title: Predmet C-645/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA/Gegevensbeschermingsautoriteit („Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 7.‚ 8. i 47. – Uredba (EU) 2016/679 – Prekogranična obrada osobnih podataka – „Jedinstveni mehanizam” – Lojalna i djelotvorna suradnja nadzornih tijela – Nadležnosti i ovlasti – Ovlast pokretanja sudskog postupka”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/3

      Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA/Gegevensbeschermingsautoriteit
      (Predmet C-645/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 7.‚ 8. i 47. - Uredba (EU) 2016/679 - Prekogranična obrada osobnih podataka - „Jedinstveni mehanizam” - Lojalna i djelotvorna suradnja nadzornih tijela - Nadležnosti i ovlasti - Ovlast pokretanja sudskog postupka”)
      (2021/C 310/03)
      Jezik postupka: nizozemski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Hof van beroep te Brussel

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelji: Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA

         Tuženik: Gegevensbeschermingsautoriteit

         Izreka

                  1.

                  Članak 55. stavak 1.‚ članke 56. do 58. i članke 60. do 66. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka)‚ u vezi s člancima 7.‚ 8. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima‚ treba tumačiti na način da nadzorno tijelo države članice – koje‚ na temelju nacionalnog zakonodavstva donesenog primjenom članka 58. stavka 5. te uredbe‚ ima ovlast o svakoj navodnoj povredi te uredbe obavijestiti sud te države članice i‚ u slučaju potrebe‚ pokrenuti sudski postupak – može izvršavati tu ovlast kad je riječ o prekograničnoj obradi podataka‚ iako nije „vodeće nadzorno tijelo” u smislu članka 56. stavka 1. te uredbe‚ u pogledu te obrade podataka‚ pod uvjetom da se radi o jednoj od situacija u kojoj Uredba 2016/679 tom nadzornom tijelu dodjeljuje ovlast za donošenje odluke kojom se utvrđuje da se navedenom obradom krše pravila koja sadržava te uz poštovanje postupaka suradnje i nadzora konzistentnosti predviđenih navedenom uredbom.

                  2.

                  Članak 58. stavak 5. Uredbe 2016/679 treba tumačiti na način da‚ u slučaju prekogranične obrade podataka‚ izvršavanje ovlasti nadzornog tijela države članice koje nije vodeće nadzorno tijelo da pokrene sudski postupak u smislu te odredbe ne zahtijeva da voditelj ili izvršitelj prekogranične obrade osobnih podataka protiv kojeg je pokrenut taj postupak ima glavni poslovni nastan ili drugi poslovni nastan na području te države članice.

                  3.

                  Članak 58. stavak 5. Uredbe 2016/679 treba tumačiti na način da se ovlast nadzornog tijela države članice koje nije vodeće nadzorno tijelo da o svakoj navodnoj povredi te uredbe obavijesti sud te države i‚ u slučaju potrebe‚ pokrene sudski postupak‚ u smislu te odredbe‚ može izvršavati kako u odnosu na glavni poslovni nastan voditelja obrade koji se nalazi u državi članici tog tijela tako i u odnosu na drugi poslovni nastan tog voditelja‚ pod uvjetom da se sudski postupak odnosi na obradu podataka izvršenu u okviru aktivnosti navedenog poslovnog nastana i da je navedeno tijelo nadležno za izvršavanje te ovlasti‚ u skladu s onim što je izneseno u odgovoru na postavljeno prvo prethodno pitanje.

                  4.

                  Članak 58. stavak 5. Uredbe 2016/679 treba tumačiti na način da‚ kad je nadzorno tijelo države članice koje nije „vodeće nadzorno tijelo”‚ u smislu članka 56. stavka 1. te uredbe‚ prije 25. svibnja 2018. pokrenulo sudski postupak u pogledu prekogranične obrade osobnih podataka‚ odnosno prije datuma kad je navedena uredba postala primjenjiva‚ navedeni postupak može se‚ s gledišta prava Unije‚ nastaviti na temelju odredbi Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka‚ koja se i dalje primjenjuje u pogledu povreda u njoj predviđenih pravila počinjenih do datuma kad je ta direktiva stavljena izvan snage. Navedeni postupak‚ osim toga‚ navedeno tijelo može pokrenuti za povrede počinjene nakon tog datuma‚ na temelju članka 58. stavka 5. Uredbe 2016/679‚ pod uvjetom da se radi o jednoj od situacija u kojima ta uredba iznimno dodjeljuje nadzornom tijelu države članice koje nije „vodeće nadzorno tijelo” nadležnost za donošenje odluke kojom se utvrđuje da se predmetnom obradom podataka povređuju pravila navedene uredbe u pogledu zaštite prava pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka te uz poštovanje postupaka suradnje i nadzora konzistentnosti predviđenih tom uredbom‚ što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.

                  5.

                  Članak 58. stavak 5. Uredbe 2016/679 treba tumačiti na način da ta odredba ima izravan učinak pa se nacionalno nadzorno tijelo može na nju pozvati kako bi pokrenulo ili nastavilo postupak protiv pojedinaca‚ čak i ako navedena odredba nije posebno provedena u zakonodavstvu predmetne države članice.

         (1)  SL C 406, 2. 12. 2019.


title: Predmet C-800/19: Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poljska) – Mittelbayerischer Verlag KG/SM („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (UE) no 1215/2012 – Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Članak 7. točka 2. – Posebna nadležnost u stvarima povezanim s deliktima ili kvazideliktima – Mjesto u kojem je nastala ili može nastati štetna radnja – Osoba koja tvrdi da su joj povrijeđena prava osobnosti, što proizlazi iz objave članka na internetu – Mjesto nastanka štete – Središte interesa te osobe”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/5

      Presuda Suda (prvo vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poljska) – Mittelbayerischer Verlag KG/SM
      (Predmet C-800/19) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (UE) no 1215/2012 - Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Članak 7. točka 2. - Posebna nadležnost u stvarima povezanim s deliktima ili kvazideliktima - Mjesto u kojem je nastala ili može nastati štetna radnja - Osoba koja tvrdi da su joj povrijeđena prava osobnosti, što proizlazi iz objave članka na internetu - Mjesto nastanka štete - Središte interesa te osobe”)
      (2021/C 310/04)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Apelacyjny w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Mittelbayerischer Verlag KG

         Tuženik: SM

         Izreka

      Članak 7. točku 2. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da sud mjesta u kojem se nalazi središte interesa osobe koja tvrdi da su njezina prava osobnosti povrijeđena sadržajem objavljenim na internetskoj stranici nije nadležan za odlučivanje, na temelju cijele navodne štete, o tužbi za utvrđivanje odgovornosti koju je podnijela ta osoba, osim ako taj sadržaj obuhvaća objektivne elemente koji se mogu provjeriti i koji omogućavaju izravno ili neizravno identificirati navedenu osobu kao pojedinca.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet C-862/19 P: Presuda Suda (peto vijeće) od 17. lipnja 2021. – Češka Republika/Europska komisija, Republika Poljska („Žalba – Europski socijalni fond (ESF) – Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) – Djelomično ukidanje pomoći za operativne programe u Češkoj Republici – Direktiva 2004/18/EZ – Članak 16. točka (b) – Posebno isključenje – Ugovori o javnoj nabavi usluga za programski materijal namijenjen radiotelevizijskom emitiranju”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/5

      Presuda Suda (peto vijeće) od 17. lipnja 2021. – Češka Republika/Europska komisija, Republika Poljska
      (Predmet C-862/19 P) (1)

      („Žalba - Europski socijalni fond (ESF) - Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) - Djelomično ukidanje pomoći za operativne programe u Češkoj Republici - Direktiva 2004/18/EZ - Članak 16. točka (b) - Posebno isključenje - Ugovori o javnoj nabavi usluga za programski materijal namijenjen radiotelevizijskom emitiranju”)
      (2021/C 310/05)
      Jezik postupka: češki

         Stranke

         Žalitelj: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, O. Serdula, J. Vláčil i I. Gavrilová, agenti)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: P. Ondrůšek i P. Arenas, agenti), Republika Poljska

         Izreka

                  1.

                  Žalba se odbija.

                  2.

                  Češka Republika uz vlastite, snosi i troškove Europske komisije.

