kako na prvostupanjski postupak u predmetu T-572/12 tako i na ovu žalbu.

      (1)  SL C 262, 10. 8. 2015.


title: Predmet T-244/14: Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – The Smiley Company protiv OHIM-a (Oblik lica za zvijezdama) („Žig Zajednice — Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice — Oblik lica sa zvijezdama — Apsolutni razlog za odbijanje — Razlikovni karakter — Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”)

text:
               30.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 398/50

         Presuda Općeg suda od 7. listopada 2015. – The Smiley Company protiv OHIM-a (Oblik lica za zvijezdama)
   (Predmet T-244/14) (1)

   ((„Žig Zajednice - Prijava trodimenzionalnog žiga Zajednice - Oblik lica sa zvijezdama - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))
   (2015/C 398/63)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgija) (zastupnici: A. Freitag i C. Albrecht, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (zastupnici: P. Geroulakos i A. Folliard-Monguiral, agenti)

      Predmet

   Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća OHIM-a od 16. siječnja 2014. (predmet R 838/2013-1) o prijavi za registraciju trodimenzionalnog znaka koji se sastoji u obliku lica sa zvijezdama kao žiga Zajednice.

      Izreka

               1.

               Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM-a) od 16. siječnja 2014. (predmet R 838/2013-1) u dijelu koji se odnosi na odbijanje registracije prijavljenoga žiga za „konzervirano, zaleđeno, sušeno i kuhano voće i povrće; mliječne proizvode”.

               2.

               U preostalom dijelu tužba se odbija.

               3.

               Stranke će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 282, 25. 8. 2014.


title: Predmet C-160/14: Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varas Cíveis de Lisboa – Portugal) – João Filipe Ferreira da Silva e Brito i dr. protiv Estado português (Zahtjev za prethodnu odluku — Usklađivanje zakonodavstava — Zaštita prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona — Pojam prijenosa pogona — Obveza upućivanja zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. trećeg stavka UFEU-a — Navodna povreda prava Unije koja se pripisuje nacionalnom sudu protiv čijih odluka prema nacionalnom pravu nema pravnog lijeka — Nacionalno zakonodavstvo koje pravo na naknadu štete koja je pretrpljena zbog takve povrede uvjetuje prethodnim poništenjem odluke koja je uzrokovala tu štetu)

text:
               3.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/14

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. rujna 2015. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Varas Cíveis de Lisboa – Portugal) – João Filipe Ferreira da Silva e Brito i dr. protiv Estado português
   (Predmet C-160/14) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Usklađivanje zakonodavstava - Zaštita prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona - Pojam prijenosa pogona - Obveza upućivanja zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. trećeg stavka UFEU-a - Navodna povreda prava Unije koja se pripisuje nacionalnom sudu protiv čijih odluka prema nacionalnom pravu nema pravnog lijeka - Nacionalno zakonodavstvo koje pravo na naknadu štete koja je pretrpljena zbog takve povrede uvjetuje prethodnim poništenjem odluke koja je uzrokovala tu štetu))
   (2015/C 363/16)
   Jezik postupka: portugalski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Varas Cíveis de Lisboa

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: João Filipe Ferreira da Silva e Brito i dr.

      Tuženik: Estado português

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 1. Direktive Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona treba tumačiti na način da pojam „prijenosa pogona” obuhvaća situaciju u kojoj je poduzeće aktivno na tržištu čarter letova likvidirano od strane svog većinskog dioničara, poduzeća koje također djeluje u sektoru zračnog prijevoza, i u kojoj on nakon toga stupa na mjesto likvidiranog poduzeća preuzimajući ugovore o najmu zrakoplova i važeće ugovore o čarter letovima, obavlja djelatnosti koje je prethodno obavljalo likvidirano poduzeće, vraća pojedine radnike koji su do tada bili upućeni u to poduzeće, raspoređujući ih na poslove koji su istovjetni onima koje su obavljali prethodno i preuzme sitnu opremu navedenog poduzeća.

               2.

