title: predmet C-765/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2019. uputio Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) – M.Ś., I.Ś. protiv R.B.P. Spółka Akcyjna

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/27

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. listopada 2019. uputio Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poljska) – M.Ś., I.Ś. protiv R.B.P. Spółka Akcyjna
      (predmet C-765/19)
      (2020/C 54/28)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Apelacyjny w Krakowie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: M.Ś., I.Ś.

         Tuženik: R.B.P. Spółka Akcyjna

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak, članak 2., članak 4. stavak 3. i članak 6. stavak 3. Ugovora o Europskoj uniji u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 267. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da neovisni sudac u smislu prava Europske unije nije osoba koja je na dužnost suca imenovana uslijed teške povrede pravnih pravila države članice koja se odnose na imenovanje sudaca, a koja se prije svega sastoji od imenovanja te osobe na dužnost suca jer ga je odredilo tijelo koje ne jamči neovisnost o zakonodavnoj i izvršnoj vlasti i nepristranost, uz sustavno isključenje sudskog nadzora zakonitosti postupka imenovanja, kao i imenovanja te osobe na dužnost suca unatoč tomu što je nadležnom nacionalnom sudu (Naczelnom Sądu Administracyjnom (Visoki upravni sud, Poljska)) prethodno podnesena žalba protiv odluke nacionalnog tijela (Krajowe Rade Sądownictwa (Državno sudbeno vijeće, Poljska)) koja obuhvaća zahtjev za njezino imenovanje na dužnost suca, unatoč tomu što je izvršenje te odluke obustavljeno u skladu s nacionalnim pravom te unatoč tomu što postupak pred nadležnim nacionalnim sudom (Naczelnim Sądom Administracyjnim (Visoki upravni sud)) nije okončan prije dostave akta o imenovanju?

                              —

                              te stoga sud u čijem sastavu zasjedaju osobe imenovane u navedenim uvjetima nije zakonom prethodno ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u smislu prava Europske unije?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo prethodno pitanje, treba li članak 19. stavak 1. drugu rečenicu, članak 2., članak 4. stavak 3. i članak 6. stavak 3. Ugovora o Europskoj uniji u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 267. Ugovora o funkcioniranju Europske unije tumačiti na način da odluka koju je donio sudac i sud posljednjeg stupnja uspostavljen kako je opisano u točki 1. nije odluka u pravnom smislu (to je nepostojeća odluka) i u smislu odredbi prava Unije, a ocjenu u tom pogledu može donijeti redovni sud koji ispunjava uvjete za sud u smislu propisa Unije?


title: predmet C-790/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. listopada 2019. uputio Curtea de Apel Brașov (Rumunjska) – kazneni postupak protiv LG i MH

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. listopada 2019. uputio Curtea de Apel Brașov (Rumunjska) – kazneni postupak protiv LG i MH
      (predmet C-790/19)
      (2020/C 54/29)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Brașov

         Stranke glavnog postupka

      LG, MH

         Prethodno pitanje

      Treba li članak 1. stavak 3. točku (a) Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (1) tumačiti na način da je osoba koja počini materijalnu radnju koja predstavlja kazneno djelo pranja novca uvijek različita od osobe koja je počinila predikatno kazneno djelo (predmnijevano kazneno djelo kojim je stečen novac koji je predmet pranja novca)?

         (1)  SL 2015., L 141, str. 73.


title: predmet C-811/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2019. uputila Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunjska) – Kazneni postupak protiv FQ, GP, HO, IN, JM

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/28

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. studenoga 2019. uputila Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunjska) – Kazneni postupak protiv FQ, GP, HO, IN, JM
      (predmet C-811/19)
      (2020/C 54/30)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Okrivljenici

      FQ, GP, HO, IN, JM

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 19. stavak 1. Ugovora o Europskoj uniji, članak 325. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, članak 58. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (1), članak 4. Direktive (EU) 2017/1371 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2017. o suzbijanju prijevara počinjenih protiv financijskih interesa Unije kaznenopravnim sredstvima (2), [Konvencije] sastavljene na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica od 26. lipnja 1995., tumačiti na način da im se protivi usvajanje odluke od strane tijela koje nije dio sudbene vlasti, Curtea Constituțională a României (Ustavni sud Rumunjske), koje se izjašnjava o postupovnom prigovoru koji se odnosi na moguće nezakoniti sastav sudskog vijeća, imajući u vidu načelo specijalizacije sudaca Înalta Curte de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud, Rumunjska) (koje nije predviđeno rumunjskim ustavom), i nalaže sudu da predmete koji su u (devolutivnom) stadiju pobijanja žalbom uputi na preispitivanje istom sudu u okviru prvostupanjskog postupka?

                  2.

                  Treba li članak 2. Ugovora o Europskoj uniji i članak 47. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima tumačiti na način da im se protivi mogućnost da tijelo koje nije dio u sudbene vlasti proglasi da je nezakonit sastav sudskog vijeća odjela vrhovnog sudskog tijela (vijeće sastavljeno od sudaca na dužnosti, koji su u trenutku imenovanja ispunjavali, među ostalim, uvjet specijalizacije koji je potreban za imenovanje u kazneni odjel vrhovnog sudskog tijela)?

                  3.

                  Treba li se nadređenost prava Unije tumačiti na način da omogućuje nacionalnom sudu da izuzme iz primjene odluku ustavnog suda kojom se tumači pravilo niže pravne snage od Ustava, koje se odnosi na ustrojstvo Înalta Curte de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud), nalazi se u nacionalnom zakonu o sprečavanju, otkrivanju i sankcioniranju koruptivnih radnji, te ga jedan sud stalno, već šesnaest godina, tumači na isti način?

                  4.

                  Uključuje li, u skladu s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima[,] [n]ačelo slobodnog pristupa pravosuđu specijalizaciju sudova i osnivanje specijaliziranih sudskih vijeća pred vrhovnim sudskim tijelom?

         (1)  SL 2015, L 141, str. 73.

         (2)  SL 2017, L 198, str. 29.


title: predmet C-822/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2019. uputila Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunjska) – Flavourstream SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală a Vămilor – Direcția Regională Vamală Brașov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/29

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. studenoga 2019. uputila Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunjska) – Flavourstream SRL protiv Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală a Vămilor – Direcția Regională Vamală Brașov – Biroul Vamal de Interior Sibiu
      (predmet C-822/19)
      (2020/C 54/31)
      Jezik postupka: rumunjski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Stranke

         Žalitelji, tuženici u prvostupanjskom postupku: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală a Vămilor – Direcția Regională Vamală Brașov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

         Druga stranka u žalbenom postupku, tužitelj u prvostupanjskom postupku: Flavourstream SRL

         Prethodno pitanje

      Treba li nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi br. 2658/87, kako je izmijenjen Provedbenom uredbom 2016/1821 (1), tumačiti na način da se proizvod „AURIC GMO FREE” koji je predmet ovoga spora, razvrstava u tarifni podbroj 17 029 095 ili u tarifni podbroj 29 124 900 te nomenklature?

         (1)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1821 od 6. listopada 2016. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL 2016., L 294, str. 1. i ispravci SL 2016., L 329, str. 119. i SL 2017., L 150, str. 19.)


title: predmet C-834/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenoga 2019. uputio Tribunale di Vicenza (Italija) – AV protiv Ministero della Giustizia, Talijanska Republika

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/30

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. studenoga 2019. uputio Tribunale di Vicenza (Italija) – AV protiv Ministero della Giustizia, Talijanska Republika
      (predmet C-834/19)
      (2020/C 54/32)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunale di Vicenza

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: AV

         Tuženici: Ministero della Giustizia, Talijanska Republika

         Prethodno pitanje

      Protivi li se ostvarenju korisnog učinka Direktive 97/81/EZ (1) i Direktive 1999/70/EZ (2) nacionalni pristup kojim se iz pojma „radnik s nepunim radnim vremenom” iz članka 2. Okvirnog sporazuma priloženog Direktivi 97/81/EZ i iz pojma „radnik zaposlen na određeno vrijeme” iz članka 2. Okvirnog sporazuma priloženog Direktivi 1999/70/EZ, izuzima počasni sudac Tribunala (Sud) („GOT”) koji svoj rad obavlja na [ovdje konkretno] opisan način, a što je svojstveno i za rad koji obavlja osoba AV?

         (1)  Direktiva Vijeća 97/81/EZ od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC – Prilog: Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom (SL 1999., L 14, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 131.)

         (2)  Direktiva Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL 1999., L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)


title: predmet C-837/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2019. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Super Bock Bebidas, S. A. protiv Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/31

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. studenoga 2019. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Super Bock Bebidas, S. A. protiv Autoridade Tributária e Aduaneira
      (predmet C-837/19)
      (2020/C 54/33)
      Jezik postupka: portugalski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Super Bock Bebidas, S. A.

         Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Dopušta li članak 17. stavak 6. drugi podstavak Šeste direktive (1) Vijeća od 17. svibnja 1977. (u kojem se navodi da „države članice mogu zadržati sve iznimke određene njihovim nacionalnim zakonodavstvima na datum stupanja na snagu [te] Direktive” [neslužbeni prijevod]), da nova država članica, na datum pristupanja, u svoje nacionalno zakonodavstvo uvede iznimke od prava na odbitak PDV-a?

                  2.