         (1)  SL C 27, 27. 1. 2020.


title: Predmet C-23/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Klagenævnet for Udbud – Danska) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland og Region Syddanmark („Zahtjev za prethodnu odluku – Javna nabava – Okvirni sporazum – Direktiva 2014/24/EU – Članak 5. stavak 5. – Članak 18. stavak 1. – Članci 33. i 49. – Prilog V. dio C točke 7., 8. i 10. – Provedbena uredba (EU) 2015/1986 – Prilog II. točke II.1.5) i II.2.6) – Postupak javne nabave – Obveza navođenja u obavijesti o nadmetanju ili dokumentaciji za nadmetanje, s jedne strane, procijenjene količine ili procijenjene vrijednosti i, s druge strane, najveće količine ili najveće vrijednosti proizvoda koje treba isporučiti u sklopu okvirnog sporazuma – Načela transparentnosti i jednakog postupanja – Direktiva 89/665/EEZ – Članak 2.d stavak 1. – Žalbeni postupci u području sklapanja ugovora o javnoj nabavi – Nevažeći ugovor – Isključenost”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/6

      Presuda Suda (četvrto vijeće) od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Klagenævnet for Udbud – Danska) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland og Region Syddanmark
      (Predmet C-23/20) (1)

      („Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Okvirni sporazum - Direktiva 2014/24/EU - Članak 5. stavak 5. - Članak 18. stavak 1. - Članci 33. i 49. - Prilog V. dio C točke 7., 8. i 10. - Provedbena uredba (EU) 2015/1986 - Prilog II. točke II.1.5) i II.2.6) - Postupak javne nabave - Obveza navođenja u obavijesti o nadmetanju ili dokumentaciji za nadmetanje, s jedne strane, procijenjene količine ili procijenjene vrijednosti i, s druge strane, najveće količine ili najveće vrijednosti proizvoda koje treba isporučiti u sklopu okvirnog sporazuma - Načela transparentnosti i jednakog postupanja - Direktiva 89/665/EEZ - Članak 2.d stavak 1. - Žalbeni postupci u području sklapanja ugovora o javnoj nabavi - Nevažeći ugovor - Isključenost”)
      (2021/C 310/06)
      Jezik postupka: danski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Klagenævnet for Udbud

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Simonsen & Weel A/S

         Tuženik: Region Nordjylland og Region Syddanmark

         uz sudjelovanje: Nutricia A/S

         Izreka

                  1.

                  Članak 49. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ, točke 7. i 8. te točku 10. podtočku (a) dijela C Priloga V. toj direktivi, u vezi s člankom 33. navedene direktive i načelima jednakog postupanja i transparentnosti iz članka 18. stavka 1. potonje direktive, treba tumačiti na način da se u obavijesti o pozivu na nadmetanje mora navesti procijenjena količina i/ili vrijednost kao i najveća količina i/ili vrijednost proizvoda koje treba isporučiti na temelju okvirnog sporazuma i da kada se ta granica dosegne, navedeni okvirni sporazum iscrpljuje učinke.

                  2.

                  Članak 49. Direktive 2014/24, te točku 7. i točku 10. podtočku (a) dijela C Priloga V. toj direktivi, u vezi s člankom 33. navedene direktive i načelima jednakog postupanja i transparentnosti iz članka 18. stavka 1. potonje direktive, treba tumačiti na način da u obavijesti o nadmetanju mora u cijelosti biti navedena procijenjena količina i/ili vrijednost kao i najveća količina i/ili vrijednost proizvoda koje treba isporučiti na temelju okvirnog sporazuma i da u toj obavijesti mogu biti utvrđeni dodatni zahtjevi koje bi javni naručitelj odlučio dodati.

                  3.

                  Članak 2.d stavak 1. točku (a) Direktive Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima, kako je izmijenjena Direktivom 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. treba tumačiti na način da nije primjenjiv u slučaju kada je obavijest o nadmetanju objavljena u Službenom listu Europske unije, čak i ako, s jedne strane, navedena procijenjena količina i/ili procijenjena vrijednost proizvoda koje treba isporučiti na temelju predviđenog okvirnog sporazuma ne proizlazi iz tog poziva na nadmetanje, nego iz dokumentacije za nadmetanje i, s druge strane, ni navedena obavijest o nadmetanju ni dokumentacija ne navode najveću količinu i/ili najveću vrijednost proizvoda koje treba isporučiti na temelju navedenog okvirnog sporazuma.

         (1)  SL C 95, 23. 3. 2020.


title: Predmet C-684/20 P: Žalba koju je 16. prosinca 2020. podnijela Eleanor Sharpston protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2020. u predmetu T-180/20, Sharpston/Vijeće i Konferencija predstavnika vlada država članica

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/9

      Žalba koju je 16. prosinca 2020. podnijela Eleanor Sharpston protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2020. u predmetu T-180/20, Sharpston/Vijeće i Konferencija predstavnika vlada država članica
      (Predmet C-684/20 P)
      (2021/C 310/10)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Eleanor Sharpston (zastupnici: N. Forwood, Barrister-at-Law, J. Robb, Barrister, J. Flynn QC i H. Mercer QC)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Konferencija predstavnika vlada država članica
      Rješenjem od 16. lipnja 2021., Sud (prvo vijeće) odlučio je žalbu odbaciti kao djelomično očito nedopuštenu i odbiti kao djelomično očito neosnovanu, te naložiti žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-685/20 P: Žalba koju je 16. prosinca 2020. podnijela Eleanor Sharpston protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2020. u predmetu T-550/20, Sharpston/Vijeće i predstavnici vlada država članica

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/9

      Žalba koju je 16. prosinca 2020. podnijela Eleanor Sharpston protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 6. listopada 2020. u predmetu T-550/20, Sharpston/Vijeće i predstavnici vlada država članica
      (Predmet C-685/20 P)
      (2021/C 310/11)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Eleanor Sharpston (zastupnici: N. Forwood, Barrister-at-Law, J. Robb, Barrister, J. Flynn QC i H. Mercer QC)

         Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, predstavnici vlada država članica
      Rješenjem od 16. lipnja 2021., Sud (prvo vijeće) odlučio je žalbu odbaciti kao djelomično očito nedopuštenu i odbiti kao djelomično očito neosnovanu, te naložiti žalitelju snošenje vlastitih troškova.


title: Predmet C-283/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2021. uputio Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Njemačka) – VA/Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/10

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. svibnja 2021. uputio Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Njemačka) – VA/Deutsche Rentenversicherung Bund
      (Predmet C-283/21)
      (2021/C 310/13)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: VA

         Tuženik: Deutsche Rentenversicherung Bund

         Intervenijent: RB

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Uzima li se prema zakonodavstvu Nizozemske, kao nadležne države članice prema odredbama u skladu s glavom II. Uredbe (EZ) br. 883/2004 (1), razdoblje odgoja djeteta u smislu članka 44. stavka 2. Uredbe (EZ) 987/2009 (2) u obzir na način da razdoblje odgoja djeteta u Nizozemskoj utemeljuje pravo na mirovinu jedino kao razdoblje boravišta?
                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje:

                  2.

                  Treba li članak 44. stavak 2. Uredbe (EZ) 987/2009, s obzirom na daljnji razvoj uslijed presuda od 23. studenoga 2000. u predmetu C-135/99 (3) i od 19. srpnja 2012. u predmetu C-522/10 (4) ekstenzivno tumačiti na način da nadležna država članica mora uzeti u obzir razdoblje odgoja djeteta i ako osoba koja odgaja dijete prije i nakon razdoblja odgoja djeteta ima razdoblja koja daju pravo na mirovinu temeljem obrazovanja ili zaposlenja samo u sustavu te države, ali neposredno prije ili nakon odgoja djeteta nije uplaćivala doprinose u taj sustav?

         (1)  Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2004., L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160. i ispravak 2020., L 415, str. 88.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL 2009., L 284, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 171.)

         (3)  ECLI:EU:C:2000:647, Elsen

         (4)  ECLI:EU:C:2012:475, Reichel-Albert


title: Predmet C-307/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. svibnja 2021. uputio Landgericht Kleve (Njemačka) – AB i dr./Ryanair DAC

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. svibnja 2021. uputio Landgericht Kleve (Njemačka) – AB i dr./Ryanair DAC
      (Predmet C-307/21)
      (2021/C 310/14)
      Jezik postupka: njemački

         Sud koji je uputio zahtjev

      Landgericht Kleve

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AB i dr.

         Tuženik: Ryanair DAC

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. stavak 1. točku (c) i članak 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da stvarni zračni prijevoznik treba platiti odštetu u slučaju otkazivanja leta o kojem putnik nije obaviješten najmanje dva tjedna prije vremena polaska predviđenog redom letenja i u slučaju da je zračni prijevoznik pravodobno prije isteka dva tjedna poslao obavijest na jedinu adresu elektroničke pošte koja mu je priopćena u okviru rezervacije a da pritom nije znao da je rezervacija izvršena preko posrednika, odnosno preko njegove internetske platforme i da se preko adrese elektroničke pošte koja je priopćena na platformi za rezervaciju u najboljem slučaju moglo stupiti u kontakt s posrednikom, a ne izravno s putnikom?