               Članak 267. treći stavak UFEU-a treba tumačiti na način da je sud protiv čijih odluka prema nacionalnom pravu nema pravnog lijeka dužan Sudu Europske unije uputiti zahtjev za prethodnu odluku o tumačenju pojma „prijenosa pogona” u smislu članka 1. stavka 1. Direktive 2001/23, u okolnostima, poput onih u glavnom predmetu, koje istovremeno obilježavaju različite odluke sudova nižeg stupnja u pogledu tumačenja toga pojma i stalne poteškoće pri njegovom tumačenju u različitim državama članicama.

               3.

               Pravo Unije i, osobito, načela koja je Sud utvrdio u području odgovornosti države za štetu prouzročenu pojedincima povredom prava Unije koju je počinio sud protiv čijih odluka prema nacionalnom pravu nema pravnog lijeka treba tumačiti na način da se protive nacionalnom zakonodavstvu kojim se kao preduvjet zahtjeva poništenje odluke toga suda kojom se nanosi šteta, premda je takvo poništenje u praksi isključeno.

      (1)  SL C 175, 10. 6. 2014.


title: Predmet T-307/14: Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – TechnoCompound protiv Komisije

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/40

         Rješenje Općeg suda od 16. ožujka 2015. – TechnoCompound protiv Komisije
   (Predmet T-307/14) (1)

   (2015/C 155/55)
   Jezik postupka: njemački
   Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet T-370/13: Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — Gemeente Eindhoven protiv Komisije

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/13

         Tužba podnesena 17. srpnja 2013. — Gemeente Eindhoven protiv Komisije
   (Predmet T-370/13)
   2013/C 274/31
   Jezik postupka: nizozemski

      Stranke

      Tužitelj: Gemeente Eindhoven (Eindhoven, Nizozemska) (zastupnici: G. van der Wal, M. van Heezik i L. Parret, advocaten)

      Tuženik: Europska komisija

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se odnosi na transakciju između tužitelja i PSV-a;

               —

               Komisiji naloži plaćanje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Tužitelj svojom tužbom sukladno članku 263. stavku 4. UFEU-a pobija odluku Komisije od 6. ožujka 2013. (SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN) — Potpore za određene nizozemske profesionalne nogometne klubove u razdoblju 2008.-2011.) (SL C 116, str. 19.).
   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe 4 tužbena razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog: povreda načela pravilnog upravljanja uključujući načelo dužne pažnje
               Navodi se da su podaci dostavljeni Komisiji 26. i 28. srpnja 2011., nakon čega nizozemskim tijelima nisu upućivana nikakva daljnja pitanja. Dana 6. ožujka 2013. Komisija je odlučila pokrenuti formalnu istragu. Zbog dugog vremenskog razmaka (19 mjeseci) i propuštanja daljnjih (sadržajnih) konzultacija, Komisija zbog svog djelovanja i propuštanja u trenutku otvaranja formalnog postupka posljedično nije imala potpunu sliku o važnim činjenicama.

               2.

               Drugi tužbeni razlog: povreda načela legitimnih očekivanja i načela pravne sigurnosti
               Ovim tužbenim razlogom tužitelj izlaže da je mogao računati s tim da će se transakcija ocjenjivati u okviru Komunikacije Komisije o elementima državne potpore kod prodaje zemljišta i zgrada od strane tijela javne vlasti (1), kao što je i ranije bio slučaj prilikom Komisijine ocjene istovrsnih transakcija.

               3.

               Treći tužbeni razlog: očita pogreška u ocjeni
               Komisija je otvaranjem formalne istrage bez postojanja osnovane sumnje u smislu članka 4. stavka 4. Uredbe br. 659/1999 (2) i sudske prakse počinila očitu pogrešku u ocjeni. Navodi se da je time što je, usprkos daljnjim pitanjima koja su se postavljala, zauzela stav o postojanju državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, pogrešno protumačila i privremeni karakter odluke na temelju članka 6. Uredbe br. 659/1999.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog: nedovoljno i/ili pogrešno obrazloženje
               Nastavno na gore navedeni tužbeni razlog postojanja očite pogreške u ocjeni, tužitelj se naposljetku poziva na to da pobijana odluka ne ispunjava obvezu obrazloženja Komisije iz članka 296. UFEU-a.