                  Je li doseg članka 17. stavka 6. drugog podstavka Šeste direktive jednak dosegu članka 176. drugog podstavka Direktive Vijeća 2006/112/EZ (2) od 28. studenoga 2006. (koji predviđa da države članice koje su pristupile Zajednici nakon 1. siječnja 1979. mogu zadržati sve iznimke određene njihovim nacionalnim zakonodavstvima na datum njihova pristupanja) u pogledu datuma koji je relevantan za utvrđivanje koje su to „iznimke određene njihovim nacionalnim zakonodavstvima”?

                  3.

                  Ako je Portugal, s obzirom na Šestu direktivu, mogao zadržati sve iznimke određene svojim zakonodavstvom na dan 1. siječnja 1989., odnosno na datum stupanja na snagu Šeste direktive u Portugalu, je li ta mogućnost izmijenjena Direktivom 2006/112/EZ u kojoj je kao relevantni datum naveden datum pristupanja (1. siječnja 1986.)?

                  4.

                  Protivi li se članku 176. drugom stavku Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. stupanje na snagu, na datum pristupanja Portugala Europskim zajednicama, pravila (poput onih iz članka 21. stavka 1. Códiga del impuesto sobre el valor añadido (Zakonik o porezu na dodanu vrijednost)) kojima se uređuje iznimka od prava na odbitak pretporeza za određene troškove (uključujući troškove smještaja, hrane, pića, najma vozila, goriva i cestarina) ako su ta pravila već bila objavljena i njihovo je stupanje na snagu prvotno bilo predviđeno prije pristupanja, ali je odgođeno do datuma pristupanja?

                  5.

                  Treba li članak 168. točku (a) Direktive 2006/112 i načelo neutralnosti tumačiti na način da im se protivi nacionalno zakonodavstvo države članice koje zadržava pravila o izuzeću od prava na odbitak pretporeza (poput pravila iz članka 21. stavka 1. Zakonika o PDV-u koja se odnose na troškove smještaja, hrane, pića, najma vozila, goriva i cestarine), primjenjiva čak i kad se utvrdi da su stečena roba i usluge bile korištene za oporezive transakcije poreznog obveznika?

                  6.

                  Protivi li se članku 176. Direktive 2006/112 i načelu proporcionalnosti to da se izuzeća od prava na odbitak koja nisu predviđena tom Direktivom, ali koja države članice mogu zadržati u skladu s drugim stavkom navedenog članka, mogu primijeniti ako se utvrdi da su predmetni troškovi usko povezani s poslovanjem i da su roba i usluge bile korištene za oporezive transakcije poreznog obveznika?

         (1)  Direktiva Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje (SL 1977., L 145, str. 1.)

         (2)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.)


title: predmet C-846/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2019. uputio tribunal d'arrondissement (Luksemburg) – EQ protiv Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/32

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. studenoga 2019. uputio tribunal d'arrondissement (Luksemburg) – EQ protiv Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA
      (predmet C-846/19)
      (2020/C 54/35)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal d'arrondissement

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: EQ

         Tuženik: Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li pojam gospodarske aktivnosti u smislu članka 9. stavka 1. druge alineje Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da obuhvaća ili isključuje pružanje usluga u okviru trostranog odnosa u kojem je pružatelja usluga za te usluge zadužilo tijelo koje nije ujedno korisnik usluga?

                  2.

                  Mijenja li se odgovor na prvo pitanje ovisno o tome pružaju li se usluge u okviru zadaće koju je povjerilo neovisno pravosudno tijelo?

                  3.

                  Mijenja li se odgovor na prvo pitanje ovisno o tome snosi li naknadu pružatelja usluga korisnik usluga ili je snosi država u kojoj se nalazi tijelo koje je pružatelja usluga zadužilo za njihovo pružanje?

                  4.

                  Treba li pojam gospodarske aktivnosti u smislu članka 9. stavka 1. druge alineje Direktive 2006/112/EZ tumačiti na način da obuhvaća ili isključuje pružanje usluga ako naknada pružatelja usluga nije zakonski obvezna i njezin iznos, ako se dodjeljuje, (a) podliježe ocjeni koja se provodi u svakom slučaju zasebno, (b) uvijek ovisi o imovinskom stanju korisnika usluga i (c) utvrđuje se kao paušalni iznos, udio dohotka korisnika usluga ili ovisno o obavljenim uslugama?

                  5.

                  Treba li pojam „isporuka usluga i robe usko povezane uz rad koji se odnosi na socijalnu skrb i socijalnu zaštitu” iz članka 132. stavka 1. točke (g) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da obuhvaća ili isključuje usluge koje se obavljaju u okviru sustava zaštite punoljetnih osoba koji je utvrđen zakonom i podliježe nadzoru neovisnog pravosudnog tijela?

                  6.

                  Treba li pojam „tijela koja se […] priznaju kao tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti” iz članka 132. stavka 1. točke (g) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da se njime, u svrhu priznavanja tijela kao tijela posvećenog socijalnoj dobrobiti, utvrđuju određeni zahtjevi u pogledu oblika poslovanja pružatelja usluga ili u pogledu altruistične svrhe aktivnosti pružatelja usluga ili svrhe da ostvaruje dobit ili, općenitije, na način da drugim kriterijima ili uvjetima ograničava područje primjene izuzeća predviđenog u članku 132. stavku 1. točki (g), ili je samo izvršavanje usluga „povezan[ih] uz rad koji se odnosi na socijalnu skrb i socijalnu zaštitu” dovoljno da se predmetno tijelo smatra tijelom posvećenim socijalnoj dobrobiti?

                  7.

                  Treba li pojam „tijela koja se u dotičnoj državi članici priznaju kao tijela koja su posvećena socijalnoj dobrobiti” iz članka 132. stavka 1. točke (g) Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost tumačiti na način da zahtijeva proces priznavanja koji se temelji na unaprijed utvrđenom postupku i kriterijima, ili se priznavanje može izvršiti ad hoc u svakom slučaju zasebno, a po potrebi ga može izvršiti pravosudno tijelo?

                  8.

                  Omogućuje li načelo zaštite legitimnih očekivanja kako se tumači u sudskoj praksi Suda Europske unije da uprava odgovorna za naplatu PDV-a zahtijeva od poreznog obveznika plaćanje PDV-a na ekonomske transakcije koje se odnose na razdoblje koje je bilo prošlo u trenutku u kojem je uprava donijela odluku o oporezivanju, nakon što je ta uprava prije tog razdoblja dulje vrijeme prihvaćala prijave PDV-a navedenog poreznog obveznika u kojima se ekonomske transakcije iste prirode nisu nalazile među oporezivim transakcijama? Je li ta mogućnost u korist uprave odgovorne za naplatu PDV-a ograničena određenim uvjetima?

         (1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 20.)


title: predmet C-861/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Španjolska) – LJ protiv INSS (Instituto Nacional de la Seguridad Social)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/33

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Španjolska) – LJ protiv INSS (Instituto Nacional de la Seguridad Social)
      (predmet C-861/19)
      (2020/C 54/36)
      Jezik postupka: španjolski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: LJ

         Tuženik: INSS (Instituto Nacional de la Seguridad Social)

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Može li se smatrati da je dodatak za majčinstvo, koji je uređen člankom 60. Leya General de la Seguridad Social (Opći zakon o socijalnoj sigurnosti; LGSS), čiji je preinačeni tekst odobren Real Decreto Legislativom 8/2015 (Kraljevska zakonodavna uredba 8/2015), pozitivna mjera ili djelovanje s ciljem stvarne ravnopravnosti žena i muškaraca, u skladu s člankom 157. stavkom 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, protivi li se načelu proporcionalnosti, s kojim trebaju biti u skladu sva pozitivna djelovanja, vremensko ograničenje na mirovinska prava stečena nakon 1. siječnja 2016. propisano jedinom završnom odredbom Kraljevske zakonodavne uredbe 8/2015?


title: predmet C-865/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2019. uputio tribunal d'instance de Rennes (Francuska) – Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue protiv OG

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/34

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. studenoga 2019. uputio tribunal d'instance de Rennes (Francuska) – Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue protiv OG
      (predmet C-865/19)
      (2020/C 54/37)
      Jezik postupka: francuski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Tribunal d'instance de Rennes

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue

         Tuženik: OG

         Prethodna pitanja

      Budući da efektivna kamatna stopa kredita odobrenog potrošaču iznosi 5,364511 %, može li se na temelju pravila iz Direktive 98/7/EZ od 16. veljače 1998. (1), Direktive 2008/48/EZ od 23. travnja 2008. (2) i Direktive 2014/17/EU od 4. veljače 2014. (3), koje glasi „[r]ezultat izračuna izražava se točnošću od najmanje jednog decimalnog mjesta. Ako je broj koji se nalazi na sljedećem decimalnom mjestu veći ili jednak 5, broj na prethodnom decimalnom mjestu uvećava se za jedan”, navedena efektivna kamatna stopa od 5,363 % smatrati točnom?

         (1)  Direktiva 98/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o izmjeni Direktive 87/102/EEZ o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica koji se odnose na kreditiranje potrošača [neslužbeni prijevod] (SL 1998., L 101, str. 17.).

         (2)  Direktiva 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (SL 2008., L 133, str. 66) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58.).