         (1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)


title: Predmet C-319/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2021. uputio Corte d'appello di Venezia (Italija) – Agecontrol SpA/ZR, Lidl Italia Srl

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/11

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. svibnja 2021. uputio Corte d'appello di Venezia (Italija) – Agecontrol SpA/ZR, Lidl Italia Srl
      (Predmet C-319/21)
      (2021/C 310/15)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte d'appello di Venezia

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Agecontrol SpA

         Druge stranke u žalbenom postupku: ZR, Lidl Italia Srl

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 5. stavak 4. Uredbe Komisije (EU) br. 543/2011 (1), u vezi s člankom 5. stavkom 1. i člankom 8. te uredbe te člancima 113. i 113.a Uredbe Vijeća (EU) br. 1234/2007 (2) od 22. listopada 2007. tumačiti na način da se njime nalaže izdavanje pratećeg dokumenta koji sadržava naziv i državu podrijetla svježih proizvoda iz sektora voća i povrća, koji su poslani pretpakirani ili u izvornoj ambalaži koju je izradio proizvođač, tijekom njihova prijevoza s platforme za distribuciju jednog trgovačkog društva za stavljanje na tržište na prodajno mjesto tog istog društva, neovisno o okolnosti da je na jednoj strani ambalaže neizbrisivo izravno otisnuta oznaka ili da je uklopljena u ambalažu ili pričvršćena za nju te koja sadržava vanjske podatke predviđene glavom I. Uredbe EU br. 543/2011 (među kojima su oni koji se odnose na naziv i državu podrijetla proizvodâ) i da se navedene informacije nalaze i na računima koje je izdao dobavljač od kojega je društvo koje na tržište stavlja proizvod nabavilo proizvod i koji se čuvaju u njegovu knjigovodstvenom uredu te se nalaze i na obavijesti položenoj na vidljivom mjestu unutar prijevoznog sredstva kojim se prevozi proizvod?

         (1)  Provedbena Uredba Komisije (EU) br. 543/2011 od 7. lipnja 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 za sektore voća i povrća te prerađevina voća i povrća (SL 2011., L 157, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 186.)

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (SL 2007., L 299, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.)


title: Predmet C-334/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2021. uputio Tribunale di Rieti (Italija) – kazneni postupak protiv G.B., R.H.

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/12

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. svibnja 2021. uputio Tribunale di Rieti (Italija) – kazneni postupak protiv G.B., R.H.
      (Predmet C-334/21)
      (2021/C 310/16)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Rieti

         Stranke glavnog postupka

      G.B., R.H.

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58 (1) u vezi s člancima 7., 8. i 11. te člankom 52. stavkom 1. Povelje iz Nice, i na temelju načela koja je sam [Sud Europske unije] utvrdio u presudi od 2. ožujka 2021. u predmetu C-746/18, tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba predviđena člankom 132. stavkom 3. Decreta legislativo n. 196/2003 (Zakonodavna uredba br. 196/2003) na temelju koje je Pubblico Ministero (Državno odvjetništvo, Italija), tijelo s punim i potpunim jamstvima neovisnosti i samostalnosti kao što se predviđa pravnim pravilima iz glave IV. talijanskog Ustava, nadležno da na temelju obrazložene odluke odredi prikupljanje podataka o prometu i podataka o lokaciji za potrebe kaznene istrage?

                  2.

                  U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, je li moguće pružiti dodatna pojašnjenja o tumačenju koja se odnose na moguću neretroaktivnu primjenu načela utvrđenih u presudi od 2. ožujka 2021. u predmetu C-746/18, s obzirom na prevladavajuće zahtjeve pravne sigurnosti u okviru sprečavanja, otkrivanja i rješavanja teških kaznenih djela ili prijetnja sigurnosti?

                  3.

                  Treba li članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58 u vezi s člancima 7., 8. i 11. te člankom 52. stavkom 1. Povelje iz Nice, i na temelju načela koja je sam [Sud Europske unije] utvrdio u presudi od 2. ožujka 2021. u predmetu C-746/18, tumačiti na način da mu se protivi nacionalna odredba predviđena člankom 132. stavkom 3. Zakonodavne uredbe br. 196/2003 u vezi s člankom 267. stavkom 2. Codicea di procedura penale (Zakonik o kaznenom postupku) i kojom se u hitnim slučajevima Državnom odvjetništvu dopušta da trenutno prikupi podatke o telefonskom prometu uz naknadno ispitivanje i nadzor nadležnog suda?

         (1)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL 2002., L 201, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 111.)


title: Predmet C-341/21 P: Žalba koju je 2. lipnja 2021. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 24. ožujka 2021. u predmetu T-374/20, KM/Europska komisija

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/13

      Žalba koju je 2. lipnja 2021. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 24. ožujka 2021. u predmetu T-374/20, KM/Europska komisija
      (Predmet C-341/21 P)
      (2021/C 310/17)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: T. S. Bohr i B. Mongin, agenti)

         Druge stranke u postupku: KM, Europski parlament, Vijeće Europske unije

         Zahtjevi

      Komisija od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda Europske unije od 24. ožujka 2021. (sedmo vijeće) KM/Komisija u predmetu T-374/20;

                  —

                  odbije tužbu;

                  —

                  drugoj stranci u žalbenom postupku naloži snošenje troškova prvostupanjskog postupka;

                  —

                  drugoj stranci u žalbenom postupku naloži snošenje troškova žalbenog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Komisija svoju žalbu temelji na trima žalbenim razlozima.
      Prvim žalbenim razlogom Komisija ističe pogrešku koja se tiče prava u pogledu kriterijâ za ocjenu zakonitosti odluka koje je donio zakonodavac i povrede obveze obrazlaganja. Opći sud odstupio je od načela da se ocjena zakonitosti akta Unije u pogledu temeljnih prava ne može temeljiti na tvrdnjama koje se temelje na posljedicama pravnog akta u pojedinačnom slučaju; nezakonitost odredbe Pravilnika o osoblju ne može se temeljiti na „neprikladnosti” zakonodavčeve odluke; Opći sud, povredom načela postavljenih u presudi od 19. prosinca 2019. u predmetu C-460/18 P (1) nije uzeo u obzir sve aspekte koje obilježavaju obje situacije koje treba usporediti.
      Drugim žalbenim razlogom Komisija ističe pogrešku koja se tiče prava pri tumačenju načela nediskriminacije, u skladu s kojim su situacije iz članaka 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju usporedive. Datum sklapanja braka nije jedini kriterij po kojemu se razlikuju članci 18. i 20. Priloga VIII. Razlikovanje se temelji na nizu aspekata koje je Opći sud odbio uzeti u obzir; Opći je sud trebao uzeti u obzir svrhu uvjeta minimalnog trajanja braka u člancima 18. i 20. Priloga VIII., što bi jasno istaknulo njihove razlike; isti zaključak vrijedi i za diskriminaciju na temelju dobi.
      Naposljetku, trećim žalbenim razlogom Komisija ističe pogrešku koja se tiče prava pri tumačenju članka 52. stavka 1. Povelje o temeljnim pravima (2) i nekoliko povreda obveze obrazlaganja. S jedne strane, postoji pogreška koja se tiče prava pri tumačenju članka 52. stavka 1. Povelje o temeljnim pravima, u skladu s kojim se posljedice dužnosnikove smrti za nadživjelog bračnog druga ne trebaju razlikovati ovisno o tomu je li brak bio zaključen prije ili nakon odlaska iz službe; s druge strane, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava pri tumačenju cilja sprečavanja prijevara i povrijedio obvezu obrazlaganja.

         (1)  Presuda od 19. prosinca 2019., HK/Komisija, ECLI:EU:C:2019:1119

         (2)  Povelja Europske unije o temeljnim pravima (SL 2012., C 326, str. 391.)


title: Predmet C-357/21 P: Žalba koju je 7. lipnja 2021. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 24. ožujka 2021. u predmetu T-374/20, KM/Europska komisija

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/14

      Žalba koju je 7. lipnja 2021. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 24. ožujka 2021. u predmetu T-374/20, KM/Europska komisija
      (Predmet C-357/21 P)
      (2021/C 310/18)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i M. Alver, agenti)

         Druge stranke u postupku: KM, Europska komisija, Europski parlament

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati žalbu i ukine presudu Općeg suda Europske unije od 24. ožujka 2021. (sedmo vijeće), KM/Komisija, u predmetu T-374/20;

                  —

                  odluči o predmetu i odbije tužbu u prvostupanjskom postupku kao neosnovanu;