      (1)  Komunikacija Komisije o elementima državne potpore kod prodaje zemljišta i zgrada od strane tijela javne vlasti (SL 1997, C 209, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 3.).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.).


title: Predmet C-167/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2015. uputio Tribunale civile di Roma (Italija) – X protiv Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/3

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. travnja 2015. uputio Tribunale civile di Roma (Italija) – X protiv Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Predmet C-167/15)
   (2015/C 245/03)
   Jezik postupka: talijanski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Tribunale civile di Roma

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: X

      Tuženik: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Prethodna pitanja

               1.

               Treba li Direktivu 2004/80/EZ (1) (čl. 12. st. 2.) tumačiti tako da se protivi nacionalnom zakonu kojim je ona prenesena koji, putem izdavanja pomoći na teret države i upućivanjem na odredbe posebnih zakona donesenih u korist žrtava kaznenog djela, ne priznaje svim žrtvama nasilnih kaznenih djela pravo na ostvarenje naknade iz sustava koji je prema svom sadržaju i svrsi opći sustav te uređuje samo postupovna pitanja ostvarenja naknade iz istog sustava u prekograničnim slučajevima?

               2.

               Treba li, dakle, Direktivu 2004/80/EZ (čl. 12. st. 2.) tumačiti tako da nalaže uspostavu sustava državne zaštite koji je prema svom sadržaju i svrsi opći sustav ili barem takav da ima jedan minimalni sadržaj te, u tom slučaju, koji su kriteriji za utvrđenje tog sadržaja?

      (1)  Direktiva Vijeća 2004/80/EZ od 29. travnja 2004. o naknadi žrtvama kaznenih djela (SL L 261, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 76.).


title: Predmet T-345/13: Tužba podnesena 2. srpnja 2013. — Construcción, Promociones e Instalaciones protiv OHIM-a — Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)

text:
               24.8.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/8

         Tužba podnesena 2. srpnja 2013. — Construcción, Promociones e Instalaciones protiv OHIM-a — Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)
   (Predmet T-345/13)
   2013/C 245/18
   Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

      Stranke

      Tužitelj: Construcción, Promociones e Instalaciones, SA (Madrid, Španjolska) (zastupnici: E. Seijo Veiguela i J. L. Rivas Zurdo, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni)

      Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SL (L'Hospitalet de Llobregat, Španjolska)

      Zahtjevi

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku drugog žalbenog vijeća Ureda za harmonizaciju na unutarnjem tržištu (žigovi i industrijski dizajni) od 10. travnja 2013. u predmetu R 1935/2012-2 kojom je dodijeljen žig Zajednice br. 9 600 313„CPI COPISA INDUSTRIAL“ (KOMBINIRANI) i naloži snošenje troškova tuženiku kao i, ako je potrebno, intervenijentu, ukoliko se uključi u postupak i usprotivi tužbenom zahtjevu.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Podnositelj prijave žiga Zajednice: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SL

      Prijavljeni žig Zajednice: Figurativni žig s verbalnim elementima „CPI COPISA INDUSTRIAL“ za usluge razreda 37 — prijava žiga Zajednice br. 9 600 313

      Nositelj žiga ili znaka navedenog u postupku prigovora: tužitelj

      Navedeni žig ili znak: Nacionalni figurativni žig s verbalnim elementima „Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a.“ i upis u nacionalni registar tvrtke broja 85 647„Construcción, Promociones e Instalaciones, S.A. — C.P.I.“, za usluge razreda 37

      Odluka odjela za prigovore: Odbijanje prigovora

      Odluka žalbenog vijeća: Odbijanje žalbe

      Navedeni tužbeni razlozi:

               —

               Kršenje članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Kršenje članka 8. stavka 1. točke b. Uredbe br. 207/2009;

               —

               Kršenje članka 8. stavka 4. Uredbe br. 207/2009.


title: Predmet C-669/16: Tužba podnesena 23. prosinca 2016. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske

text:
               27.2.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 63/18

         Tužba podnesena 23. prosinca 2016. – Europska komisija protiv Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
   (Predmet C-669/16)
   (2017/C 063/26)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Norris-Usher, C. Hermes, agenti)

      Tuženik: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske

      Tužbeni zahtjev

               —

               proglasiti da je Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske neodređivanjem lokaliteta za zaštitu vrste phocoena phocoena (obalni dupin) povrijedila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 1., Priloga II. i Priloga III. Direktivi 92/43/EEZ (1) o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore;