         (3)  Direktiva 2014/17/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 4. veljače 2014. o ugovorima o potrošačkim kreditima koji se odnose na stambene nekretnine i o izmjeni direktiva 2008/48/EZ i 2013/36/EU i Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 60, str. 34. i ispravci SL 2015, L 65, str. 22. i SL 2015., SL 2015., L 246, str. 11.).


title: predmet C-870/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze protiv MI

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/35

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze protiv MI
      (predmet C-870/19)
      (2020/C 54/38)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Protužalitelj: MI

         Prethodno pitanje

      Može li se članak 15. [stavak 7. Uredbe br. 3821/85 (1)] tumačiti na način da se u posebnom slučaju vozača motornog vozila to pravilo odnosi na jedinstveno cjelokupno postupanje koje je dovelo do počinjenja jedne jedine povrede i izricanja samo jedne sankcije, ili je pak uz materijalnu kumulaciju moguće primijeniti onoliko povreda i sankcija koliko je dana u pogledu kojih nisu predočeni tahografski zapisni listovi unutar propisanog vremenskog razdoblja („tekući dan i prethodnih 28 dana”)?

         (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 3821/85 od 20. prosinca 1985. o tahografu u cestovnom prometu (SL 1985., L 370, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 7., str. 4.)


title: predmet C-871/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze protiv TB

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/35

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. studenoga 2019. uputio Corte suprema di cassazione (Italija) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze protiv TB
      (predmet C-871/19)
      (2020/C 54/39)
      Jezik postupka: talijanski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Corte suprema di cassazione

         Stranke glavnog postupka

         Žalitelj: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Protužalitelj: TB

         Prethodno pitanje

      Može li se članak 15. [stavak 7. Uredbe br. 3821/85 (1)] tumačiti na način da se u posebnom slučaju vozača motornog vozila to pravilo odnosi na jedinstveno cjelokupno postupanje koje je dovelo do počinjenja jedne jedine povrede i izricanja samo jedne sankcije, ili je pak uz materijalnu kumulaciju moguće primijeniti onoliko povreda i sankcija koliko je dana u pogledu kojih nisu predočeni tahografski zapisni listovi unutar propisanog vremenskog razdoblja („tekući dan i prethodnih 28 dana”)?

         (1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 3821/85 od 20. prosinca 1985. o tahografu u cestovnom prometu (SL 1985., L 370, str. 8.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 7., str. 4.)


title: predmet C-876/19 P: Žalba koju je 29. studenoga 2019. podnio PlasticsEurope protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 20. rujna 2019. u predmetu T-636/17, PlasticsEurope protiv ECHA-e

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/36

      Žalba koju je 29. studenoga 2019. podnio PlasticsEurope protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 20. rujna 2019. u predmetu T-636/17, PlasticsEurope protiv ECHA-e
      (predmet C-876/19 P)
      (2020/C 54/40)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: PlasticsEurope (zastupnici: R. Cana, E. Mullier, F. Mattioli, avocats)

         Druge stranke u postupku: Europska agencija za kemikalije, Francuska Republika, ClientEarth

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda u predmetu T-636/17;

                  —

                  poništi Odluku izvršnog direktora ECHA-e ED/30/2017 od 6. srpnja 2017.;

                  —

                  podredno, vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje o žaliteljevoj tužbi za poništenje;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka, uključujući troškove postupka pred Općim sudom.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog svojoj žalbi žalitelj ističe sljedeće žalbene razloge:

                  A.

                  Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava pogrešno protumačivši Uredbu REACH (1) i utvrdivši da Agencija nije dužna dokazati postojanje znanstvenih dokaza o vjerojatnim ozbiljnim učincima na temelju članka 57. točke (f) Uredbe REACH.

                  B.

                  Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava u ocjeni dokaza kojima raspolaže te u ocjeni činjenica poduprtih tim dokazima. Točnije, Sud je pogriješio zaključivši da je ECHA utvrdila „vjerojatne” ozbiljne učinke; propustio je ispitati je li ECHA doista procijenila informacije o jednakoj razini zabrinutosti i umjesto toga se pogrešno pouzdao u ECHA-inu tvrdnju da je kriterij zadovoljen; pogriješio je odbivši žaliteljev tužbeni razlog u pogledu relevantnosti zaključaka Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) u ovom predmetu; pogriješio je zaključivši da EFSA-ini zaključci idu u prilog ECHA-inoj odluci i u skladu su s njom; iskrivio je dokaze koje su stranke podnijele.

                  C.

                  Opći je sud povrijedio načelo jednakog postupanja postupivši prema žalitelju manje povoljno nego prema ECHA-i.

                  D.

                  Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava pogrešno protumačivši članak 2. stavak 8. točku (b) REACH uredbe i povrijedio je svoju obvezu obrazlaganja propustivši se očitovati o žaliteljevim dodatnim argumentima o intermedijerima.

         (1)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)


title: predmet C-879/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. prosinca 2019. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe protiv Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych I Oddziałowi w Warszawie

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/37

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. prosinca 2019. uputio Sąd Najwyższy (Poljska) – FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe protiv Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych I Oddziałowi w Warszawie
      (predmet C-879/19)
      (2020/C 54/41)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Najwyższy

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe

         Tuženik: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

         Prethodno pitanje

      Treba li pojam osobe koja je uobičajeno zaposlena na državnom području dviju ili više država članica, koji se upotrebljava u članku 14. stavku 2. prvoj rečenici Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koje se kreću unutar Zajednice u verziji koja proizlazi iz Uredbe Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996. (1), kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. (2), tumačiti na način da obuhvaća osobu koja u okviru istog ugovora o radu sklopljenog s istim poslodavcem i u razdoblju obuhvaćenom tim ugovorom ne obavlja djelatnost na području svake od najmanje dviju država članica istodobno ili usporedno, nego tijekom uzastopnih razdoblja od nekoliko mjeseci?

         (1)  SL 1997, L 28, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.

         (2)  SL 2006, L 392, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 260.


title: predmet C- 890/19 P: Žalba koju je 4. prosinca 2019. podnio Fortischem a.s. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 24. rujna 2019. u predmetu T-121/15, Fortischem protiv Komisije

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/39

      Žalba koju je 4. prosinca 2019. podnio Fortischem a.s. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 24. rujna 2019. u predmetu T-121/15, Fortischem protiv Komisije
      (predmet C- 890/19 P)
      (2020/C 54/43)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Fortischem a.s. (zastupnici: C. Arhold, Rechtsanwalt, P. Hodál, M. Staroň, avocats)

         Druge stranke u postupku: Europska Komisija, AlzChem AG, ranije AlzChem Trostberg GmbH, ranije AlzChem Hart GmbH

         Žalbeni zahtjev

      Žalitelj od Suda zahtjeva da:

                  —

                  ukine pobijanu presudu;

                  —

                  poništi članke 1. i 3. do 5. osporavane odluke (1);

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava koja se sastoji od pogrešnog tumačenja i pogrešne primjene članka 107. stavka 1. i članka 108. stavka 2. UFEU-a te članka 14. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 659/1999 (2) presudivši da se u predmetu poput ovoga odluka o povratu može proširiti na žalitelja čak i ako je on platio tržišnu cijenu za imovinu korisnika potpore.
      Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava presudivši da na Komisiji nije teret dokaza glede pitanja je li prodajom imovine po cijeni nižoj od tržišne potpora prenesena na žalitelja.
      Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava, odnosno iskrivio je činjenice time što je zanemario više (gotovo nespornih) pretpostavki koje ukazuju na to da je za imovinu plaćena tržišna cijena.
      Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava pogrešno protumačivši značenje kriterija „opseg transakcije” i „gospodarska logika transakcije” prilikom utvrđivanja ekonomskog kontinuiteta.
      Peti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava prihvativši da Komisija može na temelju samo dvaju utvrđenih kriterija donijeti zaključak o postojanju ekonomskog kontinuiteta iako svi ostali kriteriji ukazuju na suprotno.
      Šesti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava koja se sastoji od pogrešnog tumačenja i pogrešne primjene relevantne zakonske odredbe kojom se zabranjuju kolektivni otkazi te pogrešne pravne kvalifikacije činjenica zaključivši da zabrana kolektivnih otkaza predstavlja prednost za društvo NCHZ umjesto stvarnog nedostatka u obliku povećanja troškova i propustivši umanjiti iznos navodnih državnih potpora za iznos povećanih troškova.
      Sedmi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava zamijenivši obrazloženje osporavane odluke vlastitim obrazloženjem jer Komisija nije iznijela nikakve argumente ni objašnjenja o tome na koji način zabrana kolektivnih otkaza predstavlja prednost za društvo NCHZ.

         (1)  Odluka Komisije (EU) 2015/1826 od 15. listopada 2014. o državnoj potpori SA.33797 – (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP) koju je provela Slovačka za društvo NCHZ (SL 2015., L 269, str. 71.)

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u (SL 1999., L 83, str. 1.) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 4., str. 16.)


title: predmet C-895/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2019. uputio Sąd Administracyjny w Gliwicach (Poljska) – A. protiv Dyrektora Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/40

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. prosinca 2019. uputio Sąd Administracyjny w Gliwicach (Poljska) – A. protiv Dyrektora Krajowej Informacji Skarbowej
      (predmet C-895/19)
      (2020/C 54/44)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: A.

         Tuženik: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Prethodna pitanja

      Treba li članak 167. u vezi s člankom 178. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1) tumačiti na način da mu se protive nacionalni propisi kojima se ostvarenje prava na odbitak plaćenog pretporeza u istom obračunskom razdoblju u kojem se obračunava dugovani porez za transakcije koje čine stjecanje robe unutar Zajednice uvjetuje iskazivanjem dugovanog poreza za takve transakcije u odgovarajućoj poreznoj prijavi podnesenoj u prekluzivnom roku (tri mjeseca u Poljskoj) od proteka mjeseca u kojem je nastala porezna obveza u odnosu na stečenu robu i usluge?