                  —

                  naloži tužiteljima iz prvostupanjskog postupka snošenje troškova Vijeća nastalih u okviru žalbenog i prvostupanjskog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj žalbi Vijeće iznosi četiri žalbena razloga.
      U svojem prvom žalbenom razlogu Vijeće navodi da je Opći sud počinio pogreške koje se tiču prava a odnose se na nejednako postupanje u pogledu priznavanja mirovine za nadživjele osobe, u skladu s člankom 18. ili člankom 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, nadživjelom bračnom drugu bivšeg dužnosnika koji je sklopio brak prije svojeg odlaska iz službe i nadživjelom bračnom drugu bivšeg dužnosnika koji je brak sklopio nakon svojeg odlaska iz službe. Opći sud, međutim, nije ocijenio usporedivost predmetnih situacija s obzirom na obilježja koja su im svojstvena, osobito njihove odnosne pravne položaje, uz uzimanje u obzir predmeta i cilja akta Unije o kojemu je riječ. Tako je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je utvrdio da je datum sklapanja braka jedini element koji određuje primjenu članka 18. ili članaka 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, dok je nejednako postupanje opravdano temeljnom, činjeničnom i pravnom razlikom između statusa dužnosnika, koji se nalazi u jednom od administrativnih statusa navedenih u članku 35. Pravilnika o osoblju, i statusa bivšeg dužnosnika.
      Vijeće podredno ističe drugi i treći žalbeni razlog.
      Vijeće u svojem drugom žalbenom razlogu navodi pogreške koje se tiču prava u vezi s opsegom sudskog nadzora Općeg suda u pogledu odluka koje je donio zakonodavac Unije. Opći je sud uputio na postojanje „pukog” manevarskog prostora zakonodavca Unije, koji podrazumijeva obvezu ispitivanja na način da se utvrdi je li nerazumno da zakonodavac Unije ustanovljeno nejednako postupanje smatra prikladnim i potrebnim za postizanje zadanog cilja. Pritom je Opći sud zanemario da sudac zakonodavcu Unije, u okviru izvršavanja ovlasti koje su mu dodijeljene, daje široku diskrecijsku ovlast u područjima u kojima njegovo postupanje zahtijeva političke, gospodarske i socijalne odluke i u kojima on mora provoditi složene procjene i ocjene, što je slučaj i prilikom uređenja sustava socijalne sigurnosti. Stoga nije riječ o tome je li mjera koja je donesena u tom području jedina ili najbolja moguća. Ta je mjera, naime, nezakonita samo ako je očito neprikladna za ostvarivanje cilja koji nastoje postići nadležna tijela. Opći je sud, time što je ispitivao povrh samog pitanja očite neprikladnosti predmetne mjere, zakonodavčevu procjenu zamijenio svojom i prekoračio granice svojeg nadzora zakonitosti.
      Vijeće u svojem trećem žalbenom razlogu navodi da je Opći sud počinio pogreške koje se tiču prava pri ispitivanju opravdanosti nejednakog postupanja. Najprije, Opći sud počinio je tijekom tog ispitivanja pogrešku koja se tiče prava prilikom utvrđivanja opsega nadzora odluka koje je donio zakonodavac. Potom je Opći sud zanemario i sudsku praksu u skladu s kojom je tužiteljeva obveza da podnese dokaz o neusklađenosti pravnog propisa s primarnim pravom, a nije na tijelu koje je autor akta da dokazuje njegovu zakonitost. Usto je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava i kada je ocjenjivao opravdanost nejednakog postupanja s obzirom na sudsku praksu u skladu s kojom opća presumpcija prijevare nije dovoljna za opravdanje mjere kojom se ugrožavaju ciljevi UFEU-a i zaključio da je člankom 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju uvedena opća i neoboriva presumpcija prijevare u odnosu na brakove u trajanju kraćem od pet godina. Naposljetku, iz toga proizlazi da je u ovom slučaju irelevantna mogućnost – koja je razmatrana u pobijanoj presudi – podnošenja objektivnih dokaza u svrhu obaranja presumpcije prijevara, s obzirom na činjenicu da se člankom 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju presumpcija prijevare ili nepostojanja prijevare ne stavlja u vezu s brakom.
      U svojem četvrtom žalbenom razlogu Vijeće naposljetku ističe pogreške koje se tiču prava i povredu obveze obrazlaganja u pogledu zaključaka Općeg suda o nediskriminaciji na temelju dobi. U pobijanoj presudi Opći sud alternativno upućuje na dob nadživjelog bračnog druga, dužnosnikovu dob ili na dob bivšeg dužnosnika i time povređuje svoju obvezu obrazlaganja. Nadalje, utvrđivanje posebno nepovoljnog položaja osoba određene dobi ili određene dobne skupine ovisi osobito o dokazu da je propis o kojem je riječ imao negativan utjecaj na znatno veći udio osoba određene dobi u usporedbi s osobama druge dobi, koji, pak u ovom slučaju, nije podnesen. Čak i ako se pretpostavi da postoji takvo nejednako postupanje, koje se posredno temelji na dobi bivšeg dužnosnika u trenutku sklapanja braka, Opći je sud naposljetku propustio ispitati je li to nejednako postupanje ipak u skladu s člankom 21. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima (1) i ispunjava li kriterije iz članka 52. stavka 1. Povelje.

         (1)  Povelja Europske unije o temeljnim pravima (SL 2012., C 326, str. 391.)


title: Predmet C-371/21 P: Žalba koju je 14. lipnja 2021. podnio SGI Studio Galli Ingegneria Srl protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. travnja 2021. u predmetu T-285/19, SGI Studio Galli Ingegneria/Komisija

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/15

      Žalba koju je 14. lipnja 2021. podnio SGI Studio Galli Ingegneria Srl protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 14. travnja 2021. u predmetu T-285/19, SGI Studio Galli Ingegneria/Komisija
      (Predmet C-371/21 P)
      (2021/C 310/19)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Žalitelj: SGI Studio Galli Ingegneria Srl (zastupnici: F. S. Marini, V. Catenacci, R. Viglietta, odvjetnici)

         Druga stranka u postupku: Europska komisija

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:
      ukine pobijanu presudu Općeg suda (devetog vijeća), koja je objavljena 14. travnja 2021. i dostavljena strankama istog dana, u predmetu T-285/19, SGI Studio Galli Ingegneria S.r.l./Europska komisija, te slijedom toga prihvati zahtjeve koje je društvo S.G.I. iznijelo pred Općim sudom, onim redoslijedom kojim su izneseni i stoga:

                  —

                  utvrdi i proglasi da tužitelj Europskoj komisiji nije dužan platiti iznose koje ista potražuje opomenom dužniku br. 3241902288 primljenom 22. veljače 2019., a posljednji put opomenom primljenom 29. travnja 2019. – Ref. Ares(2019) 2858540, po osnovi povrata doprinosa i tzv. liquidated damages zato što Studio Galli Ingegneria navodno nije ispunio obveze iz grant agreementa br. 619120 za subvencioniranje projekta pod nazivom „MARSOL”;

                  —

                  utvrdi i proglasi da ne postoje povrede na koje se poziva Komisija;

                  —

                  utvrdi i proglasi nezakonitost, nevaljanost te u svakom slučaju neosnovanost pre-information lettera od 19. prosinca 2018., istražnog izvješća OLAF-a, opomene dužniku od 22. veljače 2019., naknadnog zahtjeva od 2. travnja 2019. i konačne obavijesti o ponovnom određivanju potraživanog iznosa i odbacivanju daljnjih zahtjeva SGI-a od 29. travnja 2019. – Ref. Ares(2019) 2858540;

                  —

                  utvrdi i proglasi nepostojanje tražbine na koju se poziva Komisija;

                  —

                  utvrdi i proglasi pravo tužitelja na sufinanciranje koje je Komisija stvarno isplatila tužitelju na temelju grant agreementa br. 619120 za projekt „MARSOL”;

                  —

                  podredno, utvrdi i proglasi da iznos koji je predmet povrata od strane Komisije ne može biti viši od 100 044,99 eura, kako je navedeno u trećem žalbenom razlogu;

                  —

                  podredno prethodnome, naloži Komisiji da SGI-u naknadi troškove koje je imao zbog provedbe projekta „MARSOL”, na temelju stjecanja bez osnove.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  1.

                     Prvi žalbeni razlog. Nezakonitost presude u dijelu u kojem je odbijen prvi tužbeni razlog. Povreda/pogrešna primjena članaka 41., 42. i 47. Povelje. Povreda načela savjesnosti i poštenja, također u smislu članka 1134. belgijskog Građanskog zakonika.

                  Presuda Općeg suda pobija se zbog navoda da Komisija, time što nije uzela u obzir žaliteljev zahtjev za prekid postupka i za pristup aktima iz OLAF-ovog istražnog spisa, nije povrijedila prava iz članaka 41., 42. i 47. Povelje te načelo savjesnosti i poštenja. Naprotiv, budući da društvo nije imalo konkretnu mogućnost odgovoriti na OLAF-ovo konačno izvješće zbog internih problema, povrijeđena je djelotvornost tih prava, kako u okviru upravnog postupka, tako i u okviru naknadnog postupka pred Općim sudom.

                  2.

                     Drugi žalbeni razlog. Nezakonitost presude u dijelu u kojem je odbijen drugi tužbeni razlog. Povreda/pogrešna primjena članka 317. UFEU-a, članka 172.a stavka 1. Uredbe br. 2342/2002 (1)
                     , članka 31. stavka 3. točki (a) i (c) Uredbe br. 1906/2006 (2)
                     , članka II.5. i članka II.14. stavka 1. općih uvjeta grant agreementa. Povreda načela presumpcije nedužnosti, tereta dokazivanja i pravičnosti iz Uredbe (EU, Euratom) br. 883/2013 (3)
                     Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. Pogreška u ocjenjivanju dokaza i povreda članka 1315. belgijskog Građanskog zakonika.