               —

               proglasiti da je nedoprinošenjem stvaranju mreže Natura 2000, proporcionalno zastupljenosti staništa vrste obalni dupin (phocoena phocoena) na njenom državnom području, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske također povrijedila obveze koje ima na temelju članka 3. stavka 2. iste direktive;

               —

               naložiti Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   Obalni dupin (phocoena phocoena) je vrsta kita navedena u Prilogu II. Direktivi o staništima kao vrsta od interesa Zajednice koja zahtijeva određivanje posebnih područja očuvanja. Znatni dio populacije te vrste u Europskoj uniji se nalazi u moru nad kojima Ujedinjena Kraljevina ima suverenitet.
   Sukladno članku 3., stavku 2. i članku 4., stavku 1. , kao i prema prilozima II. i III. Direktivi o staništima, države članice u čijem moru živi obalni dupin će predložiti lokalitete za njihovu zaštitu i time pridonijeti stvaranju mreže Natura 2000. Prema sudskoj praksi Suda, predloženi popis mora biti iscrpan.
   Ujedinjena Kraljevina nije predložila dovoljno lokaliteta za obalnog dupina.

      (1)  SL 1992, L 206, str. 7., SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14


title: Predmet T-748/16: Tužba podnesena 22. listopada 2016. – QH protiv Parlamenta

text:
               23.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 22/38

         Tužba podnesena 22. listopada 2016. – QH protiv Parlamenta
   (Predmet T-748/16)
   (2017/C 022/53)
   Jezik postupka: engleski

      Stranke

      Tužitelj: QH (Woluwé-Saint-Pierre, Belgija) (zastupnici: N. Lhoëst i S. Michiels, odvjetnici)

      Tuženik: Europski parlament

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi odluku od 26. siječnja 2016. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za pomoć te, posljedično tomu, poništi odluku od 12. srpnja 2016. o odbijanju njegove pritužbe i tužitelju dodijeli naknadu štete koju je navodno pretrpio;

               —

               naloži tuženiku snošenje troškova.

      Tužbeni razlozi i glavni argumenti

   U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

               1.

               Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na sukobu interesa, povredi prava obrane, načela kontradiktornosti, načela jednakosti oružja i povredi članka 41. stavka 2. i članka 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               2.

               Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni prilikom imenovanja istražitelja, nepostojanju njegove neovisnosti i nepristranosti i njegovoj povredi vlastita mandata.

               3.

               Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja odluke kojom se zatvara upravna istraga.

               4.

               Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na dobru upravu i dužnosti brižnog postupanja.

               5.

               Peti tužbeni razlog, koji se temelji na počinjenju očite pogreške u ocjeni razloga na kojima se temelji uznemiravanje.


title: Predmet C-397/13 P: Rješenje Suda (osmo vijeće) od 29. siječnja 2014. – Simone Gbagbo protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Republike Côte d'Ivoire (Žalba — Rok — Formalni zahtjevi — Očita nedopuštenost)

text:
               10.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 175/19

         Rješenje Suda (osmo vijeće) od 29. siječnja 2014. – Simone Gbagbo protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije, Republike Côte d'Ivoire
   (Predmet C-397/13 P) (1)

   ((Žalba - Rok - Formalni zahtjevi - Očita nedopuštenost))
   2014/C 175/23
   Jezik postupka:francuski

      Stranke

      Žalitelj:Simone Gbagbo (zastupnik: J.-C. Tchikaya, odvjetnik)

      Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: B. Driessen i M. Chavrier, agenti) Europska komisija, Republika Côte d'Ivoire (zastupnik: J.-P. Mignard, odvjetnik)

      Predmet

   Žalba podnesena protiv presude Suda (peto vijeće) od 25. travnja 2013., Gbago protiv Vijeća (T-119/11) kojom je Opći sud odbio tužbu povodom zahtjeva za poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća 2011/18/ZVSP od 14. siječnja 2011. o izmjeni Odluke Vijeća 2010/656/ZVSP o produljenju važenja mjera ograničavanja protiv Côte d’Ivoirea (SL L 11, str. 36.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str.127.) i, s druge strane, Uredbe Vijeća (EU) br. 25/2011. od 14. siječnja 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 560/2005 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata vezano uz prilike u Côte d'Ivoireu (SL L 11, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str.142.) u mjeri u kojoj se odnose na žaliteljicu – Zamrzavanje financijskih sredstava – Obveza obrazlaganja – Očita pogreška u ocjeni

      Izreka

               1.