         (1)  SL C 2006., L 347, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.


title: predmet C- 898/19 P: Žalba koju je 4. prosinca 2019. podnijela Irska protiv presude Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 24. rujna 2019. u spojenim predmetima T-755/15 i T-759/15, Luksemburg i Fiat Chrysler Finance Europe protiv Komisije

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/41

      Žalba koju je 4. prosinca 2019. podnijela Irska protiv presude Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 24. rujna 2019. u spojenim predmetima T-755/15 i T-759/15, Luksemburg i Fiat Chrysler Finance Europe protiv Komisije
      (predmet C- 898/19 P)
      (2020/C 54/45)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Žalitelj: Irska (zastupnici: M. Browne, A. Joyce, J. Quaney, P. Gallagher SC, agenti, S. Kingston, B. Doherty, odvjetnici)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Fiat Chrysler Finance Europe,Veliko Vojvodstvo Luksemburg

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtjeva da:

                  —

                  ukine presudu Općeg suda od 24. rujna 2019. u spojenim predmetima T-755/15 i T-759/15, Luksemburg i Fiat Chrysler Finance Europe protiv Komisije;

                  —

                  poništi Odluku Komisije (1) od 21. listopada 2015. i

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

      Prvi žalbeni razlog: Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava te je pogrešno primijenio članak 107. stavak 1. UFEU-a u svom pristupu takozvanom „načelu nepristrane transakcije”.
      Drugi žalbeni razlog: Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava te je pogrešno primijenio članak 107. stavak 1. UFEU-a u svojoj analizi selektivnosti.
      Treći žalbeni razlog: Opći je sud prekršio dužnost obrazlaganja svoje presude.
      Četvrti žalbeni razlog: Opći je sud prekršio načelo pravne sigurnosti dopustivši Komisiji da nadzire odluke nacionalnih poreznih uprava pozivajući se na Komisijinu verziju načela nepristrane transakcije koja je nepredvidljiva i čiji je sadržaj nepoznat.
      Peti žalbeni razlog: Opći je sud povrijedio članke 4. i 5. UFEU-a te je nedopušteno primijenio pravila o državnim potporama za usklađivanje pravila država članica o izravnom oporezivanju.

         (1)  Odluka Komisije (EU) 2016/2326 оd 21. listopada 2015. o državnoj potpori SA.38375 (2014/C ex 2014/NN) koju je dodijelio Luksemburg u korist društva Fiat (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 7152) (SL 2016., L 351, str. 1.)


title: predmet C-899/19 P: Žalba koju je 4. prosinca 2019. podnijela Rumunjska protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 24. rujna 2019. u predmetu T-391/17, Rumunjska protiv Komisije

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/42

      Žalba koju je 4. prosinca 2019. podnijela Rumunjska protiv presude Općeg suda (drugo vijeće) od 24. rujna 2019. u predmetu T-391/17, Rumunjska protiv Komisije
      (predmet C-899/19 P)
      (2020/C 54/46)
      Jezik postupka: rumunjski

         Stranke

         Žalitelj: Rumunjska (zastupnici: E. Gane, L. Lițu, M. Chicu, agenti)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija, Mađarska

         Zahtjevi

      Žalitelj od Suda zahtijeva da:

                  —

                  prihvati žalbu, u cijelosti ukine pobijanu presudu Općeg suda u predmetu T-391/17, odluči u predmetu T-391/17 tako da prihvati tužbu za poništenje Odluke (EU) 2017/652

            ili

                  —

                  prihvati žalbu, u cijelosti ukine pobijanu presudu Općeg suda u predmetu T-391/17 i vrati predmet T-391/17 na ponovno suđenje Općem sudu Europske unije kako bi prihvatio tužbu za poništenje i poništio Odluku (EU) 2017/652;

                  —

                  naloži Komisiji snošenje troškova.

         Žalbeni razlozi i glavni argumenti

                  A.

                  Povreda odredaba Ugovora EU-a koje se odnose na nadležnosti Unije
                  Opći sud čini pogrešku koja se tiče prava kada, povredom načela dodjeljivanja ovlasti utvrđenog u članku 5. stavku 2. Ugovora o Europskoj uniji, izjednačava vrijednosti navedene u članku 2. UEU-a s posebnim djelovanjem/ciljem u području nadležnosti EU-a i poziva Komisiju na podnošenje konkretnih akata čiji je glavni cilj poštovanje prava pripadnika nacionalnih i jezičnih manjina te bogate kulturne i jezične raznolikosti.

                  B.

                  Povreda članka 296. stavka 2. UFEU-a
                  Opći sud je pogrešno tumačio članak 296. stavak 2. UFEU-a kada je riječ o Komisijinoj obvezi obrazlaganja pogrešno zaključujući da je poštovala tu obvezu, vezano za okolnosti predmeta, u kontekstu u kojem Komisija nije iznijela pravna razmatranja koja su imala ključnu važnost u strukturi Odluke (EU) 2017/652 te je osim toga značajno izmijenila vlastito stajalište koje je prethodno iznijela, a da nije objasnila koje su to nastale promjene koje opravdavaju izmjenu stajališta.

                  C.

                  Postupovne nepravilnosti kojima se dovode u pitanje žaliteljevi interesi
                  Činjenicom da su, u okviru usmenog postupka u predmetu T-391/17, glavne točke rasprave bile, na zahtjev Općeg suda, isključivo o aspektima dopuštenosti tužbe za poništenje, dok je, u kontekstu donesene presude, taj sud razmatrao isključivo aspekte koji se tiču merituma, pravilnost postupka je ugrožena.


title: predmet C-904/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. prosinca 2019. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) – E. Sp. z o.o. protiv K.S.

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/43

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. prosinca 2019. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) – E. Sp. z o.o. protiv K.S.
      (predmet C-904/19)
      (2020/C 54/48)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: E. Sp. z o.o

         Tuženik: K.S..

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1) […] i njezine uvodne izjave [20. i 24., u skladu s kojima] ugovore treba sastavljati jasno i razumljivo, potrošač stvarno treba dobiti mogućnost da pregleda sve odredbe i, u slučaju kakvih dvojbi, treba prevagnuti tumačenje koje je za potrošača najpovoljnije, [a] sudovi ili upravna tijela [d]ržava [č]lanica moraju na raspolaganju imati odgovarajuća i djelotvorna sredstva za sprečavanje stalne primjene nepoštenih odredaba u potrošačkim ugovorima, u vezi s člankom 10. stavcima 1. i 2. [D]irektive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (2), […] i njezinom uvodnom izjavom 31., tumačiti na način da im se protivi članak 339. stavak 2. Kodeksa postępowania cywilnego (Zakonik o građanskom postupku) koji se tumači na način da se odredbom članka 339. stavka 2. Zakonika o kaznenom postupku dopušta donošenje presude zbog ogluhe u predmetu […] za otplatu potrošačkog kredita […] i kada tužitelj nije dostavio […] ugovor o potrošačkom kreditu […], zbog čega se ugovor nije ispitao u pogledu eventualne nepoštenosti ugovornih odredbi, nije se provjerilo sadržava li ugovor sve zakonom propisane elemente i istodobno se nalaže da se prilikom donošenja presude zbog ogluhe oslanja samo na tužiteljeve tvrdnje o činjenicama a da se ne provede analiza dokaza u pogledu „utemeljenih sumnji” u smislu te odredbe?
                  Ili je pak, s obzirom na presude Suda od 1. listopada 2015. ERSTE Bank Hungary (C-32/14, EU:C:2015:637, t. 62.); od 10. rujna 2014., Kušionová [orig. str. 1.] (C-34/13, EU:C:2014:2189, t. 56.) i od 6. listopada 2009., Asturcom Telecomunicaciones (C-40/08, EU:C:2009:615, t. 47.) dopušteno tumačenje članka 339. stavka 2. Zakonika o građanskom postupku prema kojem se može donijeti presuda zbog ogluhe u predmetu [za otplatu potrošačkog kredita][…] kada tužitelj nije tužbi priložio ugovor, te stoga bez ispitivanja ugovora u pogledu eventualne nepoštenosti ugovornih odredbi i provjere sadržava li ugovor sve zakonom propisane elemente, oslanjajući se samo na tužiteljeve tvrdnje o činjenicama?

                  2.