                  Presuda Općeg suda pobija se u dijelu u kojem je, odbijajući drugi tužbeni zahtjev, Opći sud zaključio da žalitelj nije dokazao prihvatljivost izravnih i neizravnih troškova vezanih za osoblje, ni u postupku pred OLAF-om i Komisijom, ni u okviru postupka pred Općim sudom. Naprotiv, Opći sud nije uzeo u obzir da se OLAF-ove opomene nisu odnosile na projekt o kojem je riječ, nego na druge subvencionirane projekte, te stoga nije pravilno primijenio načela presumpcije nedužnosti i tereta dokazivanja. Usto, evidencije radnog vremena koje su podnesene u postupku trebale su se smatrati dostatnim dokazom, uzimajući u obzir nepostojanje drugih osporavanja i dokazano ugovaranje projekta, za potvrđivanje prihvatljivosti troškova čija se naknada potražuje od Komisije.

                  3.

                     Treći žalbeni razlog. Nezakonitost pobijane presude u dijelu u kojem je odbijen treći tužbeni razlog. Povreda načela proporcionalnosti, pravičnosti te savjesnosti i poštenja. Povreda članka 5. stavka 4. UFEU-a. Povreda članka II.22. grant agreementa.

                  Presuda se pobija u dijelu u kojem je, odbijajući treći tužbeni razlog, Opći sud smatrao da Komisija nije povrijedila načelo proporcionalnosti time što je potraživala sve izravne i neizravne troškove za osoblje. Naprotiv, budući da su u istražnom postupku utvrđene nedosljednosti samo za dva stručnjaka uključena u projekt, Komisija je trebala potraživati samo te troškove. Tako je i s obzirom na utvrđenu provedbu projekta i na provjeru troškova koju je obavio vanjski stručnjak, a koju je Komisija potvrdila. Podredno, i dalje uz primjenu načela proporcionalnosti, Opći sud morao je prihvatiti podredni zahtjev kojim se traži određivanje iznosa za povrat.

                  4.

                     Četvrti žalbeni razlog. Nezakonitost presude u dijelu u kojem je odbijen četvrti tužbeni razlog. Povreda i/ili pogrešna primjena članka 2. točke (b) Uredbe Vijeća br. 58/2003 (4)
                     od 19. prosinca 2002. i grant agreementa. Nedostatak obrazloženja i kontradiktornost presude u dijelu u kojem je u suprotnosti s ranijom sudskom praksom Općeg suda i Suda u području stjecanja bez osnove.

                  Presuda se pobija u dijelu u kojem je, odbijajući četvrti tužbeni razlog, Opći sud odbio žaliteljev zahtjev za zadržavanje potpore koja mu je dodijeljena na temelju izravnih i neizravnih troškova za osoblje, što je prouzrokovalo Komisijino neopravdano stjecanje bez osnove. Budući da su u predmetnom slučaju ispunjeni uvjeti za podnošenje tužbe, odnosno bogaćenje jedne ugovorne strane i siromašenje druge, unatoč uzročno-posljedičnoj vezi između bogaćenja i siromašenja, odluka Općeg suda je nezakonita.

         (1)  Uredba Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (SL 2002., L 357, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 7.)

         (2)  Uredba (EZ) br. 1906/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o utvrđivanju pravila za sudjelovanje poduzeća, istraživačkih centara i sveučilišta u aktivnostima u okviru Sedmog okvirnog programa te za širenje rezultata istraživanja (2007.-2013.) (SL 2006., L 391, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 40., str. 52.)

         (3)  Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL 2013., L 248, str. 1. i ispravak SL 2020., L 426, str. 97.)

         (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 58/2003 od 19. prosinca 2002. o utvrđivanju statusa izvršnih agencija kojima se povjeravaju određene zadaće u vezi s upravljanjem programima Zajednice (SL 2003., L 11, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 83.)


title: Predmeti T-695/17 i T-704/17: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Italija i Španjolska/Komisija („Jezično uređenje – Obavijest o otvorenim natječajima za zapošljavanje pismenih prevoditelja za njemački, francuski, talijanski i nizozemski jezik – Ograničenje u pogledu odabira jezika 2 i 3 natječaja na njemački, engleski i francuski jezik – Uredba br. 1 – Članak 1.d stavci 1. i 6., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju – Diskriminacija na temelju jezika – Interes službe – Proporcionalnost – Obveza obrazlaganja”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/18

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Italija i Španjolska/Komisija
      (Predmeti T-695/17 i T-704/17) (1)

      („Jezično uređenje - Obavijest o otvorenim natječajima za zapošljavanje pismenih prevoditelja za njemački, francuski, talijanski i nizozemski jezik - Ograničenje u pogledu odabira jezika 2 i 3 natječaja na njemački, engleski i francuski jezik - Uredba br. 1 - Članak 1.d stavci 1. i 6., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju - Diskriminacija na temelju jezika - Interes službe - Proporcionalnost - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 310/20)
      Jezici postupka: talijanski i španjolski

         Stranke

         Tužitelj u predmetu T-695/17: Talijanska Republika (zastupnici: G. Palmieri, agent, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato)

         Tužitelj u predmetu T-704/17: Kraljevina Španjolska (zastupnik: L. Aguilera Ruiz, agent)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: G. Gattinara, D. Milanowska, N. Ruiz García i L. Vernier, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje obavijesti o otvorenim natječajima organiziranim radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje pismenih prevoditelja (AD 5) za njemački (EPSO/AD/343/17), francuski (EPSO/AD/344/17), talijanski (EPSO/AD/345/17) i nizozemski jezik (EPSO/AD/346/17) (SL 2017., C 224 A, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Predmeti T-695/17 i T-704/17 spajaju se u svrhu donošenja presude.

                  2.

                  Poništava se obavijest o otvorenim natječajima organiziranim radi sastavljanja popisa uspješnih kandidata za zapošljavanje pismenih prevoditelja (AD 5) za njemački (EPSO/AD/343/17), francuski (EPSO/AD/344/17), talijanski (EPSO/AD/345/17) i nizozemski jezik (EPSO/AD/346/17).

                  3.

                  Europska komisija snosit će, osim vlastitih, troškove nastale Talijanskoj Republici, u predmetu T-695/17, i troškove nastale Kraljevini Španjolskoj, u predmetu T-704/17.

         (1)  SL C 424, 11. 12. 2017.


title: Predmet T-126/19: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji/Komisija („Okoliš – Uredba (EU) br. 517/2014 – Fluorirani staklenički plinovi – Dodjela kvota za stavljanje na tržište fluoriranih ugljikovodika – Prigovor nezakonitosti – Članak 16. i prilozi V. i VI. Uredbi br. 517/2014 – Načelo nediskriminacije – Obveza obrazlaganja”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/18

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji/Komisija
      (Predmet T-126/19) (1)

      („Okoliš - Uredba (EU) br. 517/2014 - Fluorirani staklenički plinovi - Dodjela kvota za stavljanje na tržište fluoriranih ugljikovodika - Prigovor nezakonitosti - Članak 16. i prilozi V. i VI. Uredbi br. 517/2014 - Načelo nediskriminacije - Obveza obrazlaganja”)
      (2021/C 310/21)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji (Varšava, Poljska) (zastupnik: A. Galos, avocat)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland, A. Becker, K. Herrmann i M. Jáuregui Gómez, agenti)

         Intervenijenti u potporu tuženicima: Europski parlament (zastupnici: L. Visaggio, A. Tamás i W. Kuzmienko, agenti), Vijeće Europske unije (zastupnici: K. Michoel i I. Tchórzewska, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije od 11. prosinca 2018. kojom se tužitelju dodjeljuje kvota od 4 096 tona ekvivalenta CO2 fluorougljikovodika za 2019. godinu.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

                  3.

                  Vijeće Europske unije i Europski parlament snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 148, 29. 4. 2019.


title: Spojeni predmeti T-281/19 i T-351/19: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Cipar/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion) („Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 – Raniji nacionalni verbalni certifikacijski žigovi ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI – Zla vjera – Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Relativni razlog ništavosti – Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji su postali članak 60. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) te članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/19

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Cipar/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion)
      (Spojeni predmeti T-281/19 i T-351/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 - Raniji nacionalni verbalni certifikacijski žigovi ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI - Zla vjera - Članak 52. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Relativni razlog ništavosti - Članak 53. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji su postali članak 60. stavak 1. točka (a) i članak 8. stavak 1. točka (b) te članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001)”)
      (2021/C 310/22)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Cipar (zastupnici: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, i V. Marsland, solicitor)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Gája, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Grčka)

         Predmet

      Tužbe su podnesene protiv odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2019. (predmet R 2298/2017-4) i od 9. travnja 2019. (predmet R 2297/2017-4), koje se odnose na postupke za proglašenje žiga ništavim između Republike Cipar i društva Filotas Bellas & Yios.