               Žalba se odbacuje.

               2.

               Simone Gbago se nalaže, osim svojih vlastitih troškova, snošenje i onih Vijeća Europske unije.

               3.

               Republika Côte d’Ivoire snosi svoje vlastite troškove.

      (1)  SL C 274, 21.9.2013.


title: Predmet C-41/15: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2015. uputio High Court of Ireland (Irska) – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited protiv Minister for Finance

text:
               27.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 138/31

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2015. uputio High Court of Ireland (Irska) – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited protiv Minister for Finance
   (Predmet C-41/15)
   (2015/C 138/43)
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je uputio zahtjev

   High Court of Ireland

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelji: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Tuženik: Minister for Finance

      Prethodna pitanja

               1.

               Protivi li se Druga direktiva o trgovačkim društvima (1) u svim okolnostima, pa tako i u okolnostima ovog slučaja, Rješenju koje je doneseno temeljem dijela 9. Zakona o (stabilizaciji) kreditnih institucija iz 2010., slijedom mišljenja ministra o njegovoj nužnosti, ako takvo rješenje rezultira povećanjem kapitala društva bez odobrenja glavne skupštine; dodjelom novih dionica a da nisu, bez odobrenja glavne skupštine i na temelju prava prvokupa, ponuđene postojećim dioničarima; sniženjem nominalne vrijednosti dionica društva bez odobrenja glavne skupštine i, u tu svrhu, izmjenama izjave o osnivanju društva i društvenog ugovora bez odobrenja glavne skupštine?

               2.

               Je li Rješenjem koje je donio High Court temeljem članka 9. Zakona o (stabilizaciji) kreditnih institucija iz 2010. u vezi s Irish Life and Permanent Group Holdings plc i Irish Life and Permanent plc povrijeđeno pravo Unije?

      (1)  Druga direktiva Vijeća 77/91/EEZ od 13. prosinca 1976. o koordinaciji zaštitnih mehanizama koje, radi zaštite interesa članica i ostalih, države članice zahtijevaju od trgovačkih društava u smislu članka 58. stavka 2. Ugovora, s obzirom na osnivanje dioničkih društava i održavanje i promjenu njihovog kapitala, a s ciljem ujednačavanja tih zaštitnih mehanizama, SL L 26, str. 1 (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str.3.).


title: Predmet C-404/13: Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) 16. srpnja 2013. — R na zahtjev ClientEarth protiv Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

text:
               21.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 274/10

         Zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Supreme Court of the United Kingdom (Ujedinjena Kraljevina) 16. srpnja 2013. — R na zahtjev ClientEarth protiv Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Predmet C-404/13)
   2013/C 274/25
   Jezik postupka: engleski

      Sud koji je postavio prethodna pitanja

   Supreme Court of the United Kingdom

      Stranke u glavnom postupku

      Tužitelj: ClientEarth

      Tuženik: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Prethodna pitanja

               1.

               Kada, prema Direktivi o kvaliteti zraka (2008/50/EZ) (1) (Direktiva), u određenoj zoni ili aglomeraciji nije postignuta sukladnost s graničnim vrijednostima za dušikov dioksid do roka 1. siječnja 2010. navedenog u Prilogu XI. Direktivi, je li država članica obvezna prema Direktivi i/ili članku 4. UEU-a tražiti odgodu roka sukladno članku 22. Direktive?

               2.

               Ako jest, u kojim (ako ikojim) okolnostima država članica može biti oslobođena te obveze?

               3.

               U kojoj mjeri (ako uopće) članak 23. (osobito stavak 2.) utječe na obveze države članice koja se nije uskladila s člankom 13.?

               4.

               U slučaju neusklađenosti s člancima 13. ili 22., koje (ako ikoje) pravne lijekove mora nacionalni sud osigurati kao pitanje europskog prava radi usklađenosti s člankom 30. Direktive i/ili člankom 4. ili 19. UEU-a?