                  Treba li članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima […] i njezine uvodne izjave [20. i 24. u skladu s kojima] ugovore treba sastavljati jasno i razumljivo, potrošač stvarno treba dobiti mogućnost da pregleda sve odredbe i, u slučaju kakvih dvojbi, treba prevagnuti tumačenje koje je za potrošača najpovoljnije, [a] sudovi ili upravna tijela [d]ržava [č]lanica moraju na raspolaganju imati odgovarajuća i djelotvorna sredstva za sprečavanje stalne primjene nepoštenih odredaba u potrošačkim ugovorima, u vezi s člankom 10. stavcima 1. i 2. Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ […] i njezinom uvodnom izjavom 31. tumačiti na način da im se protivi članak 339. stavak 2. Zakonika o građanskom postupku koji se tumači na način da se odredbi članka 339. stavka 2. Zakonika o građanskom postupku protivi to da nacionalni sud ispita ugovor […] o potrošačkom kreditu koji je dostavio tužitelj […] u pogledu eventualne nepoštenosti ugovornih odredbi, provjeri sadržava li ugovor sve zakonom propisane elemente i istodobno nalaže da se prilikom donošenja presude zbog ogluhe oslanja samo na tužiteljeve tvrdnje o činjenicama bez analize dokaza u pogledu „utemeljenih sumnji” u smislu te odredbe??
                  Ili je pak, s obzirom na presude Suda od 1. listopada 2015. ERSTE Bank Hungary (C-32/14, EU:C:2015:637, t. 62.); od 10. rujna 2014., Kušionová (C-34/13, EU:C:2014:2189, t. 56.) i od 6. listopada 2009., Asturcom Telecomunicaciones (C-40/08, EU:C:2009:615, t. 47.) dopušteno tumačenje članka 339. stavka 2. Zakonika o građanskom postupku prema kojem se može donijeti presuda zbog ogluhe u predmetu [za otplatu potrošačkog kredita][…] a da se ne ispita ugovor koji je tužbi priložio tužitelj u pogledu eventualne nepoštenosti ugovornih odredbi i provjeri sadržava li ugovor sve zakonom propisane elemente, oslanjajući se samo na tužiteljeve tvrdnje o činjenicama?

         (1)  SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

         (2)  SL 2008., L 133, str. 66. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 58.)


title: predmet C-913/19: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. prosinca 2019. uputio Sąd Rejonowy w Białymstoku (Poljska) – CNP spółka z o.o. protiv Gefion Insurance A/S

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/45

      Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. prosinca 2019. uputio Sąd Rejonowy w Białymstoku (Poljska) – CNP spółka z o.o. protiv Gefion Insurance A/S
      (predmet C-913/19)
      (2020/C 54/49)
      Jezik postupka: poljski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Sąd Rejonowy w Białymstoku

         Stranke glavnog postupka

         Tužitelj: CNP spółka z o.o.

         Tuženik: Gefion Insurance A/S

         Prethodna pitanja

                  1.

                  Treba li članak 13. stavak 2. u vezi s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (1) tumačiti na način da u sporu između poduzetnika koji je od oštećene stranke stekao potraživanje protiv osiguravajućeg društva u pogledu građanskopravne odgovornosti i tog osiguravajućeg društva nije isključeno utvrđivanje sudske nadležnosti na temelju članka 7. točke 2. ili članka 7. točke 5. Uredbe?

                  2.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 7. točku 5. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima tumačiti na način da je trgovačko društvo koje posluje u jednoj državi članici i bavi se likvidacijom imovinske štete u okviru osiguranja od građanskopravne odgovornosti imateljâ motornih [orig. str. 1.] vozila te djeluje na temelju ugovora s osiguravajućim društvom sa sjedištem u drugoj državi članici, njegova podružnica, predstavništvo ili druga poslovna jedinica?

                  3.

                  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 7. točku 2. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima tumačiti na način da predstavlja samostalnu osnovu za nadležnost suda države članice u kojoj je nastala štetna radnja i pred kojim vjerovnik koji je stjecatelj potraživanja od oštećene stranke u okviru obveznog osiguranja od građanskopravne odgovornosti pokreće postupak protiv osiguravajućeg društva sa sjedištem u drugoj državi članici?

         (1)  SL C 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)


title: predmet T-21/18: Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2019. – Poljska protiv Komisije („EFJP i EPFRR – Izdaci isključeni iz financiranja – Sektori voća i povrća – Potpore skupinama proizvođača – Izdaci nastali za Poljsku – Nedostaci u ključnim i pomoćnim kontrolama – Provjere planova za priznavanje i kriterija za priznavanje – Kontrole zahtjeva za dodjelu potpore – Prihvatljivost skupina proizvođača – Komercijalna opravdanost – Nužnost i prihvatljivosti ulaganja – Opravdanost troškova – Sustavni nedostaci – Opasnost za EFJP – Korektivne mjere – Paušalni ispravci od 25 %”)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/46

      Presuda Općeg suda od 17. prosinca 2019. – Poljska protiv Komisije
      (predmet T-21/18) (1)

      („EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Sektori voća i povrća - Potpore skupinama proizvođača - Izdaci nastali za Poljsku - Nedostaci u ključnim i pomoćnim kontrolama - Provjere planova za priznavanje i kriterija za priznavanje - Kontrole zahtjeva za dodjelu potpore - Prihvatljivost skupina proizvođača - Komercijalna opravdanost - Nužnost i prihvatljivosti ulaganja - Opravdanost troškova - Sustavni nedostaci - Opasnost za EFJP - Korektivne mjere - Paušalni ispravci od 25 %”)
      (2020/C 54/50)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna, M. Pawlicka i D. Krawczyk, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: A. Lewis i A. Stobiecka-Kuik, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a, kojim se traži djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/2014 od 8. studenoga 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2017., L 292, str. 61.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Republici Poljskoj nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet T-22/18: Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Bugarska protiv Komisije („EFJP i EPFRR – Izdaci isključeni iz financiranja – Izdaci nastali za Bugarsku – Ruralni razvoj – Kvaliteta kontrola na terenu – Kontrola kriterija prihvatljivosti i odabira – Financijski ispravci – Ex post kontrole – Metoda izračuna financijskih ispravka – Ponavljanje – Korektivne mjere – Postupak potvrde o sukladnosti – Pravna sigurnost – Načelo dobrog financijskog upravljanja – Proporcionalnost”)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/47

      Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Bugarska protiv Komisije
      (predmet T-22/18) (1)

      („EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Izdaci nastali za Bugarsku - Ruralni razvoj - Kvaliteta kontrola na terenu - Kontrola kriterija prihvatljivosti i odabira - Financijski ispravci - Ex post kontrole - Metoda izračuna financijskih ispravka - Ponavljanje - Korektivne mjere - Postupak potvrde o sukladnosti - Pravna sigurnost - Načelo dobrog financijskog upravljanja - Proporcionalnost”)
      (2020/C 54/51)
      Jezik postupka: bugarski

         Stranke

         Tužitelj: Republika Bugarska (zastupnici: E. Petranova i L. Zaharieva, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Aquilina, G. Koleva i V. Bottka, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a, kojim se traži djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2017/2014 od 8. studenoga 2017. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2017., L 292, str. 61.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Republici Bugarskoj nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 104, 19. 3. 2018.


title: predmet T-100/18: Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Wehrheim protiv ESB-a („Javna služba – Osoblje ESB-a – Primici od rada – Naknada za život u inozemstvu – Ukidanje – Odgovornost – Imovinska i neimovinska šteta – Povreda dužnosti”)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/47

      Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Wehrheim protiv ESB-a
      (predmet T-100/18) (1)

      („Javna služba - Osoblje ESB-a - Primici od rada - Naknada za život u inozemstvu - Ukidanje - Odgovornost - Imovinska i neimovinska šteta - Povreda dužnosti”)
      (2020/C 54/52)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužiteljica: Christine Wehrheim (Offenbach, Njemačka) (zastupnik: N. de Montigny, odvjetnik)

         Tuženik: Europska središnja banka (zastupnici: F. von Lindeiner i A. Andrzejewska, agenti, uz asistenciju B. Wägenbaura, odvjetnika)

         Predmet

      Zahtjev koji se temelji na članku 270. UFEU-a i članku 50.a Statuta Suda Europske unije, kojim se traži naknada imovinske i neimovinske štete koju je tužiteljica navodno pretrpjela zbog pogreške koju je ESB počinio prilikom utvrđivanja njezinih financijskih prava u trenutku njezina zapošljavanja, a koja je dovela do toga da joj je odobrena naknada za život naknadno uskraćena.

         Izreka

                  1.

                     Europskoj središnjoj banci (ESB) nalaže se da Christini Wehrheim, na ime neimovinske štete, isplati iznos od 1 000 eura uvećan za kamate koje teku od dana objave ove presude, po stopi koju utvrđuje ECB za glavne operacije refinanciranja uvećanoj za 3,5 postotnih bodova, i to do dana ESB-ove isplate iznosa od 1 000 eura.

                  2.

                     U preostalom dijelu tužba se odbija.

                  3.

                     C. Wehrheim i ESB snosit će vlastite troškove.

         (1)  SL C 152, 30. 4. 2018.


title: predmet T-295/18: Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Grčka protiv Komisije („EFJP i EPFRR – Izdaci isključeni iz financiranja – Izdaci nastali za Grčku – Ruralni razvoj – Proizvodno nevezane izravne potpore – Ključne kontrole – Paušalni financijski ispravci”)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/48

      Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Grčka protiv Komisije
      (predmet T-295/18) (1)

      („EFJP i EPFRR - Izdaci isključeni iz financiranja - Izdaci nastali za Grčku - Ruralni razvoj - Proizvodno nevezane izravne potpore - Ključne kontrole - Paušalni financijski ispravci”)
      (2020/C 54/53)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: G. Kanellopoulos, I. Pachi, A. Vasilopoulou i E. Chroni, agenti)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i J. Aquilina, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a, kojim se traži djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2018/304 od 27. veljače 2018. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2018., L 59, str. 3.).