         Izreka

                  1.

                  Tužbe se odbijaju.

                  2.

                  Republici Cipar nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

         (1)  SL C 213, 24. 6. 2019.


title: Predmet T-316/19: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Lucaccioni/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Socijalna sigurnost – Članak 73. Pravilnika o osoblju – Zajednička pravila o osiguranju od nesreće i profesionalne bolesti – Profesionalna bolest – Članak 9. – Zahtjev za naknadu liječničkih troškova – Članak 23. – Traženje mišljenja drugog liječnika – Odbijanje pokretanja postupka pred liječničkim povjerenstvom na temelju članka 22. – Nepostojanje analogne primjene članka 22. stavka 1. drugog podstavka – Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe – Vremenska primjena propisa”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/20

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Lucaccioni/Komisija
      (Predmet T-316/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Socijalna sigurnost - Članak 73. Pravilnika o osoblju - Zajednička pravila o osiguranju od nesreće i profesionalne bolesti - Profesionalna bolest - Članak 9. - Zahtjev za naknadu liječničkih troškova - Članak 23. - Traženje mišljenja drugog liječnika - Odbijanje pokretanja postupka pred liječničkim povjerenstvom na temelju članka 22. - Nepostojanje analogne primjene članka 22. stavka 1. drugog podstavka - Pravilo o podudarnosti između tužbe i žalbe - Vremenska primjena propisa”)
      (2021/C 310/23)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Arnaldo Lucaccioni (San Benedetto del Tronto, Italija) (zastupnik: E. Bonanni, odvjetnik)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: T. Bohr i L. Vernier, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnik)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje Komisijine odluke od 2. kolovoza 2018. kojom se odbijaju tužiteljevi zahtjevi od 23. ožujka i 8. lipnja 2018. za pokretanje postupka pred liječničkim povjerenstvom u skladu s člankom 22. Zajedničkih pravila o osiguranju od rizika nesreće i profesionalne bolesti dužnosnika Europskih zajednica i, s druge strane, naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Arnaldu Lucaccioniju nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 238, 15. 7. 2019.


title: Predmet T-355/19: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – CE/Odbor regija („Javna služba – Privremeno osoblje – Članak 2. točka (c) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika – Ugovor na neodređeno vrijeme – Prijevremeni raskid s otkaznim rokom – Članak 47. točke (c) podtočka i. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika – Prekid odnosa povjerenja – Pravila otkaznog roka – Zlouporaba postupka – Pravo na saslušanje – Načelo dobre uprave – Prava obrane – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/20

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – CE/Odbor regija
      (Predmet T-355/19) (1)

      („Javna služba - Privremeno osoblje - Članak 2. točka (c) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Ugovor na neodređeno vrijeme - Prijevremeni raskid s otkaznim rokom - Članak 47. točke (c) podtočka i. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika - Prekid odnosa povjerenja - Pravila otkaznog roka - Zlouporaba postupka - Pravo na saslušanje - Načelo dobre uprave - Prava obrane - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2021/C 310/24)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: CE (zastupnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvjetnica)

         Tuženik: Odbor regija (zastupnici: S. Bachotet i M. Esparrago Arzadun, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjentika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje, s jedne strane, kao prvo, odluke od 16. travnja 2019. kojom je Odbor regija raskinuo tužiteljev ugovor o radu, podredno, dopisa od 16. svibnja 2019. kojim je produljio datum do kojeg je tužitelj mogao pokupiti svoje osobne stvari i pristupiti svojoj elektroničkoj pošti tijekom otkaznog roka i, s druge strane, za naknadu imovinske i neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog tih odluka.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka Odbora regija od 16. travnja 2019. o otkazu ugovora o radu osobe CE u dijelu u kojem se odnosi na posebna pravila u vezi s otkaznim rokom.

                  2.

                  Tužba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Svaka će stranka snositi svoje troškove, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.

         (1)  SL C 255, 29. 7. 2019.


title: Predmet T-586/19: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – PL/Komisija („Javna služba – Dužnosnici – Izvješće o razvoju karijere – Provedba procjene za 2017. – Određivanje ocjenjivača – Članak 22.a Pravilnika o osoblju – Opće odredbe za provedbu članka 43. Pravilnika o osoblju – Dužnost brižnog postupanja – Razumni rok – Načelo nepristranosti – Članak 41. Povelje o temeljnim pravima – Obveza obrazlaganja – Članak 26. Pravilnika o osoblju – Prava obrane”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/21

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – PL/Komisija
      (Predmet T-586/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Izvješće o razvoju karijere - Provedba procjene za 2017. - Određivanje ocjenjivača - Članak 22.a Pravilnika o osoblju - Opće odredbe za provedbu članka 43. Pravilnika o osoblju - Dužnost brižnog postupanja - Razumni rok - Načelo nepristranosti - Članak 41. Povelje o temeljnim pravima - Obveza obrazlaganja - Članak 26. Pravilnika o osoblju - Prava obrane”)
      (2021/C 310/25)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: PL (zastupnici: J.-N. Louis i J. Van Rossum, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: I. Melo Sampaio i L. Vernier, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 12. listopada 2018. o izvješću o razvoju tužiteljeve karijere za 2017.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi PL nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 363, 28. 10. 2019.


title: Predmet T-678/19: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Health Product Group/EUIPO – Bioline Pharmaceutical (Enterosgel) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Figurativni žig Enterosgel – Nepostojanje zle vjere – Članak 51. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/22

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Health Product Group/EUIPO – Bioline Pharmaceutical (Enterosgel)
      (Predmet T-678/19) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig Enterosgel - Nepostojanje zle vjere - Članak 51. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 310/26)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Health Product Group sp. z o.o. (Varšava, Poljska) (zastupnici: M. Kondrat, M. Stępień i A. Przytuła, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Markakis i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Bioline Pharmaceutical AG (Baar, Švicarska) (zastupnici: T. Grucelski, H. Gajek i M. Furmańska, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. kolovoza 2019. (predmet R 482/2018-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Health Product Group i Bioline Pharmaceutical.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Health Product Group sp. z o.o. nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 399, 25. 11. 2019.


title: Predmet T-867/19: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – RA/Revizorski sud („Javna služba – Dužnosnici – Promaknuće – Promaknuće za 2016. – Odluka da se tužitelja ne promakne u razred AD 11 – Nepostojanje izvješća o ocjeni – Usporedba zasluga – Izvršenje presude Općeg suda – Donošenje nove odluke o nepromaknuću – Obveza obrazlaganja – Članak 45. Pravilnika o osoblju – Očita pogreška u ocjeni”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/22

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – RA/Revizorski sud
      (Predmet T-867/19) (1)

      („Javna služba - Dužnosnici - Promaknuće - Promaknuće za 2016. - Odluka da se tužitelja ne promakne u razred AD 11 - Nepostojanje izvješća o ocjeni - Usporedba zasluga - Izvršenje presude Općeg suda - Donošenje nove odluke o nepromaknuću - Obveza obrazlaganja - Članak 45. Pravilnika o osoblju - Očita pogreška u ocjeni”)
      (2021/C 310/27)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: RA (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

         Tuženik: Europski revizorski sud (zastupnici: C. Lesauvage i A.-M. Feipel-Cosciug, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a kojim se traži, s jedne strane, poništenje odluke od 27. veljače 2019. kojom je Revizorski sud odlučio da tužitelja neće promaknuti u razred AD 11 i, s druge strane, naknada štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog te odluke.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Osobi RA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 68, 2. 3. 2020.


title: Predmet T-187/20: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Davide Groppi/EUIPO – Viabizzuno (Stolna svjetiljka) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje stolnu svjetiljku – Raniji dizajn Zajednice – Razlog za ništavost – Nedostatak individualnog karaktera – Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/23

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Davide Groppi/EUIPO – Viabizzuno (Stolna svjetiljka)
      (Predmet T-187/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje stolnu svjetiljku - Raniji dizajn Zajednice - Razlog za ništavost - Nedostatak individualnog karaktera - Članak 6. Uredbe (EZ) br. 6/2002”)
      (2021/C 310/28)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Davide Groppi Srl (Piacenza, Italija) (zastupnici: F. Boscariol de Roberto, D. Capra i V. Malerba, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: L. Rampini, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Viabizzuno Srl (Bentivoglio, Italija)

         Predmet

      Tužba protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 23. siječnja 2020. (predmet R 126/2019-3) koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava Viabizzuno i Davide Groppi,

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Davide Groppi Srl nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 191, 8. 6. 2020.


title: Predmet T-196/20: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Chanel/EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija – Verbalni žig INCOCO – Raniji nacionalni verbalni žigovi COCO – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/23

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Chanel/EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO)
      (Predmet T-196/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Verbalni žig INCOCO - Raniji nacionalni verbalni žigovi COCO - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 310/29)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Francuska) (zastupnik: J. Passa, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: S. Pétrequin, J. Crespo Carrillo i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Innovative Cosmetic Concepts LLC (Clifton, New Jersey, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: I. Temiño Ceniceros, J. Oria Sousa-Montes i P. Revuelta Martos, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. siječnja 2020. (predmet R 194/2019-1), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Chanel i Innovative Cosmetic Concepts.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 16. siječnja 2020. (predmet R 194/2019-1).