      (1)  Direktiva 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (SL L 152, str. 1.).


title: Predmet C-551/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski sud u Puli-Pola – Hrvatska) – Pula Parking d.o.o. protiv Svena Klausa Tederahna (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravosudna suradnja u građanskim stvarima — Uredba (EU) br. 1215/2012 — Vremensko i materijalno područje primjene — Građanske i trgovačke stvari — Ovršni postupak radi naplate nepodmirenog dugovanja za parkiranje na javnom parkiralištu — Uključenost — Pojam „sud” — Javni bilježnik koji je donio rješenje o ovrsi na temelju „vjerodostojne isprave”)

text:
               8.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/9

         Presuda Suda (drugo vijeće) od 9. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Općinski sud u Puli-Pola – Hrvatska) – Pula Parking d.o.o. protiv Svena Klausa Tederahna
   (Predmet C-551/15) (1)

   ((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Vremensko i materijalno područje primjene - Građanske i trgovačke stvari - Ovršni postupak radi naplate nepodmirenog dugovanja za parkiranje na javnom parkiralištu - Uključenost - Pojam „sud” - Javni bilježnik koji je donio rješenje o ovrsi na temelju „vjerodostojne isprave”))
   (2017/C 144/11)
   Jezik postupka: hrvatski

      Sud koji je uputio zahtjev

   Općinski sud u Puli-Pola

      Stranke glavnog postupka

      Tužitelj: Pula Parking d.o.o.

      Tuženik: Sven Klaus Tederahn

      Izreka

               1.

               Članak 1. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da je ovršni postupak koji je pokrenulo društvo u vlasništvu jedinice lokalne samouprave protiv fizičke osobe s prebivalištem u drugoj državi članici radi naplate nepodmirenog dugovanja za parkiranje na javnom parkiralištu upravljanje kojim je ta lokalna jedinica povjerila navedenom društvu, a koje nije kaznene naravi nego predstavlja samo protučinidbu za pruženu uslugu, obuhvaćen područjem primjene te uredbe.

               2.

               Uredbu br. 1215/2012 treba tumačiti na način da javni bilježnici u Hrvatskoj, kada postupaju u okviru ovlasti koje su im povjerene nacionalnim pravom u ovršnim postupcima na temelju „vjerodostojne isprave”, nisu obuhvaćeni pojmom „sud” u smislu te uredbe.

      (1)  SL C 48, 8. 2. 2016.


title: Predmet T-556/15: Rješenje Općeg suda od 19. travnja 2016. – Portugal protiv Komisije („Tužba za poništenje — EFJP i EPFRR — Rok za tužbu — Dan od kojega rok počinje teći — Nepravodobnost — Nedopuštenost”)

text:
               6.6.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 200/24

         Rješenje Općeg suda od 19. travnja 2016. – Portugal protiv Komisije
   (Predmet T-556/15) (1)

   ((„Tužba za poništenje - EFJP i EPFRR - Rok za tužbu - Dan od kojega rok počinje teći - Nepravodobnost - Nedopuštenost”))
   (2016/C 200/35)
   Jezik postupka: portugalski

      Stranke

      Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão i J. Saraiva de Almeida, agenti)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: P. Guerra e Andrade i D. Triantafyllou, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/1119 od 22. lipnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2015., L 182, str. 39.), u dijelu u kojem se njome isključuju određeni izdaci nastali za Portugalsku Republiku.

      Izreka

               1.

               Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

               2.

               Portugalskoj Republici nalaže se snošenje vlastitih troškova i onih Europske komisije.

      (1)  SL C 398, 30. 11. 2015.


title: Predmet T-383/14 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 24. ožujka 2015. – Europower protiv Komisije („Privremena pravna zaštita — Javna nabava radova — Postupak javne nabave — Izgradnja i održavanje trigeneracijskog postrojenja — Odbijanje ponude jednog od ponuditelja i dodjela ugovora drugome — Zahtjev za suspenziju primjene — Fumus boni juris — Nepostojanje hitnosti”)

text:
               11.5.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 155/28

         Rješenje predsjednika Općeg suda od 24. ožujka 2015. – Europower protiv Komisije
   (Predmet T-383/14 R)
   ((„Privremena pravna zaštita - Javna nabava radova - Postupak javne nabave - Izgradnja i održavanje trigeneracijskog postrojenja - Odbijanje ponude jednog od ponuditelja i dodjela ugovora drugome - Zahtjev za suspenziju primjene - Fumus boni juris - Nepostojanje hitnosti”))
   (2015/C 155/33)
   Jezik postupka: talijanski