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Helenskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 249, 16. 7. 2018.


title: predmet T-383/18: Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Sta*Ware EDV Beratung protiv EUIPO-a – Accelerate IT Consulting (businessNavi) („Žig Europske unije – Postupak opoziva – Figurativni žig Europske unije businessNavi – Stvarna uporaba žiga – Djelomični opoziv – Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/49

      Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – Sta*Ware EDV Beratung protiv EUIPO-a – Accelerate IT Consulting (businessNavi)
      (predmet T-383/18) (1)

      („Žig Europske unije - Postupak opoziva - Figurativni žig Europske unije businessNavi - Stvarna uporaba žiga - Djelomični opoziv - Članak 51. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 58. stavak 1. točka (a) i stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001)”)
      (2020/C 54/54)
      Jezik postupka: njemački

         Stranke

         Tužitelj: Sta*Ware EDV Beratung GmbH (Starnberg, Njemačka) (zastupnici: M. Bölling i M. Graf, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

         Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Accelerate IT Consulting GmbH (Ahlen, Njemačka) (zastupnik: H. Hofmann, odvjetnik)

         Predmet

      Tužba podnesena protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. svibnja 2018. (predmet R 434/2017-5), koja se odnosi na postupak opoziva između društava Sta*Ware EDV Beratung i Accelerate IT Consulting.

         Izreka

                  1.

                     Tužba se odbija.

                  2.

                     Društvu Sta*Ware EDV Beratung GmbH nalaže se snošenje troškova.

         (1)  SL C 294, 20. 8. 2018.


title: predmet T-504/18: Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – XG protiv Komisije („Osoblje privatnog društva koje pruža informatičke usluge u okviru institucije – Uskraćivanje pristupa Komisijinim prostorijama – Nadležnost donositelja akta”)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/50

      Presuda Općeg suda od 19. prosinca 2019. – XG protiv Komisije
      (predmet T-504/18) (1)

      („Osoblje privatnog društva koje pruža informatičke usluge u okviru institucije - Uskraćivanje pristupa Komisijinim prostorijama - Nadležnost donositelja akta”)
      (2020/C 54/55)
      Jezik postupka: francuski

         Stranke

         Tužitelj: XG (zastupnici: S. Kaisergruber i A. Burghelle-Vernet, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Ehrbar i T. Bohr, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Komisijine odluke od 3. srpnja 2018. kojom se održava na snazi uskraćivanje pristupa tužitelja njezinim prostorijama.

         Izreka

                  1.

                     Poništava se odluka Europske komisije od 3. srpnja 2018. kojom se održava na snazi uskraćivanje pristupa XG-a njezinim prostorijama.

                  2.

                     Komisiji se nalaže snošenje troškova.

         (1)  SL C 373, 15. 10. 2018.


title: predmet T-317/19 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 7. studenoga 2019. – AMVAC Netherlands protiv Komisije („Privremena pravna zaštita – Sredstva za zaštitu bilja – Uredba (EZ) br. 1107/2009 – Aktivna tvar ‚etoprofos’ – Uvjeti za odobrenje za stavljanje tvari na tržište – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti”)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/50

      Rješenje predsjednika Općeg suda od 7. studenoga 2019. – AMVAC Netherlands protiv Komisije
      (predmet T-317/19 R)
      („Privremena pravna zaštita - Sredstva za zaštitu bilja - Uredba (EZ) br. 1107/2009 - Aktivna tvar ‚etoprofos’ - Uvjeti za odobrenje za stavljanje tvari na tržište - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)
      (2020/C 54/56)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: AMVAC Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastupnici: C. Mereu, M. Grunchard i S. Englebert, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija (zastupnici: F. Castilla-Contreras i I. Naglis, agenti)

         Predmet

      Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a radi suspenzije Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/344 od 28. veljače 2019. o neproduljenju odobrenja aktivne tvari etoprofos u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i o izmjeni Priloga Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 540/2011 (SL 2019., L 62, str. 7.).

         Izreka

                  1.

                     Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

                  2.

                     O troškovima će se odlučiti naknadno.


title: predmet T-715/19: Tužba podnesena 21. listopada 2019. – Wagenknecht protiv Europskog vijeća

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/51

      Tužba podnesena 21. listopada 2019. – Wagenknecht protiv Europskog vijeća
      (predmet T-715/19)
      (2020/C 54/57)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Češka Republika) (zastupnik: A. Dolejská, odvjetnica)

         Tuženik: Europsko vijeće

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  utvrdi da je Europsko vijeće nezakonito propustilo djelovati protiv sukoba interesa Andreja Babiša, češkog premijera, u pogledu proračuna EU-a.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je tužitelj Europsko vijeće pozvao na djelovanje dopisom od 5. lipnja 2019., a 10. lipnja 2019. od njega zatražio da djeluje u skladu s člankom 265. UFEU-a zahtijevajući da Andrej Babiš, koji je u navodnom sukobu interesa, ne bude pozvan na sastanak Europskog vijeća 20. lipnja 2019. na kojem se pod točkom 4. dnevnog reda raspravljalo o proračunu Europske unije.

                              —

                              Tužitelj ističe da je 20. lipnja 2019. češki premijer, A. Babiš, koji je u navodnom sukobu interesa, ipak bio na sastanku Europskog vijeća na kojem se pod točkom 4. dnevnog reda raspravljalo o proračunu Europske unije.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog koji se temelji na tome da je odgovor Europskog vijeća na tužiteljev poziv na djelovanje bio neodređen i proturječan te bez definiranog stajališta.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog koji se temelji na tome da na tužitelja izravno utječe to što je Europsko vijeće propustilo isključiti A. Babiša iz odlučivanja o budućem proračunu Europske unije na sastancima Europskog vijeća, s obzirom na to da:

                              i.

                              ni jedan drugi međuakt nije potreban da bi se sa sastanka Europskog vijeća isključila osoba koja je u sukobu interesa; i

                              ii.

                              to utječe na tužiteljev pravni položaj jer je on: (a) izabrani zastupnik češkog Senata koji je, kao član posebnog senatskog odbora osnovanog u tu svrhu, zadužen za istragu navodnog sukoba interesa češkog premijera i (b) budući konkurent kandidatima iz stranke ANO 2011 koja je pod kontrolom češkog premijera.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog koji se temelji na osobnom utjecaju na tužitelja u pogledu navodnog propusta Europskog vijeća da djeluje protiv navodnog sukoba interesa češkog premijera, A. Babiša, koji proizlazi iz:

                              i.

                              ustavne obveze nadzora nad pravilnim donošenjem pravnih akata Unije, uključujući proračun Europske unije (Višegodišnji financijski okvir 2021.-2027.);

                              ii.

                              ustavne obveze koja podrazumijeva pravo na nadzor češkog premijera kada djeluje u Europskom vijeću, uključujući obvezu odgovornog obnašanja dužnosti člana posebnog senatskog odbora zaduženog za istragu navodnog sukoba interesa češkog premijera, A. Babiša;

                              iii.

                              tužiteljeva izbora u češki Senat 2018. godine u konkurenciji s kandidatima stranke ANO 2011 koja je pod kontrolom češkog premijera.
                              Tužitelj tvrdi da bi odbijanje Općeg suda da prihvati ovaj slučaj bilo jednako uskraćivanju sudske zaštite, što bi onemogućilo članove nacionalnih parlamenata da nadziru svoje članove vlade u pogledu radnji koje oni poduzimaju u Europskom vijeću ili Vijeću.

                  5.

                  Peti tužbeni razlog koji se temelji na dužnosti Europskog vijeća da, u skladu s člankom 325. stavkom 1. UFEU-a i člankom 61. stavkom 1. Financijske uredbe (1), djeluje protiv sukoba interesa.

                              —

                              Tužitelj tvrdi da su ispunjeni svi uvjeti na temelju kojih je Europsko vijeće dužno djelovati, odnosno spriječiti ili neutralizirati navodni sukob interesa češkog premijera, A. Babiša.

                  6.

                  Šesti tužbeni razlog koji se temelji na povredi dužnosti Europskog vijeća da djeluje u skladu s člankom 325. stavkom 1. UFEU-a i navedenim člankom 61. stavkom 1. Financijske uredbe.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1. i ispravak SL 2018., L 294, str. 45.)


title: predmet T-804/19: Tužba podnesena 20. studenoga 2019. – HC protiv Komisije

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/52

      Tužba podnesena 20. studenoga 2019. – HC protiv Komisije
      (predmet T-804/19)
      (2020/C 54/58)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: HC (zastupnici: G. Pandey i V. Villante, odvjetnici)

         Tuženik: Europska komisija

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi Odluku Europskog ureda za odabir osoblja (EPSO) od 20. kolovoza 2019. kojom se odbija tužiteljev prigovor podnesen 17. travnja 2019. na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije, uključujući odbijanje zahtjeva za naknadu štete u iznosu od 50 000 eura;

                  —

                  poništi Odluku EPSO-a/povjerenstva za odabir od 21. ožujka 2019. kojom se odbija tužiteljev zahtjev za preispitivanje odluke povjerenstva za odabir kojom mu se ne dopušta sudjelovanje u sljedećoj fazi natječaja;

                  —

                  poništi odluku od 28. siječnja 2019. na internetskom EPSO računu o neuvrštavanju tužitelja u nacrt popisa kandidata odabranih u svrhu natječaja EPSO/AD/363/18;

                  —

                  poništi Obavijest o otvorenom natječaju EPSO/AD/363/18 (1) objavljenu 11. listopada 2018. i, u cijelosti, nacrt popisa kandidata odabranih za sudjelovanje u tom natječaju i/ili proglasi je nezakonitom i neprimjenjivom na tužitelja na temelju članka 277. UFEU-a;

                  —

                  naloži tuženiku da tužitelju isplati iznos od 50 000 eura na ime naknade za štetu prouzročenu navedenim odlukama;

                  —

                  uvodno, po potrebi, proglasi članak 90. Pravilnika o osoblju za dužnosnike nevaljanim i neprimjenjivim u ovom postupku na temelju članka 270. UFEU-a.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni tužiteljeva radnog iskustva i, u tom kontekstu, činjenici da obveza obrazlaganja odluke nije ispunjena te povredi članka 25. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i članka 296. UFEU-a.