                  2.

                  EUIPO-u i društvu Innovative Cosmetic Concepts LLC nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-215/20: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Fidia farmaceutici/EUIPO – Ioulia and Irene Tseti Pharmaceutical Laboratories (HYAL) („Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije HYAL – Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Apsolutni razlog za odbijanje – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) – Pravo na saslušanje – Načelo kontradiktornosti – Obveza obrazlaganja – Dobra uprava i jednako postupanje – Članak 165. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/24

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Fidia farmaceutici/EUIPO – Ioulia and Irene Tseti Pharmaceutical Laboratories (HYAL)
      (Predmet T-215/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije HYAL - Članak 51. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 40/94 (koji je postao članak 59. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001) - Apsolutni razlog za odbijanje - Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe 2017/1001) - Pravo na saslušanje - Načelo kontradiktornosti - Obveza obrazlaganja - Dobra uprava i jednako postupanje - Članak 165. stavak 1. Uredbe 2017/1001”)
      (2021/C 310/30)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Italija) (zastupnici: R. Kunz-Hallstein i H. P. Kunz-Hallstein, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Sliwinska, V. Ruzek i H. O’Neill, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Ioulia and Irene Tseti Pharmaceutical Laboratories SA (Atena, Grčka) (zastupnici: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia i A. Vasilogamvrou, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. siječnja 2020. (predmet R 613/2019-5), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Ioulia and Irene Tseti Pharmaceutical Laboratories i Fidia farmaceutici.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Fidia farmaceutici SpA nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 201, 15. 6. 2020.


title: Predmet T-368/20: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Smiley Miley/EUIPO – Cyrus Trademarks (MILEY CYRUS) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije MILEY CYRUS – Raniji figurativni žig Europske unije CYRUS – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/25

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Smiley Miley/EUIPO – Cyrus Trademarks (MILEY CYRUS)
      (Predmet T-368/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije MILEY CYRUS - Raniji figurativni žig Europske unije CYRUS - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2021/C 310/31)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Smiley Miley, Inc. (Nashville, Tennessee, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: J.-B. Devaureix, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Cyrus Trademarks Ltd (Road Town, Britanski Djevičanski Otoci)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. travnja 2020. (predmet R 2520/2018-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Cyrus Trademarks i Smiley Miley.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 2. travnja 2020. (predmet R 2520/2018-4).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 255, 3. 8. 2020.


title: Predmet T-481/20: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Magnetec/EUIPO (CoolTUBE) („Žig Europske unije – Prijava verbalnog žiga Europske unije CoolTUBE – Apsolutni razlog za odbijanje – Razlikovni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/26

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Magnetec/EUIPO (CoolTUBE)
      (Predmet T-481/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava verbalnog žiga Europske unije CoolTUBE - Apsolutni razlog za odbijanje - Razlikovni karakter - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)
      (2021/C 310/33)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Magnetec – Gesellschaft für Magnettechnologie mbH (Langenselbold, Njemačka) (zastupnici: M. Kloth, R. Briske i D. Habel, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Söder, agent)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. svibnja 2020. (predmet R 1755/2019-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju verbalnog znaka CoolTUBE kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka prvog žalbenog Vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 15. svibnja 2020. (predmet R 1755/2019-1).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Magnetec – Gesellschaft für Magnettechnologie mbH, uključujući nužne troškove nastale u postupku pred žalbenim vijećem.

         (1)  SL C 304, 14. 9. 2020.


title: Predmet T-487/20: Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Rezon/EUIPO (imot.bg) („Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije imot.bg – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 – Obveza obrazlaganja – Članak 94. stavak 1. prva rečenica Uredbe 2017/1001 – Djelomično potvrđujuća odluka”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/26

      Presuda Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Rezon/EUIPO (imot.bg)
      (Predmet T-487/20) (1)

      („Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije imot.bg - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Opisni karakter - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 - Obveza obrazlaganja - Članak 94. stavak 1. prva rečenica Uredbe 2017/1001 - Djelomično potvrđujuća odluka”)
      (2021/C 310/34)
      Jezik postupka: bugarski

         Stranke

         Tužitelj: Rezon OOD (Sofija, Bugarska) (zastupnik: M. Yordanova-Harizanova, odvjetnica)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: A. Folliard-Monguiral i P. Angelova Georgieva, agenti)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2020. (predmet R 2270/2019-1), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka imot.bg kao žiga Europske unije.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu Rezon OOD nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 329, 5. 10. 2020.


title: Predmet T-231/20: Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – Price/Vijeće („Tužba za poništenje – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma – Odluka Vijeća o sklapanju Sporazuma o povlačenju – Državljani Ujedinjene Kraljevine – Gubitak građanstva Unije – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/28

      Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – Price/Vijeće
      (Predmet T-231/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma - Odluka Vijeća o sklapanju Sporazuma o povlačenju - Državljani Ujedinjene Kraljevine - Gubitak građanstva Unije - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2021/C 310/36)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: David Price (Le Dorat, Francuska) (zastupnik: J. Fouchet, odvjetnik)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer, R. Meyer i M.-M. Joséphidès, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično poništenje, s jedne strane, Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 2020., L 29, str. 7.) i, s druge strane, Odluke Vijeća (EU) 2020/135 od 30. siječnja 2020. o sklapanju Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 2020., L 29, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju Europske komisije.

                  3.

                  Davidu Priceu nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, troškova Vijeća Europske unije, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite, uz iznimku onih koji se odnose na zahtjev za intervenciju.

                  4.

                  D. Price, Vijeće i Komisija snosit će svaki vlastite troškove koji se odnose na zahtjev za intervenciju.

         (1)  SL C 209, 22. 6. 2020.


title: Predmet T-252/20: Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – Silver i dr./Vijeće („Tužba za poništenje – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma – Odluka Vijeća o sklapanju Sporazuma o povlačenju – Državljani Ujedinjene Kraljevine – Gubitak građanstva Unije – Nepostojanje osobnog utjecaja – Neregulatorni akt – Nedopuštenost”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/29

      Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – Silver i dr./Vijeće
      (Predmet T-252/20) (1)

      („Tužba za poništenje - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije i Euratoma - Odluka Vijeća o sklapanju Sporazuma o povlačenju - Državljani Ujedinjene Kraljevine - Gubitak građanstva Unije - Nepostojanje osobnog utjecaja - Neregulatorni akt - Nedopuštenost”)
      (2021/C 310/37)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelji: Joshua Silver (Bicester, Ujedinjena Kraljevina) i šest drugih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnici: P. Tridimas, barrister, D. Harrison i A. von Westernhagen, solicitors)

         Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer, R. Meyer et J. Ciantar, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za djelomično poništenje Odluke Vijeća (EU) 2020/135 od 30. siječnja 2020. o sklapanju Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 2020., L 29, str. 1.).

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Obustavlja se postupak po zahtjevima za intervenciju koje su podnijeli Europska komisija, British in Europe, Plaid Cymru – The Party of Wales, European Democracy Lab, ECIT i European Alternatives Ltd.

                  3.

                  Joshui Silveru i drugim tužiteljima čija se imena nalaze u prilogu nalaže se snošenje, osim vlastitih troškova, troškova Vijeća Europske unije, uz iznimku onih koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

                  4.

                  J. Silver i drugi tužitelji čija se imena nalaze u prilogu, Vijeće, Komisija, British in Europe, Plaid Cymru – The Party of Wales, European Democracy Lab, ECIT i European Alternatives Ltd snosit će svaki vlastite troškove koji se odnose na zahtjeve za intervenciju.