      Stranke

      Tužitelj: Europower SpA (Milan, Italija) (zastupnici: G. Cocco i L. Salomoni, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Cappelletti, L. Di Paolo i F. Moro, agenti)

      Predmet

   Zahtjev za suspenziju primjene odluke od 3. travnja 2014. kojom je Komisija odbila ponudu Europowera podnesenu u okviru postupka javne nabave JRC IPR 2013 C04 0031 OC za izgradnju trigeneracijskog postrojenja s plinskom turbinom i za njezino održavanje na lokaciji Komisijinog Zajedničkog istraživačkog centra (JRC) u Ispri (Italija) (SL 2013/S 137-237146) i ugovor dodijelila CPL-u Concordia, te u skladu s tim suspenziju primjene svih kasnijih odluka.

      Izreka

               1.

               Odbija se zahtjev za privremenu zaštitu.

               2.

               O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: Predmet T-287/14: Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Schaeffler Technologies protiv Komisije („Državne potpore — Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije — Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a — Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe — Obustava postupka”)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/19

         Rješenje Općeg suda od 22. svibnja 2015. – Schaeffler Technologies protiv Komisije
   (Predmet T-287/14) (1)

   ((„Državne potpore - Mjere koje je usvojila Njemačka u korist električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije i poduzeća velikih potrošača električne energije - Odluka o pokretanju postupka iz članka 108. stavka 2. UFEU-a - Donošenje konačne odluke nakon podnošenja tužbe - Obustava postupka”))
   (2015/C 245/23)
   Jezik postupka: njemački

      Stranke

      Tužitelj: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Njemačka) (zastupnici: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme i T. Wielsch, odvjetnici)

      Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Maxian Rusche i R. Sauer, agenti, uz asistenciju A. Luke i C. Maurer, odvjetnika)

      Predmet

   Zahtjev za djelomično poništenje Odluke Komisije C (2013) 4424 final od 18. prosinca 2013. o pokretanju postupka predviđenog člankom 108. stavkom 2. UFEU-a u vezi s mjerama koje je usvojila Savezna Republika Njemačka u korist električne energije iz obnovljivih izvora kao i velikih potrošača energije [Državna potpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Izreka

               1.

               Obustavlja se postupak po tužbi.

               2.

               Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju koji je podnijelo Nadzorno tijelo EFTA-e.

               3.

               Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG će, osim vlastitih, snositi i troškove Europske komisije, uključujući i troškove postupka privremene pravne zaštite.

               4.

               Nadzorno tijelo EFTA-e će snositi vlastite troškove.

      (1)  SL C 223, 14. 7. 2014.


title: Predmet C-323/14: Rješenje predsjednika Suda od 11. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Noord-Holland – Nizozemska) – Helm AG protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               1.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 279/23

         Rješenje predsjednika Suda od 11. travnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank Noord-Holland – Nizozemska) – Helm AG protiv Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Predmet C-323/14) (1)

   (2016/C 279/30)
   Jezik postupka: nizozemski
   Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

      (1)  SL C 315, 15. 9. 2014.


title: Predmet T-261/15: Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Spirig Pharma protiv OHIM-a (Daylong)

text:
               27.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 245/39

         Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Spirig Pharma protiv OHIM-a (Daylong)
   (Predmet T-261/15)
   (2015/C 245/47)
   Jezik postupka: francuski

      Stranke

      Tužitelj: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švicarska) (zastupnici: T. de Haan i P. Péters, odvjetnici)

      Tuženik: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)

      Podaci o postupku pred OHIM-om

      Sporni žig u pitanju: figurativni žig s verbalnim elementom „Daylong” – Prijava za registraciju br. 12 537 627

      Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća OHIM-a od 24. ožujka 2015. u predmetu R 2455/2014-4

      Tužbeni zahtjev

   Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

               —

               poništi pobijanu odluku;

               —

               naloži OHIM-u snošenje troškova, uključujući troškove tužitelja u postupku pred četvrtim žalbenim vijećem Ureda.

      Tužbeni razlozi

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009, u vezi s člankom 75. iste uredbe;

               —

               Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.