                  2.

                  Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i tužiteljeva prava na saslušanje i, u tom kontekstu, povredi obveze obrazlaganja i članka 296. UFEU-a.

                  3.

                  Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 1., 2., 3. i 4. Uredbe br. 1 iz 1958. (2) te, u tom kontekstu, povredi članka 1.d i članka 28. Pravilnika o osoblju za dužnosnike kao i članka 1. stavka 1. točke (f) Priloga III. Pravilniku o osoblju za dužnosnike te načela jednakosti i zabrane diskriminacije.

                  4.

                  Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Probira talenata u skladu s člancima 1.d, 4., 7. i 29. Pravilnika o osoblju za dužnosnike.

         (1)  SL 2018., C 368A, str. 1.

         (2)  Uredba br. 1 od 15. travnja 1958. o utvrđivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL 1958., 17, str. 385.) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.)


title: predmet T-823/19: Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – JMS Sports protiv EUIPO-a – Inter-Vion (Spiralne gumice za kosu)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/53

      Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – JMS Sports protiv EUIPO-a – Inter-Vion (Spiralne gumice za kosu)
      (predmet T-823/19)
      (2020/C 54/59)
      Jezik postupka: poljski

         Stranke

         Tužitelj: JMS Sports sp. z o.o. (Łódź, Poljska) (zastupnici: D. Piróg i J. Słupski, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Inter-Vion S.A. (Varšava, Poljska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog dizajna: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni dizajn: dizajn Zajednice (spiralne gumice za kosu) – dizajn Zajednice br. 1723 677-0001

         Pobijana odluka: odluka trećeg žalbenog vijeća EUIPO-a od 13. rujna 2019. u predmetu R 1573/2018-3

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u naknadu troškova postupka, uključujući i tužiteljevih troškova u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a;

                  —

                  u slučaju da se intervenijent uključi u postupak – naloži intervenijentu snošenje vlastitih troškova.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 5. stavka 1. u vezi s člankom 7. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 6/2002;

                  —

                  povreda načela razdiobe tereta dokazivanja;

                  —

                  povreda načela jednakosti stranaka u postupku.


title: predmet T-829/19: Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Palírna U Zeleného stromu protiv EUIPO-a – Bacardi (BLEND 42 VODKA)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/54

      Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Palírna U Zeleného stromu protiv EUIPO-a – Bacardi (BLEND 42 VODKA)
      (predmet T-829/19)
      (2020/C 54/60)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: češki

         Stranke

         Tužitelj: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí na Labi, Češka Republika) (zastupnik: T. Chleboun, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije „BLEND 42 VODKA”– prijava za registraciju br. 12 945 879

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2019. u predmetu R 2531/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  spoji postupke po žalbama na odluke tuženika od 5. rujna 2019. u predmetima R 2531/2018-2, R 2532/2018-2 i R 2533/2018-2;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  tuženiku i intervenijentu naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EU) br. 2017/1001


title: predmet T-830/19: Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Palírna U Zeleného stromu protiv EUIPO-a – Bacardi (BLEND 42 VODKA)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/55

      Tužba podnesena 4. prosinca 2019. – Palírna U Zeleného stromu protiv EUIPO-a – Bacardi (BLEND 42 VODKA)
      (predmet T-830/19)
      (2020/C 54/61)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: češki

         Stranke

         Tužitelj: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí na Labi, Češka Republika) (zastupnik: T. Chleboun, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švicarska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije „BLEND 42 VODKA” u svijetloplavoj i tamnoplavoj boji – prijava za registraciju br. 12 946 034

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2019. u predmetu R 2532/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  spoji postupke po žalbama na odluke tuženika od 5. rujna 2019. u predmetima R 2531/2018-2, R 2532/2018-2 i R 2533/2018-2;

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  tuženiku i intervenijentu naloži snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EU) br. 2017/1001


title: predmet T-849/19: Tužba podnesena 16. prosinca 2019. – Leonardo protiv Frontexa

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/57

      Tužba podnesena 16. prosinca 2019. – Leonardo protiv Frontexa
      (predmet T-849/19)
      (2020/C 54/63)
      Jezik postupka: talijanski

         Stranke

         Tužitelj: Leonardo SpA (Rim, Italija) (zastupnici: M. Esposito, F. Caccioppoli i G. Calamo, odvjetnici)

         Tuženik: Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  u pogledu merituma spora, poništi navedene akte;

                  —

                  također u odnosu na meritum spora, naloži tuženiku naknadu svake postojeće i buduće, izravne ili neizravne štete koju je pretrpio, a koja proizlazi, po bilo kojoj osnovi, iz nezakonitosti predmetnog nadmetanja;

                  —

                  kao mjeru izvođenja dokaza, da naloži vještačenje u smislu članka 91. točke (e) i članka 96. Poslovnika Općeg suda, s ciljem utvrđenja da: a) su pobijani uvjeti iz obavijesti o nadmetanju nerazumni, nepotrebni i neusklađeni s sektorskim propisima, b) pobijani uvjeti odvraćaju društvo Leonardo od davanja ponude; c) postoje razlozi u pogledu troškova i tehničke izvedivosti za podjelu nadmetanja u dvije ili više grupa;

                  —

                  naloži tuženiku snošenje pristojbi i troškova postupka.

         Tužbeni razlozi i glavni argumenti

      Ova tužba podnesena je protiv poziva na nadmetanje FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG za uslugu „Remotely Piloted Aircraft Systems (RPAS) for Medium Altitude Long Endurance Maritime Aerial Surveillance”, objavljenog 18. listopada 2019. u Dodatku Službenom listu Europske unije TED (Tenders Electronic Daily), pod oznakom 2019/S 202-490010, i priloge koji slijede, posebno:

                  —

                  Invitation to Tender, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61915;

                  —

                  Financial Proposal, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61916;

                  —

                  Declaration, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61917;

                  —

                  Annex I – Tender Specifications, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61918;

                  —

                  Tender Submission Form, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61919;

                  —

                  Draft Contract, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61921;

                  —

                  Agreement of non-disclosure, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61922;

                  —

                  Appendix 1, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61924;

                  —

                  Appendix 2, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61925;

                  —

                  Appendix 3, dostupan na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId=61926;

                  —

                  Ispravka Obavijesti o izmjenama ili dodatnim informacijama, objavljenog u Dodatku Službenom listu Europske unije TED (Tenders Electronic Daily), pod oznakom 2019/S 216-528930;

                  —

                  Ispravka Obavijesti o izmjenama ili dodatnim informacijama, objavljenog u Dodatku Službenom listu Europske unije TED (Tenders Electronic Daily), pod oznakom 2019/S 226-553006,

                  —

                  pojašnjenja koja je FRONTEX dao u smislu lex specialisa (objavljenih na internetskoj stranici https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-questions.html?cftId=5444);

                  —

                  zapisnika s Informative Meetinga održanog u FRONTEX-u dana 28. listopada 2019., kao i svih drugih akata koji su prethodili iznad navedenim aktima, koji su s njima povezani ili su na temelju njih doneseni.

            U prilog tužbi, tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

                  1.

                  Tužitelj traži poništenje pobijanih akata jer povređuju načela transparentnosti, proporcionalnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije, zbog njihovog općenitog i nerazumnog sadržaja, tj. okolnosti da u nekim slučajevima stavljaju na teret sudionika, a što utječe na tužitelja, posebne tehničke zahtjeve koji su potpuno beskorisni, neproporcionalni, prekomjerni i nefunkcionalni u svrhe usluge, odnosno takvi da onemogućuju tužiteljevo sudjelovanje ili ga podvrgavaju pretjeranim financijskim obvezama do te mjere da štete konkurentnosti ponude. Posljedično, ti akti povređuju uvodne izjave 96. i 108. te članke 160., 161., 166 Opće financijske uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 (1) i točke 17.1, 17.3 i 17.8 Priloga I. toj uredbi, uz direktive 2014/23/UE (2) i 2014/24/UE (3) Europskog parlamenta i Vijeća. Također se navodi prekoračenje ovlasti, u smislu povrede načela proporcionalnosti, nelogičnosti, pogrešnosti pretpostavki i njihovog izvrtanja, nejednakog postupanja, nepravde i zlouporabe.

                  2.

                  Tužitelj traži poništenje pobijanih akata i zbog izostanka podjele u grupe nadmetanja koje je predmet spora. Osobito, ističe povredu članka 160. stavaka 1., 2. i 3. Opće financijske uredbe (UE, Euratom) 2018/1046, kao i povredu točke 33.1., Priloga I. navedenoj uredbi i propuštanje primjene točke 18.2. treće odredbe Priloga I. navedenoj uredbi.

                  3.

                  Tužitelj osim toga ističe povredu članaka 176. i 179. navedene uredbe, zbog odredbe u aktima o nadmetanju koja omogućuje sudjelovanje subjektima iz trećih zemalja.