         (1)  SL C 215, 29. 6. 2020.


title: Predmet T-420/20: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT8) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GT8 – Raniji figurativni žig Europske unije GT – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) – Relevantna javnost – Stupanj pažnje – Očito osnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/29

      Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT8)
      (Predmet T-420/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GT8 - Raniji figurativni žig Europske unije GT - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) - Relevantna javnost - Stupanj pažnje - Očito osnovana tužba”)
      (2021/C 310/38)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. (predmet R 1611/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sony Interactive Entertainment Europe i Huawei Technologies.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 24. travnja 2020. (predmet R 1611/2019-4).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Sony Interactive Entertainment Europe Ltd.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-421/20: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT3) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GT3 – Raniji figurativni žig Europske unije GT – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) – Relevantna javnost – Stupanj pažnje – Očito osnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/30

      Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT3)
      (Predmet T-421/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GT3 - Raniji figurativni žig Europske unije GT - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) - Relevantna javnost - Stupanj pažnje - Očito osnovana tužba”)
      (2021/C 310/39)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. (predmet R 1609/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sony Interactive Entertainment Europe i Huawei Technologies.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 24. travnja 2020. (predmet R 1609/2019-4).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Sony Interactive Entertainment Europe Ltd.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-422/20: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT5) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GT5 – Raniji figurativni žig Europske unije GT – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) – Relevantna javnost – Stupanj pažnje – Očito osnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/31

      Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT5)
      (Predmet T-422/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GT5 - Raniji figurativni žig Europske unije GT - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) - Relevantna javnost - Stupanj pažnje - Očito osnovana tužba”)
      (2021/C 310/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. (predmet R 1600/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sony Interactive Entertainment Europe i Huawei Technologies.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 24. travnja 2020. (predmet R 1600/2019-4).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Sony Interactive Entertainment Europe Ltd.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-423/20: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT9) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GT9 – Raniji figurativni žig Europske unije GT – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) – Relevantna javnost – Stupanj pažnje – Očito osnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/31

      Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT9)
      (Predmet T-423/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GT9 - Raniji figurativni žig Europske unije GT - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) - Relevantna javnost - Stupanj pažnje - Očito osnovana tužba”)
      (2021/C 310/41)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. travnja 2020. (predmet R 1610/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sony Interactive Entertainment Europe i Huawei Technologies.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 24. travnja 2020. (predmet R 1610/2019-4).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Sony Interactive Entertainment Europe Ltd.

         (1)  SL C 287, 31. 8. 2020.


title: Predmet T-512/20: Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2021. – TrekStor/EUIPO – Zagg (Zaštitne navlake za računalnu opremu) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje zaštitne navlake za računalnu opremu – Razlog ništavosti – Neovlaštena uporaba djela zaštićenog autorskim pravom države članice – Članak 25. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Zahtjev za saslušanje svjedoka – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/32

      Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2021. – TrekStor/EUIPO – Zagg (Zaštitne navlake za računalnu opremu)
      (Predmet T-512/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje zaštitne navlake za računalnu opremu - Razlog ništavosti - Neovlaštena uporaba djela zaštićenog autorskim pravom države članice - Članak 25. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Zahtjev za saslušanje svjedoka - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 310/42)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: TrekStor GmbH (Bensheim, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zagg Inc. (Midvale, Utah, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Schmitz i M. Breuer, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. lipnja 2020. (predmet R 294/2019 – 3) koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava TrekStor i Zagg.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu TrekStor GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 378, 9. 11. 2020.


title: Predmet T-558/20: Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT10) („Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije GT10 – Raniji figurativni žig Europske unije GT – Relativni razlog za odbijanje – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) – Relevantna javnost – Stupanj pažnje – Očito osnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/33

      Rješenje Općeg suda od 16. lipnja 2021. – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT10)
      (Predmet T-558/20) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije GT10 - Raniji figurativni žig Europske unije GT - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) - Članak 8. stavak 5. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 5. Uredbe 2017/1001) - Relevantna javnost - Stupanj pažnje - Očito osnovana tužba”)
      (2021/C 310/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: S. Malynicz, QC i M. Maier, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: H. O’Neill i V. Ruzek, agenti)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. srpnja 2020. (predmet R 2554/2019-4), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sony Interactive Entertainment Europe i Huawei Technologies.

         Izreka

                  1.

                  Poništava se odluka četvrtog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 8. srpnja 2020. (predmet R 2554/2019-4).

                  2.

                  EUIPO-u se nalaže snošenje vlastitih troškova i troškova društva Sony Interactive Entertainment Europe Ltd.

         (1)  SL C 371, 3. 11. 2020.


title: Predmet T-564/20: Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2021. – TrekStor/EUIPO – Zagg (Zaštitne navlake za računalnu opremu) („Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje zaštitne navlake za računalnu opremu – Razlog ništavosti – Neovlaštena uporaba djela zaštićenog autorskim pravom države članice – Članak 25. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Zahtjev za saslušanje svjedoka – Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/33

      Rješenje Općeg suda od 14. lipnja 2021. – TrekStor/EUIPO – Zagg (Zaštitne navlake za računalnu opremu)
      (Predmet T-564/20) (1)

      („Dizajn Zajednice - Postupak za proglašenje dizajna ništavim - Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje zaštitne navlake za računalnu opremu - Razlog ništavosti - Neovlaštena uporaba djela zaštićenog autorskim pravom države članice - Članak 25. stavak 1. točka (f) Uredbe (EZ) br. 6/2002 - Zahtjev za saslušanje svjedoka - Očito potpuno pravno neosnovana tužba”)
      (2021/C 310/44)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: TrekStor GmbH (Bensheim, Njemačka) (zastupnici: O. Spieker, A. Schönfleisch i N. Willich, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Zagg Inc. (Midvale, Utah, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: T. Schmitz i M. Breuer, odvjetnici)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. lipnja 2020. (predmet R 296/2019 – 3) koja se odnosi na postupak za proglašenje dizajna ništavim između društava TrekStor i Zagg.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbija.

                  2.

                  Društvu TrekStor GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 378, 9. 11. 2020.


title: Predmet T-663/20: Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – One Voice/ECHA („Tužba za poništenje – REACH – Tvar homosalat – Isključiva uporaba za proizvodnju kozmetičkih proizvoda – Provjera registracija s obzirom na ispunjavanje zahtjeva – Članak 41. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 – Rok za tužbu – Članak 21. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 771/2008 – Članak 59. Poslovnika – Nedopuštenost”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/35

      Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – One Voice/ECHA
      (Predmet T-663/20) (1)

      („Tužba za poništenje - REACH - Tvar homosalat - Isključiva uporaba za proizvodnju kozmetičkih proizvoda - Provjera registracija s obzirom na ispunjavanje zahtjeva - Članak 41. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 - Rok za tužbu - Članak 21. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 771/2008 - Članak 59. Poslovnika - Nedopuštenost”)
      (2021/C 310/46)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: One Voice (Strasbourg, Francuska) (zastupnik: A. Ghersi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: W. Broere i L. Bolzonello, agenti, uz asistenciju S. Raesa, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke A-009-2018 ECHA-ine žalbene komisije od 18. kolovoza 2020. o provjeri registracije s obzirom na ispunjavanje zahtjeva za homosalat.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu One Voice nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet T-664/20: Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – One Voice/ECHA („Tužba za poništenje – REACH – Tvar salicilat 2-etilheksil – Isključiva uporaba za proizvodnju kozmetičkih proizvoda – Provjera registracija s obzirom na ispunjavanje zahtjeva – Članak 41. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 – Rok za podnošenje tužbe – Članak 21. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 771/2008 – Članak 59. Poslovnika – Nedopuštenost”)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/35

      Rješenje Općeg suda od 8. lipnja 2021. – One Voice/ECHA
      (Predmet T-664/20) (1)

      („Tužba za poništenje - REACH - Tvar salicilat 2-etilheksil - Isključiva uporaba za proizvodnju kozmetičkih proizvoda - Provjera registracija s obzirom na ispunjavanje zahtjeva - Članak 41. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 - Rok za podnošenje tužbe - Članak 21. stavak 5. Uredbe (EZ) br. 771/2008 - Članak 59. Poslovnika - Nedopuštenost”)
      (2021/C 310/47)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: One Voice (Strasbourg, Francuska) (zastupnik: A. Ghersi, odvjetnica)

         Tuženik: Europska agencija za kemikalije (zastupnici: W. Broere i L. Bolzonello, agenti, uz asistenciju S. Raesa, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje odluke Žalbene komisije ECHA-e A-010-2018 od 18. kolovoza 2020. o provjeri usklađenosti registracijskog dosjea za salicilat 2-etilheksil.

         Izreka

                  1.

                  Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

                  2.

                  Društvu One Voice nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 9, 11. 1. 2021.


title: Predmet T-323/21: Tužba podnesena 8. lipnja 2021. – Castel Frères/EUIPO – Shanghai Panati (prikaz kineskih znakova)

text:
               2.8.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 310/37

      Tužba podnesena 8. lipnja 2021. – Castel Frères/EUIPO – Shanghai Panati (prikaz kineskih znakova)
      (Predmet T-323/21)
      (2021/C 310/49)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Castel Frères (Blanquefort, Francuska) (zastupnik: T. de Haan, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Shanghai Panati Co. (Shanghai, Kina)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz kineskih znakova) – žig Europske unije br. 6 785 109

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašenje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petoga žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. ožujka 2021. u predmetu R 753/2020-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi osporavanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova, uključujući one koje je snosio tužitelj pred petim žalbenim vijećem EUIPO-a.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 58. stavka 1. točke (a) i članka 18. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.