                  4.

                  Naposljetku, zbog nezakonitosti akata, tužitelj traži naknadu svake postojeće i buduće, izravne ili neizravne štete koju je pretrpio, a koja proizlazi, po bilo kojoj osnovi, iz nezakonitosti predmetnog nadmetanja.

         (1)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1.)

         (2)  Direktiva 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL 2018., L 94, str. 1. i ispravci SL 2018., L 82, str. 17. i SL 2018., L 181, str. 88.)

         (3)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68. i SL 2016., L 311, str. 26.)


title: predmet T-853/19: Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Tehrani protiv EUIPO-a – Blue Genes (Earnest Sewn)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/59

      Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Tehrani protiv EUIPO-a – Blue Genes (Earnest Sewn)
      (predmet T-853/19)
      (2020/C 54/64)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Reza Hossein Khan Tehrani (Nordhorn, Njemačka) (zastupnik: D. Wiedemann, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Blue Genes, Inc. (Gardena, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Earnest Sewn – žig Europske unije br. 12 302 071

         Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

         Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. listopada 2019. u predmetu R 531/2018-5

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  poništi odluku Odjela za poništaje od 30. siječnja 2019. u predmetu br. 12618 C koja se odnosi na zahtjev za proglašavanje ništavim žiga Europske unije br. 12 302 071„Earnest Sewn”;

                  —

                  naloži da žig Europske unije br. 12 302 071„Earnest Sewn” ostane registriran;

                  —

                  naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 60. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-856/19: Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Franz Schröder protiv EUIPO-a – RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/62

      Tužba podnesena 17. prosinca 2019. – Franz Schröder protiv EUIPO-a – RDS Design (MONTANA)
      (predmet T-856/19)
      (2020/C 54/67)
      Jezik postupka: engleski

         Stranke

         Tužitelj: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Njemačka) (zastupnici: L. Pechan i N. Fangmann, odvjetnici)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: RDS Design ApS (Allerød, Danska)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

         Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija u odnosu na verbalni žig MONTANA – međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija br. 869 610

         Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

         Pobijana odluka: Odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 14. listopada 2019. u predmetu R 2394/2018-4

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  prihvati zahtjev za proglašavanje žiga ništavim i proglasi međunarodni žig br. 869 610 ništavim za Europsku uniju za osporavane proizvode i usluge;

                  —

                  naloži EUIPO-u i, po potrebi, drugoj stranci pred žalbenim vijećem snošenje troškova postupka, uključujući troškove nastale u žalbenom postupku.

         Tužbeni razlozi

                  —

                  povreda članka 95. stavaka 1. i 2. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

                  —

                  povreda članka 71. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.


title: predmet T-859/19: Tužba podnesena 9. prosinca 2019. – Alkemie Group protiv EUIPO-a - Mann & Schröder (ALKEMIE)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/63

      Tužba podnesena 9. prosinca 2019. – Alkemie Group protiv EUIPO-a - Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (predmet T-859/19)
      (2020/C 54/68)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdynia, Poljska) (zastupnik: A. Korbela, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije „ALKEMIE” – prijava za registraciju br. 16 417 644

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2019. u predmetu R 2230/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Mann & Schröder GmbH snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EU) br. 2017/1001


title: predmet T-860/19: Tužba podnesena 9. prosinca 2019. – Alkemie Group protiv EUIPO-a - Mann & Schröder (ALKEMIE)

text:
               17.2.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 54/63

      Tužba podnesena 9. prosinca 2019. – Alkemie Group protiv EUIPO-a - Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (predmet T-860/19)
      (2020/C 54/69)
      Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

         Stranke

         Tužitelj: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdynia, Poljska) (zastupnik: A. Korbela, odvjetnik)

         Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

         Druga stranka pred žalbenim vijećem: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Njemačka)

         Podaci o postupku pred EUIPO-om

         Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

         Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije „ALKEMIE” – prijava za registraciju br. 16 417 669

         Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

         Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 16. rujna 2019. u predmetu R 2231/2018-2

         Tužbeni zahtjev

      Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

                  —

                  poništi pobijanu odluku;

                  —

                  naloži EUIPO-u i društvu Mann & Schröder GmbH snošenje troškova postupka.

         Tužbeni razlog

                  —

                  povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EU) br. 2017/1001


title: Predmet C-252/18 P: Presuda Suda (deveto vijeće) od 13. veljače 2020. – Helenska Republika protiv Europske komisije, Kraljevine Španjolske (Žalba – Europski fond za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), Komponenta za jamstva, Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) – Izdaci isključeni iz financiranja Europske unije – Izdaci nastali Helenskoj Republici – Uredba (EZ) br. 1782/2003 – Uredba (EZ) br. 796/2004 – Program potpora po površini – Pojam „trajnih pašnjaka” – Paušalni financijski ispravci)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/2

      Presuda Suda (deveto vijeće) od 13. veljače 2020. – Helenska Republika protiv Europske komisije, Kraljevine Španjolske
      (Predmet C-252/18 P) (1)

      (Žalba - Europski fond za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), Komponenta za jamstva, Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) - Izdaci isključeni iz financiranja Europske unije - Izdaci nastali Helenskoj Republici - Uredba (EZ) br. 1782/2003 - Uredba (EZ) br. 796/2004 - Program potpora po površini - Pojam „trajnih pašnjaka” - Paušalni financijski ispravci)
      (2020/C 103/02)
      Jezik postupka: grčki

         Stranke

         Žalitelj: Helenska Republika (zastupnici: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. Vasilopoulou i E. Chroni, agenti)

         Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i A. Sauka, agenti), KraljevinA Španjolska (zastupnik: S. Jiménez García, agent)

         Izreka

                  1.

                  Ukidaju se točke 1. i 2. izreke presude Općeg suda Europske unije od 1. veljače 2018., Grčka/Komisija (T-506/15, neobjavljena, EU:T:2018:53), u dijelu u kojem je Opći sud odbio tužbu Helenske Republike u pogledu paušalnog ispravka od 25 % određenog Provedbenom odlukom Komisije 2015/1119/EU od 22. lipnja 2015. o isključivanju iz financiranja Europske unije određenih izdataka koje su države članice imale na ime Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), za godine podnošenja zahtjeva 2009. do 2011., zbog nedostataka u definiciji i kontroli trajnih pašnjaka, s jedne strane, i odlučio o troškovima, s druge strane.

                  2.

                  Žalba se u preostalom dijelu odbija.

                  3.

                  Poništava se Provedbena odluka 2015/1119 u dijelu u kojem se njome nalaže paušalni financijski ispravak od 25 % za potpore po površini za godine podnošenja zahtjeva 2009. do 2011. zbog nedostataka u definiciji i kontroli trajnih pašnjaka.

                  4.

                  Helenska Republika i Europska komisija snose vlastite troškove u vezi s prvostupanjskim postupkom i žalbom.

                  5.

                  Kraljevina Španjolska snosi vlastite troškove u vezi s prvostupanjskim postupkom i žalbom.

         (1)  SL C 190, 4. 6. 2018.


title: Predmet C-688/18: Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Specializiran nakazatelen sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv TX, UW (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Direktiva (EU) 2016/343 – Pretpostavka nedužnosti i pravo sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku – Članak 8. stavci 1. i 2. – Uvjeti zahtijevani nacionalnim propisom za održavanje suđenja u odsutnosti – Nedolazak optuženika na neke rasprave zbog razloga koji ovise ili ne ovise o njihovoj volji – Pravo na pošteno suđenje)

text:
               30.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/3

      Presuda Suda (šesto vijeće) od 13. veljače 2020. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Specializiran nakazatelen sad – Bugarska) – kazneni postupak protiv TX, UW
      (Predmet C-688/18) (1)

      (Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Direktiva (EU) 2016/343 - Pretpostavka nedužnosti i pravo sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku - Članak 8. stavci 1. i 2. - Uvjeti zahtijevani nacionalnim propisom za održavanje suđenja u odsutnosti - Nedolazak optuženika na neke rasprave zbog razloga koji ovise ili ne ovise o njihovoj volji - Pravo na pošteno suđenje)
      (2020/C 103/03)
      Jezik postupka: bugarski

         Sud koji je uputio zahtjev

      Specializiran nakazatelen sad

         Stranke glavnog postupka

      TX, UW

         Izreka

      Članak 8. stavke 1. i 2. Direktive (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis kojim se propisuje da u situaciji u kojoj je optuženik pravovremeno obaviješten o raspravi i o posljedicama nedolaska i kada ga je zastupao opunomoćeni branitelj kojeg je optuženik sam imenovao, njegovo pravo na sudjelovanje na raspravi nije povrijeđeno ako:

                  —

                  je on jasno odlučio da neće sudjelovati na nekoj od rasprava održanih tijekom postupka koji se protiv njega vodi ili

                  —

                  nije sudjelovao na nekoj od tih rasprava zbog razloga koji je izvan njegove kontrole, ako je obaviješten o radnjama izvršenima u njegovoj odsutnosti i ako je, poznavajući činjenično stanje, donio odluku kojom je izjavio da se neće pozivati na svoju odsutnost kako bi osporavao zakonitost tih radnji ili da zahtijeva sudjelovanje u tim radnjama, što je nacionalni sud dovelo do toga da ponovi te radnje, među ostalim, provedbom dodatnog saslušanja svjedoka, u kojemu je optuženik imao mogućnost da sudjeluje u potpunosti.

         (1)  SL C 25, 21. 1. 2019.